title: Věc T-394/12: Žaloba podaná dne 28. srpna 2012 — Alfastar Benelux v. Rada

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/30

      Žaloba podaná dne 28. srpna 2012 — Alfastar Benelux v. Rada
      (Věc T-394/12)
      (2012/C 331/57)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Alfastar Benelux SA (Ixelles, Belgie) (zástupci: N. Keramidas a N. Korogiannakis, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

                  —

                  Zrušit rozhodnutí žalované, kterým zamítla nabídku žalobkyně podanou v odpověď na výzvu k podávání nabídek na zakázku UCA-218-07 „poskytování technické údržby — služby help desk a zásah na místě pro tiskárny a periferní zařízení osobních počítačů Generálního sekretariátu Rady“ (OJ/S 2008/S 91-122796) a které žalobkyni zaslala obratem doporučeným dopisem ze dne 18. června 2012, poté, co Tribunál svým rozsudkem ve věci T-57/09 Alfastar Benelux v. Rada zrušil předchozí rozhodnutí o přidělení zakázky ze dne 1. prosince 2008;

                  —

                  uložit žalované náhradu škody, která žalobkyni vznikla v důsledku sporného zadávacího řízení; a

                  —

                  uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1)

                  První žalobní důvod vychází z toho, že sporným rozhodnutím byly porušeny podmínky v zadávací dokumentaci, jelikož využití stěhovacích služeb ke splnění úkolů technické podpory, jak bylo uvedeno ve vítězné nabídce, odporuje těmto podmínkám;

                  2)

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že ve sporném rozhodnutí byla provedena řada zjevně nesprávných posouzení stran certifikace vítězného uchazeče, kvalifikace personálu vítězného uchazeče ve srovnání s kvalifikací personálu žalobkyně, body za převod znalostí, hodnocení počtu personálu nabízeného uchazeči.

                  3)

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že hodnotící komise zaměnila výběrová kritéria a kritéria pro přidělení zakázky, jakož i fáze zadávacího řízení.

                  4)

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že výzva k podávání nabídek obsahuje řadu nesrovnalostí a nepřesných informací.

                  5)

                  Pátý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná nesplnila podmínky čl. 100 odst. 2 finančního nařízení (1) zejména co se týče ověření výběrových kritérií.

         (1)  Nařízení Rady (ES, EURATOM) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. 2002 L 248, s. 1).


title: Věc C-75/06: Žaloba podaná dne  8. února 2006  Komisí Evropských společenství proti Portugalské republice

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/16

         Žaloba podaná dne 8. února 2006 Komisí Evropských společenství proti Portugalské republice
   (Věc C-75/06)
   (2006/C 86/29)
   Jednací jazyk: portugalština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 8. února 2006 žaloba směřující proti Portugalské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Carmel O'Reilly a Piedade Costa de Oliveira, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Portugalská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/9/ES (1) ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl, a v každém případě tím, že je Komisi nesdělila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice 2003/9/ES;

               2.

               uložil Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta pro provedené směrnice 2003/9/ES uplynula dne 6. února 2005.

      (1)  Úř. věst. L 31, s. 18.


title: Věc F-15/12: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 20. dubna 2012 — Collado v. Komise

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/25

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 20. dubna 2012 — Collado v. Komise
   (Věc F-15/12)
   2012/C 184/57
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.


title: Věc C-66/06: Žaloba podaná dne  6. února 2006  – Komise Evropských společenství v. Irsko

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/1

         Žaloba podaná dne 6. února 2006 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-66/06)
   (2006/C 108/01)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Simonetti a X. Lewis, zmocněnci, F. Louis, advokát a C. O'Daly, solicitor)
   Žalovaný: Irsko
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Irsko tím, že v souladu s čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 2, 3 a 4 směrnice 85/337/EHS, nepřijalo veškerá opatření k zajištění, aby záměry, které mohou mít významný vliv na životní prostředí a které náleží do kategorií záměrů, na něž se vztahuje třída 1 písm. a), b), c) a f) přílohy II, podléhaly žádosti o povolení a posouzení s ohledem na jejich vliv v souladu s články 5 až 10 směrnice 85/337/EHS, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice; a

               —

               uložit Irsku náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Použití jednotných a neomezených prahových kritérií
   Komise se domnívá, že irská právní úprava provádějící směrnici je nedostatečná, jelikož pro kategorie záměrů, na které se vztahuje třída 1 písm. a), b) a c) přílohy II směrnice ohledně posuzování vlivů na životní prostředí (směrnice 85/337/EHS), nestanoví účinná opatření k uskutečnění cílů stanovených čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 2 a 3 směrnice 85/337/EHS.
   Článek 4 odst. 2 umožňuje členským státům určit buď přezkoumáním každého jednotlivého případu nebo na základě „prahových hodnot nebo kritérií stanovených členským státem“, u kterých záměrů uvedených v příloze II musí být posuzován jejich vliv na životní prostředí. Ať členské státy zvolí k tomuto určení jakýkoli způsob, znamená to, že musí dodržet čl. 4 odst. 3, to je zohlednit výběrová kritéria stanovená v příloze III. Tato výběrová kritéria zahrnují například rozsah záměru, jeho kumulaci s jinými záměry, jeho umístění, jeho citlivost z hlediska životního prostředí a jeho vliv na krajinu mající historický, kulturní nebo archeologický význam.
   Irsko ve své právní úpravě provádějící směrnici ohledně záměrů náležejících do třídy 1 písm. a), b) a c) přílohy II se nicméně opírá o jednotná a neomezená prahová kriteria a vylučuje možnost posouzení ostatních charakteristik záměru.

      Intenzivní chov ryb

   Pokud jde o záměry rybích farem stanoví právní úprava provádějící směrnici možnost posouzení vlivů na životní prostředí „pokud se ministr domnívá, že záměr rybí farmy může mít na životní prostředí významný vliv“. Tato právní úprava nezmiňuje nicméně výběrová kritéria uvedená v příloze III směrnice 85/337/EHS. Ministr není za účelem určení, zda je třeba provést posouzení vlivů na životní prostředí, výslovně povinen zohlednit předpokládané umístění takové rybí farmy nebo jakákoli další výběrová kritéria.
   Komise uvádí, že Irsko uznává nutnost výslovně uvést výběrová kritéria stanovená v příloze III ohledně záměrů rybích farem. Nicméně podle informací, jimiž Komise disponuje, Irsko nepřijalo ani Komisi nesdělilo změnu právní úpravy.


title: Věc T-498/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2014 – Evropaïki Dynamiki v. Komise „Veřejné zakázky na služby – Nabídkové řízení – Modernizace internetové stránky – Odmítnutí nabídky uchazeče – Zadání zakázky jinému uchazeči – Žaloba na neplatnost – Povinnost uvést odůvodnění – Kritéria přidělení – Zjevně nesprávná posouzení – Žaloba na náhradu škody“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2014 – Evropaïki Dynamiki v. Komise
      (Věc T-498/11) (1)

      („Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení - Modernizace internetové stránky - Odmítnutí nabídky uchazeče - Zadání zakázky jinému uchazeči - Žaloba na neplatnost - Povinnost uvést odůvodnění - Kritéria přidělení - Zjevně nesprávná posouzení - Žaloba na náhradu škody“)
      (2014/C 395/36)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis, M. Dermitzakis a N. Theologou, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: S. Delaude a F. Moro, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. Wytinckem a T. Ruysem, advokáty)

         Předmět věci

      Jednak návrh na zrušení rozhodnutí Úřadu pro publikace Evropské unie (ÚP), kterým byla odmítnuta nabídka předložená žalobkyní týkající se poskytnutí služeb, jejichž předmětem byla modernizace internetové stránky Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) a rozhodnutí přidělit zakázku jinému uchazeči, a dále návrh na náhradu škody

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnost Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 347, 26.11.2011.


title: Věc C-78/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 22. února 2011 — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Federación de Asociaciones Sindicales (FAGSA) a další

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 22. února 2011 — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) v. Federación de Asociaciones Sindicales (FAGSA) a další
   (Věc C-78/11)
   2011/C 152/18
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Žalovaní: Federación de Asociaciones Sindicales (FAGSA), Federación de Trabajadores Independientes de Comercio (FETICO), Federación Estatal de Trabajadores del Comercio, Hostelería, Turismo y Juego de UGT a Federación del Comercio, Hostelería y Turismo de CC.OO

      Předběžná otázka

   Brání čl. 7 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES (1) ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby takovému výkladu vnitrostátní právní úpravy, který neumožňuje přerušit dovolenou za účelem pozdějšího čerpání její celé doby nebo zbývající části, jestliže během doby jejího čerpání dojde nenadále ke vzniku pracovní neschopnosti?

      (1)  Úř. věst. L 299, s. 9; Zvl. vyd. 05/04, s. 381.


title: Věc T-6/14: Žaloba podaná dne 3. ledna 2014 – Banco de Santander a další v. Komise

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/36

         Žaloba podaná dne 3. ledna 2014 – Banco de Santander a další v. Komise
   (Věc T-6/14)
   2014/C 102/57
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Banco de Santander, SA (Santander, Španělsko); Santander Investment, SA (Santander, Španělsko); Naviera Séneca, AIE (Las Palmas de Gran Canaria, Španělsko) (zástupci: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo a A. Biondi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém soubor opatření, která podle Komise představují takzvaný španělský systém zdanění leasingu (SEAF), kvalifikuje jako novou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               podpůrně zrušil články 1 a 4 napadeného rozhodnutí, které jako příjemce údajných podpor a jako jediné adresáty příkazu k navrácení určuje investory AIE (hospodářských zájmových sdružení);

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém nařizuje vrácení údajných podpor;

               —

               zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém rozhoduje o legalitě soukromých smluv mezi investory a dalšími subjekty; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty ve věci T-700/13, Bankia v. Komise.


               10.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/8

         Žaloba Norského království ze dne 29. srpna 2011 proti Kontrolnímu úřadu ESVO
   (věc E-11/11)
   2011/C 325/04
   Norské království, zastoupené Ketil BØE MOENEM, advokátem Úřadu nejvyššího státního zástupce, a Beate GABRIELSEN, poradkyní z oddělení právních záležitostí ministerstva zahraničních věcí, jednajícími jako zmocněnci za Norské království, podalo dne 29. srpna 2011 k Soudnímu dvoru ESVO žalobu proti Kontrolnímu úřadu ESVO.
   Žalobce požaduje, aby Soud ESVO:

               1)

               zrušil rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 205/11/KOL ze dne 29. června 2011; a dále

               2)

               uložil Kontrolnímu úřadu ESVO uhradit náklady řízení.

      Právní a skutkové souvislosti a právní odůvodnění:

               —

               V rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 205/11/KOL ze dne 29. června 2011 se uvádí, že tři opatření stanovená v dodatkové dohodě, kterou podepsaly norské orgány a společnost Hurtigruten v roce 2009, představují státní podporu, která je neslučitelná s uplatňováním Dohody o EHP ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP, jelikož představují formu nadměrné náhrady za veřejné služby.

               —

               Žalobce žádá o zrušení napadeného rozhodnutí.

               —

               Žalobce mimo jiné tvrdí, že Kontrolní úřad ESVO:

                           —

                           se dopustil zjevně nesprávného právního a/nebo skutkového posouzení tím, že vyhlásil příslušná opatření za státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP,

                           —

                           se dopustil zjevně nesprávného právního a/nebo skutkového posouzení v souvislosti s čl. 59 odst. 2 Dohody o EHP,

                           —

                           porušil zásadu právní jistoty při přijímání napadeného rozhodnutí a

                           —

                           neposkytl dostatečné odůvodnění podle článku 16 Dohody o kontrolním úřadu a soudním dvoru při přijímání napadeného rozhodnutí.


title: Věc C-252/07: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. listopadu 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království) – Intel Corporation Inc. v. Cpm United Kingdom Limited ( Směrnice 89/104/EHS — Ochranné známky — Článek 4 odst. 4 písm. a) — Ochranné známky s dobrým jménem — Ochrana proti užívání totožné nebo podobné pozdější ochranné známky — Užívání, které protiprávně těží nebo by těžilo z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky nebo jim působí nebo by působilo újmu )

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/4

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. listopadu 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království) – Intel Corporation Inc. v. Cpm United Kingdom Limited
   (Věc C-252/07) (1)

   („Směrnice 89/104/EHS - Ochranné známky - Článek 4 odst. 4 písm. a) - Ochranné známky s dobrým jménem - Ochrana proti užívání totožné nebo podobné pozdější ochranné známky - Užívání, které protiprávně těží nebo by těžilo z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky nebo jim působí nebo by působilo újmu“)
   (2009/C 19/07)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Intel Corporation Inc.

      Žalovaný: Cpm United Kingdom Limited
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Court of Appeal (Civil Division) – Výklad čl. 4 odst. 4 písm. a) a čl. 5 odst. 2 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. L 40, s. 1) – Starší ochranná známka, která získala dobré jméno – Kritéria, která je třeba vzít v úvahu za účelem zjištění existence spojitosti ve smyslu rozsudku C-408/01, Adidas-Salomon AG a Adidas-Benelux BV
   Výrok

               1)

               Článek 4 odst. 4 písm. a) první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, musí být vykládán v tom smyslu, že existence spojení, ve smyslu rozsudku ze dne 23. října 2003, Adidas-Salomon a Adidas Benelux (C 408/01), mezi starší ochrannou známkou s dobrým jménem a pozdější ochrannou známkou musí být posuzována celkově, s přihlédnutím ke všem relevantním faktorům projednávaného případu.

               2)

               Skutečnost, že pozdější ochranná známka u běžně informovaného a přiměřeně pozorného a obezřetného průměrného spotřebitele evokuje starší ochrannou známku s dobrým jménem, má stejný význam jako existence spojení mezi kolidujícími ochrannými známkami, ve smyslu výše uvedeného rozsudku Adidas-Salomon a Adidas Benelux.

               3)

               Skutečnost, že:

                           —

                           starší ochranná známka získala velmi dobré jméno pro určité specifické kategorie zboží nebo služeb,

                           —

                           toto zboží nebo tyto služby nejsou podobné nebo nejsou značně podobné zboží nebo službám, pro něž je pozdější ochranná známka zapsána, a

                           —

                           starší ochranná známka je jedinečná ve vztahu k jakémukoli zboží nebo službám,

                     neznamená nezbytně existenci spojení mezi kolidujícími ochrannými známkami, ve smyslu výše uvedeného rozsudku Adidas-Salomon a Adidas Benelux.

               4)

               Článek 4 odst. 4 písm. a) směrnice 89/104 musí být vykládán v tom smyslu, že existence užívání pozdější ochranné známky, které protiprávně těží či by těžilo z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky nebo jim působí či by působilo újmu, musí být posuzována celkově, s přihlédnutím ke všem relevantním faktorům projednávaného případu.

               5)

               Skutečnost, že:

                           —

                           starší ochranná známka získala velmi dobré jméno pro určité specifické kategorie zboží nebo služeb,

                           —

                           toto zboží nebo tyto služby nejsou podobné nebo nejsou značně podobné zboží nebo službám, pro něž je pozdější ochranná známka zapsána,

                           —

                           starší ochranná známka je jedinečná ve vztahu k jakémukoli zboží nebo službám a

                           —

                           pozdější ochranná známka u běžně informovaného a přiměřeně pozorného a obezřetného průměrného spotřebitele evokuje starší ochrannou známku,

                     nepostačuje k prokázání, že užívání pozdější ochranné známky protiprávně těží či by těžilo z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky nebo jim působí či by působilo újmu, ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. a) směrnice 89/104.

               6)

               Článek 4 odst. 4 písm. a) směrnice 89/104 musí být vykládán v tom smyslu, že:

                           —

                           užívání pozdější ochranné známky může působit újmu rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky s dobrým jménem, i když tato není jedinečná;

                           —

                           první užití pozdější ochranné známky může postačovat ke způsobení újmy rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky;

                           —

                           důkaz o tom, že užívání pozdější ochranné známky působí nebo by působilo újmu rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky, předpokládá prokázání změny hospodářského chování průměrného spotřebitele výrobků nebo služeb, pro které je starší ochranná známka zapsána, vyplývající z užívání pozdější ochranné známky, nebo vážného nebezpečí, že by k takové změně mohlo v budoucnu dojít.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


title: Věc C-305/08: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 23. prosince 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare (CoNISMa) v. Regione Marche ( Veřejné zakázky na služby — Směrnice 2004/18 — Pojmy zhotovitel , dodavatel a  poskytovatel služeb — Pojem hospodářský subjekt — Univerzity a výzkumné ústavy — Uskupení ( konsorcium ) univerzit a orgánů státní správy — Hlavní neziskový účel podle stanov — Povolení účasti v řízení o zadání veřejné zakázky )

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/8

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 23. prosince 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare (CoNISMa) v. Regione Marche
   (Věc C-305/08) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Směrnice 2004/18 - Pojmy „zhotovitel“, „dodavatel“ a „poskytovatel služeb“ - Pojem „hospodářský subjekt“ - Univerzity a výzkumné ústavy - Uskupení („konsorcium“) univerzit a orgánů státní správy - Hlavní neziskový účel podle stanov - Povolení účasti v řízení o zadání veřejné zakázky“)
   2010/C 51/12
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare (CoNISMa)

      Žalovaná: Regione Marche

      Předmět věci

   Rozhodnutí o předběžné otázce — Consiglio di Stato — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114) — Vyloučení entit, jejichž cílem není zisk, ale výzkum, jako jsou univerzity, z výběrového řízení na veřejnou zakázku na služby spočívající v získávání geofyzikálních údajů

      Výrok

               1)

               Ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, a zejména její čl. 1 odst. 2 písm. a) a odst. 8 první a druhý pododstavec, jež odkazují na pojem „hospodářský subjekt“, musejí být vykládána v tom smyslu, že umožňují, aby se veřejných zakázek na služby účastnily takové entity, jaké nevykonávají činnost primárně za účelem dosahování zisku, nemají podnikovou organizační strukturu a nepůsobí pravidelně na trhu, jako jsou univerzity a výzkumné ústavy, jakož i konsorcia těchto univerzit a orgánů veřejné správy.

               2)

               Směrnice 2004/18 musí být vykládána v tom smyslu, že brání výkladu takové vnitrostátní právní úpravy, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, který zakazuje takovým entitám, jako jsou univerzity a výzkumné ústavy, jež nevykonávají činnost primárně za účelem dosahování zisku, účastnit se zadávacího řízení, přestože jsou podle vnitrostátního práva oprávněny nabízet služby, kterých se dotyčná zakázka týká.

      (1)  Úř. věst. C 247, 27.9.2008.


title: Věc C-673/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea Constituțională a României (Rumunsko) dne 30. prosince 2016 – Relu Adrian Coman, Robert Clabourn Hamilton, Asociația Accept v. Inspectoratul General pentru Imigrări, Ministerul Afacerilor Interne, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea Constituțională a României (Rumunsko) dne 30. prosince 2016 – Relu Adrian Coman, Robert Clabourn Hamilton, Asociația Accept v. Inspectoratul General pentru Imigrări, Ministerul Afacerilor Interne, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării
   (Věc C-673/16)
   (2017/C 104/43)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea Constituțională a României

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Relu Adrian Coman, Robert Clabourn Hamilton, Asociația Accept

      Odpůrci: Inspectoratul General pentru Imigrări, Ministerul Afacerilor Interne, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

      Předběžné otázky

               1)

               Zahrnuje pojem „manžel nebo manželka“ v čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice 2004/38/[ES] (1), ve spojení s články 7, 9, 21 a 45 Listiny základních práv Evropské unie, manžela nebo manželku stejného pohlaví, pocházející(ho) ze státu, který není členem Evropské unie, občana Evropské unie, se kterým (kterou) občan legálně uzavřel sňatek na základě zákona jiného členského státu, než je hostitelský členský stát?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, vyžadují čl. 3 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice 2004/38/[ES], ve spojení s články 7, 9, 21 a 45 Listiny základních práv Evropské unie, aby hostitelský členský stát přiznal právo pobytu na svém území nebo na dobu delší než tři měsíce manželovi nebo manželce stejného pohlaví občana Evropské unie?

               3)

               V případě záporné odpovědi na první otázku, může být manžel nebo manželka stejného pohlaví, pocházející ze státu, který není členem Evropské unie, občana Evropské unie, se kterým (kterou) občan legálně uzavřel sňatek na základě zákona jiného členského státu, než je hostitelský členský stát, kvalifikován(a) jako „všichni ostatní rodinní příslušníci […]“ ve smyslu čl. 3 odst. 2 písm. a) směrnice 2004/38/[ES] nebo jako „partner, se kterým má občan Unie řádně doložený trvalý vztah“ ve smyslu čl. 3 odst. 2 písm. b) směrnice 2004/38/[ES], s odpovídající povinností hostitelského státu usnadnit mu vstup a pobyt, i pokud hostitelský stát neuznává manželství mezi osobami stejného pohlaví, ani nestanoví jakoukoli jinou alternativní formu právního uznání, jako jsou registrovaná partnerství?

               4)

               V případě kladné odpovědi na třetí otázku, vyžadují čl. 3 odst. 2 a čl. 7 odst. 2 směrnice 2004/38/[ES], ve spojení s články 7, 9, 21 a 45 Listiny základních práv Evropské unie, aby hostitelský členský stát přiznal právo pobytu na svém území nebo na dobu delší než tři měsíce manželovi nebo manželce stejného pohlaví občana Evropské unie?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. 2004, L 158, s. 77).


title: Věc T-106/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 30. června 2009 — CPEM v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Oznámení o dluhu — Akt, který nelze napadnout žalobou — Potvrzující akt — Nepřípustnost — Žaloba na náhradu škody — Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ )

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/32

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 30. června 2009 — CPEM v. Komise
   (Věc T-106/08) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Oznámení o dluhu - Akt, který nelze napadnout žalobou - Potvrzující akt - Nepřípustnost - Žaloba na náhradu škody - Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ“)
   2009/C 220/66
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Marseille, Francie) (zástupce: C. Bonnefoi, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Flynn a A. Steiblyté, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení oznámení o dluhu č. 3240912189 ze dne 17. prosince 2007, týkajícího se rozhodnutí Komise K(2007) 4645 ze dne 4. října 2007, kterým se odnímá finanční podpora Evropského sociálního fondu (ESF) poskytnutá rozhodnutím K(1999) 2645 ze dne 17. srpna 1999

      Výrok

               1)

               Návrh na zrušení se zamítá jako nepřípustný.

               2)

               Návrh na náhradu škody se zamítá jako zjevně postrádající jakýkoli právní základ.

               3)

               Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM) ponese náklady řízení, včetně nákladů řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 107, 26.4.2008.


title: Věc C-17/09: Žaloba podaná dne 14. ledna 2009 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/26

         Žaloba podaná dne 14. ledna 2009 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-17/09)
   (2009/C 69/48)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Schima a C. Zadra, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spolková republika Německo tím, že město Bonn a Müllverwertungsanlage Bonn GmbH zadaly veřejnou zakázku na služby týkající se zpracování biologického odpadu a zeleného odpadu, aniž by provedly celoevropské zadávací řízení, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 8 ve spojení s hlavami III až VI směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (1);

               —

               uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Předmětem této žaloby je smlouva o úplatném poskytování služeb týkajících se zpracování biologického odpadu a zeleného odpadu mezi městem Bonn a Müllverwertungsanlage Bonn GmbH (dále jen „MVA GmbH“) na straně jedné a soukromým zpracovatelem odpadu EVB Entsorgung und Verwertung Bonn GmbH & Co. KG (dále jen „EVB“) na straně druhé. MVA GmbH je obecní společností, jejíž kapitál drží ve výši 93,46 % Stadtwerke Bonn GmbH – 100 % dceřiná společnost města Bonn – a ve výši 6,54 % přímo město Bonn. V této smlouvě se zavazuje EVB jednak obstarat, předtřídit a dodat domácí odpad ke zpracování ve společnosti Müllverwertungsanlage Bonn GmbH a jednak ve svých zařízeních na kompostování odstranit biologický odpad a zelený odpad z území města Bonn za cenu ve výši 6 mil. DEM ročně.
   Ačkoli se v případě smlouvy na zpracování odpadů jedná o veřejnou zakázku na služby ve smyslu čl. 1 písm. a) směrnice 92/50/EHS, byla uzavřena bez provedení celoevropského formálního zadávacího řízení přímo se společností EVB. Předmětem smlouvy je rovněž poskytnutí služeb týkajících se zpracování odpadu ve smyslu kategorie 16 přílohy I A uvedené směrnice, a tato smlouva tedy překračuje významně prahovou hodnotu pro použití této směrnice.
   Na rozdíl od toho, co tvrdí spolková vláda, nemůže záležet na tom, zda smlouva zahrnuje kromě služeb kompostování rovněž další služby, které byly poskytnuty městem Bonn resp. společností MVA GmbH na účet společnosti EVB. Je spíše rozhodující, že smlouva ukládá společnosti EVB vůči městu povinnosti poskytnout služby kompostování za úplatu. Nelze krom toho rovněž tvrdit, že zařízení na kompostování představovala zcela bezvýznamnou vedlejší stránku smlouvy, jelikož tyto služby jsou ústředním prvkem konceptu vyjednaného mezi smluvními stranami a představují z hospodářského hlediska významnou část objemu poskytnutých služeb.
   Komise rovněž nemůže souhlasit s argumentem spolkové vlády, že město Bonn bylo na základě čl. 11 odst. 3 písm. b) směrnice 92/50/EHS oprávněno zadat zakázku na služby kompostování bez předchozího zveřejnění veřejné zakázky. Podle judikatury Soudního dvora je třeba uvedené ustanovení směrnice vykládat striktně, přičemž důkazní břemeno pro existenci výjimečných okolností, které odůvodňují výjimku, náleží tomu, kdo se na ně má v úmyslu odvolat. Jelikož spolková vláda nedoložila dostatečně, že společnosti EVB náleželo výlučné právo pro provedení sporných služeb kompostování a na jakém právním základě spočívá takové právo, nelze mít za to, že byly splněny podmínky pro použití výjimky podle čl. 11 odst. 3 písm. b) směrnice 92/50/EHS.

      (1)  Úř. věst. L 209, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 322.


title: Věc C-285/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale di Oristano ze dne 14. června 2004 ve věci Medda Ignazio a Banco di Napoli SpA proti autonomnímu regionu Sardinie

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale di Oristano ze dne 14. června 2004 ve věci Medda Ignazio a Banco di Napoli SpA proti autonomnímu regionu Sardinie
   (Věc C-285/04)
   (2004/C 217/31)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Tribunale di Oristano (Itálie) ze dne 14. června 2004 ve věci Medda Ignazio a Banco di Napoli SpA proti autonomnímu regionu Sardinie, které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 1. července 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Tribunale di Oristano žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o platnosti rozhodnutí Komise č. 97/612/ES (1) s ohledem na následující vady:

               a)

               nepříslušnost Komise k přijetí napadeného rozhodnutí (porušení spojených ustanovení článků 32 až 38 ES);

               b)

               porušení ustanovení upravujících řízení ve smyslu čl. 88 odst. 1 ES;

               c)

               porušení ustanovení upravujících řízení ve smyslu čl. 88 odst. 2 a 3 ES;

               d)

               nedostatek odůvodnění rozhodnutí s ohledem na spojená ustanovení článku 253, čl. 88 odst. 3 a čl. 87 odst. 1 ES;

               e)

               porušení a nedodržení „stanovené praxe pro podpory zemědělským podnikům v potížích“ a „hlavních zásad Společenství pro státní podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v potížích“;

               f)

               porušení zásady legitimního očekávání.

      (1)  Úř. věst. L 248, 11.9.1997, s. 27.


title: Věc T-479/15: Žaloba podaná dne 20. srpna 2015 – Lotte v. OHIM – Kuchenmeister (KOALA LAND)

text:
               12.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/38

         Žaloba podaná dne 20. srpna 2015 – Lotte v. OHIM – Kuchenmeister (KOALA LAND)
   (Věc T-479/15)
   (2015/C 337/43)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lotte Co. Ltd (Tokio, Japonsko) (zástupci: M. Knitter a S. Schicker, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Kuchenmeister GmbH (Soest, Německo)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „KOALA LAND“ – Přihláška č. 10 766 723

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 4. června 2015, ve věci R 815/2014-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí, které bylo žalobkyni doručeno dne 23. června 2015 ve věci přihlášky ochranné známky Společenství č. 10 766 723 „KOALA LAND“;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení pravidla 22 odst. 3 nařízení č. 2868/95;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-258/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court (Irsko) dne 26. května 2011 — Peter Sweetman, Ireland, Attorney General, Minister for the Environment, Heritage and Local Government v. An Bord Pleanala

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court (Irsko) dne 26. května 2011 — Peter Sweetman, Ireland, Attorney General, Minister for the Environment, Heritage and Local Government v. An Bord Pleanala
   (Věc C-258/11)
   2011/C 226/29
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Peter Sweetman, Ireland, Attorney General, Minister for the Environment, Heritage and Local Government

      Odpůrce: An Bord Pleanala

      Předběžné otázky

               1)

               Jaká právní kritéria má použít příslušný orgán při posuzování pravděpodobnosti toho, zda plán nebo projekt podléhající čl. 6 odst. 3 směrnice o stanovištích (1) má „nepříznivý účinek na celistvost lokality“?

               2)

               Je důsledkem použití zásady obezřetnosti to, že takový plán nebo projekt nemůže být schválen, pokud by způsobil trvalou neobnovitelnou ztrátu celého příslušného stanoviště nebo jeho části?

               3)

               Jaký je vztah, pokud existuje, mezi čl. 6 odst. 4 a přijímáním rozhodnutí podle čl. 6 odst. 3 o tom, že plán nebo projekt nepříznivě neovlivní celistvost lokality?

      (1)  Směrnice Rady 92/43/EHS z 21. května 1992. Úř. věst. L 206, str. 7


title: Věc T-451/15: Žaloba podaná dne 5. srpna 2015 – AlzChem v. Komise

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/45

         Žaloba podaná dne 5. srpna 2015 – AlzChem v. Komise
   (Věc T-451/15)
   (2015/C 320/63)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: AlzChem AG (Trostberg, Německo) (zástupce: A. Borsos, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. května 2015 Ares (2015) 2176662, jež bylo přijato podle článku 4 prováděcích pravidel k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise v odpovědi na uplatnění č. GESTDEM 2015/1640; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod, vycházející z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o uplatnění obecné domněnky v reakci na výjimku týkající se ochrany cílů vyšetřování EU. Žalobkyně zmiňuje následující nesprávná posouzení:

                           —

                           nesprávné právní posouzení Komise, pokud jde o uplatnění obecných výjimek;

                           —

                           nesprávné právní posouzení Komise, pokud jde o ochranu cílů vyšetřování;

                           —

                           nesprávní právní posouzení a zjevně nesprávné posouzení Komise, pokud jde o vyhodnocení převažujícího veřejného zájmu na zajištění účinného soudního přezkumu (článek 47 Listiny základních práv Evropské unie); a

                           —

                           nesprávné právní posouzení Komise, pokud jde o uplatnění základního práva na přístup k dokumentům (článek 42 Listiny základních práv Evropské unie).

               2.

               Druhý žalobní důvod, vycházející z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o uplatnění výjimky na ochranu obchodních zájmů.

               3.

               Třetí žalobní důvod, vycházející z nedostatečného odůvodnění, pokud jde o odepření přístupu k nedůvěrné verzi nebo o odepření nahlížení do dokumentů.


title: Věc T-481/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. června 2011 — ATB Norte v. OHIM — Bricocenter Italia (maxi BRICO CENTER) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství maxi BRICO CENTER — Starší obrazové ochranné známky Společenství ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro a CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. června 2011 — ATB Norte v. OHIM — Bricocenter Italia (maxi BRICO CENTER)
   (Věc T-481/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství maxi BRICO CENTER - Starší obrazové ochranné známky Společenství ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro a CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 232/48
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ATB Norte, SL (Burgos, Španělsko) (zástupci: původně P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. Curtis-Oliver a G. Marín Raigal, poté F. Brandolini Kujman advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: O. Montalto a G. Mannucci, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Itálie) (zástupci: G. Ghidini, M. Mergati a C. Signorini, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. září 2009 (věc R 1046/2008-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi ATB Norte, SL a Bricocenter Italia Srl.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 28. září 2009 (věc R 1046/2008-4) se zrušuje v rozsahu, v němž vyhovělo odvolání společnosti Bricocenter Italia Srl před odvolacím senátem týkajícímu se služeb „reklamy“, „vedení obchodních záležitostí“ a „komerční správy“, jichž se týkala přihláška ochranné známky Společenství.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia a OHIM ponesou každý své vlastní náklady řízení vynaložené v průběhu řízení před Tribunálem.

      (1)  Úř. věst. C 24, 30.1.2010.


title: Věc C-283/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. prosince 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – ASML Netherlands BV v. Semiconductor Industry Services GmbH (SEMIS) (Soudní příslušnost, uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech — Nařízení (ES) č. 44/2001 — Uznávání a výkon — Článek 34 bod 2 — Rozhodnutí pro zmeškání — Důvody odmítnutí — Výraz žalovaný, v jehož nepřítomnosti bylo rozhodnutí vydáno, který měl možnost využít opravného prostředku proti rozhodnutí — Nedoručení rozhodnutí)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/12

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. prosince 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – ASML Netherlands BV v. Semiconductor Industry Services GmbH (SEMIS)
   (Věc C-283/05) (1)

   (Soudní příslušnost, uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Uznávání a výkon - Článek 34 bod 2 - Rozhodnutí pro zmeškání - Důvody odmítnutí - Výraz žalovaný, v jehož nepřítomnosti bylo rozhodnutí vydáno, který „měl možnost“ využít opravného prostředku proti rozhodnutí - Nedoručení rozhodnutí)
   (2006/C 331/19)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberster Gerichtshof
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: ASML Netherlands BV

      Žalovaná: Semiconductor Industry Services GmbH (SEMIS)
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Oberster Gerichtshof – Výklad čl. 34 bodu 2 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42) – Uznání rozhodnutí pro zmeškání – Možnost žalovaného, v jehož nepřítomnosti bylo rozhodnutí vydáno, využít opravného prostředku – Neexistence oznámení v náležité formě
   Výrok
   Článek 34 bod 2 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že žalovaný „měl možnost“ využít opravného prostředku proti rozhodnutí pro zmeškání vydanému vůči němu pouze tehdy, pokud skutečně znal obsah tohoto rozhodnutí na základě doručení provedeného v dostatečném časovém předstihu, který mu umožnil přípravu na jednání před soudem státu, v němž proběhlo původní řízení.

      (1)  Úř. věst. C 229, 17.9.2005.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. září 2004 ve věci C-304/01: Španělské království proti Komisi Evropských společenství (Společná rybářská politika — Nařízení (ES) č. 1162/2001 — Obnova populace štikozubce obecného — Kontrola činností rybářských plavidel — Volba právního základu — Zásada zákazu diskriminace — Povinnost uvést odůvodnění)

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 9. září 2004
   ve věci C-304/01: Španělské království proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Společná rybářská politika - Nařízení (ES) č. 1162/2001 - Obnova populace štikozubce obecného - Kontrola činností rybářských plavidel - Volba právního základu - Zásada zákazu diskriminace - Povinnost uvést odůvodnění)
   (2004/C 262/01)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci 304/01, jejímž předmětem je žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES, podaná dne 2. srpna 2001, Španělské království, (zmocněnkyně: N. Díaz Abad) proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: T. van Rijn a S. Pardo Quintillán), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans (zpravodaj), předseda senátu, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues a N. Colneric, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 9. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 289, 13.10.2001.


title: Věc C-418/14: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 2. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Polsko) – ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna v. Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu „Řízení o předběžné otázce — Spotřební daň — Směrnice 2003/96/ES — Rozlišené sazby spotřební daně pro pohonné hmoty a paliva — Podmínka uplatnění sazby pro paliva — Předložení měsíčního výkazu prohlášení, že nakoupené výrobky jsou určeny k topení — Uplatnění sazby spotřební daně stanovené pro pohonné hmoty v případě nepředložení tohoto výkazu — Zásada proporcionality“

text:
               8.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/7

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 2. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Polsko) – ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna v. Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu
   (Věc C-418/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Spotřební daň - Směrnice 2003/96/ES - Rozlišené sazby spotřební daně pro pohonné hmoty a paliva - Podmínka uplatnění sazby pro paliva - Předložení měsíčního výkazu prohlášení, že nakoupené výrobky jsou určeny k topení - Uplatnění sazby spotřební daně stanovené pro pohonné hmoty v případě nepředložení tohoto výkazu - Zásada proporcionality“)
   (2016/C 287/08)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna

      Žalovaný: Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu

      Výrok

   Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, ve znění směrnice Rady 2004/75/ES ze dne 29. dubna 2004, jakož i zásada proporcionality musejí být vykládány v tom smyslu, že:

               —

               nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které jsou prodejci paliva povinni ve stanovené lhůtě předložit měsíční výkaz prohlášení kupujících, že nakoupené výrobky jsou určeny k topení, a

               —

               brání vnitrostátní právní úpravě, podle které se v případě nepředložení takového výkazu ve stanovené lhůtě na prodané palivo uplatní sazba spotřební daně stanovená pro pohonné hmoty, i když bylo konstatováno, že není pochyb o tom, že je tento výrobek určen k topení.

      (1)  Úř. věst. C 462, 22. 12. 2014.


title: Věc C-435/14: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 7. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Bari – Itálie) – trestní řízení proti Mauru Barlettovi „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Totožné předběžné otázky — Články 49 SFEU a 56 SFEU — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Hazardní hry — Vnitrostátní právní úprava — Změna uspořádání systému koncesí sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti — Nové koncesní řízení — Koncese s kratší dobou platnosti než předchozí koncese — Bezúplatné postoupení užívacího práva k vlastněnému hmotnému a nehmotnému majetku, který tvoří síť provozování her a přijímání sázek — Omezení — Naléhavé důvody obecného zájmu — Proporcionalita“

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/5

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 7. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Bari – Itálie) – trestní řízení proti Mauru Barlettovi
   (Věc C-435/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Totožné předběžné otázky - Články 49 SFEU a 56 SFEU - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Hazardní hry - Vnitrostátní právní úprava - Změna uspořádání systému koncesí sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti - Nové koncesní řízení - Koncese s kratší dobou platnosti než předchozí koncese - Bezúplatné postoupení užívacího práva k vlastněnému hmotnému a nehmotnému majetku, který tvoří síť provozování her a přijímání sázek - Omezení - Naléhavé důvody obecného zájmu - Proporcionalita“)
   (2016/C 270/06)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Bari

      Účastník původního trestního řízení

   Mauro Barletta

      Výrok

               1)

               Články 49 SFEU a 56 SFEU, jakož i zásada rovného zacházení a zásada efektivity musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě hazardních her, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která z důvodu změny uspořádání systému sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti koncesí, stanoví, že bude uspořádáno nové koncesní řízení na koncese s kratší dobou platnosti, než je doba platnosti dříve udělených koncesí.

               2)

               Články 49 SFEU a 56 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání takovému vnitrostátnímu omezujícímu ustanovení, jako je ustanovení, o které se jedná ve věci v původním řízení, které ukládá koncesionáři hazardních her, aby bezúplatně převedl užívací právo k vlastněnému hmotnému a nehmotnému majetku, který tvoří síť provozování a sběru hry, v případě ukončení činnosti z důvodu uplynutí doby platnosti koncese, jestliže toto omezení překračuje meze toho, co je nezbytné k dosažení cíle skutečně sledovaného tímto ustanovením, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 448, 15. 12. 2014.


title: Věc C-76/12: Žaloba podaná dne 13. února 2012 — Evropská komise v. Francouzská republika

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/16

         Žaloba podaná dne 13. února 2012 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-76/12)
   2012/C 133/29
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: W. Roels a C. Soulay, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Francouzská republika tím, že ponechala v platnosti daňový režim, který osvobozuje od daně dividendy vyplácené francouzskou společností investičním fondům se sídlem ve Francii, zatímco tytéž dividendy rozdělované investičním fondům se sídlem v jiném členském státě Evropské unie nebo ve státě Evropského hospodářského prostoru podléhají srážkové dani, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 63 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru;

               —

               uložil Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise v rámci své žaloby napadá rozdílné daňové zacházení s dividendami vyplácenými francouzskými společnostmi subjektům kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) podle toho, zda mají tyto SKIPCP sídlo ve Francii či nikoli. Jedním z prvků daňového režimu, která se vztahuje na SKIPCP se sídlem ve Francii, je absence zdanění dividend rozdělovaných francouzskými společnostmi. Naopak podle čl. 119a odst. 2 obecného daňového zákoníku se u dividend rozdělovaných francouzskými společnosti ve prospěch SKIPCP bez sídla ve Francii uplatňuje srážková daň. Komise má za to, že uplatňování rozdílného daňového zacházení na SKIPCP se sídlem ve Francii a na SKIPCP bez sídla ve Francii, i když se oba SKIPCP nacházejí ve srovnatelné situaci, nebere-li se v úvahu stát, v němž mají sídlo, představuje překážku volného pohybu kapitálu a že tato překážka není odůvodněna účinností finančních kontrol, ani nezbytností zajistit vyvážené rozdělení zdaňovací pravomoci.
   Komise připomíná, že podle ustálené judikatury, vyjádřené zejména v rozsudcích Komise v. Itálie (rozsudek ze dne 19. listopadu 2009, C-540/07) a Komise v. Německo (rozsudek ze dne 20. října 2011, C-284/09), Soudní dvůr rozhodl, že členské státy, které podrobují dividendy rozdělované společnostem se sídlem v jiných členských státech méně příznivému daňovému režimu než je režim, který se vztahuje na dividendy rozdělované společnostem se sídlem v tuzemsku, aniž je toto rozdílné zacházení odůvodněno objektivně odlišnými situacemi nebo naléhavými důvody obecného zájmu, nesplnily povinnosti, které mají z titulu volného pohybu kapitálu.


title: Věc C-264/11 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. července 2012 — Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG, Sanha Italia Srl v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelová dohoda — Sankce — Odvětví měděných spojovacích tvarovek a spojovacích tvarovek ze slitin mědi — Důkazní hodnota prohlášení učiněných v kontextu řízení o shovívavosti“ )

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/14

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. července 2012 — Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG, Sanha Italia Srl v. Evropská komise
   (Věc C-264/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelová dohoda - Sankce - Odvětví měděných spojovacích tvarovek a spojovacích tvarovek ze slitin mědi - Důkazní hodnota prohlášení učiněných v kontextu řízení o shovívavosti)
   2012/C 295/22
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG, Sanha Italia Srl (zástupce: J. Brück, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: V. Bottka a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 24. března 2011 ve věci T-379/06, Kaimer a další v. Komise, kterým Tribunál zčásti zamítl žalobu účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek na zrušení rozhodnutí Komise C(2006) 4180 final z 20. září 2006 v řízení o použití článku 81 Smlouvy ES a článku 53 Dohody o EHP, týkajícím se kartelu v odvětví měděných spojovacích tvarovek a spojovacích tvarovek ze slitin mědi, nebo, podpůrně, na snížení pokuty uložené účastnicím řízení podávajícím kasační opravný prostředek — Zkreslení důkazů — Nesprávné posouzení týkající se důkazní hodnoty prohlášení učiněných v kontextu politiky shovívavosti — Porušení článků 6 a 47 Listiny základních práv Evropské unie

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnostem Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG a Sanha Italia Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.09.2011.


title: Věc C-390/07: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. prosince 2009 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska ( Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 91/271/EHS — Čištění městských odpadních vod — Článek 3 odst. 1 a 2, čl. 5 odst. 1 až 3 a 5 a přílohy I a II — Počáteční nevymezení citlivých oblastí — Pojem eutrofizace — Kritéria — Důkazní břemeno — Datum rozhodné pro posouzení průkazných skutečností — Provedení sběrných povinností — Podrobení odpadních vod vypuštěných do citlivých oblastí čištění podle přísnějších požadavků )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. prosince 2009 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-390/07) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 91/271/EHS - Čištění městských odpadních vod - Článek 3 odst. 1 a 2, čl. 5 odst. 1 až 3 a 5 a přílohy I a II - Počáteční nevymezení citlivých oblastí - Pojem ‚eutrofizace‘ - Kritéria - Důkazní břemeno - Datum rozhodné pro posouzení průkazných skutečností - Provedení sběrných povinností - Podrobení odpadních vod vypuštěných do citlivých oblastí čištění podle přísnějších požadavků“)
   2010/C 24/05
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: S. Pardo Quintillán a H. van Vliet, zmocněnci)

      Žalovaný: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: C. Gibbs a V. Jackson, zmocněnci, D. Anderson QC, a S. Ford, Barrister)

      Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes a M. J. Lois, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Článek 3 odst. 1 a 2, čl. 5 odst. 1, 2, 3 a 5 a příloha II směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, s. 40; Zvl. vyd. 15/02, s. 26) — Nevymezení některých oblastí, které měly být vymezeny jako citlivé z důvodu eutrofizace, a nepodrobení městských odpadních vod vypouštěných z aglomerací s populačním ekvivalentem více než 10 000 do citlivých oblastí nebo do oblastí, které měly být vymezeny jako citlivé, čištění podle přísnějších požadavků

      Výrok

               1)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nepodrobilo městské odpadní vody vypouštěné z Craigavon (čističky Ballynacor a Bullay’s Hill), jakož i z Magherafelt, čištění podle přísnějších požadavků, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 5 odst. 2, 3 a 5 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska.

               4)

               Portugalská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc C-419/13: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. ledna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Art & Allposters International BV v. Stichting Pictoright „Řízení o předběžné otázce – Duševní vlastnictví – Autorské právo a práva s ním související – Směrnice 2001/29/ES – Článek 4 – Právo na rozšiřování – Pravidlo vyčerpání – Pojem ‚předmět‘ – Přenos obrazu chráněného díla z papírového plakátu na malířské plátno – Nahrazení nosiče – Dopad na vyčerpání“

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/6

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. ledna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Art & Allposters International BV v. Stichting Pictoright
      (Věc C-419/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Duševní vlastnictví - Autorské právo a práva s ním související - Směrnice 2001/29/ES - Článek 4 - Právo na rozšiřování - Pravidlo vyčerpání - Pojem ‚předmět‘ - Přenos obrazu chráněného díla z papírového plakátu na malířské plátno - Nahrazení nosiče - Dopad na vyčerpání“)
      (2015/C 107/07)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Art & Allposters International BV

         Žalovaná: Stichting Pictoright

         Výrok

      Článek 4 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti musí být vykládán v tom smyslu, že pravidlo vyčerpání práva na rozšiřování se neuplatní v situaci, kdy reprodukce chráněného díla poté, co byla se svolením nositele autorského práva uvedena na trh v Evropské unii, doznala takového nahrazení nosiče, jako je přenos této reprodukce otištěné na papírovém plakátě na plátno, a v této nové formě je znovu uvedena na trh.

         (1)  Úř. věst. C 325, 9.11.2013.


title: Věc T-182/09: Žaloba podaná dne 4. května 2009 — Budapesti Erőmű v. Komise

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/52

         Žaloba podaná dne 4. května 2009 — Budapesti Erőmű v. Komise
   (Věc T-182/09)
   2009/C 180/97
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Budapesti Erőmű Rt. (Budapešť, Maďarská republika) (zástupci: M. Powell, Solicitor, C. Arhold, K. Struckmann a A. Hegyi, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské komise ze dne 4. června 2008 ve věci státní podpory C 41/05 v rozsahu, v němž se dotýká dohod o odběru elektřiny uzavřených žalobkyní;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní;

               —

               přijmout jakákoliv další opatření, která bude Soud považovat za vhodná.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhá zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 2223 v konečném znění ze dne 4. června 2008 prohlašujícího za neslučitelnou se společným trhem podporu poskytnutou maďarskými orgány ve prospěch některých výrobců elektřiny ve formě dlouhodobých dohod o odběru elektřiny („power purchase agreements“, dále jen „PPA“) uzavřených mezi provozovatelem přenosové sítě Magyar Villamos Müvek Rt. (dále jen „MVM“), vlastněným Maďarským státem, a uvedenými výrobci před přistoupením Maďarské republiky k Evropské unii [státní podpora C 41/2005 (ex NN 49/2005) — „Uvízlé náklady“ v Maďarsku]. Žalobkyně je v napadeném rozhodnutí označena za příjemce údajné státní podpory a toto rozhodnutí ukládá Maďarsku, aby podporu, včetně úroků, získalo od žalobkyně zpět.
   V rámci svého prvního žalobního důvodu žalobkyně uvádí, že Komise měla nesprávně za to, že příslušným posuzovaným obdobím bylo období přistoupení Maďarska k EU. Komise měla místo toho posoudit, zda PPA uzavřené žalobkyní zahrnují státní podporu z hlediska skutkových a právních okolností v době, kdy byly uzavřeny. Žalobkyně dále tvrdí, že Komise porušila čl. 87 odst. 1 ES a dopustila se zjevně nesprávného posouzení, když dospěla k závěru, že PPA poskytují hospodářskou výhodu. Navíc žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně použila Smlouvu o přistoupení Maďarska a čl. 1 písm. b) bod v) nařízení Rady č. 659/1999 (1) (dále jen „procesní nařízení“).
   Krom toho žalobkyně tvrdí, že v rozporu s názorem Komise nedošlo k narušení hospodářské soutěže a že příloha IV ke Smlouvě o přistoupení nevypočítává vyčerpávajícím způsobem opatření podpory, která lze považovat za existující podporu, ale pouze stanoví výjimku ze zásady, podle níž všechna předvstupní opatření podpory jsou per se existujícími podporami. Navíc žalobkyně tvrdí, že byla porušena ustanovení čl. 87 odst. 3 ES, pokud jde o možné osvobození jakožto státní podpory pro kogenerační zařízení, a čl. 86 odst. 2 ES, čl. 88 odst. 1 a 3 ES, jakož i článek 14 procesního nařízení, pokud jde o navrácení existující individuální podpory.
   V rámci svého druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise neměla pravomoc k přezkumu dotčených PPA, jelikož tyto dohody byly uzavřeny před přistoupením Maďarska k EU.
   V rámci svého třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise porušila podstatné procesní náležitosti, jako je právo být vyslechnut a povinnost provést pečlivé a nestranné vyšetřování. Kromě toho žalobkyně tvrdí, že Komise porušila podstatné procesní náležitosti tím, že provedla společný přezkum PPA, aniž by jednotlivě přezkoumala zásadní smluvní podmínky každé dohody. Podle žalobkyně musí Komise, aby byla schopna posoudit, zda PPA zahrnují státní podporu, přezkoumat, zda tyto dohody výrobcům poskytují hospodářskou výhodu, a za tímto účelem je individuální přezkum každé dohody naprosto zásadní. Dále uvádí, že přístup Komise nebyl vhodný za účelem náležitého posouzení, zda významný počet individuálních opatření představuje státní podporu. Kdyby mohly být PPA považovány za existující režimy podpor, musela by Komise postupovat v souladu s čl. 88 odst. 1 ES a článkem 18 procesního nařízení a navrhnout vhodná opatření.
   V rámci svého čtvrtého žalobního důvodu žalobkyně uvádí, že napadené rozhodnutí porušuje povinnost odůvodnění zakotvenou v článku 253 ES.
   Konečně, v rámci svého pátého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise zneužila své pravomoci v rámci pravidel o státní podpoře tím, že přijala záporné rozhodnutí v rámci postupu stanoveného v čl. 88 odst. 2 ES požadující ukončení PPA, aniž by prokázala z nich plynoucí hospodářskou výhodu.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc F-26/11: Žaloba podaná dne 8. března 2011 — ZZ v. Rada

text:
               18.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/21

         Žaloba podaná dne 8. března 2011 — ZZ v. Rada
   (Věc F-26/11)
   2011/C 179/35
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí nezařadit žalobce na seznam osob povýšených do platové třídy AD13 při povyšování v roce 2010 a uložení povinnosti žalované nahradit žalobci nemajetkovou újmu, kterou utrpěl.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování nezařadit žalobce na seznam osob povýšených do platové třídy AD 13 při povyšování v roce 2010, kteréžto rozhodnutí vyplývá ze sdělení zaměstnancům č. 80/10 ze dne 26. dubna 2010 a ze sdělení zaměstnancům č. 81/10 ze dne 26. května 2010;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí o povýšení úředníků platové třídy AD 12 povýšených do platové třídy AD 13 při povyšování v roce 2010 (sdělení zaměstnancům č. 80/10 ze dne 26. dubna 2010 a sdělení zaměstnancům č. 81/10 ze dne 26. května 2011);

               —

               uložit žalované, aby žalobci uhradila částku 150 000 eur jako náhradu utrpěné nemajetkové újmy;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-122/05: Žaloba podaná dne  21. prosince 2005  – Economidis v. Komise

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/53

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2005 – Economidis v. Komise
   (Věc F-122/05)
   (2006/C 60/98)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Ioannis Economidis (Woluwé-St-Etienne, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J-N Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise o jmenování pana S. Hogana na místo vedoucího oddělení „RTD.F.5 – Biotechnologie a aplikovaná genomika“;

               —

               zrušit rozhodnutí, kterým byla zamítnuta kandidatura žalobce na toto pracovní místo;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úředník Komise, napadá zamítnutí své kandidatury na místo vedoucího oddělení „RTD.F.5 – Biotechnologie a aplikovaná genomika“ (oznámení o volném pracovním místě COM/R/7012/04).
   Na podporu svých návrhových žádání uplatňuje protiprávnost přijímacího řízení, porušení čl. 29 odst. 1 a článek 31 služebního řádu, porušení povinnosti uvést odůvodnění a zjevně nesprávné posouzení.
   Konkrétně uplatňuje, že:

               —

               tím, že nebylo stanoveno, do které platové třídy bude obsazované pracovní místo zařazeno, orgán oprávněný ke jmenování uchazeče tak neinformoval co možná nejpřesněji o povaze předpokladů požadovaných pro obsazení pracovního místa, aby jim tím umožnil posoudit, zda pro ně podání žádosti o pracovní místo připadá v úvahu;

               —

               odůvodnění předložené Komisí není průkazné, neboť žalobci neumožňuje přezkoumat opodstatněnost rozhodnutí a ani soudu Společenství neumožňuje vykonat jeho soudní přezkum;

               —

               napadená rozhodnutí obsahují zjevně nesprávné posouzení v tom, že vybraný uchazeč nemá veškerou nezbytnou obecnou a zvláštní kvalifikaci, na rozdíl od žalobce, jehož profesní zkušenosti dokazují vysokou míru způsobilosti, zejména v oblasti řízení (managementu).


title: Věc T-224/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. října 2011 — Association belge des consommateurs test-achats v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Spojování podniků — Belgický energetický trh — Rozhodnutí, kterým se spojení podniků prohlašuje za slučitelné se společným trhem — Závazky v průběhu první fáze přezkumu — Rozhodnutí, kterým se odmítá částečné postoupení přezkumu spojení podniků vnitrostátním orgánům — Žaloba na neplatnost — Spotřebitelské sdružení — Aktivní legitimace — Nezahájení zevrubného přezkumného řízení — Procesní práva — Nepřípustnost“ )

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. října 2011 — Association belge des consommateurs test-achats v. Komise
   (Věc T-224/10) (1)

   (Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Belgický energetický trh - Rozhodnutí, kterým se spojení podniků prohlašuje za slučitelné se společným trhem - Závazky v průběhu první fáze přezkumu - Rozhodnutí, kterým se odmítá částečné postoupení přezkumu spojení podniků vnitrostátním orgánům - Žaloba na neplatnost - Spotřebitelské sdružení - Aktivní legitimace - Nezahájení zevrubného přezkumného řízení - Procesní práva - Nepřípustnost)
   2011/C 347/48
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Association belge des consommateurs test-achats ASBL (Brusel, Belgie) (zástupci: A. Fratini a F. Filpo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: N. Khan, A. Antoniadis a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2009) 9059 a K(2009) 8954 ze dne 12. listopadu 2009, z nichž jedním se na základě nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 24, s. 1; Zvl. vyd. 08/03, s. 40) za slučitelné se společným trhem prohlašuje určité spojení podniků (Věc COMP/M.5549 — EDF/Segebel) a druhým se odmítá žádost příslušných belgických orgánů o částečné postoupení uvedeného případu podle článku 9 tohoto nařízení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Association belge des consommateurs test-achats ASBL ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Électricité de France (EDF) ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 209, 31.7.2010.


title: Věc F-7/16: Žaloba podaná dne 4. února 2016 – ZZ v. Komise

text:
               25.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/38

         Žaloba podaná dne 4. února 2016 – ZZ v. Komise
   (Věc F-7/16)
   (2016/C 145/47)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise, kterým se snižuje výše náhrady vyplácené žalobkyni, která byla zaměstnána na základě pracovní smlouvy na dobu neurčitou podle belgického práva, a kterým bylo rozhodnuto o vrácení přeplatku.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit sdělení Komise (PMO) ze dne 9. dubna 2015 určené žalobkyni, jakož i výplatní pásky, které toto rozhodnutí následně provedly, a v případě potřeby zrušit sdělení ze dne 12. prosince 2014, jakož i následné výplatní pásky, pokud jde o nový výpočet její měsíční náhrady, konkrétně:

                           —

                           sdělení Evropské komise (Úřad pro správu a vyplácení individuálních nároků, PMO/1 – Odměny a správa individuálních peněžitých nároků) žalobkyni ze dne 9. dubna 2015;

                           —

                           výplatní pásky žalobkyně 04/2015 až 06/2015 a následné výplatní pásky, které obsahují srážku ve výši 208,30 eur (Code DPN –Remboursement dett), a následné výplatní pásky;

                           —

                           předběžné sdělení Evropské komise (Úřad pro správu a vyplácení individuálních nároků, PMO/1 – Odměny a správa individuálních peněžitých nároků) žalobkyni ze dne 12. prosince 2014;

                           —

                           výplatní pásky žalobkyně 12/2014 až 03/2015;

               —

               podpůrně, zrušit sdělení a výplatní pásky v rozsahu, v němž uplatňují srážky se zpětnou účinností na odměny, které obdržela žalobkyně do 9. dubna 2015;

               —

               v každém případě uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-157/04: Žaloba podaná dne 22. dubna 2004 Joëlem De Brym proti Komisi Evropských společenství

text:
               26.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/12

         Žaloba podaná dne 22. dubna 2004 Joëlem De Brym proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-157/04)
   (2004/C 168/22)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 22. dubna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Joëlem De Brym, s bydlištěm ve Woluwe-St-Lambert (Belgie), zastoupeným Sébastienem Orlandim, Albertem Coolenem, Jean-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí, kterým se vystavuje posudek o vývoji jeho služby za období od 1. července do 31. prosince 2002;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Na podporu své žaloby žalobce nejprve tvrdí, že byl hodnocen hodnotitelem stejné platové třídy jako on, který s ním soutěží o povýšení. Podle žalobce tato skutečnost vede ke střetu zájmů jeho hodnotitele. Posledně uvedený o tom v rozporu s článkem 14 služebního řádu neuvědomil orgán oprávněný ke jmenování.
   Žalobce dále uplatňuje nespojitost mezi posouzeními napadeného posudku a známkami, které mu byly uděleny. Také se dovolává porušení povinnosti uvést odůvodnění, jakož i práv na obhajobu ve vztahu k poznámce představeného týkající se údajného nedodržení běžné pracovní doby žalobcem.


title: Věc T-237/11: Žaloba podaná dne 4. května 2011 — Lidl Stiftung v. OHIM — Lactimilk (BELLRAM)

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/25

         Žaloba podaná dne 4. května 2011 — Lidl Stiftung v. OHIM — Lactimilk (BELLRAM)
   (Věc T-237/11)
   2011/C 204/46
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo) (zástupce: T. Träger, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Lactimilk, SA (Madrid, Španělsko)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. března 2011 ve věci R 1154/2009-4; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní označení „BELLRAM“ pro výrobky zařazené do třídy 29 — přihláška ochranné známky Společenství č. 5 074 281

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Španělská obrazová ochranná známka „RAM“ zapsaná pod č. 2 414 439 pro výrobky zařazené do třídy 29; španělská obrazová ochranná známka „Ram“ zapsaná pod č. 98 550 pro výrobky zařazené do třídy 29; španělská slovní ochranná známka „RAM“ zapsaná pod č. 151 890 pro výrobky zařazené do třídy 29.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně na podporu svého návrhu předkládá pět žalobních důvodů.
   V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí je v rozporu s čl. 63 odst. 2 a články 75 a 76 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (dále jen „NOZS“) a s právem na to být vyslechnut, jelikož odvolací senát nevyzval účastníky řízení, aby se vyjádřili k jeho záměru nahradit příslušný kolidující zápis.
   V rámci druhého žalobního důvodu má žalobkyně za to, že napadené rozhodnutí je v rozporu s článkem 41 NOZS ve spojení s pravidlem 15 odst. 2 písm. f) prováděcího nařízení, jelikož odvolací senát zohlednil výrobky, které nebyly v námitkách řádně označeny ve lhůtě pro podání námitek.
   V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí je v rozporu s čl. 42 odst. 2 a 3 a článkem 15 NOZS, jelikož odvolací senát nepřezkoumal náležitě rozsah zapisovaných výrobků s ohledem na předložené důkazy o užívání.
   V rámci čtvrtého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí je v rozporu s článkem 76 NOZS ve spojení s pravidlem 50 odst. 1 a pravidlem 19 odst. 1 a 3 prováděcího nařízení, jelikož odvolací senát nesprávně přihlédl k zvýšené rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky.
   Konečně má žalobkyně v rámci pátého žalobního důvodu za to, že napadené rozhodnutí je v rozporu s čl. 8 odst. 1 písm. b) NOZS, jelikož odvolací senát měl nesprávně za to, že dané výrobky jsou vysoce podobné. U podobnosti označení odvolací senát nezohlednil skutečnost, že daná označení nejsou, nebo jsou jen vzdáleně podobná, vzhledem k jednotné povaze označení „BELLRAM“ ve španělském jazyce. Označení „BELLRAM“ a „RAM“ nejsou zaměnitelná, jelikož dané výrobky jsou jen vzdáleně podobné a daná označení nejsou, nebo jsou jen vzdáleně podobná.


title: Věc T-374/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2011 — Aldi Einkauf v. OHIM — Illinois Tools Works (TOP CRAFT) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství TOP CRAFT — Starší národní obrazové ochranné známky Krafft — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (po změně čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) — Skutečné užívání starších ochranných známek — Článek 43 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94 (po změně čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009) a pravidlo 22 nařízení (ES) č. 2868/95“ )

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2011 — Aldi Einkauf v. OHIM — Illinois Tools Works (TOP CRAFT)
   (Věc T-374/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství TOP CRAFT - Starší národní obrazové ochranné známky Krafft - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (po změně čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) - Skutečné užívání starších ochranných známek - Článek 43 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94 (po změně čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009) a pravidlo 22 nařízení (ES) č. 2868/95)
   2011/C 252/74
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Německo) (zástupci: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks a C. Fürsen, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: R. Pethke, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Illinois Tools Works, Inc. (Glenview, Spojené státy)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. června 2008 (věc R 952/2007-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Illinois Tools Works, Inc. a Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 25. června 2008 (věc R 952/2007-2) týkající se námitkového řízení mezi Illinois Tools Works, Inc. a Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG se zrušuje.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc F-78/13: Žaloba podaná dne 23. srpna 2013 — ZZ v. ESVČ

text:
               5.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 291/7

         Žaloba podaná dne 23. srpna 2013 — ZZ v. ESVČ
   (Věc F-78/13)
   2013/C 291/09
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: J.-N. Louis, A. Coolen a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí převést žalobce ze zastoupení v Burundi do sídla ESVČ v Bruselu.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí vysoké představitelky Evropské unie ze dne 15. července 2013 převést žalobce v zájmu služby s okamžitým účinkem na místo v ředitelství MDR.C v Bruselu;

               —

               určit, že se ESVČ dopustila řady služebních pochybení, když přijala napadené rozhodnutí, přičemž tato pochybení vedou k odpovědnosti Unie;

               —

               určit, že napadené rozhodnutí způsobuje žalobci a jeho manželce těžkou újmu;

               —

               zanést tuto skutečnost do protokolu;

               —

               uložit ESVČ náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-418/04: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. prosince 2007 – Komise sEvropských společenství v. Irsko (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 79/409/EHS — Ochrana volně žijících ptáků — Články 4 a 10 — Provedení a uplatnění — IBA 2000 — Hodnota — Kvalita údajů — Kritéria — Prostor pro uvážení — Směrnice 92/43/EHS — Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin — Článek 6 — Provedení a uplatnění)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/3

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. prosince 2007 – Komise sEvropských společenství v. Irsko
   (Věc C-418/04) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 79/409/EHS - Ochrana volně žijících ptáků - Články 4 a 10 - Provedení a uplatnění - IBA 2000 - Hodnota - Kvalita údajů - Kritéria - Prostor pro uvážení - Směrnice 92/43/EHS - Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin - Článek 6 - Provedení a uplatnění)
   (2008/C 51/06)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Doherty a M. van Beek, zmocněnci)

      Žalované: Irsko (zástupci: D. O'Hagan, zmocněnec, E. Cogan, Barrister, G. Hogan SC)

      Účastnice řízení podporující žalované: Řecká republika (zástupce: E. Skandalou, zmocněnec), Španělské království (zástupce: N. Díaz Abad, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 4 a 10 směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 15/01, s. 98) – Porušení čl. 6 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102)
   Výrok

               1)

               Irsko tím, že:

                           —

                           neoznačilo od 6. dubna 1981 v rozporu s čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků, ve znění směrnice Komise 97/49/ES ze dne 29. července 1997, všechna území nejvhodnější, co do počtu a rozlohy, pro druhy uvedené v příloze I s výjimkou těch území, která jsou určena k zajištění ochrany husy běločelé, jakož i pro pravidelně se vyskytující stěhovavé druhy, které nejsou uvedeny v příloze I, s výjimkou těch území, která jsou určena k zajištění ochrany čejky chocholaté, vodouše rudonohého, bekasiny otavní a kolihy velké;

                           —

                           nezajistilo od 6. dubna 1981 použití ustanovení čl. 4 odst. 4 první věty směrnice 79/409, ve znění směrnice 97/49, na oblasti vyžadující označení za zvláště chráněné oblasti podle uvedené směrnice;

                           —

                           úplně a řádně neprovedlo a neuplatnilo podmínky druhé věty čl. 4 odst. 4 směrnice 79/409, ve znění směrnice 97/49;

                           —

                           nepřijalo, pokud jde o všechny zvláště chráněné oblasti označené podle čl. 4 odst. 1 směrnice 79/409, ve znění směrnice 97/49, nebo uznané podle čl. 4 odst. 2 téže směrnice, veškerá opatření nezbytná k dosažení souladu s ustanoveními čl. 6 odst. 2 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin;

                           —

                           nepřijalo veškerá opatření nezbytná k dosažení souladu s ustanoveními čl. 6 odst. 2 směrnice 92/43, pokud jde o rekreační využití veškerých lokalit, na něž by se měl vztahovat uvedený článek;

                           —

                           nepřijalo veškerá opatření nezbytná k dosažení souladu s ustanoveními čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice 92/43, pokud jde o plány;

                           —

                           nepřijalo veškerá opatření nezbytná k dosažení souladu s ustanoveními čl. 6 odst. 3 směrnice 92/43, pokud jde o povolování akvakulturních projektů;

                           —

                           nepřijalo veškerá opatření nezbytná k dosažení souladu s ustanoveními čl. 6 odst. 2, 3 a 4 směrnice 92/43, pokud jde o udržovací práce na drenážních kanálech ve zvláště chráněné oblasti Glen Lough;

                           —

                           nepřijalo veškerá opatření nezbytná k dosažení souladu s ustanoveními článku 10 směrnice 79/409, ve znění směrnice 97/49,

                     nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 4 odst. 1, 2 a 4 a článku 10 směrnice 79/409, ve znění směrnice 97/49, jakož i z čl. 6 odst. 2 až 4 směrnice 92/43.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

               4)

               Řecká republika a Španělské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 8.1.2005.


title: Věc T-275/09: Usnesení Tribunálu ze dne 4. července 2011 — Sepracor Pharmaceuticals v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Humánní léčivé přípravky — Účinná látka eszopiklon — Registrace — Neuznání povahy nové účinné látky — Akt nenapadnutelný žalobou — Nepřípustnost“ )

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/17

         Usnesení Tribunálu ze dne 4. července 2011 — Sepracor Pharmaceuticals v. Komise
   (Věc T-275/09) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Humánní léčivé přípravky - Účinná látka eszopiklon - Registrace - Neuznání povahy nové účinné látky - Akt nenapadnutelný žalobou - Nepřípustnost)
   2011/C 282/31
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: I. Dodds-Smith, solicitor, D. Anderson, QC, a J. Stratford, barrister)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně A. Sipos, poté M. Wilderspin a M. Šimerdová, zmocněnci)

      Předmět

   Návrh na zrušení rozhodnutí, které údajně obsahuje dopis Komise zaslaný žalobkyni dne 6. května 2009, v rámci řízení o registraci Lunivia, v rozsahu, v němž se týká kvalifikace účinné látky eszopiklon

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Společnosti Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


title: Věc T-649/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2015 – TrekStor v. OHIM (SmartTV Station) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství SmartTV Station — Absolutní důvody pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009“

text:
               14.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2015 – TrekStor v. OHIM (SmartTV Station)
   (Věc T-649/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SmartTV Station - Absolutní důvody pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 414/34)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: TrekStor Ltd (Hong-Kong, Čína) (zástupci: O. Spieker a M. Alber, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně M. Fischer, poté G. Schneider a A. Schifko, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 1. října 2013 (věc R 128/2013-4) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení „SmartTV Station“ jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               TrekStor Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).

      (1)  Úř. věst. C 39, 8.2.2014.