title: Věc T-83/13 P: Usnesení Tribunálu ze dne 16. září 2014 — BS v. Komise „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Článek 73 služebního řádu — Pravidla o pojištění pro případ úrazu a nemoci z povolání — Zásada kolegiality — Právní charakter sporu — Stupeň tělesného a duševního poškození — Částečně zjevně nepřípustný a částečně zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/21

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. září 2014 — BS v. Komise
   (Věc T-83/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Článek 73 služebního řádu - Pravidla o pojištění pro případ úrazu a nemoci z povolání - Zásada kolegiality - Právní charakter sporu - Stupeň tělesného a duševního poškození - Částečně zjevně nepřípustný a částečně zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
   (2014/C 431/36)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: BS (Messine, Itálie) (zástupce: C. Pollicino, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: původně J. Currall a V. Joris, poté J. Currall, zmocněnci, ve spolupráci s D. Gullem, advokát)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 12. prosince 2012, BS v. Komise (F-90/11, Sb. VS, EU:F:2012:188) znějící na zrušení tohoto rozsudku

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               BS ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 101, 6.4.2013.


title: Věc T-433/04: Žaloba podaná dne 22. října 2004 Angelou Davi proti Komisi Evropských společenství

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/42

         Žaloba podaná dne 22. října 2004 Angelou Davi proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-433/04)
   (2005/C 6/82)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 22. října 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Angelou Davi, s bydlištěm v Bruselu, zastoupenou Lucasem Vogelem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným ke jmenování dne 2. července 2004, jímž byla zamítnuta stížnost žalobkyně ze dne 1. března 2004, ve které kritizovala rozhodnutí, jímž jí byl zamítnut nárok na povýšení z platové třídy C3 do platové třídy C2 za období pro povýšení 2003;

               —

               pokud by bylo nezbytné, pak zrušil rovněž původní rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným ke jmenování v prosinci 2003, jímž bylo žalobkyni zamítnuto povýšení z platové třídy C3 do platové třídy C2 za období pro povýšení 2003;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a namítané hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty ve věci T-432/04.


title: Věc T-761/15: Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2016 – Sogepa v. Komise „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Výrobna předmětů z křišťálu — Podpora formou půjčky — Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje neslučitelnou s vnitřním trhem — Povinnost zajistit navrácení podpory poskytnuté podniku v úpadku — Porušení formálních náležitostí — Nepřípustnost“

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/20

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2016 – Sogepa v. Komise
   (Věc T-761/15) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Výrobna předmětů z křišťálu - Podpora formou půjčky - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje neslučitelnou s vnitřním trhem - Povinnost zajistit navrácení podpory poskytnuté podniku v úpadku - Porušení formálních náležitostí - Nepřípustnost“)
   (2016/C 410/28)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Société wallonne de gestion et de participations (Sogepa) (Lutych, Belgie) (zástupci: A. Lepièce a H. Baeyens, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. F. Brakeland, L. Armati a B. Stromsky, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení článků 3 až 6 rozhodnutí Komise (EU) 2015/1825 ze dne 31. července 2014 týkající se neoznámené státní podpory SA.34791 (2013/C) (ex 2012/NN) – Belgie – Podpora na záchranu podniku Val Saint-Lambert SA (Úř. věst. 2015, L 269, s. 47).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Société wallonne de gestion et de participations (Sogepa) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 68, 22.2.2016.


title: Věc C-282/07: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Liège – Belgie) – Belgický stát – SPF Finances v. Truck Center SA ( Svoboda usazování — Články 52 Smlouvy o ES (nyní po změně článek 43 ES) a 58 Smlouvy o ES (nyní článek 48 ES) — Volný pohyb kapitálu — Články 73 b a 73 d Smlouvy o ES (nyní po změně články 56 ES a 58 ES) — Zdanění právnických osob — Kapitálové příjmy a movitý majetek — Vybírání srážkové daně — Srážková daň z movitého majetku — Vybírání srážkové daně z movitého majetku z úroků vyplácených společnostem-nerezidentům — Neexistence srážkové daně z movitého majetku z úroků vyplácených společnostem-rezidentům — Daňová úmluva o zamezení dvojího zdanění — Omezení — Neexistence )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/12

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Liège – Belgie) – Belgický stát – SPF Finances v. Truck Center SA
   (Věc C-282/07) (1)

   („Svoboda usazování - Články 52 Smlouvy o ES (nyní po změně článek 43 ES) a 58 Smlouvy o ES (nyní článek 48 ES) - Volný pohyb kapitálu - Články 73 b a 73 d Smlouvy o ES (nyní po změně články 56 ES a 58 ES) - Zdanění právnických osob - Kapitálové příjmy a movitý majetek - Vybírání srážkové daně - Srážková daň z movitého majetku - Vybírání srážkové daně z movitého majetku z úroků vyplácených společnostem-nerezidentům - Neexistence srážkové daně z movitého majetku z úroků vyplácených společnostem-rezidentům - Daňová úmluva o zamezení dvojího zdanění - Omezení - Neexistence“)
   (2009/C 44/19)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Cour d'appel de Liège
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Belgický stát – SPF Finances

      Žalovaný: Truck Center SA
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Cour d'appel de Liège (Belgie) – Výklad článků 56 ES a 58 ES – Volný pohyb kapitálu – Zdanění právnických osob – Srážková daň vybíraná daňovými orgány členského státu z kapitálových příjmů půjčených společností usazenou v daném státě společnosti usazené v jiném členském státě – Neexistence srážkové daně, pokud jsou uvedené příjmy půjčeny společnosti usazené v tomtéž členském státě – Neodůvodněné rozdílné zacházení nebo rozdílné situace odůvodňující rozdílné zacházení? – Důsledky dvoustranné úmluvy o zamezení dvojímu zdanění
   Výrok
   Články 52 Smlouvy o ES (nyní po změně článek 43 ES), 58 Smlouvy o ES (nyní článek 48 ES), 73b Smlouvy o ES a 73d Smlouvy o ES (nyní články 56 ES a 58 ES) musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové daňové právní úpravě členského státu, jako je úprava dotčená ve sporu v původním řízení, která stanoví vybírání srážkové daně z úroků vyplácených společností-rezidentem tohoto státu společnosti-rezidentovi jiného členského státu a zároveň od ní zcela osvobozuje úroky vyplácené společnosti-rezidentovi prvního členského státu, jejíž příjmy jsou v posledně uvedeném členském státě zdaňovány korporační daní.

      (1)  Úř. věst. C 199, 25.8.2007.


title: Věc T-473/15: Žaloba podaná dne 14. srpna 2015 – Capella v. OHIM – Abus (APUS)

text:
               5.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/33

         Žaloba podaná dne 14. srpna 2015 – Capella v. OHIM – Abus (APUS)
   (Věc T-473/15)
   (2015/C 328/30)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Capella EOOD (Sofia, Bulharsko) (zástupce: F. Henkel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem:: Abus August Bremicker Söhne KG (Wetter/Volmarstein, Německo)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „APUS“ – přihláška č. 10 415 511

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 2. června 2015, ve věci R 117/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil a vrátil věc k rozhodnutí odvolacímu senátu;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 75 druhé věty nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-43/15 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. listopadu 2016 – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), LG Electronics Inc. „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky obsahující slovní prvky ‚compressor technology‘ — Námitky majitele slovních ochranných známek KOMPRESSOR PLUS a KOMPRESSOR — Částečné odmítnutí zápisu — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 60 — Nařízení (ES) č. 216/96 — Článek 8 odst. 3 — ‚Akcesorické‘ odvolání — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Nízká rozlišovací způsobilost starších národních ochranných známek — Nebezpečí záměny“

text:
               9.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/12

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. listopadu 2016 – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), LG Electronics Inc.
   (Věc C-43/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky obsahující slovní prvky ‚compressor technology‘ - Námitky majitele slovních ochranných známek KOMPRESSOR PLUS a KOMPRESSOR - Částečné odmítnutí zápisu - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 60 - Nařízení (ES) č. 216/96 - Článek 8 odst. 3 - ‚Akcesorické‘ odvolání - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Nízká rozlišovací způsobilost starších národních ochranných známek - Nebezpečí záměny“)
   (2017/C 006/13)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (zástupci: S. Biagosch a R. Kunz-Hallstein, Rechtsanwälte)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: M. Fischer, zmocněnec), LG Electronics Inc.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 146, 4. 5. 2015.


title: Věc F-126/14: Žaloba podaná dne 30. října 2014 – ZZ v. Komise a ESVČ

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/50

         Žaloba podaná dne 30. října 2014 – ZZ v. Komise a ESVČ
   (Věc F-126/14)
   (2015/C 034/61)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: M. Tallent, advokát)

      Žalované: Evropská komise a Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí orgánu Evropské služby pro vnější činnost oprávněného uzavírat smlouvy, kterým byla potvrzena maximální výše náhrady nákladů na přestěhování žalobce z Černé hory do jeho země původu.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit napadené rozhodnutí, které orgán oprávněný uzavírat pracovní smlouvy přijal 23. července 2014 a které bylo oznámeno 1. srpna 2014;

               —

               určit, že ZZ budou nahrazeny jeho skutečné náklady vynaložené na jeho přestěhování ve výši 17  940 eur;

               —

               podpůrně určit, že ZZ budou nahrazeny jeho náklady na přestěhování ve výši 7  960 eur;

               —

               určit, že Evropská služba pro vnější činnost ponese veškeré náklady řízení.


title: Výmaz věci C- 93/04

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/32

         Výmaz věci C- 93/04 (1)

   (2005/C 6/61)

      (Jednací jazyk: italština)

   Usnesením ze dne 6. července 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-93/04: Komise Evropských společenství proti Italské republice.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc C-137/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bayerisches Verwaltungsgericht München (Německo) dne 18. března 2013 — Herbaria Kräuterparadies GmbH v. Spolková země Bavorsko

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bayerisches Verwaltungsgericht München (Německo) dne 18. března 2013 — Herbaria Kräuterparadies GmbH v. Spolková země Bavorsko
   (Věc C-137/13)
   2013/C 171/27
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bayerisches Verwaltungsgericht München

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Herbaria Kräuterparadies GmbH

      Žalovaná: Spolková země Bavorsko

      Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 27 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 889/2008 (1) chápán v tom smyslu, že použití uvedených látek je vyžadováno zákonem pouze tehdy, jestliže předpis unijního práva nebo vnitrostátní předpis, který je s právem Unie v souladu, pro potravinu, jejíž jsou uvedené látky součástí, přidání uvedených látek přímo vyžaduje nebo alespoň stanoví minimální obsah uvedených látek v této potravině?

               2)

               Pokud bude první otázka zodpovězena záporně: má být čl. 27 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 889/2008 chápán v tom smyslu, že použití uvedených látek je vyžadováno zákonem také v případech, v nichž by uvedení potraviny na trh jako potravinového doplňku, respektive za použití zdravotního tvrzení, bez přidání alespoň jedné z uvedených látek, uvádělo v omyl nebo působilo klamavě na spotřebitele, protože potravina vzhledem k příliš nízké koncentraci některé z uvedených látek nemůže plnit svůj výživový účel, respektive svůj účel vyjádřený zdravotním tvrzením?

               3)

               Pokud bude první otázka zodpovězena záporně: má být čl. 27 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 889/2008 chápán v tom smyslu, že použití uvedených látek je vyžadováno zákonem také v případech, v nichž lze určité zdravotní tvrzení použít pouze pro potraviny, které obsahují určité, tzv. významné množství alespoň jedné z uvedených látek?

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 889/2008 ze dne 5. září 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 834/2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů, pokud jde o ekologickou produkci, označování a kontrolu (Úř. věst L 250, s. 1).


title: Věc T-273/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2012 — Olive Line International v. OHIM — Umbria Olii International (O·LIVE) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství O·LIVE — Obrazová a slovní ochranná známka Společenství a španělská obrazová a slovní ochranná známka Olive line — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2012 — Olive Line International v. OHIM — Umbria Olii International (O·LIVE)
   (Věc T-273/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství O·LIVE - Obrazová a slovní ochranná známka Společenství a španělská obrazová a slovní ochranná známka Olive line - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 200/24
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Olive Line International, SL (Madrid, Španělsko) (zástupkyně: P. Koch Moreno, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Umbria Olii International Srl (Řím, Itálie) (zástupce: E. Montelione, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. dubna 2010 (věc R 4/2009-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Olive Line International, SL a O. International Srl.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 14. dubna 2010 (věc R 4/2009-4) se zrušuje v rozsahu, v němž jsou jeho předmětem jednak bělicí prostředky a jiné látky pro praní; čisticí, lešticí, odmašťovací a brusné přípravky; mýdla; parfumerie, éterické oleje, kosmetika, vlasové vody, prostředky k čištění zubů, a jednak „péče o hygienu a krásu osob a zvířat“, které jsou uvedeny v přihlášce ochranné známky a zařazeny do třídy 44.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               OHIM a Umbria Olii International Srl ponesou tři čtvrtiny vlastních nákladů řízení, a každý/každá z nich nahradí tři osminy nákladů řízení vynaložených společností Olive Line International, SL.

               4)

               Olive Line International, SL ponese čtvrtinu vlastních nákladů řízení a nahradí čtvrtinu nákladů řízení vynaložených OHIM a Umbria Olii International Srl.

      (1)  Úř. věst. C 221, 14.8.2010.


title: Věc T-393/15: Žaloba podaná dne 13. července 2015 – Università del Salento v. Komise

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/54

         Žaloba podaná dne 13. července 2015 – Università del Salento v. Komise
   (Věc T-393/15)
   (2015/C 311/59)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Università del Salento (Lecce, Itálie) (zástupce: F. Vetrò, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál zrušil napadené akty a poté nařídil, aby Fakultě inženýrství a inovací Università del Salento byly uhrazeny dlužné částky ze smlouvy pod názvem „Support for training carrer of researchers, Grant Agreement N. 6102350, Explaining the nature of technological innovation in Chinese enterprises“ se všemi právními důsledky, včetně náhrady nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba směřuje proti aktu Evropské komise, vydaného Generálním ředitelstvím pro rozpočet a plnění rozpočtu (obecný rozpočet a ERF), Vymáhání dlužných částek ze dne 4. května 2015, č.j. N. D/CA –B.2 – 005817, a připojené výzvě k úhradě. Uvedený akt se týká vyrovnání pohledávky, kterou Fakulta inženýrství a inovací Università del Salento měla vůči Komisi na základě provedení smlouvy v rámci akce Marie Curie pod názvem „Support for training carrer of researchers, Grant Agreement N. 6102350, Explaining the nature of technological innovation in Chinese enterprises“, dluhem, který Evropská komise měla vůči Fakultě právních věd Università del Salento na základě smlouvy pod názvem „Agreement JUST/2010/JPEN/AG/1540 – Judicial Training and Research on EU crimes against environment and maritime pollution“.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení článků 3 a 24 Italské ústavy, zneužití pravomoci, překročení pravomoci na základě nesprávných předpokladů, neprovedení šetření, věcných nesprávností, jakož i nesprávného použití článku 81 finančního nařízení Evropské unie.

                           —

                           V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že provedením započtení byly porušeny evropské normy jistoty, likvidity a vymahatelnosti. V projednávané věci dlužník zpochybňuje údajný dluh, jak plyne z korespondence vložené do spisu. Rozhodnutí Komise je jednostranné a jako takové porušuje zásadu rovnosti.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení a nesprávného použití zásady účinnosti unijního právního řádu, porušení a nesprávného použití zásady řádné finanční správy a zneužití pravomoci kvůli nedostatečnému šetření.

                           —

                           V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že částky vyhrazené na výzkumný projekt Fakulty inženýrství a inovací měly být určeny výhradně na výzkumnou činnost, na niž byly uděleny, a nemohly se stát předmětem započtení za dluhy týkající se jiných činností než činností souvisejících s prováděním dotčeného výzkumného projektu, protože by to vedlo k porušení zásady účinnosti. Napadené akty rovněž vedou k porušení zásady řádné finanční správy, jelikož Komise tím, že provedla započtení, nepoužila přidělené částky v souladu s jejich účelem.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení a nesprávného použití článku 296 SFEU.

                           —

                           V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že sporný akt nesplňuje povinnost poskytnout odůvodnění stanovenou výše uvedeným ustanovením, jelikož neuvádí zdroje, důvody ani právní podmínky rozhodnutí započíst částky očekávané Fakultou inženýrství a inovací oproti částkám požadovaným od Fakulty právních věd.


title: Věc C-548/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Španělsko) dne 24. října 2013 — Caixabank S.A. v. Francisco Javier Brenes Jiménez y Andrea Jiménez Jiménez

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Španělsko) dne 24. října 2013 — Caixabank S.A. v. Francisco Javier Brenes Jiménez y Andrea Jiménez Jiménez
   (Věc C-548/13)
   2014/C 24/03
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Caixabank SA

      Žalovaní: Francisco Javier Brenes Jiménez a Andrea Jiménez Jiménez

      Předběžné otázky

               1)

               Pokud vnitrostátní soud zjistí existenci zneužívající klauzule týkající se úroků z prodlení v rámci hypotečního úvěru, musí na základě směrnice Rady 93/13/EHS (1) ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách, a zejména s čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice, a za účelem zajištění ochrany spotřebitelů a uživatelů v souladu se zásadou rovnocennosti a zásadou efektivity konstatovat, že klauzule je neplatná a její obsah není závazný, nebo musí naopak ustanovení o úrocích zmírnit tím, že vrátí věc oprávněnému nebo poskytovateli úvěru za účelem přepočtení úroků?

               2)

               Stanoví druhé přechodné ustanovení zákona č. 1/2013 ze dne 14. května 2013 jasné omezení ochrany zájmů spotřebitele tím, že implicitně ukládá soudu povinnost ustanovení o úrocích z prodlení, které je zneužívající povahy, zmírnit tím, že přepočítá sjednaný úrok a zachová v platnosti ustanovení, které mělo zneužívající povahu, namísto konstatování, že dané ustanovení je neplatné a není tedy pro spotřebitele závazné?

               3)

               Je druhé přechodné ustanovení zákona č. 1/2013 ze dne 14. května 2013 v rozporu se směrnicí Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách, a zejména s čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice, když brání uplatnění zásady rovnocennosti a zásady efektivity v oblasti ochrany spotřebitele a předchází použití sankce neplatnosti a nezávaznosti na ustanovení o úrocích z prodlení — u kterých je konstatována zneužívající povaha — sjednaných ve smlouvách o hypotečním úvěru uzavřených před vstupem v platnost zákona č. 1/2013 ze dne 14. května 2013?

      (1)  Úř. věst. L 95, s.29.


title: Věc T-487/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. května 2006 – Falcon Sporting Goods v. OHIM (BIN LADIN) ( Ochranná známka Společenství — Zamítnutí zápisu — Zpětvzetí přihlášky — Bezpředmětné rozhodnutí ve věci )

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/21

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. května 2006 – Falcon Sporting Goods v. OHIM (BIN LADIN)
   (Věc T-487/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Zamítnutí zápisu - Zpětvzetí přihlášky - Bezpředmětné rozhodnutí ve věci“)
   (2006/C 190/37)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Falcon Sporting Goods AG (Zug, Švýcarsko) (zástupce: J. Weigell, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. září 2004 (věc R 176/2004-2) týkajícímu se zamítnutí zápisu slovní ochranné známky „BIN LADIN“
   Výrok usnesení

               1)

               Je nadále bezpředmětné rozhodovat o žalobě.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 57, 5.3.2005


title: Věc T-190/16: Žaloba podaná dne 27. dubna 2016 – Azarov v. Rada

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/30

         Žaloba podaná dne 27. dubna 2016 – Azarov v. Rada
   (Věc T-190/16)
   (2016/C 222/38)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mykola Janovyč Azarov (Kyjev, Ukrajina) (zástupci: G. Lansky a A. Egger, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/318 ze dne 4. března 2016, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 60, s. 76), jakož i prováděcí nařízení Rady (EU) 2016/311 ze dne 4. března 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 60, s. 1), v rozsahu, v němž se týkají žalobce,

               —

               nařídil organizační procesní opatření, zejména:

                           —

                           otázky Radě,

                           —

                           výzva Radě k předložení písemných nebo ústních vyjádření k určitým aspektům sporu,

                           —

                           žádosti o informace a zpravodajství adresované Radě a třetím subjektům, zejména Komisi, Evropské službě pro vnější činnost (ESVČ) a Ukrajině,

                           —

                           výzva k předložení dokumentů nebo důkazů týkajících se věci,

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení základních práv

                           —

                           V rámci tohoto žalobního důvodu žalobce uplatňuje porušení práva vlastnit majetek a porušení svobody podnikání. Mimoto tvrdí, že přijatá opatření jsou nepřiměřená.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází ze zneužití pravomoci

                           —

                           V tomto ohledu žalobce zejména tvrdí, že se Rada dopustila zneužití pravomoci, jelikož přijetím omezujících opatření vůči němu sledovala jiné cíle než posílení a podporu právního státu, jakož i dodržování lidských práv na Ukrajině.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady řádné správy

                           —

                           V rámci tohoto žalobního důvodu žalobce uplatňuje zejména porušení práva na nestranné zacházení, porušení práva na rovné zacházení a porušení práva na řádné zjištění skutkového stavu.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení


title: Věc T-527/14: Žaloba podaná dne 15. července 2014 – Rosenich v. OHIM

text:
               22.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/25

         Žaloba podaná dne 15. července 2014 – Rosenich v. OHIM
   (Věc T-527/14)
   (2014/C 462/38)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Paul Rosenich (Triesenberg, Lichtenštejnsko) (zástupce: A. von Mühlendahl a C. Eckhartt, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 29. dubna 2014 ve věci R 2063/2012-4;

               —

               zrušil rozhodnutí ředitele hlavního oddělení „Podpora kmenových činností“ OHIM ze dne 7. září 2012, kterým byla zamítnuta žádost žalobce o zápis do seznamu kvalifikovaných zástupců před žalovaným Úřadem, které žalobce dne 7. listopadu 2012 napadl odvoláním;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených v řízení před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobce uvádí, že napadené rozhodnutí je v rozporu s článkem 93 nařízení č. 207/2009 ve spojení s volným pohybem služeb v rámci Evropského hospodářského prostoru, který zaručuje Dohoda o Evropském hospodářském prostoru, protože potvrzuje odmítnutí jeho zápisu do seznamu profesionálních kvalifikovaných zástupců, přestože má své obchodní sídlo sice ne v členském státě Evropské unie, ale v jiném členském státě EHP.


title: Věc T-187/11: Žaloba podaná dne 30. března 2011 — Trabelsi a další v. Rada

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/29

         Žaloba podaná dne 30. března 2011 — Trabelsi a další v. Rada
   (Věc T-187/11)
   2011/C 152/52
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Mohamed Trabelsi (Paříž, Francie), Ines Lejri (Paříž), Moncef Trabelsi (Paříž), Selima Trabelsi (Paříž); a Tarek Trabelsi (Paříž) (zástupce: A. Metzker, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhové žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál

               —

               zrušil napadené rozhodnutí Rady Evropské unie ze dne 4. února 2011;

               —

               vypustil ze seznamu jméno „Mohamed TRABELSI“;

               —

               vypustil ze seznamu jméno „Ines LEJRI“;

               —

               vypustil jméno matky pana Mohameda TRABELSIHO;

               —

               vypustil adresu uvedenou u jména pana Mohameda TRABELSIHO;

               —

               přiznal panu a paní TRABELSIOVÝM právo na odpověď;

               —

               zajistil ochranu pana Tareka TRABELSIHO vzhledem k jeho zdravotnímu postižení;

               —

               uložil Radě Evropské unie, aby přezkoumala jí vydaný právní akt a dodržovala zásadu presumpce neviny;

               —

               pozastavil platnost aktu vydaného Radou Evropské unie;

               —

               uložil Radě Evropské unie, aby panu TRABELSIMU vyplatila částku 150 000 eur jako náhradu jím utrpěnou škodu;

               —

               uložil Unii náhradu nákladů řízení ve výši 25 000 eur;

               —

               uložil státu zaplacení nevratných nákladů, jejichž výši stanoví Tribunál podle ekvity na základě článku L 761-1 Code de justice administrative (CJA, zákon o správním soudnictví).

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu této žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z vnější protiprávnosti napadeného rozhodnutí z důvodu zneužití pravomoci a porušení zásad presumpce neviny, legality trestných činů a trestů, zásad non bis in idem a kontradiktornosti, jakož i požadavku spravedlivého řízení.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z vnitřní protiprávnosti napadeného rozhodnutí z důvodu porušení práva vlastnit majetek, jakož i zásad lidské důstojnosti a rovnosti, z porušení svobod příslušníků rodiny TRABELSI, zásahu do soukromí a diskriminace vůči zdravotně postiženému dítěti.


title: Věc C-21/12 P: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 17. ledna 2013 — Abbott Laboratories v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Slovní označení „RESTORE“ — Zamítnutí zápisu — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Právo být vyslechnut — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 75 druhá věta — Rovné zacházení“ )

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/7

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 17. ledna 2013 — Abbott Laboratories v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-21/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Slovní označení „RESTORE“ - Zamítnutí zápisu - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Právo být vyslechnut - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 75 druhá věta - Rovné zacházení)
   2013/C 108/13
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Abbott Laboratories (zástupce: R. Niebel, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) ze dne 15. listopadu 2011, Abbott Laboratories v. OHIM (T-363/10), kterým Tribunál zamítl žalobu žalobkyně podanou proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 9. června 2010 (věc R 1560/2009-1) týkajícího se přihlášky slovního označení RESTORE jako ochranné známky Společenství — Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c), jakož i článku 75 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1) — Rozlišovací způsobilost slovního označení RESTORE

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Abbott Laboratories se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 98, 31.3.2012.


title: Věc T-132/14: Žaloba podaná dne 24. února 2014 – Albis Plastic v. OHIM – IQAP Masterbatch Group (ALCOLOR)

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/53

         Žaloba podaná dne 24. února 2014 – Albis Plastic v. OHIM – IQAP Masterbatch Group (ALCOLOR)
   (Věc T-132/14)
   2014/C 135/69
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Albis Plastic GmbH (Hamburk, Německo) (zástupce: C. Klawitter, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: IQAP Masterbatch Group, SL (Masíes de Roda, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. prosince 2013 ve věci R 1015/2012-2;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „ALCOLOR“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 1 – ochranná známka Společenství č. 3 073 889

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: IQAP Masterbatch Group, SL

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Národní obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní prvek „ALCOLOR“ pro výrobky třídy 2, jakož i obchodní firma „ALCOLOR“, která byla používána v obchodním styku ve Španělsku pro „barviva“

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na zrušení

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Odvolání bylo vyhověno a věc byla vrácena zrušovacímu oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 53 odst. 1 nařízení č. 207/2009 a s ním souvisejících prováděcích předpisů


title: Věc T-407/14: Žaloba podaná dne 10. června 2014 – Gres La Sagra v. Komise

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/53

         Žaloba podaná dne 10. června 2014 – Gres La Sagra v. Komise
   (Věc T-407/14)
   2014/C 253/69
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Gres La Sagra SL [Alameda de la Sagra (Toledo), Španělsko] (zástupce: A. López Gómez, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               podpůrně zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém soubor fiskálních opatření sloučených pod název „španělský systém zdanění leasingu“ (SEAF) kvalifikuje jako novou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               podpůrně zrušil články 1 a 4 napadeného rozhodnutí, které jako příjemce údajných podpor a jako jediné adresáty příkazu k navrácení určuje investory AIE (hospodářských zájmových sdružení);

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém v rozporu s obecnými zásadami unijního práva nařizuje vrácení údajných podpor;

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém rozhoduje o legalitě soukromých smluv mezi investory a dalšími subjekty, a

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou tytéž, jaké byly uvedeny ve věci T-401/14, Duro Felguera v. Komise.


title: Věc T-40/14: Žaloba podaná dne 10. ledna 2014 – Electrabel a Dunamenti Erőmű v. Komise

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/45

         Žaloba podaná dne 10. ledna 2014 – Electrabel a Dunamenti Erőmű v. Komise
   (Věc T-40/14)
   2014/C 112/58
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Electrabel (Brusel, Belgie) a Dunamenti Erőmű Zrt. (Százhalombatta, Maďarsko) (zástupce: J. Philippe, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou,

               —

               určil, že Evropská komise založila protiprávním přijetím rozhodnutí 2009/609/ES ze dne 4. června 2008 o státní podpoře C 41/2005 (Úř. věst. L 2009, L 225, s. 53) (dále jen „rozhodnutí SNE“) svou mimosmluvní odpovědnost,

               —

               uložil Komisi, aby v plném rozsahu odškodnila obě žalobkyně za újmu, kterou utrpěly v důsledku předčasného a chybného ukončení smlouvy na nákup elektrické energie (dále jen „SNE“) ze dne 10. října 1995, uzavřené mezi společností Magyar Villamos Művek (dále jen „MVM“), státem vlastněným velkoobchodníkem s elektřinou, a společností Dunamenti, producentem elektřiny, na základě rozhodnutí 2009/609/ES ze dne 4. června 2008 o státní podpoře C 41/2005, která dosahuje přinejmenším 250 milionů eur, přičemž tato částka bude aktualizována a upravena v závislosti na údajích, které budou v budoucnu k dispozici,

               —

               uložil zaplacení úroků z výše uvedené náhrady škody, a to od vydání rozsudku ukládajícího povinnost zaplatiti náhradu škody v projednávané věci, ve výši 8 % p. a. nebo ve výši stanovené Tribunálem v rámci své posuzovací pravomoci, a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby uplatňují žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází ze zjevné nesprávnosti rozhodnutí SNE.
               Žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí SNE (které je nyní předmětem žaloby projednávané před Tribunálem – věc T-179/09) je stiženo velkým množstvím závažných pochybení, která jsou neslučitelná s obvyklým jednáním orgánu pověřeného uplatňováním pravidel hospodářské soutěže, takže musí dát vzniknout odpovědnosti Evropské unie, jelikož:

                           —

                           údaje uvedené v rozhodnutí SNE jasně prokazují, že SNE neposkytovala žádnou hospodářskou výhodu,

                           —

                           SNE byla součásti opatření směřujících k privatizaci společnosti Dunamenti a této privatizaci předcházela, takže byla oceněna cenou placenou společností Electrabel, což ale Komise odmítla zohlednit, čímž se dopustila zjevného porušení práva Evropské unie,

                           —

                           inkasní příkaz obsažený v rozhodnutí SNE je v tomto ohledu vadný, jelikož výpočty renomovaných ekonomů dospěly k negativní podpoře, což znamená neexistenci podpory.

                     Žalobkyně tvrdí, že taková závažná pochybení nemohou být vysvětlena zjevnou složitostí věci nebo objektivními překážkami, na něž Komise naráží v rámci přezkumu státních podpor. Tato pochybení z velké části plynou spíše ze skutečnosti, že Komise odmítla hodnotit SNE individuálně, a představují zjevný důkaz závažného pochybení spočívajícího v nedodržení mezí posuzovací pravomoci Komise.

               2.

               Druhý žalobní důvod je představován tvrzením, že žalobkyně utrpěly skutečnou škodu v důsledku předčasného ukončení SNE. Z důvodu protiprávního jednání Komise došlo k ukončení SNE před uplynutím doby její platnosti. Žalobkyně tvrdí, že z důvodu tohoto předčasného ukončení utrpěly rozsáhlé ztráty a že tato újma, kterou v této fázi nelze přesně vyčíslit, přesahuje 250 milionů eur.

               3.

               Třetí žalobní důvod je představován tvrzením, že existuje přímá příčinná souvislost mezi protiprávním jednáním Komise a újmou žalobkyň. Žalobkyně tvrdí, že pokud by Komise bývala respektovala právo Evropské unie, nedošlo by k předčasnému ukončení SNE, takže k újmě žalobkyň plynoucí z chybného rozhodnutí SNE by nedošlo.


title: Věc C-105/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. března 2015 Konstantinosem Mallisem a Elli Konstantinou Malli proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 16. října 2014 ve věci T-327/136, Mallis a Malli v. Komise a Evropská centrální banka

text:
               1.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. března 2015 Konstantinosem Mallisem a Elli Konstantinou Malli proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 16. října 2014 ve věci T-327/136, Mallis a Malli v. Komise a Evropská centrální banka
   (Věc C-105/15 P)
   (2015/C 178/02)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Konstantinos Mallis a Elli Konstantinou Malli (zástupci: E. Efstathiou, K. Efstathiou a K. Liasidou, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise, Evropská centrální banka

      Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Navrhovatelé navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadené usnesení;

               —

               zrušil závěr Tribunálu, že námitce nepřípustnosti se vyhovuje, a zejména zjištění, že „prohlášení Euroskupiny nelze [...] považovat za akt, který má právní účinky vůči třetím osobám“, a tudíž vůči navrhovatelům, a že sporným prohlášením Euroskupina „velmi obecně podala zprávu o některých opatřeních, která byla schválena na politické úrovni s Kyperskou republikou“;

               —

               zrušil napadené usnesení, které přisoudilo snížení hodnoty vkladů Kyperské republice, aniž by připsalo jakékoliv jednání, akt nebo rozhodnutí Euroskupině, odpůrkyním nebo odpůrkyním v rámci Euroskupiny;

               —

               zrušil uložení náhrady nákladů řízení navrhovatelům.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelé předkládají čtyři důvody na podporu svého kasačního opravného prostředku. Konkrétně:

               1.

               Napadené usnesení je stiženo nedostatkem odůvodnění a bylo vydáno na základě nesprávného výkladu skutkového a právního stavu ve vztahu k orgánu, který skutečně přijal rozhodnutí o snížení hodnoty vkladů „bail in“.

               2.

               Napadené usnesení bylo vydáno v rozporu s obecnými právními zásadami v tom, že Tribunál zkreslil skutečnost, že bez ohledu na druh či formu napadeného rozhodnutí přijatého Euroskupinou bylo rozhodnutí v tomto případě aktem napadnutelným žalobou na neplatnost.

               3.

               Napadené usnesení je stiženou vadou v tom, že Tribunál za účelem vydání usnesení nepřezkoumal právní a faktický vztah Evropské komise, Evropské centrální banky a Euroskupiny, a ani nepřezkoumal skutečnost, že na základě zásady příčinné souvislosti a kritéria skutečně odpovědného představovaly akty Euroskupiny akty Evropské centrální banky a Evropské komise, které měly jednat způsobem slučitelným se Smlouvou a protokoly Evropské unie, jakož i na základě sekundárního práva.
               Tribunál tudíž nezkoumal podstatu argumentů a sporu navrhovatelů, a nesprávně tak odmítl žalobu na neplatnost.

               4.

               Je-li tomuto kasačnímu opravnému prostředku vyhověno, navrhovatelům se neuloží náhrada nákladů tohoto řízení, ani nákladů vynaložených v řízení v prvním stupni.


title: Věc T-363/14: Žaloba podaná dne 2. června 2014 – Secolux v. Komise

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/46

         Žaloba podaná dne 2. června 2014 – Secolux v. Komise
   (Věc T-363/14)
   2014/C 253/61
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction (Capellen, Lucembursko) (zástupce: N. Prüm-Carré, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 1. a 14. dubna 2014, která přijala generální tajemnice Evropské komise a kterými byl odepřen přístup ke všem dokumentům týkajícím se zadávacího řízení č. 02/2013/0IL, „Bezpečnostní kontroly“, pro část 1, a zejména k nabídce vybraného uchazeče, ceníku a zprávě o hodnocení této nabídky, jakož i ke smlouvě o poskytování služeb uzavřené s úspěšným uchazečem;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z neposkytnutí odpovědi na žádost o poskytnutí všech dokumentů týkajících se zadávacího řízení, jelikož na žádost o přístup bylo odpovězeno pouze pokud jde o hodnotící zprávu, nabídku vybraného uchazeče, ceník a smlouvu o poskytování služeb uzavřenou s vybraným uchazečem.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 4 nařízení č. 1049/2001 (1).

                           —

                           Odepření přístupu k dokumentům na základě porušení ochrany soukromí a osobnosti jednotlivce ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení č. 1049/2001 nepředstavuje legitimní důvod, jelikož bylo možné poskytnout anonymní verzi.

                           —

                           Uplatnění výjimky týkající se ochrany obchodních zájmů ve smyslu čl. 4 odst. 2 první odrážky nařízení č. 1049/2001 není odůvodněné, jelikož hodnotící zpráva a ceník neobsahují žádné informace o technických nebo personálních prostředcích a neprozrazují žádné know-how nebo technické znalosti.

                           —

                           Nedošlo by k ohrožení rozhodovacího procesu ve smyslu čl. 4 odst. 3 nařízení č. 1049/2001, jelikož (i) v okamžiku přijetí rozhodnutí o odepření přístupu bylo rozhodnutí o zadání přijato a smlouva o poskytování služeb s vybraným uchazečem byla podepsána, (ii) požadované dokumenty nepředstavují ani stanoviska ve smyslu čl. 4 odst. 3 druhého pododstavce nařízení č. 1049/2001, a jelikož zpřístupnění dokumentů každopádně nemůže ohrozit rozhodovací proces Komise.

                           —

                           Je dán převažující veřejný zájem vyšší, a sice zásada transparentnosti v oblasti plnění rozpočtu.

                           —

                           Není prokázáno, že nebylo možné částečné zveřejnění dokumentů ve smyslu čl. 4 odst. 6 nařízení č. 1049/2001.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z neuvedení skutečného odůvodnění přijatých rozhodnutí.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43).


title: Věc C-366/13: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Profit Investment SIM SpA, v likvidaci v. Stefano Ossi a další „Řízení o předběžné otázce – Nařízení (ES) č. 44/2001 – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Pojem, vzájemně si odporující rozhodnutí‘ – Žaloby s různým předmětem, které byly podány proti několika žalovaným, kteří mají bydliště v různých členských státech – Podmínky ujednání o příslušnosti – Doložka o soudní příslušnosti – Pojem ‚smlouva nebo nároky ze smlouvy‘ – Ověření neexistence platného smluvního vztahu“

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/3

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Profit Investment SIM SpA, v likvidaci v. Stefano Ossi a další
      (Věc C-366/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Pojem, vzájemně si odporující rozhodnutí‘ - Žaloby s různým předmětem, které byly podány proti několika žalovaným, kteří mají bydliště v různých členských státech - Podmínky ujednání o příslušnosti - Doložka o soudní příslušnosti - Pojem ‚smlouva nebo nároky ze smlouvy‘ - Ověření neexistence platného smluvního vztahu“)
      (2016/C 211/03)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Corte suprema di cassazione

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Profit Investment SIM SpA, v likvidaci

         Žalované: Stefano Ossi, Commerzbank Brand Dresdner Bank AG, Andrea Mirone, Eugenio Magli, Francesco Redi, Profit Holding SpA, v likvidaci, Redi & Partners Ltd, Enrico Fiore a E3 SA

         Výrok

                  1)

                  Článek 23 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že:

                              —

                              požadavek písemné formy stanovený v čl. 23 odst. 1 písm. a) nařízení č. 44/2001 je při vložení doložky o soudní příslušnosti do prospektu emise dluhopisů splněn pouze tehdy, pokud smlouva podepsaná stranami při emisi cenných papírů na primárním trhu obsahuje souhlas s touto doložkou nebo výslovný odkaz na tento prospekt,

                              —

                              doložky o soudní příslušnosti obsažené v prospektu emise dluhopisů vypracovaném emitentem těchto cenných papírů se lze dovolávat vůči třetí osobě, která nabyla tyto cenné papíry od finančního zprostředkovatele, je-li prokázáno – což musí ověřit předkládající soud – že tato doložka je platná ve vztahu mezi tímto emitentem a finančním zprostředkovatelem, dále že uvedená třetí osoba tím, že na sekundárním trhu nabyla dotčené cenné papíry, na sebe převzala práva a povinnosti uvedeného zprostředkovatele pojící se k těmto cenným papírům dle použitelného vnitrostátního práva a konečně že dotyčná třetí osoba měla možnost se s prospektem obsahujícím uvedenou doložku seznámit, a

                              —

                              vložení doložky o soudní příslušnosti do prospektu emise dluhopisů může být považováno za formu, kterou připouštějí zvyklosti mezinárodního obchodu ve smyslu čl. 23 odst. 1 písm. c) nařízení č. 44/2001 a jež umožňuje předpokládat souhlas osoby, vůči níž je doložka uplatňována, pokud je zejména prokázáno – což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu – že jednak při uzavírání smluv tohoto typu postupují hospodářské subjekty v dotčeném odvětví obecně a pravidelně takovýmto způsobem a jednak strany v dřívější době navázaly vzájemné obchodní vztahy nebo vztahy tohoto druhu s jinými subjekty působícími v dotčeném odvětví či že je dotčený postup natolik znám, že může být považován za ustálenou praxi.

                  2)

                  Článek 5 odst. 1 písm. a) nařízení č. 44/2001 musí být vykládán v tom smyslu, že žaloby na zrušení smlouvy a vydání částek bezdůvodně zaplacených na základě uvedené smlouvy spadají pod „věci týkající se smlouvy nebo nároků ze smlouvy“ ve smyslu uvedeného ustanovení.

                  3)

                  Článek 6 bod 1 nařízení č. 44/2001 musí být vykládán v tom smyslu, že v případě dvou žalob podaných proti různým žalovaným, které mají odlišný předmět i základ a není mezi nimi vztah subsidiarity nebo neslučitelnosti, nepostačuje k existenci nebezpečí vzájemně si odporujících rozhodnutí ve smyslu uvedeného ustanovení, že se případné vyhovění jedné z nich potenciálně může promítnout do rozsahu práva, na jehož ochranu byla podána druhá žaloba.

         (1)  Úř. věst. C 260, 7.9.2013.


title: Věc C-511/06 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. července 2009 — Archer Daniels Midland Co. v. Komise Evropských společenství ( Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s kyselinou citronovou — Stanovení výše pokuty — Vedoucí úloha — Právo na obhajobu — Důkazy pocházející z řízení probíhajícího ve třetím státě — Definice relevantního trhu — Polehčující okolnosti )

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. července 2009 — Archer Daniels Midland Co. v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-511/06 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s kyselinou citronovou - Stanovení výše pokuty - Vedoucí úloha - Právo na obhajobu - Důkazy pocházející z řízení probíhajícího ve třetím státě - Definice relevantního trhu - Polehčující okolnosti“)
   2009/C 205/02
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Archer Daniels Midland Co. (zástupci: C. O. Lenz, Rechtsanwalt, L. Martin Alegi, Solicitor, E. Batchelor a M. Garcia, Solicitors)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Bouquet, X. Lewis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 27. září 2006, Archer Daniels Midland v. Komise (T-59/02), kterým Soud zamítl žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Komise K(2001)3923 konečné ze dne 5. prosince 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (věc COMP/E-1/36.604 — Kyselina citronová), týkajícího se kartelové dohody na trhu s kyselinou citronovou, a podpůrně snížení pokuty uložené účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 27. září 2006, Archer Daniels Midland v. Komise (T59/02), se zrušuje v rozsahu, ve kterém zamítá žalobní důvod společnosti Archer Daniels Midland Co. týkající se porušení jejího práva na obhajobu v průběhu správního řízení, které vedlo k vydání rozhodnutí Komise 2002/742/ES ze dne 5. prosince 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-1/36.604 — Kyselina citronová), jelikož Komise Evropských společenství jí neumožnila uplatnit svá práva, co se týče skutečností, ze kterých vycházela při kvalifikování společnosti Archer Daniels Midland Co. jako vůdce kartelové dohody.

               2)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 27. září 2006, Archer Daniels Midland v. Komise, se zrušuje v rozsahu, ve kterém zamítá jako neúčinný žalobní důvod společnosti Archer Daniels Midland Co. týkající se nesprávného použití Komisí Evropských společenství bodu B písm. b) sdělení Komise ze dne 18. července 1996 o neuložení nebo snížení pokut v případech kartelových dohod.

               3)

               Článek 3 rozhodnutí 2002/742/ES se zrušuje v rozsahu, ve kterém stanovuje výši pokuty uložené společnosti Archer Daniels Midland Co. na 39,69 milionu eur.

               4)

               Výše pokuty uložené společnosti Archer Daniels Midland Co. za protiprávní jednání konstatované v článku 1 rozhodnutí 2002/742/ES, tak jak bylo částečně zrušeno rozsudkem Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 27. září 2006, Archer Daniels Midland v. Komise (T-59/02), se stanoví na 29,4 milionu eur.

               5)

               Ve zbývající části se kasační opravný prostředek zamítá.

               6)

               Společnost Archer Daniels Midland Co. ponese tři čtvrtiny vlastních nákladů řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení Komise Evropských společenství, co se týče řízení před Soudem prvního stupně Evropských společenství, a dále ponese polovinu vlastních nákladů řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení Komise Evropských společenství, co se týče řízení o kasačním opravném prostředku.

               7)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada čtvrtiny nákladů společnosti Archer Daniels Midland Co. vynaložených v řízení před Soudem prvního stupně Evropských společenství, jakož i poloviny nákladů společnosti Archer Daniels Midland Co. vynaložených v řízení o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 56, 10.3.2007.


title: Věc C-564/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 31. října 2013 Planet A.E., Anonimi Etairia Parochis Symvouleftikon Ypiresion proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 9. září 2013 ve věci T-489/12, Planet v. Komise

text:
               11.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 31. října 2013 Planet A.E., Anonimi Etairia Parochis Symvouleftikon Ypiresion proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 9. září 2013 ve věci T-489/12, Planet v. Komise
   (Věc C-564/13 P)
   2014/C 9/33
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Planet A.E., Anonimi Etairia parochis symvouleftikon ypiresion (Atény, Řecko) (zástupce: B. Christianos, advokát)

      Další účastník řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2013 ve věci T-489/12;

               —

               vrátit věc Tribunálu, aby rozhodl ve věci samé;

               —

               uložit Komise náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2013 ve věci T-489/12 obsahuje právní posouzení, která porušují pravidla unijního práva; navrhovatelka svým kasačním opravným prostředkem napadá tato právní posouzení.
   Podle navrhovatelky musí být usnesení napadené kasačním opravným prostředkem zrušeno, protože nesprávně vykládá a používá unijní právo, pokud jde o unijním právem požadovaný právní zájem na podání deklaratorní žaloby umožňující uznat smluvní odpovědnost, jakož i otázku, zda tento právní zájem na podání žaloby vznikl a existuje.


title: Věc T-493/15 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. října 2016 – Komise v. CX „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Disciplinární řízení — Disciplinární opatření — Zrušení — Právo být vyslechnut — Článek 22 přílohy IX služebního řádu — Nesprávné právní posouzení — Zkreslení důkazů — Neúplný přezkum skutkového stavu a důkazů“

text:
               12.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. října 2016 – Komise v. CX
   (Věc T-493/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Disciplinární řízení - Disciplinární opatření - Zrušení - Právo být vyslechnut - Článek 22 přílohy IX služebního řádu - Nesprávné právní posouzení - Zkreslení důkazů - Neúplný přezkum skutkového stavu a důkazů“)
   (2016/C 462/25)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupkyně: C. Ehrbar a F. Simonetti, zmocněnkyně)

      Další účastník řízení: CX (Enghien, Belgie) (zástupce: É. Boigelot, advokát)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 18. června 2015, CX v. Komise (F-5/14, EU:F:2015:61), znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 18. června 2015, CX v. Komise (F 5/14, EU:F:2015:61) se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací jinému senátu Tribunálu Evropské unie, než který rozhodl o tomto kasačním opravném prostředku.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 371, 9.11.2015.


title: Věc T-182/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. července 2014 – Moallem Insurance v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu ve snaze zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Povinnost odůvodnění — Nesprávné posouzení“

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/42

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. července 2014 – Moallem Insurance v. Rada
   (Věc T-182/13) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu ve snaze zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Povinnost odůvodnění - Nesprávné posouzení“)
   2014/C 292/51
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Moallem Insurance Co. (Teherán, Írán) (zástupce: D. Luff, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Vitro a M. Bishop, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení jednak rozhodnutí Rady 2012/829/SZBP ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 356, s. 71), v rozsahu, v jakém zařazuje název žalobkyně na seznam uvedený v příloze II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, s. 39), a jednak prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1264/2012 ze dne 21. prosince 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 356, s. 55), a to v rozsahu, v jakém zařazuje název žalobkyně na seznam uvedený v příloze IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1), jakož i zadruhé, návrh směřující k prohlášení nepoužitelnosti na žalobkyni článku 12 rozhodnutí 2010/413 a článku 35 nařízení č. 267/2012.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady 2012/829/SZBP ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu, se zrušuje v rozsahu, v jakém zařazuje název Moallem Insurance Co. na seznam uvedený v příloze II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP.

               2)

               Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1264/2012 ze dne 21. prosince 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu, se zrušuje v rozsahu, v jakém zařazuje název Moallem Insurance na seznam uvedený v příloze IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010.

               3)

               Účinky rozhodnutí 2012/829 a prováděcího nařízení č. 1264/2012, pokud jde o Moallem Insurance, jsou zachovány od vstupu v platnost do uplynutí lhůty pro podání opravného prostředku stanovené v čl. 56 prvním pododstavci statutu Soudního dvora Evropské unie, nebo do případného zamítnutí opravného prostředku podaného v uvedené lhůtě.

               4)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady, jakož i náklady vynaložené společností Moallem Insurance.

      (1)  Úř. věst. C 164, 8.6.2013.


title: Věc C-189/09: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 29. července 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2006/24/ES — Ochrana soukromí — Uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním služeb elektronických komunikací — Neprovedení ve stanovené lhůtě“ )

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/8

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 29. července 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika
   (Věc C-189/09) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2006/24/ES - Ochrana soukromí - Uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním služeb elektronických komunikací - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   2010/C 246/12
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Balta a B. Schöfer, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupce: E. Riedl, zmocněnec)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Rada Evropské unie

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí nebo neoznámení předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES (Úř. věst. L 105, s. 54), ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Rakouská republika tím, že nepřijala ve stanovené lhůtě právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 180, 1.8.2009.


title: Věc C-592/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 13. listopadu 2015 – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v. British Film Institute

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 13. listopadu 2015 – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v. British Film Institute
   (Věc C-592/15)
   (2016/C 027/23)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v British Film Institute

      Žalovaný: British Film Institute

      Předběžné otázky

               1)

               Je v případě neexistence vnitrostátní právní úpravy provádějící směrnici znění čl. 13 bodu A odst. 1 písm. n) šesté směrnice a konkrétně slovní spojení „určité kulturní služby“ dostatečně jasné a přesné, tak aby měl článek 13 bod A odst. 1 písm. n) přímý účinek a osvobozoval poskytování těchto kulturních služeb v případě, že jsou poskytovány veřejnoprávními subjekty nebo jinými kulturními subjekty, jako je tomu u služeb poskytovaných žalovaným v projednávané věci?

               2)

               Ponechává znění čl. 13 bod A odst. 1 písm. n) šesté směrnice a konkrétně slovní spojení „určité kulturní služby“ členským státům prostor pro uvážení při jeho aplikaci prostřednictvím právních prováděcích předpisů, a pokud ano, jaký prostor pro uvážení?

               3)

               Platí výše uvedená konstatování i pro čl. 132 odst. 1 písm. n) hlavní směrnice o DPH?


title: Věc T-54/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2016 – Goldfish a další v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Belgický, německý, francouzský a nizozemský trh s krevetami ze Severního moře — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU — Stanovení cen a rozdělení objemů prodeje — Přípustnost důkazů — Použití tajné nahrávky telefonických rozhovorů jako důkazu — Posouzení platební schopnosti — Soudní přezkum v plné jurisdikci“

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2016 – Goldfish a další v. Komise
   (Věc T-54/14) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Belgický, německý, francouzský a nizozemský trh s krevetami ze Severního moře - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU - Stanovení cen a rozdělení objemů prodeje - Přípustnost důkazů - Použití tajné nahrávky telefonických rozhovorů jako důkazu - Posouzení platební schopnosti - Soudní přezkum v plné jurisdikci“)
   (2016/C 392/28)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Goldfish BV (Zoutkamp, Nizozemsko), Heiploeg BV (Zoutkamp), Heiploeg Beheer BV (Zoutkamp) a Heiploeg Holding BV (Zoutkamp) (zástupci: P. Glazener a B. Winters, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Ronkes Agerbeek a P. Van Nuffel, poté P. Van Nuffel a H. van Vliet, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU a znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí Komise C(2013) 8286 final ze dne 27. listopadu 2013, v řízení podle článku 101 SFEU (věc AT.39633 – Krevety) v rozsahu, v němž se týká žalobkyň, a zadruhé na snížení pokut uložených žalobkyním

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Goldfish BV, Heiploeg BV, Heiploeg Beheer BV a Heiploeg Holding BV ponesou náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 71, 8.3.2014.


title: Věc C-170/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. prosince 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Denkavit Internationaal BV, Denkavit France SARL v. Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie (Svoboda usazování — Korporační daň — Výplata dividend — Osvobození dividend vyplacených společnostem-rezidentům — Srážková daň vybíraná z dividend vyplacených společnostem-nerezidentům — Smlouva o zamezení dvojího zdanění — Možnost započtení sražené částky na daň dlužnou v jiném členském státě)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/9

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. prosince 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Denkavit Internationaal BV, Denkavit France SARL v. Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   (Věc C-170/05) (1)

   (Svoboda usazování - Korporační daň - Výplata dividend - Osvobození dividend vyplacených společnostem-rezidentům - Srážková daň vybíraná z dividend vyplacených společnostem-nerezidentům - Smlouva o zamezení dvojího zdanění - Možnost započtení sražené částky na daň dlužnou v jiném členském státě)
   (2006/C 331/14)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Conseil d'État
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Denkavit Internationaal BV, Denkavit France SARL

      Žalovaný: Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Conseil d'Etat (Francie) – Výklad článku 43 ES – Srážková daň z dividend vyplacených mateřské společnosti usazené v jiném členském státě, ale osvobození pro dividendy vyplacené mateřské společnosti usazené v tuzemsku – Daňová smlouva, která stanoví možnost započtení daně na částku dlužnou v jiném členském státě
   Výrok

               1)

               Články 43 ES a 48 ES brání vnitrostátním právním předpisům, které tím, že mateřskou společnost-nerezidenta zatěžují zdaněním dividend, ale přitom téměř zcela osvobozují od takového zdanění mateřské společnosti-rezidenty, představují diskriminační omezení svobody usazování.

               2)

               Články 43 ES a 48 ES brání vnitrostátním právním předpisům, které stanoví pouze pro mateřské společnosti-nerezidenty zdanění dividend vyplacených dceřinými společnostmi-rezidenty prostřednictvím srážkové daně, i když daňová smlouva mezi dotčeným členským státem a jiným členským státem, jež tuto srážkovou daň připouští, upravuje možnost započíst na daň dlužnou v tomto jiném členském státě daň odvedenou na základě uvedených vnitrostátních právních předpisů, pokud mateřská společnost nemá možnost v tomto jiném členském státě provést započtení stanovené uvedenou smlouvou.

      (1)  Úř. věst. C 155, 25.6.2005.


title: Věc C-183/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 31. března 2016 společností Tilly-Sabco proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 14. ledna 2016 ve věci T-397/13, Tilly-Sabco v. Komise

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/32

      Kasační opravný prostředek podaný dne 31. března 2016 společností Tilly-Sabco proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 14. ledna 2016 ve věci T-397/13, Tilly-Sabco v. Komise
      (Věc C-183/16 P)
      (2016/C 211/42)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Tilly-Sabco (zástupci: R. Milchior, F. Le Roquais, S. Charbonnel, advokáti)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

                  —

                  zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 14. ledna 2016 ve věci T-397/13 kromě části týkající se přípustnosti žaloby;

                  —

                  rozhodnout o sporu přímo podle článku 61 statutu, a zrušit prováděcí nařízení Komise (EU) č. 689/2013 ze dne 18. července 2013, kterým se stanoví vývozní náhrady pro drůbeží maso (1);

                  —

                  uložit Komisi náhradu nákladů řízení v prvním stupni, jakož i řízení o kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu kasačního opravného prostředku uvádí navrhovatelka čtyři důvody.
      První žalobní důvod vychází z nesprávného výkladu čl. 3 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (2), kterého se dopustil Tribunál. Komise neumožnila výboru, aby v rámci stanovených lhůt přezkoumal všechny podstatné skutečnosti, včetně sazeb vývozních náhrad, aby mohla vydat své stanovisko k návrhu nařízení.
      Druhý žalobní důvod vychází z nesprávného výkladu čl. 164 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (3). Žalobkyně uplatňuje zejména argument, že Tribunál kvalifikoval prováděcí nařízení č. 689/2013 neprávem jako „periodický právní nástroj v oblasti zemědělství“.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z nedostatku odůvodnění nebo nedostatečného odůvodnění prováděcího nařízení č. 689/2013 a týká se zejména kvalifikace jakožto „standardního nařízení“ a odůvodnění snížení sazby náhrad na „nulovou výši“. Způsob stanovení sazby náhrad kromě toho nepodléhá soudní kontrole. Odůvodnění napadeného rozsudku týkající se postupného snižování sazeb náhrad je rozporuplné.
      Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení práva nebo zjevně nesprávného právního posouzení, neboť Tribunál řádně neprovedl výklad kritérií čl. 164 odst. 3 nařízení č. 1234/2007. Tribunál totiž u některých kritérií potvrdil svévolné a nikterak neodůvodněné zohlednění referenčního období let 2009 až 2013 Komisí, tedy extrémně dlouhého a relativně dávného období, namísto zohlednění roku 2013, jak ukládají relevantní ustanovení a zejména čl. 164 odst. 3 písm. a) nařízení č. 1234/2007. Tribunál se rovněž dopustil zjevně nesprávného posouzení tím, že měl zejména za to, že cenový rozdíl vůči brazilské drůbeži nevyžaduje vývozní náhrady, aby bylo dosaženo rovnováhy na unijním trhu pro drůbeží maso, jakož i přirozeného vývoje cen a obchodu. Konečně Tribunál uznal, že se Komise dopustila nesprávného posouzení tím, že před ním uplatňovala odlišné argumenty, než byly argumenty, předložené radě pro správu.

         (1)  Úř. věst. L 196, s. 13.

         (2)  Úř. věst. L 55, s. 13.

         (3)  Úř. věst. L 299, s. 1.


title: Spojené věci C-450/07 a C-451/07: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. listopadu 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Itálie) — Roche SpA (C-450/07), Federazione nazionale unitaria dei Titolari di Farmacia italiani (Federfarma) (C-451/07) v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute ( Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Směrnice 89/105/EHS — Průhlednost opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků — Článek 4 — Zmrazení cen — Snížení cen )

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/12

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. listopadu 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Itálie) — Roche SpA (C-450/07), Federazione nazionale unitaria dei Titolari di Farmacia italiani (Federfarma) (C-451/07) v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   (Spojené věci C-450/07 a C-451/07) (1)

   („Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Směrnice 89/105/EHS - Průhlednost opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků - Článek 4 - Zmrazení cen - Snížení cen“)
   2010/C 51/19
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Roche SpA

      Žalovaní: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Výklad čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice Rady 89/105/EHS ze dne 21. prosince 1988 o průhlednosti opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků a jejich začlenění do oblasti působnosti vnitrostátních systémů zdravotního pojištění (Úř. věst. L 40, s. 8; Zvl. vyd. 05/01, s. 345) — Léčivé přípravky podléhající zmrazení cen — Způsoby případného snížení cen

      Výrok

               1)

               Článek 4 odst. 1 a 2 směrnice Rady 89/105/EHS ze dne 21. prosince 1988 o průhlednosti opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků a jejich začlenění do oblasti působnosti vnitrostátních systémů zdravotního pojištění musí být vykládán tak, že za podmínky, že požadavky stanovené v tomto ustanovení jsou dodrženy, příslušné orgány členského státu mohou přijmout opatření s obecnou působností spočívající ve snížení cen všech léčivých přípravků nebo některých kategorií léčivých přípravků, i když přijetí těchto opatření nepředchází zmrazení cen.

               2)

               Článek 4 odst. 1 směrnice 89/105 musí být vykládán tak, že za podmínky, že požadavky stanovené v tomto ustanovení jsou dodrženy, přijetí opatření spočívajících ve snížení cen všech léčivých přípravků nebo některých kategorií léčivých přípravků je možné několikrát za rok, a to po dobu několika let.

               3)

               Článek 4 odst. 1 směrnice 89/105 musí být vykládán tak, že nebrání tomu, aby opatření na kontrolu cen všech léčivých přípravků nebo některých kategorií léčivých přípravků byla přijata na základě odhadovaných výdajů za podmínky, že požadavky stanovené v tomto ustanovení jsou dodrženy a že se tyto odhady opírají o objektivní a ověřitelné skutečnosti.

               4)

               Článek 4 odst. 1 směrnice 89/105 musí být vykládán tak, že je na členských státech, aby určily při respektování cíle průhlednosti sledovaného touto směrnicí, jakož i požadavků stanovených v uvedeném ustanovení, kritéria, na základě kterých je třeba ověřit makroekonomické podmínky uvedené v tomto ustanovení, a že tato kritéria mohou spočívat pouze ve farmaceutických výdajích, ve všech zdravotnických výdajích nebo v jiných typech výdajů.

               5)

               Článek 4 odst. 1 směrnice 89/105 musí být vykládán tak, že:

                           —

                           členské státy musejí v každém případě stanovit, aby podnik dotčený opatřeními spočívajícími ve zmrazení nebo snížení cen všech léčivých přípravků nebo některých kategorií léčivých přípravků měl možnost požádat o výjimku z ceny stanovené na základě těchto opatření;

                           —

                           členské státy mají povinnost dbát na to, aby bylo přijato odůvodněné rozhodnutí o každé žádosti tohoto druhu a

                           —

                           konkrétní účast dotčeného podniku spočívá jednak v předložení dostatečného popisu zvláštních důvodů odůvodňujících jeho žádost o výjimku, a jednak v poskytnutí podrobných dodatečných informací v případě, že informace sdělené na podporu této žádosti jsou nedostatečné.

      (1)  Úř. věst. C 297, 8.12.2007.


title: Věc T-348/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. října 2011 — Aragonesas Industrias y Energía v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s chlorečnanem sodným — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Žaloba na neplatnost — Rozdělení trhu — Stanovení cen — Soubor nepřímých důkazů — Časový původ důkazů — Prohlášení konkurentů — Přiznání — Doba trvání protiprávního jednání — Pokuty — Závažnost protiprávního jednání — Polehčující okolnosti“ )

text:
               3.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. října 2011 — Aragonesas Industrias y Energía v. Komise
   (Věc T-348/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s chlorečnanem sodným - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Žaloba na neplatnost - Rozdělení trhu - Stanovení cen - Soubor nepřímých důkazů - Časový původ důkazů - Prohlášení konkurentů - Přiznání - Doba trvání protiprávního jednání - Pokuty - Závažnost protiprávního jednání - Polehčující okolnosti)
   2011/C 355/23
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Aragonesas Industrias y Energía, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupci: I. Forrester, QC, K. Struckmann, P. Lindfelt a J. Garcia-Nieto Esteva, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Biolan, J. Bourke a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 2626 v konečném znění ze dne 11. června 2008 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/38.695 — Chlorečnan sodný) v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí týká společnosti Aragonesas Industrias y Energía, a podpůrně návrh na zrušení nebo podstatné snížení pokuty uložené této společnosti v uvedeném rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 písm. g) rozhodnutí Komise K(2008) 2626 v konečném znění ze dne 11. června 2008 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/38.695 — Chlorečnan sodný) se zrušuje v rozsahu, v němž Komise Evropských společenství konstatovala protiprávní jednání společnosti Aragonesas Industrias y Energía, SAU v obdobích mezi 16. prosincem 1996 a 27. lednem 1998 a mezi 1. lednem 1999 a 9. únorem 2000.

               2)

               Článek 2 písm. f) rozhodnutí K(2008) 2626 v konečném znění se zrušuje v rozsahu, v němž stanovuje výši pokuty na 9 900 000 eur.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Aragonesas Industrias y Energía ponese třetinu vlastních nákladů řízení a ukládá se jí rovněž náhrada poloviny nákladů řízení vynaložených Komisí.

               5)

               Komise ponese polovinu vlastních nákladů řízení a ukládá se jí rovněž náhrada dvou třetin nákladů řízení vynaložených společností Aragonesas Industrias y Energía.

      (1)  Úř. věst. C 285, 8.11.2008.


title: Věc C-442/08: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 1. července 2010 — Evropská komise v. Spolková republika Německo ( „Nesplnění povinnosti státem — Dohoda o přidružení EHS-Maďarsko — Kontrola po propuštění zboží — Nedodržení pravidel původu — Rozhodnutí orgánů vývozního státu — Soudní opravný prostředek — Kontrolní mise Komise — Cla — Dodatečný výběr — Vlastní zdroje — Poskytnutí — Úroky z prodlení“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/8

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 1. července 2010 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-442/08) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Dohoda o přidružení EHS-Maďarsko - Kontrola po propuštění zboží - Nedodržení pravidel původu - Rozhodnutí orgánů vývozního státu - Soudní opravný prostředek - Kontrolní mise Komise - Cla - Dodatečný výběr - Vlastní zdroje - Poskytnutí - Úroky z prodlení)
   2010/C 234/11
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Caeiros a B. Conte, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a B. Klein, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 2, 6, 9, 10 a 11 nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 155, s. 1) a příslušných ustanovení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 130, s. 1; Zvl. vyd. 01/03, s. 169) — Opožděné odvedení vlastních zdrojů Společenství v souvislosti s dodatečným výběrem dovozního cla a odmítnutí zaplatit úroky z prodlení — Povinnost členského státu dovozu neprodleně provést dodatečný výběr dovozního cla ze zboží, jehož prohlášení o původu byla orgány státu vývozu prohlášena za neplatná — Povinnost členského státu dovozu zaplatit úroky z prodlení, které vznikají při opožděném připsání vlastních zdrojů z celních dluhů, které byly kvůli nečinnosti těchto orgánů během soudního řízení, jež bylo zahájeno ve státě vývozu za účelem napadení rozhodnutí o neplatnosti prohlášení o původu zboží, promlčeny.

      Výrok

               1)

               Spolková republika Německo tím, že navzdory obdržení sdělení v rámci vzájemné pomoci nechala promlčet pohledávky z cla, odvedla dlužné vlastní zdroje za tyto pohledávky příliš pozdě a odmítla zaplatit příslušné úroky z prodlení, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2, 6 a 9 až 11 nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství, jakož i z týchž článků nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 10.1.2009.


title: Věc T-637/14: Žaloba podaná dne 27. srpna 2014 – noon Copenhagen v. OHIM – Wurster Diamonds (noon)

text:
               13.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 361/29

         Žaloba podaná dne 27. srpna 2014 – noon Copenhagen v. OHIM – Wurster Diamonds (noon)
   (Věc T-637/14)
   2014/C 361/43
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: noon Copenhagen A/S (Løsning, Dánsko) (zástupce: M. Zöbisch, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Wurster Diamonds GmbH (Pforzheim, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. června 2014 ve věci R 955/2013-4.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „noon“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 14 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0 2 15  556

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „noon“ pro výrobky zařazené do třídy 14.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství


title: Věc C-152/06: Žaloba podaná dne  21. března 2006  – Komise Evropských společenství v. Finská republika

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/31

         Žaloba podaná dne 21. března 2006 – Komise Evropských společenství v. Finská republika
   (Věc C-152/06)
   (2006/C 131/57)
   Jednací jazyk: švédština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Konstantinidis a K. Nyberg)

      Žalovaná: Finská republika
   Návrhová žádání žalobkyně
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Finská republika tím, že nepřijala právní a správní opatření nezbytná k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES ze dne 27. ledna 2003 o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních (1), pokud jde o autonomní provincii Åland, nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložil Finské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta stanovená pro provedení směrnice uplynula dne 13. srpna 2004.

      (1)  Úř. věst. L 37, s. 19.


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 7. června 2005 ve věci C-17/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het bedrijfsleven): Vereniging voor Energie, Milieu en Water a další proti Directeur van de Dienst uitvoering en toezicht energie (Vnitřní trh s elektřinou — Přednostní přístup do přeshraniční energetické přenosové soustavy — Podnik dříve pověřený provozem služeb v obecném hospodářském zájmu — Dlouhodobé smlouvy existující před liberalizací trhu — Směrnice 96/92/ES — Zásada nediskriminace — Zásady ochrany legitimního očekávání a právní jistoty)

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 7. června 2005
   ve věci C-17/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het bedrijfsleven): Vereniging voor Energie, Milieu en Water a další proti Directeur van de Dienst uitvoering en toezicht energie (1)

   (Vnitřní trh s elektřinou - Přednostní přístup do přeshraniční energetické přenosové soustavy - Podnik dříve pověřený provozem služeb v obecném hospodářském zájmu - Dlouhodobé smlouvy existující před liberalizací trhu - Směrnice 96/92/ES - Zásada nediskriminace - Zásady ochrany legitimního očekávání a právní jistoty)
   (2005/C 182/04)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-17/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES podaná rozhodnutím College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemsko) ze dne 13. listopadu 2002, došlá Soudnímu dvoru dne 16. ledna 2003 v řízení mezi Vereniging voor Energie, Milieu en Water, Amsterdam Power Exchange Spotmarket BV, Eneco NV proti Directeur van de Dienst uitvoering en toezicht energie, za přítomnosti Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, dříve Samenwerkende ElektriciteitsProduktiebedrijven NV, Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris předseda senátu, P. Jann, C. W. A. Timmermans a A. Rosas (zpravodaj), předsedové senátů, J.-P. Puissochet a R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, M. Ilešič, J. Malenovský a U. Lõhmus, soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 7. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Čl. 7 odst. 5 a článek 16 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996, o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou, se neomezují na technické předpisy, ale musí být vykládány v tom smyslu, že se použijí na veškerou diskriminaci.

               2)

               Uvedené články brání vnitrostátním opatřením, která přidělují podniku přednostně kapacitu přeshraničního přenosu elektřiny, ať už tato opatření pochází od provozovatele soustavy, nebo kontrolora provozu soustavy, či zákonodárce, pokud taková opatření nejsou povolena v rámci postupu stanoveného článkem 24 směrnice 96/92.

      (1)  Úř. věst. C 70, 2.3.2003.


title: Věc T-34/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. ledna 2010 — Goncharov v. OHIM — DSB (DSBW) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství DSBW — Starší slovní ochranná známka Společenství DSB — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/46

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. ledna 2010 — Goncharov v. OHIM — DSB (DSBW)
   (Věc T-34/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství DSBW - Starší slovní ochranná známka Společenství DSB - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 63/80
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Karen Goncharov (Moskva, Rusko) (zástupci: G. Hasselblatt a A. Späth, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně A. Poch, poté B. Schmidt, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: DSB (Kodaň, Dánsko) (zástupci: F. González Diáz a T. Graf, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. prosince 2006 (věc R 1330/2005-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi DSB a K. Goncharov.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Karenovi Goncharovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 14.4.2007.