title: Věc C-132/07: Usnesení předsedy druhého senátu Soudního dvora ze dne 12. března 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van koophandel te Brussel — Belgie) — Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV v. Andacon NV

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/34

         Usnesení předsedy druhého senátu Soudního dvora ze dne 12. března 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van koophandel te Brussel — Belgie) — Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV v. Andacon NV
   (Věc C-132/07) (1)

   2009/C 141/61

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


title: Věc C-310/08: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. února 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal — Spojené království) — London Borough of Harrow v. Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department ( Volný pohyb osob — Právo pobytu státního příslušníka třetího státu, který je manželem nebo manželkou státního příslušníka členského státu, a jeho dětí, které jsou státními příslušníky členského státu — Ukončení výdělečné činnosti státního příslušníka členského státu následované jeho odjezdem z hostitelského členského státu — Zápis dětí do vzdělávacího zařízení — Nedostatek prostředků na obživu — Nařízení (EHS) č. 1612/68 — Článek 12 — Směrnice 2004/38/ES )

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. února 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal — Spojené království) — London Borough of Harrow v. Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department
   (Věc C-310/08) (1)

   („Volný pohyb osob - Právo pobytu státního příslušníka třetího státu, který je manželem nebo manželkou státního příslušníka členského státu, a jeho dětí, které jsou státními příslušníky členského státu - Ukončení výdělečné činnosti státního příslušníka členského státu následované jeho odjezdem z hostitelského členského státu - Zápis dětí do vzdělávacího zařízení - Nedostatek prostředků na obživu - Nařízení (EHS) č. 1612/68 - Článek 12 - Směrnice 2004/38/ES“)
   2010/C 100/03
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: London Borough of Harrow

      Žalovaní: Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Court of Appeal — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38 ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46) a článku 12 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (Úř. věst. L 257, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 15) — Manželka, která je státním příslušníkem třetí země, a její děti, které jsou státními příslušníky členského státu, která doprovázela svého manžela, státního příslušníka takového členského státu, do Spojeného království, kde měl postavení pracovníka — Právo pobytu manželky a dětí poté, co manžel přestal mít postavení pracovníka a odjel ze Spojeného království

      Výrok

   Za takových okolností, jako jsou okolnosti ve věci v původním řízení, mohou děti státního příslušníka členského státu, který pracuje nebo pracoval v hostitelském členském státu a rodič, který o ně skutečně pečuje, uplatňovat v posledně uvedeném členském státu právo pobytu toliko na základě článku 12 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství, ve znění nařízení Rady (EHS) č. 2434/92 ze dne 27. července 1992, aniž by takové právo podléhalo podmínce, že v tomto státu mají dostatečné prostředky a komplexní zdravotní pojištění.

      (1)  Úř. věst. C 247, 27.9.2008.


title: Věc C-151/14: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. září 2015 – Evropská komise v. Lotyšská republika „Nesplnění povinnosti státem — Článek 49 SFEU — Svoboda usazování — Notáři — Podmínka státní příslušnosti — Článek 51 SFEU — Spojitost s výkonem veřejné moci“

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/13

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. září 2015 – Evropská komise v. Lotyšská republika
   (Věc C-151/14) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Článek 49 SFEU - Svoboda usazování - Notáři - Podmínka státní příslušnosti - Článek 51 SFEU - Spojitost s výkonem veřejné moci“)
   (2015/C 363/15)
   Jednací jazyk: lotyština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: I. Rubene a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalovaná: Lotyšská republika (zástupci: D. Pelše, I. Kalniņš a K. Freimanis, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Česká republika (zástupci: M. Smolek a J. Vláčil, zmocněnci), Maďarsko (zástupci: M. Tátrai a M. Fehér, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Lotyšská republika tím, že pro přístup k povolání notáře stanovila podmínku státní příslušnosti, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 49 SFEU.

               2)

               Lotyšské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Česká republika ponese vlastní náklady řízení.

               4)

               Maďarsko ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 159, 26.5.2014.


title: Věc T-213/15: Usnesení Tribunálu ze dne 2. prosince 2015 – Lidl Stiftung v. OHIM – toom Baumarkt (Super Samstag) „Ochranná známka Společenství — Návrh na prohlášení neplatnosti — Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/60

         Usnesení Tribunálu ze dne 2. prosince 2015 – Lidl Stiftung v. OHIM – toom Baumarkt (Super Samstag)
   (Věc T-213/15) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Návrh na prohlášení neplatnosti - Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2016/C 038/81)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo) (zástupci: M. Wolter a A.C. Berger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: H.P. Kunz, zaměstnanec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: toom Baumarkt GmbH (Kolín, Německo) (zástupci: M. Kinkeldey, S. Brandstätter a J. Rosenhäger, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. února 2015 (věc R 657/2014-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi toom Baumarkt GmbH a Lidl Stiftung & Co. KG.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2.

               Společnosti Lidl Stiftung & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 205, 22. 6. 2015.


title: Věc F-35/16: Žaloba podaná dne 11. července 2016 – ZZ v. Komise

text:
               5.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/36

         Žaloba podaná dne 11. července 2016 – ZZ v. Komise
   (Věc F-35/16)
   (2016/C 326/61)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: N. Flandin a S. Rodrigues, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, jímž bylo zamítnuto zařazení žalobkyně do platové třídy, která podle jejího názoru odpovídá její odborné praxi.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit napadené rozhodnutí a v případě potřeby rozhodnutí o zamítnutí stížnosti;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-96/08: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 28. října 2010 — Cerafogli v. Evropská centrální banka ( Veřejná služba — Zaměstnanci ECB — Odměna — Dodatečné zvýšení platu — Povýšení ad personam — Konzultace výboru zaměstnanců za účelem stanovení kritérií pro přiznávání dodatečného zvýšení platu )

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/37

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 28. října 2010 — Cerafogli v. Evropská centrální banka
   (Věc F-96/08) (1)

   (Veřejná služba - Zaměstnanci ECB - Odměna - Dodatečné zvýšení platu - Povýšení ad personam - Konzultace výboru zaměstnanců za účelem stanovení kritérií pro přiznávání dodatečného zvýšení platu)
   2011/C 13/70
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupkyně: L. Levi a M. Vandenbussche, advokátky)

      Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: F. Malfrère a N. Urban, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí ECB nepovýšit žalobkyni ad personam a uložení žalované zaplatit náhradu nemajetkové újmy způsobené žalobkyni.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí, kterým Evropská centrální banka odmítla přiznat M. C. Cerafogli dodatečné zvýšení platu za rok 2008, se ruší.

               2)

               Evropské centrální bance se ukládá zaplatit M. C. Cerafogli částku 3000 eur.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Evropské centrální bance se ukládá náhrada veškerých nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009, s. 75.


title: Věc T-852/16: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2016 – Access Info Europe v. Komise

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/32

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2016 – Access Info Europe v. Komise
   (Věc T-852/16)
   (2017/C 053/40)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Access Info Europe (Madrid, Španělsko) (zástupci: O. Brouwer, E. Raedts a J. Wolfhagen, lawyers)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise C(2016) 6030 ze dne 19. září 2016, kterým byl odmítnut přístup k dokumentům požadovaným žalobkyní podle nařízení (ES) č. 1049/2001;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení žalobkyně včetně nákladů případných vedlejších účastníků řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně použila čl. 4 odst. 1 písm. a) třetí odrážku nařízení (ES) č. 1049/2001 tím, že rozhodla, že přístup k požadovaným dokumentům by závažně narušil mezinárodní vztahy.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně použila čl. 4 odst. 2 druhou odrážku nařízení (ES) č. 1049/2001 tím, že rozhodla, že přístup k požadovaným dokumentům by závažně narušil ochranu probíhajících řízení, která byla zahájena ve věcech T-192/16, T-193/16 a T-257/16 a že přístup k uvedeným dokumentům by narušil zájem Komise na získání objektivního a uceleného právního poradenství. Tímto žalobním důvodem se také tvrdí, že Komise nerozpoznala, že přístup k požadovaným dokumentům má přednost před veřejným zájmem a že by z tohoto důvodu měly být zpřístupněny.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně použila čl. 4 odst. 3 druhý a třetí pododstavec nařízení (ES) č. 1049/2001, když rozhodla, že přístup k požadovaným dokumentům by závažně narušil rozhodovací postup, anebo když nerozpoznala, že existuje převažující veřejný zájem zejména s ohledem na to, že dotčený rozhodovací postup byl ukončen.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně použila čl. 46 odst. 6 nařízení (ES) č. 1049/2001 tím, že neumožnila alespoň částečný přístup k požadovaným dokumentům, které zcela odepřela zpřístupnit.


title: Věc T-624/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. prosince 2015 – Bice International v. OHIM – Bice (bice) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka společenství bice — Starší národní obrazová ochranná známka 1926 BiCE RISTORANTE — Neexistence skutečného užívání starší ochranné známky — Článek 57 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009“

text:
               15.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 59/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. prosince 2015 – Bice International v. OHIM – Bice (bice)
   (Věc T-624/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka společenství bice - Starší národní obrazová ochranná známka 1926 BiCE RISTORANTE - Neexistence skutečného užívání starší ochranné známky - Článek 57 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009“)
   (2016/C 059/17)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bice International Ltd (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupci: původně N. Gibb, solicitor a D. McFarland, barrister, poté D. McFarland)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Bice AG (Baar, Švýcarsko) (zástupce: D. Pauli, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. května 2014 (věc R 1249/2013-1), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Bice International Ltd a Bice AG

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Bice International Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 351, 6.10.2014.


title: Věc C-384/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste Aanleg te Brussel (Belgie) dne 19. července 2011 — Tate & Lyle Investments Ltd. v. Belgický stát, další účastnice řízení: Syral Belgium NV

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste Aanleg te Brussel (Belgie) dne 19. července 2011 — Tate & Lyle Investments Ltd. v. Belgický stát, další účastnice řízení: Syral Belgium NV
   (Věc C-384/11)
   2011/C 282/26
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste Aanleg te Brussel

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Tate & Lyle Investments Ltd.

      Žalovaný: Belgický stát

      Další účastnice řízení: Syral Belgium NV

      Předběžná otázka

   Brání článek 63 SFEU (dříve článek 56 Smlouvy o ES) právní úpravě členského státu, podle které tuzemská podílová společnost, která vlastní na jiné tuzemské společnosti podíl ve výši méně než 10 % kapitálu, avšak s pořizovací hodnotou minimálně 1,2 milionů Euro, podléhá srážkové dani ve výši 10 %, přičemž se ale tato srážková daň započítává na v Belgii dlužnou korporační daň a případný rozdíl se vrací, a popřípadě se současně může požadovat použití daňové úpravy („definitivně zdaněné příjmy“), která umožňuje snížit daňový základ dodatečně o náklady spojené s podílem, zatímco pro společnosti se sídlem v jiném členském státě Evropské unie, které přijímají takové dividendy nebo výplaty považované za dividendy z téhož podílu na tuzemské společnosti představuje zadržená srážková daň (srážková daň z majetku) ve výši 10 % konečnou daň, kterou nelze vrátit a nelze snížit s odvoláním se na výše citovanou daňovou úpravu („definitivně zdaněné příjmy“)?


title: Věc C-496/10: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. ledna 2012 — (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Ufficio del Giudice di Pace di Venafro — Itálie) — trestní řízení proti Aldu Patriciellovi ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Člen Evropského parlamentu — Protokolu o výsadách a imunitách — Článek 8 — Trestní řízení pro trestný čin urážky na cti — Prohlášení uskutečněná mimo prostor Parlamentu — Pojem „názor vyjádřený v rámci výkonu parlamentních funkcí“ — Imunita — Podmínky“ )

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/2

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. ledna 2012 — (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Ufficio del Giudice di Pace di Venafro — Itálie) — trestní řízení proti Aldu Patriciellovi
   (Věc C-496/10) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Člen Evropského parlamentu - Protokolu o výsadách a imunitách - Článek 8 - Trestní řízení pro trestný čin urážky na cti - Prohlášení uskutečněná mimo prostor Parlamentu - Pojem „názor vyjádřený v rámci výkonu parlamentních funkcí“ - Imunita - Podmínky)
   2012/C 109/03
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Ufficio del Giudice di Pace di Venafro

      Účastník původního trestního řízení

   Aldo Patriciello

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Ufficio del Giudice di Pace di Venafro — Výklad článku 9 a 10 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských Společenství (Úř. věst. 1967, 152, s. 13) — Člen Evropského parlamentu, kterému je přičítán trestný čin urážky na cti v důsledku falešného obvinění zástupce pořádkových sil — Pojem názor vyjádřený v rámci výkonu parlamentních funkcí

      Výrok

   Článek 8 Protokolu o výsadách a imunitách Evropské Unie, který je připojen ke Smlouvám o EU, FEU a ESAE musí být vykládán v tom smyslu, že prohlášení poslance Evropského parlamentu uskutečněné mimo prostor Parlamentu, které vedlo k trestním stíháním v jeho členském státě původu pro trestný čin urážky na cti, představuje názor vyjádřený v rámci výkonu parlamentních funkcí, který podléhá imunitě podle tohoto ustanovení jen tehdy, když toto prohlášení odpovídá subjektivnímu názoru, který přímo a zjevně souvisí s výkonem takových funkcí. Je věcí předkládajícího soudu, aby určil, zda tyto podmínky jsou splněny ve věci v původním řízení.

      (1)  Úř. věst. C 346, 18.12.2010.


title: Věc F-139/07: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 10. září 2009 — Van Arum v. Parlament ( Veřejná služba — Úředníci — Hodnocení — Hodnotící zpráva — Dosah stížnosti uvedené v článku 90 služebního řádu )

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/83

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 10. září 2009 — Van Arum v. Parlament
   (Věc F-139/07) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Hodnocení - Hodnotící zpráva - Dosah stížnosti uvedené v článku 90 služebního řádu“)
   2009/C 267/149
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Rinse van Arum (Winksele, Belgie) (zástupce: W. van den Muijsenbergh, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: J. F. De Wachter, C. Burgos a K. Zejdová, zmocněnci)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Návrh na změnu nebo, podpůrně, na zrušení hodnotící zprávy a na to, aby bylo žalovanému uloženo zaplatit symbolickou částku 1 euro jako náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2009, s. 49.


title: Věc T-288/12: Žaloba podaná dne 26. června 2012 — EI du Pont de Nemours v. OHIM — Zueco Ruiz (ZYTEL)

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/13

         Žaloba podaná dne 26. června 2012 — EI du Pont de Nemours v. OHIM — Zueco Ruiz (ZYTEL)
   (Věc T-288/12)
   2012/C 273/23
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: EI du Pont de Nemours and Company (Wilmington, Spojené státy) (zástupce: E. Armijo Chávarri, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Enrique Zueco Ruiz (Zaragoza, Španělsko)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 29. března 2012 ve věci R 464/2011-2; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: další účastník řízení před odvolacím senátem.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „ZYTEL“ pro služby zařazené do tříd 9, 12, a 37.

      Majitel/ka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka Společenství „ZYTEL“, zapsaná pod č. 369314 pro výrobky zařazené do tříd 1 a 17; dobře známá ochranná známka „ZYTEL“ pro výrobky zařazené do tříd 1 a 17.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky v plném rozsahu.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 207/2009.


title: Věc C-17/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským soudem v Brně (Česká republika) dne 11. ledna 2010 — Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA v. Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským soudem v Brně (Česká republika) dne 11. ledna 2010 — Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA v. Úřad pro ochranu hospodářské soutěže
   (Věc C-17/10)
   2010/C 100/23
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Krajský soud v Brně

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA

      Žalovaný: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vykládat článek 81 Smlouvy o ES (nyní článek 101 Smlouvy o fungování Evropské unie) a nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (1) ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy tak, že tyto předpisy je třeba aplikovat (v řízení zahájeném po 1.5.2004) na celou dobu trvání kartelu, který na území České republiky započal před jejím vstupem do Evropské unie (tj. před 1.5.2004) a pokračoval a byl ukončen po vstupu České republiky do Evropské unie?

               2)

               Je třeba čl. 11 odst. 6 ve spojení s čl.. 3 odst. 1 a bodem 17 odůvodnění nařízení Rady (ES) č. 1/2003, s bodem 51 oznámení Komise o spolupráci v rámci sítě orgánů pro ochranu hospodářské soutěže (2), se zásadou ne bis in idem vyplývající z článku 50 Listiny základních práv Evropské unie (3) a s obecnými zásadami evropského práva vykládat tak, že zahájí-li Komise po 1.5.2004 řízení pro porušení článku 81 Smlouvy o ES a ve věci samé rozhodne:

                           a)

                           ztrácejí orgány pro hospodářskou soutěž členských států bez dalšího pravomoc zabývat se týmž jednáním jednou provždy?

                           b)

                           ztrácejí orgány pro hospodářskou soutěž členských států pravomoc aplikovat na totéž jednání předpisy vnitrostátního práva obsahující obdobnou právní úpravu jako článek 81 Smlouvy o ES (nyní článek 101 Smlouvy o fungování Evropské unie)?

      (1)  Úř. věst. L 1, 2003, s. 1; zvláštní vydání v českém jazyce: Kapitola 08 Svazek 02, s. 205.

      (2)  Úř. věst. C 101, s. 43.

      (3)  Úř. věst. C 303, 2007, s. 1.


title: Věc C-506/07: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 3. září 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de La Coruña — Španělsko) — Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L. v. GALP Energía España SAU ( Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Článek 81 ES — Dohoda o výhradním zásobování pohonnými hmotami a jinými palivy mezi dodavatelem a provozovatelem čerpací stanice — Výjimka — Dohoda menšího významu — Nařízení (EHS) č. 1984/83 — Článek 12 odst. 2 — Nařízení (ES) č. 2790/1999 — Článek 4 písm. a) a čl. 5 písm. a) — Doba trvání výhradního zásobování — Stanovení prodejní ceny pro veřejnost )

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/7

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 3. září 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de La Coruña — Španělsko) — Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L. v. GALP Energía España SAU
   (Věc C-506/07) (1)

   („Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Článek 81 ES - Dohoda o výhradním zásobování pohonnými hmotami a jinými palivy mezi dodavatelem a provozovatelem čerpací stanice - Výjimka - Dohoda menšího významu - Nařízení (EHS) č. 1984/83 - Článek 12 odst. 2 - Nařízení (ES) č. 2790/1999 - Článek 4 písm. a) a čl. 5 písm. a) - Doba trvání výhradního zásobování - Stanovení prodejní ceny pro veřejnost“)
   2010/C 11/12
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Audiencia Provincial de La Coruña

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L.

      Žalovaná: GALP Energía España SAU

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Audiencia Provincial de La Coruña — Výklad čl. 81 odst. 1 písm. a) ES, osmého bodu odůvodnění, článku 10 a čl. 12 odst. 1 písm. c) a čl. 12 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 1984/83 ze dne 22. června 1983 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na kategorie dohod o výhradním odběru (Úř. věst. L 173, s. 5; Zvl. vyd. 08/02, s. 114) a čl. 4 písm. a) a článku 5 nařízení Komise (ES) 2790/99 ze dne 22. prosince 1999 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy o ES na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě (Úř. věst. L 336, s. 21; Zvl. vyd. 08/01, s. 364) — Smlouva o výhradní distribuci pohonných hmot a jiných paliv mezi dodavatelem a provozovatelem čerpací stanice — Čerpací stanice vybudovaná dodavatelem na základě práva stavby na určitém pozemku, jež prodejce udělil na dobu 25 let, a jež bylo posledně uvedenému poskytnuto na stejnou dobu

      Výrok

               1)

               Smlouva, jako je smlouva dotčená v původní věci, jež stanoví vznik věcného práva, zvaného „právo stavby“, ve prospěch dodavatele ropných produktů na dobu 25 let, a opravňuje posledně uvedeného postavit čerpací stanici, a pronajmout ji majiteli pozemku na dobu odpovídající době trvání daného práva, za předpokladu že obsahuje ustanovení týkající se stanovení prodejní ceny produktů pro veřejnost a/nebo povinnosti výhradního odběru a závazku nesoutěžit, jehož doba trvání přesahuje časové meze stanovené nařízením Komise (EHS) 1984/83 ze dne 22. června 1983 o použití čl. [81] odst. 3 Smlouvy na kategorie dohod o výhradním odběru, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1582/97 ze dne 30. července 1997, jakož i nařízení, Komise (ES) č. 2790/1999 ze dne 22. prosince 1999 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě, nepodléhá zákazu stanovenému v čl. 81 odst. 1 ES za podmínky, že nemůže ovlivnit obchod mezi členskými státy, a že jejím předmětem nebo účinkem není citelné omezení hospodářské soutěže, což přísluší určit předkládajícímu soudu, zejména s ohledem na hospodářský a právní kontext dané smlouvy.

               2)

               Článek 12 odst. 2 nařízení č. 1984/83, ve znění nařízení č. 1582/97 musí být vykládán v tom směrnice 2003/87 smyslu, že pro účely provedení odchylky, kterou stanoví, nebrání tomu, aby doba trvání dohody o výhradním odběru přesáhla časové meze stanovené uvedeným nařízením, za předpokladu, že majitel pozemku postoupil dodavateli právo na stavbu na dobu 25 let, přičemž posledně jmenovaný se zavázal postavit čerpací stanici a pronajmout ji majiteli pozemku za účelem jejího provozování po dobu odpovídající době trvání uvedeného práva.

               3)

               Článek 5 písm. a) nařízení č. 2790/1999 musí být vykládán vtom smyslu, že pro účely provedení odchylky, kterou stanoví, brání tomu, aby doba trvání dohody o výhradním odběru přesáhlo časové meze stanovené uvedeným nařízením, za předpokladu, že majitel pozemku postoupil dodavateli právo stavby na dobu 25 let, přičemž posledně jmenovaný se zavázal postavit čerpací stanici a pronajmout ji majiteli pozemku za účelem jejího provozování po dobu odpovídající době trvání uvedeného práva.

               4)

               Smluvní ustanovení týkající se prodejní ceny produktů pro veřejnost, jako jsou ustanovení dotčená v původní věci, mohou být předmětem blokové výjimky na základě nařízení č. 1984/83, ve znění nařízení č. 1582/97, jakož i nařízení č. 2790/1999, pokud se dodavatel omezí na uložení maximální prodejní ceny nebo na doporučení prodejní ceny, a tudíž prodejce má skutečnou možnost určit prodejní cenu. Taková ustanovení naproti tomu nemohou být předmětem uvedené výjimky, pokud přímo nebo nepřímo či skrytě vedou ke stanovení prodejní ceny pro veřejnost nebo k uložení, ze strany dodavatele, minimální prodejní ceny. Předkládajícímu soudu přísluší přezkoumat, zda taková omezení prodejce zatěžují, s ohledem na souhrn smluvních povinností v jejich hospodářském a právním kontextu, jakož i s ohledem na jednání účastníků původního řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 9.2.2008.


title: Věc T-9/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2015 – Air Canada v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Evropský trh letecké nákladní dopravy — Dohody a jednání ve vzájemné shodě ve vztahu k několika složkám cen za služby letecké nákladní dopravy (zavedení palivových a bezpečnostních příplatků, odmítnutí uhradit provizi z příplatků) — Článek 101 SFEU, článek 53 Dohody o EHP a článek 8 dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskem o letecké dopravě — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2015 – Air Canada v. Komise
   (Věc T-9/11) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh letecké nákladní dopravy - Dohody a jednání ve vzájemné shodě ve vztahu k několika složkám cen za služby letecké nákladní dopravy (zavedení palivových a bezpečnostních příplatků, odmítnutí uhradit provizi z příplatků) - Článek 101 SFEU, článek 53 Dohody o EHP a článek 8 dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskem o letecké dopravě - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 048/33)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Air Canada (Québec, Kanada) (zástupci: S. Kim, H. Bignall, J. Pheasant a T. Capel, solicitors)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně S. Noë a N. von Lingen, poté J. Bourke a S. Noë, a nakonec A. Dawes a H. Leupold, zmocněnci, ve spolupráci s G. Peretzem, barrister)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2010) 7694 final ze dne 9. listopadu 2010 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc COMP/39258 – letecká nákladní doprava) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a podpůrně na snížení pokuty uložené žalobkyni.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise C (2010) 7694 final ze dne 9. listopadu v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc COMP/39258 – letecká nákladní doprava) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká společnosti Air Canada.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá..

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé společnosti Air Canada.

      (1)  Úř. věst. C 72, 5.3.2011.


title: Věc C-19/14: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 3. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Duisburg – Německo) – Ana-Maria Talasca, Angelina Marita Talasca v. Stadt Kevelaer „Řízení o předběžné otázce — Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora — Nedostatečné upřesnění skutkového a právního kontextu sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících nezbytnost odpovědi na předběžnou otázku — Zjevná nepřípustnost“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/32

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 3. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Duisburg – Německo) – Ana-Maria Talasca, Angelina Marita Talasca v. Stadt Kevelaer
   (Věc C-19/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora - Nedostatečné upřesnění skutkového a právního kontextu sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících nezbytnost odpovědi na předběžnou otázku - Zjevná nepřípustnost“)
   2014/C 315/51
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Sozialgericht Duisburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Ana-Maria Talasca, Angelina Marita Talasca

      Žalované: Stadt Kevelaer

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Sozialgericht Duisburg (Německo) ze dne 17. prosince 2013 je zjevně nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 142, 12.5.2014.


title: Věc F-79/14: Žaloba podaná dne 7. srpna 2014 – ZZ v. Parlament

text:
               3.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 388/31

         Žaloba podaná dne 7. srpna 2014 – ZZ v. Parlament
   (Věc F-79/14)
   2014/C 388/40
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: A. Lamamra a K. Evora, advokáti)

      Žalovaný: Parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o odnětí příspěvku na domácnost, se zpětným účinkem, po převedení žalobce do jiného orgánu a omezení výše příspěvku na zařízení na jeden měsíc namísto dvou měsíců.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 5. prosince 2013;

               —

               zrušit rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 8. května 2014, kterým byla zamítnuta jeho stížnost;

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-20/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 19. prosince 2007 – Marcuccio v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Nemocenské pojištění — Úhrada léčebných nákladů — Konkludentní zamítnutí žádosti )

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/61

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 19. prosince 2007 – Marcuccio v. Komise
   (Věc F-20/07) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Nemocenské pojištění - Úhrada léčebných nákladů - Konkludentní zamítnutí žádosti“)
   (2008/C 51/114)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak zrušení několika rozhodnutí Komise odmítajících žalobci náhradu jeho léčebných nákladů do výše 100 %, a jednak žádost o náhradu škody
   Výrok usnesení

               1)

               Soud pro veřejnou službu Evropské unie se vzdává své příslušnosti ve věci F-20/07, Marcuccio v. Komise, aby v ní mohl rozhodnout Soud prvního stupně Evropských společenství.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 223, 22.9.2007, s. 19.


               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/3

         Seznamy pro účely sestavení soudních kolegií
   2010/C 317/06
   Soudní dvůr na své schůzi konané dne 12. října 2010 sestavil seznam uvedený v čl. 11b odst. 2 jednacího řádu pro účely sestavení velkého senátu následovně:

               p. Rosas

               p. Jarašiūnas

               pí Silva de Lapuerta

               pí Prechal

               p. Schiemann

               pí Berger

               p. Juhász

               p. Šváby

               p. Arestis

               p. Safjan

               p. Borg Barthet

               p. Kasel

               p. Ilešič

               pí Toader

               p. Malenovský

               p. Arabadžev

               p. Lõhmus

               p. von Danwitz

               p. Levits

               pí Lindh

               p. Ó Caoimh

               p. Bay Larsen

         Soudní dvůr na své schůzi konané dne 12. října 2010 sestavil seznam uvedený v čl. 11c odst. 2 prvním pododstavci jednacího řádu pro účely sestavení senátů, v nichž zasedá pět soudců, následovně:

      Čtvrtý senát

               p. Schiemann

               p. Jarašiūnas

               p. Bay Larsen

               pí Prechal

               pí Toader

         Soudní dvůr na své schůzi konané dne 12. října 2010 sestavil seznam uvedený v čl. 11c odst. 2 druhém pododstavci jednacího řádu pro účely sestavení senátů, v nichž zasedají tři soudci, následovně:

      Pátý senát

               p. Borg Barthet

               p. Ilešič

               p. Levits

               p. Safjan

               pí Berger

      Šestý senát

               p. Rosas

               p. Lõhmus

               p. Ó Caoimh

               pí Lindh

      Sedmý senát

               pí Silva de Lapuerta

               p. Juhász

               p. Arestis

               p. Malenovský

               p. von Danwitz

      Osmý senát

               p. Bay Larsen

               pí Toader

               pí Prechal

               p. Jarašiūnas


title: Věc T-99/15: Žaloba podaná dne 26. února 2015 – Sfera Joven v. OHIM – Las banderas del Mediterráneo (NOOSFERA)

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/31

         Žaloba podaná dne 26. února 2015 – Sfera Joven v. OHIM – Las banderas del Mediterráneo (NOOSFERA)
   (Věc T-99/15)
   (2015/C 155/36)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sfera Joven, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Las banderas del Mediterráneo, SL (Cox, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Společenství „NOOSFERA“ – přihláška č. 1 1 2 33  681

      Řízení před OHIM: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. prosince 2014, ve věci R 158/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. prosince 2014, ve věci R 158/2014-4 v rozsahu, v němž zamítnutím odvolání podavatele námitek potvrzuje rozhodnutí námitkového oddělení, kterým byly zamítnuty námitky B 2 160 557 a v plném rozsahu přijata ochranná známka Společenství č. 11 233 681 „NOOSFERA“ (slovní ochranná známka);

               —

               uložil účastníkovi nebo účastníkům řízení, kteří vyjádří nesouhlas s touto žalobou, náhradu nákladu řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-7/13: Žaloba podaná dne 7. ledna 2013 — ADEAS v. Komise

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/22

         Žaloba podaná dne 7. ledna 2013 — ADEAS v. Komise
   (Věc T-7/13)
   2013/C 79/40
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Association pour la Défense de l’Épargne et de l’Actionnariat des Salariés de France Télécom-Orange (Paříž, Francie) (zástupci: A.-L. Lefort des Ylouses a A.-S. Gay, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu ADEAS za přípustnou,

               —

               prohlásil rozhodnutí za neplatné,

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou se žalobce domáhá zrušení rozhodnutí Komise C(2011) 9403 final ze dne 20. prosince 2011, které prohlašuje podporu provedenou Francouzskou republikou ve prospěch společnosti France Télécom, jež se týká reformy způsobu financování důchodů státních úředníků pracujících pro společnost France Télécom, za určitých podmínek za slučitelnou se společným trhem [státní podpora č. C 25/2008 (ex NN 23/2008)] (1).
   Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody, které jsou v podstatě podobné nebo shodné s žalobními důvody uvedenými ve věci T-2/13, CFE-CGC France Télécom-Orange v. Komise.

      (1)  Úř. věst. 2012, L 279, s. 1.


title: Věc C-381/09: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 7. července 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione — Itálie) — Gennaro Curia v. Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Šestá směrnice DPH — Rozsah působnosti — Osvobození od DPH — Článek 13 část B písm. d) bod 1 — Poskytnutí, sjednání a správa úvěrů — Lichvářské půjčky — Protiprávní činnost podle vnitrostátních právních předpisů“ )

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/16

      Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 7. července 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione — Itálie) — Gennaro Curia v. Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
      (Věc C-381/09) (1)

      (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Šestá směrnice DPH - Rozsah působnosti - Osvobození od DPH - Článek 13 část B písm. d) bod 1 - Poskytnutí, sjednání a správa úvěrů - Lichvářské půjčky - Protiprávní činnost podle vnitrostátních právních předpisů)
      (2010/C 288/26)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Gennaro Curia

         Odpůrci: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

         Předmět věci

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Výklad čl.13 části B písm. d) bodu 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s.1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Osvobození od daně — Operace spočívající v poskytnutí, sjednání a správě úvěrů — Lichvářská činnost spočívající v peněžních půjčkách, protiprávní činnost podle vnitrostátních právních předpisů

         Výrok

      Činnost spočívající v lichvářských půjčkách, jež je ve vnitrostátním právním řádu trestným činem, spadá i přes svou protiprávní povahu do rozsahu působnosti šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně. Článek 13 část B písm. d) bod 1 této směrnice je třeba vykládat tak, že členský stát nemůže podřídit tuto činnost dani z přidané hodnoty, pokud se na odpovídající činnost spočívající v poskytování peněžních půjček s nikoliv nadměrnými úroky vztahuje osvobození od této daně.

         (1)  Úř. věst. C 282, 21.11.2009.


title: Věc T-234/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2015 – Amitié v. Komise „Rozhodčí doložka — Dotace — Finanční podpora — Pozastavení platby — Návrh na vrácení přiznaných výdajů — Náhrada škody — Úroky z prodlení — Oznámení o dluhu — Smluvní odpovědnost — Vzájemný návrh“

text:
               19.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2015 – Amitié v. Komise
   (Věc T-234/12) (1)

   („Rozhodčí doložka - Dotace - Finanční podpora - Pozastavení platby - Návrh na vrácení přiznaných výdajů - Náhrada škody - Úroky z prodlení - Oznámení o dluhu - Smluvní odpovědnost - Vzájemný návrh“)
   (2015/C 346/15)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Amitié Srl (Bologna, Itálie) (zástupci: D. Bogaert, M. Picat a C. Siciliano, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Moro a S. Delaude, zmocněnci, původně ve spolupráci s R. Van der Hout a A. Krämer, poté R. Van der Hout a A. Köhler, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba na základě čl. 272 SFEU a čl. 340 prvního pododstavce SFEU, kterou má být určeno, že částky vyplacené žalobkyni z titulu smlouvy o dotacích a dvou smluv o finanční podpoře, které uzavřela se Společenstvím zastoupeným Komisí, jakož i finanční pokutu a úroky z prodlení, které Komise požaduje po žalobkyni vzhledem k závěrům finančního auditu, nedluží nebo alespoň nedluží v plném rozsahu, a kterou má být dále určeno, že právo Komise vztáhnout závěry z auditu na jinou smlouvu o dotacích zaniklo a konečně že Komise založila smluvní odpovědnost Unie, když s ohledem na předběžné závěry auditu přerušila platby plynoucí žalobkyni na základě dvou jiných smluv o dotacích, a kterou má být Komisi uložena povinnost zaplatit žalobkyni částku, kterou nevyplatila na základě smluv o dotacích, jejichž plnění pozastavila, a na základě jiné smlouvy o finanční pomoci, jakož i úroky z prodlení, a náhradu škody, která žalobkyni vznikla z toho důvodu, že Komise zneužila práva, která měla na základě smluv o finanční pomoci či o dotacích, které byly předmětem finančního auditu, a smluv o dotacích, jejichž plnění bylo po tomto auditu pozastaveno.

      Výrok rozsudku

               1)

               Není třeba rozhodovat o návrhových žádáních společnosti Amitié Srl znějících na to, aby bylo vzato na vědomí, že se Evropská komise rozhodla nezpochybňovat částky, které jí nebyly zaplaceny ze smlouvy o dotacích ECP-2007-DILI-517005 týkající se programu Athena (Access to cultural heritage networks across Europe) a smlouvy ECP-2008-DILI-538025 týkající se programu Judaica Europeana (Jewish urban digital European integrated cultural archive).

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Společnost Amitié zaplatí Komisi zaprvé částku ve výši 50 458,23 eur včetně úroků z prodlení v sazbě 4,5 % za rok od 6. dubna 2012 do úplného zaplacení této částky, zadruhé, částku ve výši 261 947,36 eur včetně úroků z prodlení v sazbě 4,5 % za rok od 28. prosince 2012 do úplného zaplacení této částky, zatřetí, částku ve výši 358 712,35 eur, včetně úroků z prodlení v sazbě 4,5 % za rok od 8. května 2012 do úplného zaplacení této částky a začtvrté, částku ve výši 5 045,82 eur včetně úroků z prodlení v sazbě 4,5 % za rok od 23. června 2012 do úplného zaplacení této částky.

               4)

               Společnost Amitié ponese vlastní náklady a nahradí čtyři pětiny nákladů Komise.

               5)

               Komise ponese jednu pětinu vlastních nákladů.

      (1)  Úř. věst. C 243, 11. 8. 2012.


title: Věc T-155/13: Žaloba podaná dne 15. března 2013 — Zanjani v. Rada

text:
               18.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/24

         Žaloba podaná dne 15. března 2013 — Zanjani v. Rada
   (Věc T-155/13)
   2013/C 141/43
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Babak Zanjani (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupci: L. Defalque a C. Malherbe, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil bod I.I.1 (pod nadpisem „Osoba“) přílohy rozhodnutí Rady 2012/829/SZBP ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 356, s. 71),

               —

               zrušil bod I.I.1 (pod nadpisem „Osoba“) přílohy prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1264/2012 ze dne 21. prosince 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 356, s. 55),

               —

               určil, že rozhodnutí Rady 2012/829/SZBP ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu, a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1264/2012 ze dne 21. prosince 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu, nejsou použitelná v rozsahu, v němž se čl. 19 odst. 1 písm. b) a c) rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, s. 39) použije na žalobce, a že se v něm stanovená omezující opatření na žalobce nevztahují, a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z toho, že Rada přijala sporná omezující opatření upravená v čl. 19 odst. 1 písm. b) a c) rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP bez jakéhokoli právního základu.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Rada porušila povinnost uvést odůvodnění. Odůvodnění napadeného rozhodnutí a napadeného nařízení je neurčité a obecné a neuvádí specifické a konkrétní důvody, proč měla Rada v rámci své široké posuzovací pravomoci za to, že se na žalobce mají vztahovat sporná omezující opatření.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Rada porušila žalobcovo právo na obhajobu, na spravedlivý proces a na účinnou soudní ochranu. Žalobce nebyl informován o důkazech použitých v jeho neprospěch, jež by odůvodňovaly přijetí opatření, které se ho nepříznivě dotýká, ani mu takové důkazy nebyly poskytnuty. Rada dále žalobci neposkytla přístup do spisu ani mu neposkytla požadované dokumenty (včetně přesných a individualizovaných informací odůvodňujících sporná omezující opatření) a rovněž mu nesdělila případné důkazy v jeho neprospěch. Rada žalobci upřela slyšení, o které výslovně žádal. Shora uvedená porušení žalobcova práva na obhajobu — jmenovitě neinformování žalobce o důkazech použitých v jeho neprospěch — vedlo k porušení jeho práva na účinnou soudní ochranu.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že se Rada při přijímání omezujících opatřeních vůči žalobci dopustila zjevně nesprávného posouzení. Důvody, které Rada vůči žalobci uplatnila, nejsou řádným odůvodněním. Rada navíc nepředložila důkazy ani informace na podporu důvodů, jež uplatnila k odůvodnění sporných omezujících opatření, která jsou založena na pouhých tvrzeních.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že sporná omezující opatření jsou protiprávní v důsledku nedostatků v posouzení Rady před jejich přijetím. Rada neprovedla skutečné posouzení okolností případu, nýbrž se jen řídila doporučeními Rady bezpečnosti Organizace spojených národů a převzala návrhy členských států.


title: Věc C-342/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. června 2016 Novomatic AG proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 19. dubna 2016 ve věci T-326/14, Novomatic v. EUIPO – Granini France (HOT JOKER)

text:
               27.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 17. června 2016 Novomatic AG proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 19. dubna 2016 ve věci T-326/14, Novomatic v. EUIPO – Granini France (HOT JOKER)
   (Věc C-342/16 P)
   (2017/C 095/02)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Novomatic AG (zástupce: W. Mosing, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Granini France
   Usnesením ze dne 6. prosince 2016 Soudní dvůr (desátý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc F-54/13: Žaloba podaná dne 31. května 2013 — ZZ v. EHSV

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/64

         Žaloba podaná dne 31. května 2013 — ZZ v. EHSV
   (Věc F-54/13)
   2013/C 207/113
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: T. Bontinck a A. Guillerme)

      Žalovaný: Evropský hospodářský a sociální výbor

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí EHSV, jímž byla zamítnuta žalobcova žádost podaná na základě čl. 90 odst. 1 služebního řádu o náhradu újmy, která mu měla být způsobena v důsledku přílišné horlivosti, či dokonce obtěžování ze strany administrativy.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí generálního tajemníka EHSV ze dne 3. října 2012 v části, v níž byla tímto rozhodnutím zamítnuta žalobcova žádost ze dne 5. června 2012 o odpovídající a přiměřenou náhradu za způsobenou nemajetkovou újmu, za zásah do jeho dobré pověsti a za narušení jeho služebního postupu, kteréžto rozhodnutí bylo následně potvrzeno rozhodnutím ze dne 22. února 2013 vydaným na základě žalobcovy stížnosti ze dne 24. října 2012;

               —

               přiznat žalobci náhradu za jeho nemajetkovou újmu, za zásah do jeho dobré pověsti a za poškození jeho zdraví, kterou oceňuje na 12 000 eur s výhradou případného zvýšení nebo snížení v průběhu řízení;

               —

               přiznat žalobci náhradu za narušení jeho služebního postupu, k němuž údajně došlo opožděným povýšením v důsledku šetření a řízení probíhajících v danou dobu, a to formou obnovení jeho služebního postupu zařazením do platové třídy AST 5 s výhradou změn v průběhu řízení a podpůrně formou odškodnění oceněného na 41 403,09 eura s výhradou případného zvýšení v průběhu řízení;

               —

               uložit EHSV náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-98/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 24. února 2012 — Wim J. J. Slot v. 3 H Camping-Center Heinsberg GmbH

text:
               28.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 126/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 24. února 2012 — Wim J. J. Slot v. 3 H Camping-Center Heinsberg GmbH
   (Věc C-98/12)
   2012/C 126/17
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Wim J. J. Slot

      Žalovaný: 3 H Camping-Center Heinsberg GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Jedná se o věc (týkající se) spotřebitelských smluv ve smyslu čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení č. 44/2001 (1), pokud obchodník prostřednictvím podoby své internetové stránky zaměřil svoji činnost na jiný členský stát a spotřebitel s bydlištěm na území tohoto členského státu se na základě informací uvedených na internetové stránce obchodníka vydá do jeho obchodního sídla a smluvní strany v něm podepíší smlouvu
               nebo
               předpokládá čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení č. 44/2001 v tomto případě uzavření smlouvy na dálku?

               2)

               V případě, že je nutno čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení č. 44/2001 vykládat v tom smyslu, že v tomto případě musí k uzavření smlouvy dojít v zásadě na dálku:
               Je dána příslušnost soudu spotřebitele podle čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení č. 44/2001 ve spojení s čl. 16 odst. 2 nařízení č. 44/2001, pokud smluvní strany na dálku založí předsmluvní vztah, který později přímo vyústí v uzavření smlouvy?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42).


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 16. listopadu 2016 ve věci E-4/16 – Kontrolní úřad ESVO v. Norsko (Nesplnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora, jímž bylo konstatováno nesplnění povinností – článek 33 dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru – opatření nezbytná k dosažení souladu s rozsudkem Soudního dvora ESVO)

text:
               15.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 189/49

         ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 16. listopadu 2016
   ve věci E-4/16
   Kontrolní úřad ESVO v. Norsko

      (Nesplnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora, jímž bylo konstatováno nesplnění povinností – článek 33 dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru – opatření nezbytná k dosažení souladu s rozsudkem Soudního dvora ESVO)

   (2017/C 189/13)
   Ve věci E-4/16, Kontrolní úřad ESVO v. Norsko – NÁVRH na prohlášení, že Norské království nesplnilo své povinnosti v souladu s článkem 33 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora tím, že do dne uplynutí stanovené lhůty nepřijalo opatření nezbytná k dosažení souladu s rozsudkem Soudního dvora ze dne 2. prosince 2013 ve věci E-13/13, Kontrolní úřad ESVO v. Norsko, vynesl Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (soudce-zpravodaj), soudci, dne 16. listopadu 2016 rozsudek, jehož výrok zní:
   Soudní dvůr tímto:

               1.

               Prohlašuje, že Norské království nesplnilo své povinnosti v souladu s článkem 33 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora tím, že do dne uplynutí stanovené lhůty nepřijalo opatření nezbytná k dosažení souladu s rozsudkem Soudního dvora ze dne 2. prosince 2013 ve věci Kontrolní úřad ESVO v. Norsko, E-13/13.

               2.

               Ukládá Norskému království uhradit náklady řízení.


title: Věc T-380/14: Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2016 – Pshonka v. Rada „Žaloba na neplatnost — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině — Zmrazení finančních prostředků — Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje — Zařazení žalobcova jména na seznam — Lhůta k podání žaloby — Přípustnost — Důkaz o tom, že zařazení na seznam je podložené — Zjevně opodstatněná žaloba“

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/45

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2016 – Pshonka v. Rada
   (Věc T-380/14) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Zařazení žalobcova jména na seznam - Lhůta k podání žaloby - Přípustnost - Důkaz o tom, že zařazení na seznam je podložené - Zjevně opodstatněná žaloba“)
   (2016/C 335/59)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Artem Viktorovych Pshonka (Moskva, Rusko) (zástupci: C. Constantina a J. M. Reymond, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: V. Piessevaux a A. Vitro, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: S. Bartelt a D. Gauci, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 66, s. 26) a nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 66, s. 1), v rozsahu, v němž vztahují na žalobce.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině a nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině se v rozsahu, v němž se týkají Artema Viktorovyche Pshonky, zrušují.

               2)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené A.V. Pshonkou.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 261, 11. 8. 2014.


title: Věc T-154/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. listopadu 2014 – Cantina Broglie 1 v. OHIM – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Ripassa ZENATO) („Ochranná známka Společenství – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Ripassa ZENATO – Starší národní slovní ochranná známka RIPASSO – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 27. listopadu 2014 – Cantina Broglie 1 v. OHIM – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Ripassa ZENATO)
      (Věc T-154/11) (1)

      („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Ripassa ZENATO - Starší národní slovní ochranná známka RIPASSO - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
      (2015/C 016/46)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cantina Broglie 1 Srl (Peschiera del Garda, Itálie) (zástupkyně: A. Rizzoli, advokátka)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Verona, Itálie)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. prosince 2010 (věc R 700/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona a společností Zenato Azienda Vitivinicola Srl.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnosti Cantina Broglie 1 Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 139, 7.5.2011.


title: Věc T-1/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2011 — Dornbracht v. OHIM — Metaform Lucchese (META) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství META — Starší obrazová ochranná známka Společenství METAFORM — Relativní důvody pro zamítnutí — Podobnost výrobků a označení — Zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) — Nebezpečí záměny )

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2011 — Dornbracht v. OHIM — Metaform Lucchese (META)
   (Věc T-1/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství META - Starší obrazová ochranná známka Společenství METAFORM - Relativní důvody pro zamítnutí - Podobnost výrobků a označení - Zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) - Nebezpečí záměny)
   2011/C 319/27
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (Iserlohn, Německo) (zástupci: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt a M. Bergermann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Metaform Lucchese SpA (Pescaglia, Itálie) (zástupci: P. Pozzi a A. Perani, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. listopadu 2008 (věc R 1152/2006-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Metaform Lucchese SpA a Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


title: Věc T-198/09: Usnesení Tribunálu ze dne 7. března 2013 — UOP v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Neexistence osobního dotčení — Nepřípustnost“ )

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/19

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. března 2013 — UOP v. Komise
   (Věc T-198/09) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Neexistence osobního dotčení - Nepřípustnost)
   2013/C 129/39
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: UOP Ltd (Guildford, Spojené království) (zástupci: B. Hartnett a O. Geiss, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Talabér-Ritz a T. Scharf, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: IFP (Rueil-Malmaison, Francie) (zástupci: E. Morgan de Rivery a A. Noël-Baron, advokáti)

      Předmět věci

   Částečné zrušení rozhodnutí Komise 2009/157/ES ze dne 16. července 2008 o opatření podpory C 51/05 (ex NN 84/05), které provedla Francie ve prospěch skupiny IFP (Úř. věst. 2009, L 53, s. 13).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako neopodstatněná.

               2)

               UOP Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí a IFP.

      (1)  Úř. věst. C 167, 18.7.2009.


title: Věc T-234/08: Žaloba podaná dne 10. června 2008 – EuroChem MCC v. Rada

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/58

         Žaloba podaná dne 10. června 2008 – EuroChem MCC v. Rada
   (Věc T-234/08)
   (2008/C 209/105)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: EuroChem Mineral and Chemical Company OAO (EuroChem MCC) (Moskva, Rusko) (zástupci: P. Vander Schueren a B. Evtimov, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit nařízení Rady (ES) č. 238/2008 ze dne 10. března 2008, kterým se zastavuje částečný prozatímní přezkum antidumpingového cla z dovozu roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Ruska prováděný podle čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 384/96, v rozsahu, v němž ukládá antidumpingové clo na žalobkyni, její výrobní pobočky a spojené společnosti, uvedené v odstavci 10 napadeného nařízení;

               —

               nařídit příslušným orgánům, ve světle závažnosti porušení zjištěných porušení práva Společenství, přerušit ukládání antidumpingového cla žalobkyni a jejím výrobním pobočkám a spojeným společnostem, dokud orgány Společenství nepřijmou opatření nezbytná k provedení rozsudku Soudního dvora;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, ruský výrobce a vývozce roztoků močoviny a dusičnanu amonného, usiluje na základě článku 230 ES o zrušení nařízení Rady (ES) č. 238/2000 (1) (dále jen „napadené rozhodnutí“).
   Žalobkyně na podporu své žaloby uplatňuje jeden hlavní důvod pro zrušení, rozdělený do tří částí. Žalobkyně tvrdí, že orgány Společenství pro žalobkyni nesprávně stanovily běžnou hodnotu; provedly nesprávné srovnání s vývozní cenou, a tudíž dospěly k nesprávnému zjištění dumpingu, čímž porušily články 1 a 2 základního nařízení (2), a dopustily se řady zjevně nesprávných právních posouzení a porušení základních zásad práva Společenství. Tato porušení podle žalobkyně přímo vedla k neopodstatněnému ukončení předběžného šetření, aniž by antidumpingové opatření bylo ve vztahu k žalobkyni změněno.
   Žalobkyně konkrétně na základě svého prvního žalobního důvodu tvrdí, že se orgány Společenství dopustily nesprávného právního posouzení a porušily čl. 2 odst. 3 a 5 základního nařízení tím, že nevzaly v úvahu podstatnou část výrobních nákladů žalobkyně coby nespolehlivé nebo de facto používající netržní ekonomickou metodiku pro stanovení podstatné části běžné hodnoty žalobkyně.
   Žalobkyně na základě svého druhého žalobního důvodu tvrdí, že Komise poté, co se rozhodla přikročit k úpravě ceny plynu, porušila čl. 2 odst. 5 větu druhou základního nařízení nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení. Žalobkyně krom toho tvrdí, že Komise neposkytla odůvodnění tím, že zavedla úpravu ceny plynu na základě ceny plynu ve Společenství ve Waidhaus, Německo, a tím, že od upravené ceny plynu neodpočetla 30 % ruské vývozní clo na ruský plyn.
   Žalobkyně na základě třetího žalobního důvodu tvrdí, že orgány Komise porušily čl. 2 odst. 10 základního nařízení a dopustily se nesprávného posouzení skutkových okolností tím, že od vývozní ceny prodeje prvnímu nezávislému odběrateli žalobkyně odpočetly obecné a administrativní výdaje a poplatky týkající se spojených společností, které jsou obecnou součástí jediné hospodářské jednotky žalobkyně a integrovaného prodejního oddělení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 238/2008 ze dne 10. března 2008, kterým se zastavuje částečný prozatímní přezkum antidumpingového cla z dovozu roztoků močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Ruska prováděný podle čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 384/96 (Úř. věst. L 75, s. 14).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 56, s. 1; Zvl. vyd. 11/10, s. 45).


title: Věc C-596/13 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. března 2015 – Evropská komise v. Moravia Gas Storage a.s., původně Globula a.s., Česká republika „Kasační opravný prostředek — Vnitřní trh se zemním plynem — Povinnost plynárenských podniků — Zavedení systému sjednaného přístupu třetích osob k plynárenským skladovacím zařízením — Rozhodnutí českých orgánů — Dočasná výjimka pro plánované podzemní plynárenské skladovací zařízení v Dambořicích — Rozhodnutí Komise — Nařízení zrušit rozhodnutí o výjimce — Směrnice 2003/55/ES a 2009/73/ES — Časová působnost“

text:
               26.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. března 2015 – Evropská komise v. Moravia Gas Storage a.s., původně Globula a.s., Česká republika
   (Věc C-596/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Vnitřní trh se zemním plynem - Povinnost plynárenských podniků - Zavedení systému sjednaného přístupu třetích osob k plynárenským skladovacím zařízením - Rozhodnutí českých orgánů - Dočasná výjimka pro plánované podzemní plynárenské skladovací zařízení v Dambořicích - Rozhodnutí Komise - Nařízení zrušit rozhodnutí o výjimce - Směrnice 2003/55/ES a 2009/73/ES - Časová působnost“)
   (2015/C 171/06)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: L. Armati a K. Herrmann, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Moravia Gas Storage a.s., původně Globula a.s. (zástupci: P. Zákoucký a D. Koláček, advokáti), Česká republika (zástupci: M. Smolek, T. Müler a J. Vláčil, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ve věci Globula v. Komise (T-465/11, EU:T:2013:406) se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací zpět Tribunálu Evropské unie.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 61, 1.3.2014.


title: Věc T-166/13: Usnesení Tribunálu ze dne 14. října 2014 – Ben Ali v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Tunisku — Zmrazení finančních prostředků — Prodloužení platnosti — Důsledky zrušení dřívějších opatření, jimiž se zmrazují finanční prostředky — Nevydání rozhodnutí ve věci samé — Mimosmluvní odpovědnost — Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“

text:
               15.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 448/21

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. října 2014 – Ben Ali v. Rada
   (Věc T-166/13) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Tunisku - Zmrazení finančních prostředků - Prodloužení platnosti - Důsledky zrušení dřívějších opatření, jimiž se zmrazují finanční prostředky - Nevydání rozhodnutí ve věci samé - Mimosmluvní odpovědnost - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
   (2014/C 448/27)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Saint-Étienne-du-Rouvray, Francie) (zástupce: A. de Saint Rémy, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: G. Étienne a A. De Elera, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2013/72/SZBP ze dne 31. ledna 2013, kterým se mění rozhodnutí 2011/72/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Tunisku (Úř. věst. L 32, s. 20) v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí týká žalobce, a zadruhé návrh na náhradu škody

      Výrok

               1)

               Ve vztahu k panu Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali již není třeba rozhodovat o návrhových žádáních znějících na zrušení rozhodnutí Rady 2013/72/SZBP ze dne 31. ledna 2013, kterým se mění rozhodnutí 2011/72/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Tunisku.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba se zamítá.

               3)

               Pan Ben Ali a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 156, 1.6.2013.


title: Věc C-443/08: Žaloba podaná dne 7. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/11

         Žaloba podaná dne 7. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-443/08)
   (2009/C 6/18)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Alcover San Pedro a J.-B. Laignelot, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Francouzská republika tím, že nepřijala veškeré právní a správní předpisy nezbytné k řádnému provedení čl. 2 bodů 3 a 4 a čl. 4 bodu 4 směrnice Rady 1999/13/ES ze dne 11. března 1999 o omezování emisí těkavých organických sloučenin vznikajících při používání organických rozpouštědel při některých činnostech a v některých zařízeních (1), pokud jde o definici pojmů „malé zařízení“ a „podstatná změna“ a o povinnosti vztahující se na stávající zařízení, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně tvrdí, že pojmy „malé zařízení“ a „podstatná změna“ definované v čl. 2 bodech 3 a 4 směrnice 1999/13/ES jsou nezbytné k zajištění jednotného a účinného použití této směrnice v rozsahu, v němž tyto pojmy upřesňují povinnosti vztahující se na některé kategorie průmyslových zařízení, kterých se směrnice týká. Provedení směrnice do francouzského práva se přitom v tomto ohledu vyznačuje mnohými mezerami v právu, neboť žalovaná nestanovila žádnou definici pojmu „malé zařízení“, přestože její definice pojmu „podstatná změna“ nezohledňuje prahové hodnoty zvýšení emisí těkavých organických sloučenin, jejichž překročení vede k tomu, že změna zařízení musí být považována za změnu podstatnou.
   Podle žalobkyně je rovněž politováníhodný nedostatek přesnosti a jasnosti v rámci provedení čl. 4 bodu 4 směrnice, který se týká povinností použitelných v případě provedení podstatných změn stávajících zařízení. Jelikož jsou pravidla týkající se nových zařízení přísnější, než pravidla vztahující se na stará zařízení, je třeba zavést jednoznačnější právní úpravu rovněž v případech, že stávající zařízení projde významnou změnou, aby byl zaručen užitečný účinek směrnice, jehož cílem je zaručit vysokou úroveň ochrany životního prostředí.

      (1)  Úř. věst. L 85, s. 1; Zvl. vyd. 15/04, s. 118.


title: Věc T-210/14: Žaloba podaná dne 1. dubna 2014 – Mederer v. OHIM – Cadbury Netherlands International Holdings (Gummi Bear-Rings)

text:
               28.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/15

         Žaloba podaná dne 1. dubna 2014 – Mederer v. OHIM – Cadbury Netherlands International Holdings (Gummi Bear-Rings)
   (Věc T-210/14)
   2014/C 245/21
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mederer GmbH (Fürth, Německo) (zástupci: C. Sachs a O. Ruhl, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cadbury Netherlands International Holdings BV (Breda, Netherlands)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 16. prosince 2013 ve věci R 225/2013-5;

               —

               uložil žalovanému a další účastnici řízení náhradu nákladu řízení před OHIM a Tribunálem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Gummi Bear-Rings“ pro výrobky zařazené do třídy 30 – Mezinárodní zápis č. 1 0 51  028 s vyznačením Evropské unie

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Cadbury Netherlands International Holdings BV

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Gummy“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009


title: Věc T-419/11: Žaloba podaná dne 29. července 2011 — Ellinika Touristika Akinita v. Komise

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/43

         Žaloba podaná dne 29. července 2011 — Ellinika Touristika Akinita v. Komise
   (Věc T-419/11)
   2011/C 282/80
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ellinika Touristika Akinita A.E. (Atény, Řecko) (zástupce: N. Fragkakis, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               přijal žalobu v plném rozsahu;

               —

               zrušil napadené rozhodnutí Komise, které je určeno Řecké republice;

               —

               nařídil vrácení, spolu s úroky, jakékoliv částky, která byla přímo, nebo nepřímo „vybrána“ od žalobkyně při výkonu napadeného rozhodnutí;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Projednávanou žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise K(2011) 3504 v konečném znění, ze dne 24. května 2011, kterým se podpora poskytnutá řeckými orgány ve prospěch státních kasin [státní podpora K 16/2010 (ex NN 22/2010, ex CP 318/2009)], prohlašuje za protiprávní státní podporu.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z nesprávného výkladu a použití čl. 107 odst. 1 SFEU, jakož i z nedostatečného odůvodnění porušujícího článek 296 SFEU. Konkrétněji, sporné opatření (i) neposkytuje kasinům v Parnitha a na Korfu žádnou finanční výhodu vyplývající z převodu státních zdrojů; (ii) nemá selektivní povahu, a (iii) nemůže ovlivnit obchod mezi členskými státy a nenarušuje ani nehrozí narušením hospodářské soutěže.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z nesprávného výkladu a použití čl. 14 odst. 1 první věty nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř věst. L 83, ze dne 27. března 1999, s. 1). Konkrétněji: (i) protiprávní podpora může být navrácena pouze jejími skutečnými příjemci, a (ii) skuteční příjemci sporného opatření (a sice zákazníci kasin) a osoby, kterým je určeno rozhodnutí o navrácení (a sice kasina v Korfu, Parnitha a Soluni), kde se nemusí platit vstupné, nejsou totožní.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z nesprávného výkladu a použití čl. 14 odst. 1 druhé věty téhož nařízení. Navrácení sporné podpory je v rozporu s (i) zásadou legitimního očekávání a (ii) se zásadou proporcionality.


title: Věc C-236/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. listopadu 2006 – Komisí Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska (Nesplnění povinnosti státem — Nařízení (EHS) č. 2847/93 — Kontrolní režim v odvětví rybolovu — Opožděné oznámení požadovaných údajů)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/13

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. listopadu 2006 – Komisí Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-236/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Nařízení (EHS) č. 2847/93 - Kontrolní režim v odvětví rybolovu - Opožděné oznámení požadovaných údajů)
   (2006/C 326/27)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komisí Evropských společenství (zástupce: K. Banks, zmocněnec)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: S. Nwaokolo, zmocněnec, D. J: Rhee, barrister)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článku 19i nařízení Rady 2847/93/EHS ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku (Úř. věst. L 261, s. 1) – Neoznámení požadovaných údajů ve stanovené lhůtě
   Výrok

               1)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že se zpožděním oznámilo údaje požadované na základě čl. 19i první a třetí odrážky nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku, naposledy změněného nařízením Rady (ES) č. 1954/2003 ze dne 4. listopadu 2003, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z tohoto nařízení.

               2)

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 193, 6.8.2005.


title: Věc T-248/10: Žaloba podaná dne 26. května 2010 — Itálie v. Komise a EPSO

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/49

         Žaloba podaná dne 26. května 2010 — Itálie v. Komise a EPSO
   (Věc T-248/10)
   ()
   2010/C 209/73
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaní: Evropská komise a Evropský úřad pro výběr personálu

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit oznámení o všeobecném výběrovém řízení EPSO/AD/177/10 — Administrátoři (AD 5) zveřejněné v
                     Úředním věstníku Evropské unie dne 16. března 2010, č. C 64 A;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné těm, které byly uplatněny ve věci T-218/09, Itálie v. Komise (1).

      (1)  Úř. věst. C 180, 1.8.2009, s. 59


title: Věc T-244/05: Žaloba podaná dne 1. července 2005 Gibtelecom Limited proti Komisi Evropských společenství

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/37

         Žaloba podaná dne 1. července 2005 Gibtelecom Limited proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-244/05)
   (2005/C 205/65)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 1. července 2005 žaloba směřující proti Komisi Evropských společenství podaná Gibtelecom Limited, se sídlem v Europort (Gibraltar), zastoupenou M. Llamasem, B. O'Connorem a S. Brummelem, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise, které bylo oznámeno Gibtelecom dopisem ze dne 26. dubna 2005 (značka č. 1982), na základě kterého Komise nepřímo zamítla stížnost podanou Gibtelecom proti Španělsku na základě článku 86 ES ve spojení s články 49 nebo 12 ES;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení Gibtelecom.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadeným rozhodnutím zamítla Komise stížnost žalobkyně podanou 31. října 1996, ve které tvrdila, že španělský telekomunikační operátor, Telefonica SA, několikrát zneužil svého dominantního postavení v rozporu s článkem 82 ES tím, že odmítl uznat gibraltarský mezinárodní volací kód („350“) a trval na přijetí omezujících podmínek pro vzájemný automatický přímý telefonní provoz mezi Španělskem a Gibraltarem. Žalobkyně později změnila tuto stížnost na stížnost podle článku 86 ES, ve spojení s články 82, 49 a 12 ES, proti Španělsku, tvrdíc, že Telefonica jednala na základě pokynů španělské vlády, která si nárokuje suverenitu nad Gibraltarem.
   Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává série údajných zjevných nesprávných posouzení v napadeném rozhodnutí. Podle žalobkyně se Komise dopustila nesprávného posouzení, že Telefonica není podnikem veřejného práva nebo podnikem, kterému přísluší zvláštní práva ve smyslu článku 86 ES.
   Žalobkyně dále uvádí, že Španělsko tím, že dalo pokyny Telefonica odmítnout mezinárodní volací kód 350 přidělený Gibraltaru ITU [Mezinárodní telekomunikační unií], vytvořilo a ponechalo diskriminační překážky volného pohybu telekomunikačních služeb v rozporu s článkem 49 ES. Dále žalobkyně tvrdí, že odmítnutí Španělska uznat tento kód vytváří diskriminační zacházení na základě státní příslušnosti a místa pobytu a je v rozporu se zákazem diskriminace podle článku 12 ES.
   Žalobkyně také tvrdí, že Komise tím, že se v napadeném rozhodnutí domnívá, že vhodné řešení problému s číselným kódem by mělo být nalezeno na základě přímých dvoustranných jednání mezi Španělskem a Spojeným královstvím, se znovu zjevně dopustila nesprávného posouzení, jelikož, podle žalobkyně, neexistuje vhodná alternativa k zásahu Komise.
   Žalobkyně dále předkládá množství procesních a správních důvodů pro zrušení. Žalobkyně odkazuje, v tomto kontextu, na domnělé porušení povinnosti Komise, na základě článku 253 ES, uvést odůvodnění pro své rozhodnutí a také na porušení legitimního očekávání žalobkyně, které údajně vniklo z dopisu zaslaného dne 7. června 2000 třemi členy Komise Španělsku a Spojenému království požadujíc, aby tyto dva státy, mimo jiné, našly řešení ohledně stížnosti týkající se číselného kódu. Žalobkyně dále uvádí v kontextu téhož žalobního důvodu, že Komise nejednala nestranně a že porušila zásadu, která požaduje, aby jednala v přiměřené lhůtě.


title: Věc T-84/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2012 — Itálie v. Komise ( „EZOZF — Záruční sekce — Výdaje vyloučené z financování — Informační akce a reklamy zemědělských výrobků — Výroba olivového oleje a stolních oliv — Opožděné platby“ )

text:
               10.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2012 — Itálie v. Komise
   (Věc T-84/09) (1)

   (EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování - Informační akce a reklamy zemědělských výrobků - Výroba olivového oleje a stolních oliv - Opožděné platby)
   2012/C 343/15
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: L. Ventrella a G. Palmieri, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Jimeno Fernández a P. Rossi, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2008/960/ES ze dne 8. prosince 2008, které vylučuje z financování Společenství některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) (Úř. věst. L 340, s. 99) v rozsahu, v němž vylučuje některé výdaje vynaložené Itálií.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 90, 18.4.2009.


title: Věc F-71/06: Žaloba podaná dne 26. června 2006 – Lebedef-Caponi v. Komise

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/36

         Žaloba podaná dne 26. června 2006 – Lebedef-Caponi v. Komise
   (Věc F-71/06)
   (2006/C 190/68)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Lucembursko) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit zprávu o vývoji služebního postupu žalobkyně za období od 1.1.2004 do 31.12.2004,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje tři žalobní důvody:

               —

               první vychází z porušení obecných prováděcích ustanovení k článku 43 služebního řádu co se týče odborových a statutárních zástupců zaměstnanců, porušení zásady ochrany legitimního očekávání a pravidla patere legem quam ipse fecisti;

               —

               druhý vychází z porušení zásady zákazu svévolného postupu a ze zásady zákazu zneužití pravomoci, jakož i z porušení povinnosti odůvodnění a práv obhajoby;

               —

               třetí vychází z porušení povinnosti péče.


title: Věc C-362/10: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. října 2011 — Evropská komise v. Polská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2003/98/ES — Opakované použití informací veřejného sektoru — Nesprávné provedení nebo neprovedení určitých článků ve stanovené lhůtě“ )

text:
               17.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 370/14

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. října 2011 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-362/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2003/98/ES - Opakované použití informací veřejného sektoru - Nesprávné provedení nebo neprovedení určitých článků ve stanovené lhůtě)
   2011/C 370/21
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: S. La Pergola a K. Herrmann, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika (zástupce: M. Szpunar, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí ustanovení nezbytných k dosažení souladu s články 2, 3, 4, 6, 7, 8, 10 a 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru (Úř. věst. L 345, s. 90; Zvl. vyd. 13/32, s. 701)

      Výrok

               1)

               Polská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro provedení článků 2 až 4, 6 až 8, jakož i 10 a 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z těchto článků.

               2)

               Polská republika ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc F-57/13: Žaloba podaná dne 21. června 2013 — ZZ v. Komise

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/27

         Žaloba podaná dne 21. června 2013 — ZZ v. Komise
   (Věc F-57/13)
   (2013/C 226/37)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým byla bonifikace nároků na důchod získaných před nástupem do služebního poměru u Komise stanovena na základě nových obecných prováděcích ustanovení, a rozhodnutí o zamítnutí stížnosti.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 8. ledna 2013 o výpočtu bonifikace nároků na důchod získaných před nástupem do služebního poměru u Komise,

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí o zamítnutí žalobcovy stížnosti ze dne 12. března 2013, kterou se domáhal uplatnění obecných prováděcích ustanovení a pojistně matematických sazeb platných k okamžiku podání jeho žádosti o převod nároků na důchod,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-603/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. listopadu 2016 společností Monster Energy Company proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 9. září 2015 ve věci T-666/14, Monster Energy v. EUIPO

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/15

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. listopadu 2016 společností Monster Energy Company proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 9. září 2015 ve věci T-666/14, Monster Energy v. EUIPO
   (Věc C-603/15 P)
   (2016/C 270/23)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Monster Energy Company (zástupce: P. Brownlow, Solicitor)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   Usnesením ze dne 4. května 2016 Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl, že odvolání je nepřípustné.


title: Věc T-490/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. června 2010 — CM Capital Markets v. OHIM — Carbon Capital Markets (CARBON CAPITAL MARKETS Emissions Compliance Solutions & Carbon finance) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství CARBON CAPITAL MARKETS Emissions Compliance Solutions & Carbon finance — Starší obrazová ochranná známka Společenství CM Capital Markets a starší národní obrazová ochranná známka CM Capital Markets — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. června 2010 — CM Capital Markets v. OHIM — Carbon Capital Markets (CARBON CAPITAL MARKETS Emissions Compliance Solutions & Carbon finance)
   (Věc T-490/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství CARBON CAPITAL MARKETS Emissions Compliance Solutions & Carbon finance - Starší obrazová ochranná známka Společenství CM Capital Markets a starší národní obrazová ochranná známka CM Capital Markets - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2010/C 209/53
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: CM Capital Markets Holding, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: T. Villate Consonni a J. Calderón Chavero, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. F. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Carbon Capital Markets Ltd (Oxford, Spojené království) (zástupce: E. Hardcastle, solicitor)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 3. září 2008 (věc R 16/2008-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi CM Capital Markets Holding, SA a Carbon Capital Markets Ltd.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti CM Capital Markets Holding, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 10.1.2009.