title: Věc C-209/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 3. května 2012 — Walter Endress v. Allianz Lebensversicherungs AG

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 3. května 2012 — Walter Endress v. Allianz Lebensversicherungs AG
   (Věc C-209/12)
   2012/C 200/13
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce a účastník řízení podávajícího opravný prostředek „Revision“: Walter Endress

      Žalovaná a odpůrkyně v řízení o opravném prostředku „Revision“: Allianz Lebensversicherungs AG

      Předběžné otázky

   Je nutno vykládat čl. 15 odst. 1 první větu druhé směrnice Rady 90/619/EHS ze dne 8. listopadu 1990 (1) s ohledem na čl. 31 odst. 1 směrnice 92/96/EHS ze dne 10. listopadu 1992 (2) v tom smyslu, že brání takové právní úpravě, jako je úprava v ustanovení § 5a odst. 2 čtvrté větě Versicherungsvertragsgesetz ve znění třetího zákona, kterým se provádějí směrnice Rady Evropských společenství o životním pojištění ze dne 21. července 1994 (třetí prováděcí zákon k VAG), podle které zaniká právo na odstoupení od smlouvy nebo právo vznést námitku nejpozději rok po zaplacení první pojistné prémie, a to i v případě, že pojistník nebyl o právu odstoupit od smlouvy nebo vznést námitku poučen?

      (1)  Druhá směrnice Rady 90/619/EHS ze dne 8. listopadu 1990 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění (životního pojištění), kterou se stanoví opatření k usnadnění účinného výkonu volného pohybu služeb a kterou se mění směrnice 79/267/EHS (Úř. věst. L 330, s. 50).

      (2)  Směrnice Rady 92/96/EHS ze dne 10. listopadu 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého životního pojištění a o změně směrnic 79/267/EHS a 90/619/EHS (třetí směrnice o životním pojištění) (Úř. věst. L 360, s. 1).


title: Věc T-688/16 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 17. února 2017 – Janssen Cases v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Veřejná služba — Oznámení o volném pracovním místě — Veřejný ochránce práv Komise — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nedostatek naléhavosti“

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/34

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 17. února 2017 – Janssen Cases v. Komise
   (Věc T-688/16 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejná služba - Oznámení o volném pracovním místě - Veřejný ochránce práv Komise - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedostatek naléhavosti“)
   (2017/C 121/50)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Mercedes Janssen-Cases (Brusel, Belgie) (zástupci: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a C. Berardis-Kayser, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a směřující k odkladu vykonatelnosti rozhodnutí Komise ze dne 15. června 2016 o jmenování pana X jakožto veřejného ochránce práv Komise s účinností od 1. října 2016.

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. května 2005 ve věci C-287/03: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (Nesplnění povinnosti státem — Volné poskytování služeb — Programy věrnosti zákazníků — Důkazní břemeno)

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 12. května 2005
   ve věci C-287/03: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Volné poskytování služeb - Programy věrnosti zákazníků - Důkazní břemeno)
   (2005/C 205/03)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-287/03, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 3. července 2003, Komise Evropských společenství, (zmocněnci: M. Patakia a N. B. Rasmussen) proti Belgickému království (zmocněnkyně: E. Dominkovits, ve spolupráci s E. Balatem, advokátem), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta (zpravodaj), R. Schintgen, P. Kūris a G. Arestis, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlet, vrchní rada, vydal dne 12. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 200, 23.8.2003


title: Věc F-125/11: Žaloba podaná dne 28. listopadu 2011 — ZZ v. Komise

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/21

         Žaloba podaná dne 28. listopadu 2011 — ZZ v. Komise
   (Věc F-125/11)
   2012/C 65/38
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: S. Rodrigues a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí nepovolit žalobkyni účast na hodnotících zkouškách v rámci výběrového řízení EPSO/AST/111/10.

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí, kterým bylo žalobkyni odepřeno právo účastnit se hodnotících zkoušek v rámci výběrového řízení EPSO/AST/111/10 — Sekretáři v platové třídě AST 1;

               —

               znovu zařadit žalobkyni do procesu přijímání zahájeného uvedeným výběrovým řízením, případně prostřednictvím konání nových hodnotících zkoušek;

               —

               v každém případě vyzvat EPSO ke sdělení informací, které má ohledně výsledků všech uchazečů v testu d) a e);

               —

               podpůrně, pokud nebude vyhověno hlavnímu návrhu, quod non, uložit žalované zaplacení částky stanovené předběžně a ex aequo et bono na 50 000 eur;

               —

               v každém případě uložit žalované zaplacení částky stanovené předběžně a ex aequo et bono na 50 000 eur jako náhradu nemajetkové újmy.


title: Spojené věci T-122/07 až T-124/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2011 — Siemens Österreich a další v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s projekty, které se týkají plynem izolovaných spínacích přístrojů — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Rozdělení trhu — Účinky v rámci společného trhu — Pojem trvajícího protiprávního jednání — Délka trvání protiprávního jednání — Promlčení — Pokuty — Proporcionalita — Maximální výše 10 % obratu — Společná a nerozdílná odpovědnost za zaplacení pokuty — Polehčující okolnosti — Spolupráce — Právo na obhajobu“ )

text:
               9.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/11

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2011 — Siemens Österreich a další v. Komise
   (Spojené věci T-122/07 až T-124/07) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s projekty, které se týkají plynem izolovaných spínacích přístrojů - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Rozdělení trhu - Účinky v rámci společného trhu - Pojem trvajícího protiprávního jednání - Délka trvání protiprávního jednání - Promlčení - Pokuty - Proporcionalita - Maximální výše 10 % obratu - Společná a nerozdílná odpovědnost za zaplacení pokuty - Polehčující okolnosti - Spolupráce - Právo na obhajobu)
   2011/C 113/21
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Siemens AG Österreich (Vídeň, Rakousko) (věc T-122/07); VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG (Vídeň) (věc T-122/07); Siemens Transmission & Distribution Ltd (Manchester, Spojené království) (věc T-123/07); Siemens Transmission Distribution SA (Grenoble, Francie) (věc T-124/07); a Nuova Magrini Galileo SpA (Bergame, Itálie) (věc T-124/07) (zástupci: H. Wollmann a F. Urlesberger, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Arbault a O. Weber, dále X. Lewis a A. Antoniadis, a poté A. Antoniadis a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   V prvé řadě návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 6762 v konečném znění ze dne 24. ledna 2007 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/38.899 — Plynem izolované spínací přístroje), jakož i podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyním.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 písm. m), p), q), r) a t) rozhodnutí Komise K(2006) 6762 v konečném znění ze dne 24. ledna 2007 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/38.899 — Plynem izolované spínací přístroje) se zrušuje v rozsahu, v němž Komise v tomto rozhodnutí konstatovala, že se společnosti Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission Distribution SA a Nuova Magrini Galileo SpA dopustily protiprávního jednání v období od 1. dubna do 30. června 2002.

               2)

               Článek 2 písm. j), k) a l) rozhodnutí K(2006) 6762 v konečném znění se zrušuje.

               3)

               Za protiprávní jednání konstatovaná v čl. 1 písm. m), p), q), r) a t) rozhodnutí K(2006) 6762 v konečném znění se ukládají tyto pokuty:

                           —

                           Společnostem Siemens Transmission Distribution SA a Nuova Magrini Galileo, společně a nerozdílně se společností Schneider Electric SA: 8 100 000 eur;

                           —

                           Společnosti Siemens Transmission Distribution Ltd, společně a nerozdílně se společnostmi Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission Distribution SA a Nuova Magrini Galileo: 10 350 000 eur;

                           —

                           Společnosti Siemens Transmission Distribution Ltd, společně a nerozdílně se společnostmi Siemens AG Österreich a VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG: 2 250 000 eur;

                           —

                           Společnosti Siemens Transmission Distribution Ltd: 9 450 000 eur.

               4)

               Ve zbývající části se žaloby zamítají.

               5)

               Ve věci T-122/07 Evropská komise nahradí desetinu nákladů řízení vynaložených společnostmi Siemens AG Österreich a VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG a ponese desetinu vlastních nákladů řízení. Společnosti Siemens AG Österreich a VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG ponesou devět desetin vlastních nákladů řízení a nahradí devět desetin nákladů vynaložených Komisí.

               6)

               Ve věci T-123/07 Komise nahradí desetinu nákladů řízení vynaložených společností Siemens Transmission & Distribution Ltd a ponese desetinu vlastních nákladů řízení. Společnost Siemens Transmission & Distribution Ltd ponese devět desetin vlastních nákladů řízení a nahradí devět desetin nákladů vynaložených Komisí.

               7)

               Ve věci T-124/07 Komise nahradí pětinu nákladů řízení vynaložených společnostmi Siemens Transmission & Distribution SA a Nuova Magrini Galileo a ponese pětinu vlastních nákladů řízení. Společnosti Siemens Transmission & Distribution SA a Nuova Magrini Galileo ponesou čtyři pětiny vlastních nákladů řízení a nahradí čtyři pětiny nákladů vynaložených Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 140, 23.6.2007.


title: Věc T-45/06: Žaloba podaná dne  13. února 2006  – Reliance Industries v. Rada a Komise

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/38

         Žaloba podaná dne 13. února 2006 – Reliance Industries v. Rada a Komise
   (Věc T-45/06)
   (2006/C 86/76)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Reliance Industries (Bombaj, Indie) (zástupci: I. MacVay, S. Ahmed, solicitoři)

      Žalovaní: Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 1. prosince 2005, kterými se oznamuje přezkum před pozbytím platnosti vyrovnávacích opatření vztahující se na dovozy některých polyethylentereftalátových lahví („PET“) pocházejících mimo jiné z Indie, a zahájení přezkumu před pozbytím platnosti antidumpingových opatření vztahujících se na dovozy některých PET pocházejících z Indie, Indonésie, Korejské republiky, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska a částečného mezitímního přezkumu antidumpingových opatření vztahujících se na dovozy některých PET pocházejících z Korejské republiky a Tchaj-wanu (1);

               —

               pokud to Soudní dvůr bude považovat za nezbytné nebo za vhodné, zrušit nařízení Rady (ES) č. 2603/2000, nařízení Rady (ES) č. 2604/2000 a rozhodnutí Komise č. 2000/745/ES vzhledem k tomu, že se mohou v období po 1. prosinci 2005 dotýkat žalobkyně; a

               —

               zrušit čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 384/96 („základní antidumpingové nařízení“) a čl. 18 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2026/97 („základní antisubvenční nařízení“), pouze pokud a pouze v rozsahu, v jakém Soudní dvůr může shledat, na rozdíl od případu žalobkyně, že se svou skutečnou stavbou liší od znění článku 11.3 dumpingové dohody Světové obchodní organizace („WTO“) a/nebo článku 21.3 antisubvenční dohody WTO;

               —

               uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise oběma napadenými rozhodnutími rozhodla o zahájení přezkumu opatření před pozbytím platnosti s ohledem na nařízení Rady č. 2603/2000 ze dne 27. listopadu 2000, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo a konečné vybrání prozatímního cla uloženého na dovozy některých polyetyléntereftalátů z Indie, Malajsie a Thajska a ukončuje antisubvenční řízení týkající se dovozů některých polyetyléntereftalátů pocházejících z Indonésie, Korejské republiky a Tchaj-wanu (2) a nařízení Rady (ES) č. 2604/2000 ze dne 27. listopadu 2000 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých polyethylentereftalátů pocházejících z Indie, Indonésie, Malajsie, Korejské republiky, Tchaj-wanu a Thajska (3), jakož i rozhodnutí Komise č. 2000/745/ES, kterým se přijímají závazky nabídnuté v souvislosti s antidumpingovými a antisubvenčními řízeními (4). Na základě čl. 11 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a čl. 18 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení je cílem těchto oznámení o zahájení, jsou-li učiněna včas, aby byla příslušná opatření do závěru přezkumu ponechána v platnosti.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí, že nedošlo k platnému zahájení přezkumu opatření před pozbytím platnosti, takže opatření a závazky podle jejich znění pozbyly platnosti dne 1. prosince 2005. Žalobkyně namítá, že oznámení byla zveřejněna téhož dne, ke kterému opatření pozbyla platnosti (1. prosince) a že proto přezkum opatření před pozbytím platnosti nebyl zahájen před datem pozbytí platnosti, jak to vyžadují WTO pravidla. V tomto ohledu se žalobkyně domnívá, že základní nařízení musí být vykládána v souladu s WTO dohodami a že jakákoli dvojsmyslnost v základních nařízeních musí být v každém případě v souladu s obecnými zásadami práva Společenství vyřešena v její prospěch. Žalobkyně dále tvrdí, že pokud by základní nařízení nebyla vyložena způsobem, jakým navrhuje, byla by sama tato ustanovení v rozporu s WTO pravidly, a proto v tomto rozsahu neplatná.

      (1)  Úř. věst. C 304, 1.12.2005 s. 4 a s. 9

      (2)  Úř. věst. L 301, 30.11.2000 s. 1

      (3)  Úř. věst. L 301, 30.11.2000 s. 21

      (4)  Úř. věst. L 301, 30.11.2000 s. 88


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. května 2005 ve spojených věcech T-160/02 až T-162/02, Naipes Heraclio Fournier, SA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Řízení o neplatnosti — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 — Obrazová ochranná známka obsahující vyobrazení meče z karetní hry — Obrazová ochranná známka obsahující vyobrazení obuškového jezdce z karetní hry — Obrazová ochranná známka obsahující vyobrazení mečového krále z karetní hry — Absolutní důvody pro zamítnutí — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 40/94)

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/13

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 11. května 2005
   ve spojených věcech T-160/02 až T-162/02, Naipes Heraclio Fournier, SA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o neplatnosti - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 - Obrazová ochranná známka obsahující vyobrazení meče z karetní hry - Obrazová ochranná známka obsahující vyobrazení obuškového jezdce z karetní hry - Obrazová ochranná známka obsahující vyobrazení mečového krále z karetní hry - Absolutní důvody pro zamítnutí - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 40/94)
   (2005/C 171/22)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve spojených věcech T-160/02 až T-162/02, Naipes Heraclio Fournier, SA, se sídlem ve Vitoria (Španělsko), zastoupená E. Armijem Chávarrim, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: J. Crespo Carrillo, dále O. Montalto a I. de Medrano Caballero), přičemž druhým účastníkem řízení u odvolacího senátu OHIM, vystupujícím jako vedlejší účastník řízení před Soudem, je France Cartes SAS, se sídlem v Saint Max (Francie), zastoupená C. de Haasem, advokátem, jejímž předmětem je žaloba podaná proti třem rozhodnutím druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. února 2002 (věci R 771/2000-2, R 770/2000-2 a R 766/2000-2), týkajícím se řízení o neplatnosti mezi Naipes Heraclio Fournier, SA a France Cartes SAS, Soud (třetí senát), ve složení M. Jaeger, předseda, V. Tiili a O. Czúcz, soudci, vedoucí soudní kanceláře: I. Natsinas, rada, vydal dne 11. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Návrhy vedlejšího účastníka směřující k tomu, aby byla žalobkyni uložena náhrada nákladů řízení, jsou, pokud jde o náklady vynaložené u zrušovacího oddělení, jako nepřípustné odmítnuty.

               3)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a zbývající části nákladů řízení vedlejšího účastníka.

               4)

               Ve zbývající části se návrhy vedlejšího účastníka zamítají.

      (1)  Úř. věst. C 180, 27.7.2002.


title: Spojené věci C-196/16 a C-197/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Itálie) – Comune di Corridonia (C-196/16), Comune di Loro Piceno (C-197/16) a další v. Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente „Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Směrnice 85/337/EHS — Směrnice 2011/92/EU — Možnost provést dodatečné posouzení vlivů, které má zařízení na výrobu elektrické energie z bioplynu v provozu, na životní prostředí, za účelem získání nového povolení“

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Itálie) – Comune di Corridonia (C-196/16), Comune di Loro Piceno (C-197/16) a další v. Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente
   (Spojené věci C-196/16 a C-197/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Směrnice 85/337/EHS - Směrnice 2011/92/EU - Možnost provést dodatečné posouzení vlivů, které má zařízení na výrobu elektrické energie z bioplynu v provozu, na životní prostředí, za účelem získání nového povolení“)
   (2017/C 309/14)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Comune di Corridonia (C-196/16), Comune di Loro Piceno (C-197/16), Marcello Bartolini (C-197/16), Filippo Bruè (C-197/16), Sergio Forti (C-197/16), Stefano Piatti(C-197/16), Gaetano Silvetti (C-197/16), Gianfranco Silvetti (C-197/16), Rocco Tirabasso(C-197/16), Sante Vagni (C-197/16), Albergo Ristorante Le Grazie Sas di Forti Sergio & Co. (C-197/16), Suolificio Elefante Srl (C-197/16), Suolificio Roxy Srl(C-197/16), Aldo Alessandrini (C-197/16)

      Žalovaní: Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

      Za přítomnosti: VBIO1 Società Agricola Srl (C-196/16), Regione Marche, Agenzia Regionale per la Protezione Ambientale delle Marche – (ARPAM) -Dipartimento Provinciale di Macerata, ARPAM, VBIO2 Società Agricola Srl (C-197/16), Azienda Sanitaria Unica Regionale – Marche (ASUR Marche) (C-197/16), ASUR Marche – Area Vasta 3 (C-197/16), Comune di Colmurano (C-197/16), Comune di Loro Piceno (C-197/16)

      Výrok

   V případě neprovedení posouzení vlivu určitého záměru na životní prostředí vyžadovaného směrnicí Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/31/ES ze dne 23. dubna 2009, unijní právo zaprvé vyžaduje, aby členské státy odstranily protiprávní důsledky tohoto neprovedení, a zadruhé nebrání tomu, aby se posouzení těchto vlivů uskutečnilo v rámci legalizace po výstavbě a zprovoznění dotyčného zařízení, za podmínky, že:

               —

               vnitrostátní pravidla umožňující takovou legalizaci dotčeným osobám nedávají příležitost ke zkreslování pravidel unijního práva nebo k vyhýbání se jeho použití a

               —

               posouzení provedené v rámci legalizace se netýká jen budoucích vlivů tohoto zařízení na životní prostředí, ale zohledňuje rovněž vlivy v oblasti životního prostředí, ke kterým došlo od okamžiku jeho realizace.

      (1)  Úř. věst. C 251, 11.7.2016.


title: Věc C-239/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal du travail de Liège (Belgie) dne 14. května 2014 – Abdoulaye Amadou Tall v. Centre public d’action sociale de Huy (CPAS de Huy)

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal du travail de Liège (Belgie) dne 14. května 2014 – Abdoulaye Amadou Tall v. Centre public d’action sociale de Huy (CPAS de Huy)
   (Věc C-239/14)
   2014/C 223/14
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal du travail de Liège

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Abdoulaye Amadou Tall

      Žalovaný: Centre public d’action sociale de Huy (CPAS de Huy)

      Předběžná otázka

   Článek 39/1 zákona ze dne 15. prosince 1980 o vstupu na území státu, pobytu, usazování a vyhoštění cizinců, ve spojení s čl. 39/2 odst. l třetím pododstavcem, článkem 39/76, čl. 39/82 odst. 24 druhým pododstavcem písm. d) a článkem 57/6/2 téhož zákona stanoví, že proti zamítnutí zohlednění nové žádosti o azyl lze podat pouze žalobu na neplatnost a poskytnutí odkladu z důvodu extrémní naléhavosti. Jsou tyto žaloby vzhledem k tomu, že nejde o řízení s neomezeným přezkumem, ani o žaloby s odkladným účinkem, a že žalobce nemá během jejich zkoumání ani právo pobytu, ani nárok na hmotnou podporu, slučitelné s požadavky článku 47 Listiny základních práv Evropské unie a článku 39 směrnice Rady 2005/85 ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka (1), které přiznávají právo na účinnou právní ochranu?

      (1)  Úř. věst. L 326, s 13.


title: Věc C-368/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. července 2014 společností Compagnie des bateaux mouches SA proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 21. května 2014 ve věci T-553/12, Compagnie des bateaux mouches SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. července 2014 společností Compagnie des bateaux mouches SA proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 21. května 2014 ve věci T-553/12, Compagnie des bateaux mouches SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-368/14 P)
   (2015/C 065/25)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Compagnie des bateaux mouches SA (zástupce: E. Piwnica, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Usnesením ze dne 11. prosince 2014 Soudní dvůr (šestý senát) zamítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že společnost Compagnie des bateaux mouches SA ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc T-375/14: Žaloba podaná dne 30. května 2014 – Al Naggar v. Rada

text:
               28.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/25

         Žaloba podaná dne 30. května 2014 – Al Naggar v. Rada
   (Věc T-375/14)
   2014/C 245/34
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Káhira, Egypt) (zástupci: J.-F. Bellis, R. Luff, A. Bailleux, Q. Declève, P. Vovan, S. Rowe a A. Yehia, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               zrušil rozhodnutí 2014/153 v rozsahu, v němž platnost omezujících opatření vůči žalobkyni, která jsou uvedena v rozhodnutí 2011/172/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě, prodlužuje do 22. března 2015;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení článku 1 rozhodnutí 2011/172 (1), jelikož žalobkyně nebyla sama shledána odpovědnou za zneužití státních prostředků, a dokonce ani identifikována jako taková, avšak vztahují se na ni omezující opatření pouze z toho důvodu, že je manželkou pana Ahmeda Abdelazize Ezze (dále jen „pan Ezz“).

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 6 SEU ve spojení s články 2 a 3 SEU a články 47 a 48 Listiny základních práv Evropské unie, jelikož rozhodnutí 2014/153 (2) vychází neprávem z nevyvratitelné domněnky, že neexistuje nebezpečí porušení základních práv žalobkyně v rámci řízení, která proti ní byla v Egyptě zahájena.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení článků 7, 16 a 17 Listiny základních práv Evropské unie, jelikož rozhodnutí 2014/153 přináší nepřiměřená omezení práva na soukromý život, práva na vlastnictví a svobody podnikání žalobkyně.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení článků 41, 47 a 48 Listiny základních práv Evropské unie, jelikož rozhodnutí 2014/153 není náležitě a dostatečně odůvodněné a při jeho přijetí bylo porušeno právo žalobkyně být vyslechnuta.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, jelikož (i) žalobkyně nebyla nikdy soudně vyšetřována na základě zneužití státních prostředků; (ii) jednání pana Ezze představuje běžné jednání v obchodním styku, a nelze je tedy považovat za zneužití státních prostředků, a (iii) v okamžiku přijetí rozhodnutí 2014/153 Rada nezohlednila skutečnost, že tři roky po přijetí prvních opatření byla právní situace pana Ezze i nadále přinejmenším nejistá.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. L 76, s. 63).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2014/153/SZBP ze dne 20. března 2014, kterým se mění rozhodnutí 2011/172/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. L 85, s. 9).


title: Věc C-281/11: Žaloba podaná dne 6. června 2011 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/15

         Žaloba podaná dne 6. června 2011 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-281/11)
   2011/C 252/29
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Pignataro-Nolin a M. Owsiany-Hornung, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že neprovedla nebo neprovedla řádně ustanovení čl. 2 písm. a), b), d), e) a f), čl. 3 odst. 3, čl. 4 odst. 3, články 6, 7 a 8 a čl. 9 odst. 1 a 2 písm. a), čl. 10 odst. 3 a 4, čl. 18 odst. 1 druhý pododstavec a odstavce 3 a 4, čtvrtou odrážku části A přílohy V, první odrážku části B přílohy V a první odrážku části C přílohy V směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/41/ES ze dne 6. května 2009 o uzavřeném nakládání s geneticky modifikovanými mikroorganismy do vnitrostátního právního řádu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedeného ustanovení;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise vytýká Polské republice, že definice pojmů „mikroorganismus“, „geneticky modifikovaný mikroorganismus“, „nehoda“ a „uživatel“, které jsou obsaženy v čl. 2 písm. a), b), d) a e) směrnice 2009/41, nebyly řádně provedeny do polského právního řádu. Podle názoru Komise je nesplněním povinnosti též skutečnost, že polské právní předpisy neobsahují definici pojmu „oznámení“, která je stanovena v čl. 2 písm. f) směrnice.
   Komise dále tvrdí, že čl. 3 odst. 3, články 6, 7, 8, a čl. 9 odst. 1 a 2 písm. a) a čl. 18 odst. 1 druhý pododstavec a odstavce 3 a 4 směrnice 2009/41 a první odrážka části B a první odrážka části C její přílohy V nebyly do polského práva provedeny.
   Podle Komise je provedení čl. 4 odst. 3 směrnice 2009/41 nesprávné, protože podle polského práva třída 1 zahrnuje činnosti bez rizika, zatímco podle směrnice zahrnuje též činnosti se zanedbatelným rizikem.
   Komise rovněž tvrdí, že Polská republika provedla čl. 10 odst. 3 směrnice 2009/41 nesprávně tím, že omezila možnost stanovení dalších podmínek uzavřeného nakládání s geneticky modifikovanými organismy pouze na situaci, kdy se jedná o potřebu chránit lidské zdraví nebo životní prostředí, zatímco čl. 10 odst. 3 směrnice takové omezeni nestanoví.
   Dále, podle Komise byl čl. 10 odst. 4 směrnice 2009/41 proveden do vnitrostátního práva nesprávně, protože vnitrostátní právo zavádí lhůtu 30 dnů, kterou směrnice nestanoví.
   Konečně, Komise tvrdí, že polské orgány neprovedly čtvrtou odrážku části A přílohy V směrnice 2009/41 v plném rozsahu.


               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/2

         Volba předsedy Soudu pro veřejnou službu
   (2008/C 272/02)
   Dne 24. září 2008 zvolili soudci Soudu v souladu s článkem 4 odst. 1 přílohy statutu Soudního dvora a článkem 6 odst. 1 jednacího řádu p. P. MAHONEYHO předsedou na období od 6. října 2008 do 30. září 2011.


title: Věc C-175/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 31. ledna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Ireland — Irsko) — H. I. D., B. A. v. Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irsko, Attorney General ( „Řízení o předběžné otázce — Společný evropský azylový systém — Žádost státního příslušníka třetího státu o přiznání postavení uprchlíka — Směrnice 2005/85/ES — Článek 23 — Možnost využít řízení o přednostním vyřízení žádostí o azyl — Vnitrostátní postup, v rámci něhož se použije přednostní řízení při přezkumu žádostí o azyl podaných osobami patřícími do určité kategorie vymezené na základě státní příslušnosti či země původu — Právo na účinný opravný prostředek — Článek 39 uvedené směrnice — Pojem „soud“ ve smyslu tohoto článku“ )

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/3

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 31. ledna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Ireland — Irsko) — H. I. D., B. A. v. Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irsko, Attorney General
   (Věc C-175/11) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Společný evropský azylový systém - Žádost státního příslušníka třetího státu o přiznání postavení uprchlíka - Směrnice 2005/85/ES - Článek 23 - Možnost využít řízení o přednostním vyřízení žádostí o azyl - Vnitrostátní postup, v rámci něhož se použije přednostní řízení při přezkumu žádostí o azyl podaných osobami patřícími do určité kategorie vymezené na základě státní příslušnosti či země původu - Právo na účinný opravný prostředek - Článek 39 uvedené směrnice - Pojem „soud“ ve smyslu tohoto článku)
   2013/C 86/04
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Ireland

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: H.I.D., B.A.

      Odpůrci: Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irsko, Attorney General

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — High Court of Ireland — Výklad článků 23 a 39 směrnice Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka (Úř. věst. L 326, s. 13) — Žádost státního příslušníka třetího státu o přiznání postavení uprchlíka — Soulad vnitrostátního řízení, podle něhož se použije zrychlené či přednostní řízení při přezkumu žádostí o azyl podaných osobami patřících do určité kategorie vymezené na základě státní příslušnosti či země původu, s unijním právem — Právo na účinný opravný prostředek — Pojem „soud“ ve smyslu článku 267 SFEU

      Výrok

               1)

               Článek 23 odst. 3 a 4 směrnice Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby členský stát při dodržení základních zásad a záruk uvedených v kapitole II téže směrnice posoudil určité kategorie žádostí o azyl vymezené na základě kritéria státní příslušnosti nebo země původu žadatele ve zrychleném nebo přednostním řízení.

               2)

               Článek 39 směrnice 2005/85 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava v původním řízení, která umožňuje žadateli o azyl buď podat opravný prostředek proti rozhodnutí rozhodujícího orgánu k takovému soudu, jako je Refugee Appeals Tribunal (Irsko), a podat odvolání proti rozhodnutí tohoto tribunálu k takovému vyššímu soudu, jako je High Court (Irsko), anebo zpochybnit platnost rozhodnutí téhož orgánu před High Court, proti jehož rozhodnutím lze podat kasační opravný prostředek k Supreme Court (Irsko).

      (1)  Úř. věst. C 204, 9.7.2011.


title: Věc C-221/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 27. dubna 2017 – M. G. Tjebbes a další v. Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 27. dubna 2017 – M. G. Tjebbes a další v. Minister van Buitenlandse Zaken
   (Věc C-221/17)
   (2017/C 239/32)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelky: M. G. Tjebbes, G. J. M. Koopman, E. Saleh Abady, L. Duboux

      Odpůrce: Minister van Buitenlandse Zaken

      Předběžná otázka

   Je třeba články 20 a 21 Smlouvy o fungování Evropské unie vykládat, mimo jiné ve světle článku 7 Listiny základních práv Evropské unie, v tom smyslu, že z důvodu neexistence prověřování podle zásady proporcionality v konkrétním případě, pokud jde o důsledky ztráty státní příslušnosti na situaci dotyčné osoby z hlediska unijního práva, brání takovým právním ustanovením, jakými jsou právní ustanovení dotčená v původním řízení, která stanoví, že:

               a.

               plnoletá osoba, která má zároveň státní příslušnost třetího státu, ztrácí ze zákona státní příslušnost svého členského státu, a tedy občanství Unie, protože se po nepřetržitou dobu deseti let její trvalé bydliště nacházelo v zahraničí a mimo Evropskou unii, ačkoli existují možnosti, přerušit plynutí této desetileté lhůty?

               b.

               nezletilá osoba z důvodu ztráty státní příslušnosti svého rodiče ve smyslu skutečností uvedených v písmenu a. ztrácí za určitých okolností ze zákona státní příslušnost svého členského státu, a tím občanství Unie?


title: Věc T-98/12: Žaloba podaná dne 22. února 2012 — Makhlouf v. Rada

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/30

         Žaloba podaná dne 22. února 2012 — Makhlouf v. Rada
   (Věc T-98/12)
   2012/C 151/50
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ehab Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               v důsledku toho zrušil rozhodnutí 2011/782/SZBP ze dne 1. prosince 2011 a nařízení (EU) č. 36/2012 ze dne 18. ledna 2012 a na ně navazující prováděcí akty, a to v rozsahu, v němž se týkají žalobce;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody, které jsou v podstatě totožné s žalobními důvody uplatněnými ve věci T-433/11, Makhlouf v. Rada (1), nebo jsou jim podobné.

      (1)  Úř. věst. 2011, C 290, s. 14.


title: Věc C-121/05 P: Opravný prostředek podaný dne 15. března 2005 (fax: ze dne 11. března 2005) Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku vydanému dne 12. ledna 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (třetím senátem) ve věci T-334/03, Deutsche Post Euro Express GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/16

         Opravný prostředek podaný dne 15. března 2005 (fax: ze dne 11. března 2005) Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku vydanému dne 12. ledna 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (třetím senátem) ve věci T-334/03, Deutsche Post Euro Express GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu
   (Věc C-121/05 P)
   (2005/C 143/24)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 15. března 2005 (fax: ze dne 11. března 2005) opravný prostředek podaný Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), zastoupeným A. von Mühlendahlem, místopředsedou Úřadu, a G. Schneiderem, členem oddělení soudního řízení v oblasti duševního vlastnictví, proti rozsudku vydanému dne 12. ledna 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (třetím senátem) ve věci T-334/03, Deutsche Post Euro Express GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               zrušil rozsudek Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 12. ledna 2005 ve věci T-334/03 (1) a zamítl žalobu;

               2.

               vrátil věc Soudu prvního stupně.

         Důvody opravného prostředku a hlavní argumenty
   Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) odůvodňuje svůj opravný prostředek proti uvedenému rozsudku následně.

               Soud porušil svými výklady obsaženými v bodech 35 a 36 napadeného rozsudku čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 tím, že sice uznal označení „EURO“ za údaj o zeměpisném původu výrobků nebo služeb, toto označení ale zároveň posoudil tak, že je vyloučeno ze zápisu jako ochranná známka Společenství jen tehdy, když označení zeměpisného původu je „podstatné“ pro cílový okruh odběratelů, kterým je určena ochranná známka. Toto je v rozporu s jednoznačným zněním uvedeného článku, který bez další kvalifikace vylučuje údaje o zeměpisném původu ze zápisu. Zároveň vyplývá z rozsudku Soudního dvora ze dne 12. února 2004 ve věci C-363/99, že jsou ze zápisu vyloučena všechna označení nebo údaje, které popisují vlastnosti přihlašovaných výrobků nebo služeb, aniž by mělo význam, zda jsou tyto vlastnosti „podstatné“.

               Soud porušil svými výklady obsaženými v bodech 36 až 43 napadeného rozsudku čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 tím, že sice uznal označení „PREMIUM“ za údaj o jakosti, ale zároveň na toto označení odmítl použít uvedené ustanovení. Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 bez další kvalifikace vylučuje údaje o hodnotě ze zápisu, protože každý z konkurentů přihlašovatele musí mít právo používat údaje o hodnotě, aniž by byl omezen právy třetích osob k ochranné známce na takové údaje. Argument Soudu (bod 39), podle kterého označení jako „PREMIUM“ musí být posuzována (jen) podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94, je v projednávaném případě nevhodný. Protože označení „PREMIUM“ jako údaj o jakosti spadá již pod čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94, není třeba se dále odvolávat na čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení.

               Podle zásad stanovených v rozsudcích Soudního dvora, které jsou uvedeny v bodu 44 napadeného rozhodnutí, je ochranná známka, která se skládá z popisných částí, také popisná jako celek, pokud není stanoveno, že celkové označení má jako celek jiný význam než jeho jednotlivé části. V projednávaném případě je zřejmé, že označení „EUROPREMIUM“ – představující z jazykového hlediska běžné spojení obou částí „EURO“ a „PREMIUM“ – také v této spojitosti neoznačuje nic jiného, než že se u přihlašovaného zboží a služeb jedná o zboží a služby evropského původu s obzvláštní kvalitou.

               Z výše uvedených důvodů tedy napadené rozhodnutí představuje porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94, a musí být tedy zrušeno.

      (1)  Úř. věst. C 69, s. 14


title: Věc T-390/11: Usnesení Tribunálu ze dne 12. prosince 2012 — Evonik Industries v. OHIM — Bornemann (EVONIK) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/17

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. prosince 2012 — Evonik Industries v. OHIM — Bornemann (EVONIK)
   (Věc T-390/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2013/C 32/27
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evonik Industries AG (Essen, Německo) (zástupce: J. Albrecht, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: A. Pohlmann a R. Pethke, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen (Obernkirchen, Německo) (zástupce: A. Oldekop, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. dubna 2011 (věc R 1802/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen a Evonik Industries AG.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodovat.

               2)

               Žalobkyně a vedlejší účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení a každá nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených žalovaným.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.9.2011.


title: Věc C-354/11 P: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. března 2012 — Maurice Emram v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Guccio Gucci SpA ( „Kasační opravný prostředek — Článek 119 jednacího řádu — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Přihláška obrazové ochranné známky G — Ochranné známky“ )

text:
               4.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/5

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. března 2012 — Maurice Emram v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Guccio Gucci SpA
   (Věc C-354/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Článek 119 jednacího řádu - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Přihláška obrazové ochranné známky G - Ochranné známky)
   2012/C 235/07
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Maurice Emram (zástupce: M. Benavï, advocat)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec), Guccio Gucci SpA (zástupce: F. Jacobacci, avvocato)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) ze dne 10. května 2011, Emram v. OHIM (T-187/10), kterým byla zamítnuta žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. února 2010 (věc R 1281/2008-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Guccio Gucci SpA a M. Emramem — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1) — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství G — Nebezpečí záměny — Zkreslení důkazů — Nesprávné posouzení rozlišovací způsobilosti — Porušení zásady rovného zacházení

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               M. Emramovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011.


title: Věc T-297/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. října 2008 – TridonicAtco v. OHIM (Intelligent Voltage Guard) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Intelligent Voltage Guard — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/33

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. října 2008 – TridonicAtco v. OHIM (Intelligent Voltage Guard)
   (Věc T-297/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Intelligent Voltage Guard - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 313/58)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: TridonicAtco GmbH & Co. KG (Dornbirn, Rakousko) (zástupci: původně L. Wiltschek, advokát, poté L. Wiltschek a E. Tremmel, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Poch, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 31. května 2007 (věc R 108/2007-2), týkajícímu se přihlášky obrazového označení Intelligent Voltage Gard k zápisu jako ochranné známky Společenství
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               TridonicActo GmbH & Co. KG ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 235, 6.10.2007.


title: Věc C-456/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia ze dne 20. července 2004 ve věci Agip Petroli Spa proti Capitaneria di Porto di Siracusa, Capitaneria di Porto di Siracusa, sezione staccata di Santa Panagia, Ministero delle Infrastructure e dei Trasporti, zúčastněná osoba: Arbix Diamone Shipping

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia ze dne 20. července 2004 ve věci Agip Petroli Spa proti Capitaneria di Porto di Siracusa, Capitaneria di Porto di Siracusa, sezione staccata di Santa Panagia, Ministero delle Infrastructure e dei Trasporti, zúčastněná osoba: Arbix Diamone Shipping
   (Věc C-456/04)
   (2005/C 19/21)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia ze dne 20. července 2004 ve věci Agip Petroli Spa proti Capitaneria di Porto di Siracusa, Capitaneria di Porto di Siracusa, sezione staccata di Santa Panagia, Ministero delle Infrastructure e dei Trasporti, zúčastněná osoba: Arbix Diamone Shipping, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 29. října 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   „Zahrnuje pojem ‚cesty předcházející nebo následující kabotáž‘, uvedený v čl. 3 odst. 3 nařízení (EHS) č. 3577/92 (1), pouze cestu, která je ‚z funkčního a hospodářského hlediska nezávislá, což znamená, že loď veze lodní náklad z nebo do zahraničního přístavu‘, jak jej chápe předpis napadený v původním řízení, anebo zda-li se tento pojem vztahuje rovněž na případ cesty bez nákladu na palubě (‚cesta se zátěží‘)?“

      (1)  Úř. věst. L 364, 12.12.1992, s. 7.


title: Věc C-518/10: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené království) — Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Humánní léčivé přípravky — Dodatkové ochranné osvědčení — Nařízení (ES) č. 469/2009 — Článek 3 — Podmínky pro získání osvědčení — Výraz „výrobek chráněný platným základním patentem“ — Kritéria — Registrace — Léčivý přípravek uvedený na trh, který obsahuje pouze jedinou účinnou látku, zatímco patentový nárok obsahuje kombinaci účinných látek“ )

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/8

         Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené království) — Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Věc C-518/10) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Humánní léčivé přípravky - Dodatkové ochranné osvědčení - Nařízení (ES) č. 469/2009 - Článek 3 - Podmínky pro získání osvědčení - Výraz „výrobek chráněný platným základním patentem“ - Kritéria - Registrace - Léčivý přípravek uvedený na trh, který obsahuje pouze jedinou účinnou látku, zatímco patentový nárok obsahuje kombinaci účinných látek)
   2012/C 73/13
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc

      Žalovaná: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Výklad čl. 3 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (Úř. věst. L 152, s. 1) — Podmínky pro získání osvědčení — Pojem „výrobek chráněn platným základním patentem“ — Kritéria — Vliv Úmluvy 89/695/EHS o evropském patentu pro společný trh na posouzení uvedených kritérií v případě nepřímého porušení ve smyslu článku 26 uvedené úmluvy

      Výrok

   Článek 3 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby příslušné orgány průmyslového vlastnictví členského státu vydaly dodatkové ochranné osvědčení, pokud účinná látka uvedená v žádosti — ačkoli je uvedena ve znění nároků základního patentu jakožto účinná látka v kombinaci s další účinnou látkou — není předmětem žádného nároku, který se týká pouze této účinné látky.

      (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.2011.


title: Věc C-526/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Debreceni Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 20. listopadu 2012 — Józsefné Ványai v. Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Debreceni Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 20. listopadu 2012 — Józsefné Ványai v. Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal
   (Věc C-526/12)
   2013/C 79/08
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Józsefné Ványai

      Žalovaný: Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal

      Předběžné otázky

               1)

               Lze článek 30 Listiny základních práv Evropské unie vykládat v tom smyslu, že má pouze zajistit možnost právní ochrany v případě neoprávněného (unjustified) či protiprávního propuštění?

               2)

               Znamená [uvedené ustanovení], že propuštění nemůže být neoprávněné (unjustified), pokud je zaměstnavatel v okamžiku propuštění povinen zaměstnanci písemně sdělit důvody propuštění?

               3)

               Má nesdělení důvodů propuštění samo o sobě za následek protiprávnost propuštění nebo může zaměstnavatel sdělit důvody propuštění zpětně, během případného sporného řízení?


title: Věc C-506/15 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 26. ledna 2017 – Španělské království v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) — Výdaje vyloučené z financování Evropskou unií — Nařízení (ES) č. 1698/2005, (ES) č. 1975/2006 a (ES) č. 796/2004 — Opatření na podporu rozvoje venkova — Oblasti s přírodním znevýhodněním — Kontroly na místě — Koeficient hustoty stáda — Počítání zvířat“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/18

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 26. ledna 2017 – Španělské království v. Evropská komise
   (Věc C-506/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) - Výdaje vyloučené z financování Evropskou unií - Nařízení (ES) č. 1698/2005, (ES) č. 1975/2006 a (ES) č. 796/2004 - Opatření na podporu rozvoje venkova - Oblasti s přírodním znevýhodněním - Kontroly na místě - Koeficient hustoty stáda - Počítání zvířat“)
   (2017/C 104/27)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Španělské království (zástupce: M. A. Sampol Pucurull, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: I. Galindo Martín a G. von Rintelen, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek: Francouzská republika (zástupci: D. Colas a A. Daly, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 381, 16.11.2015.


title: Věc C-443/05 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. září 2007 – Common Market Fertilizers SA v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Antidumpingové clo — Článek 239 celního kodexu — Prominutí dovozního cla — Článek 907 první pododstavec nařízení (EHS) č. 2454/93 — Výklad — Legalita — Rozhodnutí Komise — Odborná skupina zasedající v rámci Výboru pro celní kodex — Funkčně odlišný útvar — Článek 2 a čl. 5 odst. 2 rozhodnutí Rady 1999/468/ES — Článek 4 jednacího řádu Výboru pro celní kodex — Podmínky použití článku 239 celního kodexu — Neexistence hrubé nedbalosti)

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. září 2007 – Common Market Fertilizers SA v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-443/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Antidumpingové clo - Článek 239 celního kodexu - Prominutí dovozního cla - Článek 907 první pododstavec nařízení (EHS) č. 2454/93 - Výklad - Legalita - Rozhodnutí Komise - Odborná skupina zasedající v rámci Výboru pro celní kodex - Funkčně odlišný útvar - Článek 2 a čl. 5 odst. 2 rozhodnutí Rady 1999/468/ES - Článek 4 jednacího řádu Výboru pro celní kodex - Podmínky použití článku 239 celního kodexu - Neexistence hrubé nedbalosti)
   (2007/C 269/19)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Common Market Fertilizers SA (zástupci: A. Sutton, Barrister, N. Flandin, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupce: X. Lewis, zmocněnec)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2005, Common Market Fertilizers v. Komise (spojené věci T-134/03 a T-135/03), kterým Soud zamítl žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Komise K(2002) 5217 konečné a K(2002) 5218 konečné ze dne 20. prosince 2002, jímž bylo konstatováno, že prominutí dovozního cla není v konkrétním případě odůvodněné.
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Common Market Fertilizers SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 36, 11.2.2006.


title: Věc T-83/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2011 — Chalk v. OHIM — Reformed Spirits Company Holdings (CRAIC) ( Ochranná známka Společenství — Slovní ochranná známka Společenství CRAIC — Postoupení — Zápis převodu ochranné známky — Zrušení — Články 16, 17, 23 a 77a nařízení (ES) č. 40/94 (po změně články 16, 17, 23 a 80 nařízení (ES) č. 207/2009) a pravidlo 31 nařízení (ES) č. 2868/95 )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2011 — Chalk v. OHIM — Reformed Spirits Company Holdings (CRAIC)
   (Věc T-83/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Slovní ochranná známka Společenství CRAIC - Postoupení - Zápis převodu ochranné známky - Zrušení - Články 16, 17, 23 a 77a nařízení (ES) č. 40/94 (po změně články 16, 17, 23 a 80 nařízení (ES) č. 207/2009) a pravidlo 31 nařízení (ES) č. 2868/95)
   2011/C 311/70
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: David Chalk (Canterbury, Kent, Spojené království) (zástupci: W. James, M. Gilbert, C. Balme, solicitors, a S. Malynicz, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Reformed Spirits Company Holdings Ltd (Saint Helier, Spojené království) (zástupce: C. Morcom, QC)

      Předmět

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. listopadu 2008 (věc R 1888/2007-2) týkajícímu se žádosti o zápis převodu ochranné známky Společenství v návaznosti na postoupení

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               David Chalk ponese náklady řízení, včetně nezbytných nákladů vynaložených Reformed Spirits HoldingsLtd na účely řízení před odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).

      (1)  Úř. věst. C 90, 18.4.2009.


title: Věc C-625/13 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. ledna 2017 – Villeroy & Boch AG v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh zařízení a pevných součástí koupelen — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru — Koordinace cen a výměny citlivých obchodních informací — Jediné protiprávní jednání — Důkaz — Pokuty — Plná jurisdikce — Přiměřená lhůta — Proporcionalita“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/6

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. ledna 2017 – Villeroy & Boch AG v. Evropská komise
   (Věc C-625/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh zařízení a pevných součástí koupelen - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru - Koordinace cen a výměny citlivých obchodních informací - Jediné protiprávní jednání - Důkaz - Pokuty - Plná jurisdikce - Přiměřená lhůta - Proporcionalita“)
   (2017/C 104/09)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Villeroy & Boch AG (zástupci: M. Klusmann a T. Kreifels, Rechtsanwälte, ve spolupráci s S. Thomasem, profesorem)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: L. Malferrari, F. Castillo de la Torre a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Villeroy & Boch AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 39, 8.2.2014.


title: Věc C-521/06 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. července 2008 – Athinaïki Techniki AE v. Komise Evropských společenství, Athens Resort Casino AE Symmetochon (Kasační opravný prostředek — Státní podpora — Podpora poskytnutá Řeckou republikou konsorciu Hyatt Regency — Stížnost — Rozhodnutí, kterým se odkládá stížnost — Nařízení (ES) č. 659/1999 — Články 4, 13 a 20 — Pojem napadnutelný akt ve smyslu článku 230 ES)

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/10

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. července 2008 – Athinaïki Techniki AE v. Komise Evropských společenství, Athens Resort Casino AE Symmetochon
   (Věc C-521/06 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Státní podpora - Podpora poskytnutá Řeckou republikou konsorciu Hyatt Regency - Stížnost - Rozhodnutí, kterým se odkládá stížnost - Nařízení (ES) č. 659/1999 - Články 4, 13 a 20 - Pojem „napadnutelný akt“ ve smyslu článku 230 ES)
   (2008/C 223/15)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Athinaïki Techniki AE (zástupce: S. A. Pappas, dikigoros)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupce: D. Triantafyllou, zmocněnec), Athens Resort Casino AE Symmetochon (zástupci: F. Carlin, Barrister, N. Korogiannakis, dikigoros)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 26. září 2006, Athinaïki Techniki v. Komise (T-94/05), kterým Soud zamítl jako nepřípustnou žalobu směřující ke zrušení dopisu Komise ze dne 2. prosince 2004, kterým informovala žalobkyni o odložení její stížnosti týkající se státní podpory, která byla údajně poskytnuta Řeckou republikou v rámci řízení o zadání veřejné zakázky – Pojem „napadnutelný akt“ ve smyslu článku 230 ES
   Výrok

               1)

               Usnesení Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 26. září 2008, Athinaïki Techniki v. Komise (T-94/05), se zrušuje.

               2)

               Námitka nepřípustnosti vznesená Komisí Evropských společenství před Soudem prvního stupně Evropských společenství se zamítá.

               3)

               Věc se vrací zpět Soudu prvního stupně Evropských společenství k rozhodnutí o návrhových žádáních Athinaïki Techniki AE směřujících ke zrušení rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 2. června 2004, kterým se odkládá její stížnost týkající se údajné státní podpory poskytnuté Řeckou republikou konsorciu Hyatt Regency v rámci veřejné zakázky týkající se převodu 49 % kapitálu kasina Mont Parnès.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Kritéria přidělování věcí senátům

text:
               11.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/19

         Kritéria přidělování věcí senátům
   2009/C 270/07
   Dne 7. října 2009 Soud v souladu s čl. 4 odst. 4 přílohy statutu Soudního dvora a čl. 12 odst. 2 jednacího řádu rozhodl přidělovat věci, jakmile je podán návrh na zahájení řízení, střídavě prvnímu a druhému senátu, a to v závislosti na pořadí jejich zápisu v soudní kanceláři, aniž jsou dotčeny články 13 a 14 a čl. 46 odst. 2 jednacího řádu.
   Určitý počet věcí bude přidělován třetímu senátu v pravidelných intervalech určených na plenární schůzi.
   Předseda Soudu se může od výše uvedených pravidel přidělování odchýlit z důvodu souvislosti věcí, jakož i za účelem zajištění vyváženého a smysluplného pracovního zatížení v rámci Soudu.
   Tímto rozhodnutím se zrušuje rozhodnutí ze dne 30. září 2008 (1). Rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem následujícím po jeho zveřejnění.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008, s. 4.


title: Věc C-667/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad — Varna (Bulharsko) dne 27. prosince 2011 — Paltrade EOOD v. Nachalnik na Mitnicheski punkt — Varna pri Mitnitsa Varna

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad — Varna (Bulharsko) dne 27. prosince 2011 — Paltrade EOOD v. Nachalnik na Mitnicheski punkt — Varna pri Mitnitsa Varna
   (Věc C-667/11)
   2012/C 89/06
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad — Varna

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Paltrade EOOD

      Žalovaný: Načalnik na Mitničeski punkt — Pristanište Varna pri Mitnica Varna

      Předběžné otázky

               1)

               Je na základě použití článku 1 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 723/2011 (1) ze dne 18. července 2011 přípustný výběr antidumpingového cla se zpětnou účinností, aniž by byla provedena celní evidence — kromě celní evidence jednotného správního dokladu v systému BIMIS — se zápisem doplňkového kódu TARIC, který je uveden v článku 1 nařízení Rady (ES) č. 91/2009 (2) ze dne 26. ledna 2009?

               2)

               Jaká výše je — při provádění nařízení č. 723/2011 — příslušnou výší (antidumpingového cla) pro zpětný výběr antidumpingového cla ve smyslu 18 bodu odůvodnění nařízení č. 966/2010 (3)?

      (1)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 723/2011 ze dne 18. července 2011, kterým se rozšiřuje konečné antidumpingové clo uložené nařízením Rady (ES) č. 91/2009 na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli zasílaných z Malajsie bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Malajsie (Úř. věst. L 194, s. 6).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 91/2009 ze dne 26. ledna 2009 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 29, s. 1).

      (3)  Nařízení Komise (EU) č. 966/2010 ze dne 27. října 2010 o zahájení šetření možného obcházení antidumpingových opatření uložených nařízením Rady (ES) č. 91/2009 na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky dovozem některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli zasílaných z Malajsie, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Malajsie, a o zavedení celní evidence tohoto dovozu (Úř. věst. L 282, s. 29).


title: Věc T-623/15: Žaloba podaná dne 10. listopadu 2015 – Lidl Stiftung v. OHIM (JEDE FLASCHE ZÄHLT!)

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/44

         Žaloba podaná dne 10. listopadu 2015 – Lidl Stiftung v. OHIM (JEDE FLASCHE ZÄHLT!)
   (Věc T-623/15)
   (2016/C 016/53)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo) (zástupci: M. Wolter, A. Marx a A. Berger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „JEDE FLASCHE ZÄHLT!“ – přihláška č. 13 510 123

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. září 2015, ve věci R 479/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení souvisejících s řízením před OHIM.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-56/10: Žaloba podaná dne 10. února 2010 — Acciaierie e Ferriere Leali Luigi a Leali v. Komise

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/45

         Žaloba podaná dne 10. února 2010 — Acciaierie e Ferriere Leali Luigi a Leali v. Komise
   (Věc T-56/10)
   2010/C 80/71
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Acciaierie e Ferriere Leali Luigi SpA (Brescia, Itálie), Leali SpA (Odolo, Itálie) (zástupce: G. Belotti, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyň

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 8. prosince 2009, které změnilo dřívější rozhodnutí Komise K(2009) 7492 v konečném znění ze dne 30. září 2009.

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou obdobné důvodům a argumentům uplatněným ve věci T-55/10, SP v. Komise.


title: Věc C-443/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Španělsko) dne 8. srpna 2016 – Francisco Rodrigo Sanz v. Universidad Politécnica de Madrid

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Španělsko) dne 8. srpna 2016 – Francisco Rodrigo Sanz v. Universidad Politécnica de Madrid
   (Věc C-443/16)
   (2016/C 410/04)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Francisco Rodrigo Sanz

      Odpůrkyně: Universidad Politécnica de Madrid

      Předběžné otázky

               1)

               Musí se ustanovení 4 rámcové dohody, která je přílohou směrnice 1999/70/ES (1), vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby taková právní úprava, jaká je popsána níže, umožňovala, aby došlo ke zkrácení pracovního úvazku pouze z důvodu, že se jedná o dočasného zaměstnance?
               Pokud bude odpověď kladná:
               Lze mít za to, že objektivním důvodem, kterým lze toto rozdílné zacházení ospravedlnit, je hospodářská situace, z níž vyplývá nutnost snížení nákladů zapříčiněná omezováním rozpočtových zdrojů?
               Lze mít za to, že objektivním důvodem, kterým lze toto rozdílné zacházení ospravedlnit, je oprávnění samostatně upravit vlastní správu?

               2)

               Musí se ustanovení 4 rámcové dohody, která je přílohou směrnice 1999/70/ES, vykládat v tom smyslu, že oprávnění samostatně upravit vlastní správu je vždy a v každém případě omezeno povinností nezavádět ve vztahu k vlastním zaměstnancům žádnou diskriminaci ani rozdílné zacházení bez ohledu na to, zda jsou zařazeni jako kariérní zaměstnanci nebo dočasní či pomocní zaměstnanci?

               3)

               Lze mít za to, že pokud je bod 3 druhého dodatkového ustanovení zákona č. 4/2007 ze dne 12. dubna 2007 o univerzitách (Ley Orgánica 4/2007, de 12 de abril, por la que se modifica la Ley Orgánica 6/2001, de 21 de diciembre, de Universidades), který je nadepsán [„]Sbor řádných profesorů univerzitních škol a zařazení jeho členů do sboru řádných univerzitních profesorů[“], vykládán a používán v tom smyslu, že umožňuje, aby bylo řádným profesorům univerzitních škol, na rozdíl od dočasných řádných profesorů univerzitních škol, povoleno, aby si při zařazení [do] sboru řádných univerzitních profesorů zachovali veškerá práva i plnou způsobilost k výkonu pedagogické činnosti, přestože nemají doktorský titul, je v rozporu s ustanovením 4 rámcové dohody, která je přílohou směrnice 1999/70/ES?

               4)

               Pokud je tento doktorský titul dovoláván s cílem objektivně ospravedlnit, aby byl pracovní úvazek dočasných řádných profesorů univerzitních škol, kteří tento titul nemají, zkrácen na 50 %, což se však netýká řádných profesorů univerzitních škol, kteří tento titul také nemají, ale nejsou dočasnými zaměstnanci, lze to považovat za diskriminační jednání, které je tudíž v rozporu s ustanovením 4 rámcové dohody, která je přílohou směrnice 1999/70/ES?

      (1)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43).


title: Věc T-631/11: Žaloba podaná dne 6. prosince 2011 — Caventa v. OHIM — Anson's Herrenhaus (B BERG)

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/39

         Žaloba podaná dne 6. prosince 2011 — Caventa v. OHIM — Anson's Herrenhaus (B BERG)
   (Věc T-631/11)
   2012/C 32/78
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Caventa AG (Rekingen, Švýcarsko) (zástupce: J. Krenzel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Anson's Herrenhaus KG (Düsseldorf, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 15. září 2011 ve věci R 2014/2010-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „B BERG“ pro výrobky zařazené do tříd 25 a 28.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Anson's Herrenhaus KG.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „Christian Berg“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 18, 25 a 35.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: vyhovění odvolání a zamítnutí přihlášky.

      Dovolávané žalobní důvody: mezi kolidujícími výrobky neexistuje žádná podobnost, mezi kolidujícími označeními neexistuje nebezpečí záměny.


title: Věc T-94/98: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 26. června 2008 – Alferink a další v. Komise ( Žaloba na náhradu škody — Mimosmluvní odpovědnost — Mléko — Doplňková dávka — Referenční množství — Producenti, kteří přijali závazek neuvádět na trh — Požadavek produkce v původním zemědělském podniku SLOM — Článek 3a nařízení (EHS) č.1546/88, ve znění nařízení (EHS) č. 1033/89 — Údajně nejednoznačné znění použitelného ustanovení — Zásada právní jistoty )

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/18

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 26. června 2008 – Alferink a další v. Komise
   (Věc T-94/98) (1)

   („Žaloba na náhradu škody - Mimosmluvní odpovědnost - Mléko - Doplňková dávka - Referenční množství - Producenti, kteří přijali závazek neuvádět na trh - Požadavek produkce v původním zemědělském podniku SLOM - Článek 3a nařízení (EHS) č.1546/88, ve znění nařízení (EHS) č. 1033/89 - Údajně nejednoznačné znění použitelného ustanovení - Zásada právní jistoty“)
   (2008/C 197/30)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Alfonsius Alferink a dalších 67 žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze (Heeten, Nizozemsko) (zástupci: původně H. Bronkhorst a E. Pijnacker Hordijk, dále H. Bronkhorst, E. Pijnacker Hordijk a J. Slusmans, a konečně E. Pijnacker Hordijk, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: T. van Rijn, zmocněnec)
   Předmět věci
   Návrh na náhradu škody na základě článku 178 Smlouvy o ES (nyní článek 235 ES) a čl. 215 druhého pododstavce Smlouvy o ES (nyní článek 288 druhý pododstavec ES) údajně vzniklé žalobcům z důvodu, že Komise tím, že přijala nařízení (EHS) č. 1033/89 ze dne 20. dubna 1989, kterým se mění nařízení (EHS) č. 1546/88, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro doplňkovou dávku uvedenou v článku 5c nařízení Rady (EHS) č. 804/68 (Úř. věst. L 110, s. 27), ve kterém není jasně a přesně stanoveno, že produkce mléka musí být obnovena z původního zemědělského podniku SLOM, porušila zásadu právní jistoty.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Alfonsiu Alferinkovi a dalším 67 žalobcům, uvedeným na seznamu v příloze, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 358, 21.11.1998.


title: Věc T-232/06: Žaloba podaná dne 28. srpna 2006 – Eyropaïki Dynamiki v. Komise

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/22

         Žaloba podaná dne 28. srpna 2006 – Eyropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-232/06)
   (2006/C 261/42)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Eyropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a N. Keramidas, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí DG TAXUD, kterým byla nabídka žalobkyně ohodnocena jako neúspěšná a veřejná zakázka byla zadána úspěšnému uchazeči;

               —

               uložit DG TAXUD náhradu právních a jiných nákladů vynaložených žalobkyní v souvislosti s touto žalobou, a to i v případě jejího zamítnutí;

               —

               uložit DG TAXUD zaplatit žalobkyni náhradu škody utrpěné následkem dotčeného výběrového řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí DG TAXUD ze dne 19. června 2006, kterým byla zamítnuta její nabídka podaná v odpovědi na veřejné nabídkové řízení TAXUD/2005/AO-001 pro specifikace, rozvoj, údržbu a podporu celních IT služeb ve vztahu k projektům DG-TAXUD „CUST-DEV“ (Úř. věst. 2005/S 117-115222) a kterým byla veřejná zakázka zadána jinému uchazeči.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje, že v rámci uvedeného nabídkového řízení DG TAXUD nerespektovalo procesní požadavky stanovené ve finančním nařízení a jeho prováděcích pravidlech, čímž došlo k nerovnému zacházení s uchazeči a porušení zásady transparentnosti a zásady řádné správy. Navíc rozhodnutí DG TAXUD údajně obsahovalo zjevně nesprávné posouzení a podle žalobkyně dalece přesáhlo diskreční pravomoc, kterou evropské orgány disponují při vyhodnocování veřejných nabídkových řízení.


title: Věc T-496/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. září 2008 – Nortrail Transport v. Komise ( Celní unie — Operace vnějšího tranzitu Společenství — Produkty rybolovu pocházející z Norska — Žádost o prominutí a vrácení dovozního cla — Ustanovení o ekvitě — Nařízení (EHS) č. 2913/92 a č. 2454/93 — Zvláštní okolnosti — Otevření celních kvót se zpětnou platností )

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/33

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. září 2008 – Nortrail Transport v. Komise
   (Věc T-496/04) (1)

   („Celní unie - Operace vnějšího tranzitu Společenství - Produkty rybolovu pocházející z Norska - Žádost o prominutí a vrácení dovozního cla - Ustanovení o ekvitě - Nařízení (EHS) č. 2913/92 a č. 2454/93 - Zvláštní okolnosti - Otevření celních kvót se zpětnou platností“)
   (2008/C 285/59)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Nortrail Transport GmbH (Kiel, Německo) (zástupce: J. Krause, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: nejprve B. Schima a J. Hottiaux, poté B. Schima a M. Patakia, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žádost o zrušení rozhodnutí Komise REM 15/02 ze dne 1. října 2004, kterým bylo konstatováno, že vrácení dovozního cla žalobkyni, které bylo předmětem žádosti Spolkové republiky Německo, není odůvodněné
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Nortrail Transport GmbH ponese vlastní náklady řízení a náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005.


title: Věc T-345/15: Žaloba podaná dne 30. června 2015 – Modas Cristal v. OHIM – Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama (KRISTAL)

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/61

         Žaloba podaná dne 30. června 2015 – Modas Cristal v. OHIM – Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama (KRISTAL)
   (Věc T-345/15)
   (2015/C 302/76)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Modas Cristal, SL (Santa Lucía, Španělsko) (zástupce: E. Manresa Medina, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama Anonim Sirketi (Denizli, Turecko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatel: další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „KRISTAL“ – Přihláška č. 1 0 5 74  473

      Řízení před OHIM: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 24. dubna 2015 ve věci R 341/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí z důvodu, že užívání španělské ochranné známky č. 2 5 69  089„MODAS CRISTAL“ pro služby zařazené do třídy 35 je prokázáno a že nová přihláška ochranné známky Společenství je neslučitelná se španělskými ochrannými známkami č. 2 5 69  089„MODAS CRISTAL“ pro služby zařazené do třídy 35 a č. 2 7 63  821„home CRISTAL“ pro výrobky zařazené do třídy 24;

               —

               uložil OHIM a případným vedlejším účastníkům vystupujícím na jeho podporu náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-196/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Paris (Francie) dne 29. dubna 2015 – Granarolo SpA v. Ambrosi Emmi France SA

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Paris (Francie) dne 29. dubna 2015 – Granarolo SpA v. Ambrosi Emmi France SA
   (Věc C-196/15)
   (2015/C 213/29)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Paris

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Granarolo SpA

      Žalovaná: Ambrosi Emmi France SA

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 (1) ze dne 22. prosince 2000 vykládán v tom smyslu, že žaloba na náhradu škody za přerušení zavedených obchodních vztahů spočívajících v dodávání zboží distributorovi po více let bez rámcové smlouvy nebo ujednání o výhradním zastoupení, náleží do deliktní oblasti?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: je ustanovení čl. 5 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení použitelné na určení místa plnění závazku, který je základem žaloby v případě uvedeném v první otázce?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (L 12, s. 1).


title: Věc C-498/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. listopadu 2008 Fornaci Laterizi Danesi SpA proti usnesení Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 9. září 2008 ve věci T-224/08, Fornaci Laterizi Danesi SpA v. Komise Evropských společenství

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. listopadu 2008 Fornaci Laterizi Danesi SpA proti usnesení Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 9. září 2008 ve věci T-224/08, Fornaci Laterizi Danesi SpA v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-498/08 P)
   (2009/C 69/31)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fornaci Laterizi Danesi SpA (zástupci: M. Salvi, L. de Nora, M. Manganiello, P. Rivetta, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky)

               —

               zrušit usnesení Soudu prvního stupně (T-224/08) ze dne 9. září 2008, oznámené faxem ze dne 12. září 2008, a vrátit věc Soudu prvního stupně, aby rozhodl ve věci samé;

               —

               podpůrně, v případě, že se věc nevrátí Soudu, přijmout návrhová žádání formulovaná navrhovatelkou v prvním stupni;

               —

               v každém případě uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Právně nesprávné předpoklady, nesprávné odůvodnění, nesprávné použití dotčené právní normy, nedostatečné dokazování (články 230 pátý pododstavec ES, 249 ES a 254 ES, rovněž ve spojení s článkem 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod).


title: Věc T-378/07: Žaloba podaná dne 2. října 2007 – CNH Global v. OHIM (Obrazová ochranná známka představující traktor v červeném, černém a šedém provedení)

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/43

         Žaloba podaná dne 2. října 2007 – CNH Global v. OHIM (Obrazová ochranná známka představující traktor v červeném, černém a šedém provedení)
   (Věc T-378/07)
   (2007/C 297/88)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: CNH Global NV (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupci: M. Edenborough, Barrister, a R. Harrison, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu R 1642/2006-1 v celém rozsahu a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka představující traktor v červeném, černém a šedém provedení pro výrobky zařazené do třídy 12 – přihláška č. 3 944 139

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 3 nařízení Rady č. 40/94, jelikož přihlašovaná obrazová ochranná známka získala užíváním rozlišovací způsobilost.


title: Věc T-268/05: Žaloba podaná dne 8. července 2005 Patrice Vande Velde proti Komisi Evropských společenství

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/30

         Žaloba podaná dne 8. července 2005 Patrice Vande Velde proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-268/05)
   (2005/C 229/64)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 8. července 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Patricem Vande Veldem, s bydlištěm v Linkebeek (Belgie), zastoupeným Lucasem Vogelem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným k uzavírání smluv (OOUS) dne 21. března 2005, kterým byla zamítnuta žádost, překvalifikovaná na stížnost, podaná žalobcem dne 25. listopadu 2004 proti rozhodnutí stanovícímu zařazení a odměnu přiznané žalobci jako smluvnímu zaměstnanci podle smlouvy, která vstoupila v platnost dne 16. září 2004;

               —

               bude-li to nezbytné, zrušil rovněž toto původní rozhodnutí, kterým byly stanoveny zařazení a odměna žalobce jako smluvního zaměstnance podle úmluvy, která vstoupila v platnost dne 16. září 2004;

               —

               uložil žalované povinnost k náhradě škody 25 000 eur, s výslovnou výhradou pozdějšího zvýšení, snížení nebo upřesnění;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty uplatňovanými v rámci věci T-253/05, Fernandez Tunon v. Komise.


title: Věc C-597/10: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. srpna 2011 — Evropská komise v. Francouzská republika

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/14

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. srpna 2011 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-597/10) (1)

   2011/C 340/25
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 55, 19.2.2011.


title: Věc T-85/16: Žaloba podaná dne 17. února 2016 – Shoe Branding Europe v. EUIPO – adidas (Umístění dvou souběžných pruhů na obuvi)

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/39

         Žaloba podaná dne 17. února 2016 – Shoe Branding Europe v. EUIPO – adidas (Umístění dvou souběžných pruhů na obuvi)
   (Věc T-85/16)
   (2016/C 136/54)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgie) (zástupce: J. Løje, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: adidas AG (Herzogenaurach, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Poziční ochranná známka EU tvořená dvěma souběžnými pruhy umístěnými zvnějšku na svrchní části obuvi – Přihláška č. 10 477 701

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. listopadu 2015, ve věci R 3106/2014-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         podpůrně:

               —

               vrátil věc zpět žalovanému k novému rozhodnutí nezávisle na rozsudku Tribunálu ve věci T-145/14;

         podpůrněji:

               —

               vrátil věc zpět žalovanému s tím, že se řízení přerušuje do doby, než Soudní dvůr Evropské unie rozhodne ve věci C-396/15 P o odvolání žalobkyně proti rozhodnutí Tribunálu ve věci T-145/14, a s tím, aby po vydání rozsudku Soudního dvora Evropské unie v uvedené věci sám posoudil podobnosti a rozdíly porovnávaných ochranných známek.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               žalovaný pochybil, když sám neposoudil podobnosti a rozdíly mezi ochrannou známkou napadenou žalobkyní a starší ochrannou známkou další účastnice zapsanou jako ochranná známka EU č. 3 517 646;

               —

               žalovaný pochybil, když konstatoval, že podmínky stanovené v čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 byly splněny.


title: Věc F-41/06: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 4. listopadu 2008 – Marcuccio v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Pojištění pro případ úrazů a nemoci z povolání — Invalidita — Nucený odchod do důchodu z důvodu invalidity — Odůvodnění — Zrušení )

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/44

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 4. listopadu 2008 – Marcuccio v. Komise
   (Věc F-41/06) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Pojištění pro případ úrazů a nemoci z povolání - Invalidita - Nucený odchod do důchodu z důvodu invalidity - Odůvodnění - Zrušení“)
   (2009/C 6/88)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: L. Garofalo, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferro, advokát)
   Předmět věci
   Jednak zrušení rozhodnutí Komise o nuceném odchodu žalobce do důchodu z důvodu invalidity, jakož i několika aktů souvisejících se zmíněným rozhodnutím, a jednak návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 30. května 2005 o nuceném odchodu L. Marcuccia do důchodu z důvodu invalidity se zrušuje.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá povinnost vyplatit L. Marcucciovi částku 3 000 euro.

               3)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               4)

               Komise evropských společenství ponese kromě svých nákladů řízení i dvě třetiny nákladů řízení L. Marcuccia.

               5)

               L. Marcuccio ponese třetinu svých nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006, s. 54.