title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 20. dubna 2005 ve věci T-211/03, Faber Chimica Srl proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Faber — Námitky majitele národních slovních a obrazových ochranných známek NABER — Zamítnutí zápisu)

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/15

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 20. dubna 2005
   ve věci T-211/03, Faber Chimica Srl proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Faber - Námitky majitele národních slovních a obrazových ochranných známek NABER - Zamítnutí zápisu)
   (2005/C 155/30)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci T-211/03, Faber Chimica Srl, se sídlem ve Fabriano (Itálie), zastoupené P. Tartuferim a M. Andreanem, advokáty, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: M. Capostagno a O. Montalto), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM je Industrias Quimicas Naber, SA Nabersa, se sídlem ve Valence (Španělsko), jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. března 2003 (věc R 620/2001-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi Faber Chimica Srl a Industrias Quimicas Naber, SA Nabersa, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, a N. J. Forwood a S. Papasavvas, soudci, vedoucí soudní kanceláře: J. Palacio Gonzáles, vrchní rada, vydal dne 20. dubna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 19. března 2003 (věc R 620/2001-4) se zrušuje v rozsahu, v němž vyhovuje námitkám majitele španělské slovní ochranné známky NABER.

               2.

               Žalované se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 200, 23.8.2003.


title: Věc T-302/16: Žaloba podaná dne 10. června 2016 – Bay v. Parlament

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/40

         Žaloba podaná dne 10. června 2016 – Bay v. Parlament
   (Věc T-302/16)
   (2016/C 279/55)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Nicolas Bay (La Celle Saint Cloud, Francie) (zástupce: A. Cuignache, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
   in limine litis

               —

               zrušil rozhodnutí předsedy Evropského parlamentu ze dne 9. března 2016;

               —

               zrušil rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 11. dubna 2016;
               ve věci samé

               —

               odvolal potrestání z rozhodnutí ze dne 11. dubna 2016.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z vad interních řízení a z neplatnosti rozhodnutí předsedy Evropského parlamentu ze dne 9. března 2016 a rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 11. dubna 2016 stanovujících potrestání žalobce ztrátou nároku na denní příspěvek na dobu pěti dní. První napadené rozhodnutí porušuje právo na řádnou správu a na zásadu rovnosti zbraní. Druhé napadené rozhodnutí porušuje právo na nestranné a spravedlivé řešení jeho záležitostí orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a právo na spravedlivý proces.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z nepředložení věcných důkazů, které by mohly prokázat skutečnosti vytýkané žalobci a zejména použití hlasovací karty jiného poslance Evropského parlamentu žalobcem.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z nesoudržnosti a nepřípustnosti svědectví, která zakládají potrestání uložené žalobci.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z faktické nemožnosti žalobce hlasovat namísto jiného poslance Evropského parlamentu.


title: Věc F-139/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. června 2012 — BJ v. Komise

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/42

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. června 2012 — BJ v. Komise
   (Věc F-139/11) (1)

   2012/C 287/79
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 65, 3.3.2012, s. 25.


title: Věc F-89/08: Žaloba podaná dne 3. listopadu 2008 – P v. Parlament

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/74

         Žaloba podaná dne 3. listopadu 2008 – P v. Parlament
   (Věc F-89/08)
   (2009/C 44/132)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: P (Brusel, Belgie) (zástupce: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Předmět a popis sporu
   Jednak zrušení rozhodnutí Parlamentu propustit žalobce v tříměsíční výpovědní lhůtě, a jednak návrh na náhradu škody
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Parlamentu ze dne 15. dubna 2008, kterým byl žalobce v tříměsíční výpovědní lhůtě propuštěn, kterým mu byl s okamžitou platností zamezen přístup do prostor Parlamentu a kterým mu bylo uloženo vrátit bezodkladně klíče od kanceláře;

               —

               v důsledku toho jednak přijmout okamžitě žalobce zpět do služby na jeho pracovní místo a do jeho platové třídy, ve kterých byl zařazen v době vydání rozhodnutí ze dne 15. dubna 2008, a to zpětně, a jednak mu poskytnout plat od 15. července 2008 až do doby jeho skutečného opětovného přijetí, s úroky z prodlení 7 % ročně;

               —

               uložit žalovanému náhradu škody za způsobenou morální újmu a zásah do služebního postupu ve výši 10 000 eur, s výhradou zvýšení nebo snížení v průběhu řízení,

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Spojené věci C-274/11 a C-295/11: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. dubna 2013 — Španělské království, Italská republika v. Rada Evropské unie ( „Jednotný patent — Rozhodnutí o povolení posílené spolupráce podle čl. 329 odst. 1 SFEU — Žaloby na neplatnost pro nedostatek pravomoci, zneužití pravomoci a porušení Smluv — Podmínky uvedené v článku 20 SEU, jakož i v článcích 326 SFEU a 327 SFEU — Nevýlučná pravomoc — Rozhodnutí přijaté „až jako poslední prostředek“ — Ochrana zájmů Unie“ )

text:
               8.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. dubna 2013 — Španělské království, Italská republika v. Rada Evropské unie
   (Spojené věci C-274/11 a C-295/11) (1)

   (Jednotný patent - Rozhodnutí o povolení posílené spolupráce podle čl. 329 odst. 1 SFEU - Žaloby na neplatnost pro nedostatek pravomoci, zneužití pravomoci a porušení Smluv - Podmínky uvedené v článku 20 SEU, jakož i v článcích 326 SFEU a 327 SFEU - Nevýlučná pravomoc - Rozhodnutí přijaté „až jako poslední prostředek“ - Ochrana zájmů Unie)
   2013/C 164/05
   Jednací jazyk: italština a španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Španělské království (zástupkyně: N. Díaz Abad, zmocněnkyně), Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s S. Fiorentinem, avvocato dello Stato)

      Vedlejší účatnice podporující Španělské království: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s S. Fiorentinem, avvocato dello Stato)

      Vedlejší účastník podporující Italskou republiku: Španělské království (zástupkyně: N. Díaz Abad, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Rada Evropské komise (zástupci: původně T. Middleton a F. Florindo Gijón, jakož i A. Lo Monaco, poté T. Middleton a F. Florindo Gijón, jakož i M. Balta a K. Pellinghelli, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Belgické království (zástupci: C. Pochet, jakož i J. C. Halleux a T. Materne, zmocněnci), Česká republika (zástupci: M. Smolek, D. Hadroušek a J. Vláčil, zmocněnci), Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a J. Kemper, zmocněnci), Irsko (zástupci: D. O’Hagan, zmocněnec, ve spolupráci s N. J. Traversem, BL), Francouzská republika (zástupci: E. Belliard, jakož i G. de Bergues a A. Adam, zmocněnci), Maďarsko (zástupci: M. Z. Fehér a K. Molnár, zmocněnci), Nizozemské království (zástupkyně: C. Wissels a M. de Ree, zmocněnkyně), Polská republika (zástupci: B. Majczyna, jakož i E. Gromnicka a M. Laszuk, zmocněnci), Švédské království (zástupkyně: A. Falk a C. Meyer-Seitz, zmocněnkyně), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: L. Seeboruth, zmocněnec, ve spolupráci s T. Mitchesonem, barrister), Evropský parlament (zástupci: I. Díez Parra a G. Ricci, jakož i M. Dean, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: I. Martínez del Peral, jakož i T. van Rijn, B. Smulders, F. Bulst a L. Prete, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Rady 2011/167/EU ze dne 10. března 2011, kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany (Úř. věst. L 76, s. 53) — Zneužití pravomoci — Porušení soudního systému Unie

      Výrok

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů vynaložených Radou Evropské unie ve věci C-274/11.

               3)

               Italská republika ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů vynaložených Radou Evropské unie ve věci C-295/11.

               4)

               Belgické království, Česká republika, Spolková republika Německo, Irsko, Francouzská republika, Lotyšská republika, Maďarsko, Nizozemské království, Polská republika, Švédské království, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Evropský parlament a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 219, 23.7.2011.

      Úř. věst. C 232, 6.8.2011.


title: Spojené věci T-60/06 RENV II a T-62/06 RENV II: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. dubna 2016 – Itálie a Eurallumina v. Komise „Státní podpory — Směrnice 92/81/EHS — Spotřební daně z minerálních olejů — Minerální oleje používané jako palivo při výrobě oxidu hlinitého — Osvobození od spotřební daně — Selektivní povaha opatření — Podpory, které mohou být považovány za slučitelné se společným trhem — Pokyny Společenství o státní podpoře na ochranu životního prostředí — Pokyny k regionální státní podpoře z roku 1998 — Legitimní očekávání — Právní jistota — Zásada lex specialis derogat legi generali — Zásada presumpce legality a užitečného účinku aktů orgánů — Zásada řádné správy — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               6.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. dubna 2016 – Itálie a Eurallumina v. Komise
   (Spojené věci T-60/06 RENV II a T-62/06 RENV II) (1)

   („Státní podpory - Směrnice 92/81/EHS - Spotřební daně z minerálních olejů - Minerální oleje používané jako palivo při výrobě oxidu hlinitého - Osvobození od spotřební daně - Selektivní povaha opatření - Podpory, které mohou být považovány za slučitelné se společným trhem - Pokyny Společenství o státní podpoře na ochranu životního prostředí - Pokyny k regionální státní podpoře z roku 1998 - Legitimní očekávání - Právní jistota - Zásada lex specialis derogat legi generali - Zásada presumpce legality a užitečného účinku aktů orgánů - Zásada řádné správy - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 200/26)
   Jednací jazyky: italština a angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s G. Aiello, avvocato dello Stato) a Eurallumina SpA (Portoscuso, Itálie) (zástupci: L. Martin Alegi, R. Denton, A. Stratakis a L. Philippou, solicitors)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte, D. Grespan a K. Walkerová, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2006/323/ES ze dne 7. prosince 2005 o osvobození minerálních olejů používaných jako palivo při výrobě oxidu hlinitého (aluminy) od spotřební daně v regionu Gardanne, v regionu Shannon a na Sardinii, které zavedly Francie, Irsko a Itálie (Úř. věst. 2006, L 119, s. 12), v rozsahu, v němž je jím konstatována existence státní podpory, kterou Italská republika poskytovala v období od 3. února 2002 do 31. prosince 2003 na základě osvobození minerálních olejů používaných jako palivo při výrobě oxidu hlinitého od spotřební daně na Sardinii (Itálie), a v němž je jím Italské republice uložena povinnost zajistit navrácení této podpory.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Italská republika nahradí náklady řízení ve věcech T-60/06, T-60/06 RENV I a T-60/06 RENV II a dále ponese vlastní náklady řízení a nahradí jednu pětinu nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí ve věcech C-89/08 P a C-272/12 P.

               3)

               Eurallumina SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí tři čtvrtiny nákladů řízení vynaložených Komisí ve věcech T-62/06, T-62/06 RENV I a T-62/06 RENV II a tři dvacetiny nákladů řízení vynaložených Komisí ve věcech C-89/08 P a C-272/12 P.

               4)

               Komise ponese jednu čtvrtinu vlastních nákladů řízení vynaložených ve věcech T-62/06, T-62/06 RENV I a T-62/06 RENV II a jednu pětinu vlastních nákladů řízení vynaložených ve věcech C-89/08 P a C-272/12 P.

      (1)  Úř. věst. C 96, 22.4.2006.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. března 2005 ve věci C-128/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde): trestní řízení proti Annic Andréa Raemdonck, Raemdonck-Janssens BVBA (Silniční doprava — Sociální právní předpisy — Nařízení (EHS) č. 3821/85 — Povinnost montáže a užívání tachografu — Nařízení (EHS) č. 3820/85 — Odchylka ve prospěch vozidel určených pro přepravu materiálu nebo zařízení)

text:
               28.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 132/11

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 17. března 2005
   ve věci C-128/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde): trestní řízení proti Annic Andréa Raemdonck, Raemdonck-Janssens BVBA (1)

   (Silniční doprava - Sociální právní předpisy - Nařízení (EHS) č. 3821/85 - Povinnost montáže a užívání tachografu - Nařízení (EHS) č. 3820/85 - Odchylka ve prospěch vozidel určených pro přepravu materiálu nebo zařízení)
   (2005/C 132/21)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-128/04, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde (Belgie) ze dne 19. ledna 2004, došlým Soudnímu dvoru dne 9. března 2004, v trestním řízení proti Annic Andréa Raemdonck, Raemdonck-Janssens BVBA, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas (zpravodaj), předseda senátu, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, U. Lõhmus a A. Ó. Caoimh, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 17. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Výrazy „materiál nebo zařízení“ uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. g) nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 ze dne 20. prosince 1985 o harmonizaci určitých sociálních právních předpisů v silniční dopravě je třeba vykládat v rámci režimu odchylek stanoveného v čl. 3 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 ze dne 20. prosince 1985 o záznamovém zařízení v silniční dopravě tak, že se nevztahují výlučně na „nástroje a přístroje“, ale pokrývají rovněž věci, jako je stavební materiál nebo kabely, nezbytné pro provedení prací, které tvoří náplň hlavní činnosti řidiče dotčeného vozidla.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc C-104/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte Suprema di Cassazione (Itálie) dne 5. března 2014 – Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali v. Federazione Italiana Consorzi Agrari a další

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte Suprema di Cassazione (Itálie) dne 5. března 2014 – Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali v. Federazione Italiana Consorzi Agrari a další
   (Věc C-104/14)
   2014/C 184/13
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte Suprema di Cassazione

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

      Žalované: Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc.coop.arl – Federconsorzi in concordato preventivo e Liquidazione Giudiziale dei Beni Ceduti ai Creditori della Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc. coop. arl

      Předběžné otázky

               1)

               Spadá mandátní vztah, který ze zákona existuje mezi státní správou a agrárními sdruženími (vztah, na základě kterého vznikla pohledávka, jež byla později sdruženími postoupena společnosti Federconsorzi a touto společností v rámci insolvenčního řízení na její věřitele) pro dodávky a distribuci zemědělských výrobků, tak jak vyplývá z legislativního nařízení č. 169/1948 a ze zákona č. 1294/1957, pod definici obchodní transakce, jak je definována v článku 2 směrnice 2000/35/ES (1) a v článku 2 směrnice 2011/7/EU (2)?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, znamená povinnost provést směrnice 2000/35/ES (čl. 6 odst. 2) a 2011/7/EU (čl. 12 odst. 3) s možností ponechat v platnosti příznivější právní předpisy povinnost neměnit in peius, nebo dokonce vyloučit úrok z prodlení, který se použije na vztahy již existující v okamžiku vstupu směrnic v platnost?

               3)

               V případě kladné odpovědi na druhou otázku, je třeba povinnost neměnit in peius úrok z prodlení, který se použije na již existující vztahy, posuzovat tak, že se vztahuje na jednotnou regulaci úroků, která do určitého okamžiku (v projednávaném případě od 31. ledna 1982 do 31. prosince 1995) přiznávala jiné než zákonem stanovené sazby a složené úročení, byť na ročním, a nikoli pololetním základě, jak to požadoval věřitel, a po výše uvedeném okamžiku pouze zaplacení zákonného úroku, a to na základě právní úpravy, která s ohledem na okolnosti projednávaného sporu (viz bod 3 výše) není pro věřitele nezbytně nepříznivá?

               4)

               Znamená povinnost provedení směrnic 2000/35/ES (článek 6) a 2011/7/EU (článek 12) v rozsahu, v němž ve vztahu k zákazu zneužívání smluvní svobody na úkor věřitele stanoví v čl. 3 odst. 3 a článku 7 neúčinnost nekalých smluvních ujednání a praktik, zákaz, aby stát přijímal právní předpisy, které by s ohledem na vztahy, jejichž stranou je stát a které existují v okamžiku vstupu směrnic v platnost, vylučovaly placení úroků z prodlení?

               5)

               V případě kladné odpovědi na čtvrtou otázku, vztahuje se povinnost nezasahovat do existujících vztahů, jejichž stranou je stát, prostřednictvím právního předpisu vylučujícího úroky z prodlení na jednotnou regulaci úroků, která do určitého okamžiku (v projednávaném případě od 31. ledna 1982 do 31. prosince 1995) přiznávala jiné než zákonem stanovené sazby a složené úročení, byť na ročním, a nikoli pololetním základě, jak to požadoval věřitel, a po výše uvedeném okamžiku pouze zaplacení zákonného úroku, a to na základě právní úpravy, která s ohledem na okolnosti projednávaného sporu (viz bod 3 výše) není pro věřitele nezbytně nepříznivá?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/35/ES ze dne 29. června 2000 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích (Úř. věst. l 200, s. 35).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU ze dne 16. února 2011 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích (Úř. věst. L 48, s. 1).


title: Věc T-731/14: Žaloba podaná dne 17. října 2014 – Agrotikos Synetairismos Profiti Ilia v. Rada

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/41

      Žaloba podaná dne 17. října 2014 – Agrotikos Synetairismos Profiti Ilia v. Rada
      (Věc T-731/14)
      (2015/C 016/64)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Agrotikos Synetairismos Profiti Ilia (Skydra, Řecko) (zástupce: K. Chrysogonos, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené nařízení Rady (EU) č. 833/2014 ze dne 31. července 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 229, s. 1) a prohlásil za přípustnou žalobu na neplatnost v rozsahu, v němž se bude domnívat, že podmínky pro vyjádření se k přípustnosti žaloby na neplatnost jsou splněny; a

                  —

                  uložil Radě náhradu všech nákladů řízení žalobce.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce jeden žalobní důvod.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z pochybení při volbě právního základu

                              —

                              Žalobce tvrdí, že napadené nařízení bylo nesprávně přijato na základě článku 215 SFEU, jelikož z cíle a obsahu nařízení vyplývá, že mělo být přijato na základě článku 207 SFEU týkajícího se společné obchodní politiky, takže toto nařízení mělo být předmětem řádného legislativního postupu. Žalobce zakládá svůj právní zájem na podání žaloby na skutečnosti, že napadený akt je právní akt, který ve smyslu čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU nevyžaduje přijetí prováděcích opatření a který se ho bezprostředně dotýká.


title: Věc C-575/14 P: Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 30. června 2015 – Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Rozhodčí doložka — Smlouva o finanční podpoře Evropské unie poskytnuté na projekt v rámci programu eContent — Ukončení smlouvy ze strany Komise — Zaplacení nevyplacených částek a náhrada škody údajně vzniklé žalobkyni — Zkreslení údajů ve spise — Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek — Návrh na změnu rozhodnutí Tribunálu Evropské unie o nákladech řízení — Zjevná nepřípustnost“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/16

         Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 30. června 2015 – Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská komise
   (Věc C-575/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Rozhodčí doložka - Smlouva o finanční podpoře Evropské unie poskytnuté na projekt v rámci programu eContent - Ukončení smlouvy ze strany Komise - Zaplacení nevyplacených částek a náhrada škody údajně vzniklé žalobkyni - Zkreslení údajů ve spise - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek - Návrh na změnu rozhodnutí Tribunálu Evropské unie o nákladech řízení - Zjevná nepřípustnost“)
   (2015/C 294/21)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zástupci: M. Sfyri a I. Ampazis, dikigoroi)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: L. Cappelletti a S. Delaude, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 65, 23.2.2015.


title: Věc T-358/15: Žaloba podaná dne 3. července 2015 – Arrom Conseil v. OHIM – Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci)

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/80

         Žaloba podaná dne 3. července 2015 – Arrom Conseil v. OHIM – Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci)
   (Věc T-358/15)
   (2015/C 294/96)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Arrom Conseil (Paříž, Francie) (zástupci: C. Herissay Ducamp a J. Blanchard, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Puig France SAS (Paříž, Francie)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „Roméo has a gun by Romano Ricci“ – přihláška č. 11 193 604

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 26. března 2015, ve věci R 1020/2014-1

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí částečně zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-187/13: Usnesení Tribunálu ze dne 20. února 2014 – Jannatian v. Rada „Žaloba na neplatnost  — Společná zahraniční a bezpečnostní politika  — Omezující opatření přijatá vůči Íránu  — Seznam osob a subjektů, na které se tato omezující opatření vztahují  — Lhůta k podání žaloby  — Opožděnost  — Nepřípustnost“

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/38

         Usnesení Tribunálu ze dne 20. února 2014 – Jannatian v. Rada
   (Věc T-187/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu - Seznam osob a subjektů, na které se tato omezující opatření vztahují - Lhůta k podání žaloby - Opožděnost - Nepřípustnost“)
   2014/C 135/49
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mahmoud Jannatian (Teherán, Írán) (zástupci: E. Rosenfeld a S. Monnerville, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: F. Naert a M. Bishop, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení společného postoje Rady 2008/479/SZBP ze dne 23. června 2008, kterým se mění společný postoj 2007/140/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 163, s. 43); rozhodnutí Rady 2008/475/ES ze dne 23. června 2008, kterým se provádí čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 423/2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 163, s. 29); společného postoje Rady 2008/652/SZBP ze dne 7. srpna 2008, kterým se mění společný postoj 2007/140/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 213, s. 58); rozhodnutí Rady 2009/840/SZBP ze dne 17. listopadu 2009, kterým se provádí společný postoj 2007/140/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 303, s. 64); nařízení Rady (ES) č. 1100/2009 ze dne 17. listopadu 2009, kterým se provádí čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 423/2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu a zrušuje rozhodnutí 2008/475/ES (Úř. věst. L 303, s. 31); rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, s. 39); rozhodnutí Rady 2010/644/SZBP ze dne 25. října 2010, kterým se mění rozhodnutí 2010/413 (Úř. věst. L 281, s. 81); nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (ES) č. 423/2007 (Úř. věst. L 281, s. 1) a nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Mahmoud Jannatian ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 171, 15.6.2013.


title: Věc T-418/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. června 2009 — LIBRO Handelsgesellschaft mbH v. OHIM — Dagmar Causley (LiBRO) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství LiBRO — Starší obrazová ochranná známka Společenství LIBERO — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009] — Částečné zamítnutí zápisu — Návrh na zrušení podaný vedlejší účastnicí — Článek 134 odst. 3 jednacího řádu Soudu — Podpis vyjádření uvádějícího důvody odvolání podaného k odvolacímu senátu — Přípustnost odvolání k odvolacímu senátu )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/46

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. června 2009 — LIBRO Handelsgesellschaft mbH v. OHIM — Dagmar Causley (LiBRO)
   (Věc T-418/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství LiBRO - Starší obrazová ochranná známka Společenství LIBERO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009] - Částečné zamítnutí zápisu - Návrh na zrušení podaný vedlejší účastnicí - Článek 134 odst. 3 jednacího řádu Soudu - Podpis vyjádření uvádějícího důvody odvolání podaného k odvolacímu senátu - Přípustnost odvolání k odvolacímu senátu“)
   2009/C 180/84
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: LIBRO Handelsgesellschaft mbH (Guntramsdorf, Rakousko) (zástupce: G. Prantl, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Dagmar Causley (Pleidelsheim, Německo) (zástupce: W. Günther, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. září 2007 (věc R 1454/2005-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi Dagmar Causley a LIBRO Handelsgesellschaft mbH

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Návrh Dagmar Causley se zamítá.

               3)

               LIBRO Handelsgesellschaft mbH se ukládá náhrada nákladů řízení, s výjimkou nákladů vynaložených Dagmar Causley.

               4)

               Dagmar Causley ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 8, 12.1.2008.


title: Věc C-112/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 24. února 2016 – Persidera SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti

text:
               17.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 24. února 2016 – Persidera SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti
   (Věc C-112/16)
   (2016/C 175/11)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: Persidera SpA

      Odpůrci: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti

      Předběžné otázky

               1)

               Brání právo Evropské unie, a zejména články 56, 101, 102 a 106 SFEU, článek 9 směrnice 2002/21/ES (1), tzv. rámcová směrnice, články 3, 5 a 7 směrnice 2002/20/ES (2), tzv. autorizační směrnice, a články 2 a 4 směrnice 2002/77/ES (3), tzv. směrnice o hospodářské soutěži, jakož i zásady zákazu diskriminace, transparentnosti, volné hospodářské soutěže, proporcionality, účinnosti a plurality informací, vnitrostátní právní úpravě, která pro účely určení počtu digitálních sítí, které mají být přiděleny provozovatelům při konverzi analogových sítí, stanoví zvážení ve stejném rozsahu jako analogových sítí provozovaných zcela legitimně i analogových sítí provozovaných v minulosti v rozporu s anti-koncentračními limity stanovenými vnitrostátními právními předpisy, o kterých již rozhodl Soudní dvůr nebo Evropská komise, nebo každopádně bez koncese?

               2)

               Brání právo Evropské unie, a zejména články 56, 101, 102 a 106 SFEU, článek 9 směrnice 2002/21/ES, tzv. rámcová směrnice, články 3, 5 a 7 směrnice 2002/20/ES, tzv. autorizační směrnice, a články 2 a 4 směrnice 2002/77/ES, tzv. směrnice o hospodářské soutěži, jakož i zásady zákazu diskriminace, transparentnosti, volné hospodářské soutěže, proporcionality, účinnosti a plurality informací, vnitrostátní právní úpravě, která pro účely určení počtu digitálních sítí, které mají být přiděleny provozovatelům při konverzi analogových sítí, zahrnujícího zvážení všech analogových sítí jakkoli provozovaných do té doby, třebaže v rozporu s anti-koncentračními limity stanovenými vnitrostátními právními předpisy, o kterých již rozhodl Soudní dvůr nebo Evropská komise, nebo každopádně bez koncese, stanoví konkrétně ve vztahu k provozovateli více sítí snížení počtu přidělených digitálních sítí ve srovnání s těmi, které provozuje v analogovém systému, v míře, která je proporcionálně větší, než jaká byla uložena konkurentům?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 33; Zvl. vyd. 13/29, s. 349).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 21; Zvl. vyd. 13/29, s. 337).

      (3)  Směrnice Komise 2002/77/ES ze dne 16. září 2002 o hospodářské soutěži na trzích sítí a služeb elektronických komunikací (Úř. věst. L 249, s. 21; Zvl. vyd. 08/02, s. 178).


title: Věc T-24/11: Žaloba podaná dne 19. ledna 2011 — Bank Refah Kargaran v. Rada

text:
               12.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/23

         Žaloba podaná dne 19. ledna 2011 — Bank Refah Kargaran v. Rada
   (Věc T-24/11)
   2011/C 80/44
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bank Refah Kargaran (Teherán, Írán) (zástupce: J. M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí 2010/644/SZBP ze dne 25. října 2010 v rozsahu, ve kterém se týká žalobkyně;

               —

               zrušil nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 v rozsahu, ve kterém se týká žalobkyně;

               —

               určil, že rozhodnutí 2010/644/SZBP je nepoužitelné ve vztahu k žalobkyni;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty uplatňované žalobkyní jsou v podstatě stejné nebo podobné s žalobními důvody a hlavními argumenty uplatňovanými ve věci T-4/11, Export Development Bank of Iran v. Rada.


title: Věc F-30/07: Žaloba podaná dne 28. března 2007 – Noworyta v. Parlament

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/38

         Žaloba podaná dne 28. března 2007 – Noworyta v. Parlament
   (Věc F-30/07)
   (2007/C 117/61)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lidia Noworyta (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 28. dubna 2006, kterým se zamítá návrh nadřízeného žalobkyně ze dne 20. října 2005 přiznat jí paušální náhradu za práci přesčas za zvláštních podmínek ve smyslu článku 3 přílohy VI služebního řádu nebo jakoukoli jinou náhradu buď podle článku 56a, nebo podle článku 56b služebního řádu;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně na podporu své žaloby uvádí nejprve porušení obecné zásady, podle které se na každého pracovníka musí vztahovat spravedlivé pracovní podmínky, zejména co se týče pracovní doby a náhrady nebo příplatku za práci přesčas z důvodu zvláštního rozvržení jeho pracovní doby.
   Zvláště uplatňuje, že článek 3 přílohy VI služebního řádu narozdíl od článků 56a a 56b služebního řádu nepodrobuje možnost přiznat paušální náhradu za práci přesčas za zvláštních pracovních podmínek podmínce, aby tato práce přesčas byla vykonávána pravidelně. Orgán oprávněný ke jmenování se podle žalobkyně dopustil nesprávného právního posouzení tím, že tuto podmínku doplnil do přijatých interních pravidel týkajících se náhrady za práci přesčas.
   Orgán oprávněný ke jmenování se údajně rovněž dopustil nesprávného právního posouzení tím, že uvedl, že úředníkům přijatým po 1. květnu 2004 nemůže být taková náhrada poskytnuta, i když je tato možnost výslovně uvedena v článku 1 uvedených interních pravidel.
   Žalobkyně krom toho tvrdí, že rozhodnutí zamítnout jí jakoukoli náhradu nebo příplatek za její zvláštní pracovní podmínky je porušením článků 56a a 56b služebního řádu, jakož i zásady rovného zacházení.
   Konečně stanovisko Parlamentu není podle žalobkyně soudržné, neboť generální ředitel generálního ředitelství Předsednictví tvrdil, že nikdo v telefonní ústředně pravidelně nepracuje přesčas, zatímco orgán oprávněný ke jmenování dospěl k závěru, že je uskutečňována studie pro zkoumání možností harmonizace pracovních podmínek v dotčeném oddělení přesněji z důvodu zvláštního rozvržení pracovní doby mimo obecné/obvyklé rozvržení pracovní doby.


               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/5

      Určení soudce nahrazujícího předsedu pro účely rozhodování o předběžných opatřeních
      (2010/C 288/09)
      Dne 20. září 2010 rozhodl Tribunál v souladu s článkem 106 jednacího řádu určit soudce p. Preka, aby nahradil předsedu Tribunálu v případě jeho nepřítomnosti nebo překážky na jeho straně jako soudce příslušného pro rozhodování o předběžných opatřeních na dobu od 20. září 2010 do 31. srpna 2011.


title: Věc F-56/13: Žaloba podaná dne 6. června 2013 — ZZ v. Komise

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/29

         Žaloba podaná dne 6. června 2013 — ZZ v. Komise
   (Věc F-56/13)
   2013/C 274/45
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: Me L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o převodu důchodových práv žalobkyně do důchodového systému Unie, které uplatňuje nová všeobecná prováděcí ustanovení týkající se článků 11 a 12 přílohy VIII služebného řádu úředníků.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným ke jmenování dne 27. února 2013, kterým byly zamítnuty stížnosti podané žalobkyní dne 7. ledna 2013 proti rozhodnutím PMO.4 ze dne 10. října 2012;

               —

               zrušit rovněž uvedená rozhodnutí přijatá PMO.4 dne 10. října 2012, proti kterým byly podány stížnosti žalobkyně;

               —

               konstatovat protiprávnost všeobecných prováděcích ustanovení k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu, která byla přijata 3. března 2011, především jejich článek 9, a prohlásit je za nepoužitelná v projednávané věci;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-305/06: Žaloba podaná dne 13. listopadu 2006 – Air Products and Chemicals Inc. v. OHIM – Messer Group (FERROMIX)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/61

         Žaloba podaná dne 13. listopadu 2006 – Air Products and Chemicals Inc. v. OHIM – Messer Group (FERROMIX)
   (Věc T-305/06)
   (2006/C 326/132)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Air Products and Chemicals Inc. (Allentown, USA) (zástupce: S. Heurung, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Messer Group GmbH (Sulzbach, Německo)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. září 2006 ve spojených věcech R 1270/2005-2 a R 1408/2005-2;

               —

               zamítnout v plném rozsahu napadenou přihlášku k zápisu ochranné známky „FERROMIX“ CTM 3 190 063;

               —

               předat rozhodnutí Soudu prvního stupně OHIM;

               —

               uložit Messer Group náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Messer Group GmbH

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „FERROMIX“ pro výrobky ve třídách 1 a 4 – přihláška č. 3 190 063

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka Společenství „FERROMAXX“ pro výrobky ve třídě 1

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám s ohledem na všechny výrobky ve třídě 1; zamítnutí námitek s ohledem na všechny výrobky ve třídě 4

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání podaného žalobkyní (R 1270/2005-2); vyhovění odvolání podanému Messer Group GmbH (R 1408/2005-2)

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, jelikož odvolací senát mimo jiné:

               —

               přecenil znalosti a informovanost neprofesionálních spotřebitelů plynů pro sváření;

               —

               nesprávně usoudil, že ochranná známka „FERROMAXX“ je přirozeně slabá;

               —

               nevěnoval dostatečnou pozornost skutečnosti, že dotčené výrobky jsou částečně totožné a částečně velmi podobné; a

               —

               nezohlednil celkový dojem ochranných známek jako celku.


title: Věc C-82/12: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španělsko) – Transportes Jordi Besora, SL v. Generalitat de Catalunya „Nepřímé daně — Spotřební daně — Směrnice 92/12/EHS — Článek 3 odst. 2 — Minerální oleje — Daň z maloobchodního prodeje — Pojem ‚zvláštní důvod‘  — Přenos pravomocí na autonomní společenství — Financování — Předem určené použití — Výdaje v oblasti zdravotnictví a životního prostředí“

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/3

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španělsko) – Transportes Jordi Besora, SL v. Generalitat de Catalunya
   (Věc C-82/12) (1)

   („Nepřímé daně - Spotřební daně - Směrnice 92/12/EHS - Článek 3 odst. 2 - Minerální oleje - Daň z maloobchodního prodeje - Pojem ‚zvláštní důvod‘ - Přenos pravomocí na autonomní společenství - Financování - Předem určené použití - Výdaje v oblasti zdravotnictví a životního prostředí“)
   2014/C 112/03
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Transportes Jordi Besora, SL

      Žalovaný: Generalitat de Catalunya

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Výklad čl. 3 odst. 2 směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani (Úř. věst. L 76, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 179) – Minerální oleje – Zvláštní daň z maloobchodního prodeje některých uhlovodíků – Jiné nepřímé daně než spotřební daň sledující zvláštní účely – Daň sledující cíl, který může být dosažen jinou harmonizovanou daní – Daň zavedená současně s přenesením některých pravomocí na regiony, která je zčásti určena k úhradě výdajů regionů spojených s novými přenesenými pravomocemi – Čistě rozpočtový cíl

      Výrok

   Článek 3 odst. 2 směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani, musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, které zavádí takovou daň z maloobchodního prodeje minerálních olejů, jako je daň z prodeje některých minerálních olejů (Impuesto sobre las Ventas Minoristas de Determinados Hidrocarburos) dotčená ve věci v původním řízení, přičemž takovou daň nelze považovat za daň mající zvláštní důvod ve smyslu tohoto ustanovení, pokud tuto daň určenou k financování výkonu pravomoci autonomních společenství v oblasti zdravotnictví a životního prostředí nelze považovat za daň, která sama o sobě směřuje k zajištění ochrany zdraví a životního prostředí.

      (1)  Úř. věst. C 138, 12.5.2012.


title: Věc T-200/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2010 — Interflon v. OHIM — Illinois Tool Works (FOODLUBE) ( Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství FOODLUBE — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Rozlišovací charakter — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2010 — Interflon v. OHIM — Illinois Tool Works (FOODLUBE)
   (Věc T-200/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství FOODLUBE - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Rozlišovací charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2010/C 317/46
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Interflon BV (Rosendaal, Nizozemsko) (zástupce: S. Wertwijn, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Novais Gonçalves, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Illinois Tool Works, Inc. (Glenview, Illinois, Spojené státy)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. března 2008 (věc R 638/2007-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Interflon BV a Illinois Tool Works, Inc.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 3. března 2008 (věc R 638/2007-2) se zrušuje v rozsahu, ve kterém zamítlo odvolání, pokud jde o chemické výrobky pro průmyslové účely, zařazené ve třídě 1, a průmyslové oleje a tuky, jakož i mazadla, zařazené ve třídě 4.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Účastníci řízení ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 19.7.2008.


title: Věc C-547/07: Žaloba podaná dne 7. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Polská republika

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/35

         Žaloba podaná dne 7. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Polská republika
   (Věc C-547/07)
   (2008/C 51/58)
   Jednací jazyk: polština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Recchia a K. Herrmann, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika neoznačením jako zvláště chráněné oblasti ptactva (dále jen „ZCHO“) všech území, která se při uplatnění všech ornitologických kriterií jeví jako nejvhodnější na ochranu druhů ptáků, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 1 a 2 4 směrnice Rady 79/409/EHS (1) o ochraně volně žijících ptáků,

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Polská republika měla povinnost označit zvláště chráněné oblasti ptactva (ZCHO) v okamžiku přistoupení k Evropské unii.
   V prosinci 2004 byl zveřejněn ornitologický seznam ptačích oblastí s evropským významem v Polsku (IBA 2004), který na základě ornitologických kriterií vymezoval 140 oblastí významných pro ochranu ptactva.
   Polská republika neoznačila jako ZCHO 15 území z ptačích oblastí uvedených v seznamu IBA 2004 i přesto, že polské orgány nepředložily žádné vědecké ověření odůvodňující jejich neoznačení.
   Rovněž, rozlohy 8 ZCHO jsou o hodně menší než jejich protějšky na seznamu IBA 2004, což způsobuje, že mimo jejich hranice se nacházejí území, která se podle IBA 2004 jeví jako nejvhodnější pro ochranu druhů ptáků.
   Polské orgány navíc v září 2007, aniž by to oznámily Komisi, provedly zmenšení rozlohy 5 označených ZCHO podstatným způsobem z hlediska ochrany ptáků.

      (1)  Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 15/01, s. 98.


title: Věc C-260/11: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom — Spojené království) — The Queen na žádost Davida Edwardse, Lilian Pallikaropoulos v. Environment Agency, First Secretary of State, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs ( „Životní prostředí — Aarhuská úmluva — Směrnice 85/337/EHS — Směrnice 2003/35/ES — Článek 10a — Směrnice 96/61/ES — Článek 15a — Přístup k právní ochraně v záležitostech životního prostředí — Pojem „postupy nevyžadující vysoké náklady“ soudních řízení“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom — Spojené království) — The Queen na žádost Davida Edwardse, Lilian Pallikaropoulos v. Environment Agency, First Secretary of State, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   (Věc C-260/11) (1)

   (Životní prostředí - Aarhuská úmluva - Směrnice 85/337/EHS - Směrnice 2003/35/ES - Článek 10a - Směrnice 96/61/ES - Článek 15a - Přístup k právní ochraně v záležitostech životního prostředí - Pojem „postupy nevyžadující vysoké náklady“ soudních řízení)
   2013/C 156/07
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: David Edwards, Lilian Pallikaropoulos, Regina

      Žalovaní: Environment Agency, First Secretary of State, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Supreme Court of the United Kingdom — Výklad článku 10a směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003 o účasti veřejnosti na vypracovávání některých plánů a programů týkajících se životního prostředí a o změně směrnic Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, pokud jde o účast veřejnosti a přístup k právní ochraně (Úř. věst. L 156, s. 17; Zvl. vyd. 15/07, s. 466) — Prohlášení Komise (Úř. věst. L 156, s. 17) — Výklad článku 15a směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění (Úř. věst. L 257, s. 26; Zvl. vyd. 15/03, s. 80), ve znění směrnice 2003/35/ES — Výklad čl. 9 odst. 4 (Aarhuské) úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí uzavřené jménem Evropského společenství rozhodnutím Rady ze dne 17. února 2005 (Úř. věst. L 124, s. 1) — Uložení účastníku řízení, který neměl ve věci úspěch, náhrady nákladů řízení — Pojem „postupy nevyžadující vysoké náklady“ soudních řízení

      Výrok

   Požadavek, podle kterého nesmí být soudní řízení nepřiměřeně nákladné, stanovený čl. 10a pátým pododstavcem směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí a čl. 15a pátým pododstavcem směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003, znamená, že dotčeným osobám nesmí být bráněno zahájit soudní řízení spadající do působnosti těchto článků ani pokračovat v účasti na takovém řízení z důvodu finanční zátěže, která by z toho mohla vyplývat. Pokud má vnitrostátní soud rozhodnout o uložení nákladů řízení jednotlivci, který jako žalobce neměl úspěch ve sporu v oblasti životního prostředí, nebo obecně, pokud, jak tomu může být v případě soudů Spojeného království, má v dřívější fázi řízení zaujmout stanovisko k případnému omezení nákladů řízení, které lze uložit navrhovateli, jenž neměl ve věci úspěch, musí se ujistit, že tento požadavek bude dodržen, a přitom musí zohlednit jak zájem osoby, která chce hájit svá práva, tak obecný zájem na ochraně životního prostředí.
   V rámci tohoto posouzení nemůže vnitrostátní soud své rozhodnutí zakládat pouze na hospodářské situaci dotčené osoby, ale musí rovněž provést objektivní analýzu výše nákladů řízení. Kromě toho může zohlednit situaci dotčených účastníků řízení, rozumné vyhlídky žadatele na úspěch, závažnost zájmů dotčených ve sporu pro žadatele a pro ochranu životního prostředí, složitost použitelného práva a řízení, případnou neuváženost návrhu v různých stadiích řízení, jakož i existenci vnitrostátního systému právní pomoci nebo režimu ochrany v oblasti nákladů řízení.
   Naproti tomu okolnost, že dotčená osoba nebyla v praxi odrazena od svého postupu, sama o sobě nestačí pro konstatování, že řízení pro ni není nepřiměřeně nákladné.
   Konečně nelze toto posuzování provádět podle odlišných kritérií v závislosti na tom, zda jde o rozhodnutí v prvním stupni, o odvolání nebo o dalším opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 226, 30.7.2011.


title: Věc F-124/12: Žaloba podaná dne 22. října 2012 — ZZ v. EMCDDA

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/72

         Žaloba podaná dne 22. října 2012 — ZZ v. EMCDDA
   (Věc F-124/12)
   2013/C 26/148
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí neobnovit smlouvu žalobce jakožto dočasného zaměstnance

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu zmocněného uzavírat pracovní smlouvy neobnovit smlouvu žalobce jakožto dočasného zaměstnance podle čl. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců;

               —

               v případě potřeby zrušit zamítavou odpověď na její stížnost na obnovení jeho smlouvy;

               —

               uložit EMCDDA náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-160/15: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 8. září 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – GS Media BV v. Sanoma Media Netherlands BV, Playboy Enterprises International Inc., Britt Geertruida Dekker „Řízení o předběžné otázce — Autorské právo a práva s ním související — Směrnice 2001/29/ES — Informační společnost — Harmonizace určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících — Článek 3 odst. 1 — Sdělování veřejnosti — Pojem — Internet — Hypertextové odkazy zpřístupňující chráněná díla dostupná na jiné internetové stránce bez svolení nositele práv — Díla dosud nezveřejněná nositelem práv — Umístění takových odkazů za účelem dosažení zisku“

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/7

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 8. září 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – GS Media BV v. Sanoma Media Netherlands BV, Playboy Enterprises International Inc., Britt Geertruida Dekker
   (Věc C-160/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Autorské právo a práva s ním související - Směrnice 2001/29/ES - Informační společnost - Harmonizace určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících - Článek 3 odst. 1 - Sdělování veřejnosti - Pojem - Internet - Hypertextové odkazy zpřístupňující chráněná díla dostupná na jiné internetové stránce bez svolení nositele práv - Díla dosud nezveřejněná nositelem práv - Umístění takových odkazů za účelem dosažení zisku“)
   (2016/C 402/08)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: GS Media BV

      Žalované: Sanoma Media Netherlands BV, Playboy Enterprises International Inc., Britt Geertruida Dekker

      Výrok

   Článek 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti musí být vykládán v tom smyslu, že za účelem posouzení, zda umístění hypertextových odkazů na internetové stránce na chráněná díla, která jsou volně dostupná na jiné internetové stránce bez souhlasu nositele autorského práva, představuje „sdělování veřejnosti“ ve smyslu tohoto ustanovení, je třeba určit, zda byly tyto odkazy poskytnuty nikoli za účelem dosažení zisku osobou, která nevěděla nebo nemohla rozumně vědět o protiprávní povaze zveřejnění těchto děl na této jiné internetové stránce, nebo zda naopak byly poskytnuty za účelem dosažení zisku, v kterémžto případě musí být taková znalost presumována.

      (1)  Úř. věst. C 205, 22.6.2015.


title: Věc T-461/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 20. září 2007 – Imagination Technologies v. OHIM (PURE DIGITAL) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství PURE DIGITAL — Absolutní důvody pro zamítnutí — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 — Rozlišovací způsobilost získaná užíváním — Článek 7 odst. 3 nařízení č. 40/94 )

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/46

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 20. září 2007 – Imagination Technologies v. OHIM (PURE DIGITAL)
   (Věc T-461/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství PURE DIGITAL - Absolutní důvody pro zamítnutí - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 - Rozlišovací způsobilost získaná užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení č. 40/94“)
   (2007/C 269/82)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Imagination Technologies Ltd (Kings Langley, Hertfordshire, Spojené království) (zástupci: M. Edenborough, barrister, P. Brownlow a N. Jenkins, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně D. Schennen, poté D. Botis, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žaloba na zrušení rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. září 2004 (věc R 108/2004-2), týkajícího se zamítnutí přihlášky k zápisu slovní ochranné známky PURE DIGITAL jako ochranné známky Společenství
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 57, 5.3.2005.


title: Věc T-115/09: Žaloba podaná dne 24. března 2009 — Electrolux v. Komise

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/42

         Žaloba podaná dne 24. března 2009 — Electrolux v. Komise
   (Věc T-115/09)
   2009/C 113/84
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: AB Electrolux (Stockholm, Švédsko) (zástupci: F. Wijckmans, H. Burez, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí v plném rozsahu z důvodu, že není splněna jedna nebo více (kumulativních) podmínek obsažených v Pokynech Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích nebo v každém případě z důvodu, že se Komise dostačujícím způsobem nepřesvědčila o tom, že je každá z těchto podmínek splněna,

               —

               podpůrně, zrušit rozhodnutí v plném rozsahu z důvodu nesplnění povinnosti uvést odůvodnění stanovené v článku 253 ES,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhá zrušení rozhodnutí Komise ze dne 21. října 2008 K(2008) 5995 v konečném znění, kterým se státní podpora poskytnutá francouzskými orgány na restrukturalizaci podniku FagorBrandt prohlašuje za určitých podmínek za slučitelnou se společným trhem [C 44/2007 (ex N 460/2007)]. Žalobkyně je konkurentem příjemce podpory a účastnila se vyšetřovacího řízení vedoucího k přijetí napadeného rozhodnutí.
   Žalobkyně namítá, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 87 odst. 3 písm. c) ES a Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (1). Žalobkyně se domnívá, že rozhodnutí je z právního hlediska chybné, a to z důvodu, že není splněna jedna nebo více kumulativních podmínek obsažených ve shora uvedených pokynech nebo v každém případě z důvodu, že se Komise dostačujícím způsobem nepřesvědčila o tom, že je každá z těchto podmínek splněna. Žalobkyně především uvádí, že Komise nedodržela:

               —

               podmínku „jednou a dost“,

               —

               podmínku, že restrukturalizační podpora nemá přispívat k umělému udržování podniků na trhu,

               —

               podmínku týkající se posuzování dřívější protiprávní podpory,

               —

               podmínku, že příjemcem podpory musí být podnik v obtížích,

               —

               podmínku, že příjemcem podpory by neměl být nově vytvořený podnik,

               —

               podmínku, že příjemce podpory musí obnovit svou dlouhodobou životaschopnost,

               —

               podmínku přijetí kompenzačních opatření s cílem zamezit přílišným narušením zapříčiněným restrukturalizační podporou a

               —

               podmínku, že podpora musí být omezena na minimum a že skutečný příspěvek (bez podpory) musí být učiněn obchodní skupinou.

         Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje povinnost uvést odůvodnění stanovenou v článku 253 ES, zejména ve vztahu k argumentům předloženým žalobkyní týkajícím se nadměrné strukturální kapacity v dotčeném odvětví, příspěvku příjemce na náklady restrukturalizačního plánu, který musí být „co možná nejvyšší“ a povinnosti splatit dřívější protiprávní podporu.

      (1)  Úř. věst. 2004 C 244, s. 2.


title: Věc C-561/14: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – Caner Genc v. Integrationsministeriet „Řízení o předběžné otázce – Dohoda o přidružení EHS-Turecko – Rozhodnutí č. 1/80 – Článek 13 – Doložka ‚standstill‘ – Sloučení rodiny – Vnitrostátní právní úprava, která stanoví v oblasti sloučení rodiny nové restriktivnější podmínky pro hospodářsky nečinné rodinné příslušníky hospodářsky činných tureckých státních příslušníků, kteří bydlí v dotyčném členském státě a mají v něm povolení k pobytu – Podmínka existence dostatečných vazeb umožňujících úspěšnou integraci“

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/17

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – Caner Genc v. Integrationsministeriet
      (Věc C-561/14) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Dohoda o přidružení EHS-Turecko - Rozhodnutí č. 1/80 - Článek 13 - Doložka ‚standstill‘ - Sloučení rodiny - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví v oblasti sloučení rodiny nové restriktivnější podmínky pro hospodářsky nečinné rodinné příslušníky hospodářsky činných tureckých státních příslušníků, kteří bydlí v dotyčném členském státě a mají v něm povolení k pobytu - Podmínka existence dostatečných vazeb umožňujících úspěšnou integraci“)
      (2016/C 211/20)
      Jednací jazyk: dánština

         Předkládající soud

      Østre Landsret

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Caner Genc

         Žalovaný: Integrationsministeriet

         Výrok

      Takové vnitrostátní opatření, o jaké se jedná v původním řízení, které podmiňuje sloučení rodiny tureckého pracovníka, jenž legálně pobývá v dotčeném členském státě, s jeho nezletilým dítětem tím, že dítě má nebo může mít v tomto členském státě dostatečné vazby umožňující jeho úspěšnou integraci, a to v případě, že dotyčné dítě a jeho druhý rodič pobývají ve státě původu nebo v jiném státě a žádost o sloučení rodiny je podána po uplynutí dvou let od okamžiku, kdy rodič pobývající v dotčeném členském státě získal povolení k trvalému pobytu nebo povolení k pobytu s možností trvalého pobytu, je „novým omezením“ ve smyslu článku 13 rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení, připojeného k Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, kterou dne 12. září 1963 podepsala v Ankaře Turecká republika na jedné straně a členské státy EHS a Společenství na straně druhé a která byla jménem Společenství uzavřena, schválena a potvrzena rozhodnutím Rady 64/732/EHS ze dne 23. prosince 1963.
      Takové omezení není odůvodněné.

         (1)  Úř. věst. C 65, 23.2.2015.


title: Věc F-58/13: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. března 2015 – Marcuccio v. Komise „Vyloučení z řízení uplatněné vůči zástupci účastníka řízení — Neurčení nového zástupce — Žalobce, jenž přestal odpovídat na výzvy Soudu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/47

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. března 2015 – Marcuccio v. Komise
   (Věc F-58/13) (1)

   („Vyloučení z řízení uplatněné vůči zástupci účastníka řízení - Neurčení nového zástupce - Žalobce, jenž přestal odpovídat na výzvy Soudu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 146/63)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: A., advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a B. Gattinara, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí, jímž byla zamítnuta žádost žalobce o náhradu škody vzniklé v důsledku toho, že žalovaná údajně zaslala dopis týkající se žalobce advokátovi, který žalobce nezastupoval, a tím porušila jeho právo na respektování soukromého života.

      Výrok usnesení

               1)

               O žalobě F-58/13, Marcuccio v. Komise, již není třeba rozhodovat.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 352, 30.11.2013, s. 26.


title: Věc C-308/07 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. února 2009 – Koldo Gorostiaga Atxalandabaso v. Evropský parlament ( Kasační opravný prostředek — Pravidla pro úhradu nákladů a příspěvků poslancům Evropského parlamentu — Inkaso neoprávněně vyplacených částek započtením — Splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudu prvního stupně — Právo na nestranný soud — Překážka věci pravomocně rozsouzené — Zásada řádné správy )

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. února 2009 – Koldo Gorostiaga Atxalandabaso v. Evropský parlament
   (Věc C-308/07 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Pravidla pro úhradu nákladů a příspěvků poslancům Evropského parlamentu - Inkaso neoprávněně vyplacených částek započtením - Splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudu prvního stupně - Právo na nestranný soud - Překážka věci pravomocně rozsouzené - Zásada řádné správy“)
   2009/C 90/03
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (zástupce: D. Rouget, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupci: H. Krück, C. Karamarcos a D. Moore, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 24. dubna 2007, Gorostiaga Atxalandabaso v. Parlament (T 132/06), kterým Soud zamítl žalobu navrhovatele směřující ke zrušení rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 22. března 2006, přijatého při výkonu rozsudku Soudu ze dne 22. prosince 2005, Gorostiaga Atxalandabaso v. Parlament (T-146/04), z důvodu, že tato žaloba je zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně neopodstatněná – Výklad článku 111 jednacího řádu Soudu a zásada nestrannosti – Výklad článku 27 pravidel o poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Panu Gorostiaga Atxalandabasovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc C-458/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 31. července 2017 Rami Makhloufem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 18. května 2017 ve věci T-410/16, Rami Makhlouf v. Rada Evropské unie

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/31

         Kasační opravný prostředek podaný dne 31. července 2017 Rami Makhloufem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 18. května 2017 ve věci T-410/16, Rami Makhlouf v. Rada Evropské unie
   (Věc C-458/17 P)
   (2017/C 309/42)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Rami Makhlouf (zástupce: E. Ruchat, advokát)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               prohlásil tento kasační opravný prostředek za přípustný a opodstatněný;

         a z toho důvodu,

               —

               zrušil rozsudek ze dne 18. května 2017 vydaný Tribunálem Evropské unie ve věci T-410/16, Rami Makhlouf v. Rada Evropské unie, ECLI:EU:T:2017:349;

         a
   ve věci nově rozhodl tak, aby,

               —

               zrušil rozhodnutí (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016 (1) a související prováděcí akty v rozsahu, v němž se týkají navrhovatele;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů tohoto řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení, jelikož Tribunál porušil právo navrhovatele být vyslechnut před přijetím nových omezujících opatření zakotvené v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie.
   Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení a zkreslení skutkového stavu, jelikož Tribunál nezohlednil články předložené navrhovatelem na podporu jeho žaloby na neplatnost, aby prokázal, že nepodporoval syrský režim.
   Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení, jelikož Tribunál nerozhodl, že ustanovení článků 27 a 28 rozhodnutí 2013/255/SZBP (2), na základě kterých příslušnost k rodině Al-Assad nebo rodině Makhlouf představuje samostatné kritérium odůvodňující uložení sankce, jsou protiprávní, čímž přenesl důkazní břemeno.
   Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení a nedostatečného odůvodnění, jelikož Tribunál rozhodl, že pojem „přední podnikatel“ je dostatečně přesný k tomu, aby mohl být navrhovatel zahrnut na seznam osob a subjektů, na které se vztahují omezující opatření, a neuvedl důvody, pro které měl za to, že navrhovatel měl jakýkoliv vliv na syrský režim.

      (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2016, L 141, s. 125).

      (2)  Rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2013, L 147, s. 14),


title: Věc T-270/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  29. září 2005  – BIC v. Komise

text:
               10.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/19

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 29. září 2005 – BIC v. Komise
   (Věc T-270/04) (1)

   (2005/C 315/34)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004


title: Věc C-101/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 2. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/53

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 2. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-101/06) (1)

   (2006/C 326/113)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Věc C-457/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landgericht Wiesbaden ze dne  23. listopadu 2005  ve věci Schutzverband der Spirituosen-Industrie e.V. proti Diageo Deutschland GmbH

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landgericht Wiesbaden ze dne 23. listopadu 2005 ve věci Schutzverband der Spirituosen-Industrie e.V. proti Diageo Deutschland GmbH
   (Věc C-457/05)
   (2006/C 60/42)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Landgericht Wiesbaden (Německo) ze dne 23. listopadu 2005 ve věci Schutzverband der Spirituosen-Industrie e.V. proti Diageo Deutschland GmbH, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 27. prosince 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Landgericht Wiesbaden žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Musí být čl. 5 odst. 3 písm. b) druhý pododstavec věta druhá ve spojení s čl. 5 odst. 3 písm. d) ve spojení s přílohou III bodem 4 směrnice Rady 75/106/EHS ze dne 19. prosince 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zhotovení některých kapalných výrobků v hotovém balení podle objemu (Úř. věst. 1975, L 106, s. 31; Zvl. vyd. 13/02, s. 156, naposledy změněna Aktem o přistoupení ze dne 23. září 2003, Úř. věst. 2003, L 236, s. 33, dále jen „směrnice 75/106/EHS“) vykládán v tom smyslu, že výrobky s balením v objemu 0, 071 litru, které jsou v Irsku nebo Spojeném království legálně vyráběny nebo uváděny na trh, mohou být uvedeny na trh i v jiných členských státech?

               2)

               Pokud bude odpověď na první otázku záporná, je čl. 5 odst. 3 písm. b) druhý pododstavec věta druhá ve spojení s čl. 5 odst. 3 písm. d) ve spojení s přílohou III bodem 4 směrnice Rady 75/106/EHS v souladu se zásadou volného pohybu zboží podle článků 28 a 30 Smlouvy o založení ES?


title: Věc C-158/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemsko) dne  23. března 2006  – Stichting ROM-projecten v. Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 23. března 2006 – Stichting ROM-projecten v. Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Věc C-158/06)
   (2006/C 154/11)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemsko)
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Stichting ROM-projecten

      Žalovaný: Staatssecretaris van Economische Zaken
   Předběžné otázky

               1.

               Je článek 6 rozhodnutí Komise K(95)1753 ze dne 16. října 1995 o poskytnutí příspěvku Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) a Evropského sociálního fondu (ESF) pro operační program v rámci iniciativy Společenství týkající se SMP ve prospěch oblastí, které v Nizozemsku přicházejí v úvahu pro cíle č. 1 a č. 2, bezpodmínečný a dostatečně přesný, tak aby byl přímo použitelný ve vnitrostátním právním řádu?

               2.

               V případě kladné odpovědi na první otázku:
               Má být článek 249 ES vykládán v tom smyslu, že článek 6 uvedeného rozhodnutí přímo zavazuje občana k tomu, aby jako konečný příjemce uzavřel nejpozději do 31. prosince 1999 právně závazné dohody a konkrétně vyčlenil potřebné prostředky?

               3.

               V případě kladné odpovědi na druhou otázku:
               Ponechává čl. 38 odst. 1 písm. h) nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 (1) ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech s přihlédnutím k zásadám práva Společenství členským státům prostor pro uvážení, který jim umožňuje upustit od zpětného vymáhání z důvodu porušení některého ustanovení, pokud dotčenému příjemci podpory nebylo toto ustanovení známo a jeho neznalost mu ani nelze vytýkat?

      (1)  Úř. věst. L 161, s. 1


title: Věc C-402/05 P: Kasační opravný prostředek podaný  17. listopadu 2005  Yassinem Abdullahem Kadim proti rozsudku vydanému dne  21. září 2005  Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým rozšířeným senátem) ve věci T-315/01, Yassin Abdullah Kadi v. Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/19

         Kasační opravný prostředek podaný 17. listopadu 2005 Yassinem Abdullahem Kadim proti rozsudku vydanému dne 21. září 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým rozšířeným senátem) ve věci T-315/01, Yassin Abdullah Kadi v. Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství
   (Věc C-402/05 P)
   (2006/C 36/39)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen 17. listopadu 2005 kasační opravný prostředek podaný Yassinem Abdullahem Kadim, s bydlištěm v Jeddahu (Saudská Arábie), zastoupeným Ianem Brownliem CBE QC, Davidem Andersonem QC, Pushpinderem Sainim, Barrister a Guyem Martinem, Solicitor, proti rozsudku vydanému dne 21. září 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým senátem) ve věci T-315/01, Yassin Abdullah Kadi v. Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství.
   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               a)

               zrušil rozhodnutí Soudu prvního stupně v plném rozsahu;

               b)

               prohlásil nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 (1) za neplatné;

               c)

               uložil Radě a/nebo Komisi náhradu nákladů vynaložených žalobcem v řízení o tomto kasačním opravném prostředku a v řízení před Soudem prvního stupně.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatel tvrdí, že se Soud prvního stupně dopustil právního omylu tím, že rozhodl, že článek 308 ES ve spojení s články 60 a 301 ES byl dostatečným právním základem pro nařízení 881/2002.
   Navrhovatel dále tvrdí, že Soud prvního stupně podal nesprávný výklad relevantních zásad mezinárodního práva:

               —

               rozhodnutí Soudu spojuje otázku Charty OSN jako zdroje smluvních závazků s odlišnou otázkou účinků rozhodnutí Rady bezpečnosti pro členské státy;

               —

               Soud se dopustil právního omylu tím, že dospěl k závěru, že rezoluce Rady bezpečnosti přijaté na základě Kapitoly VII Charty OSN mají být automaticky přejaty do vnitrostátního právního a soudního systému;

               —

               Soud se dopustil omylu tím, že rozhodl, že má nyní pravomoc přezkoumat zákonnost rezolucí Rady bezpečnosti přijatých na základě Kapitoly VII Charty OSN;

               —

               odůvodnění Soudu vykazuje podstatnou nesoudržnost při nakládání se zásadou jus cogens;

               —

               Soud nezvážil právní význam skutečnosti, že Rada bezpečnosti neustanovila nezávislý mezinárodní soud.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu


title: Věc C-123/14: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 15. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad – Varna – Bulharsko) – „Itales“ OOD v. Direktor na Direkcia „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Daně — DPH — Směrnice 2006/112/ES — Zásada daňové neutrality — Odpočet DPH odvedené na vstupu — Pojem, dodání zboží’ — Podmínky existence dodání zboží — Neexistence důkazu, že zboží se nachází ve skutečné držbě přímého dodavatele“

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/6

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 15. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad – Varna – Bulharsko) – „Itales“ OOD v. Direktor na Direkcia „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite
   (Věc C-123/14) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Daně - DPH - Směrnice 2006/112/ES - Zásada daňové neutrality - Odpočet DPH odvedené na vstupu - Pojem, dodání zboží’ - Podmínky existence dodání zboží - Neexistence důkazu, že zboží se nachází ve skutečné držbě přímého dodavatele“)
   (2015/C 320/07)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad – Varna

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně:„Itales“ OOD

      Žalovaný: Direktor na Direkcia „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite

      Výrok

   Ustanovení směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty týkající se nároku na odpočet daně z přidané hodnoty, musejí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby daňový orgán členského státu považoval dodání zboží za neuskutečněné s tím důsledkem, že bude překážkou tomu, aby daň z přidané hodnoty, kterou je zatížena tato koupě, mohl kupující odpočítat z důvodu, že kupující neprokázal ani původ dotyčného zboží, ani držbu jeho dodavatele, přičemž tento orgán neprokázal, že se tento kupující účastnil podvodu týkajícího se daně z přidané hodnoty a věděl nebo měl vědět, že dotčené plnění bylo součástí takového podvodu.

      (1)  Úř. věst. C 151, 19.5.2014.


title: Věc T-189/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. ledna 2013 — Yordanov v. OHIM — Distribuidora comercial del frio (DISCO DESIGNER) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství DISCO DESIGNER — Starší obrazová ochranná známka Společenství DISCO — Relativní důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny — Totožnost výrobků — Podobnost výrobků — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               9.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. ledna 2013 — Yordanov v. OHIM — Distribuidora comercial del frio (DISCO DESIGNER)
   (Věc T-189/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství DISCO DESIGNER - Starší obrazová ochranná známka Společenství DISCO - Relativní důvod zamítnutí - Nebezpečí záměny - Totožnost výrobků - Podobnost výrobků - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 71/25
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Peter Yordanov (Ruse, Bulharsko) (zástupce: T. Walter, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: K. Klüpfel a A. Pohlmann, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Distribuidora comercial del frio, SA (Madrid, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. ledna 2011 (věc R 803/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Distribuidora comercial del frio, SA a Peterem Yordanovem

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá

               2)

               Peteru Yordanovovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 152, 21.5.2011.


title: Věc T-261/16: Žaloba podaná dne 25. května 2016 – Portugalsko v. Komise

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/52

         Žaloba podaná dne 25. května 2016 – Portugalsko v. Komise
   (Věc T-261/16)
   (2016/C 270/60)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão a J. Saraiva de Almeida, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) č. 2016417 ze dne 17. března 2016, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) v rozsahu, v němž vyloučilo z financování částku 385 762,22 eura odpovídající výdajům, které Portugalsko vykázalo v rámci zvláštní podpory upravené v článku 68 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, v účetních rocích 2011, 2012 a 2013;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 46 odst. 2 nařízení Komise č. 1122/2009 – dodržování ze strany portugalských orgánů všech norem týkajících se kontrol „dodatečných plateb na dojnici“ v rámci zvláštní podpory poskytnuté portugalskou vládou v souladu s článkem 68 nařízení č. 73/2009.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 31 odst. 2 nařízení Rady č. 1290/2005 z důvodu nesplnění požadavků stanovených Komisí v pokynech obsažených v dokumentu č. VI/5330/97 k uplatnění finanční opravy ve výši 2 %.


title: Věc T-284/12: Žaloba podaná dne 29. června 2012 — Oro Clean Chemie v. OHIM — Merz Pharma (PROSEPT)

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/25

         Žaloba podaná dne 29. června 2012 — Oro Clean Chemie v. OHIM — Merz Pharma (PROSEPT)
   (Věc T-284/12)
   2012/C 258/47
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Oro Clean Chemie AG (Fehraltorf, Švýcarsko) (zástupce: F. Ekey, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Merz Pharma GmbH & Co. KGaA (Frankfurt nad Mohanem, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 29. března 2012 ve věci R 1053/2011-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „PROSEPT“ pro výrobky zařazené do třídy 5 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8 353 245

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Merz Pharma GmbH & Co. KGaA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: národní slovní ochranná známka „Pursept“ pro výrobky zařazené do třídy 5, jakož i čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení č. 207/2009

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 75 druhé věty, jakož i čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-229/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 22. května 2006 – Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft mbH v. Hauptzollamt Kiel

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 22. května 2006 – Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft mbH v. Hauptzollamt Kiel
   (Věc C-229/06)
   (2006/C 190/14)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Hamburg
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft mbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Kiel
   Předběžná otázka
   Mají být oloupaná semena tykví pěstovaných jako zelenina, která ztratila svoji schopnost klíčit a jsou určena pro pekařský průmysl, zařazena do podpoložky 1209 91 90 kombinované nomenklatury (KN) (1) nebo do podpoložky 1212 99 80 (KN)?

      (1)  Příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23.července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku – Úř. věst. L 256. s. 1.


title: Věc T-650/16: Žaloba podaná dne 7. září 2016 – LG Electronics v. EUIPO (QD)

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/58

         Žaloba podaná dne 7. září 2016 – LG Electronics v. EUIPO (QD)
   (Věc T-650/16)
   (2016/C 402/68)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: LG Electronics, Inc. (Soul, Jižní Korea) (zástupce: R. Schiffer, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „QD“ – Přihláška č. 13 633 516

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. května 2016, ve věci R 2046/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009.


title: Spojené věci C-396/05, C-419/05 a C-450/05: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. prosince 2007  (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Berlin, Landessozialgericht Berlin-Brandenburg – Německo) – Doris Habelt (C-396/05), Martha Möser (C-419/05), Peter Wachter (C-450/05) v. Deutsche Rentenversicherung Bund (Sociální zabezpečení — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Přílohy III a VI — Volný pohyb osob — Články 18 ES, 39 ES a 42 ES — Dávky ve stáří — Doby přispívání získané mimo území Spolkové republiky Německo — Nepřenositelnost)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/10

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. prosince 2007 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Berlin, Landessozialgericht Berlin-Brandenburg – Německo) – Doris Habelt (C-396/05), Martha Möser (C-419/05), Peter Wachter (C-450/05) v. Deutsche Rentenversicherung Bund
   (Spojené věci C-396/05, C-419/05 a C-450/05) (1)

   (Sociální zabezpečení - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Přílohy III a VI - Volný pohyb osob - Články 18 ES, 39 ES a 42 ES - Dávky ve stáří - Doby přispívání získané mimo území Spolkové republiky Německo - Nepřenositelnost)
   (2008/C 51/16)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Sozialgericht Berlin, Landessozialgericht Berlin-Brandenburg
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Doris Habelt (C-396/05), Martha Möser (C-419/05), Peter Wachter (C-450/05)

      Žalovaná: Deutsche Rentenversicherung Bund
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Sozialgericht Berlin – Výklad článku 42 Smlouvy o ES – Platnost přílohy VI. C. Německo, č. 1 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996 (Úř. věst. 1997, L 28, s. 1; Zvl. vyd. 05/03, s. 3) – Odmítnutí vyplacení německých dávek ve stáří za doby zaměstnání získané mezi lety 1939 a 1945 na území Sudet německé státní příslušnici, která své bydliště přenesla do Belgie
   Výrok

               1)

               Ustanovení přílohy VI části C nazvané „Německo“ bodu 1 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, jsou neslučitelná s volným pohybem osob a zejména s článkem 42 ES v rozsahu, v němž za takových okolností, jako jsou okolnosti v původních řízeních, umožňují vázat zohlednění dob přispívání získaných mezi lety 1937 a 1945 na těch částech území, kde platily zákony sociálního zabezpečení Německé říše, ale které se nacházejí mimo území Spolkové republiky Německo, za účelem vyplácení dávek ve stáří na podmínku, že příjemce má bydliště na území tohoto členského státu.

               2)

               Ustanovení přílohy III částí A a B bodu 35 nazvaného „Německo-Rakousko“ písm. e) nařízení č. 1408/71 v platném znění jsou neslučitelná s články 39 ES a 42 ES v rozsahu, v němž za takových okolností, jako jsou okolnosti v původním řízení, kdy má příjemce bydliště v Rakousku, umožňují vázat zohlednění dob přispívání získaných podle zákona týkajícího se důchodových práv získaných na základě příspěvků v zahraničí (Fremdrentengesetz) mezi lety 1953 a 1970 v Rumunsku, za účelem vyplácení dávek ve stáří na podmínku, že příjemce má bydliště na území Spolkové republiky Německo.

               3)

               Ustanovení přílohy VI části C nazvané „Německo“ bodu 1 nařízení č. 1408/71 v platném znění jsou neslučitelná s volným pohybem osob a zejména s článkem 42 ES v rozsahu, v němž za takových okolností, jako jsou okolnosti v původním řízení, umožňují vázat zohlednění dob přispívání získaných podle FRG mezi lety 1953 a 1970 v Rumunsku, za účelem vyplácení dávek ve stáří na podmínku, že příjemce má bydliště na území Spolkové republiky Německo.

      (1)  Úř. věst. C 22, 28.1.2006.

      Úř. věst. C 74, 25.3.2006.