title: Věc C-553/16: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varchoven administrativen sad – Bulharsko) – „TTL“ EOOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Sofia „Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb služeb – Zdanění společností – Platby provedené společností-rezidentem ve prospěch společností-nerezidentů za pronájem cisternových vagonů – Povinnost vybrat srážkovou daň z příjmů z vnitrostátního zdroje vyplacených zahraniční společnosti – Nesplnění – Dohody o zamezení dvojímu zdanění – Výběr úroků z prodlení od společnosti rezidenta za nezaplacení srážkové daně – Úroky splatné od uplynutí zákonné lhůty pro zaplacení až do dne, kdy bude prokázána použitelnost dohody o zamezení dvojímu zdanění – Nevratné úroky“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/5

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varchoven administrativen sad – Bulharsko) – „TTL“ EOOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Sofia
      (Věc C-553/16) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb služeb - Zdanění společností - Platby provedené společností-rezidentem ve prospěch společností-nerezidentů za pronájem cisternových vagonů - Povinnost vybrat srážkovou daň z příjmů z vnitrostátního zdroje vyplacených zahraniční společnosti - Nesplnění - Dohody o zamezení dvojímu zdanění - Výběr úroků z prodlení od společnosti rezidenta za nezaplacení srážkové daně - Úroky splatné od uplynutí zákonné lhůty pro zaplacení až do dne, kdy bude prokázána použitelnost dohody o zamezení dvojímu zdanění - Nevratné úroky“)
      (2018/C 328/06)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Varchoven administrativen sad

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně:„TTL“ EOOD

         Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Sofia

         Za přítomnosti: Varchovna administrativna prokuratura

         Výrok

      Článek 56 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je právní úprava dotčená v původním řízení – podle které příjem, který společnost-rezident poukáže společnosti usazené v jiném členském státě, v zásadě podléhá srážkové dani, pokud ustanovení dohody o zamezení dvojímu zdanění uzavřené mezi těmito dvěma členskými státy nestanoví opak – jestliže tato právní úprava ukládá společnosti-rezidentovi, která nevybere nebo neodvede tuto srážkovou daň daňové správě prvního členského státu, zaplatit nevratné úroky z prodlení za období od okamžiku uplynutí lhůty k zaplacení daně z příjmů až do dne, kdy společnost-nerezident prokáže, že jsou splněny podmínky pro použití dohody o zamezení dvojímu zdanění, ačkoliv v souladu s touto dohodou není společnost-nerezident povinná k žádné dani v prvním členském státě nebo částka daně je nižší, než by byla obvykle dlužná podle daňového práva tohoto členského státu.

         (1)  Úř. věst. C 22, 23.1.2017.


title: Věc C-107/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Aviabaltika“ UAB v. „Ūkio bankas“ AB, v likvidaci „Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2002/47/ES – Plnění dohod o finančním zajištění – Zahájení úpadkového řízení vůči příjemci finančního zajištění – Vznik události rozhodné pro vymáhání zajištění – Zahrnutí finančního zajištění do majetkové podstaty v úpadkovém řízení – Povinnost uspokojit nejprve pohledávky z finančního zajištění“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/13

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Aviabaltika“ UAB v. „Ūkio bankas“ AB, v likvidaci
      (Věc C-107/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2002/47/ES - Plnění dohod o finančním zajištění - Zahájení úpadkového řízení vůči příjemci finančního zajištění - Vznik události rozhodné pro vymáhání zajištění - Zahrnutí finančního zajištění do majetkové podstaty v úpadkovém řízení - Povinnost uspokojit nejprve pohledávky z finančního zajištění“)
      (2018/C 328/14)
      Jednací jazyk: litevština

         Předkládající soud

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně:„Aviabaltika“ UAB

         Žalovaná:„Ūkio bankas“ AB, v likvidaci

         Výrok

                  1)

                  Článek 4 odst. 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/47/ES ze dne 6. června 2002 o dohodách o finančním zajištění ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/44/ES ze dne 6. května 2009 musí být vykládán v tom smyslu, že členským státům ukládá přijmout právní úpravu, která umožní příjemci zajištění na základě dohody o finančním zajištění s poskytnutím jistoty uspokojit svou pohledávku, která vznikla z neplnění zajištěných finančních závazků, z tohoto zajištění, když událost rozhodná pro vymáhání zajištění nastane po zahájení úpadkového řízení proti jeho osobě.

                  2)

                  Článek 4 odst. 1 a 5 směrnice 2002/47 ve znění směrnice 2009/44 musí být vykládán v tom smyslu, že příjemci zajištění na základě dohody o finančním zajištění s poskytnutím jistoty neukládá uspokojit svou pohledávku, která vznikla z neplnění finančních závazků, na něž se vztahuje daná dohoda, přednostně z tohoto zajištění.

         (1)  Úř. věst. C 161, 22.5.2017.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 30. května 2018 ve věci E-6/17 – Fjarskipti hf. v. Síminn hf. (Článek 54 Dohody o EHP – Zneužívání dominantního postavení – Stlačování marží – Právo uplatnit nárok na náhradu škody – Použitelnost ustanovení Dohody o EHP ve vnitrostátních řízeních – Význam pravomocného rozhodnutí orgánu pro hospodářskou soutěž)

text:
               20.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/19

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
      ze dne 30. května 2018
      ve věci E-6/17
      Fjarskipti hf. v. Síminn hf.

         (Článek 54 Dohody o EHP – Zneužívání dominantního postavení – Stlačování marží – Právo uplatnit nárok na náhradu škody – Použitelnost ustanovení Dohody o EHP ve vnitrostátních řízeních – Význam pravomocného rozhodnutí orgánu pro hospodářskou soutěž)

      (2018/C 335/11)
      Ve věci E-6/17, Fjarskipti hf. v. Síminn hf. – ŽÁDOST podaná Soudnímu dvoru okresním soudem v Reykjavíku (Héraðsdómur Reykjavíkur) podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora ohledně výkladu článku 54 Dohody o Evropském hospodářském prostoru, vynesl Soudní dvůr ve složení Páll Hreinsson, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Martin Ospelt (ad hoc), soudci, dne 30. května 2018 rozsudek, jehož výrok zní:

                  1.

                  Fyzická nebo právnická osoba musí mít možnost opřít se o článek 54 Dohody o EHP, jak je součástí vnitrostátního práva nebo do něho byl začleněn, za účelem uplatnění nároku na náhradu škody způsobené porušením zákazů stanovených v uvedeném článku před vnitrostátním soudem.

                  2.

                  K tomu, aby soud posoudil nárok na náhradu škody způsobené porušením pravidel hospodářské soutěže, není nutnou podmínkou, aby vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž vydal konečné rozhodnutí, v němž konstatuje porušení článku 54 Dohody o EHP. Pokud vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž takové rozhodnutí vydal, právo EHP nevyžaduje, aby jeho rozhodnutí bylo v navazujícím řízení pro vnitrostátní soudy závazné. Nejsou-li postup a nápravná opatření v případě porušení právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže upraveny právem EHP, spadá stanovení prováděcích pravidel o významu, který se má při dodržení zásad rovnocennosti a efektivity přiznat konečnému rozhodnutí, do procesní autonomie jednotlivých států EHP.

                  3.

                  Skutečnost, že podnik s dominantním postavením má povinnost nakupovat služby ukončení volání od jiných hospodářských subjektů za vyšší sazbu než svou vlastní, nebrání konstatování, že cenotvorné praktiky podniku s dominantním postavením ve formě stlačování marží představují zneužití dominantního postavení ve smyslu článku 54 Dohody o EHP.

                  4.

                  Pro konstatování protiprávního stlačování marží v rozporu s článkem 54 Dohody o EHP postačuje, že dotčený podnik má dominantní postavení na relevantním velkoobchodním trhu. Není nutné, aby měl dotčený podnik dominantní postavení také na relevantním maloobchodním trhu.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 30. května 2018 ve věci E-9/17 – Edmund Falkenhahn AG v. Úřad pro dohled nad finančními trhy (Finanzmarktaufsicht) (Směrnice 2009/110/ES – Instituce elektronických peněz – Zpětná výměna ve jmenovité hodnotě – Požadavky na ochranu peněžních prostředků)

text:
               20.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/20

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
      ze dne 30. května 2018
      ve věci E-9/17
      Edmund Falkenhahn AG v. Úřad pro dohled nad finančními trhy (Finanzmarktaufsicht)

         (Směrnice 2009/110/ES – Instituce elektronických peněz – Zpětná výměna ve jmenovité hodnotě – Požadavky na ochranu peněžních prostředků)

      (2018/C 335/12)
      Ve věci E-9/17, Edmund Falkenhahn AG v. Úřad pro dohled nad finančními trhy (Finanzmarktaufsicht) – ŽÁDOST podaná Soudnímu dvoru odvolací komisí lichtenštejnského Úřadu pro dohled nad finančními trhy (Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht) podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora ohledně výkladu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES ze dne 16. září 2009 o přístupu k činnosti institucí elektronických peněz, o jejím výkonu a o obezřetnostním dohledu nad touto činností, o změně směrnic 2005/60/ES a 2006/48/ES a o zrušení směrnice 2000/46/ES, vynesl Soudní dvůr ve složení Páll Hreinsson, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Martin Ospelt (ad hoc), soudci, dne 30. května 2018 rozsudek, jehož výrok zní:

                  1.

                  Je neslučitelné s čl. 11 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES ze dne 16. září 2009 o přístupu k činnosti institucí elektronických peněz, o jejím výkonu a o obezřetnostním dohledu nad touto činností, o změně směrnic 2005/60/ES a 2006/48/ES a o zrušení směrnice 2000/46/ES, aby elektronické peníze měly v jakémkoli časovém okamžiku, též v průběhu doby od vydání do zpětné výměny, hodnotu odlišnou od jmenovité hodnoty při přijetí peněžních prostředků.

                  2.

                  Ustanovení čl. 7 odst. 2 prvního a druhého pododstavce směrnice 2009/110/ES ve spojení s tabulkou 1 v bodě 14 přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí vyčerpávajícím způsobem definují, jaká aktiva jsou pro účely čl. 7 odst. 1 směrnice 2009/110/ES bezpečnými aktivy s nízkým rizikem.


title: Věc T-275/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2018 – Curto v. Parlament „Veřejná služba – Akreditovaní parlamentní asistenti – Článek 24 služebního řádu – Žádost o pomoc – Článek 12a služebního řádu – Psychické obtěžování – Poradní výbor zabývající se obtěžováním a jeho prevencí na pracovišti, který vyřizuje stížnosti mezi akreditovanými parlamentními asistenty a poslanci Evropského parlamentu – Rozhodnutí o zamítnutí žádosti o pomoc – Nesprávné posouzení – Rozsah povinnosti poskytnout pomoc – Délka správního řízení – Přiměřená délka – Odmítnutí poskytnout zprávy vypracované poradním výborem“

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/15

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2018 – Curto v. Parlament
      (Věc T-275/17) (1)

      („Veřejná služba - Akreditovaní parlamentní asistenti - Článek 24 služebního řádu - Žádost o pomoc - Článek 12a služebního řádu - Psychické obtěžování - Poradní výbor zabývající se obtěžováním a jeho prevencí na pracovišti, který vyřizuje stížnosti mezi akreditovanými parlamentními asistenty a poslanci Evropského parlamentu - Rozhodnutí o zamítnutí žádosti o pomoc - Nesprávné posouzení - Rozsah povinnosti poskytnout pomoc - Délka správního řízení - Přiměřená délka - Odmítnutí poskytnout zprávy vypracované poradním výborem“)
      (2018/C 341/26)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Michela Curto (Janov, Itálie) (zástupci: L. Levi a C. Bernard-Glanz, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: O. Caisou-Rousseau, E. Taneva et M. Rantala, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná na základě článku 270 SFEU, kterou se [žalobkyně] domáhá, zaprvé zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 30. června 2016, jímž byla orgánem oprávněným k uzavírání pracovních smluv v rámci tohoto orgánu zamítnuta žádost o pomoc podaná žalobkyní dne 14. dubna 2014, a, zadruhé, náhrady újmy, která byla žalobkyni údajně způsobena tím, že tento orgán porušil povinnost poskytnout pomoc uvedenou v článku 24 služebního řádu úředníků Evropské unie, zejména z důvodu nepřiměřené délky řízení.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 30. června 2016, jímž orgán Parlamentu oprávněný k uzavírání pracovních smluv zamítl žádost o pomoc podanou dne 14. dubna 2014 Michelou Curto, se zrušuje.

                  2)

                  Parlamentu se ukládá zaplatit M. Curto z titulu způsobené nemajetkové újmy částku 10 000 eur, která počínaje dnem vyhlášení tohoto rozsudku bude navýšena o úroky z prodlení v sazbě stanovené Evropskou centrální bankou (ECB) pro hlavní operace refinancování.

                  3)

                  Parlamentu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 239, 24.7.2017.


title: Věc C-472/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španělsko) dne 19. července 2018 – ER v. Agencia Estatal de la Administración Tributaria

text:
               15.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 373/7

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španělsko) dne 19. července 2018 – ER v. Agencia Estatal de la Administración Tributaria
      (Věc C-472/18)
      (2018/C 373/08)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: ER

         Odpůrce: Agencia Estatal de la Administración Tributaria

         Předběžná otázka

      „Je ustanovení kolektivní smlouvy a podniková zvyklost, podle kterých se pro účely odměňování a pro účely povyšování vypočítává počet let odpracovaných zaměstnankyní na částečný úvazek s vertikálním rozložením pracovní doby v celoročním přepočtu jen s přihlédnutím k době výkonu práce, v rozporu s ustanovením 4 odst. 1 a 2 evropské rámcové dohody o částečném pracovním úvazku (směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 (1)), jakož i s čl. 2 odst. 1 písm. b) a čl. 14 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 (2) o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění)?“

         (1)  Směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. 1998, L 14, s. 9).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (Úř. věst. 2006, L 204, s. 23).


title: Věc T-562/18: Žaloba podaná dne 21. září 2018 – YP v. Komise

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/57

      Žaloba podaná dne 21. září 2018 – YP v. Komise
      (Věc T-562/18)
      (2018/C 399/73)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: YP (zástupce: J.-N. Louis, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
      Určil a rozhodl, že

                  —

                  rozhodnutí Komise ze dne 18. září 2017, kterým jí byla uložena disciplinární sankce v podobě důtky, se zrušuje;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby se žalobkyně dovolává jediného žalobního důvodu vycházejícího ze zjevně nesprávného posouzení, kterého se žalovaná měla dopustit tím, že měla za to, že žalobkyně nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 12 služebního řádu úředníků Evropské unie.


title: Věc C-86/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. srpna 2018 – Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/31

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. srpna 2018 – Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
      (Věc C-86/18) (1)

      (2018/C 399/41)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 161, 7.5.2018.


title: Věc C-136/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. února 2018 Robertem Hansenem proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 14. prosince 2017 ve věci T-304/16, bet365 Group v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/17

      Kasační opravný prostředek podaný dne 19. února 2018 Robertem Hansenem proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 14. prosince 2017 ve věci T-304/16, bet365 Group v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      (Věc C-136/18 P)
      (2018/C 399/24)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Robert Hansen (zástupce: M. Pütz-Poulalion, Rechtsanwalt)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      Usnesením ze dne 6. září 2018 Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc C-284/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. srpna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Equitalia centro SpA v. Poste Italiane SpA

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/31

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. srpna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Equitalia centro SpA v. Poste Italiane SpA
      (Věc C-284/18) (1)

      (2018/C 399/42)
      Jednací jazyk: italština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 249, 16.7.2018.


title: Věc T-776/17: Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2018 – Medora Therapeutics v. EUIPO – Biohealth Italia (LITHOREN)

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/58

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2018 – Medora Therapeutics v. EUIPO – Biohealth Italia (LITHOREN)
      (Věc T-776/17) (1)

      (2018/C 399/74)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 63, 19.2.2018.


title: Věc C-425/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Itálie) dne 28. června 2018 – Consorzio Nazionale Servizi Società Cooperativa (CNS) v. Gruppo Torinese Trasporti Gtt SpA

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Itálie) dne 28. června 2018 – Consorzio Nazionale Servizi Società Cooperativa (CNS) v. Gruppo Torinese Trasporti Gtt SpA
      (Věc C-425/18)
      (2018/C 399/25)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Consorzio Nazionale Servizi Società Cooperativa (CNS)

         Žalovaná: Gruppo Torinese Trasporti Gtt SpA

         Předběžná otázka

      Brání čl. 53 odst. 3 a čl. 54 odst. 4 směrnice 2004/17/ES (1) ve spojení s čl. 45 odst. 2 písm. d) směrnice 2004/18/ES (2) takovému ustanovení, jako je čl. 38 odst. 1 písm. f) legislativního nařízení italské republiky č. 163/2006, tak jak je vykládán vnitrostátní judikaturou, který z oblasti působnosti tzv. „vážného profesního pochybení“ spáchaného hospodářským subjektem vylučuje jednání, které zahrnuje porušení pravidel hospodářské soutěže a které je zjištěno a sankcionováno vnitrostátním orgánem pro hospodářskou soutěž rozhodnutím, které je potvrzeno soudem, čímž veřejným zadavatelům a priori zabraňuje autonomně posoudit uvedená porušení za účelem případného, ale nikoli povinného, vyloučení tohoto hospodářského subjektu ze zadávacího řízení na přidělení veřejné zakázky?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (Úř. věst. 2004, L 134, s. 1).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. 2004, L 134, s. 114).


title: Věc T-604/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2018 – HD v. Parlament „Veřejná služba – Úředníci – Odměna – Rodinné přídavky – Příspěvek na domácnost – Příspěvek na vzdělání – Příspěvek na vyživované dítě – Podmínky poskytnutí – Odečtení příspěvku stejné povahy vypláceného z jiných zdrojů – Vrácení přeplatku – Rozhodnutí o skončení nároku na některé příspěvky – Nesprávné právní posouzení – Zjevně nesprávné posouzení“

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2018 – HD v. Parlament
      (Věc T-604/16) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Odměna - Rodinné přídavky - Příspěvek na domácnost - Příspěvek na vzdělání - Příspěvek na vyživované dítě - Podmínky poskytnutí - Odečtení příspěvku stejné povahy vypláceného z jiných zdrojů - Vrácení přeplatku - Rozhodnutí o skončení nároku na některé příspěvky - Nesprávné právní posouzení - Zjevně nesprávné posouzení“)
      (2018/C 399/43)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: HD (zástupce: C. Bernard-Glanz, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: M. Ecker a L. Deneys, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 270 SFEU a směřující ke zrušení, zaprvé rozhodnutí Parlamentu ze dne 21. září, 5. října, 27. listopadu a 15. prosince 2015, kterými se požaduje vrácení částek, které byly žalobkyni neoprávněně vyplaceny v souvislosti s příspěvkem na vzdělání, zadruhé rozhodnutí Parlamentu ze dne 5., 13., 23. října a 5., 11. a 12. listopadu 2015, kterými se požaduje vrácení částek, které byly žalobkyni neoprávněně vyplaceny v souvislosti s příspěvkem na vzdělání, a příspěvkem na vyživované dítě a na základě nichž ztrácí nárok na příspěvek na domácnost a zatřetí „v rozsahu, v němž je to nezbytné“ rozhodnutí ze dne 21. dubna 2016 o zamítnutí její stížnosti.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  HD se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 326, 5. 9. 2016 (věc původně zapsaná u Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-34/16 a postoupená Tribunálu Evropské unie dne 1. 9. 2016).


title: Věc T-371/18: Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2018 – Reiner Stemme Utility Air Systems v. AESA

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/58

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2018 – Reiner Stemme Utility Air Systems v. AESA
      (Věc T-371/18) (1)

      (2018/C 399/75)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 276, 6.8.2016.


title: Věc T-518/18: Žaloba podaná dne 31. srpna 2018 – YG v. Komise

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/41

      Žaloba podaná dne 31. srpna 2018 – YG v. Komise
      (Věc T-518/18)
      (2018/C 399/56)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: YG (zástupci: S. Rodrigues a A. Champetier, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil nejprve rozhodnutí Evropské komise ze dne 13. listopadu 2017 o nezahrnutí žalobce na seznam úředníků, kteří mají být povýšeni;

                  —

                  zrušil následně rozhodnutí Evropské komise ze dne 17. května 2018, kterým byla zamítnuta jeho stížnost proti rozhodnutí ze dne 13. listopadu 2017;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Evropská komise porušila článek 45 Služebního řádu úředníků Evropské unie. Napadené rozhodnutí bylo založeno na zjevně nesprávném právním posouzení; dále neposkytlo dostatečné důvody a neprokázalo, že přezkum opodstatněnosti žalobcovi stížnosti byl proveden v souladu se zásadou rovného zacházení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Evropská komise porušila zásadu řádné správy jak je chráněna článkem 41 Listiny základních práv Evropské unie, a to nedostatečnou péči při navrhování a odůvodnění napadeného rozhodnutí.


title: Věc T-519/18: Žaloba podaná dne 3. září 2018 – Global Silicones Council a další v. ECHA

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/42

      Žaloba podaná dne 3. září 2018 – Global Silicones Council a další v. ECHA
      (Věc T-519/18)
      (2018/C 399/57)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Global Silicones Council (Washingon, D. C., Spojené státy) a 6 dalších (zástupci: R. Cana, F. Mattioli, G. David, advokáti, a D. Abrahams, barrister)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou,

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí (1) v rozsahu, v němž zapisuje látky oktamethylcyklotetrasiloxan („D4“), dekamethylcyklopentasiloxan („D5“) a dodekamethylcyklohexasiloxan („D6“) na kandidátský seznam látek vzbuzujících mimořádné obavy,

                  —

                  podpůrně, zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká některých z uvedených zápisů na kandidátský seznam,

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení, a

                  —

                  přijal jakákoli další opatření, která bude považovat za vhodná.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení bioakumulačních vlastností („C“) látek D4, D5 a D6, toxických vlastností („T“) látek D5 a D6, překročila své pravomoci a porušila článek 59 nařízení 1907/2006 tím, že

                              —

                              uplatnila stanoviska výbor členských států a výboru pro posuzování rizik, aniž by sama zkoumala dostupné informace, a tudíž převzala chyby, jimiž byla uvedená stanoviska stižena,

                              —

                              došla k závěru, že D4, D5 a D6 splňují kritéria vPvB (velmi perzistentní a velmi bioakumulativní látky) přílohy XIII, třebaže jejich perzistence (P) a bioakumulativnost (B) nebyly určovány pro totéž prostředí,

                              —

                              nevzala v potaz specifickou („hybridní“) povahu D4, D5 a D6 při použití kritéria bioakumulativnosti uvedeného v příloze XIII,

                              —

                              vyvodila závěry o bioakumulativnosti (B/vB) látek D4 a D5, které uplatněné důkazy nemohly prokazovat,

                              —

                              neposoudila nové důkazy o bioakumulativnosti (B/vB) látek D4 a D5, které měla k dispozici po vydání stanovisek obou výborů,

                              —

                              při rozhodování o bioakumulativnosti (vB) látky D6 nevzala v potaz všechny relevantní informace,

                              —

                              neposuzovala informace o samotné toxicitě látky D5 a namísto toho definovala D5 jako PBT (perzistentní, bioakumulativní a toxickou) na základě přítomnosti látky D4 jako nečistoty, a tím, že definovala D5 jako PBT, aniž by respektovala zvláštní omezení týkající se složení D4, které bylo schváleno výborem členských států,

                              —

                              neposuzovala informace o samotné toxicitě látky D6 a namísto toho definovala D5 jako PBT (perzistentní, bioakumulativní a toxickou) na základě přítomnosti látky D4 jako nečistoty, a tím, že definovala D6 jako PBT, aniž by respektovala zvláštní omezení týkající se složení D4, které bylo schváleno výborem členských států

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí porušilo zásadu proporcionality tím, že zápis na kandidátský seznam přesáhl rámec toho, co bylo vhodné a nezbytné pro dosažení sledovaných cílů, a nebylo nejméně omezujícím opatřením, které žalobkyně mohla využít.

         (1)  Rozhodnutí Evropské agentury pro chemické látky ze dne 27. června 2018, „Zápis látek vzbuzujících velmi vážné obavy na seznam látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV“, v rozsahu, v němž dochází k zápisu tří látek – oktamethylcyklotetrasiloxanu („D4“), dekamethylcyklopentasiloxanu („D5“) a dodekamethylcyklohexasiloxanu („D6“) – na kandidátský seznam látek vzbuzujících mimořádné obavy v souladu s článkem 59 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. 2006, L 396, p. 1)


title: Věc T-39/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2018 – Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) v. Komise „Přístup k dokumentům – Nařízení (ES) č. 1049/2001 – Dokumenty týkající se předběžného šetření týkajícího se režimů státních podpor v odvětví přístavů všech členských států – Odepření přístupu – Výjimka týkající se ochrany soukromí a osobnosti jednotlivce – Nařízení (ES) č. 45/2001 – Pojem „soukromí“ – Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu – Uplatnění obecné domněnky – Převažující veřejný zájem

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2018 – Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) v. Komise
      (Věc T-39/17) (1)

      („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se předběžného šetření týkajícího se režimů státních podpor v odvětví přístavů všech členských států - Odepření přístupu - Výjimka týkající se ochrany soukromí a osobnosti jednotlivce - Nařízení (ES) č. 45/2001 - Pojem „soukromí“ - Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu - Uplatnění obecné domněnky - Převažující veřejný zájem)
      (2018/C 399/45)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) (Brest, Francie) (zástupci: J. Vanden Eynde, E. Wauters advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Buchet, B. Stromsky a C. Georgieva-Kecsmar, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2016) 7755 final ze dne 23. listopadu 2016, kterým byl žalobkyni odepřen úplný přístup k dotazníku zaslanému všem členským státům a přístup k odpovědím členských států na tento dotazník, zmíněným v dopise zaslaném dne 8. července 2016 Francouzské republice v rámci řízení o státní podpoře SA.38398 (2016/C, ex 2015/E) – Zdanění přístavů ve Francii.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 104, 3.4.2017


title: Věc T-524/18: Žaloba podaná dne 29. srpna 2018 – Billa v. EUIPO – Boardriders IP Holdings (Billa)

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/43

      Žaloba podaná dne 29. srpna 2018 – Billa v. EUIPO – Boardriders IP Holdings (Billa)
      (Věc T-524/18)
      (2018/C 399/58)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Billa AG (Wiener Neudorf, Rakousko) (zástupci: J. Rether, M. Kinkeldey, J. Rosenhäger, S. Brandstätter, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Boardriders IP Holdings LLC (Huntington Beach, Kalifornie, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie „Billa“ – Přihláška č. 11 592 623

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. června 2018, ve věci R 2235/2017-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a článků 46 a 71 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 207/2009 ve spojení s čl. 2 odst. 2 písm. i) a čl. 27 odst. 2 nařízení Komise v přenesené pravomoci č. 2017/1430.


title: Věc C-475/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 20. července 2018– SATI – Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA v. Azienda di Trasporti Molisana

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 20. července 2018– SATI – Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA v. Azienda di Trasporti Molisana
      (Věc C-475/18)
      (2018/C 399/30)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka: Società Autocooperative Trasporti Italiani SpA

         Odpůrkyně: Azienda di Trasporti Molisana – A.T.M. SpA

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 1370/2007 (1) ze dne 23. října 2007 vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní legislativa obsahuje zákaz přímého uzavření smluv na služby místní veřejné dopravy vylučující přímé uzavření smluv i v případech, kdy to unijní právní úprava umožňuje, pokud je stanoveno obecné pravidlo ohledně veřejného zadávacího řízení na přidělení uvedené služby, anebo tomu tak je pouze v případě konkrétního zákazu přímého uzavření smluv, jenž se vztahuje rovněž na případy, u nichž je přímé uzavření smluv umožněno unijní právní úpravou?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 ze dne 23. října 2007 o veřejných službách v přepravě cestujících po železnici a silnici a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 a č. 1107/70 (Úř. věst. 2007, L 315, s. 1).


title: Věc C-454/17 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 6. září 2018 – Vincent Piessevaux v. Rada Evropské unie „Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Služební řád úředníků Evropské unie – Článek 11 odst. 2 přílohy VIII – Nároky na důchod nabyté ve vnitrostátním systému – Převod těchto nároků do unijního penzijního systému – Rozdílné zacházení s úředníky, jimž byla kapitálová hodnota představující jejich nároky na důchod převedena do unijního systému před vstupem a po vstupu nových obecných prováděcích opatření ustanovení v platnost“

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/10

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 6. září 2018 – Vincent Piessevaux v. Rada Evropské unie
      (Věc C-454/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Služební řád úředníků Evropské unie - Článek 11 odst. 2 přílohy VIII - Nároky na důchod nabyté ve vnitrostátním systému - Převod těchto nároků do unijního penzijního systému - Rozdílné zacházení s úředníky, jimž byla kapitálová hodnota představující jejich nároky na důchod převedena do unijního systému před vstupem a po vstupu nových obecných prováděcích opatření ustanovení v platnost“)
      (2018/C 399/12)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Vincent Piessevaux (zástupce: L. Ponteville, advokát)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  V. Piessevaux ponese vlastní náklady, jakož i náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 374, 6.11.2017.


title: Věc C-547/17 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 6. září 2018 – Basic Net SpA v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) „Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Obrazová ochranná známka zobrazující tři svislé pruhy – Důkaz o rozlišovací způsobilosti získané užíváním“

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/11

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 6. září 2018 – Basic Net SpA v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      (Věc C-547/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Obrazová ochranná známka zobrazující tři svislé pruhy - Důkaz o rozlišovací způsobilosti získané užíváním“)
      (2018/C 399/14)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Basic Net SpA (zástupce: D. Sindico, advokát)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnost Basic Net SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.2018.


title: Věc C-80/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 4. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal de Justiça – Portugalsko) – Fundo de Garantia Automóvel v. Alina Antónia Destapado Pão Mole Juliana, Cristiana Micaela Caetano Juliana „Řízení o předběžné otázce – Povinné pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel – Směrnice 72/166/EHS – Článek 3 odst. 1 – Druhá směrnice 84/5/EHS – Článek 1 odst. 4 – Povinnost sjednat pojištění – Vozidlo se stanovištěm na soukromém pozemku – Právo subjektu pro odškodnění domáhat se náhrady po vlastníkovi nepojištěného vozidla“

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/8

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 4. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal de Justiça – Portugalsko) – Fundo de Garantia Automóvel v. Alina Antónia Destapado Pão Mole Juliana, Cristiana Micaela Caetano Juliana
      (Věc C-80/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Povinné pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel - Směrnice 72/166/EHS - Článek 3 odst. 1 - Druhá směrnice 84/5/EHS - Článek 1 odst. 4 - Povinnost sjednat pojištění - Vozidlo se stanovištěm na soukromém pozemku - Právo subjektu pro odškodnění domáhat se náhrady po vlastníkovi nepojištěného vozidla“)
      (2018/C 399/09)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Supremo Tribunal de Justiça

         Účastníci původního řízení

         Žalobce a navrhovatel v řízení o opravném prostředku: Fundo de Garantia Automóvel

         Žalované a odpůrkyně v řízení o opravném prostředku: Alina Antónia Destapado Pão Mole Juliana, Cristiana Micaela Caetano Juliana

         Výrok

                  1)

                  Článek 3 odst. 1 směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících [se] pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/14/ES ze dne 11. května 2005, musí být vykládán v tom smyslu, že sjednání pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorového vozidla je povinné, pokud je dotyčné vozidlo stále v členském státě zaregistrováno a je provozuschopné, ale je výlučně z rozhodnutí svého vlastníka, který již nemá v úmyslu je řídit, zaparkováno na soukromém pozemku.

                  2)

                  Článek 1 odst. 4 druhé směrnice Rady 84/5/EHS ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/14/ES ze dne 11. května 2005, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že subjekt uvedený v tomto ustanovení má právo domáhat se náhrady – kromě osoby nebo osob odpovědných za nehodu – i po osobě, která byla povinna sjednat pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu vozidla, jež způsobilo škodu, kterou tento subjekt nahradil, ale takové pojištění nesjednala, i když tato osoba není občanskoprávně odpovědná za nehodu, při níž tato škoda vznikla.

         (1)  Úř. věst. C 144, 8.5.2017.


title: Věc C-448/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht München I (Německo) dne 9. července 2018 – WA v. Münchener Hypothekenbank eG

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/36

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht München I (Německo) dne 9. července 2018 – WA v. Münchener Hypothekenbank eG
      (Věc C-448/18)
      (2018/C 408/48)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht München I

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: WA

         Žalovaná: Münchener Hypothekenbank eG
      Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 6. září 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.


title: Věc C-369/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Shajin Ahmed v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal „Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Hranice, azyl a přistěhovalství – Postavení uprchlíka nebo status doplňkové ochrany – Směrnice 2011/95/EU – Článek 17 – Vyloučení ze statusu doplňkové ochrany – Důvody – Odsouzení za vážný zločin – Určení závažnosti na základě trestu, který lze uložit podle vnitrostátního práva – Přípustnost – Nutnost individuálního posouzení“

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/25

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Shajin Ahmed v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Věc C-369/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Hranice, azyl a přistěhovalství - Postavení uprchlíka nebo status doplňkové ochrany - Směrnice 2011/95/EU - Článek 17 - Vyloučení ze statusu doplňkové ochrany - Důvody - Odsouzení za vážný zločin - Určení závažnosti na základě trestu, který lze uložit podle vnitrostátního práva - Přípustnost - Nutnost individuálního posouzení“)
      (2018/C 408/32)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Shajin Ahmed

         Žalovaný: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Výrok

      Článek 17 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany, musí být vykládán v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, podle které se žadatel o doplňkovou ochranu považuje za osobu, která „se [dopustila] vážného zločinu“ ve smyslu tohoto ustanovení, což jej může vyloučit z nároku na takovou ochranu, pouze na základě trestu, který lze za daný trestný čin uložit podle práva tohoto členského státu. Příslušnému vnitrostátnímu orgánu nebo soudu, který rozhoduje o žádosti o doplňkovou ochranu, přísluší posoudit závažnost dotčeného trestného činu na základě úplného přezkoumání všech okolností daného jednotlivého případu.

         (1)  Úř. věst. C 293, 4.9.2017.


title: Věc C-372/17: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 13. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Noord-Holland – Nizozemsko) – Vision Research Europe BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond „Řízení o předběžné otázce – Společný celní sazebník – Čísla a položky sazebníku – Zařazení zboží – Kamera s pamětí závislou na napájení, z níž jsou zaznamenané snímky vymazány po vypnutí kamery nebo po pořízení nových snímků – Kombinovaná nomenklatura – Podpoložky 8525 80 19 a 8525 80 30 – Vysvětlivky – Výklad – Prováděcí nařízení (EU) č. 113/2014 – Výklad – Platnost“

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/26

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 13. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Noord-Holland – Nizozemsko) – Vision Research Europe BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond
      (Věc C-372/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společný celní sazebník - Čísla a položky sazebníku - Zařazení zboží - Kamera s pamětí závislou na napájení, z níž jsou zaznamenané snímky vymazány po vypnutí kamery nebo po pořízení nových snímků - Kombinovaná nomenklatura - Podpoložky 8525 80 19 a 8525 80 30 - Vysvětlivky - Výklad - Prováděcí nařízení (EU) č. 113/2014 - Výklad - Platnost“)
      (2018/C 408/33)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Rechtbank Noord-Holland

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Vision Research Europe BV

         Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

         Výrok

      Podpoložka 8525 80 30 kombinované nomenklatury uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1001/2013 ze dne 4. října 2013, musí být vykládána v tom smyslu, že do ní patří taková kamera, jako je kamera dotčená ve věci v původním řízení, která je schopna pořídit vysoký počet fotografií za sekundu a uchovat je ve vnitřní paměti závislé na napájení, z níž jsou po vypnutí kamery vymazány, a že prováděcí nařízení Komise (EU) č. 113/2014 ze dne 4. února 2014 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury je neplatné v rozsahu, v němž se obdobně použije na výrobky s vlastnostmi uvedené kamery.

         (1)  Úř. věst. C 300, 11.9.2017.


title: Věc C-99/17 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. září 2018 – Infineon Technologies AG v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek – Kartelové dohody – Evropský trh s čipy pro inteligentní karty – Síť dvoustranných kontaktů – Výměna citlivých obchodních informací – Zpochybnění pravosti důkazů – Právo na obhajobu – Omezení hospodářské soutěže ‚z hlediska účelu‘ – Jediné a trvající protiprávní jednání – Soudní přezkum – Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci – Rozsah – Výpočet výše pokuty“

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/15

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. září 2018 – Infineon Technologies AG v. Evropská komise
      (Věc C-99/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Kartelové dohody - Evropský trh s čipy pro inteligentní karty - Síť dvoustranných kontaktů - Výměna citlivých obchodních informací - Zpochybnění pravosti důkazů - Právo na obhajobu - Omezení hospodářské soutěže ‚z hlediska účelu‘ - Jediné a trvající protiprávní jednání - Soudní přezkum - Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci - Rozsah - Výpočet výše pokuty“)
      (2018/C 408/17)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Infineon Technologies AG (zástupci: M. Dreher, T. Lübbig a M. Klusmann, Rechtsanwälte)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: A. Biolan, A. Dawes a J. Norris-Usher, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 15. prosince 2016, Infineon Technologies v. Komise (T 758/14, nezveřejněný, EU:T:2016:737), se zrušuje v rozsahu, v němž Tribunál zamítl podpůrný návrh společnosti Infineon Technologies AG znějící na snížení částky pokuty, kterou jí Evropská komise uložila.

                  2)

                  Ve zbývající části se kasační opravný prostředek zamítá.

                  3)

                  Věc se vrací zpět Tribunálu, aby ve světle šestého žalobního důvodu rozhodl o návrhu na snížení částky pokuty uložené společnosti Infineon Technologies AG.

                  4)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         (1)  Úř. věst. C 168, 29.5.2017.


title: Věc C-109/17: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia n° 5 de Cartagena – Španělsko) – Bankia SA v. Juan Carlos Mari Merino, Juan Pérez Gavilán, María Concepción Mari Merino „Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2005/29/ES – Nekalé obchodní praktiky vůči spotřebitelům – Smlouva o hypotečním úvěru – Výkon exekučního titulu týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou – Opětovné ocenění nemovitosti před prodejem v dražbě – Platnost exekučního titulu – Článek 11 – Vhodné a účinné prostředky k boji proti nekalým obchodním praktikám – Zákaz uložený vnitrostátnímu soudu zkoumat existenci nekalých obchodních praktik – Nemožnost přerušit řízení o výkonu exekučního titulu týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou – Články 2 a 10 – Kodex řádné praxe – Právně nezávazný charakter tohoto kodexu“

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/16

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena – Španělsko) – Bankia SA v. Juan Carlos Mari Merino, Juan Pérez Gavilán, María Concepción Mari Merino
      (Věc C-109/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2005/29/ES - Nekalé obchodní praktiky vůči spotřebitelům - Smlouva o hypotečním úvěru - Výkon exekučního titulu týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou - Opětovné ocenění nemovitosti před prodejem v dražbě - Platnost exekučního titulu - Článek 11 - Vhodné a účinné prostředky k boji proti nekalým obchodním praktikám - Zákaz uložený vnitrostátnímu soudu zkoumat existenci nekalých obchodních praktik - Nemožnost přerušit řízení o výkonu exekučního titulu týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou - Články 2 a 10 - Kodex řádné praxe - Právně nezávazný charakter tohoto kodexu“)
      (2018/C 408/18)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Bankia SA

         Žalovaní: Juan Carlos Mari Merino, Juan Pérez Gavilán, María Concepción Mari Merino

         Výrok

                  1)

                  Článek 11 směrnice 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která zakazuje soudu, který rozhoduje v řízení o výkonu exekučního titulu týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou kontrolovat z úřední povinnosti nebo na návrh účastníků řízení platnost exekučního titulu z hlediska existence nekalých obchodních praktik a v každém případě soudu, který je příslušný meritorně rozhodnout o existenci těchto praktik, aby přijal předběžná opatření, jako je přerušení řízení o výkonu exekučního titulu týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou.

                  2)

                  Článek 11 směrnice 2005/29 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která nepřiznává takovému kodexu chování, jako jsou kodexy uvedené v článku 10 této směrnice, právní závaznost.

         (1)  Úř. věst. C 161, 22.5.2017.


title: Věc C-466/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Linz (Rakousko) dne 17. července 2018 – DS v. Porsche Inter Auto GmbH & Co KG

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/36

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Linz (Rakousko) dne 17. července 2018 – DS v. Porsche Inter Auto GmbH & Co KG
      (Věc C-466/18)
      (2018/C 408/49)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesgericht Linz

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: DS

         Žalovaná: Porsche Inter Auto GmbH & Co KG

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je třeba vykládat čl. 5 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (1) v tom smyslu, že ve smyslu čl. 1 odst. 1 nařízení č. 715/2007 je nepřípustné vybavení vozidla, kdy ventil recirkulace výfukových plynů, tedy konstrukční část, která by mohla mít vliv na emise, je navržena tak, že míra recirkulace výfukových plynů, tedy podíl výfukových plynů, který je recirkulován, je upraven tak, že ventil recirkulace výfukových plynů zajišťuje chod s nízkým obsahem škodlivých látek jen mezi 15 a 33 stupni Celsia a jen v nadmořské výšce do 1.000 metrů nad mořem a mimo toto teplotní okno postupně v průběhu 10 stupňů Celsia a v nadmořské výšce nad 1.000 metrů nad mořem postupně v průběhu 250 výškových metrů se lineárně snižuje na hodnotu nula a tím dochází ke zvýšení emisí NOx nad hodnoty stanovené nařízením č. 715/2007?

                  2)

                  Je pro posouzení první otázky významné, zda vybavení vozidla uvedené v první otázce je nezbytné, aby byl motor chráněn před poškozením?

                  3)

                  Je pro posouzení druhé otázky dále významné, zda část motoru, kterou je třeba chránit před poškozením, je ventil recirkulace výfukových plynů?

                  4)

                  Je pro posouzení první otázky významné, zda vybavení vozidla uvedené v první otázce již bylo vmontováno do vozidla při jeho výrobě nebo zda v první otázce popsaná úprava ventilu recirkulace výfukových plynů má být do vozidla umístěna jako oprava ve smyslu čl. 3 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES ze dne 25. května 1999 o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží (2)?

                  5)

                  Je třeba vykládat čl. 6 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES ze dne 25. května 1999 o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží v tom smyslu, že v případě uzavření kupní smlouvy na vozidlo, na základě které existuje povinnost dodat vozidlo odpovídající zákonným (unijním) ustanovením a ve vozidlu je vestavěna přepínací logika, tedy úprava, dle které v případě uvedení vozidla do provozu se vozidlo nachází v módu 1 a v případě, že software rozezná testovanou situaci, tedy provoz vozidla v rámci nového evropského jízdního cyklu, setrvá vozidlo v módu 1 (nový evropský jízdní cyklus), avšak v případě, že software rozezná, že se vozidlo pohybuje mimo toleranci nového evropského jízdního cyklu (odchylky oproti rychlostnímu profilu v rozmezí +/- 2km/h, resp. +/- 1 s), přepne vozidlo do módu 0 (jízdní provoz), při kterém je ventil recirkulace výfukových plynů upraven tak, že mezní hodnoty stanovené nařízením č. 715/2007 nemohou být dodrženy, přičemž tato úprava nastává během tak krátkého času, že se vozidlo v konečném důsledku pohybuje téměř výlučně v módu 0, se nejedná o nevýznamný rozpor se smlouvou.

         (1)  Úř. věst. L 171, 2007, s. 1

         (2)  Úř. věst. L 171, 199, s. 12


title: Věc C-114/17 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. září 2018 – Španělské království v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Digitální televizní vysílání – Podpora na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha (Autonomní společenství Kastilie-La Mancha, Španělsko) – Dotace poskytnuté provozovatelům platforem digitálního pozemního vysílání – Rozhodnutí prohlašující podporu za zčásti neslučitelnou s vnitřním trhem – Pojem ‚státní podpora‘ – Výhoda – Služba obecného hospodářského zájmu – Definice – Prostor pro uvážení členských států“

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/17

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. září 2018 – Španělské království v. Evropská komise
      (Věc C-114/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Digitální televizní vysílání - Podpora na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha (Autonomní společenství Kastilie-La Mancha, Španělsko) - Dotace poskytnuté provozovatelům platforem digitálního pozemního vysílání - Rozhodnutí prohlašující podporu za zčásti neslučitelnou s vnitřním trhem - Pojem ‚státní podpora‘ - Výhoda - Služba obecného hospodářského zájmu - Definice - Prostor pro uvážení členských států“)
      (2018/C 408/19)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Španělské království (zástupci: M. J. García-Valdecasas Dorrego, zmocněnec)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier, zmocněnec, B. Stromsky a P. Němečková, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 24.4.2017.


title: Věc C-514/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. srpna 2018 Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 7. června 2018 ve věci T-72/17, Gabriele Schmid v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/37

      Kasační opravný prostředek podaný dne 6. srpna 2018 Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 7. června 2018 ve věci T-72/17, Gabriele Schmid v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      (Věc C-514/18 P)
      (2018/C 408/50)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (zástupci: I. Hödl, Rechtsanwältin, S. Schoeller, Rechtsanwalt)

         Další účastníci řízení: Gabriele Schmid, Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek Tribunálu (devátého senátu) ze dne 7. června 2018, vydaný ve věci T-72/17 v rozsahu, v němž Tribunál vyhověl hlavnímu žalobnímu důvodu a zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2016 (věc 1768/2015-4), a sám rozhodl ve věci; případně

                  —

                  zrušil napadený rozsudek Tribunálu (devátého senátu) ze dne 7. června 2018, vydaný ve věci T-72/17 v rozsahu, v němž Tribunál vyhověl hlavnímu žalobnímu důvodu a zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2016 (věc 1768/2015-4), a vrátil věc Tribunálu k novému rozhodnutí;

                  —

                  uložil žalobkyni v prvním stupni, Gabriele Schmid, náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelka podává kasační opravný prostředek proti rozhodnutí Tribunálu (devátého senátu) ze dne 7. června 2018 ve věci T-72/17, EU:T:2018:335, jehož předmětem byla žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2016 (věc R 1768/2015-4), týkajícímu se řízení o zrušení mezi G. Schmid a Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark, neboť napadený rozsudek je podle ní v rozporu s čl. 15 odst. 1 nařízení č. 207/2009 (1) (nyní čl. 18 odst. 1 nařízení 2017/1001).
      Kasační opravný prostředek vychází ze dvou důvodů: porušení čl. 15 odst. 1 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 18 odst. 1 nařízení 2017/1001) a čl. 15 odst. 2 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 18 odst. [2] nařízení 2017/1001).
      V prvním důvodu kasačního opravného prostředku, který je rozdělen do čtyř částí, navrhovatelka vytýká nesprávné právní posouzení použití chráněného zeměpisného označení, které bylo v souladu se svou hlavní funkcí zapsáno jako individuální ochranná známka, nesprávné právní posouzení požadavku identity výrobce, neexistenci judikatury týkající se funkce kvality u individuálních ochranných známek jakožto značek kvality, které obsahují chráněné zeměpisné označení, jakož i nesprávné právní posouzení užívání ochranné známky členy držitelky licence.
      Ve svém druhém důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka vytýká nesprávné právní posouzení při použití čl. 15 odst. 2 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 18 odst. 2 nařízení č. 2017/1001), jehož se měl Tribunál dopustit zejména při posouzení otázky oprávněného užívání ochranné známky Evropské unie třetí osobou, konkrétně sdružením, které je tvořeno jeho členy, a konstatováním tohoto užívání ve prospěch majitelky ochranné známky.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (kodifikované znění) (Úř. věst. 2009; L 78, s. 1).


title: Věc C-358/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative – Lucembursko) – UBS Europe SE, dříve UBS (Luxembourg) SA, Alain Hondequin a další „Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Směrnice 2004/39/ES – Článek 54 odst. 1 a odst. 3 – Rozsah povinnosti zachovat služební tajemství, kterou mají vnitrostátní orgány finančního dohledu – Rozhodnutí, kterým byla konstatována ztráta dobré profesní pověsti – Případy, na něž se vztahuje trestní právo – Listina základních práv Evropské unie – Články 47 a 48 – Právo na obhajobu – Přístup ke spisu“

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/5

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative – Lucembursko) – UBS Europe SE, dříve UBS (Luxembourg) SA, Alain Hondequin a další
      (Věc C-358/16) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Směrnice 2004/39/ES - Článek 54 odst. 1 a odst. 3 - Rozsah povinnosti zachovat služební tajemství, kterou mají vnitrostátní orgány finančního dohledu - Rozhodnutí, kterým byla konstatována ztráta dobré profesní pověsti - Případy, na něž se vztahuje trestní právo - Listina základních práv Evropské unie - Články 47 a 48 - Právo na obhajobu - Přístup ke spisu“)
      (2018/C 408/03)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour administrative

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: UBS Europe SE, dříve UBS (Luxembourg) SA, Alain Hondequin a další

         za přítomnosti: DV, EU, Commission de surveillance du secteur financier (CSSF), Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

         Výrok

      Článek 54 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnic Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že

                  —

                  pojem „případy, na něž se vztahuje trestní právo“, uvedený v odstavcích 1 a 3 tohoto článku, nezahrnuje situaci, kdy orgány určené členskými státy pro účely plnění úkolů stanovených v této směrnici přijmou takové opatření, jako je opatření dotčené ve věci v původním řízení, které určité osobě zakazuje, aby v podniku, který podléhá dohledu, vykonávala funkci jednatele nebo jinou funkci, jejichž výkon podléhá povolení, a nařizuje jí, aby v co nejkratší lhůtě odstoupila ze všech funkcí z důvodu, že tato osoba již nesplňuje požadavky dobré profesní pověsti stanovené v článku 9 uvedené směrnice, které patří mezi opatření, která musí příslušné orgány přijmout při výkonu pravomocí, které jim příslušejí podle ustanovení hlavy II téže směrnice. Když totiž uvedené ustanovení stanoví, že povinnost zachovávat služební tajemství může být výjimečně vyloučena v takových případech, vztahuje se na předávání nebo používání důvěrných informací pro účely trestního stíhání a sankcí uložených podle vnitrostátního trestního práva;

                  —

                  povinnost zachovávat služební tajemství stanovená v odstavci 1 uvedeného článku ve spojení s články 47 a 48 Listiny základních práv Evropské unie musí být zajištěna a prováděna tak, aby byla v souladu s dodržováním práva na obhajobu. Je tedy věcí příslušného vnitrostátního soudu, aby v případě, že se příslušný orgán odvolává na uvedenou povinnost s cílem odmítnout poskytnutí informací, které má v držení a které nejsou obsaženy ve spise týkajícím se osoby, které se dotýká akt nepříznivě zasahující do jejího právního postavení, ověřil, zda tyto informace mají objektivní souvislost s námitkami, které jsou vůči ní uplatňovány, a pokud ano, aby nalezl rovnováhu mezi zájmem dotčené osoby na tom, aby měla k dispozici informace nezbytné k tomu, aby mohla v plném rozsahu vykonat právo na obhajobu, a zájmy týkajícími se zachování důvěrnosti informací, na které se vztahuje povinnost zachovávat služební tajemství, před tím, než rozhodne o poskytnutí všech požadovaných informací.

         (1)  Úř. věst. C 335, 12.9.2016.


title: Věc C-373/17 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 20. září 2018 – Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Agria Beteiligungsgesellschaft mbH, Star Agro Analyse und Handels GmbH v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Odmítnutí stížnosti Evropskou komisí – Nedostatečný význam pro Evropskou unii“

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/27

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 20. září 2018 – Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Agria Beteiligungsgesellschaft mbH, Star Agro Analyse und Handels GmbH v. Evropská komise
      (Věc C-373/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Odmítnutí stížnosti Evropskou komisí - Nedostatečný význam pro Evropskou unii“)
      (2018/C 408/34)
      Jednací jazyk: polština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Agria Beteiligungsgesellschaft mbH, Star Agro Analyse und Handels GmbH (zásutpci: P. Graczyk, adwokat a W. Rocławski, radca prawny)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Szczodrowski a A. Dawes, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o. a Agria Beteiligungsgesellschaft mbH ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Společnost Star Agro Analyse und Handels GmbH ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


title: Věc T-233/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. září 2018 – Portugalsko v. Komise „EZZF a EZFRV – Výdaje vyloučené z financování – Výdaje vynaložené Portugalskem – Přímé platby – Program POSEI – Překročení limitů – Prodlení při platbách – Článek 11 odstavec 1 první pododstavec nařízení č. 885/2006 – Dvojí finanční oprava – Právo na obhajobu – Proporcionalita“

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/51

      Rozsudek Tribunálu ze dne 25. září 2018 – Portugalsko v. Komise
      (Věc T-233/17) (1)

      („EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Výdaje vynaložené Portugalskem - Přímé platby - Program POSEI - Překročení limitů - Prodlení při platbách - Článek 11 odstavec 1 první pododstavec nařízení č. 885/2006 - Dvojí finanční oprava - Právo na obhajobu - Proporcionalita“)
      (2018/C 408/65)
      Jednací jazyk: portugalština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida a P. Estêvão, zmocněnci)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou, D. Bianchi a B. Rechena, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh zakládající se na článku 263SFEU a znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise C(2017) 766 final ze dne 14. února 2017, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) v rozsahu, v němž vylučuje z financování Unií některé výdaje vykázané Portugalskou republikou v rámci programu „POSEI – Zvláštní režim zásobování“ a Přímé platby týkající se hospodářského roku 2010“.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 213, 3.7.2017.


title: Věc C-448/17: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského súdu v Prešove – Slovensko) – EOS KSI Slovensko s.r.o. v. Ján Danko, Margita Danková „Řízení o předběžné otázce – Spotřebitelské smlouvy – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání – Článek 4 odst. 2 a článek 5 – Povinnost sepsat ujednání jasným a srozumitelným jazykem – Článek 7 – Návrh k soudu podaný osobami nebo organizacemi, které mají oprávněný zájem na ochraně spotřebitelů před používáním zneužívajících ujednání – Vnitrostátní právní úprava podmiňující možnost sdružení na ochranu spotřebitelů stát se vedlejším účastníkem v řízení souhlasem spotřebitele – Spotřebitelský úvěr – Směrnice 87/102/EHS – Článek 4 odst. 2 – Povinnost uvést roční procentní sazbu nákladů v písemné smlouvě – Smlouva obsahující pouze matematický vzorec pro výpočet roční procentní sazby nákladů bez údajů nezbytných k provedení tohoto výpočtu“

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/27

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského súdu v Prešove – Slovensko) – EOS KSI Slovensko s.r.o. v. Ján Danko, Margita Danková
      (Věc C-448/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Spotřebitelské smlouvy - Směrnice 93/13/EHS - Zneužívající ujednání - Článek 4 odst. 2 a článek 5 - Povinnost sepsat ujednání jasným a srozumitelným jazykem - Článek 7 - Návrh k soudu podaný osobami nebo organizacemi, které mají oprávněný zájem na ochraně spotřebitelů před používáním zneužívajících ujednání - Vnitrostátní právní úprava podmiňující možnost sdružení na ochranu spotřebitelů stát se vedlejším účastníkem v řízení souhlasem spotřebitele - Spotřebitelský úvěr - Směrnice 87/102/EHS - Článek 4 odst. 2 - Povinnost uvést roční procentní sazbu nákladů v písemné smlouvě - Smlouva obsahující pouze matematický vzorec pro výpočet roční procentní sazby nákladů bez údajů nezbytných k provedení tohoto výpočtu“)
      (2018/C 408/35)
      Jednací jazyk: slovenština

         Předkládající soud

      Krajský súd v Prešove

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: EOS KSI Slovensko s.r.o.

         Žalovaní: Ján Danko, Margita Danková

         Za přítomnosti: Združenie na ochranu občana spotrebiteľa HOOS

         Výrok

                  1)

                  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách, ve spojení se zásadou rovnocennosti, musí být vykládána v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava dotčená v původním řízení, která neumožňuje organizaci na ochranu spotřebitelů, aby v zájmu spotřebitele vstoupila jako vedlejší účastník do řízení o platebním rozkazu týkajícím se individuálního spotřebitele a podala proti takovému rozkazu odpor, pokud jej nenapadne uvedený spotřebitel, v případě, že uvedená právní úprava skutečně podřizuje vstup sdružení na ochranu spotřebitelů jako vedlejších účastníků do sporů spadajících do unijního práva méně příznivým podmínkám, než jaké platí pro spory spadající výlučně do vnitrostátního práva, což musí ověřit předkládající soud.

                  2)

                  Směrnice 93/13 musí být vykládána v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava dotčená v původním řízení, která sice stanoví, že při vydání platebního rozkazu proti spotřebiteli se přezkoumá zneužívající charakter ujednání obsažených ve smlouvě uzavřené mezi prodávajícím nebo poskytovatelem a spotřebitelem, ale zaprvé pravomoc vydat tento platební rozkaz svěřuje správnímu úředníkovi soudu, který nemá postavení soudce, a zadruhé stanoví lhůtu patnáct dní pro podání odporu a vyžaduje, aby byl odpor věcně odůvodněn, v případě, že takový přezkum i bez návrhu není vyžadován ve stadiu výkonu uvedeného platebního rozkazu, což musí ověřit předkládající soud.

                  3)

                  Článek 4 odst. 2 směrnice 93/13 musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, kdy smlouva o spotřebitelském úvěru zaprvé neuvádí roční procentní sazbu nákladů a obsahuje pouze matematický vzorec pro výpočet této roční procentní sazby nákladů, který není doplněn údaji nezbytnými k provedení tohoto výpočtu, a zadruhé neuvádí úrokovou sazbu, představuje tato okolnost rozhodující skutečnost v rámci analýzy toho, zda je ujednání uvedené smlouvy týkající se nákladů na úvěr sepsáno jasným a srozumitelným jazykem ve smyslu uvedeného ustanovení, kterou provádí dotčený vnitrostátní soud.

         (1)  Úř. věst. C 382, 13.11.2017.


title: Věc C-466/17: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 20. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Trento – Itálie) – Chiara Motter v. Provincia autonoma di Trento „Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Směrnice 1999/70/ES – Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS – Ustanovení 4 – Veřejný sektor – Středoškolští učitelé – Přijímání pracovníků zaměstnaných na dobu určitou do stálé veřejné služby prostřednictvím přijímacího řízení na základě odborné kvalifikace – Stanovení počtu odpracovaných let – Částečné zohlednění období služby odpracovaných v rámci pracovních smluv na dobu určitou“

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/28

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 20. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Trento – Itálie) – Chiara Motter v. Provincia autonoma di Trento
      (Věc C-466/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 1999/70/ES - Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS - Ustanovení 4 - Veřejný sektor - Středoškolští učitelé - Přijímání pracovníků zaměstnaných na dobu určitou do stálé veřejné služby prostřednictvím přijímacího řízení na základě odborné kvalifikace - Stanovení počtu odpracovaných let - Částečné zohlednění období služby odpracovaných v rámci pracovních smluv na dobu určitou“)
      (2018/C 408/36)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale di Trento

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Chiara Motter

         Žalovaná: Provincia autonoma di Trento

         Výrok

      Ustanovení 4 Rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, uzavřené dne 18. března 1999, která se nachází v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládáno v tom smyslu, že v zásadě nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava, která je předmětem původního řízení, jež pro účely zařazení zaměstnance do platové třídy při jeho přijetí na základě odborné kvalifikace do postavení stálého úředníka zohledňuje období služby odpracovaná na základě pracovních smluv na dobu určitou v plném rozsahu pouze do čtvrtého roku a dále je zohledňuje částečně do výše dvou třetin.

         (1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


title: Věc T-328/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. září 2018 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Natural BBQLOUMI – Starší kolektivní slovní ochranná známka Evropské unie HALLOUMI – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Neexistence nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/52

      Rozsudek Tribunálu ze dne 25. září 2018 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)
      (Věc T-328/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Natural BBQLOUMI - Starší kolektivní slovní ochranná známka Evropské unie HALLOUMI - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2018/C 408/67)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikósie, Kypr) (zástupci: S. Malynicz, QC, a V. Marsland, Solicitor a S. Baran, barrister)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Rajh, D. Walicka a D. Gája, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: M. J. Dairies EOOD (Sofie, Bulharsko) (zástupkyně: D. Dimitrova, advokátka)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. března 2017 (věc R 497/2016-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi a M. J. Dairies.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 239, 24.7.2017.


title: Věc C-438/16 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. září 2018 – Evropská komise v. Francouzská republika, IFP Énergies nouvelles „Kasační opravný prostředek – Státní podpora – Režim podpor zavedený Francií – Neomezená státní záruka poskytnutá Institut Français du Pétrole (IFP) v důsledku jejího postavení jakožto veřejné instituce průmyslové a obchodní povahy (VIPO) – Rozhodnutí, kterým se určuje, že toto opatření zčásti není a zčásti je státní podporou slučitelnou s vnitřním trhem, s výhradou dodržení určitých podmínek – Pojem ‚režim podpor‘ – Domněnka o existenci výhody – Důkazní břemeno a míra dokazování“

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/6

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. září 2018 – Evropská komise v. Francouzská republika, IFP Énergies nouvelles
      (Věc C-438/16 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Státní podpora - Režim podpor zavedený Francií - Neomezená státní záruka poskytnutá Institut Français du Pétrole (IFP) v důsledku jejího postavení jakožto veřejné instituce průmyslové a obchodní povahy (VIPO) - Rozhodnutí, kterým se určuje, že toto opatření zčásti není a zčásti je státní podporou slučitelnou s vnitřním trhem, s výhradou dodržení určitých podmínek - Pojem ‚režim podpor‘ - Domněnka o existenci výhody - Důkazní břemeno a míra dokazování“)
      (2018/C 408/04)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky a D. Grespan, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Francouzská republika (zástupci: D. Colas a J. Bousin, zmocněnci), IFP Énergies nouvelles (zástupci: E. Morgan de Rivery a E. Lagathu, advokáti)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 26. května 2016, Francie a IFP Énergies nouvelles v. Komise (T-479/11 a T-157/12, EU:T:2016:320), se zrušuje v rozsahu, v němž Tribunál tímto rozsudkem zrušil čl. 1 odst. 3 až 5, jakož i články 2 až 12 rozhodnutí Komise 2012/26/EU ze dne 29. června 2011 o státní podpoře C 35/08 (ex NN 11/2008), kterou Francie poskytla veřejné instituci „Institut français du pétrole“.

                  2)

                  Věc se vrací Tribunálu Evropské unie.

                  3)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         (1)  Úř. věst. C 392, 24.10.2016.


title: Věc T-457/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. září 2018 – Medisana v. EUIPO (happy life) „Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie happy life – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/54

      Rozsudek Tribunálu ze dne 25. září 2018 – Medisana v. EUIPO (happy life)
      (Věc T-457/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie happy life - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2018/C 408/69)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Medisana AG (Neuss, Německo) (zástupci: J. Bühling a D. Graetsch, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Söder a D. Walicka, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. května 2017 (věc R 1965 / 2016-4) týkajícímu se přihlášky slovního označení happy life jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Medisana AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 300, 11.9.2017.


title: Věc C-176/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich – Polsko) – Profi Credit Polska S.A. w Bielsku Białej v. Mariusz Wawrzosek „Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitele – Směrnice 93/13/ES – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Směrnice 2008/48/ES – Řízení o vydání platebního rozkazu na základě vlastní směnky, která zajišťuje závazky ze smlouvy o spotřebitelském úvěru“

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/20

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich – Polsko) – Profi Credit Polska S.A. w Bielsku Białej v. Mariusz Wawrzosek
      (Věc C-176/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitele - Směrnice 93/13/ES - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Směrnice 2008/48/ES - Řízení o vydání platebního rozkazu na základě vlastní směnky, která zajišťuje závazky ze smlouvy o spotřebitelském úvěru“)
      (2018/C 408/24)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Profi Credit Polska S.A. w Bielsku Białej

         Žalovaný: Mariusz Wawrzosek

         Výrok

      Článek 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která umožňuje vydat platební rozkaz na základě vlastní směnky splňující všechny náležitosti, kterou je zajištěna pohledávka ze smlouvy o spotřebitelském úvěru, pokud soud, který rozhoduje o návrhu na vydání platebního rozkazu, nemá pravomoc provést přezkum případné zneužívající povahy ustanovení této smlouvy, a pokud podmínky uplatnění práva podat proti takovémuto rozkazu odpor neumožňují zajistit dodržování práv, která spotřebiteli přiznává tato směrnice.

         (1)  Úř. věst. C 300, 11. 9. 2017.


title: Věc C-555/17: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – 2M-Locatel A/S v. Skatteministeriet „Řízení o předběžné otázce – Nařízení (EHS) č. 2658/87 – Celní unie a společný celní sazebník – Sazební zařazení zboží – Kombinovaná nomenklatura – Podpoložky 8528 71 13 a 8528 71 90 – Přístroj umožňující příjem, naladění a zpracování televizního signálu vysílaného v přímém přenosu prostřednictvím internetového protokolu“

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/30

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – 2M-Locatel A/S v. Skatteministeriet
      (Věc C-555/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (EHS) č. 2658/87 - Celní unie a společný celní sazebník - Sazební zařazení zboží - Kombinovaná nomenklatura - Podpoložky 8528 71 13 a 8528 71 90 - Přístroj umožňující příjem, naladění a zpracování televizního signálu vysílaného v přímém přenosu prostřednictvím internetového protokolu“)
      (2018/C 408/39)
      Jednací jazyk: dánština

         Předkládající soud

      Østre Landsret

         Účastníci původního řízení

         Odvolatelka: 2M-Locatel A/S

         Odpůrce: Skatteministeriet

         Výrok

      Kombinovaná nomenklatura uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1549/2006 ze dne 17. října 2006, musí být vykládána v tom smyslu, že takové přístroje umožňující příjem, naladění a zpracování televizního signálu vysílaného v přímém přenosu prostřednictvím internetového protokolu, jako jsou přístroje, o které se jedná ve věci v původním řízení, musí být zařazeny do podpoložky 8528 71 90 KN, pokud do nich není zabudován videotuner nebo „televizní tuner“, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

         (1)  Úř. věst. C 402, 27.11.2017.


title: Věc C-520/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour constitutionnelle (Belgie) dne 2. srpna 2018 – Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, VZ, WY, XX v. Conseil des ministres

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/39

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour constitutionnelle (Belgie) dne 2. srpna 2018 – Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, VZ, WY, XX v. Conseil des ministres
      (Věc C-520/18)
      (2018/C 408/52)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour constitutionnelle

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, VZ, WY, XX

         Žalovaná: Conseil des ministres

         Další účastník řízení: Child Focus

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 15 odst. 1 směrnice 2002/58/ES (1) ve spojení s právem na bezpečnost zaručeným v článku 6 Listiny základních práv Evropské unie a právem na ochranu osobních údajů, jak je zaručeno články 7, 8 a čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie, vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je dotčená právní úprava, jež stanoví plošnou povinnost provozovatelů a poskytovatelů služeb elektronických komunikací uchovávat provozní a lokalizační údaje ve smyslu směrnice 2002/58/ES, které jsou jimi vytvářeny nebo zpracovávány při poskytování těchto služeb, přičemž cílem této vnitrostátní právní úpravy není pouze vyšetřování, odhalování a stíhání závažných trestných činů, ale také zajištění národní bezpečnosti, obrany území a veřejné bezpečnosti, vyšetřování, odhalování a stíhání jiných než závažných trestných činů či předcházení zakázanému použití systémů elektronických komunikací, anebo dosažení jiného cíle uvedeného v čl. 23 odst. 1 nařízení (EU) 2016/679 (2), a která kromě toho podléhá zárukám stanoveným v této právní úpravě ohledně uchovávání údajů a přístupu k nim?

                  2)

                  Musí být čl. 15 odst. 1 směrnice 2002/58/ES ve spojení s články 4, 7, 8, 11 a čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je dotčená právní úprava, jež stanoví plošnou povinnost provozovatelů a poskytovatelů služeb elektronických komunikací uchovávat provozní a lokalizační údaje ve smyslu směrnice 2002/58/ES, které jsou jimi vytvářeny nebo zpracovávány při poskytování těchto služeb, pokud je cílem této právní úpravy mimo jiné splnit pozitivní povinnosti orgánů na základě článků 4 a 8 Listiny spočívající ve stanovení právního rámce, který umožňuje vést účinné trestní vyšetřování a stanovit účinný postih sexuálního zneužívání mladistvých a umožňuje skutečně identifikovat pachatele činu, i když jsou používány prostředky elektronické komunikace?

                  3)

                  V případě, že by měl Ústavní soud na základě odpovědí poskytnutých na první a druhou předběžnou otázku dospět k závěru, že napadený zákon porušuje jednu či více povinností vyplývajících z ustanovení uvedených v těchto otázkách, mohl by dočasně zachovat účinky zákona ze dne 29. května 2016 o shromažďování a uchovávání údajů v odvětví elektronických komunikací s cílem vyhnout se právní nejistotě a zajistit, aby mohly být předtím shromážděné a uchované údaje dále využívány pro účely stanovené zákonem?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (Úř. věst. L 201, s. 37).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. L 119, s. 1).


title: Věc C-523/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Nacional (Španělsko) dne 8. srpna 2018 – Engie Cartagena S.L. v. Ministerio para la Transición Ecológica (dříve Ministerio de Industria, Energía y Turismo)

text:
               12.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 408/40

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Nacional (Španělsko) dne 8. srpna 2018 – Engie Cartagena S.L. v. Ministerio para la Transición Ecológica (dříve Ministerio de Industria, Energía y Turismo)
      (Věc C-523/18)
      (2018/C 408/53)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Audiencia Nacional

         Účastníci/ Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Engie Cartagena S.L.

         Žalovaný: Ministerio para la Transición Ecológica (dříve Ministerio de Industria, Energía y Turismo)

         Předběžné otázky

                  1)

                  Představuje povinnost veřejné služby ve smyslu čl. 3 odst. 2 směrnic 2003/54/ES (1) a 2009/72/ES (2) zákonné ustanovení uvedené ve třetím dodatečném ustanovení Real Decreto-Ley 14/2010 Financiación de planes de ahorro y eficiencia energética para los años 2011, 2012 y 2013 (královské nařízení č. 14/2010 Financování plánu úspor a energetické účinnosti pro roky 2011, 2012 a 2013):

                              1.

                              Částky nákladů elektrické sítě určené k financování akčního plánu na roky 2008 – 2012, schváleného dohodou Rady ministrů ze dne 8. července 2005, kterým se určují opatření dokumentu s názvem „Strategie úspor a energetické účinnosti ve Španělsku na roky 2004 – 2012“, schváleného dohodou Rady ministrů ze dne 28. listopadu 2003 na roky 2011 a 2012 ve výši 270 milionů eur a 250 milionů eur, jsou financovány prostřednictvím příspěvku každého z výrobních podniků podle procentních podílů uvedených v následující tabulce:

                                             Podnik

                                             Procentní podíl

                                          Endesa Generación, S.A.

                                          34,66

                                          Iberdrola Generación, S.A.

                                          32,71

                                          GAS Natural S.D.G, S.A.

                                          16,37

                                          Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A.

                                          4,38

                                          E.ON Generación, S.L.

                                          2,96

                                          AES Cartagena, S.R.L.

                                          2,07

                                          Bizkaia Energía, S.L.

                                          1,42

                                          Castelnou Energía, S.L.

                                          1,58

                                          Nueva Generadora del Sur, S.A.

                                          1,62

                                          Bahía de Bizkaia Electricidad, S.L.

                                          1,42

                                          Tarragona Power, S.L.

                                          0,81

                                          Celkem

                                          100,00

                  2)

                  Pokud skutečně představuje povinnost veřejné služby, byla jasně vymezena, je transparentní, nediskriminační a podléhá kontrole?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES (Úř. věst. 2003, L 176, s. 37; Zvl. vyd. 12/02, s. 211).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).