title: Věc T-229/08: Žaloba podaná dne 13. června 2008 – Impala v. Komise

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/33

         Žaloba podaná dne 13. června 2008 – Impala v. Komise
   (Věc T-229/08)
   (2008/C 197/58)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, mezinárodní sdružení) (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Crosby, J. Golding, solicitors, a I. Wekstein, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 3. října 2007 ve věci č. COMP/M.3333-Sony/BMG, kterým se spojení prohlašuje za slučitelné se společným trhem a Dohodou o EHP v souladu s čl. 8 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 (1);

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozhodnutím K(2004) 2815 ze dne 19. července 2004 Komise prohlásila za slučitelné se společným trhem spojení, jehož prostřednictvím Bertelsmann AG a Sony Corporation of America získaly společnou kontrolu nad společným podnikem Sony BMG, který slučuje jejich obchodní činnost v oblasti hudebních nahrávek (věc č. COMP/M.3333-Sony/BMG). Rozsudkem ze dne 13. července 2006 Soud prvního stupně rozhodnutí Komise zrušil (2). Po tomto zrušení byla věc opět oznámena Komisi, která znovu posoudila spojení podniků za současných podmínek na trhu a napadeným rozhodnutím K(2007) 4507 ze dne 3. října 2007 povolila spojení jako slučitelné se společným trhem a Dohodou o EHP.
   Žalobkyně, která je mezinárodním sdružením zastupujícím nezávislá hudební vydavatelství – soutěžitele účastníků spojení podniků, se domáhá zrušení tohoto rozhodnutí. Tvrdí, že se Komise, když spojení povolila, dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, nesprávně použila právo v oblasti společného dominantního postavení, nebo porušila článek 253 ES tím, že:

               —

               nepoužila správná kritéria k posouzení a že řádně neposoudila existenci, posílení či vytvoření společného dominantního postavení na trhu s hudebními nahrávkami na fyzických nosičích a na trhu s hudebními nahrávkami v digitálních formátech;

               —

               neprovedla analýzu pravděpodobného vývoje, zda-li může spojení posílit nebo vytvořit společné dominantní postavení na trhu s hudebními nahrávkami na fyzických nosičích nebo na trhu s hudebními nahrávkami v digitálních formátech, a neposkytla důvody nebo dostatečné důvody pro neprovedení analýzy pravděpodobného vývoje;

               —

               neprovedla řádnou analýzu týkající se možných účinků spojení na volbu spotřebitelů a kulturní rozmanitost, nebo neprovedla analýzu jejich pravděpodobného vývoje a

               —

               konečně, neshledala, že spojení posiluje nebo vytváří společné dominantní postavení na trhu s hudebními nahrávkami na fyzických nosičích a na trhu s hudebními nahrávkami v digitálních formátech.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 395, 1989, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 31).

      (2)  Rozsudek ze dne 13. července 2006, Impala v. Komise, T-464/04, Sb. rozh. s. II-2289, proti němuž byl podán kasační opravný prostředek, viz věc C-413/06 P, Bertelsmann a Sony Corporation of America v. Impala.


title: Věc T-492/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. května 2010 — Wessang v. OHIM — Greinwald (star foods) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství star foods — Starší slovní ochranná známka Společenství a starší obrazová ochranná známka Společenství STAR SNACKS — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (po změně čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. května 2010 — Wessang v. OHIM — Greinwald (star foods)
   (Věc T-492/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství star foods - Starší slovní ochranná známka Společenství a starší obrazová ochranná známka Společenství STAR SNACKS - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (po změně čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 179/64
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Nicolas Wessang (Zimmerbach, Francie) (zástupce: A. Grolée, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: A. Führer a G. Schneider, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Greinwald GmbH (Kempten, Německo) (zástupce: A. Schulz, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. září 2008 (věc R 1408/2007-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Nicolasem Wessangem a Greinwald GmbH

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 17. září 2008 (věc R 1408/2007-4) se zrušuje.

               2)

               Greinwald GmbH ponese vlastní náklady řízení, jakož i jednu třetinu nákladů řízení Nicolase Wessanga.

               3)

               Nicolas Wessang ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení.

               4)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32, 7.2.2009.


title: Věc C-229/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polsko) dne 19. května 2015 – Minister Finansów v. Jan Mateusiak

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polsko) dne 19. května 2015 – Minister Finansów v. Jan Mateusiak
   (Věc C-229/15)
   (2015/C 294/23)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Minister Finansów

      Odpůrce: Jan Mateusiak

      Předběžná otázka

   Je třeba vykládat čl. 18 písm. c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1) v tom smyslu, že věcné vklady osoby povinné k dani – pokud osoba povinná k dani odpočítala daň odvedenou na vstupu za jejich pořízení – nepodléhají zdanění po uplynutí opravného období upraveného v článku 187 směrnice při ukončení výkonu činnosti osobou povinnou k dani a není možno je zahrnout do inventáře likvidace, pokud uplynula zákonem stanovená doba pro opravu daně odvedené na vstupu za jejich pořízení, která je stanovena podle její předpokládané doby užívání v podniku osoby povinné k dani, nebo v tom smyslu, že věcné vklady při ukončení výkonu ekonomické činnosti osoby povinné k dani podléhají zdanění nehledě na opravné období?

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1.


title: Věc T-114/12: Žaloba podaná dne 8. března 2012 — Bode Chemie v. OHIM — Laros (sterilina)

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/21

         Žaloba podaná dne 8. března 2012 — Bode Chemie v. OHIM — Laros (sterilina)
   (Věc T-114/12)
   2012/C 165/36
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bode Chemie GmbH (Hamburk, Německo) (zástupce: N. Aicher, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Laros Srl (Cremona, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 16. ledna 2012 ve věci R 2423/2010-4; a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení, včetně nákladů odvolacího řízení před OHIM.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „sterilina“ v bílé a červené barvě pro výrobky zařazené do tříd 3 a 5 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8120032.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Ochranná známka Společenství „STERILLIUM“ č. 221168 pro výrobky zařazené do třídy 5; obrazová ochranná známka Společenství v modré a bílé barvě „BODE Sterillium“ č. 6262257 pro výrobky zařazené do třídy 5.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v plném rozsahu.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jelikož na rozdíl od názoru odvolacího senátu celkové posouzení relevantních kritérií totožnosti anebo podobnosti mezi výrobky, podobnosti mezi označeními a rozlišovací způsobilosti namítané ochranné známky vede k určení nebezpečí záměny u veřejnosti.


title: Věc C-527/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākās tiesas Senāts (Lotyšská republika) dne 10. října 2011 — SIA Ablessio v. Valsts ieņēmumu dienests

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākās tiesas Senāts (Lotyšská republika) dne 10. října 2011 — SIA Ablessio v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Věc C-527/11)
   2012/C 6/09
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SIA Ablessio

      Žalovaná: Valsts ieņēmumu dienests

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1) vykládat v tom smyslu, že zakazuje odmítnout přidělení osobního čísla, kterým je identifikována osoba povinná k dani, na základě toho, že majitel podílů na osobě povinné k dani dříve vícekrát získal osobní číslo pro jiné společnosti, jež neuskutečňovaly žádnou skutečnou ekonomickou činnost, přičemž majitel své podíly na nich převedl na jiné osoby bezprostředně po získání osobního čísla?

               2)

               Je třeba článek 214 zmíněné směrnice ve spojení se článkem 273 téže směrnice vykládat v tom smyslu, že umožňuje Valsts ieņēmumu dienests před přidělením osobního čísla prověřit způsobilost osoby povinné k dani uskutečňovat činnost, která je zatížena daní, v případě, že je tímto prověřením sledován správný výběr daně a předcházení daňovým únikům?

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1.


title: Věc F-69/08: Žaloba podaná dne 6. srpna 2008 – Knöll v. Europol

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/56

         Žaloba podaná dne 6. srpna 2008 – Knöll v. Europol
   (Věc F-69/08)
   (2008/C 285/101)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Brigitte Knöll (Hochheim, Německo) (zástupce: P. de Casparis, advokát)

      Žalovaný: Evropský policejní úřad (Europol)
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí ze dne 4. října 2007, jímž Europol informoval žalobkyni, že jí není možné nabídnout stálé zaměstnání
   Návrhová žádánížalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 4. října 2007, kterým žalovaný informoval žalobkyni, že jí není možné nabídnout stálé zaměstnání, jakož i rozhodnutí ze dne 29. dubna 2008, jimž se zamítá stížnost podaná proti prvnímu rozhodnutí a rozhodnutí ze dne 12. června 2008, které navazuje na rozhodnutí ze dne 4. října 2007;

               —

               uložit Europolu náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-61/09: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz — Německo) — Landkreis Bad Dürkheim v. Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion ( Společná zemědělská politika — Integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor — Nařízení (ES) č. 1782/2003 — Režim jednotné platby — Společná pravidla pro režimy přímých podpor — Pojem hektar, na který lze poskytnout podporu — Nezemědělská činnost — Podmínky pro přičlenění zemědělské plochy k podniku )

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/10

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz — Německo) — Landkreis Bad Dürkheim v. Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion
   (Věc C-61/09) (1)

   (Společná zemědělská politika - Integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor - Nařízení (ES) č. 1782/2003 - Režim jednotné platby - Společná pravidla pro režimy přímých podpor - Pojem „hektar, na který lze poskytnout podporu“ - Nezemědělská činnost - Podmínky pro přičlenění zemědělské plochy k podniku)
   2010/C 346/16
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Landkreis Bad Dürkheim

      Odpůrce: Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion

      Předmět

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz — Výklad čl. 44 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Úř. věst. L 270, s. 1; Zvl. vyd. 03/40, s. 269, a oprava v Úř. věst. 2008, L 238, s. 34) — Výklad pojmů „zemědělská plocha“ a „nezemědělská činnost“ v situaci, ve které má cíl ochrany životního prostředí přednost před cílem zemědělské produkce — Podmínky pro přiřazení zemědělské plochy k podniku

      Výrok

               1)

               Článek 44 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001, ve znění nařízení Rady (ES) č. 2013/2006 ze dne 19. prosince 2006, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby k podpoře byla způsobilá půda, která ač se využívá rovněž pro zemědělské účely, slouží především uchování krajiny a ochraně přírody. Skutečnost, že zemědělec podléhá pokynům orgánu ochrany přírody, krom toho nezbavuje činnost, která odpovídá definici obsažené ve čl. 2 písm. c) uvedeného nařízení, její zemědělské povahy.

               2)

               Článek 44 odst. 2 nařízení č. 1782/2003, ve znění nařízení č. 2013/2006, musí být vykládán v tom smyslu, že:

                           —

                           k tomu, aby byla určitá zemědělská půda považována za součást zemědělcova podniku, není nezbytné, aby s ní tento zemědělec nakládal na základě smlouvy o nájmu zemědělského pozemku nebo jiného druhu nájemní smlouvy téže povahy uzavřené úplatně;

                           —

                           nebrání tomu, aby za součást zemědělského podniku byla považována půda, která je za účelem konkrétního využívání po omezenou dobu a při dodržování cílů ochrany přírody dána zemědělci k nakládání bezúplatně pouze za to, že na sebe vezme hrazení příspěvků profesnímu sdružení, za podmínky, že tento zemědělec je s to dotčenou půdu využívat pro své zemědělské činnosti s dostatečnou autonomií po dobu alespoň deseti měsíců, a že

                           —

                           okolnost, že zemědělec je povinen plnit za odměnu určité úkoly na účet třetí osoby, nemá vliv na přináležitost dotčené půdy k zemědělcovu podniku, je-li tato půda zemědělcem využívána rovněž pro účely výkonu jeho zemědělské činnosti jeho jménem a na jeho vlastní účet.

      (1)  Úř. věst. C 113, 16.5.2009.


title: Věc T-377/05: Žaloba podaná dne  5. října 2005  – Seegmuller v. Komise

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/22

         Žaloba podaná dne 5. října 2005 – Seegmuller v. Komise
   (Věc T-377/05)
   (2006/C 10/44)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Magali Seegmuller (Uccle, Belgie) (zástupce: K. H. Hagenaar, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 5. července 2005 Orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) Komise, které brání žalobkyni ve výkonu jejího zaměstnání a převzetí služebních povinností v delegaci Guineji Konakry jako vedoucí správy dané delegace;

               —

               přiznat žalobkyni nárok na náhradu škody, která bude vyčíslena později a která ji vznikla z majetkové a nemajetkové újmy způsobené žalovanou;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, smluvní zaměstnanec Komise, předložila svou žádost o místo vedoucího správy v Kongo Brazzaville (oznámení o volném pracovním místě COM/2004/2982/F). Dne 5. ledna 2005 jí bylo sděleno, že uspěla ve výběru. Poté, co byla dotázána Generálním ředitelstvím Komise pro vnější vztahy za účelem zjištění, zda je připravena přijmout jinou delegaci, žalobkyně souhlasila rovněž se zaměstnáním v Guineji Konakry.
   Jak vyplývalo z praxe, žalobkyně podstoupila lékařské vyšetření za účelem odjezdu v rámci delegace do Guineje Konakry. Zprávou ze dne 17. března 2005 došel pověřený lékař Komise k závěru, že žalobkyně nemá požadovanou fyzickou způsobilost k výkonu svých služebních povinností v uvedené delegaci. V návaznosti na tuto zprávu sdělilo Generální ředitelství Komise pro vnější vztahy žalobkyni, že se její nástup do funkce nemůže v Guineji Konakry uskutečnit. Žalobkyně tedy podala stížnost proti posledně uvedenému rozhodnutí, která byla napadeným rozhodnutím ze dne 5. července 2005 zamítnuta.
   Žalobkyně na podporu své žaloby uplatňuje údajný nedostatek pravomoci ředitele Generální ředitelství pro vnější vztahy k přijetí rozhodnutí ze dne 15. dubna 2001, jakož i zneužití pravomoci. Krom toho uvádí údajné pochybení v posouzení pověřeného lékaře Komise, jehož zpráva ze dne 17. března 2005 neprokazuje podle ní žádnou srozumitelnou souvislost mezi lékařským nálezem, který tato zpráva obsahuje, a závěry, které z toho vyvozuje.


title: Věc F-145/15: Žaloba podaná dne 26. listopadu 2015 – ZZ v. EIB

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/44

         Žaloba podaná dne 26. listopadu 2015 – ZZ v. EIB
   (Věc F-145/15)
   (2016/C 111/54)
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: E. Nordh, advokát)

      Žalovaná: Evropská investiční banka (EIB)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení hodnotící zprávy žalobce za rok 2014, jakož i náhrada údajně vzniklé nemajetkové újmy.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí žalované týkající se hodnocení žalobce za rok 2014, včetně rozhodnutí o zvýšení odměny, vyplacení příspěvku a povýšení v rámci tohoto hodnocení, jakož i na něj navazující hodnotící zprávy za rok 2014, včetně části týkající se pracovní výkonnosti žalobce v roce 2014 a části týkající se cílů, které mu byly stanoveny pro rok 2015;

               —

               uložit žalované, aby žalobci vyplatila částku 150 000 eur navýšenou o úroky jako náhradu nemajetkové újmy;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-376/12: Žaloba podaná dne 21. srpna 2012 — Řecká republika v. Komise

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/26

      Žaloba podaná dne 21. srpna 2012 — Řecká republika v. Komise
      (Věc T-376/12)
      (2012/C 331/51)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: I. Chalkias, E. Leftheriotou a S. Papaioannou)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  vyhověl žalobě,

                  —

                  zrušil prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 22. června 2012, kterým se z financování Evropské unie vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), oznámené pod č. C(2012) 3838 a zveřejněné v Úř. věst. L 165, s. 83, v části týkající se některých finančních oprav k tíži Řecké republiky v odvětví sušených vinných hroznů a v oblasti protiprávní výsadby vinic, a

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Řecká republika se svou žalobou domáhá zrušení prováděcího rozhodnutí Komise ze dne 22. června 2012, kterým se z financování Evropské unie vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), oznámeného pod č. C(2012) 3838 a zveřejněného v Úř. věst. L 165, s. 83, v části týkající se některých finančních oprav k tíži Řecké republiky v odvětví sušených vinných hroznů pro hospodářský rok 2006-2007 a v odvětví vinařství — výsadba vinic bez nároku na opětovnou výsadbu.
      Pokud jde o opravu v odvětví sušených vinných hroznů, žalobkyně zaprvé tvrdí, že opravy uložené v rozsahu 100 % pro sultánky a v rozsahu 25 % pro korintky týkající se snížení minimálního výnosu, specializace plochy vinohradů, skutečné produkce a dodávek, jsou založeny na nesprávném posouzení skutkového stavu a na nesprávném výkladu a použití čl. 3 odst. 2 čtvrté odrážky nařízení č. 1621/1991 (1).
      Zadruhé žalobkyně tvrdí, že je napadené rozhodnutí protiprávní a musí být zrušeno vzhledem k tomu, že paušální opravy uložené Komisí v rozsahu 100 % pro sultánky a 25 % pro korintky týkající se nedostatků co se týče snížení minimálního výnosu, nedodržení požadavku na specializaci ploch vinohradů a skutečné produkce a dodávek, jsou založeny na nesprávném výkladu a použití přílohy 2 dokumentu VI/5530/97, přílohy 17 dokumentu AGRI/17933/2000 a dokumentu AGRI/60637/2006, nejsou dostatečně odůvodněny, jsou nepřiměřené vzhledem ke zjištěným nedostatkům a přesahují diskreční pravomoc Komise.
      Pokud jde o výsadbu vinic bez nároku na opětovnou výsadbu, žalobkyně zaprvé tvrdí, že finanční oprava uložená Komisí je protiprávní a musí být zrušena, neboť a) vylučuje výdaje vynaložené více než dvacet čtyři měsíců před oznámením výsledků kontroly Komisí v rozporu s čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1258/1999 (2), nyní článek 31 nařízení č. 1290/2005 (3) a b) je v rozporu se zásadou právní jistoty a oslabuje právo na obhajobu a podporu tvrzení žalobkyně, neboť se odvolává na skutečnosti a jednání z minulých desetiletí.
      Zatřetí žalobkyně uvádí, že posouzení Komise, podle kterého plochy upravené ve smyslu čl. 2 odst. 3 písm. a) nařízení č. 1493/1999 (4) nebyly upraveny v souladu s tímto ustanovením, neboť skutečnost, že registr vinic nebyl dokončen v době, kdy byly žádosti o regularizaci přezkoumávány, znamenala, že nebyly poskytnuty nezbytné záruky pro přezkoumání výjimek, je založeno na nesprávném skutkovém zjištění.
      Začtvrté žalobkyně tvrdí, že je napadené rozhodnutí protiprávní a musí být zrušeno, jelikož uložená oprava a metoda použitá pro její výpočet na základě obdobného použití článku 86 nařízení č. 479/2008 (5) jsou v rozporu s článkem 31 nařízení č. 1290/2005 a s pokyny v dokumentu VI/5330/87, a použití dané metody vede k výsledkům, které jsou nepřiměřené vzhledem ke zjištěným nedostatkům.
      Zapáté žalobkyně uvádí, že skutečnost, že Komise stanovila celkovou plochu upravenou podle čl. 2 odst. 3 písm. a) nařízení č. 1493/1999 na 7 112,04 ha a průměrnou hodnotu práv na výsadbu na 1 500 EUR/hektar, se zakládá na nesprávném skutkovém zjištění, není dostatečně odůvodněna a je v rozporu se zásadou proporcionality.

         (1)  Nařízení Komise (ES) č. 1621/1999 ze dne 22. července 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o podporu pro pěstování vinných hroznů k produkci některých druhů sušených vinných hroznů (Úř. věst. L 192, s. 21).

         (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 160, s. 103).

         (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 209, s. 1).

         (4)  Nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem (Úř. věst. L 179, s. 1).

         (5)  Nařízení Rady (ES) č. 479/2008 ze dne 29. dubna 2008 o společné organizaci trhu s vínem, o změně nařízení (ES) č. 1493/1999, (ES) č. 1782/2003, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 3/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2392/86 a (ES) č. 1493/1999 (Úř. věst. L 148, s. 1).


title: Věc C-464/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Wiener Neustadt (Rakousko) dne 2. září 2015 – Admiral Casinos & Entertainment AG v. Balamatic Handelsgesellschaft m.b.H a další

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Wiener Neustadt (Rakousko) dne 2. září 2015 – Admiral Casinos & Entertainment AG v. Balamatic Handelsgesellschaft m.b.H a další
   (Věc C-464/15)
   (2015/C 398/20)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landesgericht Wiener Neustadt

      Účastníci/Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Admiral Casinos & Entertainment AG

      Žalovaní: Balamatic Handelsgesellschaft m.b.H, Robert Schnitzer, Suayip Polat KG, Ülkü Polat, Attila Juhas, Milazim Rexha

      Předběžná otázka

   Musí být článek 56 SFEU vykládán v tom smyslu, že při posuzování proporcionality vnitrostátních právních předpisů, které stanoví monopol na trhu s hazardními hrami, je pro jejich přípustnost z hlediska unijního práva podstatný nejen účel úpravy, ale i její účinky, které lze s určitostí konstatovat?


title: Věc C-371/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 1. srpna 2014 – APEX GmbH Internationale Spedition v. Hauptzollamt Hamburg-Stadt

text:
               20.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 1. srpna 2014 – APEX GmbH Internationale Spedition v. Hauptzollamt Hamburg-Stadt
   (Věc C-371/14)
   2014/C 372/05
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: APEX GmbH Internationale Spedition

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

      Předběžné otázky

               1)

               Je prováděcí nařízení Rady (EU) č. 260/2013 (1) ze dne 18. března 2013, kterým se rozšiřuje konečné antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 1458/2007 z dovozu neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů pocházejících z Čínské lidové republiky na dovoz neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů zasílaných z Vietnamské socialistické republiky bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Vietnamu či nikoli (Úř. věst. L 82, 22.3.2013, s. 10–17, dále jen „nařízení č. 260/2013“), neúčinné proto, že v době přijetí nařízení č. 260/2013 již skončila platnost antidumpingového cla uloženého nařízením (ES) č. 1458/2007, jehož rozšíření mělo být nařízeno?
               V případě, že bude na první předběžnou otázku odpovězeno záporně:

               2)

               Je nařízení č. 260/2013 neúčinné proto, že není možné ve smyslu ustanovení čl. 13 odst. 1 nařízení č. 1225/2009 konstatovat obcházení opatření uloženého nařízením (ES) č. 1458/2007 (2) (Úř. věst. L 326, 12.12.2007, s. 1)?

      (1)  Úř. věst. L 82, s. 10.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1458/2007 ze dne 10. prosince 2007, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů pocházejících z Čínské lidové republiky a odesílaných nebo pocházejících z Tchaj-wanu a z dovozu některých plnitelných kapesních kamínkových zapalovačů pocházejících z Čínské lidové republiky a odesílaných nebo pocházejících z Tchaj-wanu (Úř. věst. L 326, s. 1).


title: Věc C-184/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španělsko) dne 23. dubna 2015 – Florentina Martínez Andrés v. Servicio Vasco de Salud

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španělsko) dne 23. dubna 2015 – Florentina Martínez Andrés v. Servicio Vasco de Salud
   (Věc C-184/15)
   (2015/C 236/34)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Florentina Martínez Andrés

      Odpůrce: Servicio Vasco de Salud

      Předběžné otázky

               1)

               Má být ustanovení 5 odst. 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou (1) vykládáno v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům, které v případech zneužití v důsledku smluv na dobu určitou obecně neuznávají u příležitostných zaměstnanců na dobu určitou a na rozdíl od toho, jak je tomu ve stejné situaci u zaměstnanců s pracovním poměrem ve veřejné správě, právo na zachování pracovního vztahu ve formě nestálých zaměstnanců na dobu neurčitou, tedy právo být dočasně zaměstnán na neobsazeném pracovním místě do té doby, než bude obsazeno nebo zrušeno zákonem stanovenými postupy?

               2)

               Má být v případě záporné odpovědi na předchozí otázku zásada rovnocennosti vykládána v tom smyslu, že vnitrostátní soud může v případě zneužití pracovních smluv na dobu určitou obě situace, tedy situaci zaměstnanců s pracovním poměrem na dobu určitou ve veřejné správě a situaci příležitostných statutárních zaměstnanců na dobu určitou, považovat za podobné, nebo má vnitrostátní soud kromě totožnosti zaměstnavatele, totožnosti nebo podobnosti poskytovaných služeb a doby určité u pracovní smlouvy při posuzování podobnosti zohlednit další skutečnosti, jako například zvláštní povahu pracovního vztahu, nebo postavení zaměstnance, nebo pravomoc veřejné správy ohledně vlastní organizace, které odůvodňují rozdílné zacházení v obou situacích?

      (1)  Příloha směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999.


title: Věc C-231/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Najwyższym (Polsko) dne 21. května 2015 – Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. v Płocku v. Polkomtel sp. z o.o.

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Najwyższym (Polsko) dne 21. května 2015 – Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. v Płocku v. Polkomtel sp. z o.o.
   (Věc C-231/15)
   (2015/C 294/24)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Najwyższy

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. v Płocku

      Odpůrkyně: Polkomtel sp. z o.o.

      Předběžné otázky

   Musí být čl. 4 odst. 1 věty 1 a 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (1), vykládány v tom smyslu, že napadne-li podnik zajišťující síť rozhodnutí vnitrostátního regulačního orgánu týkající se sazeb za ukončení volání v síti tohoto podniku (rozhodnutí o MTR) a poté i následné rozhodnutí vnitrostátního regulačního orgánu, kterým se mění smlouva mezi adresátem rozhodnutí o MTR a jiným podnikem, a to takovým způsobem, aby sazby hrazené tímto jiným podnikem za ukončení volání v síti adresáta rozhodnutí o MTR odpovídaly sazbám stanoveným v rozhodnutí o MTR (prováděcí rozhodnutí), je s ohledem na čl. 4 odst. 1 čtvrtou větu směrnice 2002/21 a zájmy podniku, v jehož prospěch bylo prováděcí rozhodnutí vydáno, které vyplývají ze zásad ochrany legitimního očekávání nebo právní jistoty, vyloučeno, aby vnitrostátní soud, který konstatoval, že rozhodnutí o MTR bylo zrušeno, toto prováděcí rozhodnutí zrušil, anebo musí být čl. 4 odst. 1 první a třetí věta směrnice 2002/21 ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv vykládány v tom smyslu, že vnitrostátní soud může zrušit prováděcí rozhodnutí vnitrostátního regulačního orgánu a v důsledku toho může zrušit také v něm stanovené povinnosti vztahující se na dobu před rozhodnutím soudu, pokud má za to, že je to nezbytné s ohledem na zajištění účinné právní ochrany podniku, který napadl rozhodnutí vnitrostátního regulačního orgánu přijaté za účelem provedení povinností stanovených v rozhodnutí o MTR, které bylo později zrušeno?

      (1)  Úř. věst. L 108, s. 33; Zvl. vyd. 13/29, s. 349.


title: Věc T-258/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Orange v. Komise ( „Státní podpory — Náhrada nákladů na veřejnou službu v rámci projektu sítě pro elektronickou komunikaci s velmi vysokou přenosovou kapacitou v departementu Hauts-de-Seine — Rozhodnutí o neexistenci podpory — Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení — Závažné obtíže — Rozsudek Altmark — Služba obecného hospodářského zájmu — Selhání trhu — Nadměrné vyrovnání“ )

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Orange v. Komise
   (Věc T-258/10) (1)

   (Státní podpory - Náhrada nákladů na veřejnou službu v rámci projektu sítě pro elektronickou komunikaci s velmi vysokou přenosovou kapacitou v departementu Hauts-de-Seine - Rozhodnutí o neexistenci podpory - Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení - Závažné obtíže - Rozsudek Altmark - Služba obecného hospodářského zájmu - Selhání trhu - Nadměrné vyrovnání)
   2013/C 336/35
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Orange, původně France Télécom (Paříž, Francie) (zástupci: původně M. van der Woude a D. Gillet, poté D. Gillet a H. Viaene, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci řízení podporující žalovanou: Francouzská republika (zástupci: původně G. de Bergues a J. Gstalter, poté D. Colas a J. Bousin, zmocněnci), Département des Hauts-de-Seine (Francie) (zástupci: J. -D. Bloch a G. O’Mahony, advokáti) a Sequalum SAS (Puteaux, Francie) (zástupci: L. Feldman, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 7426 final ze dne 30. září 2009 týkajícího se náhrady nákladů na veřejnou službu za vybudování a provoz sítě pro elektronickou komunikaci s velmi vysokou přenosovou kapacitou v departementu Hauts-de-Seine (státní podpora N 331/2008 — Francie).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Orange ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Département des Hauts-de-Seine, Sequalum SAS a Francouzská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 234, 28.8.2010.


title: Věc C-519/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. září 2014 Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 18. listopadu 2014 ve věci T-113/11, Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse v. Evropská komise

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/21

      Kasační opravný prostředek podaný dne 3. září 2014 Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 18. listopadu 2014 ve věci T-113/11, Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse v. Evropská komise
      (Věc C-519/14 P)
      (2015/C 016/31)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (zástupci: M. Loschelder, V. Schoene, advokáti)

         Další účastníci řízení: Evropská komise, Nizozemské království, Nederlandse Zuivelorganisatie

         Návrhová žádání účastnice podávající kasační opravný prostředek

                  —

                  zrušit napadené usnesení a zrušit nařízení Komise (EU) č. 1122/2010 ze dne 2. prosince 2010 o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení [Gouda Holland (CHZO)] (1);

                  —

                  podpůrně vrátit věc Tribunálu;

                  —

                  uložit Komisi náhradu nutných nákladů vynaložených účastnicí řízení podávající kasační opravný prostředek v řízení o žalobě a v řízení o kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

         První důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál má za to, že žalobce nemá žádný právní zájem na podání žaloby, neboť napadené nařízení obsahuje vysvětlení, že „Gouda“ je druhové označení. Sporná formulace v nařízení o zápisu je však tautologická. Na rozdíl od názoru Tribunálu by však zrušení nařízení o zápisu členům žalobce poskytlo zvýhodnění odůvodňující právní zájem na podání žaloby. Z tohoto důvodu by byla žaloba přípustná. Z téhož důvodu by byla také odůvodněná. Nizozemští žadatelé by totiž s objasněním souhlasili. Komise nejednala tudíž správně, když objasnění navzdory tomu neprovedla.

         Druhý důvod kasačního opravného prostředku: Žalobce tvrdil, že jeho členové v minulosti dodávali do Nizozemska mléko, které tam mohlo být zpracováváno k výrobě Goudy a Edamu a pravděpodobně bylo k výrobě Goudy a Edamu zpracováno. Tribunál z této skutečnosti nevyvodil žádný právní zájem na podání žaloby. Toto tvrzení je totiž podle Tribunálu věcně nesprávné. Tribunál tak zkreslil údaje obsažené ve spisu, neboť tvrzení je správné. Mimoto žalobce podle Tribunálu nárok neuplatnil a svou žalobu nepodal pro „producenty mléka“. Také toto představuje zkreslení údajů obsažených ve spisu, neboť nárok byl uplatněn pro členy žalobce, pokud tito členové zpracovávají mléko (mléko prodané do Nizozemska bylo zpracované mléko) nebo uvádějí na trh mléko nebo sýr.

         Třetí důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál má za to, že zamítnutí námitek neodůvodňuje vlastní právní zájem žalobce na podání žaloby. Podle Tribunálu nebyly totiž námitky z hlediska práva námitkami žalobce, ale Spolkové republiky Německo. V působnosti základního nařízení č. 510/2006 (2) to neodpovídá právnímu stavu a Tribunál o této otázce ve vztahu k základnímu nařízení, na rozdíl od vyjádření Tribunálu, dosud nerozhodl. Mezi základním nařízením č. 510/2006 a jeho předchůdcem, nařízením (EHS) č. 2081/92 (3), existují rozdíly, které Tribunál neposoudil a které vedou k tomu, že v působnosti základního nařízení osoby, které podávají námitky, jako je žalobce, vykonávají v každém případě vlastní práva k podání námitek.

         Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál odmítá tvrzení žalobce, že modré označení CHZO EU poskytuje nizozemským výrobců vůči členům žalobce soutěžní výhodu. To není správné. Soutěžní výhoda existuje a odůvodňuje právní zájem členů žalobce na tom, aby bylo nařízení o zápisu zrušeno.

         (1)  Úř. věst. L 317, s. 22.

         (2)  Nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin, Úř. věst. L 93, s. 12.

         (3)  Nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin, Úř. věst. L 208, s. 1; Zvl. vyd. 03/13, s. 4.


title: Věc C-76/15: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Grondwettelijk Hof – Belgie) – Paul Vervloet a další v. Ministerraad „Řízení o předběžné otázce — Státní podpory — Státní podpora, kterou Belgické království poskytlo ve prospěch finančních družstev skupiny ARCO — Systémy pojištění vkladů — Směrnice 94/19/ES — Působnost — Systém pojištění na ochranu podílů jednotlivých členů, fyzických osob, družstev působících ve finančním sektoru — Vyloučení — Články 107 SFEU a 108 SFEU — Rozhodnutí Komise, kterým se státní podpora prohlašuje za neslučitelnou s vnitřním trhem“

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/6

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Grondwettelijk Hof – Belgie) – Paul Vervloet a další v. Ministerraad
   (Věc C-76/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Státní podpory - Státní podpora, kterou Belgické království poskytlo ve prospěch finančních družstev skupiny ARCO - Systémy pojištění vkladů - Směrnice 94/19/ES - Působnost - Systém pojištění na ochranu podílů jednotlivých členů, fyzických osob, družstev působících ve finančním sektoru - Vyloučení - Články 107 SFEU a 108 SFEU - Rozhodnutí Komise, kterým se státní podpora prohlašuje za neslučitelnou s vnitřním trhem“)
   (2017/C 053/07)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Grondwettelijk Hof

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Paul Vervloet, Marc De Wit, Edgard Timperman, Godelieve Van Braekel, Patrick Beckx, Marc De Schryver, Guy Deneire, Steve Van Hoof, Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek, Frédéric Ensch Famenne

      Žalovaná: Ministerraad

      Za přítomnosti: Arcofin CVBA, Arcopar CVBA, Arcoplus CVBA

      Výrok

               1)

               Články 2 a 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES ze dne 30. května 1994 o systémech pojištění vkladů, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/1/ES ze dne 9. března 2005, musí být vykládány v tom smyslu, že neukládají členským státům povinnost přijmout takový systém pojištění podílů schválených družstev působících ve finančním sektoru, jako je systém dotčený v původním řízení, ani nebrání tomu, aby členský stát přijal takový systém, pokud tento systém nenaruší praktickou účinnost systému pojištění vkladů, jehož přijetí ukládá členským států tato směrnice, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu, a pokud je v souladu se Smlouvou o FEU, zejména s články 107 SFEU a 108 SFEU.

               2)

               Přezkum předběžných otázek položených Grondwettelijk Hof (Ústavní soud, Belgie) neukázal žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost rozhodnutí Komise 2014/686/EU ze dne 3. července 2014 o státní podpoře SA.33927 (12/C) (ex 11/NN), kterou poskytla Belgie – Systém pojištění na ochranu podílů členů, fyzických osob, finančních družstev.

               3)

               Článek 108 odst. 3 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovému systému pojištění, jako je systém dotčený v původním řízení, v rozsahu, v němž byl zaveden v rozporu s povinnostmi vyplývajícími z tohoto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 26.5.2015.


title: Věc T-263/00: Usnesení Tribunálu ze dne 22. ledna 2013 — La Navale v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Úlevy na sociálních příspěvcích poskytnuté podnikům usazeným na území Benátek a Chioggia — Rozhodnutí, kterým se režim podpor prohlašuje za neslučitelný se společným trhem a kterým se nařizuje navrácení vyplacených podpor — Žaloba, která je zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně postrádá jakýkoli právní základ“ )

text:
               9.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/19

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. ledna 2013 — La Navale v. Komise
   (Věc T-263/00) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Úlevy na sociálních příspěvcích poskytnuté podnikům usazeným na území Benátek a Chioggia - Rozhodnutí, kterým se režim podpor prohlašuje za neslučitelný se společným trhem a kterým se nařizuje navrácení vyplacených podpor - Žaloba, která je zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně postrádá jakýkoli právní základ)
   2013/C 71/30
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: La Navale Soc. coop. rl (Benátky, Itálie) (zástupce: A. Vianello, avocat)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, zmocněnec, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, avocat)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Italská republika (zástupci: původně U. Leanza, poté I. Braguglia, poté R. Adam, a nakonec I. Bruni, zmocněnci, ve spolupráci s G. Aiellem a P. Gentilim, avvocati dello Stato)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2000/394/ES ze dne 25. listopadu 1999 o podporách poskytnutých podnikům usazeným na území Benátek a Chioggia stanovených zákony č. 30/1997 a č. 206/1995, kterými se zavádějí úlevy na sociálních příspěvcích (Úř. věst. 2000, L 150, s. 50)

      Výrok

               1)

               Posouzení námitky nepřípustnosti uplatněné Evropskou komisí se spojuje s věcí samou.

               2)

               Žaloba se odmítá jako zčásti zjevně nepřípustná a zčásti postrádající jakýkoli právní základ.

               3)

               Společnost Navale Soc. coop. rl ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí.

               4)

               Italská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 355, 9.12.2000.


title: Věc T-43/10: Usnesení Tribunálu ze dne 8. listopadu 2011 — Elementis a další v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s cínovými stabilizátory a tepelnými stabilizátory ESBO/esters — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Zrušení rozhodnutí — Bezpředmětnost sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/16

         Usnesení Tribunálu ze dne 8. listopadu 2011 — Elementis a další v. Komise
   (Věc T-43/10) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s cínovými stabilizátory a tepelnými stabilizátory ESBO/esters - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Zrušení rozhodnutí - Bezpředmětnost sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2012/C 6/29
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Elementis plc (Londýn, Spojené království); Elementis Holdings Ltd (Londýn); Elementis UK Ltd (Londýn); a Elementis Services Ltd (Londýn) (zástupci: T. Wessely, A. de Brousse, advokáti, A. Woods, solicitor, a E. Spinelli, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Ronkes Agerbeek a J. Bourke, zmocněnci, ve spolupráci s J. Holmesem, barristerem)

      Předmět

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2009) 8682 v konečném znění ze dne 11. listopadu 2009 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory) v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí dotýká žalobkyň, jakož i podpůrně návrh na snížení výše pokut uložených žalobkyním tímto rozhodnutím.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není důvodné rozhodnout.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc C-517/08 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 15. dubna 2010 — Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA, Aragonesas Agro, SA v. Evropská komise, Bayer CropScience AG, European Crop Protection Association (ECPA), Španělské království ( „Kasační opravný prostředek — Směrnice 91/414/EHS — Nezařazení endosulfanu do přílohy I uvedené směrnice — Zrušení registrací — Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/17

         Usnesení Soudního dvora ze dne 15. dubna 2010 — Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA, Aragonesas Agro, SA v. Evropská komise, Bayer CropScience AG, European Crop Protection Association (ECPA), Španělské království
   (Věc C-517/08 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Směrnice 91/414/EHS - Nezařazení endosulfanu do přílohy I uvedené směrnice - Zrušení registrací - Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   2010/C 234/24
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA, Aragonesas Agro, SA (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: L. Parpala a N. B. Rasmussen, zmocněnci), Bayer CropScience AG, European Crop Protection Association (ECPA) (zástupce: D. Waelbroeck, advokát), Španělské království

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 9. září 2008 Bayer CropScience a další v. Komise (T-75/06), kterým Soud zamítl žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Komise 2005/864/ES ze dne 2. prosince 2005 týkající se nezařazení endosulfanu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a odebrání povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto účinnou látku [oznámené pod K(2005) 4611] (Úř. věst. L 317, s. 25).

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA a Aragonesas Agro SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               European Crop Protection Association (ECPA) ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 19, 24.1.2009.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 11. února 2014 ve věci E-12/13 – Kontrolní úřad ESVO v. Island (Nesplnění povinností smluvní stranou – směrnice 2009/111/ES – neprovedení – neoznámení)

text:
               12.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 49/14

         ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 11. února 2014
   ve věci E-12/13
   Kontrolní úřad ESVO v. Island
   (Nesplnění povinností smluvní stranou – směrnice 2009/111/ES – neprovedení – neoznámení)
   (2015/C 49/07)
   Ve věci E-12/13, Kontrolní úřad ESVO v. Island – NÁVRH na prohlášení, že nesprávným provedením čl. 1 odst. 15 až 18, 19 písm. a), 21, 22 písm. a), 23 až 29, 36, 37, 39 až 42 a čl. 2 odst. 5 a 6 aktu uvedeného v bodech 14, 16e a 31 přílohy IX Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/111/ES ze dne 16. září 2009, pokud jde o banky přidružené k ústředním institucím, některé položky kapitálu, velkou angažovanost, režimy dohledu a krizové řízení), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě, a neoznámením znění těchto opatření Kontrolnímu úřadu nesplnil Island své povinnosti podle uvedeného aktu a podle článku 7 Dohody o EHP, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda a soudce-zpravodaj, Per Christiansen a Páll Hreinsson, soudci, vynesl dne 11. února 2014 rozsudek, jehož výrok zní:
   Soudní dvůr tímto:

               1.

               prohlašuje, že nesprávným provedením čl. 1 odst. 15 až 18, 19 písm. a), 21, 22 písm. a), 23 až 28, 36, 37, 39 až 42 a čl. 2 odst. 5 a 6 aktu uvedeného v bodech 14, 16e a 31 přílohy IX Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/111/ES ze dne 16. září 2009, pokud jde o banky přidružené k ústředním institucím, některé položky kapitálu, velkou angažovanost, režimy dohledu a krizové řízení), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě, a neoznámením znění těchto opatření Kontrolnímu úřadu nesplnil Island své povinnosti podle uvedeného aktu a podle článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               ukládá Islandu uhradit náklady řízení.


title: Věc C-562/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 9. listopadu 2011 — Société d'Exportation de Produits Agricoles SA (SEPA) v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               11.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 9. listopadu 2011 — Société d'Exportation de Produits Agricoles SA (SEPA) v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Věc C-562/11)
   2012/C 39/12
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Société d'Exportation de Produits Agricoles SA (SEPA)

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Předběžné otázky

   Je třeba uložit sankci vývozci, který v žádosti o náhradu správně uvede skutkové okolnosti relevantní pro poskytnutí vývozní náhrady, ačkoli na dotčený vývoz ve skutečnosti neexistuje právo na náhradu (1)?

      (1)  Nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty, Úř. věst. L 351, s. 1 ve znění pozměněném nařízením Komise (ES) č. 495/97 ze dne 18. března 1997, Úř. věst. L 77, s. 12.


title: Věc T-263/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2007 – Mülhens v. OHIM – Conceria Toska (TOSKA) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství TOSKA — Starší národní slovní ochranná známka TOSCA — Relativní důvody pro zamítnutí — Ochranná známka obecně známá ve smyslu článku 6bis Pařížské úmluvy — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 40/94 )

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/28

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2007 – Mülhens v. OHIM – Conceria Toska (TOSKA)
   (Věc T-263/03) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství TOSKA - Starší národní slovní ochranná známka TOSCA - Relativní důvody pro zamítnutí - Ochranná známka obecně známá ve smyslu článku 6bis Pařížské úmluvy - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 40/94“)
   (2007/C 199/52)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mülhens GmbH & Co. KG (Kolín, Německo) (zástupce: T. Schulte-Beckhausen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: M. Capostagno a O. Montalto, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Soudem: Conceria Toska Srl (Corsico, Itálie) (zástupce: G. Cimolino, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. května 2003 (věc R 369/2002-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi Mülhens GmbH & Co. KG a Conceria Toska Srl.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Mülhens GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 289, 29.11.2003.


title: Spojené věci T-208/08 a T-209/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2011 — Gosselin Group a Stichting Administratiekantoor Portielje v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh mezinárodních stěhovacích služeb v Belgii — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Stanovení cen — Rozdělení trhu — Manipulace nabídkových řízení — Jediné a pokračující protiprávní jednání — Pojem „podnik“ — Přičitatelnost protiprávního jednání — Pokuty — Pokyny o metodě stanovování pokut z roku 2006 — Závažnost — Doba trvání“ )

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2011 — Gosselin Group a Stichting Administratiekantoor Portielje v. Komise
   (Spojené věci T-208/08 a T-209/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh mezinárodních stěhovacích služeb v Belgii - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Stanovení cen - Rozdělení trhu - Manipulace nabídkových řízení - Jediné a pokračující protiprávní jednání - Pojem „podnik“ - Přičitatelnost protiprávního jednání - Pokuty - Pokyny o metodě stanovování pokut z roku 2006 - Závažnost - Doba trvání)
   2011/C 226/49
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Gosselin Group NV, dříve Gosselin World Wide Moving NV (Deurne, Belgie) (zástupci: F. Wijckmans a S. De Keer, advokáti) (věc T-208/08); a Stichting Administratiekantoor Portielje (Rotterdam, Nizozemsko) (zástupce: D. Van hove, advokát) (věc T-209/08)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 926 v konečném znění ze dne 11. března 2008 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.543 — Mezinárodní stěhovací služby), ve znění rozhodnutí Komise K(2009) 5810 v konečném znění ze dne 24. července 2009, a podpůrně návrh na zrušení nebo snížení pokuty uložené žalobkyním.

      Výrok rozsudku

               1)

               Ve věci T-208/08 se rozhodnutí Komise K(2008) 926 v konečném znění ze dne 11. března 2008 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.543 — Mezinárodní stěhovací služby) zrušuje v rozsahu, ve kterém konstatuje, že se Gosselin Group NV podílela na protiprávním jednání porušujícím čl. 81 odst. 1 ES v období od 30. října 1993 do 14. listopadu 1996.

               2)

               Částka pokuty uložené společnosti Gosselin Group v článku 2 rozhodnutí K(2008) 926, ve znění rozhodnutí Komise K(2009) 5810 v konečném znění ze dne 24. července 2009, se stanoví na 2,32 milionu eur.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Ve věci T-209/08 se rozhodnutí K(2008) 926, ve znění rozhodnutí K(2009) 5810, zrušuje v rozsahu, ve kterém se týká společnosti Stichting Administratiekantoor Portielje.

               5)

               Ve věci T-208/08 ponese každá z účastnic řízení vlastní náklady řízení.

               6)

               Ve věci T-209/08 se náhrada nákladů řízení ukládá Evropské komisi.

      (1)  Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


title: Věc C-151/06: Žaloba podaná dne  20. března 2006  – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/14

         Žaloba podaná dne 20. března 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-151/06)
   (2006/C 108/24)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: D. Maidani, zmocněnec)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               konstatovat, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2003/125/ES ze dne 22. prosince 2003, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES, pokud jde o poctivé předkládání investičních doporučení a uveřejňování střetu zájmů (1), nesplnilo své povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice 2003/125/ES uplynula dne 12. října 2004.

      (1)  Úř. věst. L 339, s. 73; Zvl. vyd. 06/06, s. 351.


title: Vyškrtnutí věci C-158/05

text:
               28.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/10

         Vyškrtnutí věci C-158/05 (1)

   (2006/C 22/20)

      (Jednací jazyk: němčina)

   Usnesením ze dne 7. října 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o vyškrtnutí věci C-158/05, Komise Evropských společenství proti Spolkové republice Německo.

      (1)  Úř. věst. C 143, 11.6.2005.


title: Věc T-353/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. února 2012 — mtronix v. OHIM — Growth Finance (mtronix) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství mtronix — Starší slovní ochranná známka Společenství Montronix — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. února 2012 — mtronix v. OHIM — Growth Finance (mtronix)
   (Věc T-353/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství mtronix - Starší slovní ochranná známka Společenství Montronix - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 73/52
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: mtronix OHG (Berlín, Německo) (zástupce: M. Schnetzer, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Growth Finance AG (Zug, Švýcarsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. června 2009 (věc R 1557/2007-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Growth Finance AG a mtronix OHG

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti mtronix OHG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 21.11.2009.


title: Věc C-90/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. února 2013 1. garantovaná a.s. proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 12. prosince 2012 ve věci T-392/09, 1. garantovaná a.s. v. Evropská komise

text:
               20.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 114/28

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. února 2013 1. garantovaná a.s. proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 12. prosince 2012 ve věci T-392/09, 1. garantovaná a.s. v. Evropská komise
   (Věc C-90/13 P)
   2013/C 114/43
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): 1. garantovaná a. s. (zástupci: B. Hartnett, Barrister, O. Geiss, Rechtsanwalt, P. Lasok QC, J. Holmes, Barrister)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2012 ve věci T-392/09 v části, ve které se týká druhého žalobního důvodu navrhovatelky v řízení před Tribunálem;

               —

               prohlásil uvedený žalobní důvod za opodstatněný;

               —

               snížil výši pokuty na 2,1 milionů eur, což představuje 10 % obratu navrhovatelky v roce 2008 uvedeného v bodě 84 napadeného rozsudku; a

               —

               uložil Komisi nahradit náklady řízení vynaložené navrhovatelkou.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že Tribunál neprávem zamítl její druhý žalobní důvod.
   Článek 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003 (1) stanoví: „…pokuta nesmí přesáhnout 10 % celkového obratu [dotyčného podniku] za předchozí hospodářský rok“. „Předchozí hospodářský rok“ je poslední celý hospodářský rok předcházející datu přijetí rozhodnutí Komise, jímž bylo konstatováno, že došlo k porušení pravidel v oblasti práva hospodářské soutěže a uložena pokuta.
   V projednávané věci byl „obratem za předchozí hospodářský rok“ obrat za rok 2008 a nikoli obrat, který vzala v úvahu Komise. Použití obratu za rok 2007 vedlo k tomu, že došlo k navýšení pokuty uložené společnosti Garantovaná na téměř 100 % jejího obratu z hospodářského roku předcházejícího datu přijetí rozhodnutí Komise (22. července 2009).
   Navrhovatelka tvrdí, že použití obratu z roku 2007 Komisí bylo protiprávní a v rozporu s jasným zněním a účelem čl. 23 odst. 2. Jak uvedla společnost Garantovaná ve svém druhém žalobním důvodu v řízení před Tribunálem, měla být proto pokuta snížena buď v souladu s čl. 23 odst. 2 nebo prostřednictvím neomezeného soudního přezkumu podle článku 261 SFEU a článku 31 nařízení č. 1/2003.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy, (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc F-152/12: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 15. června 2016 – Poniskaitis v. Komise „Veřejná služba — Úředníci — Důchody — Převedení vnitrostátních nároků na důchod — Návrh na započtení příspěvkových let — Akt, který nezasahuje nepříznivě do právního postavení — Nepřípustnost žaloby — Návrh na vydání rozhodnutí bez projednání věci samé — Článek 83 jednacího řádu“

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/39

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 15. června 2016 – Poniskaitis v. Komise
   (Věc F-152/12) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Převedení vnitrostátních nároků na důchod - Návrh na započtení příspěvkových let - Akt, který nezasahuje nepříznivě do právního postavení - Nepřípustnost žaloby - Návrh na vydání rozhodnutí bez projednání věci samé - Článek 83 jednacího řádu“)
   (2016/C 410/70)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Jonas Poniskaitis (Brusel Belgie) (zástupci: původně D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a S. Orlandi, advokáti, poté D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis a S. Orlandi, advokáti, poté J.-N. Louis a S. Orlandi, advokáti, nakonec J.-N. Louis, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně D. Martin a G. Gattinara, zmocněnci, poté J. Currall a G. Gattinara, zmocněnci, poté G. Gattinara, zmocněnec, nakonec G. Gattinara a F. Simonetti, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí, podle něhož započtení nároků na důchod nabytých před nástupem do služby vypočte na základě nových obecných prováděcích ustanovení.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Jonas Poniskaitis ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 71, 9.3.2013, s. 30.


title: Věc C-623/13: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Ministre de l'Économie et des Finances v. Gérard de Ruyter „Řízení o předběžné otázce — Sociální zabezpečení — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Článek 4 — Věcná působnost — Odvody z příjmů z majetku — Obecný sociální příspěvek — Příspěvek na úhradu sociálního dluhu — Sociální odvod — Dodatečný příspěvek k sociálnímu odvodu — Účast na financování povinných systémů sociálního zabezpečení — Přímá a dostatečně relevantní souvislost s některými odvětvími sociálního zabezpečení“

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/16

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Ministre de l'Économie et des Finances v. Gérard de Ruyter
   (Věc C-623/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Článek 4 - Věcná působnost - Odvody z příjmů z majetku - Obecný sociální příspěvek - Příspěvek na úhradu sociálního dluhu - Sociální odvod - Dodatečný příspěvek k sociálnímu odvodu - Účast na financování povinných systémů sociálního zabezpečení - Přímá a dostatečně relevantní souvislost s některými odvětvími sociálního zabezpečení“)
   (2015/C 138/20)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Ministre de l'Économie et des Finances

      Odpůrce: Gérard de Ruyter

      Výrok

   Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1606/98 ze dne 29. června 1998, musí být vykládáno v tom smyslu, že takové odvody z příjmů z majetku, jako jsou odvody dotčené ve věci v původním řízení, podílejí-li se na financování povinných systémů sociálního zabezpečení, mají přímou a relevantní souvislost s některými odvětvími sociálního zabezpečení vyjmenovanými v článku 4 tohoto nařízení č. 1408/71, a spadají tedy do působnosti uvedeného nařízení, třebaže základem pro výpočet těchto odvodů jsou příjmy z majetku osob povinných k dani, nezávisle na výkonu jakékoli výdělečné činnosti posledně uvedenými osobami.

      (1)  Úř. věst. C 31, 1.2.2014.


title: Věc C-172/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. dubna 2012 EI du Pont de Nemours and Company proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 2. února 2012 ve věci T-76/08, EI du Pont de Nemours and Company a další v. Evropská komise

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. dubna 2012 EI du Pont de Nemours and Company proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 2. února 2012 ve věci T-76/08, EI du Pont de Nemours and Company a další v. Evropská komise
   (Věc C-172/12 P)
   2012/C 194/16
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): EI du Pont de Nemours and Company (zástupci: J. Boyce, A. Lyle-Smythe, solicitors)

      Další účastnice řízení: DuPont Performance Elastomers LLC, DuPont Performance Elastomers SA, Evropská komise

      Návrhová žádání

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu vydaný ve věci T-76/08 v rozsahu, v němž potvrdil konstatování Komise, že navrhovatelka se podílela na protiprávním jednání a je povinna zaplatit pokutu;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Podle důvodů kasačního opravného prostředku navrhovatelky se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že navrhovatelka je odpovědná za protiprávní jednání, kterých se dopustila společnost DuPont Dow Elastomers („DDE“). Pokud bude kasačnímu opravnému prostředku navrhovatelky z tohoto důvodu vyhověno, vyplývá z toho, že:

               —

               pokud jde o období před založením DDE (kdy s chloroprénovým kaučukem podnikala navrhovatelka), Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nerozhodl, že Komise pozbyla oprávnění uložit navrhovatelce pokutu z důvodu účasti jejích dceřinných společností, a

               —

               v případě, že Komise pozbyla oprávnění uložit pokutu a neprokázala oprávněný zájem na vydání rozhodnutí proti navrhovatelce, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že navrhovatelka je odpovědná za účast svých dceřinných společností v období před založením DDE.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 15. června 2004 ve věci T-21/03, S proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Žaloba na zrušení — Nemoc z povolání — Uznání toho, že nemoc je způsobena povoláním — Žádost o odstranění určitých dokumentů ze spisu lékařské komise — Zamítnutí — Akt, kterým je oprávněný zkrácen na svém právu — Zjevná nepřípustnost)

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/16

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 15. června 2004
   ve věci T-21/03, S proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Žaloba na zrušení - Nemoc z povolání - Uznání toho, že nemoc je způsobena povoláním - Žádost o odstranění určitých dokumentů ze spisu lékařské komise - Zamítnutí - Akt, kterým je oprávněný zkrácen na svém právu - Zjevná nepřípustnost)
   (2004/C 251/28)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-21/03, S, bývalý úředník Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Soluň (Řecko), zastoupený A. Coolenem, J.-N. Louisem a E. Marchalem, advokáty, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: M.J. Curall a F. Clotuche-Duvieusart, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh o zrušení rozhodnutí Komise ze dne 11. března 2002, jímž se zamítá odstranit některé zprávy ze spisu lékařské komise pověřené přezkoumat žádost o určení toho, že nemoc, kterou trpí žalobkyně, je nemocí z povoláním, Soud (pátý senát), ve složení P. Lindh, předsedkyně, J.D. Cooke, D. Šváby, soudci; tajemník: H. Jung, vydal dne 15. června 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese své vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 83, 5.4.2003.


title: Věc C-575/10: Usnesení předsedy sedmého senátu Soudního dvora ze dne 20. ledna 2012 — Evropská komise v. Maďarsko

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/8

         Usnesení předsedy sedmého senátu Soudního dvora ze dne 20. ledna 2012 — Evropská komise v. Maďarsko
   (Věc C-575/10) (1)

   2012/C 109/17
   Jednací jazyk: maďarština
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 72, 5.3.2011.


title: Věc C-511/13 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. září 2015 – Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV v. Rada Evropské unie, Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt), Osram GmbH, Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Dumping — Nařízení (ES) č. 384/96 — Článek 4 odst. 1, čl. 5 odst. 4 a čl. 9 odst. 1 — Nařízení (ES) č. 1205/2007 — Dovoz elektronických integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek (CFL-i) pocházejících z Číny, Vietnamu, Pákistánu a Filipín — Újma způsobená výrobnímu odvětví Společenství — Podstatná část celkové výroby obdobných výrobků ve Společenství“

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. září 2015 – Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV v. Rada Evropské unie, Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt), Osram GmbH, Evropská komise
   (Věc C-511/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Dumping - Nařízení (ES) č. 384/96 - Článek 4 odst. 1, čl. 5 odst. 4 a čl. 9 odst. 1 - Nařízení (ES) č. 1205/2007 - Dovoz elektronických integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek (CFL-i) pocházejících z Číny, Vietnamu, Pákistánu a Filipín - Újma způsobená výrobnímu odvětví Společenství - Podstatná část celkové výroby obdobných výrobků ve Společenství“)
   (2015/C 363/04)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV (zástupci: L. Catrain González, advokát, E. Wright, barrister)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: S. Boelaert, zmocněnkyně, ve spolupráci s S. Gubelem, advokátem, B. O’Connorem, solicitor), Hangzhou Duralamp Electronics Co. Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt.), Osram GmbH (zástupci: R. Bierwagen a C. Hipp, advokáti), Evropská komise (zástupci: L. Armati a J.-F. Brakeland, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Philips Lighting Poland S. A. a Philips Lighting BV ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie a společností Osram GmbH.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 352, 30.11.2013.


title: Věc C-249/10 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 2. února 2012 — Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd v. Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská konfederace obuvnického průmyslu (CEC) ( „Kasační opravný prostředek — Dumping — Nařízení (ES) č. 1472/2006 — Dovozy určité obuvi se svrškem z usně pocházející z Číny a Vietnamu — Nařízení (ES) č. 384/96 — Článek 2 odst. 7, čl. 9 odst. 5 a čl. 17 odst. 3 — Status podniku působícího v tržním hospodářství — Individuální zacházení — Výběr vzorku“ )

text:
               17.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/3

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 2. února 2012 — Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd v. Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská konfederace obuvnického průmyslu (CEC)
   (Věc C-249/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Dumping - Nařízení (ES) č. 1472/2006 - Dovozy určité obuvi se svrškem z usně pocházející z Číny a Vietnamu - Nařízení (ES) č. 384/96 - Článek 2 odst. 7, čl. 9 odst. 5 a čl. 17 odst. 3 - Status podniku působícího v tržním hospodářství - Individuální zacházení - Výběr vzorku)
   2012/C 80/04
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd (zástupci: L. Ruessmann, A. Willems, S. De Knop, C. Dackö, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, R. Szostak, zmocněnci, G. Berrisch, advokát, N. Chesaites, barrister), Evropská komise, (zástupci: T. Scharf a H. van Vliet, zmocněnci), Evropská konfederace obuvnického průmyslu (CEC)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 4. března 2010 ve věci T-401/06, Brosmann Footwear (HK) Ltd a další v. Rada Evropské unie, kterým Tribunál zamítl žalobu směřující k částečnému zrušení nařízení Rady (ES) č. 1472/2006 ze dne 5. října 2006 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu a o konečném výběru uloženého prozatímního cla (Úř. věst. L 275, s. 1)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 4. března 2010, Brosmann Footwear (HK) a další v. Rada (T-410/06) se zrušuje.

               2)

               Nařízení Rady (ES) č. 1472/2006 ze dne 5. října 2006 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu a o konečném výběru uloženého prozatímního cla se zrušuje v rozsahu, v němž se týká společností Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd a Risen Footwear (HK) Co. Ltd.

               3)

               Rada Evropské unie nahradí náklady řízení vynaložené společnostmi Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd a Risen Footwear (HK) Co. Ltd. jak v řízení v prvním stupni, tak i v tomto řízení.

               4)

               Evropská komise a Evropská konfederace obuvnického průmyslu (CEC) ponesou vlastní náklady řízení vynaložené jak v řízení v prvním stupni, tak i v tomto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 209, 31.7.2010.


title: Věc C-69/11: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Belgie) — Connoisseur Belgium BVBA v. Belgický stát ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Šestá směrnice o DPH — Článek 11 A odst. 1 písm. a) — Základ daně — Výdaje nevyfakturované osobou povinnou k dani“ )

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/11

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Belgie) — Connoisseur Belgium BVBA v. Belgický stát
   (Věc C-69/11) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Šestá směrnice o DPH - Článek 11 A odst. 1 písm. a) - Základ daně - Výdaje nevyfakturované osobou povinnou k dani)
   2012/C 73/19
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Connoisseur Belgium BVBA

      Žalovaný: Belgický stát

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Výklad čl. 11 A odst. 1 písm. a) šesté směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) a článku 73 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Pronájem sportovních člunů — Dohoda o rozdělení nákladů uzavřená mezi podnikem, který čluny pronajímá a podnikem, který je nájemcem člunů — Možnost fakturovat podniku, který je nájemcem člunů, určité náklady — Nevyfakturování — Vnitrostátní právní úprava, která vyžaduje zaplacení DPH z těchto nevyfakturovaných nákladů.

      Výrok

   Článek 11 A odst. 1 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán v tom smyslu, že za takových okolností, jako jsou okolnosti ve věci v původním řízení, není daň z přidané hodnoty dlužna z výdajů či částek, které na základě smlouvy mohly být smluvnímu partnerovi vyfakturovány, vyfakturovány mu však nebyly.

      (1)  Úř. věst. C 145, 14.5.2011.


title: Věc T-467/08: Žaloba podaná dne 17. října 2008 – ISDIN v. OHIM – Pfizer (ISDIN)

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/36

         Žaloba podaná dne 17. října 2008 – ISDIN v. OHIM – Pfizer (ISDIN)
   (Věc T-467/08)
   (2009/C 6/73)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Isdin, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: M. Esteve Sanz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Pfizer Ltd (Sandwich, Spojené království)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. července 2008 ve věci R 1031/2007-1 a

               —

               uložit žalovanému a, případně, další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených před odvolacím senátem.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „ISDIN“ pro výrobky ve třídách 3 a 5 – přihláška č. 3 288 339

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „ISTIN“ pro výrobky ve třídě 5, zapsaná v Irsku pod číslem 64 939; slovní ochranná známka „ISTIN“ pro výrobky ve třídě 5 zapsaná ve Spojeném království pod číslem 824978

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody
      : Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, jelikož odvolací senát se dopustil nesprávného právního posouzení když shledal, že dotyčné ochranné známky jsou si podobné, že dotčené zboží je téměř podobné a že existuje nebezpečí záměny mezi dotyčnými ochrannými známkami.


title: Věc T-396/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 12. června 2007 – Komise v. TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/45

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 12. června 2007 – Komise v. TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz
   (Věc T-396/06) (1)

   (2007/C 199/87)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Věc T-415/08: Žaloba podaná dne 29. září 2008 – IMRO v. Komise

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/40

         Žaloba podaná dne 29. září 2008 – IMRO v. Komise
   (Věc T-415/08)
   (2008/C 313/72)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Irish Music Rights Organization Ltd (The) – Eagras um Chearta Cheolta IMRO (Dublin, Irsko) (zástupci: M. Favart, lawyer a D. Collins, solicitor)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádánížalobkyně

               —

               zrušit článek 3 rozhodnutí Komise ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 EHP (věc COMP/C2/38.698-CISAC); a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou se žalobkyně domáhá podle článku 230 ES částečného zrušení rozhodnutí Komise K(2008)3435 ze dne 16. července 2008 (věc COMP/C2/38.698 – CISAC) v řízení podle článku 81 ES a článku 53 EHP. Konkrétně žalobkyně zpochybňuje závěr Komise uvedený v článku 3 napadeného rozhodnutí, podle kterého územní vymezení vzájemných zmocnění k zastupování, které si udělily autorské společnosti, zakládá jednání ve vzájemné shodě v rozporu s článkem 81 ES a článkem 53 EHP.
   Na podporu svých návrhových žádání předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.
   Žalobkyně, zaprvé, tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného posouzení, že porušila článek 81 ES a svou povinnost uvést odůvodnění, kterou stanoví článek 253 ES tím, že rozhodla, že paralelní územní vymezení zahrnuté do dohod o vzájemném zastupování uzavřených mezi žalobkyní a ostatními členy CISAC je výsledkem jednání ve vzájemné shodě. Žalobkyně uvádí, že důkazy předložené Komisí v rozhodnutí jsou nedostatečné k prokázání, že paralelní postup nevyplývá z běžných podmínek hospodářské soutěže, ale představuje takové jednání ve vzájemné shodě. Žalobkyně dále tvrdí, že existence doložky o vymezení ve všech dohodách o vzájemném zastupování je odůvodněná zájmem jejích členů.
   Zadruhé, podpůrně, žalobkyně tvrdí, v rozporu se závěry napadeného rozhodnutí, že územní vymezení v dohodách společností CISAC o vzájemném zastupování neomezuje hospodářskou soutěž ve smyslu čl. 81 odst. 1 ES, protože se týká druhu hospodářské soutěže, který není potřeba chránit. Žalobkyně nicméně tvrdí, že v rozsahu, v jakém by domnělé jednání ve vzájemné shodě ohledně územních vymezení mělo být považováno za omezující hospodářskou soutěž, nelze toto jednání považovat za protiprávní nebo porušující článek 81 ES, protože je nezbytné a přiměřené legitimnímu cíli ochrany práv členů společností a autorů.


title: Věc C-301/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Pfotenhilfe-Ungarn e.V. v. Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein „Řízení o předběžné otázce — Nařízení (ES) č. 1/2005 — Článek 1 odstavec 5 — Ochrana zvířat během přepravy — Přeprava opuštěných psů z jednoho členského státu do jiného členského státu uskutečněná spolkem na ochranu zvířat — Pojem, hospodářská činnost“ — Směrnice 90/425/EHS — Článek 12 — Pojem „subjekt, který se podílí na obchodu uvnitř Společenství““

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Pfotenhilfe-Ungarn e.V. v. Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein
   (Věc C-301/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (ES) č. 1/2005 - Článek 1 odstavec 5 - Ochrana zvířat během přepravy - Přeprava opuštěných psů z jednoho členského státu do jiného členského státu uskutečněná spolkem na ochranu zvířat - Pojem, hospodářská činnost“ - Směrnice 90/425/EHS - Článek 12 - Pojem „subjekt, který se podílí na obchodu uvnitř Společenství““)
   (2016/C 038/06)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Pfotenhilfe-Ungarn e.V.

      Žalovaný: Ministerium für Energiewende, Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig-Holstein

      za přítomnosti: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Výrok

               1)

               Pojem „hospodářská činnost“ ve smyslu čl. 1 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností a o změně směrnic 64/432/EHS a 93/119/ES a nařízení (ES) č. 1255/97 musí být vykládán v tom smyslu, že zahrnuje takovou činnost, jako je činnost dotčená ve věci v původním řízení, spočívající v přepravě opuštěných psů z jednoho členského státu do jiného členského státu uskutečňovanou obecně prospěšným spolkem s cílem svěřit uvedené psy osobám, které se zavázaly o ně pečovat a zaplatily za to částku, která v zásadě pokrývá výdaje, které k tomu účelu uvedený spolek vynaložil.

               2)

               Pojem „subjekt, který se podílí na obchodu uvnitř Společenství“ ve smyslu článku 12 směrnice Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu, ve znění směrnice Rady 92/60/EHS ze dne 30. června 1992, musí být vykládán v tom smyslu, že zahrnuje i obecně prospěšný spolek, který přepravuje opuštěné psy z jednoho členského státu do jiného členského státu s cílem svěřit uvedené psy osobám, které se zavázaly o ně pečovat a zaplatily za to částku, která v zásadě pokrývá výdaje, které k tomu účelu uvedený spolek vynaložil.

      (1)  Úř. věst. C 303, 8. 9. 2014.


title: Věc T-591/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2014 – Groupe Canal + v. OHIM – Euronews (News+) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství News+ — Starší národní slovní ochranná známka ACTU+ — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/50

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2014 – Groupe Canal + v. OHIM – Euronews (News+)
   (Věc T-591/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství News+ - Starší národní slovní ochranná známka ACTU+ - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 046/63)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Groupe Canal+ (Issy-les-Moulineaux, Francie) (zástupci: L. Barissat a R. Joseph, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Euronews (Écully, Francie) (zástupci: V. von Bomhard a J. Schmitt, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. září 2013 (věc R 1533/2012-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Groupe Canal + a Canal + France na straně jedné a Euronews na straně druhé.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Groupe Canal + se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 31, 1. 2. 2014.


title: Věc T-489/08: Žaloba podaná dne 17. listopadu 2008 – Power-One Italy v. Komise

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/41

         Žaloba podaná dne 17. listopadu 2008 – Power-One Italy v. Komise
   (Věc T-489/08)
   (2009/C 6/81)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Power-One Italy SpA (Terranova Bracciolini, Itálie) (zástupci: R. Giuffrida, A. Giussani, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               uložit Komisi Evropských Společenství podle článku 288 Smlouvy o ES, aby žalobkyni nahradila utrpěnou škodu ve výši 2 876 189,99 eur, tedy náklady vynaložené na projekt PNEUMA, nebo jakoukoliv vyšší či nižší částku, která bude považována za spravedlivou;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Projednávaná žaloba se týká rozhodnutí o ukončení projektu nazvaného „Pneuma“ a o vrácení částky přiznané jako záloha na jeho financování. Předmětem tohoto projektu bylo vytvoření inovativního systému UPS na poskytování energie, díky zvláštní rezervě stačeného vzduchu, přístrojům základních radiostanic pro mobilní telefony. Za účelem jeho uskutečnění žalobkyně uzavřela dohodu se strategickými partnery, a zvláště s Univerzitou ve Florencii, která se měla zabývat projektováním a zlepšováním dynamické části, jakož i testováním prototypů nového systému, ENEA a FEBE ECOLOGIC, pro hodnocení nového systému UPS s ohledem na životní prostředí, a s TELEFONICA MOVILES, která dala k dispozici některé základní radiostanice na španělském území pro umožnění testování prototypů za skutečných podmínek provozu.
   V důsledku uvedeného rozhodnutí Komise musela žalobkyně v celém rozsahu vrátit částku přijatou jako zálohu na financování, přičemž se krom toho musela odpovídat vůči svým vlastním strategickým partnerům, kteří uplatňovali žádosti o odškodnění. V každém případě Power One dokončila a dodala projekt na vlastní náklady a zohlednila přitom rovněž legitimní očekávání spočívající v odkladech, které Komise vždy poskytla, přičemž jí vznikly náklady ve výši 2 876 189,99 eur, a ve Španělsku odevzdala zcela činný a fungující přístroj v souladu s dohodami se žalovanou a partnery.
   Na podporu svých tvrzení žalující společnost uplatňuje:

               —

               porušení článku 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1655/2000 ze dne 17. července 2000 o finančním nástroji pro životní prostředí (LIFE) (1);

               —

               nepoužitelnost článku 14 Standardních správních předpisů projektů LIFE v rozsahu, v němž žalobkyně vždy neomezeně a konsekventně spolupracovala a vždy podrobně odpovídala na všechny žádosti Komise. Navíc projekt „Pneuma“ byl uskutečněn v plném rozsahu, učiněn funkčním a otestován;

               —

               diskriminační povahu dotčeného rozhodnutí a porušení obecné zásady legitimního očekávání.

      (1)  Úř. věst. L 192, 28.7.2000.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2004 ve věci T-16/03, Albano Ferrer de Moncada proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Posudek — Nedostatky v řízení — Odůvodnění — Zrušení posudku — Náhrada za způsobenou újmu)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/39

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 30. září 2004
   ve věci T-16/03, Albano Ferrer de Moncada proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Posudek - Nedostatky v řízení - Odůvodnění - Zrušení posudku - Náhrada za způsobenou újmu)
   (2004/C 300/77)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-16/03, Albano Ferrer de Moncada, úředník Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Lucemburku (Lucembursko), zastoupený G. Vandersandenem, L. Levim a A. Finchelsteinem, advokáty, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, advokáti, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je jednak návrh na zrušení posudku na žalobce za období 1995/1997 a jednak návrh na náhradu škody, Soud (třetí senát), ve složení J. Azizi, předseda, M. Jaeger a F. Dehousse, soudci, vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 30. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Posudek na žalobce za období 1995/1997 se zrušuje.

               2)

               Komisi se ukládá zaplatit žalobci částku 1 000 eur.

               3)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 83, 5.4.2003.