title: Věc C-465/14: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. října 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Centrale Raad van Beroep – Nizozemsko) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank v. F. Wieland, H. Rothwangl „Řízení o předběžné otázce — Články 18 a 45 SFEU — Sociální zabezpečení migrujících pracovníků — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Články 3 a 94 — Nařízení (ES) č. 859/2003 — Článek 2 odst. 1 a 2 — Důchodové pojištění a životní pojištění — Bývalí námořníci, kteří jsou státními příslušníky třetího státu, jenž se stal členem Evropské unie v roce 1995 — Vyloučení nároku na dávky ve stáří“

text:
               9.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/4

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. října 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Centrale Raad van Beroep – Nizozemsko) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank v. F. Wieland, H. Rothwangl
   (Věc C-465/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Články 18 a 45 SFEU - Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Články 3 a 94 - Nařízení (ES) č. 859/2003 - Článek 2 odst. 1 a 2 - Důchodové pojištění a životní pojištění - Bývalí námořníci, kteří jsou státními příslušníky třetího státu, jenž se stal členem Evropské unie v roce 1995 - Vyloučení nároku na dávky ve stáří“)
   (2017/C 006/04)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

      Žalovaní: F. Wieland, H. Rothwangl

      Výrok

               1)

               Článek 94 odst. 1 a 2 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 ze dne 13. dubna 2005, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, která nezohledňuje při stanovení nároku na dávky ve stáří dobu pojištění údajně získanou zahraničním pracovníkem podle právních předpisů uvedeného členského státu, pokud stát, jehož státním příslušníkem je tento pracovník, přistoupil k Evropské unii po získání této doby.

               2)

               Články 18 a 45 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takovým právním předpisům členského státu, o jaké se jedná v původních řízeních, podle nichž je námořník, který byl po určitou dobu členem posádky plavidla s domovským přístavem na území tohoto členského státu a bydlel na palubě tohoto plavidla, vyloučen z účasti na důchodovém pojištění pro toto období z důvodu, že v uvedené době nebyl státním příslušníkem členského státu.

               3)

               Článek 2 odst. 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 859/2003 ze dne 14. května 2003, kterým se působnost nařízení č. 1408/71 a nařízení (EHS) č. 574/72 rozšiřuje na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahují pouze z důvodu jejich státní příslušnosti, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, podle níž doba zaměstnání získaná podle právních předpisů tohoto členského státu zaměstnancem, který nebyl v této době státním příslušníkem členského státu, ale který v okamžiku podání žádosti o vyplácení starobního důchodu spadá do působnosti článku 1 tohoto nařízení, není tímto členským státem vzata v úvahu při stanovení důchodových nároků tohoto zaměstnance.

      (1)  Úř. věst. C 448, 15.12.2014.


title: Věc T-196/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. července 2014 – Nanu-Nana Joachim Hoepp v. OHIM – Stal Florez Botero (la nana) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství, la nana“  — Starší národní slovní ochranná známka NANA — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Neexistence skutečného užívání starší ochranné známky — Článek 57 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009“

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/43

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. července 2014 – Nanu-Nana Joachim Hoepp v. OHIM – Stal Florez Botero (la nana)
   (Věc T-196/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství, la nana“ - Starší národní slovní ochranná známka NANA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neexistence skutečného užívání starší ochranné známky - Článek 57 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009“)
   2014/C 292/52
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Brémy, Německo) (zástupce: T. Boddien, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Pohlmann, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: Lina M. Stal-Florez Botero (Maarsen, Nizozemsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 29. ledna 2013 (věc R 300/2012-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Nanu Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG a Lina M. Stal Florez Botero.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 15. 6. 2013.


title: Věc C-122/08: Žaloba podaná dne 19. března 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/18

         Žaloba podaná dne 19. března 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-122/08)
   (2008/C 116/32)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: M. Wilderspin, zmocněnec)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 (1) o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 30. dubna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 158 s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46.


title: Věc C-287/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2011 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 24. března 2011 ve věci T-385/06, Aalberts Industries NV, Comap SA, dříve Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG v. Evropská komise

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2011 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 24. března 2011 ve věci T-385/06, Aalberts Industries NV, Comap SA, dříve Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG v. Evropská komise
   (Věc C-287/11 P)
   2011/C 238/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, V. Bottka, R. Sauer, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Aalberts Industries NV, Comap SA, dříve Aquatis France SAS, Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG

      Návrhová žádání

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadený rozsudek;

               —

               zamítl žalobu podanou k Tribunálu v plném rozsahu;

               —

               uložil třem žalobkyním v prvním stupni náhradu veškerých nákladů tohoto řízení a nákladů řízení v prvním stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Komise zakládá svůj kasační opravný prostředek na třech následujících důvodech.
   V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku Komise tvrdí, že Tribunál porušil několik pravidel týkajících se důkazního břemene a procesní pravidla dokazování, zkreslil určité důkazy a neodůvodnil svá skutková zjištění. Ačkoli Tribunál připomíná judikaturu týkající se nutnosti zohlednit celý soubor nepřímých důkazů, následné posouzení ukazuje velmi nejednotný přístup, v jehož rámci jsou důkazy posuzovány samostatně a postupně každý z nich zamítnut. Tím je dotčena analýza individuálních kontaktů, jež jsou v rozhodnutí považovány za projevy účasti podniků skupiny Aalberts na trvajícím protiprávním jednání. Důkazy týkající se účasti dceřiných společností Simplex a Aquatis na trvajícím protiprávním jednání jsou Tribunálem posuzovány samostatně, ačkoli tyto společnosti patřily k jedné a též skupině podniků (Aalberts). Tribunál mimoto v případě těchto kontaktů zkresluje některé klíčové důkazy, nebo přinejmenším dostatečně neodůvodňuje své závěry týkající se důkazní hodnoty některých důkazů. Druhý důvod kasačního opravného prostředku je uplatňován podpůrně a vychází ze skutečnosti, že i kdyby měla být jeho skutková zjištění potvrzena, Tribunál neprávem zrušil rozhodnutí v plném rozsahu, jelikož konstatoval pouze částečné pochybení v rozhodnutí. Napadený rozsudek obsahuje přinejmenším dva právní omyly:

               —

                     zaprvé
                  , Tribunál zrušil rozhodnutí Komise proto, že společnost Aquatis měla ve srovnání s ostatními účastníky setkání federace FNAS ve Francii odlišnou míru informovanosti o kartelové dohodě. Podle ustálené judikatury však odlišná míra informovanosti účastníka kartelu nemůže vést k úplnému zrušení konstatování jediného a trvajícího protiprávního jednání, ale může vést nanejvýš k částečnému zrušení konstatování protiprávního jednání a pravděpodobně snížení pokuty.

               —

                     zadruhé
                  , Tribunál tím, že zcela zrušil rozhodnutí ohledně společnosti Aalberts a její dvou dceřiných společností v případě, kdy by částečně zrušení bylo v souladu s judikaturou nejvhodnějším řešením, překročil své pravomoci

         Konečně, třetí důvod kasačního opravného prostředku je rovněž uplatňován podpůrně, a to pro případ, že by Soudní dvůr zamítl první a druhý důvod kasačního opravného prostředku, a týká se přitom výpočtu výše podpory pro společnosti Simplex a Aquatis v prvním období pro případ, že by konstatování protiprávního jednání ve druhém období bylo zrušeno v plném rozsahu. Komise tvrdí, že zrušení čl. 2 písm. b) odst. 2 rozhodnutí není dostatečně odůvodněné a že vycházel-li Tribunál z tzv. 10 % hranice podle čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003 (1), rozhodl ultra petita a porušil zásadu kontradiktornosti řízení, a tudíž právo být vyslechnut, jelikož o této věci nebylo v řízení v prvním stupni jednáno.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. Věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc C-498/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Tivoli (Itálie) dne 7. listopadu 2012 — Antonella Pedone v. Maria Adele Corrao

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Tivoli (Itálie) dne 7. listopadu 2012 — Antonella Pedone v. Maria Adele Corrao
   (Věc C-498/12)
   2013/C 26/50
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Tivoli

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Antonella Pedone

      Žalovaná: Maria Adele Corrao

      Předběžné otázky

               1)

               Je článek 130 nařízení prezidenta republiky č. 115 ze dne 30. května 2002 týkající se vyúčtování bezplatné právní pomoci v italském právním řádu — v části, v níž stanoví, že částky přináležející obhájci, pomocné osobě soudu a soudnímu znalci se snižují o polovinu — v souladu s čl. 47 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie, jenž zakotvuje, že bezplatná právní pomoc je poskytnuta všem, kdo nemají dostatečné prostředky, pokud je to nezbytné k zajištění účinného přístupu ke spravedlnosti?

               2)

               Je článek 130 nařízení prezidenta republiky č. 115 ze dne 30. května 2002 týkající se vyúčtování bezplatné právní pomoci v italském právním řádu — v části, v níž stanoví, že částky přináležející obhájci, pomocné osobě soudu a soudnímu znalci se snižují o polovinu — v souladu s článkem 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv, jak je proveden do právních předpisů Společenství ve smyslu čl. 52 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie a článku 6 [SFEU]?


title: Věc C-7/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 8. ledna 2010 — Staatssecretaris van Justicie, další účastník řízení: T. Kahveci

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/37

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 8. ledna 2010 — Staatssecretaris van Justicie, další účastník řízení: T. Kahveci
   (Věc C-7/10)
   2010/C 63/58
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Staatssecretaris van Justitie

      Další účastník řízení: T. Kahveci

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 7 rozhodnutí č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení přijatého Radou přidružení, která byla zřízena Dohodou zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, vykládat tak, že rodinný příslušník tureckého pracovníka působícího na řádném pracovním trhu členského státu, se nemůže dovolávat tohoto ustanovení poté, co pracovník získal státní příslušnost hostitelského členského státu, přičemž si ponechal tureckou státní příslušnost?

               2)

               Má pro zodpovězení první otázky význam, v jakém časovém okamžiku získal dotčený turecký pracovník státní příslušnost hostitelského členského státu?


title: Věc T-219/11: Žaloba podaná dne 15. dubna 2011 — Otero González v. OHIM — Apli-Agipa (AGIPA)

text:
               2.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/16

         Žaloba podaná dne 15. dubna 2011 — Otero González v. OHIM — Apli-Agipa (AGIPA)
   (Věc T-219/11)
   2011/C 194/25
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: José Luis Otero González (Barcelona, Španělsko) (zástupce: Sra. S. Correa, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Apli-Agipa SAS (Dormans, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. února 2011 ve věci R 0556/2010-2, pokud jde o částečné přijetí následujících výrobků: „fotografie, lepící pásky, (lepidlo) pro kancelářské potřeby a pro použití v domácnosti, štětce, psací stroje a kancelářské potřeby, kromě nábytku, pomůcky učební, kromě přístrojů, obaly z umělé hmoty (nezahrnuté v jiných třídách), tiskařská písmena, stočky“;

               —

               zamítl přihlášku ochranné známky Společenství č. 5 676 721„AGIPA“ pro všechny výrobky zařazené do třídy 16;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: APLI-AGIPA S.A.S.

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „AGIPA“ (přihláška č. 5 676 721) pro výrobky zařazené do třídy 16.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobce

      Namítaná ochranná známka nebo označení: španělská slovní ochranná známka „AGIPA“ (č. 2 216 879) a španělská obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „a — agipa“ (č. 1 269 511), obě přihlášené pro výrobky zařazené do třídy 16.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné vyhovění odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: nesprávné použití a výklad čl. 8 odst.1 písm b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-40/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. listopadu 2010 — Evropská komise v. Rada Evropské unie ( Žaloba na neplatnost — Nařízení (EU, Euratom) č. 1296/2009 — Roční úprava odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie — Metoda úpravy — Článek 65 služebního řádu úředníků — Články 1 a 3 až 7 přílohy XI služebního řádu — Doložka o výjimce — Článek 10 přílohy XI služebního řádu — Posuzovací pravomoc Rady — Úprava, která se odlišuje od úpravy navrhované Komisí — Doložka o přezkumu umožňující prozatímní úpravu odměn )

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/10

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. listopadu 2010 — Evropská komise v. Rada Evropské unie
   (Věc C-40/10) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Nařízení (EU, Euratom) č. 1296/2009 - Roční úprava odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie - Metoda úpravy - Článek 65 služebního řádu úředníků - Články 1 a 3 až 7 přílohy XI služebního řádu - Doložka o výjimce - Článek 10 přílohy XI služebního řádu - Posuzovací pravomoc Rady - Úprava, která se odlišuje od úpravy navrhované Komisí - Doložka o přezkumu umožňující prozatímní úpravu odměn)
   2011/C 30/15
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Currall, G. Berscheid a J.-P. Keppenne, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a D. Waelbroeck, zmocněnci)

      Vedlejší účastník na podporu žalobkyně: Evropský parlament (zástupci: S. Seyr a M. A. Neergaard, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci na podporu žalované: Dánské království (zástupce. B. Weis Fogh, zmocněnkyně), Spolková republika Německo (zástupci: J. Möller a B. Klein, zmocněnci), Řecká republika (zástupci: A. Samoni-Rantou a S. Chala, zmocněnkyně), Litevská republika (zástupci: D. Kriaučiūnas a R. Krasuckaitė, zmocněnci), Rakouská republika (zástupce. E. Riedl, zmocněnec), Polská republika (zástupce: M. Szpunar, zmocněnec), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: s. Behzadi-Spencer a M. L. Seeboruth, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost — Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1296/2009 ze dne 23. prosince 2009, kterým se s účinkem od 1. července 2009 upravují odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie a opravné koeficienty použitelné na tyto odměny a důchody (Úř. věst. L 348, s. 10) — Nerespektování metody roční úpravy odměn a důchodů za referenční období — Porušení článku 65 služebního řádu, jakož i článku 1 a článků 3 až 7 přílohy XI služebního řádu — Posuzovací pravomoc Rady — Ochrana legitimního očekávání a zásada „patere legem quam ipse fecisti“ — Doložka o přezkumu umožňující prozatímní úpravu odměn

      Výrok

               1)

               Článek 2 a články 4 až 18 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1296/2009 ze dne 23. prosince 2009, kterým se s účinkem od 1. července 2009 upravují odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie a opravné koeficienty použitelné na tyto odměny a důchody, se zrušují.

               2)

               Účinky článku 2 a článků 4 až 17 nařízení č. 1296/2009 jsou zachovány do vstupu v platnost nového nařízení přijatého Radou za účelem zajištění splnění povinností vyplývajících z tohoto rozsudku.

               3)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

               4)

               Dánské království, Spolková republika Německo, Řecká republika, Litevská republika, Rakouská republika, Polská republika, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, jakož i Evropský parlament ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 51, 27.2.2010.


title: Věc T-378/09: Žaloba podaná dne 30. září 2009 — SPAR v. OHIM — SPA Group Europe (SPA GROUP)

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/58

         Žaloba podaná dne 30. září 2009 — SPAR v. OHIM — SPA Group Europe (SPA GROUP)
   (Věc T-378/09)
   2009/C 282/109
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: SPAR Handelsgesellschaft mbH (Schenefeld, Německo) (zástupci: R. Kaase a J. C. Plate, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: SPA Group Europe Ltd & Co. KG (Norimberk, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 16. července 2009 ve věci R 123/2008-1 z důvodu neslučitelnosti s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: SPA Group Europe Ltd. & Co. KG

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „SPA GROUP“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 35, 41 a 44 (přihláška č. 4 038 171)

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: německá obrazová ochranná známka „SPAR“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 1-36 a 38-41 (č. 30 108 039.9) a německá obrazová ochranná známka „SPAR“ pro služby zařazené do tříd 35, 36 a 39 (č. 30 404 087.8)

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94, neboť existuje nebezpečí záměny ochranných známek.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-435/08: Žaloba podaná dne 30. září 2008 – Komise Evropských společenství v. Polská republika

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/28

         Žaloba podaná dne 30. září 2008 – Komise Evropských společenství v. Polská republika
   (Věc C-435/08)
   (2008/C 301/43)
   Jednací jazyk: polština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Simonsson a M. Owsiany-Hornung, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 a článku 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel a kterou se zrušuje směrnice Rady 93/75/EHS (1), tím, že jednak vyloučila všechna rekreační plavidla z působnosti nařízení ministra infrastruktury ze dne 13. prosince 2002 o zvláštních požadavcích na bezpečnost navigace námořních plavidel, kterým byla do vnitrostátního práva provedena některá ustanovení této směrnice, a jednak přijala ustanovení obsažená v § 3 odst. 3 nařízení ministra infrastruktury ze dne 12. května 2003, které se týká oznamování informací majitelem lodě přepravující nebezpečný nebo znečišťující náklad, kterým se do vnitrostátního práva provádí článek 13 uvedené směrnice, podle kterých majitelé lodí, které vyplouvají z polských přístavů, v případě, že v okamžiku opuštění přístavu není znám přístav určení, nebo kotviště, oznámí všeobecné informace o lodi a jejím nákladu (uvedené v příloze I bodu 3 směrnice) až v okamžiku, kdy je určena trasa lodě;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Polská republika porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 a článku 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel a kterou se zrušuje směrnice Rady 93/75/EHS.
   Polská republika neprovedla správně článek 2 směrnice 2002/59/ES, který z její působnosti vylučuje „rybářské lodě, tradiční lodě a rekreační plavidla o délce méně než 45 metrů“.
   Ustanovení § 2 odst. 1 bodu 2 nařízení ministra infrastruktury ze dne 13. prosince 2002 o zvláštních požadavcích na bezpečnost navigace námořních plavidel, kterým byla do vnitrostátního práva provedena některá ustanovení uvedené směrnice jde v této souvislosti nad rámec směrnice tím, že z rozsahu působnosti vylučuje všechna rekreační plavidla. Takovéto omezení rozsahu působnosti je v rozporu s článkem 2.
   Krom toho Polská republika porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 13 směrnice 2002/59/ES. Článek 13 odst. 1 směrnice stanoví, že „provozovatel, agent nebo velitel lodi, bez ohledu na její rozměr, přepravující nebezpečné nebo znečišťující věci a opouštějící přístav členského státu nahlásí příslušnému orgánu určenému tímto členským státem nejpozději v okamžiku odplutí informace uvedené v příloze I bodě 3“.
   Podobnou povinnost stanoví § 3 odst. 1 nařízení ministra infrastruktury ze dne 12. května 2003, které se týká oznamování informací majitelem lodě přepravující nebezpečný nebo znečišťující náklad. Ustanovení § 3 odst. 3 ale stanoví, že „pokud v okamžiku opuštění přístavu není znám přístav určení nebo kotviště, oznámí se tyto informace […] nejpozději v okamžiku, kdy je určena trasa lodě“.
   Tato možnost není omezena na zvláštní případ upravený v článku 13 odst. 2 směrnice (loď připlouvající z přístavu umístěného mimo Společenství a směřující do přístavu členského státu nebo kotviště v teritoriálních vodách členského státu). Komise má za to, že tato odchylka porušuje vzhledem k okamžiku oznámení informací článek 13 směrnice.

      (1)  Úř. věst. L 208, 5.8.2002, s. 10; Zvl. vyd. 07/07, s. 12.


title: Věc C-169/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 3. dubna 2017 – Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino v. Administración del Estado

text:
               19.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 3. dubna 2017 – Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino v. Administración del Estado
   (Věc C-169/17)
   (2017/C 195/19)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino

      Žalovaná: Administración del Estado

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba články 34 a 35 SFEU vykládat v tom smyslu, že brání takovému vnitrostátnímu ustanovení, jako je čl. 8 odst. 1 královského nařízení č. 4/2014 ze dne 10. ledna 2014, kterým se schvalují požadavky na jakost masa, kýty, plece a sušeného karé z iberských prasat (Real Decreto 4/2014, de 10 de enero, por el que se aprueba la norma de calidad para la carne, el jamón, la paleta y la caña de lomo ibérico), který u produktů vyrobených nebo uváděných na trh ve Španělsku podmiňuje použití pojmu „iberské“ tím, že chovatelé prasat iberského plemene v systémech intenzivního výkrmu (živená krmivy) rozšíří celkovou minimální volnou podlahovou plochu na zvíře nad 110 kilogramů živé hmotnosti na 2 m2, i kdyby v daném případě bylo zjištěno, že cílem uvedeného opatření je zlepšit kvalitu produktů, na které se dané ustanovení vztahuje?

               2)

               Je třeba čl. 3 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2008/120/ES ze dne 18. prosince 2008, kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu prasat (1), ve spojení s článkem 12 téže směrnice vykládat v tom smyslu, že brání takovému vnitrostátnímu ustanovení, jako je čl. 8 odst. 1 královského nařízení č. 4/2014 ze dne 10. ledna 2014, kterým se schvalují požadavky na jakost masa, kýty, plece a sušeného karé z iberských prasat, který u produktů vyrobených nebo uváděných na trh ve Španělsku podmiňuje použití pojmu „iberské“ tím, že chovatelé prasat iberského plemene v systémech intenzivního výkrmu (živená krmivy) rozšíří celkovou minimální volnou podlahovou plochu na zvíře nad 110 kilogramů živé hmotnosti na 2 m2, ačkoli cílem vnitrostátního předpisu je zlepšit kvalitu produktů, a nikoli konkrétně zlepšit ochranu prasat?
               Je třeba v případě záporné odpovědi na předcházející otázku vykládat článek 12 směrnice [2008/120/ES] ve spojení s články 34 a 35 S[FEU] v tom smyslu, že brání tomu, aby takovým ustanovením, jako je čl. 8 odst. 1 královského nařízení č. 4/2012, bylo po producentech z jiných členských států vyžadováno – s cílem zlepšit kvalitu produktů vyráběných nebo uváděných na trh ve Španělsku, a nikoli ochranu prasat – splnění týchž podmínek chovu zvířat, které jsou po španělských producentech vyžadovány k tomu, aby produkty získané z jejich prasat mohly používat obchodní označení upravená uvedeným královským nařízením?

               3)

               Je třeba články 34 a 35 SFEU vykládat v tom smyslu, že brání takovému vnitrostátnímu ustanovení, jako je čl. 8 odst. 2 královského nařízení č. 4/2014 ze dne 10. ledna 2014, kterým se schvalují požadavky na jakost masa, kýty, plece a sušeného karé z iberských prasat, kterým se stanoví minimální věk pro porážku prasat, z nichž se vyrábějí produkty kategorie „živená krmivy“, na 10 měsíců s cílem zlepšit [kvalitu] uvedených produktů?

      (1)  Úř. věst. 2009, L 47, s. 5.


title: Věc T-392/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2013 — Iran Transfo v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu ve snaze zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení“ )

text:
               29.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 189/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2013 — Iran Transfo v. Rada
   (Věc T-392/11) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu ve snaze zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení)
   2013/C 189/40
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Iran Transfo (Teherán, Írán) (zástupce: K. Kleinschmidt, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a J. P. Hix, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: F. Erlbacher a T. Scharf, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2011/299/SZBP ze dne 23. května 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 136, s. 65) v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí týká žalobce.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady 2011/299/SZBP ze dne 23. května 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu se zrušuje v části, v níž se týká společnosti Iran Transfo.

               2)

               Účinky rozhodnutí 2011/299 jsou v rozsahu, v němž se týkají společnosti Iran Transfo zachovány během období, které nemůže přesáhnout dva měsíce a deset dní ode dne vyhlášení tohoto rozsudku.

               3)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené společností Iran Transfo.

               4)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 290, 1.10.2011.


title: Věc C-409/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) ze dne 2. srpna 2004 ve věci královny na návrh 1) Teleos plc 2) Unique Distribution Ltd 3) Synectiv Ltd 4) New Communications Ltd 5) Quest Trading Company Ltd 6) Phones International Ltd 7) AGM Associates Ltd 8) DVD Components Ltd 9) Fonecomp Ltd 10) Bulk GSM 11) Libratech Ltd 12) Rapid Marketing Services Ltd 13) Earthshine Ltd 14) Stardex (UK) Ltd proti Commissioners of Customs and Excise

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) ze dne 2. srpna 2004 ve věci královny na návrh 1) Teleos plc 2) Unique Distribution Ltd 3) Synectiv Ltd 4) New Communications Ltd 5) Quest Trading Company Ltd 6) Phones International Ltd 7) AGM Associates Ltd 8) DVD Components Ltd 9) Fonecomp Ltd 10) Bulk GSM 11) Libratech Ltd 12) Rapid Marketing Services Ltd 13) Earthshine Ltd 14) Stardex (UK) Ltd proti Commissioners of Customs and Excise
   (Věc C-409/04)
   (2004/C 300/52)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) ze dne 2. srpna 2004 ve věci královny na návrh 1) Teleos plc 2) Unique Distribution Ltd 3) Synectiv Ltd 4) New Communications Ltd 5) Quest Trading Company Ltd 6) Phones International Ltd 7) AGM Associates Ltd 8) DVD Components Ltd 9) Fonecomp Ltd 10) Bulk GSM 11) Libratech Ltd 12) Rapid Marketing Services Ltd 13) Earthshine Ltd 14) Stardex (UK) Ltd a Commissioners of Customs and Excise, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 24. září 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1.

               Za příslušných okolností, rozumí se pojmem „odesláno“ v čl. 28a odst. 3 (1) Šesté směrnice (pořízení zboží uvnitř Společenství), že pořízení uvnitř Společenství nastane, když:

                           a)

                           právo nakládat se zbožím jako vlastník přechází na kupujícího a zboží je dodavatelem dodáno tím, že je dáno k dispozici kupujícímu (který je zaregistrován k DPH v jiném členském státě), na základě kupní smlouvy s doložkou „ze závodu“, přičemž kupující přebírá odpovědnost za odvoz zboží do jiného členského státu, než je stát dodání, v zabezpečeném celním skladu na území členského státu dodavatele, a pokud smluvní dokumenty nebo jiné doklady uvádějí, že zboží má být dále přepraveno na místo určení v jiném členském státě, ale zboží ještě fyzicky neopustilo území členského státu dodání nebo

                           b)

                           právo nakládat se zbožím jako vlastník přechází na kupujícího a zboží začne, ne však nezbytně ukončí, svou cestu do jiného členského státu (především pokud zboží ještě fyzicky neopustilo území členského státu dodání) nebo

                           c)

                           právo nakládat se zbožím jako vlastník přešlo na kupujícího a zboží na své cestě do jiného členského státu fyzicky opustilo území členského státu dodání?

               2.

               Má být čl. 28c část A písm. a) vykládán tak, že dodání zboží jsou osvobozena od DPH, když:

                           —

                           zboží je dodáno kupujícímu, který je zaregistrován k DPH v jiném členském státě a

                           —

                           kupující se smluvně zaváže koupit zboží s předpokladem, že poté, co nabude právo nakládat se zbožím jako vlastník v členském státě dodavatele, bude odpovědný za přepravu zboží z členského státu dodavatele do druhého členského státu a:

                                       a)

                                       právo nakládat se zbožím jako vlastník přešlo na kupujícího a zboží bylo dodáno dodavatelem tím, že zboží bylo dáno k dispozici kupujícímu, na základě kupní smlouvy s doložkou „ze závodu“, podle které kupující přebírá odpovědnost za odvoz zboží do jiného členského státu, než je stát dodání, v zabezpečeném celním skladu na území členského státu dodavatele, a pokud smluvní dokumenty nebo jiné doklady uvádějí, že zboží má být dále přepraveno na místo určení v jiném členském státě, ale zboží ještě fyzicky neopustilo území členského státu dodání nebo

                                       b)

                                       právo nakládat se zbožím jako vlastník přešlo na kupujícího a zboží začalo, ne však nezbytně ukončilo, svou cestu do jiného členského státu (především pokud zboží ještě fyzicky neopustilo území členského státu dodání) nebo

                                       c)

                                       právo nakládat se zbožím jako vlastník přešlo na kupujícího a zboží na své cestě do druhého členského státu fyzicky opustilo území členského státu dodání nebo

                                       d)

                                       právo nakládat se zbožím jako vlastník přešlo na kupujícího a lze též dokázat, že zboží skutečně dorazilo do členského státu určení?

               3.

               Za příslušných okolností, pokud dodavatel jednající v dobré víře poskytl příslušným orgánům ve svém členském státě po podání žádosti o vrácení objektivní důkazy, které v době svého poskytnutí zjevně podporovaly jeho právo na osvobození zboží podle čl. 28c části A písm. a) a příslušné orgány původně akceptovaly tyto důkazy pro účely osvobození, za jakých okolností (pokud vůbec kdy) mohou příslušné orgány členského státu dodání nicméně později požadovat po dodavateli, aby doplatil DPH za toto zboží, pokud se příslušné orgány dozví o dalších důkazech, které buď a) zpochybňují platnost předchozích důkazů nebo b) prokazují, že předložené důkazy byly věcně chybné, avšak aniž by to dodavatel věděl nebo se toho účastnil?

               4.

               Je odpověď na otázku 3 výše ovlivněna skutečností, že existovaly důkazy, že kupující podal daňová přiznání finančním úřadům v členském státě určení, pokud tato přiznání obsahovala jako pořízení uvnitř Společenství nákupy, které jsou předmětem takových žádostí, kupující zapsal částku, která má představovat daň z pořízení, a také požadoval stejnou částku jako daň na vstupu podle čl. 17 odst. 2 písm. d) Šesté směrnice?

      (1)  Šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1).


title: Věc C-506/09 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. března 2012 — Portugalská republika v. Transnáutica — Transportes e Navegação, SA, Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Celní unie — Nařízení (EHS) č. 2913/92 a (EHS) č. 2454/93 — Prominutí dovozního cla — Náklady tabáku a etylalkoholu určené třetím zemím — Podvod, kterého se dopustil zaměstnanec společnosti povinné zaplatit clo“ )

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. března 2012 — Portugalská republika v. Transnáutica — Transportes e Navegação, SA, Evropská komise
   (Věc C-506/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Celní unie - Nařízení (EHS) č. 2913/92 a (EHS) č. 2454/93 - Prominutí dovozního cla - Náklady tabáku a etylalkoholu určené třetím zemím - Podvod, kterého se dopustil zaměstnanec společnosti povinné zaplatit clo)
   2012/C 133/03
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Portugalská republika (zástupce: L. Inez Fernandes, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Transnáutica — Transportes e Navegação, SA, (zástupkyně: M. López Garrido, abogada), Evropská komise (zástupci: R. Lyal a L. Bouyon, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující navrhovatelku: Španělské království (zástupce: M. Muñoz Pérez, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) ze dne 23. září 2009, Transnáutica v. Komise (T-385/05), kterým Soud zrušil rozhodnutí Komise (REM 05/2004) ze dne 6. července 2005, kterým bylo portugalských orgánům sděleno, že prominutí dovozního cla žalobkyni v případě určité částky není opodstatněné a že vrácení dovozního cla žalobkyni v případě jiné částky není opodstatněné, jelikož podvod, kterého se dopustil jeden z jejích zaměstnanců bez jejího vědomí, není zvláštní situací, která by mohla odůvodnit prominutí a vrácení dovozního cla žalobkyni

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 63, 13.3.2010.


title: Věc T-632/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. listopadu 2014 – Řecko v. Komise „EZOZF — Záruční sekce — EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Nařízení (ES) č. 1782/2003 — Režim nároků na jednotnou platbu — Loajální spolupráce — Spravedlnost — Proporcionalita — Vnitrostátní rezervy — Kritéria poskytnutí — Paušální finanční oprava — Riziko pro fond — Nařízení (ES) č. 1493/1999 — Odvětví vinařství — Programy destilace a plateb ve prospěch používání některých moštů — Podpory na restrukturalizaci a přeměnu vinic“

text:
               15.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 448/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. listopadu 2014 – Řecko v. Komise
   (Věc T-632/11) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Nařízení (ES) č. 1782/2003 - Režim nároků na jednotnou platbu - Loajální spolupráce - Spravedlnost - Proporcionalita - Vnitrostátní rezervy - Kritéria poskytnutí - Paušální finanční oprava - Riziko pro fond - Nařízení (ES) č. 1493/1999 - Odvětví vinařství - Programy destilace a plateb ve prospěch používání některých moštů - Podpory na restrukturalizaci a přeměnu vinic“)
   (2014/C 448/22)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: I. Chalkias a S. Papaïoannou, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou a A. Marcoulli, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise 2011/689/EU ze dne 14. října 2011 o vyloučení některých výdajů uskutečněných členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) z financování Evropské unie (Úř. věst. L 270, s. 33) v rozsahu, v němž se týká Řecké republiky

      Výrok rozsudku

               1)

               Prováděcí rozhodnutí Komise 2011/689/EU ze dne 14. října 2011 o vyloučení některých výdajů uskutečněných členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) se zrušuje v rozsahu, v němž ukládá Řecké republice paušální opravu týkající se nároků z vnitrostátní rezervy pro nové zemědělce.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise a Řecká republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 39, 11.2.2012.


title: Věc T-517/13: Žaloba podaná dne 19. září 2013 — Éditions Quo Vadis v. OHIM — Gómez Hernández ( „QUO VADIS“ )

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/19

         Žaloba podaná dne 19. září 2013 — Éditions Quo Vadis v. OHIM — Gómez Hernández („QUO VADIS“)
   (Věc T-517/13)
   2013/C 352/35
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Éditions Quo Vadis (Carquefou, Francie) (zástupce: F. Valentin, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Francisco Gómez Hernández (Jacarilla, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. července 2013 ve věci R 1166/20212-4.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „QUO VADIS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 29, 33 a 35 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8 871 758

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Francouzská slovní ochranná známka č. 92 422 947„QUO VADIS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 38 a 42 a francouzská slovní ochranná známka č. 1 257 750„QUO VADIS“ pro výrobky zařazené do třídy 16

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám pro část sporných výrobků a služeb

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí námitek

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-139/11: Žaloba podaná dne 11. března 2011 — Gnango v. Rada

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/23

         Žaloba podaná dne 11. března 2011 — Gnango v. Rada
   (Věc T-139/11)
   2011/C 130/44
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Loba Emmanuel Patrice Gnango (Abidjan, Pobřeží slonoviny) (zástupce: G. Collard, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobce

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že v případě žalobce Loby Emmanuela Patrice GNANGY jsou nařízení Rady (EU) č. 25/2011 ze dne 14. ledna 2011 a rozhodnutí Rady 2011/18/SZBP ze dne 14. ledna 2011, zveřejněná dne 15. ledna 2011 v Úředním věstníku Evropské unie, skutkově nepodložená,

               —

               v důsledku toho,

                           —

                           zrušil nařízení Rady (EU) č. 25/2011 ze dne 14. ledna 2011 a rozhodnutí Rady 2011/18/SZBP ze dne 14. ledna 2011;

                           —

                           podpůrně nařídil, aby bylo jméno Loby Emmanuela Patrice GNANGY vyjmuto ze seznamů tvořících přílohy uvedeného nařízení a rozhodnutí.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty uplatňované žalobcem jsou v podstatě totožné nebo podobné s žalobními důvody a hlavními argumenty uvedenými v rámci věci T-137/11, Guiai Bi Poin v. Rada.


title: Věc C-131/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajowa Izba Odwoławcza (Polsko) dne 1. března 2016 – Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik v. Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A.

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/26

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajowa Izba Odwoławcza (Polsko) dne 1. března 2016 – Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik v. Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A.
      (Věc C-131/16)
      (2016/C 211/33)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Krajowa Izba Odwoławcza

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Archus sp. z o.o., Gama Jacek Lipik

         Žalovaná: Polskie Górnictwo Naftowe i GazownictwoS.A.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je třeba článek 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (1) vykládat v tom smyslu, že zadavatel může být povinen hospodářské subjekty, které během stanovené lhůty (tedy lhůty k podání nabídek) předložily zadavatelem požadované „údaje nebo doklady“, které potvrzují, že nabízené dodávky, služby či stavební práce splňují zadavatelem definované požadavky (přičemž pojem „údaje nebo doklady“ zahrnuje i vzorky předmětu zakázky), nebo které předložily požadované „údaje nebo doklady“ obsahující chyby, vyzvat k tomu, aby předložily chybějící nebo opravené „údaje nebo doklady“ (vzorky) během stanovené dodatečné lhůty, aniž by stanovil zákaz, podle kterého doplněné „údaje nebo doklady“ (vzorky) nesmějí změnit obsah nabídky?

                  2)

                  Je třeba článek 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb vykládat v tom smyslu, že si zadavatel smí ponechat kauci hospodářského subjektu, pokud hospodářský subjekt v odpověď na výzvu zadavatele k doplnění nepředložil žádné „údaje nebo doklady“ (vzorky), které potvrzují, že nabízené dodávky, služby či stavební práce splňují zadavatelem definované požadavky, pokud by takové doplnění vedlo ke změně obsahu nabídky nebo hospodářský subjekt nesouhlasil s opravou nabídky zadavatelem, což mělo za následek, že nabídka hospodářského subjektu nemohla být vybrána jako nejvýhodnější nabídka?

                  3)

                  Je třeba čl. 1 odst. 3 směrnice Rady 92/13/EHS ze dne 25. února 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se uplatňování pravidel Společenství pro postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES ze dne 11. prosince 2007, kterou se mění směrnice Rady 89/665/EHS a 92/13/EHS, pokud jde o zvýšení účinnosti přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek vykládat v tom smyslu, že výrazem „určitá zakázka“, o němž se v tomto ustanovení hovoří v pasáži „zájem na získání určité zakázky“, je třeba rozumět „určité řízení provedené k zadání veřejné zakázky“ (zde: zveřejněné oznámením ze dne 3. června 2015), nebo v tom smyslu, že je tím míněn „určitý předmět zakázky“ (zde: služba digitalizace dokumentů z archivu zadavatele), bez ohledu na to, zda v důsledku zohlednění přezkumného řízení bude mít zadavatel povinnost prohlásit probíhající řízení k zadání veřejné zakázky za neplatné a případně zahájit další řízení k zadání veřejné zakázky?

         (1)  Úř. věst. L 134, s. 1.


title: Věc C-363/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Elegktiko Synedrio — Řecko) — Epitropos tou Elegktikou Synedriou sto Ypourgeio Politismou kai Tourismou v. Ypourgeio Politismou kai Tourismou — Ypiresia Dimosionomikou Elenchou ( „Řízení o předběžné otázce — Pojem „soud členského státu“ ve smyslu článku 267 SFEU — Řízení, které má být ukončeno rozhodnutím soudní povahy — Vnitrostátní účetní dvůr rozhodující o schválení veřejného výdaje ex ante — Nepřípustnost“ )

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/7

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Elegktiko Synedrio — Řecko) — Epitropos tou Elegktikou Synedriou sto Ypourgeio Politismou kai Tourismou v. Ypourgeio Politismou kai Tourismou — Ypiresia Dimosionomikou Elenchou
   (Věc C-363/11) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Pojem „soud členského státu“ ve smyslu článku 267 SFEU - Řízení, které má být ukončeno rozhodnutím soudní povahy - Vnitrostátní účetní dvůr rozhodující o schválení veřejného výdaje ex ante - Nepřípustnost)
   2013/C 46/13
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Elegktiko Synedrio

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Epitropos tou Elegktikou Synedriou sto Ypourgeio Politismou kai Tourismou

      Žalovaný: Ypourgeio Politismou kai Tourismou — Ypiresia Dimosionomikou Elenchou

      za přítomnosti: Konstantinos Antonopoulos

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Elegktiko Synedrio — Výklad ustanovení 4 bodu 1 přílohy směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43; Zvl. vyd. 05/03, s. 368) a článku 153 SFEU — Podmínky zaměstnávání nebo pracovní podmínky — Pojem — Podmínky odměny za práci za dobu věnovanou odborovým činnostem z titulu pracovního volna k výkonu odborové činnosti — Zahrnutí

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Elegktiko Synedrio (Řecko) ze dne 1. července 2011 je nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.9.2011.


title: Věc T-569/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Gitana v. OHIM — Teddy (GITANA) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství GITANA — Starší obrazová ochranná známka Společenství KiTANA — Důkaz o skutečném užívání starší ochranné známky — Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení ES č. 207/2009 — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Shodnost nebo podobnost výrobků — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 — Částečné zamítnutí zápisu“ )

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Gitana v. OHIM — Teddy (GITANA)
   (Věc T-569/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství GITANA - Starší obrazová ochranná známka Společenství KiTANA - Důkaz o skutečném užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení ES č. 207/2009 - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Shodnost nebo podobnost výrobků - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 - Částečné zamítnutí zápisu)
   2013/C 336/40
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Gitana SA (Pregny-Chambésy, Švýcarsko) (zástupce: F. Benech, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Teddy SpA (Rimini, Itálie) (zástupce: S. Rizzo, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 4. srpna 2011 (věc R 1825/2007-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Rosenruist — Gestão e serviços, Lda a Gitana SA.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Gitana SA se ukládá náhrada nákladů řízení

      (1)  Úř. věst. C 6, 7.1.2012.


title: Věc T-323/12: Žaloba podaná dne 19. července 2012 — Knauf Insulation Technology v. OHIM — Saint Gobain Cristaleria (ECOSE)

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/26

         Žaloba podaná dne 19. července 2012 — Knauf Insulation Technology v. OHIM — Saint Gobain Cristaleria (ECOSE)
   (Věc T-323/12)
   2012/C 295/46
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Knauf Insulation Technology (Visé, Belgie) (zástupce: K. Manhaeve, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Saint Gobain Cristaleria, SL (Madrid, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. dubna 2012 ve věci R 259/2011-5 v rozsahu, v němž vyhověl námitkám podaným proti přihlášce CMT ohledně části přihlašovaných výrobků a služeb;

               —

               uložil žalovanému, a popřípadě účastníkovi řízení podávajícímu námitky, aby společně a nerozdílně nahradili veškeré náklady řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ECOSE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 1, 2, 3, 16, 17, 19, 20 a 40 — Přihláška ochranné známky Společenství č. W00993849

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Španělská slovní ochranná známka „ECOSEC FACHADAS“ zapsaná pod č. 2556409 pro výrobky zařazené do tříd 17 a 19

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám u části sporných výrobků

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí odvolání a ve zbývající části potvrzení napadeného rozhodnutí

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009


title: Věc T-610/13: Žaloba podaná dne 21. listopadu 2013 — Ecolab USA v. OHIM (GREASECUTTER)

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/33

         Žaloba podaná dne 21. listopadu 2013 — Ecolab USA v. OHIM (GREASECUTTER)
   (Věc T-610/13)
   2014/C 24/62
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ecolab USA (St. Paul, Spojené státy) (zástupci: G. Hasselblatt a V. Töbelmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 5. září 2013 (věc R 1704/2012-2) v rozsahu, v němž pro mezinárodní zápis č. 1103198 GREASECUTTER zamítá ochranu v Evropské unii.

               —

               rozhodl, že žalovaný ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „GREASECUTTER“ pro výrobky zařazené do tříd 3 a 5 — mezinárodní zápis č. W 1103198.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: odepření ochrany mezinárodního zápisu uvádějícího Evropskou unii.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc T-123/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. prosince 2013 — Smartbook v. OHIM (SMARTBOOK) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství SMARTBOOK — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               1.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/10

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. prosince 2013 — Smartbook v. OHIM (SMARTBOOK)
   (Věc T-123/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SMARTBOOK - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2014/C 31/16
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Smartbook AG (Offenburg, Německo) (zástupci: C. Milbradt, A. Schwarz a F. Reiling, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Qualcomm, Inc. (Dover, Delawar, Spojené státy) (zástupci: A. Renck, A. Leister a V. von Bomhard, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. prosince 2011 (věc R 799/2011-2) týkajícímu se přihlášky zápisu slovního označení SMARTBOOK jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Smartbook AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 157, 2.6.2012.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. října 2004 ve věci C-472/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles): Siomab SA proti Institut bruxellois pour la gestion de l'environnement (Životní prostředí — Odpady — Nařízení (EHS) č. 259/93 týkající se přepravy odpadů — Pravomoc orgánu pro odesílání kontrolovat kvalifikaci předmětu přepravy (využití nebo odstraňování) a uplatňovat námitky proti přepravě založené na chybném určení — Způsoby uplatnění námitek)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/16

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 19. října 2004
   ve věci C-472/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles): Siomab SA proti Institut bruxellois pour la gestion de l'environnement (1)

   (Životní prostředí - Odpady - Nařízení (EHS) č. 259/93 týkající se přepravy odpadů - Pravomoc orgánu pro odesílání kontrolovat kvalifikaci předmětu přepravy (využití nebo odstraňování) a uplatňovat námitky proti přepravě založené na chybném určení - Způsoby uplatnění námitek)
   (2004/C 300/32)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-472/02, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Cour d'appel de Bruxelles (Belgie) ze dne 20. prosince 2002, doručeným Soudnímu dvoru dne 27. prosince 2002, v řízení Siomab SA proti Institut bruxellois pour la gestion de l'environnement, Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, C. Gulmann (zpravodaj) a S. von Bahr, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 19. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Nařízení Rady (EHS) č. 259/93 ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole, ve znění rozhodnutí Komise 98/368/ES ze dne 18. května 1998 a rozhodnutí Komise 1999/816/ES ze dne 24. listopadu 1999, musí být vykládáno v tom smyslu, že pokud se členský stát uchýlí, v souladu s ustanoveními čl. 6 odst. 8 tohoto nařízení, ke zvláštnímu postupu oznámení, ze strany příslušného orgánu pro odesílání, nákladního listu vyhotoveného pro účely přepravy odpadu určeného k využití, pak tento orgán, usoudí-li, že musí vznést námitku vůči přepravě z důvodu nesprávnosti kvalifikace operace učiněné oznamovatelem, nemůže z úřední povinnosti změnit kvalifikaci přepravy a je povinen oznámit nákladní list ostatním příslušným orgánům a příjemci. Přísluší mu pak všemi prostředky, a nejpozději ke dni uplynutí lhůty stanovené v čl. 7 odst. 2 nařízení, oznámit svou námitku oznamovateli a ostatním příslušným orgánům.

      (1)  Úř. věst. C 44, 22.2.2003.


title: Věc F-39/13: Žaloba podaná dne 29. dubna 2013 — ZZ v. Komise

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/60

         Žaloba podaná dne 29. dubna 2013 — ZZ v. Komise
   (Věc F-39/13)
   2013/C 207/102
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (právní zástupci: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a S. Orlandi, avocats)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět

   Zrušení rozhodnutí, podle něhož se bonifikace nároků na důchod získaných v rámci důchodového systému Společenství před nástupem do služebního poměru u Komise vypočítá na základě nových obecných prováděcích ustanovení čl. 11 odst. 2 přílohy VIII statutu ze dne 3. března 2011 (dále jen „OPU“), a zrušení rozhodnutí o zamítnutí stížnosti.

      Návrhová žádání

               —

               Zrušit rozhodnutí o zamítnutí jeho stížnosti ze dne 24. ledna 2013 směřující k uplatnění OPU a diskontních sazeb platných v okamžiku podání jeho žádosti o převod jeho nároků na důchod;

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 11. července 2012, kterým byly uplatněny diskontní sazby na základě nových OPU;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-86/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 12. září 2006 – De Soeten v. Rada ( Důchod — Žádost na odchod do předčasného důchodu bez snížení nároků na důchod — Zamítnutí žádosti )

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/32

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 12. září 2006 – De Soeten v. Rada
   (Věc F-86/05) (1)

   („Důchod - Žádost na odchod do předčasného důchodu bez snížení nároků na důchod - Zamítnutí žádosti“)
   (2006/C 261/67)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Henders De Soeten (Haag, Nizozemsko) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Simm a I. Sulce, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Rady zamítajícího žádost žalobkyně na odchod do předčasného důchodu bez snížení jejích nároků na důchod podle čl. 9 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu
   Výrok rozsudku

               1)

                  Rozhodnutí Rady Evropské unie ze dne 5. října 2004 zamítající žádost H. De Soeten na odchod do předčasného důchodu bez snížení nároků na důchod se zrušuje.

               2)

                  Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 296, 26.11.2005 (věc původně zapsaná u Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-336/05, na Soud pro veřejnou službu Evropské unie převedena usnesením ze dne 15.12.2005).


title: Věc T-372/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. února 2015 – El Corte Inglés v. OHIM – Apro Tech (APRO) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství APRO — Starší národní obrazová ochranná známka B-PRO by Boomerang, slovní ochranná známka Společenství PRO MOUNTAIN a přihláška starší obrazové ochranné známky Společenství B-PRO by Boomerang a starší slovní ochranné známky Společenství PRO OUTDOOR — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. února 2015 – El Corte Inglés v. OHIM – Apro Tech (APRO)
   (Věc T-372/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství APRO - Starší národní obrazová ochranná známka B-PRO by Boomerang, slovní ochranná známka Společenství PRO MOUNTAIN a přihláška starší obrazové ochranné známky Společenství B-PRO by Boomerang a starší slovní ochranné známky Společenství PRO OUTDOOR - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 089/19)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: E. Seijo Veiguela, J. Rivas Zurdo a I. Munilla Muñoz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Apro Tech Co., Ltd (Ta-ťia, Tchaj-wan)

      Předmět věci

   Žaloba proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. května 2012 (věc R 196/2011-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi El Corte Inglés, SA, a Apro Tech Co. Ltd.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti El Corte Inglés, SA, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 331, 27.10.2012.


title: Věc T-269/07: Žaloba podaná dne 19. července 2007 – Mediterráneo Algodón v. Rada a Komise

text:
               22.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/13

         Žaloba podaná dne 19. července 2007 – Mediterráneo Algodón v. Rada a Komise
   (Věc T-269/07)
   (2007/C 223/20)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Mediterráneo Algodón, SA (Sevilla, Španělsko) (zástupce: L. Ortiz Blanco, advokát)

      Žalované: Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Vyhovět projednávané žalobě na náhradu škody na základě článku 288 ES a určit, že žalobkyně má nárok na finanční náhradu ze strany Rady a Komise, společně a nerozdílně, v celkové výši tři miliony dvě sta sedmdesát tři tisíc sto čtyřicet sedm eur (3 273 147 eur), a

               —

               uložit žalovaným orgánům náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty uplatněnými ve věci T-217/07, Las Palmeras v. Rada a Komise.


title: Věc C-366/12: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. března 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Finanzamt Dortmund-West v. Klinikum Dortmund gGmbH „Řízení o předběžné otázce  — Šestá směrnice o DPH  — Osvobození od daně  — Článek 13 část A odst. 1 písm. b)  — Dodání zboží  — Poskytování cytostatických léků v rámci ambulantní péče  — Plnění poskytovaná různými osobami povinnými k dani  — Článek 13 část A odst. 1 písm. c)  — Poskytování lékařské péče  — Léky předepsané lékařem vykonávajícím výdělečnou činnost nezávisle v rámci nemocnice  — Úzce související činnosti  — Plnění vedlejší k poskytování lékařské péče  — Materiálně a hospodářsky neoddělitelná plnění“

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. března 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Finanzamt Dortmund-West v. Klinikum Dortmund gGmbH
   (Věc C-366/12) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Šestá směrnice o DPH - Osvobození od daně - Článek 13 část A odst. 1 písm. b) - Dodání zboží - Poskytování cytostatických léků v rámci ambulantní péče - Plnění poskytovaná různými osobami povinnými k dani - Článek 13 část A odst. 1 písm. c) - Poskytování lékařské péče - Léky předepsané lékařem vykonávajícím výdělečnou činnost nezávisle v rámci nemocnice - Úzce související činnosti - Plnění vedlejší k poskytování lékařské péče - Materiálně a hospodářsky neoddělitelná plnění“)
   2014/C 135/04
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Finanzamt Dortmund-West

      Žalovaná: Klinikum Dortmund gGmbH

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesfinanzhof – Výklad čl. 13 části A odst. 1 písm. b) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) – Pojem činnosti úzce související s poskytováním nemocniční a lékařské péče – Plnění, které není poskytováním služeb ve smyslu článku 6 směrnice – Plnění uskutečněné jinou osobou povinnou k dani než osobou, která poskytuje nemocniční nebo lékařskou péči – Činnost úzce související s poskytováním lékařské péče, které není osvobozeno od daně

      Výrok

   Dodání takového zboží, jako jsou cytostatické léky dotčené ve věci v původním řízení předepsané lékaři vykonávajícími výdělečnou činnost nezávisle v rámci nemocnice v rámci ambulantní léčby rakoviny, nemůže být osvobozeno od daně z přidané hodnoty na základě čl. 13 části A odst. 1 písm. c) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 2005/92/ES ze dne 12. prosince 2005, ledaže by toto dodání bylo materiálně a hospodářsky neoddělitelné od hlavního poskytování lékařské péče, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 366, 24.11.2012.


title: Věc C-74/04 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Volkswagen AG (Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Článek 81 odst. 1 ES — Distribuce motorových vozidel — Pojem dohody mezi podniky — Důkaz existence dohody)

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/2

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Volkswagen AG
   (Věc C-74/04 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Článek 81 odst. 1 ES - Distribuce motorových vozidel - Pojem „dohody mezi podniky“ - Důkaz existence dohody)
   (2006/C 224/03)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající opravný prostředek (navrhovatelka): Komise Evropských společenství (zástupci: W. Mölls, zmocněnec, H.-J. Freund, advokát)

      Další účastník řízení: Volkswagen AG (zástupci: R. Bechtold a S. Hirsbrunner, advokáti)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu), ze dne 3. prosince 2003, Volkswagen v. Komise (T-208/01), který se týká zrušení rozhodnutí Komise 2001/711/ES ze dne 29. června 2001, v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (Věc COMP/F-2/36.693 – Volkswagen) (Úř. věst. L 262, s. 14) – Působení společnosti Volkswagen na její německé autorizované prodejce v rámci prodeje nového modelu „Volkswagen Passat Variant“.
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Komisi Evropských Společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc C-36/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato — Druhý senát (Itálie) dne 24. ledna 2011 — Pioneer Hi-Bred Italia Srl v. Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato — Druhý senát (Itálie) dne 24. ledna 2011 — Pioneer Hi-Bred Italia Srl v. Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali
   (Věc C-36/11)
   2011/C 89/22
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato — Druhý senát

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Pioneer Hi-Bred Italia Srl

      Odpůrce: Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali

      Předběžná otázka

   Jestliže se členský stát rozhodl, že vydání souhlasu s pěstováním geneticky modifikovaných organismů, třebaže jsou zapsány do evropského společného katalogu, podmíní opatřeními obecného charakteru, která jsou vhodná k zajištění koexistence s konvenčními či ekologickými plodinami, je třeba článek 26a směrnice 2001/18/ES (1), vykládaný s ohledem na doporučení 2003/556/ES (2) a následné doporučení 2010/200/1 (3), vykládat v tom smyslu, že v období předcházejícím přijetí obecných opatření: a) je třeba vydat souhlas, jsou-li jeho předmětem geneticky modifikované organismy zapsané do evropského společného katalogu; b) nebo je třeba přezkum žádosti o vydání souhlasu přerušit do doby, kdy budou přijata opatření obecného charakteru; c) anebo je třeba vydat souhlas, přičemž se stanoví podmínky vhodné k tomu, aby se v konkrétním případě předešlo i nezáměrnému kontaktu geneticky modifikovaných plodin, v souvislosti s nimiž byl vydán souhlas, s okolními konvenčními či ekologickými plodinami?

      (1)  Úř. věst. 2001, L 106, s. 1.

      (2)  Úř. věst. 2003, L 189, s. 36.

      (3)  Úř. věst. 2010, C 200, s. 1.


title: Věc C-302/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 17. června 2011 — Rosanna Valenza v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 17. června 2011 — Rosanna Valenza v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Věc C-302/11)
   2011/C 252/39
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Rosanna Valenza

      Žalovaný: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Předběžné otázky

               a)

               Brání ustanovení 4 odst. 4 přílohy směrnice 1999/70/ES (1), podle kterého „pro zaměstnance v pracovním poměru na dobu určitou platí stejná kritéria počtu odpracovaných let týkající se určitých pracovních podmínek jako pro zaměstnance v pracovním poměru na dobu neurčitou, ledaže je možné rozdílná kritéria počtu odpracovaných let ospravedlnit objektivními důvody“ ve spojení s ustanovením 5 této přílohy, jak již bylo vyloženo Soudním dvorem, podle kterého je italská právní úprava, která ve veřejné službě zakazuje přeměnu pracovní smlouvy na dobu určitou na pracovní smlouvu na dobu neurčitou, oprávněná, vnitrostátní právní úpravě, která se týká jmenování zaměstnanců na nejistých pracovních místech do stálé služby (čl.1 odst. 519 zákona č. 296/2006) a která umožnila přímé přijetí zaměstnanců, kteří již byli přijati do pracovního poměru na dobu určitou, do pracovního poměru na dobu neurčitou, jako odchylku z pravidla veřejného výběrového řízení, ale bez uznání let odpracovaných během zaměstnání na dobu určitou, nebo spadá naopak ztráta odpracovaných let stanovená vnitrostátním zákonodárcem pod odchylku odůvodněnou „objektivními důvody“, které spočívají v nutnosti zabránit tomu, aby zařazení zaměstnanců v pracovním poměru na dobu určitou do stálé služby poškodilo zaměstnance, kteří již jsou stálými zaměstnanci, k čemuž by došlo, pokud by zaměstnancům na dobu určitou byla uznána předchozí odpracovaná léta?

               b)

               Brání ustanovení 4 odst. 4 přílohy směrnice 1999/70/ES, podle kterého „pro zaměstnance v pracovním poměru na dobu určitou platí stejná kritéria počtu odpracovaných let týkající se určitých pracovních podmínek jako pro zaměstnance v pracovním poměru na dobu neurčitou, ledaže je možné rozdílná kritéria počtu odpracovaných let ospravedlnit objektivními důvody“ ve spojení s ustanovením 5 této přílohy, jak již bylo vyloženo Soudním dvorem, podle kterého je italská právní úprava, která ve veřejné službě zakazuje přeměnu pracovní smlouvy na dobu určitou na pracovní smlouvu na dobu neurčitou, oprávněná, vnitrostátní právní úpravě, která bez ohledu na dosažení odpracovaných let v době trvání pracovního poměru na dobu určitou, stanoví ukončení smlouvy na dobu určitou a vznik nové smlouvy na dobu neurčitou, odlišné od předchozí smlouvy, aniž by byla uznána předchozí odpracovaná léta (čl. 1 odst. 519 zákona č. 296/2006)?

      (1)  Úř. věst. L 175, s. 43.


title: Věc T-88/16: Žaloba podaná dne 26. února 2016 – Opko Ireland Global Holdings v. EUIPO – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/41

         Žaloba podaná dne 26. února 2016 – Opko Ireland Global Holdings v. EUIPO – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Věc T-88/16)
   (2016/C 136/57)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Opko Ireland Global Holdings Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: S. Malynicz, Barrister, A. Smith a D. Meale, Solicitors)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (ochranné známky a vzory) (EUIPO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzalém, Izrael)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „ALPHAREN“ – Přihláška č. 4 320 297

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. prosince 2015, ve věci R 2387/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 1 písm. d bodu 2) nařízení č. 216/96 v rozsahu, v němž dva členové senátu, kteří přijali původní rozhodnutí odvolacího senátu z roku 2014 (a zrušovací rozhodnutí odvolacího senátu v červnu 2015), byli rovněž členy senátu, který přijal napadené rozhodnutí;

               —

               Porušení článku 50 prováděcího nařízení tím, že byly uplatněny nové důkazy neprovedené před EUIPO při prvním jednání o námitce;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jelikož důkazní břemeno v námitkovém řízení nebylo přeneseno na osobu, která podala námitku, za účelem prokázání podobnosti dotčeného zboží;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jelikož odvolací senát pochybil při identifikaci relevantní veřejnosti a celkově při posouzení pravděpodobnosti záměny.


title: Věc T-396/05 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne  10. ledna 2006  – ArchiMEDES v. Komise ( Řízení o předběžných opatřeních — Návrh na předběžná opatření — Rozhodčí doložka — Přípustnost — Naléhavost — Neexistence )

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/29

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 10. ledna 2006 – ArchiMEDES v. Komise
   (Věc T-396/05 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Návrh na předběžná opatření - Rozhodčí doložka - Přípustnost - Naléhavost - Neexistence“)
   (2006/C 86/58)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Architecture, microclimat, énergies douces – Europe et Sud (ArchiMEDES) SARL (Ganges, Francie) (zástupci: P.-P. Van Gehuchten, J. Sambon a P. Reyniers, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Kańska a E. Manhaeve, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad provádění zaprvé rozhodnutí Komise, které je obsaženo v dopise ze dne 5. října 2005, kterým je vůči žalobkyni uplatňováno započítání pohledávek, zadruhé rozhodnutí Komise, které je obsaženo v dopise ze dne 30. srpna 2005, a zatřetí dluhopisu č. 3240705638 ze dne 23. srpna 2005.
   Výrok usnesení

               1)

               Návrh na předběžná opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-311/09 P: Usnesení Tribunálu ze dne 13. prosince 2011 — Marcuccio v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Úhrada léčebných výloh — Rozhodnutí Komise zamítajících 100 % úhradu některých léčebných výloh vynaložených navrhovatelem — Zkreslení — Povinnost uvést odůvodnění — Šetření — Akt nepříznivě zasahující do právního postavení — Překážka věci rozsouzené — Překážka věci zahájené — Potvrzující akt“ )

text:
               18.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 49/23

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. prosince 2011 — Marcuccio v. Komise
   (Věc T-311/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Úhrada léčebných výloh - Rozhodnutí Komise zamítajících 100 % úhradu některých léčebných výloh vynaložených navrhovatelem - Zkreslení - Povinnost uvést odůvodnění - Šetření - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Překážka věci rozsouzené - Překážka věci zahájené - Potvrzující akt)
   2012/C 49/41
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferro, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 20. května 2009, Marcuccio v. Komise (F-73/08, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí) a domáhající se zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Evropské komisi v rámci řízení na tomto stupni.

      (1)  Úř. věst. C 233, 26.9.2009.


title: Věc C-527/10: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Legfelsőbb Bíróság — Maďarsko) — ERSTE Bank Hungary Nyrt v. Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt ( „Soudní spolupráce v občanských věcech — Úpadková řízení — Nařízení (ES) č. 1346/2000 — Článek 5 odst. 1 — Časová působnost — Řízení ve skutečnosti zahájené ve státě, který nebyl členem Evropské unie — Úpadkové řízení zahájené proti dlužníkovi v jiném členském státě — První stát, který je nyní členem Evropské unie — Použitelnost“ )

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/4

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Legfelsőbb Bíróság — Maďarsko) — ERSTE Bank Hungary Nyrt v. Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt
   (Věc C-527/10) (1)

   (Soudní spolupráce v občanských věcech - Úpadková řízení - Nařízení (ES) č. 1346/2000 - Článek 5 odst. 1 - Časová působnost - Řízení ve skutečnosti zahájené ve státě, který nebyl členem Evropské unie - Úpadkové řízení zahájené proti dlužníkovi v jiném členském státě - První stát, který je nyní členem Evropské unie - Použitelnost)
   2012/C 287/06
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Legfelsőbb Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: ERSTE Bank Hungary Nyrt

      Žalovaní: Magyar Állam, B.C.L. Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Legfelsőbb Bíróság — Výklad čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení (Úř. věst. L 160, s. 1; Zvl. vyd. 19/01, s. 191) — Řízení týkající se existence věcného práva, které bylo zahájeno v členském státě, na jehož území se nachází předmět dotčeného věcného práva, proti odpůrkyni, jejíž sídlo se nachází v jiném členském státě a proti níž bylo zahájeno úpadkové řízení v tomto druhém státě před přistoupením prvního státu k Evropské unii — Časová působnost čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1346/2000

      Výrok

   Článek 5 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení musí být vykládán tak, že se toto ustanovení vztahuje za takových skutkových okolností, jaké nastaly ve věci v původním řízení, i na úpadková řízení zahájená před přistoupením Maďarské republiky k Evropské unii, v případě, že se majetek dlužníka, který byl předmětem dotčeného věcného práva, nacházel dne 1. května 2004 na území uvedeného členského státu, ověření čehož přísluší předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 30, 29.1.2011.


title: Věc T-572/11 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 17. února 2012 — Hassan v. Rada ( „Řízení o předběžných opatřeních — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření vůči Sýrii — Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů — Návrh na vydání předběžných opatření — Nedostatek naléhavosti — Vyvážení zájmů“ )

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/13

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 17. února 2012 — Hassan v. Rada
   (Věc T-572/11 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Návrh na vydání předběžných opatření - Nedostatek naléhavosti - Vyvážení zájmů)
   2012/C 109/29
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Samir Hassan (Damašek, Sýrie) (zástupci: E. Morgan de Rivery a E. Lagathu, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: S. Kyriakopoulou a M. Vitsentzatos, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na vydání předběžných opatření, konkrétně návrh na odklad provádění prováděcího rozhodnutí Rady 2011/515/SZBP ze dne 23. srpna 2011, kterým se provádí rozhodnutí 2011/273/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 218, s. 20), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 843/2011 ze dne 23. srpna 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 442/2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. L 218, s. 1), v rozsahu, v němž se týkají žalobce.

      Výrok

               1)

               Návrh na vydání předběžných opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-282/09 P: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. března 2010 — Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( „Kasační opravný prostředek — Článek 119 jednacího řádu — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) — Zamítnutí zápisu — Globální posouzení s ohledem na výrobky a služby dotčené přihláškou k zápisu — Výrobky a služby tvořící stejnorodé skupiny — Kasační opravný prostředek zčásti zjevně neopodstatněný a zčásti zjevně nepřípustný“ )

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/11

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. března 2010 — Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-282/09 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 119 jednacího řádu - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) - Zamítnutí zápisu - Globální posouzení s ohledem na výrobky a služby dotčené přihláškou k zápisu - Výrobky a služby tvořící stejnorodé skupiny - Kasační opravný prostředek zčásti zjevně neopodstatněný a zčásti zjevně nepřípustný“)
   2010/C 148/17
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) (zástupci: P. Greffe a L. Paudrat, advokáti)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 20. května 2009, CFCMCEE v. OHIM (spojené věci T-405/07 a T-406/07), kterým Soud zamítl žaloby podané navrhovatelkou proti rozhodnutím prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 10. července a 12. září 2007, kterými zamítl její odvolání proti zamítnutím průzkumového referenta zapsat, jakožto ochranné známky, slovní označení PAYWEB CARD a P@YWEB CARD pro výrobky a služby spadající do tříd 9, 36 a 38 ve smyslu Niceské dohody ze dne 15. června 1957 o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek — Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a článku 73 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994 L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146) — Nezbytnost samostatného přezkumu každého důvodu zamítnutí zápisu uvedeného v čl. 7 odst. 1 uvedeného nařízení — Požadavek odůvodnění zamítnutí zápisu s ohledem na každý z výrobků a služeb dotčených přihláškou k zápisu — Výrobky a služby tvořící stejnorodé skupiny

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 233, 26.9.2009.


title: Věc T-341/11: Usnesení Tribunálu ze dne 23. března 2012 — Ecologistas en Acción v. Komise ( „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Implicitní odepření přístupu — Právní zájem na podání žaloby — Explicitní rozhodnutí přijaté po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/29

         Usnesení Tribunálu ze dne 23. března 2012 — Ecologistas en Acción v. Komise
   (Věc T-341/11) (1)

   (Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Implicitní odepření přístupu - Právní zájem na podání žaloby - Explicitní rozhodnutí přijaté po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2012/C 151/48
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ecologistas en Acción-CODA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. Doreste Hernández, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: I. Martínez del Peral a P. Costa de Oliveira, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Španělské království (zástupci: původně M. Muñoz Pérez, abogado del Estado, ve spolupráci s J. M. Rodriguez Cârcamem, advokátem, poté S. Centeno Huerta, abogado del Estado)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení implicitního rozhodnutí Komise, jímž byl žalobci odepřen přístup k několika dokumentům týkajícím se výstavby přístavu v Granadille (Tenerife, Španělsko), jež Komisi poskytly španělské orgány podle čl. 6 odst. 4 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102).

      Výrok

               1)

               O žalobě již není důvodné rozhodovat.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Ecologistas en Accion-CODA.

               3)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


title: Věc C-460/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským súdem v Prešove (Slovensko) dne 15. října 2012 — SKP v. Ján Bríla

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským súdem v Prešove (Slovensko) dne 15. října 2012 — SKP v. Ján Bríla
   (Věc C-460/12)
   2013/C 46/20
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Krajský súd v Prešove

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SKP, k. s.

      Žalovaný: Ján Bríla

      Předběžné otázky

               1)

               Mají se článek Listiny základních práv Evropské unie a čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (1) vykládat tak, že jim odporuje právní úprava členského státu, jako je právní úprava dotčená ve věci samé, která vnitrostátnímu soudu rozhodujícímu na návrh dodavatele o promlčené pohledávce proti spotřebiteli neumožňuje ex offo přihlédnout k promlčení, i když se vůči spotřebiteli uplatňují plnění z nepřijatelných smluvních podmínek?

               2)

               Je-li odpověď na první otázku záporná, mají se čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách vykládat tak, že soud má z úřední povinnosti poskytnout spotřebiteli poučení o jeho právu namítat promlčení pohledávky věřitele?

      (1)  Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288.


title: Věc T-510/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. února 2017 – Mengozzi v. EUIPO – Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva toscano (TOSCORO) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie TOSCORO — Starší chráněné zeměpisné označení ‚Toscano‘ — Absolutní důvod pro zamítnutí — Článek 142 nařízení (ES) č. 40/94 — Články 13 a 14 nařízení (EHS) č. 2081/92 — Prohlášení částečné neplatnosti“

text:
               13.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 2. února 2017 – Mengozzi v. EUIPO – Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva toscano (TOSCORO)
   (Věc T-510/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie TOSCORO - Starší chráněné zeměpisné označení ‚Toscano‘ - Absolutní důvod pro zamítnutí - Článek 142 nařízení (ES) č. 40/94 - Články 13 a 14 nařízení (EHS) č. 2081/92 - Prohlášení částečné neplatnosti“)
   (2017/C 078/34)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Roberto Mengozzi (Monako, Monako) (zástupce: T. Schuffenecker, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Schifko a S. Crabbe, zmocněnci)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník řízení před Tribunálem: Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva toscano IGP (Florencie, Itálie) (zástupce: F. Albisinni, advokát)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Italská republika (zástupkyně: G. Palmieri, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. června 2015 (věc R 322/2014-2), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva Toscano IGP a R. Mengozzim

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Roberto Mengozzi ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a Consorzio per la tutela dell’olio extravergine di oliva Toscano IGP.

               3)

               Italská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 354, 26. 10. 2015.