title: Věc C-149/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 25. března 2013 — B, další účastník řízení: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 25. března 2013 — B, další účastník řízení: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Věc C-149/13)
   2013/C 171/33
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: B

      Další účastník řízení: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Předběžné otázky

   Jaké hranice stanoví článek 4 směrnice Rady 2004/83/ES (1) ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany jakož i Listina základních práv Evropské unie, zejména její články 3 a 7, pro způsob, jakým je třeba zkoumat věrohodnost údajné sexuální orientace, a liší se tyto hranice od hranic vytyčených pro posuzování věrohodnosti jiných důvodů stíhání — pokud ano, do jaké míry?

      (1)  Úř. věst. L 304, s. 12.


title: Věc C-187/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 16. dubna 2014 – Skatteministeriet v. DSV Road A/S

text:
               30.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 16. dubna 2014 – Skatteministeriet v. DSV Road A/S
   (Věc C-187/14)
   2014/C 202/13
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Østre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Skatteministeriet

      Žalovaná: DSV Road A/S

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 203 odst. 1 celního kodexu Společenství (1) vykládán v tom smyslu, že v takové situaci, jaká nastala v původním řízení, došlo k odnětí celnímu dohledu za předpokladu, že a) se oba vygenerované tranzity, které se uskutečnily v roce 2007 a 2008, týkaly stejného zboží nebo b) nelze doložit, že se jednalo o stejné zboží?

               2)

               Musí být článek 204 celního kodexu Společenství (2) vykládán v tom smyslu, že v takové situaci, jaká nastala v původním řízení, vznikl celní dluh za předpokladu, že a) se oba vygenerované tranzity, které se uskutečnily v roce 2007 a 2008, týkaly stejného zboží nebo b) nelze doložit, že se jednalo o stejné zboží?

               3)

               Musí být článek 859 prováděcích ustanovení (3) vykládán v tom smyslu, že za okolností původního řízení došlo k porušení podmínek, které nemělo zásadní vliv na řádný průběh celního režimu, za předpokladu, že a) se oba vygenerované tranzity, které se uskutečnily v roce 2007 a 2008, týkaly stejného zboží nebo b) nelze doložit, že se jednalo o stejné zboží?

               4)

               Může první členský stát, do kterého bylo zboží dovezeno, odepřít osobě povinné k dani určené členským státem odpočet DPH při dovozu na základě čl. 168 písm. e) směrnice o DPH (4), pokud je DPH při dovozu naúčtována přepravci daného zboží, který není dovozcem ani vlastníkem zboží, nýbrž dodávku pouze přepravil a nechal ji proclít jako součást své spediční činnosti, která podléhá DPH?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění změn (Úř. věst. L 302, s. 1).

      (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění změn (Úř. věst. L 302, s. 1).

      (3)  Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění změn (Úř. věst. L 253, s. 1).

      (4)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc T-624/16 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 16. února 2017 – Gollnisch v. Parlament „Řízení o předběžných opatřeních — Člen Evropského parlamentu — Vrácení příspěvků, jež byly vyplaceny na úhradu výdajů na parlamentní asistenci, formou vyrovnání — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/33

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 16. února 2017 – Gollnisch v. Parlament
   (Věc T-624/16 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Člen Evropského parlamentu - Vrácení příspěvků, jež byly vyplaceny na úhradu výdajů na parlamentní asistenci, formou vyrovnání - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
   (2017/C 121/48)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Bruno Gollnisch (Villiers le Mahieu, Francie) (zástupce: N. Fakiroff, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: G. Corstens a S. Alonso de León, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 1. července 2016, kterým se po žalobci žádá vrácení částky ve výši 275 984,23 eur, oznámení o dluhu 2016-916 ze dne 5. července 2016, které navazuje na toto rozhodnutí, a oznámení těchto aktů ze strany generálního ředitele pro finance ze dne 6. července 2016.

      Výrok

               1)

               Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-56/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 27. ledna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout – Belgie) – Openbaar Ministerie v. Marc Emiel Melanie De Beuckeleer, Michiel Martinus Zeeuws, Staalbeton NV/SA

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/31

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 27. ledna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout – Belgie) – Openbaar Ministerie v. Marc Emiel Melanie De Beuckeleer, Michiel Martinus Zeeuws, Staalbeton NV/SA
   (Věc C-56/14) (1)

   (2015/C 146/39)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5. 5. 2014


title: Věc T-435/10: Žaloba podaná dne 17. září 2010 — IEM ERGA — EREVNES MELETES PERIVALLONTOS & CHOROTAXIAS A.E. v. Evropská komise

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/43

         Žaloba podaná dne 17. září 2010 — IEM ERGA — EREVNES MELETES PERIVALLONTOS & CHOROTAXIAS A.E. v. Evropská komise
   (Věc T-435/10)
   ()
   2010/C 346/87
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: IEM ERGA — EREVNES MELETES PERIVALLONTOS & CHOROTAXIAS A.E. (Atény, Řecko) (zástupce: N. Sofokleous, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit přípravný akt generálního ředitelství Evropské komise „Výzkum“ ze dne 7. května 2010, který žalobkyni sděluje rozhodnutí, že vůči ní bude vydán platební rozkaz;

               —

               zrušit platební rozkaz č. 3241004968 (oznámení o dluhu) vydaný Evropskou komisí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobkyně domáhá zrušení přípravného aktu generálního ředitelství Evropské komise „Výzkum“ ze dne 7. května 2010, který žalobkyni sděluje rozhodnutí, že vůči ní bude vydán platební rozkaz, jakož i zrušení platebního rozkazu (oznámení o dluhu) č. 3241004968 ze dne 14. července 2010, vydaného na základě smlouvy FAIR-CT98-9544.
   Žalobkyně předkládá na podporu svých argumentů následující žalobní důvody:

               —

               nedostatek právního základu a pravomoci, neboť napadené akty, které byly přijaty v souvislosti se smlouvou FAIR-CT98-9544, jsou správními akty přijatými bez právního základu či pravomoci, neboť tato smlouva, která se podle svého článku 10 řídí výlučně řeckým právem, nepřiznává Komisi právo jednostranně určit a nezávisle vymáhat částky vyplývající z této smlouvy;

               —

               nedostatek právního odůvodnění, nedostatek důkazů a odmítnutí argumentů Komise, neboť — jak to bylo potvrzeno rozsudkem vydaným Soudem ve věci T-7/05 a fakturami vystavenými žalobkyní z titulu poskytnutí služeb — částky, které obdržela od společnosti „Parthénon A.E.“ na základě těchto faktur, představovaly část její odměny za poskytnutí služeb, které byly ve fakturách popsány, a nikoli zálohu na dotaci, kterou společnost „Parthénon A.E.“ obdržela od Komise coby zástupce žalobkyně;

               —

               rozporuplnost odůvodnění napadených aktů;

               —

               nedostatek právního odůvodnění a nedostatek důkazů, neboť argumenty Komise, kterými tato odůvodňuje napadené akty, nejsou podloženy odůvodněním rozsudku vydaného Soudem ve věci T-7/05, Komise v. Parthénon A.E., ani fakturami či jinými důkazy, které byly předloženy.


title: Věc T-204/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. února 2015 – Španělsko v. Komise „Ochrana spotřebitele — Nařízení (EU) č. 15/2011 — Metody zjišťování lipofilních toxinů v mlžích — Nahrazení metody biologické zkoušky na myších metodou kapalinové chromatografie v kombinaci s tandemovou hmotnostní spektrometrií (LC-MS/MS) — Článek 168 SFEU — Proporcionalita — Legitimní očekávání“

text:
               23.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/11

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. února 2015 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-204/11) (1)

   („Ochrana spotřebitele - Nařízení (EU) č. 15/2011 - Metody zjišťování lipofilních toxinů v mlžích - Nahrazení metody biologické zkoušky na myších metodou kapalinové chromatografie v kombinaci s tandemovou hmotnostní spektrometrií (LC-MS/MS) - Článek 168 SFEU - Proporcionalita - Legitimní očekávání“)
   (2015/C 096/12)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupci: původně M. Muñoz Pérez, poté S. Martínez-Lage Sobredo a nakonec A. Rubio González, abogados del Estado)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Jimeno Fernández a A. Marcoulli, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Komise (EU) č. 15/2011 ze dne 10. ledna 2011, kterým se mění nařízení (ES) č. 2074/2005, pokud jde o uznané vyšetřovací metody zjišťování mořských biotoxinů v živých mlžích (Úř. věst. L 6, s. 3).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 160, 28.5.2011.


title: Věc F-102/08: Žaloba podaná dne 15. prosince 2008 – Marcuccio v. Komise

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/52

         Žaloba podaná dne 15. prosince 2008 – Marcuccio v. Komise
   (Věc F-102/08)
   (2009/C 55/95)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí Komise o zamítnutí žádosti žalobce směřující jednak k náhradě škody způsobené v důsledku vystěhování osobního majetku, který se nacházel v jeho služebním bytě v Luandě, a jednak zničení veškeré dokumentace týkající se vystěhovaného majetku v držbě žalované a navrácení uvedeného majetku žalobci.
   Návrhová žádání žalobce

               —

               prohlásit neplatnost ze zákona, nebo podpůrně zrušit rozhodnutí o zamítnutí žádosti ze dne 1. září 2007, a v nezbytném rozsahu zrušit rozhodnutí o zamítnutí stížnosti ze dne 20. března 2008,

               —

               v nezbytném rozsahu prohlásit neplatnost ze zákona, nebo podpůrně zrušit sdělení ze dne 18. července 2008,

               —

               určit, že zaměstnanci nebo zmocněnci žalované dne 30. dubna 2003 a dne 2. května 2003 proti vůli žalobce vnikli do služebního bytu, pořídili fotografie, vyhotovili seznam přítomných osobních věcí žalobce, provedli ohodnocení každého prvku ze seznamu osobních věcí, vnikli do motorového vozidla žalobce, zmocnili se osobních věcí a motorového vozidla žalobce, a žalobce z bytu a jeho příslušenství vystěhovali,

               —

               určit a prohlásit protiprávnost těchto jednání,

               —

               uložit žalované, aby vyhotovila seznam, který přesně označí každý jednotlivý prvek dokumentace související s výše uvedenými jednáními a aby uvedený seznam žalobci doručila v písemné formě,

               —

               uložit žalované, aby fyzicky zničila každý jednotlivý prvek dokumentace a aby takové zničení oznámila,

               —

               uložit žalované, aby žalobci navrátila jeho osobní věci,

               —

               uložit žalované, aby žalobci za škodu vyplývající z výše uvedených jednání zaplatila částku 722 000 eur nebo vyšší či nižší částku, o které bude mít Soud za to, že je spravedlivá a přiměřená,

               —

               uložit žalované, aby žalobci zaplatila úroky z prodlení z částky 722 000 eur, a to od data žádosti ze dne 1. září 2007 do skutečného zaplacení výše uvedené částky,

               —

               uložit žalované, aby žalobci jako náhradu škody vyplývající z toho, že nebyl sestaven a oznámen seznam dokumentace, a to od zítřejšího dne do dne, kdy bude seznam dokumentace žalobci oznámen, zaplatila částku ve výši 100 eur denně nebo vyšší či nižší částku, o které bude mít Soud za to, že je spravedlivá a přiměřená,

               —

               uložit žalované, aby žalobci jako náhradu škody vyplývající z toho, že nebylo provedeno fyzické zničení dokumentace, a to od zítřejšího dne do dne fyzického zničení dokumentace, zaplatila částku ve výši 100 eur denně nebo vyšší či nižší částku, o které bude mít Soud za to, že je spravedlivá a přiměřená,

               —

               uložit žalované, aby žalobci jako náhradu škody vyplývající z toho, že mu nebyl navrácen majetek, a to od zítřejšího dne do dne, kdy mu majetek bude navrácen, zaplatila částku ve výši 100 eur denně nebo vyšší či nižší částku, o které bude mít Soud za to, že je spravedlivá a přiměřená,

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-279/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2012 — Aiello v. OHIM — Cantoni ITC (100 % Capri) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Doručení vyjádření osoby, která podala námitky, před odvolacím senátem — Pravidlo 50 odst. 1, pravidlo 20 odst. 2 a pravidlo 67 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95 — Právo se v řízení účinně bránit“ )

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2012 — Aiello v. OHIM — Cantoni ITC (100 % Capri)
   (Věc T-279/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Doručení vyjádření osoby, která podala námitky, před odvolacím senátem - Pravidlo 50 odst. 1, pravidlo 20 odst. 2 a pravidlo 67 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95 - Právo se v řízení účinně bránit)
   2012/C 258/26
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Antonino Aiello (Vico Equense, Itálie) (zástupci: M. Coccia et L. Pardo, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: O. Montalto, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Cantoni ITC SpA (Miláno, Itálie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 2. dubna 2009 (věc R 1148/2008-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Cantoni ITC SpA a Antoninem Aiellem.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 2. dubna 2009 (věc R 1148/2008-1) se zrušuje.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


title: Věc C-410/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 7. července 2017 – A

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 7. července 2017 – A
   (Věc C-410/17)
   (2017/C 300/26)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: A

      Další účastnice řízení: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 2 odst. 1 písm. c) ve spojení s článkem 24 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty vykládán v tom smyslu, že demoliční práce provedené podnikem, do předmětu jehož podnikatelské činnosti náleží provádění demoličních prací, zahrnují pouze jedno zdanitelné plnění, pokud má podnik provádějící demolici na základě podmínek vyplývajících ze smlouvy, kterou uzavřel s objednavatelem, povinnost odvozu odpadu z demolice, a pokud odpad z demolice obsahuje kovový šrot a podnik může tento kovový šrot dále prodat podniku, který druhotný šrot vykupuje?
               Nebo musí být taková smlouva o demoličních pracích vykládána s ohledem na čl. 2 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 14 odst. 1 směrnice 2006/112/ES o DPH v tom smyslu, že její součástí jsou dvě zdanitelná plnění, a sice v prvním případě poskytnutí služeb podnikem, který se zabývá demolicí, objednavateli demoličních prací a ve druhém případě koupě kovového šrotu, který lze dále prodat, podnikem provádějícím demolici od objednavatele demoličních prací?
               Je v této souvislosti relevantní skutečnost, že podnik provádějící demolici zohlednil při předložení ceny za demoliční práce jakožto faktor snižující cenu možnost, že prostřednictvím zpeněžení odpadu z demolice může dosáhnout určitého příjmu?
               Je v této souvislosti relevantní skutečnost, že množství a hodnota zpeněžitelného odpadu z demolice nebyly sjednány ve smlouvě o demoličních pracích ani nebylo sjednáno, že tyto informace budou později sděleny objednateli demoličních prací, a že množství a hodnota odpadu z demolice byla poprvé stanovena až poté, co jej podnik provádějící demolici znovu prodal?

               2)

               Je třeba čl. 2 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 14 odst. 1 směrnice 2006/112/ES o dani z přidané hodnoty vykládat v případě, ve kterém podnik, jehož předmětem podnikání je provádění demoličních prací a který ve smlouvě s vlastníkem demolovaného objektu sjedná, že podnik provádějící demolici demolovaný objekt koupí a je povinen pod hrozbou sjednané smluvní sankce uvedený objekt ve lhůtě stanovené podle smlouvy zbourat a odpad z demolice odvést, vykládat tak, že se v takovém případě jedná pouze o jedno zdanitelné plnění, ve kterém je zahrnut prodej movitých věcí vlastníkem demolovaného objektu ve prospěch podniku provádějícího demolici?
               Nebo musí být taková smlouva vykládána s ohledem na čl. 2 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 24 odst. 1 směrnice 2006/112/ES o dani z přidané hodnoty v tom smyslu, že její součástí jsou dvě zdanitelná plnění, a sice v prvním případě prodej movitých věcí vlastníkem demolovaného objektu ve prospěch podniku provádějícího demolici a ve druhém případě poskytnutí demoliční služby společností provádějící demolici ve prospěch prodejce movitých věcí?
               Je v této souvislosti relevantní skutečnost, že podnik provádějící demolici zohlednil při stanovení ceny nabízené za koupi movitých věcí jakožto faktor snižující cenu náklady, které mu vzniknou v důsledku rozebrání a odvozu movitých věcí?
               Je v této souvislosti relevantní skutečnost, že prodávající movitých věcí věděl o tom, že náklady, které vzniknou podniku provádějícímu demolici v důsledku rozebrání a odvozu movitých věcí, byly zohledněny jakožto faktor snižující cenu těchto movitých věcí, vzhledem k tomu, že mezi smluvními stranami nebylo ohledně těchto nákladů nic sjednáno a prodávající movitých věcí neměl být nikdy vyrozuměn o odhadované ani skutečné výši těchto nákladů?


title: Věc F-125/14: Žaloba podaná dne 27. října 2014 – ZZ v. Parlament

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/60

         Žaloba podaná dne 27. října 2014 – ZZ v. Parlament
   (Věc F-125/14)
   (2015/C 007/77)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: L. Levi a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaný: Parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Parlamentu o propuštění žalobce a náhrada škody.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit napadené rozhodnutí a v případě potřeby rozhodnutí o zamítnutí stížnosti;

               —

               uložit žalovanému, aby žalobci zaplatil plat a příspěvky, které by měl pobírat až do konce volebního období 2009-2014;

               —

               uložit žalovanému, aby žalobci nahradil škodu plynoucí ze ztráty šance získat práci v Evropském parlamentu po volebním období 2009-2014 a stanovenou ex aequo et bono na 50  000 eur, s výhradou zvýšení nebo snížení v průběhu řízení;

               —

               uložit žalovanému, aby žalobci nahradil utrpěnou nemajetkovou újmu stanovenou ex aequo et bono na 50  000 eur, s výhradou zvýšení nebo snížení v průběhu řízení;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-176/14 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 10. června 2014 – Georgsmarienhütte v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Národní podpora výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie — Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v oblasti státních podpor — Návrh na odklad vykonatelnosti — Naléhavost — Fumus boni iuris“

text:
               22.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/15

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 10. června 2014 – Georgsmarienhütte v. Komise
   (Věc T-176/14 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Národní podpora výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie - Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v oblasti státních podpor - Návrh na odklad vykonatelnosti - Naléhavost - Fumus boni iuris“)
   2014/C 329/20
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Georgsmarienhütte GmbH (Georgsmarienhütte, Německo) (zástupci: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad právních účinků rozhodnutí, kterým Komise zahájila formální vyšetřovací řízení v oblasti státních podpor ohledně německého zákona o obnovitelných zdrojích energie

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               Rozhodnutí ze dne 7. dubna 2014, Georgsmarienhütte v. Komise (T-176/14 R) se zrušuje.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-686/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Općinski sud u Velikoj Gorici (Chorvatsko) dne 18. prosince 2015 – Vodoopskrba i odvodnja d.o.o. v. Željka Klafurić

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Općinski sud u Velikoj Gorici (Chorvatsko) dne 18. prosince 2015 – Vodoopskrba i odvodnja d.o.o. v. Željka Klafurić
   (Věc C-686/15)
   (2016/C 111/07)
   Jednací jazyk: chorvatština

      Předkládající soud

   Općinski sud u Velikoj Gorici

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Vodoopskrba i odvodnja d.o.o.

      Žalovaná: Željka Klafurić

      Předběžná otázka

   Jak je podle práva Unie počítána cena dodávané vody, která je fakturována pro každý byt v bytovém domě nebo pro rodinný dům? Platí občané Unie faktury za svou spotřebu vody tak, že platí pouze spotřebu skutečně zjištěnou na vodoměru, nebo platí navíc další položky nebo poplatky?


title: Věc F-91/09: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 9. července 2010 — Marcuccio v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Přiměřená lhůta pro předložení návrhu na náhradu škody — Opožděnost“ )

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/72

      Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 9. července 2010 — Marcuccio v. Komise
      (Věc F-91/09) (1)

      (Veřejná služba - Úředníci - Přiměřená lhůta pro předložení návrhu na náhradu škody - Opožděnost)
      (2010/C 288/135)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

         Předmět věci

      Zamítnutí Komisí návrhu žalobce na náhradu škody, která mu údajně vznikla z důvodu dopisu, kterým žalovaná požádala lékaře o provedení kontrolní lékařské prohlídky za účelem ověření skutečné pracovní neschopnosti žalobce

         Výrok usnesení

                  1)

                  Žaloba se částečně zamítá jako zjevně nepřípustná a částečně jako zjevně neopodstatněná.

                  2)

                  Luigi Marcucciovi se ukládá náhrada veškerých nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 11, 16.1.2010, s. 41.


title: Věc T-80/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. září 2009 — JanSport Apparel v. OHIM (BUILT TO RESIST) ( Ochranná známka Společenství — Žádost o slovní ochrannou známku Společenství BUILT TO RESIST — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 [čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009] )

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/56

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. září 2009 — JanSport Apparel v. OHIM (BUILT TO RESIST)
   (Věc T-80/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Žádost o slovní ochrannou známku Společenství BUILT TO RESIST - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 [čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 267/96
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: JanSport Apparel Corp. (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupci: C. Bercial Arias, C. Casalonga a K. Dimidjian-Lecompte, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně S. Laitinen, poté O. Mondéjar Ortuño, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. ledna 2007 (věc R 1090/2006-2) týkajícímu se přihlášky slovní ochranné známky BUILT TO RESIST jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               JanSport Apparel Corp. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 95, 28.4.2007.


title: Věc T-155/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. července 2014 – Zanjani v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Omezení vstupu — Žaloba na neplatnost — Lhůta k podání žaloby — Přípustnost — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné posouzení — Úprava časových účinků zrušení“

text:
               25.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. července 2014 – Zanjani v. Rada
   (Věc T-155/13) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Omezení vstupu - Žaloba na neplatnost - Lhůta k podání žaloby - Přípustnost - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné posouzení - Úprava časových účinků zrušení“)
   2014/C 282/43
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Babak Zanjani (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupci: L. Defalque a C. Malherbe, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Vitro a M. Bishop, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2012/829/SZBP ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 356, s. 71), a to v rozsahu, v němž bylo tímto rozhodnutím zařazeno žalobcovo jméno na seznam v příloze II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, s. 39), a na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1264/2012 ze dne 21. prosince 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 356, s. 55), a to v rozsahu, v němž bylo tímto prováděcím nařízením zařazeno žalobcovo jméno na seznam v příloze IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1), a zadruhé návrh na určení, že v rozsahu, v němž byl v jeho případě uplatněn čl. 19 odst. 1 písm. b) a c) rozhodnutí 2010/413, nelze rozhodnutí 2012/829 a prováděcí nařízení č. 1264/2012 použít.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady 2012/829/SZBP ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu, se zrušuje v rozsahu, v němž bylo tímto rozhodnutím zařazeno jméno Babaka Zanjaniho do přílohy II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP.

               2)

               Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1264/2012 ze dne 21. prosince 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu, se zrušuje v rozsahu, v němž bylo tímto prováděcím nařízením zařazeno jméno Babaka Zanjaniho do přílohy IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010.

               3)

               Účinky rozhodnutí 2012/829 a prováděcího nařízení č. 1264/2012 zůstávají vůči Babaku Zanjanimu zachovány do doby, než uplyne lhůta k podání kasačního opravného prostředku uvedená v čl. 56 prvním pododstavci statutu Soudního dvora Evropské unie, nebo pokud bude v této lhůtě podán kasační opravný prostředek, do dne jeho zamítnutí.

               4)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               5)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Babakem Zanjanim.

      (1)  Úř. věst. C 141, 18. 5. 2013.


title: Věc F-128/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 28. června 2011 — Mora Carrasco a další v. Parlament ( „Veřejná služba — Úředníci — Převedení mezi orgány v průběhu povyšovacího řízení, v němž by byl úředník v původním orgánu povýšen — Orgán příslušný k rozhodnutí o povýšení převáděného úředníka“ )

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/41

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 28. června 2011 — Mora Carrasco a další v. Parlament
   (Věc F-128/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Převedení mezi orgány v průběhu povyšovacího řízení, v němž by byl úředník v původním orgánu povýšen - Orgán příslušný k rozhodnutí o povýšení převáděného úředníka)
   2011/C 232/73
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aurora Mora Carrasco a další (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: O. Caisou-Rousseau a J. F. de Wachter, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí nepovýšit žalobce v povyšovacím řízení 2009.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů řízení vynaložených žalobci.

      (1)  Úř. věst. C 63, 26.2.2011, s. 35.


title: Věc C-413/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. července 2016 Ice Mountain Ibiza, S.L. proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 25. května 2016 ve věci T-6/15, Ice Mountain Ibiza v. EUIPO – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean ibiza)

text:
               13.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/11

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. července 2016 Ice Mountain Ibiza, S.L. proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 25. května 2016 ve věci T-6/15, Ice Mountain Ibiza v. EUIPO – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean ibiza)
   (Věc C-413/16 P)
   (2017/C 046/14)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ice Mountain Ibiza, S.L. (zástupci: J. L. Gracia Albero a F. Miazzetto, advokáti)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               ZRUSIT v plném rozsahu rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 25. května 2016 ve věci T-6/15, Ice Mountain Ibiza, S.L. v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (EU:T:2016:310).

               —

               Vydat rozsudek, kterým se v plném rozsahu vyhoví návrhovým žádáním účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek vzneseným před Tribunálem.

               —

               Uložit Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví náhradu nákladů řízení, včetně veškerých nákladů vynaložených do současnosti v řízení před odvolacím senátem uvedeného úřadu a v řízení před Tribunálem Evropské unie.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Kasační opravný prostředek vychází z nesprávného uplatnění čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1) a konkrétně se zakládá na následujících tvrzeních a důvodech.

               1.

                  Napadený rozsudek nesprávně určuje rozlišovací způsobilost prvku „OCEAN“.

               Zkresluje uplatněné důkazy a hodnotí je nelogicky.
               Navíc uvedený rozsudek neuplatňuje relevantní judikaturu, tedy judikaturu Tribunálu Evropské unie z rozsudků ve věcech C-479/12 (2) (hodnotí předložené důkazy mimořádně restriktivně s ohledem na obtížnost průkaznosti) a C-24/05 P (3) (ponechává stranou dojem relevantního spotřebitele).

               2.

                  Napadený rozsudek nesprávně posuzuje dominantní povahu jednotlivých prvků.

               Zkreslení skutkových okolností. Nesoudržnost argumentů uplatněných v rozsudku pro účely odůvodnění dominantní povahy slovních prvků.
               Neuplatnění judikatury Soudního dvora Evropské unie z rozsudků ve věcech C-251/95 (4) a C-342/97 (5) (rozsudek používá zcela zkreslený pojem relevantního spotřebitele).
               Nesprávné uplatnění judikatury Soudu prvního stupně Evropské unie z rozsudku ve věci T-134/06 (6) (nesoudržné uplatňování definice pojmu „dominantní prvek“).
               Neuplatnění judikatury Tribunálu Evropské unie z rozsudků ve spojených věcech T-83/11 a T-84/11 (7) (rozsudek opomíjí exitující judikaturu v případech, kdy je určitý trh nasycen).

               3.

                  Napadený rozsudek nesprávně posuzuje podobnost mezi ochrannými známkami a opomíjí okolnosti relevantní pro uvedené posouzení.

               Neuplatnění judikatury Soudního dvora Evropské unie z rozsudku ve věci C-251/95, ve spojení s rozsudky Soudního dvora Evropské unie ve věcech C-361/04 P (8) a C-342/97 (9).

               4.

                  Napadený rozsudek nesprávně činí závěr, že existuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Evropské unie (Úř. věst. L 78, s. 1)

      (2)  EU:C:2014:75

      (3)  EU:C:2006:421

      (4)  EU:C:1997:528

      (5)  EU:C:1999:323

      (6)  EU:T:2007:387

      (7)  EU:T:2012:592

      (8)  EU:C:2006:25

      (9)  EU:C:1999:323


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. března 2005 ve věci C-236/04: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/22/ES — Sítě a služby elektronických komunikací — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/7

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 10. března 2005
   ve věci C-236/04: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/22/ES - Sítě a služby elektronických komunikací - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2005/C 115/15)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-236/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 7. června 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnec: M. Shotter) proti Lucemburskému velkovévodství (zmocněnec: S. Schreiner), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, J. Makarczyk a P. Kūris (zpravodaj), soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 10. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicemi Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení („přístupová“ směrnice), Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací („autorizační“ směrnice), Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací („rámcová“ směrnice) a Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o „univerzální službě“), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z těchto směrnic.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 190, 24.7.2004


title: Věc C-507/12: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom — Spojené království) — Jessy Saint Prix v. Secretary of State for Work and Pensions „Řízení o předběžné otázce — Článek 45 SFEU — Směrnice 2004/38/ES — Článek 7 — Pojem, pracovník‘ — Občanka Evropské unie, která přestala pracovat z důvodu fyzických omezení spjatých s pokročilým stadiem těhotenství a s narozením dítěte“

text:
               25.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom — Spojené království) — Jessy Saint Prix v. Secretary of State for Work and Pensions
   (Věc C-507/12) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 45 SFEU - Směrnice 2004/38/ES - Článek 7 - Pojem, pracovník‘ - Občanka Evropské unie, která přestala pracovat z důvodu fyzických omezení spjatých s pokročilým stadiem těhotenství a s narozením dítěte“)
   2014/C 282/07
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Jessy Saint Prix

      Žalovaný: Secretary of State for Work and Pensions

      Za přítomnosti:AIRE Centre

      Výrok

   Článek 45 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že žena, která z důvodů spojených s tělesnými omezeními vyplývajícími z pokročilého stadia těhotenství a situace po narození dítěte přestala pracovat nebo se ucházet o zaměstnání, si zachovává postavení „pracovníka“ ve smyslu tohoto článku, pokud se v přiměřené době po narození dítěte vrátí do práce nebo si najde jiné zaměstnání.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26. 1. 2013.


title: Věc T-528/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. prosince 2015 – Kenzo v. OHIM – Tsujimoto (KENZO ESTATE) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství — Slovní ochranná známka KENZO ESTATE — Starší slovní ochranná známka Společenství KENZO — Relativní důvod pro zamítnutí — Dobré jméno — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009 — Částečné zamítnutí námitek“

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 2. prosince 2015 – Kenzo v. OHIM – Tsujimoto (KENZO ESTATE)
   (Věc T-528/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství - Slovní ochranná známka KENZO ESTATE - Starší slovní ochranná známka Společenství KENZO - Relativní důvod pro zamítnutí - Dobré jméno - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009 - Částečné zamítnutí námitek“)
   (2016/C 027/47)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kenzo (Paříž, Francie) (zástupci: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi a N. Parrotta, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Kenzo Tsujimoto (Ósaka, Japonsko) (zástupci: A. Wenninger Lenz, W. von der Osten-Sacken a M. Ring, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. července 2013 (věc R 1363/2012-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Kenzo a K. Tsujimotem

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 3. července 2013 (věc R 1363/2012-2) se zrušuje v rozsahu, v němž zamítá námitky týkající se výrobků ze tříd 29 až 31 krytých mezinárodní přihláškou k zápisu.

               2.

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených společností Kenzo v rámci tohoto řízení.

               3.

               OHIM a Kenzo Tsujimoto ponesou vlastní náklady tohoto řízení.

               4.

               Kenzo Tsujimoto ponese vlastní náklady a polovinu nákladů vynaložených společností Kenzo v rámci řízení před odvolacím senátem OHIM.

      (1)  Úř. věst. C 367, 14.12.2013.


title: Věc C-190/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. dubna 2015 Fetim BV proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 11. února 2015 ve věci T-395/12, Fetim v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/7

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. dubna 2015 Fetim BV proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 11. února 2015 ve věci T-395/12, Fetim v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-190/15 P)
   (2016/C 048/10)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fetim BV (zástupce: L. Bakers, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Usnesením ze dne 19. listopadu 2015 Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc C-462/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2010 Evropaïki Dynamiki proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 8. července 2010 ve věci T-331/06, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská agentura pro životní prostředí (EEA)

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/24

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2010 Evropaïki Dynamiki proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 8. července 2010 ve věci T-331/06, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská agentura pro životní prostředí (EEA)
   (Věc C-462/10 P)
   ()
   2010/C 317/43
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zástupce: N. Korogiannakis, Δικηγόρος)

      Další účastnice řízení: Evropská agentura pro životní prostředí (EEA)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozhodnutí Tribunálu;

               —

               zrušit rozhodnutí EEA, kterým byla nabídka účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) vyhodnocena jako neúspěšná a smlouva byla přidělena úspěšnému uchazeči;

               —

               uložit EEA náhradu nákladů řízení navrhovatelky, které vznikly v souvislosti se žalobou ve věci T-331/06 a tímto kasačním opravným prostředkem, i kdyby byl tento kasační opravný prostředek zamítnut.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že nesprávně vyložil nebo nepoužil článek 97 finančního nařízení (1) a článek 138 prováděcích pravidel, protože oznámení dílčích kritérií před podáváním nabídek je zásadní pro to, aby uchazeči mohli předložit nejlepší nabídky. Tribunál nesprávně odmítl argument navrhovatelky týkající se směšování kritérií pro výběr a přidělení zakázky z důvodu, že byl uplatněn opožděně. Tvrdí, že i kdyby byl přístup Tribunálu správný, Tribunál se dopustil nesprávného výkladu obsahu zadávací dokumentace při zkoumání, zda použití jednotlivých životopisů ve fázi zadávání zakázky bylo v rozporu se zadávací dokumentací.

               2)

               Navrhovatelka dále tvrdí, že skutečnost, že hodnotící zpráva je formulována způsobem, který nijak neprokazuje, jak hodnotící výbor dospěl ke svým závěrům, nelze přičítat navrhovatelce. Jestliže EEA nepoužila další vážení dílčích kritérií, mělo dojít přímo ke zrušení napadeného rozhodnutí pro nedostatek odůvodnění, vzhledem k tomu, že skutečnost, že „není zřejmé“, jaký druh kritérií byl použit, je součástí povinnosti uvést odůvodnění.

               3)

               Pokud jde o politiku ochrany životního prostředí, uvádí, že Tribunál pochybil, když konstatoval, že obecně formulované kritérium přidělení zakázky je splněno pouhým předložením osvědčení, jež je pouze jedním ze způsobů předložení důkazu. Tribunál rovněž pochybil, když nevzal v úvahu skutečnost, že politika ochrany životního prostředí může být zkoumána pouze ve výběrové fázi řízení.

               4)

               Tribunál nekonstatoval, že EEA porušila čl. 100 odst. 2 finančního nařízení a čl. 149 odst. 2 prováděcích pravidel tím, že neposkytla úplnou hodnotící zprávu uchazečům, který o ní požádali z důvodu, aby mohli posoudit důvody odmítnutí jejich nabídek.

               5)

               Dále je odůvodnění Tribunálu, vedle toho, že je nesprávné, nejen v rozporu s obecnou a existující povinností uvést odůvodnění, ale rovněž s Lisabonskou smlouvou, která poskytuje Listině základních práv EU, konkrétně článku 41, stejnou právní sílu jako smlouvám.

               6)

               Navrhovatelka konečně tvrdí, že napadený rozsudek nejen dostatečně neodůvodňuje zamítnutí jednotlivých žalobních důvodů, jež se týkají zjevně nesprávného posouzení, ale dokonce se jimi nezabývá jednotlivě.

      (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).


title: Věc T-176/13: Žaloba podaná dne 22. března 2013 — DTL Corporación v. OHIM — Vallejo Rosell (Generia)

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/46

         Žaloba podaná dne 22. března 2013 — DTL Corporación v. OHIM — Vallejo Rosell (Generia)
   (Věc T-176/13)
   2013/C 156/85
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: DTL Corporación, SL (Madrid, Španělsko) (zástupce: A. Zuazo Araluze, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Mar Vallejo Rosell (Pinto, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 24. ledna 2013, ve věci R 661/2012-4, v rozsahu, v jakém zamítá odvolání proti odmítnutí přihlášky ochranné známky Společenství č. 8 830 821„Generia“ pro veškeré výrobky a služby zařazené do tříd 9, 37, 40, 41 a 42, a pro část služeb zařazených do třídy 35;

               —

               podle ustanovení článku 87 jednacího řádu Tribunálu uložil OHIM a ostatním účastníkům řízení oponujícím této žalobě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Přihlašovaná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Generia“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 11, 35, 37, 40, 41 a 42 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8 830 821

      Majitelka namítané ochranné známky nebo označení: Mar Vallejo Rosell

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka v šedé a bílé barvě se slovními prvky „Generalia generación renovable“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 7, 35 a 40

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Důvody rozhodnutí: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), čl. 63 odst. 2 a článku 75 nařízení č. 207/2009


title: Věc C-549/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varhoven administrativen sad (Bulharsko) dne 2. listopadu 2011 — Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Burgas v. Orfey Balgaria EOOD

text:
               14.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varhoven administrativen sad (Bulharsko) dne 2. listopadu 2011 — Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Burgas v. Orfey Balgaria EOOD
   (Věc C-549/11)
   2012/C 13/14
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“

      Žalovaná: Orfey Balgaria EOOD

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 63 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty vykládat v tom smyslu, že nepřipouští žádnou výjimku, kdy k uskutečnění zdanitelného plnění, jež spočívá v provedení stavební práce za účelem zřízení určitých samostatných jednotek v budově, dojde před okamžikem skutečného provedení stavební práce a toto (uskutečnění zdanitelného plnění) souvisí s okamžikem uskutečnění zdanitelného plnění, jež je třeba poskytnout na oplátku, spočívajícím ve zřízení dědičného práva stavby pro jiné jednotky v této budově, které tvoří také protiplnění za stavební práci?

               2)

               Je vnitrostátní právní předpis, který stanoví, že je ve všech případech, ve kterých je odměna zcela nebo zčásti stanovena ve zboží nebo službách, základem daně pro zdanitelné plnění obvyklá hodnota dodaného zboží nebo poskytnuté služby, slučitelný s články 73 a 80 směrnice 2006/112?

               3)

               Je článek 65 směrnice 2006/112 nutné vykládat v tom smyslu, že nepřipouští vznik daňové povinnosti k DPH z hodnoty platby v případě, že platba není provedena v penězích, nebo je nutné toto ustanovení vykládat extenzivně a předpokládat, že také v těchto případech vzniká daňová povinnost k DPH a že je nutné vybrat daň odpovídající finanční protihodnotě plnění, které je třeba na oplátku poskytnout?

               4)

               V případě, že v rámci třetí otázky platí druhá uváděná varianta, lze v projednávané věci zřízené dědičné právo stavby považovat s ohledem na konkrétní okolnosti za platbu ve smyslu článku 65 směrnice 2006/112?

               5)

               Mají články 63, 65 a 73 směrnice 2006/112 přímý účinek?


title: Věc C-500/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale ordinario di Torino (Itálie) dne 10. listopadu 2014 – Ford Motor Company v. Wheeltrims srl

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale ordinario di Torino (Itálie) dne 10. listopadu 2014 – Ford Motor Company v. Wheeltrims srl
   (Věc C-500/14)
   (2015/C 046/28)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale ordinario di Torino

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Ford Motor Company

      Žalovaná: Wheeltrims srl

      Předběžné otázky

               1)

               Je slučitelné s právem Společenství použití článku 14 směrnice 98/71 (1) a článku 110 nařízení ES 6/2002 (2), podle kterých tato ustanovení poskytují výrobcům náhradních dílů a příslušenství právo užívat zapsané ochranné známky třetích osob s cílem umožnit konečnému kupujícímu, aby obnovil původní vzhled složeného výrobku, i když majitel práv z ochranné známky uplatní dotčené označení s rozlišovací způsobilostí na náhradním dílu nebo příslušenství určeném k namontování na složený výrobek tak, aby bylo navenek viditelné a přispívalo tak k vnějšímu vzhledu složeného výrobku?

               2)

               Musí být ustanovení o opravách uvedené v článku 14 směrnice 98/71 a článku 110 nařízení ES 6/2002 vykládáno v tom smyslu, že stanoví subjektivní právo třetích osob – výrobců náhradních dílů a příslušenství a zahrnuje takové subjektivní právo i právo těchto třetích osob užívat zapsanou ochrannou známku třetí osoby na náhradních dílech a příslušenství, odchylně od pravidel stanovených v nařízení 207/2009 (3) a směrnici EHS 89/104 (4), i když majitel práv z ochranné známky uplatní dotčené označení s rozlišovací způsobilostí na náhradním dílu nebo příslušenství určeném k namontování na složený výrobek tak, aby bylo navenek viditelné a přispívalo tak k vnějšímu vzhledu složeného výrobku?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/71/ES ze dne 13. října 1998 o právní ochraně (průmyslových) vzorů (Úř. věst. L 289, s. 28; Zvl. vyd. 13/21, s. 120).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (Úř. věst. L 3, s. 1; Zvl. vyd. 13/27, s. 142).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).

      (4)  První směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 92).


title: Věc T-465/17: Žaloba podaná dne 26. července 2017 – VKR Holding v. EUIPO (VELUX)

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/37

         Žaloba podaná dne 26. července 2017 – VKR Holding v. EUIPO (VELUX)
   (Věc T-465/17)
   (2017/C 309/49)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: VKR Holding A/S (Søborg, Dánsko) (zástupce: J. Heebøll, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „VELUX“ – Přihláška č. T 2 299 611

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. května 2017 ve věci R 1927/2016-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí odvolacího senátu o zamítnutí odvolání a vyhověl přihlášce č. T 2 299 611 týkající se ochranné známky Evropské unie 000651869 (VELUX),

               —

               podpůrně vrátil věc odvolacímu senátu.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 34 odst. 2 a pravidla 28 prováděcího nařízení o ochranné známce Evropské unie.


title: Věc C-88/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Palermo (Itálie) dne 15. února 2010 — Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale v. Seasoft Spa

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Palermo (Itálie) dne 15. února 2010 — Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale v. Seasoft Spa
   (Věc C-88/10)
   2010/C 100/46
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Palermo

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell'emigrazione della Regione Sicilia

      Odpůrkyně: Seasoft Spa

      Předběžné otázky

               1)

               Vzhledem k tomu, že režim podpor (stanovený v dokumentu NN 91/A/95) zavedený regionem Sicílie prostřednictvím článku 10 regionálního zákona č. 27 ze dne 15. května 1991 stanovil mechanismus příspěvků od 2 do 5 let (2 roky při přijetí do zaměstnání na základě pracovní smlouvy, v rámci níž je poskytováno odborné vzdělávání, plus maximálně 3 roky v případě změny pracovního poměru na základě pracovní smlouvy, v rámci níž je poskytováno odborné vzdělávání, na smlouvu na dobu neurčitou), měla Evropská komise rozhodnutím č. 95/C 343/11 ze dne 14. listopadu 1995, kterým bylo schváleno jeho používání, v úmyslu

                           —

                           umožnit takovou komplexní dočasnou a hospodářskou úpravu podpor (2 roky + 3 roky), nebo naopak,

                           —

                           měla za to, že je možné schválit, výhradně a alternativně, poskytování příspěvků při přijímání do zaměstnání na základě pracovní smlouvy, v rámci níž je poskytováno odborné vzdělávání (na dva roky jejího trvání) nebo poskytování příspěvků v případě změn smlouvy zaměstnanců, kteří byli předtím přijati do zaměstnání na základě pracovní smlouvy, v rámci níž je poskytováno odborné vzdělávání, na smlouvu na dobu neurčitou (po stanovenou dobu tří let od změny smlouvy)?

               2)

               Má být lhůta pro uplatnění státní podpory, rozpočtový rok 1997, stanovená rozhodnutím Evropské komise č. 95/C 343/11 ze dne 14. listopadu 1995 v rámci schválení režimu zavedeného článkem 10 regionálního zákona 27/91 vykládána:

                           —

                           jako počáteční odhad výdajů pro podpory, které jsou však určeny k poskytnutí v následujících letech (v závislosti na různých možných výkladech výše uvedených přiznaných podpor), nebo spíše

                           —

                           jako konečná lhůta pro skutečné poskytnutí samotných příspěvků ze strany příslušných regionálních orgánů?

               3)

               Mohl (a měl) region Sicílie konkrétně uplatnit režim dotyčných podpor na všechny schválené roky (to znamená 2+3) při přijímání do zaměstnání na základě pracovní smlouvy, v rámci níž je poskytováno odborné vzdělávání, ve smyslu článku 10 regionálního zákona 27/91, k němuž došlo například dne 1. ledna 1996, tedy ve lhůtě pro uplatnění podpory stanovené rozhodnutím č. 95/C 343/11 ze dne 14. listopadu 1995, a to i tehdy, když stejně jako v uvedeném příkladu znamenalo uplatnění schváleného režimu skutečné poskytování příspěvku až do 31. prosince 2001 (tj. 1996 + 5 let = 2001)?

               4)

               Měla Evropská komise rozhodnutím č. 2003/195/ES (1) ze dne 16. října 2002, v jehož článku 1 uvádí: „režim podpor stanovený čl. 11 odst. 1 regionálního zákona regionu Sicílie č. 16 ze dne 27. května 1997, jež má Itálie v úmyslu provádět, je neslučitelný se společným trhem. Tento režim proto nelze provést“, v úmyslu

                           —

                           zrušit vlastní schválení „nového“ režimu podpor stanoveného článkem 11 regionálního zákona 16/97, protože jej považovala za „samostatný“ systém určený k prodloužení lhůty pro uplatňování podpory zavedené článkem 10 regionálního zákona 27/91 i po termínu 31. prosince 1996 a zahrnout do ní i výdaje v souvislosti s přijímáním do zaměstnání nebo změnami smluv uskutečněnými v letech 1997 a 1998, nebo

                           —

                           naopak mělo uvedené rozhodnutí v úmyslu skutečně regionu znemožnit získávat hospodářské zdroje, a to za účelem zabránit konkrétnímu poskytování státních podpor zavedených článkem 10 regionálního zákona 27/91 i pro přijetí do zaměstnání nebo změny smluv uskutečněné do 31. prosince 1996?

               5)

               Pokud výklad rozhodnutí Komise odpovídá výkladu uvedenému v prvním předpokladu bodu 4), je toto rozhodnutí slučitelné s výkladem článku 87 Smlouvy, který Komise považuje za základ podobných případů týkajících se zproštění povinnosti přispívat a podílet se na pracovních smlouvách, v rámci nichž je poskytováno odborné vzdělávání, na základě rozhodnutí 2000/128/ES (2) ze dne 11. května 1999 (jehož předmětem jsou zákony italského státu a jež se výslovně připomíná v odůvodnění záporného rozhodnutí z roku 2002) a 2003/739/ES (3) ze dne 13. května 2003 (jehož předmětem jsou zákony regionu Sicílie)?

               6)

               Pokud výklad rozhodnutí Komise odpovídá výkladu uvedenému ve druhém předpokladu bodu 4), jaký výklad by bylo třeba použít pro předchozí rozhodnutí o schválení podpor, a to s ohledem na dvojí možný význam přídavného jména „další“: „další ve vztahu k rozpočtu stanovenému rozhodnutím Komise“ nebo „další ve vztahu k financování stanovenému regionem jen do rozpočtu na rok 1996“?

               7)

               Konečně které podpory mají být podle Komise považovány za oprávněné a které za neoprávněné?

               8)

               Který z účastníků tohoto řízení (podnik nebo úřad) má povinnost prokázat, že rozpočet stanovený Komisí nebyl překročen?

               9)

               Má případné přiznání zákonných úroků za zpožděné vyplácení příspěvků považovaných za oprávněné a přípustné podnikům-příjemcům vliv na možné překročení rozpočtu původně schváleného rozhodnutím č. 95/C 343/11 ze dne 14. října 1995?

               10)

               V případě, že má vliv na překročení rozpočtu, jakou úrokovou sazbu je třeba uplatnit?

      (1)  Úř. věst. L 077, s. 57.

      (2)  Úř. věst. L 42, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 267, s. 29.


title: Věc C-212/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Düsseldorf (Německo) dne 4. května 2012 — Butz Helmut, Bachman-Butz Christel, Butz Frederike v. Société Air France SA

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Düsseldorf (Německo) dne 4. května 2012 — Butz Helmut, Bachman-Butz Christel, Butz Frederike v. Société Air France SA
   (Věc C-212/12)
   2012/C 287/28
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Helmut Butz, Christel Bachman-Butz, Frederike Butz,

      Žalovaná: Société Air France SA

      Předběžná otázka

   Má cestující právo na zaplacení náhrady škody podle článku 7 nařízení (1), pokud se odlet prvního letu opozdil o časovou jednotku, která leží pod hranicí definovanou v čl. 6 odst. 1 nařízení, avšak přípojný let se opozdil o časovou jednotku, která leží nad hranicí definovanou v čl. 6 odst. 1 nařízení a přílet do posledního cílového místa se uskutečnil minimálně tři hodiny po plánovaném čase příletu?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, Úř. věst. L 46, s. 16.


title: Věc C-455/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Finanzgericht Hamburg ze dne  1. prosince 2005  ve věci Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH proti Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Finanzgericht Hamburg ze dne 1. prosince 2005 ve věci Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH proti Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel
   (Věc C-455/05)
   (2006/C 60/41)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Finanzgericht Hamburg (Německo) ze dne 1. prosince 2005 ve věci Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH proti Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 23. prosince 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Finanzgericht Hamburg žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Je třeba vykládat čl. 13 část B písm. d) bod 2 šesté směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu (77/388/EHS) (1) ohledně pojmu „převzetí závazků“ tak, že mezi ně patří pouze peněžité závazky nebo zahrnuje předpis též převzetí jiných závazků, např. závazků ke službám?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1.


title: Věc C-454/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. srpna 2016 Global Steel Wire, S.A., proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 2. června 2016 ve spojených věcech T-426/10 až T-429/10 a T-438/12 až T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías a další v. Komise

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 12. srpna 2016 Global Steel Wire, S.A., proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 2. června 2016 ve spojených věcech T-426/10 až T-429/10 a T-438/12 až T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías a další v. Komise
   (Věc C-454/16 P)
   (2016/C 392/16)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Global Steel Wire, S.A. (zástupci: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, abogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 2. června 2016 ve spojených věcech T-438/12 až T-441/12, a zejména ve věci T-438/12, Global Steel Wire, S.A., v. Evropská komise;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení i řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když žalobní důvod týkající se porušení práva navrhovatelky na obhajobu prohlásil za nepřípustný.

               2.

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když při posuzování druhé žádosti o uznání platební neschopnosti, potažmo přípustnosti žaloby, uplatnil nesprávný právní základ.

               3.

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při posuzování důkazů, respektive zjevného zkreslení důkazů, porušení povinnost provést soudní přezkum v plné jurisdikci, porušení práva na účinnou soudní ochranu a nedostatku odůvodnění.


title: Věc C-162/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – Damijan Vnuk v. Zavarovalnica Triglav d.d. „Řízení o předběžné otázce – Povinné pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel – Směrnice 72/166/EHS – Článek 3 odstavec 1 – Pojem ‚provoz vozidel‘ – Nehoda způsobená traktorem s valníkem na dvoře statku“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/11

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – Damijan Vnuk v. Zavarovalnica Triglav d.d.
      (Věc C-162/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Povinné pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel - Směrnice 72/166/EHS - Článek 3 odstavec 1 - Pojem ‚provoz vozidel‘ - Nehoda způsobená traktorem s valníkem na dvoře statku“)
      (2014/C 395/14)
      Jednací jazyk: slovinština

         Předkládající soud

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Damijan Vnuk

         Žalovaná: Zavarovalnica Triglav d.d.

         Výrok

      Článek 3 odst. 1 směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění musí být vykládán v tom smyslu, že se pojem „provoz vozidel“ obsažený v tomto ustanovení vztahuje na jakékoliv použití vozidla, které odpovídá jeho obvyklé funkci. Uvedený pojem by se tak mohl vztahovat na takový pohyb traktoru na dvoře statku za účelem zavezení valníku, který je k tomuto traktoru připojen, do stodoly, o jaký se jedná ve věci v původním řízení, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

         (1)  Úř. věst. C 156, 1.6.2013.


title: Věc T-403/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. května 2017 – JYSK v. Komise „Žaloba na neplatnost — EFRR — Článek 41 odst. 3 nařízení (ES) č. 1083/2006 — Zamítnutí poskytnutí finančního příspěvku na velký projekt — Podnik odpovědný za provedení projektu — Neexistence bezprostředního dotčení — Nepřípustnost“

text:
               19.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. května 2017 – JYSK v. Komise
   (Věc T-403/15) (1)

   („Žaloba na neplatnost - EFRR - Článek 41 odst. 3 nařízení (ES) č. 1083/2006 - Zamítnutí poskytnutí finančního příspěvku na velký projekt - Podnik odpovědný za provedení projektu - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost“)
   (2017/C 195/26)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: JYSK sp. z o.o. (Radomsko, Polsko) (zástupce: H. Sønderby Christensen, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně R. Lyal, B. R. Killmann a M. Clausen, poté R. Lyal a B. R. Killmann, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2015) 3228 ze dne 11. května 2015, kterým se zamítá poskytnutí finančního příspěvku z Evropského fondu na regionální rozvoj (EFRR) na velký projekt nazvaný „Evropské centrum sdílených služeb – Inteligentní logistické systémy“ v rámci operačního programu „Inovativní ekonomika“, který vypracovala Polská republika pro programovací období 2007-2013.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Společnost JYSK sp. z o.o. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 311, 21. 9. 2015.


title: Věc C-472/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte Suprema di Cassazione (Itálie) dne 22. října 2012 — Panasonic Italia SpA v. Agenzia delle Dogane

text:
               22.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte Suprema di Cassazione (Itálie) dne 22. října 2012 — Panasonic Italia SpA v. Agenzia delle Dogane
   (Věc C-472/12)
   2012/C 399/25
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte Suprema di Cassazione

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Panasonic Italia SpA

      Odpůrce: Agenzia delle Dogane

      Předběžné otázky

               1)

               Měla být před vstupem nařízení (ES) č. 754 z roku 2004 (1) v platnost barevná plazmová obrazovka [o velikosti odpovídající úhlopříčce 106,6 cm, vybavená dvěma reproduktory a dálkovým ovládáním, s již vestavěným vstupním zařízením určeným pro vkládání grafické karty (s nízkou cenou, snadno dosažitelné a se snadnou instalací)], která není dovážena spolu s obrazovkou, po jejímž vložení je obrazovka schopná přijímat kompozitní video signály AV a může být připojena kromě zařízení pro automatizované zpracování dat i na přístroje pro videofonní záznam a jeho reprodukci, DVD přehrávače, videokamery a satelitní příjimače, zařazena do čísla 8471 nebo čísla 8528?

               2)

               V případě záporné odpovědi na otázku č. 1) je zařazení této obrazovky do čísla 8528 uloženo nařízením (ES) č. 754 z roku 2004?

               3)

               V případě kladné odpovědi na otázku č. 2) je třeba ustanovení stanovená v této souvislosti dotčeným nařízením považovat za výkladová ustanovení, a tudíž se zpětnou účinností, aniž je dotčena použitelnost dřívějších ustanovení vyjadřujících opak?

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 754/2004 ze dne 21. dubna 2004 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury (Úř. věst. L 118, s. 32; Zvl. vyd. 02/16, s. 93).


title: Věc C-50/13: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 12. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Aosta — Itálie) — Rocco Papalia v. Comune di Aosta ( „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Sociální politika — Směrnice 1999/70/ES — Ustanovení 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou — Veřejný sektor — Po sobě jdoucí smlouvy — Zneužívání — Náhrada škody — Podmínky náhrady škody v případě protiprávního stanovení ukončení pracovní smlouvy — Zásady rovnocennosti a efektivity“ )

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/23

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 12. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Aosta — Itálie) — Rocco Papalia v. Comune di Aosta
   (Věc C-50/13) (1)

   (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Sociální politika - Směrnice 1999/70/ES - Ustanovení 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou - Veřejný sektor - Po sobě jdoucí smlouvy - Zneužívání - Náhrada škody - Podmínky náhrady škody v případě protiprávního stanovení ukončení pracovní smlouvy - Zásady rovnocennosti a efektivity)
   2014/C 52/39
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale ordinario di Aosta

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Rocco Papalia

      Žalovaná: Comune di Aosta

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale ordinario di Aosta — Výklad ustanovení 5 směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43) — Veřejná správa — Náhrada škody v případě protiprávního stanovení ukončení pracovní smlouvy — Podmínky — Důkaz o vzniklé škodě — Nezbytnost předložit důkaz o vzdání se lepších pracovních příležitostí

      Výrok

   Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládána v tom smyslu, že brání opatřením upraveným takovou vnitrostátní právní úpravou, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která v případě zneužívajícího využívání po sobě jdoucích pracovních smluv na dobu určitou ze strany zaměstnavatele upravuje pouze nárok dotyčného zaměstnance na náhradu škody, která mu byla údajně způsobena, bez možnosti jakékoli přeměny pracovního poměru na dobu určitou na pracovní poměr na dobu neurčitou, pokud je nárok na tuto náhradu vázán na povinnost zaměstnance prokázat, že se musel vzdát lepších příležitostí k zaměstnání, a tato povinnost má za následek, že výkon práv přiznaných unijním právem je pro zaměstnance prakticky nemožný nebo nadměrně obtížný.
   Je na předkládajícím soudu, aby posoudil, v jakém rozsahu jsou ustanovení vnitrostátního práva k postihování zneužívajícího využívání po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou ze strany veřejné správy v souladu s těmito zásadami.

      (1)  Úř. věst. C 147, 25.5.2013.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. prosince 2004 ve věci C-277/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Obervewaltungsgericht.): EU-Wood-Trading GmbH proti Sonderbfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (Životní prostředí — Odpady — Nařízení (EHS) č. 259/93 o přepravě odpadů — Odpady určené k využití — Námitky — Příslušnost orgánu pro odesílání — Využití nesplňující požadavky článku 4 směrnice 75/442/EHS nebo vnitrostátních předpisů — Příslušnost orgánu pro odesílání ke vznesení takových námitek)

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 16. prosince 2004
   ve věci C-277/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Obervewaltungsgericht.): EU-Wood-Trading GmbH proti Sonderbfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH (1)

   (Životní prostředí - Odpady - Nařízení (EHS) č. 259/93 o přepravě odpadů - Odpady určené k využití - Námitky - Příslušnost orgánu pro odesílání - Využití nesplňující požadavky článku 4 směrnice 75/442/EHS nebo vnitrostátních předpisů - Příslušnost orgánu pro odesílání ke vznesení takových námitek)
   (2005/C 45/04)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-277/02, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázcena základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Německo) ze dne 3. července 2002, došlým dne 29. července 2002, v řízení: EU-Wood-Trading GmbH proti Sonderabfall-Management-Gesellschaft Rheinland-Pfalz mbH, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts a K. Schiemann (zpravodaj), soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, rada, vydal dne 16. prosince 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Článek 7 odst. 4 písm. a) první odrážka nařízení Rady (EHS) č. 259/93 ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole, ve znění rozhodnutí Komise 98/368/ES ze dne 18. května 1998 a 1999/816/ES ze dne 24. listopadu 1999, musí být vykládán tak, že námitky vůči přepravě odpadů určených k využití, které jsou oprávněny vznést příslušné orgány pro odesílání a pro příjem, se mohou zakládat na důvodech souvisejících nejen se samotným dopravováním odpadů po území v působnosti jednotlivých příslušných orgánů, ale rovněž s operací využití pro tuto přepravu uvedenou.

               2)

               Článek 7 odst. 4 písm. a) první odrážka nařízení č. 259/93, ve znění rozhodnutí 98/368 a 1999/816, musí být vykládán tak, že příslušný orgán pro odesílání, vznáší-li námitky proti přepravě odpadů, smí používat při posuzování dopadů, jaké bude mít plánované využití na zdraví a životní prostředí v místě určení, kritéria, kterým za účelem vyloučení takovýchto dopadů podléhá využívání odpadů v odesílajícím státě, a to při dodržování zásady proporcionality, třebaže tato kritéria jsou přísnější než ta, která se používají v přijímajícím státě.

               3)

               Článek 7 odst. 4 písm. a) druhé odrážky nařízení č. 259/93, ve znění rozhodnutí 98/368 a 1999/816, musí být vykládán tak, že příslušný orgán pro odesílání nemůže na základě tohoto ustanovení vznést námitku vůči přepravě odpadů odůvodněnou tím, že plánované využití je v rozporu s vnitrostátními právními a správními předpisy na ochranu životního prostředí, veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo ochrany zdraví.

      (1)  Úř. věst. C 200, 23.8.2003.


title: Spojené věci C-148/13 až C-150/13: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. prosince 2014 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – A (C-148/13), B (C-149/13), C (C-150/13) v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie „Řízení o předběžné otázce — Prostor svobody, bezpečnosti a práva — Směrnice 2004/83/ES — Minimální normy týkající se podmínek pro přiznání postavení uprchlíka nebo statusu podpůrné ochrany — Článek 4 — Posuzování skutečností a okolností — Způsoby posouzení — Souhlas s některými důkazy — Rozsah pravomocí příslušných vnitrostátních orgánů — Obava před pronásledováním z důvodu sexuální orientace — Rozdíly mezi omezeními vztahujícími se na ověřování prohlášení a písemných nebo jiných důkazů v souvislosti s tvrzenou sexuální orientací žadatele o azyl a omezeními, která se vztahují na ověřování těchto prohlášení a důkazů v souvislosti s jinými důvody pronásledování — Směrnice 2005/85/ES — Minimální normy pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka — Článek 13 — Požadavky kladené na osobní pohovor — Listina základních práv Evropské unie — Článek 1 — Lidská důstojnost — Článek 7 — Respektování soukromého a rodinného života“

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. prosince 2014 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – A (C-148/13), B (C-149/13), C (C-150/13) v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Spojené věci C-148/13 až C-150/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Směrnice 2004/83/ES - Minimální normy týkající se podmínek pro přiznání postavení uprchlíka nebo statusu podpůrné ochrany - Článek 4 - Posuzování skutečností a okolností - Způsoby posouzení - Souhlas s některými důkazy - Rozsah pravomocí příslušných vnitrostátních orgánů - Obava před pronásledováním z důvodu sexuální orientace - Rozdíly mezi omezeními vztahujícími se na ověřování prohlášení a písemných nebo jiných důkazů v souvislosti s tvrzenou sexuální orientací žadatele o azyl a omezeními, která se vztahují na ověřování těchto prohlášení a důkazů v souvislosti s jinými důvody pronásledování - Směrnice 2005/85/ES - Minimální normy pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka - Článek 13 - Požadavky kladené na osobní pohovor - Listina základních práv Evropské unie - Článek 1 - Lidská důstojnost - Článek 7 - Respektování soukromého a rodinného života“)
   (2015/C 046/05)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: A (C-148/13), B (C-149/13), C (C-150/13)

      Odpůrce: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Za přítomnosti: United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR)

      Výrok

               1)

               Článek 4 odst. 3 písm. c) směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany, jakož i čl. 13 odst. 3 písm. a) směrnice Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka, musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby příslušné vnitrostátní orgány, jež jednají pod soudní kontrolou, v rámci posuzování skutečností a okolností tvrzené sexuální orientace žadatele o azyl, jehož žádost je založena na obavě z pronásledování z důvodu této orientace, hodnotily prohlášení tohoto žadatele, jakož i písemné nebo jiné doklady předložené na podporu jeho žádosti, prostřednictvím dotazování založených pouze na stereotypních představách o homosexuálech.

               2)

               Článek 4 směrnice 2004/83 musí být ve světle článku 7 Listiny základních práv Evropské unie vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby se příslušné vnitrostátní orgány v rámci tohoto posuzování podrobně dotazovaly na sexuální praktiky žadatele o azyl.

               3)

               Článek 4 směrnice 2004/83 musí být ve světle článku 1 Listiny základních práv Evropské unie vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby uvedené orgány v rámci uvedeného posuzování souhlasily s takovými důkazy, jako jsou uskutečnění homosexuálního chování dotyčným žadatelem o azyl, podrobení se tímto žadatelem „testům“ za účelem zjištění homosexuality nebo předložení videozáznamů tímto žadatelem zachycujících takovéto chování.

               4)

               Článek 4 odst. 3 směrnice 2004/83, jakož i čl. 13 odst. 3 písm. a) směrnice 2005/85, musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby příslušné vnitrostátní orgány v rámci téhož posuzování učinily závěr o nedostatečné důvěryhodnosti prohlášení dotyčného žadatele o azyl na základě pouhé skutečnosti, že se své tvrzené homosexuální orientace nedovolával při první příležitosti, která mu byla poskytnuta k tomu, aby vysvětlil důvody pronásledování.

      (1)  Úř. věst. C 171, 15.6.2013.


title: Věc T-281/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. června 2014 – Golam v. OHIM – meta Fackler Arzneimittel (METABIOMAX) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství METABIOMAX — Starší národní slovní ochranná známka metabiarex — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               28.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. června 2014 – Golam v. OHIM – meta Fackler Arzneimittel (METABIOMAX)
   (Věc T-281/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství METABIOMAX - Starší národní slovní ochranná známka metabiarex - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   2014/C 245/19
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sofia Golam (Athény, Řecko) (zástupce: N. Trovas, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: meta Fackler Arzneimittel GmbH (Springe, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. března 2013 (věc R 2022/2011-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností meta Fackler Arzneimittel GmbH a Sofií Golam

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Sofii Golam se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 215, 27.7.2013.


title: Věc T-183/12: Žaloba podaná dne 25. dubna 2012 — European Dynamics Luxemboug a Evropaïki Dynamiki-Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis v. Evropský policejní úřad (Europol)

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/17

         Žaloba podaná dne 25. dubna 2012 — European Dynamics Luxemboug a Evropaïki Dynamiki-Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis v. Evropský policejní úřad (Europol)
   (Věc T-183/12)
   2012/C 200/36
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: European Dynamics Luxemboug SA (Ettelbrück, Lucembursko) a Evropaïki Dynamiki-Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupce: B. Christianos, dikigoros)

      Žalovaný: Evropský policejní úřad (Europol)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského policejního úřadu (dále jen „Europol“) ze dne 16. února 2012, kterým byla společnosti Capgemini Nederland BV zadána v otevřeném zadávacím řízení D/C3/1104 rámcová dohoda,

               —

               nařídil Europolu, aby žalobkyním nahradil škodu, které jim vznikla z důvodu ztráty možnosti přiznání rámcové dohody a kterou odhadují na 168 887 eur, zvýšenou o úroky ode dne přijetí rozhodnutí a

               —

               uložil Europolu náhradu všech nákladů řízení žalobkyň.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle žalobkyň musí být napadené rozhodnutí zrušeno v souladu s článkem 263 SFEU z důvodu, že v průběhu zadávacího řízení změnil Europol velké množství kritérií zadání týkající se posouzení nabídky uchazečů, ať už technického nebo finančního, ve zjevném rozporu s platnými ustanoveními finančního nařízení č. 1605/2002 (1), jeho prováděcího nařízení č. 2342/2002 (2) a ustálené judikatury.

      (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) c. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství

      (2)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství


title: Věc C-662/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 13. prosince 2013 — Surgicare — Unidades de Saúde, S. A. v. Fazenda Pública

text:
               15.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 13. prosince 2013 — Surgicare — Unidades de Saúde, S. A. v. Fazenda Pública
   (Věc C-662/13)
   2014/C 78/06
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Surgicare — Unidades de Saúde, S. A.

      Žalovaná: Fazenda Pública

      Předběžná otázka

   Je za situace, kdy má správce daně podezření na existenci zneužívající praktiky směřující k vrácení DPH a portugalské právo stanoví povinný předchozí postup použitelný na zneužívající praktiky v daňové oblasti, třeba mít za to, že uvedený postup nelze uplatnit v oblasti DPH, vzhledem k tomu, že tato daň vychází z právního řádu Společenství?


title: Věc T-41/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 2. července 2008 – Vakakis v. Komise

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/67

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 2. července 2008 – Vakakis v. Komise
   (Věc T-41/08) (1)

   (2008/C 209/121)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. prosince 2004 ve věci C-293/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal du travail de Bruxelles): Gregorio My proti Office national des pensions (ONP) (Úředníci — Převod nároků na důchod — Článek 11 přílohy VIII služebního řádu — Předčasný starobní důchod — Započtení období služby v Evropských společenstvích — Článek 10 ES)

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/8

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 16. prosince 2004
   ve věci C-293/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal du travail de Bruxelles): Gregorio My proti Office national des pensions (ONP) (1)

   (Úředníci - Převod nároků na důchod - Článek 11 přílohy VIII služebního řádu - Předčasný starobní důchod - Započtení období služby v Evropských společenstvích - Článek 10 ES)
   (2005/C 45/16)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-293/03, jejímž předmětem je žádost Tribunal du travail de Bruxelles (Belgie) zaslaná Soudnímu dvoru na základě článku 234 ES směřující k získání ve sporu probíhajícím před tímto soudem mezi Gregoriem Myem a Office national des pensions (ONP), rozhodnutí o předběžné otázce, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, C. Gulmann, R. Schingten (zpravodaj), G. Arestis a J. Klučka, soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 16. prosince 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Článek 10 ES ve spojení se služebním řádem úředníků Evropských společenství musí být vykládán tak, že brání vnitrostátní právní úpravě, která neumožňuje zohlednit odpracovaná léta, která státní příslušník Společenství dosáhl ve službě orgánu Společenství, za účelem vzniku nároku na předčasný starobní důchod v rámci vnitrostátního systému.

      (1)  Úř. věst. C 251 ze dne 18.10.2003.


title: Věc C-426/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. března 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte – Itálie) – Heart Life Croce Amica Srl v. Regione Piemonte

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/22

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. března 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte – Itálie) – Heart Life Croce Amica Srl v. Regione Piemonte
   (Věc C-426/14) (1)

   (2015/C 213/38)
   Jednací jazyk: italština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 431, 1.12.2014.


title: Věc C-312/08: Žaloba podaná dne 14. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/37

         Žaloba podaná dne 14. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-312/08)
   (2008/C 223/60)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: H. Støvlbæk, zmocněnec)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spojené království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2006/100/ES ze dne 20. listopadu 2006, kterou se z důvodu přistoupení Bulharska a Rumunska upravují některé směrnice v oblasti volného pohybu osob (1), a v každém případě tím, že o těchto předpisech neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice uplynula dne 1. ledna 2007.

      (1)  Úř. věst. L 363, s. 141.


title: Věc T-538/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. března 2016 – Peri v. OHIM (Multiprop) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Multiprop — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. března 2016 – Peri v. OHIM (Multiprop)
   (Věc T-538/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Multiprop - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 136/42)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Peri GmbH (Weißenhorn, Německo) (zástupci: M. Eck a A. Bognár, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně A. Pohlmann, poté S. Hanne, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost směřující proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 29. dubna 2014 (věc R 1661/2013-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení Multiprop jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Peri GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 329, 22.9.2014.