title: Věc C-672/20: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Korneuburg – Rakousko) – L GmbH v. FK

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/16

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Korneuburg – Rakousko) – L GmbH v. FK
      (Věc C-672/20) (1)

      (2021/C 357/24)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 72, 1.3.2021.


title: Věc C-76/21: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin – Německo) – Wacker Chemie AG v. Spolková republika Německo zastoupená Umweltbundesamt

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/17

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin – Německo) – Wacker Chemie AG v. Spolková republika Německo zastoupená Umweltbundesamt
      (Věc C-76/21) (1)

      (2021/C 357/25)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 182, 10.5.2021.


title: Věc C-172/21: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 31. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln – Německo) – EF v. Deutsche Lufthansa AG

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/17

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 31. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln – Německo) – EF v. Deutsche Lufthansa AG
      (Věc C-172/21) (1)

      (2021/C 357/26)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 228, 14.6.2021.


title: Věc C-287/21: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Salzburg – Rakousko) – FC v. FTI Touristik GmbH

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/17

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Salzburg – Rakousko) – FC v. FTI Touristik GmbH
      (Věc C-287/21) (1)

      (2021/C 357/27)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 278, 12.7.2021.


title: Věc T-65/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – AI v. ECDC („Veřejná služba – Zaměstnanci ECDC – Psychické obtěžování – Článek 12a služebního řádu – Žádost o pomoc – Rozsah povinnosti poskytnout pomoc – Článek 24 služebního řádu – Odstoupení osoby, jejíž chování bylo nahlášeno – Nezahájení disciplinárního řízení – Článek 86 služebního řádu – Odpověď na žádost o pomoc – Žaloba na neplatnost – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Porušení práva být vyslechnut – Nedostatečné odůvodnění – Odepření přístupu k vyšetřovací zprávě a k dalším dokumentům – Článek 41 Listiny základních práv – Odpovědnost“)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/18

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – AI v. ECDC
      (Věc T-65/19) (1)

      („Veřejná služba - Zaměstnanci ECDC - Psychické obtěžování - Článek 12a služebního řádu - Žádost o pomoc - Rozsah povinnosti poskytnout pomoc - Článek 24 služebního řádu - Odstoupení osoby, jejíž chování bylo nahlášeno - Nezahájení disciplinárního řízení - Článek 86 služebního řádu - Odpověď na žádost o pomoc - Žaloba na neplatnost - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Porušení práva být vyslechnut - Nedostatečné odůvodnění - Odepření přístupu k vyšetřovací zprávě a k dalším dokumentům - Článek 41 Listiny základních práv - Odpovědnost“)
      (2021/C 357/28)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: AI (zástupci: L. Levi a A. Champetier, advokátky)

         Žalovaný: Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (zástupci: J. Mannheim a A. Iber, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duronem, advokáty)

         Předmět věci

      Žaloba na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí ECDC ze dne 18. května, 20. června a 26. října 2018 přijatá v reakci na žádost žalobce o pomoc z důvodu psychického obtěžování, jakož i v reakci na jeho žádost o přístup k určitým dokumentům, a dále na náhradu újmy, která mu údajně vznikla.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) ze dne 18. května 2018 přijaté v reakci na žádost o pomoc podanou AI dne 20. června 2017 se zrušuje.

                  2)

                  Rozhodnutí ECDC ze dne 20. června 2018 se zrušuje v rozsahu, v němž jím byl AI odepřen přístup k nedůvěrným částem vyšetřovací zprávy k žádosti o pomoc ze dne 20. června 2017 a e-mailu A ze dne 17. ledna 2018, které se týkají jeho osoby.

                  3)

                  Rozhodnutí ECDC ze dne 26. října 2018, kterým byla zamítnuta stížnost AI ze dne 2. července 2018 se zrušuje.

                  4)

                  Návrh na náhradu újmy se zamítá.

                  5)

                  ECDC ponese vlastní náklady řízení a nahradí tři čtvrtiny nákladů řízení vynaložených AI.

                  6)

                  AI ponese čtvrtinu vlastních nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 131, 8. 4. 2019.


title: Věc T-164/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – AQ v. eu-LISA („Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Volno z důvodu nemoci – Ukončení smlouvy bez výpovědní doby – Článek 16 pracovního řádu ostatních zaměstnanců – Článek 48 písm. b) pracovního řádu ostatních zaměstnanců – Povinnost jednat s řádnou péčí – Článek 34 Listiny základních práv – Odpovědnost – Majetková újma – Nemajetková újma – Příčinná souvislost“)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/19

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – AQ v. eu-LISA
      (Věc T-164/19) (1)

      („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Volno z důvodu nemoci - Ukončení smlouvy bez výpovědní doby - Článek 16 pracovního řádu ostatních zaměstnanců - Článek 48 písm. b) pracovního řádu ostatních zaměstnanců - Povinnost jednat s řádnou péčí - Článek 34 Listiny základních práv - Odpovědnost - Majetková újma - Nemajetková újma - Příčinná souvislost“)
      (2021/C 357/29)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: AQ (zástupkyně: L. Levi a N. Flandin, advokátky)

         Žalovaná: Agentura Evropské unie pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (zástupci: M. Chiodi, zmocněnec, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duron, advokáty)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: R. Meyer a M. Alver, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí eu-LISA ze dne 8. května 2018 o ukončení smlouvy uzavřené se žalobkyní jako dočasnou zaměstnankyní a dále na náhradu újmy, která žalobkyni údajně vznikla v důsledku tohoto rozhodnutí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí ze dne 8. května 2018, kterým výkonný ředitel Agentury Evropské unie pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (eu-LISA) ukončil pracovní poměr AQ coby dočasné zaměstnankyně, se zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  AQ a eu-LISA ponesou vlastní náklady řízení.

                  4)

                  Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.


title: Věc T-253/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – BG v. Parlament („Veřejná služba – Akreditovaní parlamentní asistenti – Ukončení smlouvy – Ztráta důvěry – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být slyšen – Psychické obtěžování – Žádost o pomoc – Odveta – Zjevně nesprávné posouzení – Odpovědnost“)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/19

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – BG v. Parlament
      (Věc T-253/19) (1)

      („Veřejná služba - Akreditovaní parlamentní asistenti - Ukončení smlouvy - Ztráta důvěry - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být slyšen - Psychické obtěžování - Žádost o pomoc - Odveta - Zjevně nesprávné posouzení - Odpovědnost“)
      (2021/C 357/30)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: BG (zástupci: L. Levi, A. Champetier a A. Tymen, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: I. Lázaro Betancor a I. Terwinghe, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící jednak na zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 18. května 2018 o ukončení smlouvy žalobkyně jako akreditované asistentky parlamentu a jednak na náhradu nemajetkové újmy, kterou údajně utrpěla.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  BG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 213, 24.6.2019.


title: Věc T-670/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – Carbajo Ferrero v. Parlament („Veřejná služba – Úředníci – Postup jmenování na pozici ředitele – Oznámení o výběrovém řízení – Odmítnutí kandidatury žalobce a jmenování jiného uchazeče – Povinnost uvést odůvodnění – Námitka protiprávnosti aktů stanovících interní procesní pravidla – Nesrovnalosti ve výběrovém řízení – Zjevně nesprávné posouzení – Nepřesnost informací poskytnutých OOJ – Transparentnost – Rovné zacházení – Odpovědnost – Majetková a nemajetková újma“)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/20

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – Carbajo Ferrero v. Parlament
      (Věc T-670/19) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Postup jmenování na pozici ředitele - Oznámení o výběrovém řízení - Odmítnutí kandidatury žalobce a jmenování jiného uchazeče - Povinnost uvést odůvodnění - Námitka protiprávnosti aktů stanovících interní procesní pravidla - Nesrovnalosti ve výběrovém řízení - Zjevně nesprávné posouzení - Nepřesnost informací poskytnutých OOJ - Transparentnost - Rovné zacházení - Odpovědnost - Majetková a nemajetková újma“)
      (2021/C 357/31)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Fernando Carbajo Ferrero (Brusel, Belgie) (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokátky)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: I. Terwinghe a C. González Argüelles, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení Parlamentu ze dne 10. prosince 2018, kterým se odmítá kandidatura žalobce a jmenuje jiný uchazeč na pozici ředitele médií generálního ředitelství pro komunikace, a dále na náhradu škody, která žalobci údajně vznikla v důsledku tohoto rozhodnutí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. prosince 2018, kterým se odmítá kandidatura žalobce a jmenuje jiný uchazeč na pozici ředitele médií generálního ředitelství pro komunikace, se zrušuje.

                  2)

                  Parlament zaplatí žalobci částku ve výši 40 000 eur z titulu náhradu majetkové újmy.

                  3)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  4)

                  Parlamentu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 399, 25.11.2019.


title: Věc T-716/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – Interpipe Niko Tube a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant v. Komise („Dumping – Dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Ukrajiny – Prozatímní přezkum – Výpočet běžné hodnoty – Prodejní náklady, administrativní výdaje a další režijní náklady – Prodej mezi společnostmi ve spojení – Běžný obchodní styk – Jediná hospodářská entita – Článek 2 odst. 3, 4 a 6 nařízení (EU) 2016/1036 – Vývozní cena – Úprava – Funkce obdobné funkcím obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za úplatu formou provize – Článek 2 odst. 10 písm. i) nařízení 2016/1036 – Zjevně nesprávné posouzení – Jiná metoda než metoda použitá při předchozím šetření – Článek 11 odst. 9 nařízení 2016/1036 – Legitimní očekávání – Právo na obhajobu“)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/21

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – Interpipe Niko Tube a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant v. Komise
      (Věc T-716/19) (1)

      („Dumping - Dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Ukrajiny - Prozatímní přezkum - Výpočet běžné hodnoty - Prodejní náklady, administrativní výdaje a další režijní náklady - Prodej mezi společnostmi ve spojení - Běžný obchodní styk - Jediná hospodářská entita - Článek 2 odst. 3, 4 a 6 nařízení (EU) 2016/1036 - Vývozní cena - Úprava - Funkce obdobné funkcím obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za úplatu formou provize - Článek 2 odst. 10 písm. i) nařízení 2016/1036 - Zjevně nesprávné posouzení - Jiná metoda než metoda použitá při předchozím šetření - Článek 11 odst. 9 nařízení 2016/1036 - Legitimní očekávání - Právo na obhajobu“)
      (2021/C 357/32)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Interpipe Niko Tube LLC (Nikopol, Ukrajina), Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant OJSC (Dněpr, Ukrajina) (zástupce: B. Servais, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Němečková a G. Luengo, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1295 ze dne 1. srpna 2019 o změně prováděcího nařízení (EU) 2018/1469, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Ukrajiny na základě částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (EU) 2016/1036 (Úř. věst. 2019, L 204, s. 22).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnostem Interpipe Niko Tube LLC a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant OJSC se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 10, 13.1.2020.


title: Věc T-810/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – Victoria’s Secret Stores Brand Management v. EUIPO – Yiwu Dearbody Cosmetics (BODYSECRETS) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie BODYSECRETS – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Popisný charakter – Obvyklá povaha – Článek 7 odst. 1 písm. b), c) a d), a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení ES č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a d), a čl. 59 odst. 1 písm. a) nařízení 2017/1001]“)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/21

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – Victoria’s Secret Stores Brand Management v. EUIPO – Yiwu Dearbody Cosmetics (BODYSECRETS)
      (Věc T-810/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie BODYSECRETS - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Popisný charakter - Obvyklá povaha - Článek 7 odst. 1 písm. b), c) a d), a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení ES č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a d), a čl. 59 odst. 1 písm. a) nařízení 2017/1001]“)
      (2021/C 357/33)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Victoria’s Secret Stores Brand Management, Inc. (Reynoldsburg, Ohio, Spojené státy) (zástupce: J. Dickerson, solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Fischer a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Yiwu Dearbody Cosmetics Co. Ltd (Yiwu City, Čína)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. září 2019 (věc R 2422/2018-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Victoria’s Secret Stores Brand Management a Yiwu Dearbody Cosmetics.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Společnosti Victoria’s Secret Stores Brand Management, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 45, 10.2.2020.


title: Věc T-65/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – Kneissl Holding v. EUIPO – LS 9 (KNEISSL) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o zrušení – Slovní ochranná známka Evropské unie KNEISSL – Částečné zrušení – Neexistence řádného užívání ochranné známky – Rozsah užívání – Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] – Pravidlo 22 odst. 3 nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní čl. 10 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625] – Zneužití práva“)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/22

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – Kneissl Holding v. EUIPO – LS 9 (KNEISSL)
      (Věc T-65/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Evropské unie KNEISSL - Částečné zrušení - Neexistence řádného užívání ochranné známky - Rozsah užívání - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] - Pravidlo 22 odst. 3 nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní čl. 10 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625] - Zneužití práva“)
      (2021/C 357/34)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Kneissl Holding GmbH (Ebbs, Rakousko) (zástupci: O. Nilgen a A. Kockläuner, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Fischer, D. Hanf a D. Walicka, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: LS 9 GmbH (Mnichov, Německo)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. listopadu 2019 (věc R 2265/2018-2) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi LS 9 a Kneissl Holding.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Kneissl Holding GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 103, 30.3.2020.


title: Věc T-119/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – IN v. Eismea („Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Smlouva na dobu určitou – Rozhodnutí o neobnovení – Hodnotící zpráva – Právo být vyslechnut – Povinnost jednat s náležitou péčí – Zjevně nesprávné posouzení – Přiměřená lhůta – Odpovědnost – Morální újma“)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/23

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – IN v. Eismea
      (Věc T-119/20) (1)

      („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Smlouva na dobu určitou - Rozhodnutí o neobnovení - Hodnotící zpráva - Právo být vyslechnut - Povinnost jednat s náležitou péčí - Zjevně nesprávné posouzení - Přiměřená lhůta - Odpovědnost - Morální újma“)
      (2021/C 357/35)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: IN (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

         Žalovaná: Výkonná agentura Evropské rady pro inovace a pro malé a střední podniky (zástupci: A. Galea, zmocněnkyně, ve spolupráci s A. Duron a D. Waelbroeckem, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Výkonné agentuře pro malé a střední podniky (EASME) ze dne 15. dubna 2019 o neobnovení smlouvy žalobce, jakož i hodnotící zprávy žalobce za rok 2018, tak jak byla dokončena dne 3. června 2019, a dále na získání náhrady újmy, kterou tento údajně utrpěl

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Výkonné agentuře Evropské rady pro inovace a pro malé a střední podniky (Eismea) se ukládá vyplatit IN částku 3 000 eur.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 191, 8.6.2020.


title: Věc T-170/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – Rochefort v. Parlament („Institucionální právo – Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu – Příspěvek na parlamentní asistenci – Vrácení neoprávněně vyplacených částek – Důkazní břemeno – Povinnost uvést odůvodnění – Právo na obhajobu – Nesprávné právní posouzení – Nesprávné posouzení – Proporcionalita“)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/23

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – Rochefort v. Parlament
      (Věc T-170/20) (1)

      („Institucionální právo - Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu - Příspěvek na parlamentní asistenci - Vrácení neoprávněně vyplacených částek - Důkazní břemeno - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Nesprávné právní posouzení - Nesprávné posouzení - Proporcionalita“)
      (2021/C 357/36)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Robert Rochefort (Paříž, Francie) (zástupci: M. Stasi, J.-L. Teheux a J.-M. Rikkers, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Görlitz, T. Lazian a M. Ecker, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí generálního tajemníka Parlamentu ze dne 17. prosince 2019, kterým se žalobci nařizuje vrácení částky 61 423,40 eur neoprávněně vyplacené na parlamentní asistenci, jakož i příslušného oznámení o dluhu ze dne 22. ledna 2020.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 17. prosince 2019, kterým se Robertovi Rochefortovi nařizuje vrácení částky 61 423,40 eur neoprávněné vyplacené za parlamentní pomoc, a příslušné oznámení o dluhu ze dne 22. ledna 2020 se zrušují v rozsahu, v němž se týkají částek vyplacených v období od dubna do června 2010, v únoru, červnu a červenci 2011 a nakonec v období od 21. května do 27. července 2012.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Robert Rochefort a Parlament ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 191, 8.6.2020.


title: Věc T-171/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – Rochefort v. Parlament („Institucionální právo – Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu – Příspěvek na parlamentní asistenci – Vrácení neoprávněně vyplacených částek – Důkazní břemeno – Povinnost uvést odůvodnění – Právo na obhajobu – Nesprávné právní posouzení – Nesprávné posouzení – Přiměřenost“)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/24

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – Rochefort v. Parlament
      (Věc T-171/20) (1)

      („Institucionální právo - Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu - Příspěvek na parlamentní asistenci - Vrácení neoprávněně vyplacených částek - Důkazní břemeno - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Nesprávné právní posouzení - Nesprávné posouzení - Přiměřenost“)
      (2021/C 357/37)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Robert Rochefort (Paříž, Francie) (zástupci: M. Stasi, J. L. Teheux a J. M. Rikkers, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Görlitz, T. Lazian a M. Ecker, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí generálního tajemníka Parlamentu ze dne 17. prosince 2019, kterým se žalobci nařizuje vrácení částky 27 241 eur neoprávněně vyplacené na parlamentní asistenci, jakož i příslušného oznámení o dluhu ze dne 22. ledna 2020.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Robertu Rochefortovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 191, 8.6.2020.


title: Věc T-172/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – Rochefort v. Parlament („Institucionální právo – Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Parlamentu – Příspěvek na parlamentní asistenci – Vrácení neoprávněně vyplacených částek – Důkazní břemeno – Povinnost uvést odůvodnění – Právo se v řízení účinně bránit – Nesprávné právní posouzení – Nesprávné posouzení – Proporcionalita“)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/24

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2021 – Rochefort v. Parlament
      (Věc T-172/20) (1)

      („Institucionální právo - Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Parlamentu - Příspěvek na parlamentní asistenci - Vrácení neoprávněně vyplacených částek - Důkazní břemeno - Povinnost uvést odůvodnění - Právo se v řízení účinně bránit - Nesprávné právní posouzení - Nesprávné posouzení - Proporcionalita“)
      (2021/C 357/38)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Robert Rochefort (Paříž, Francie) (zástupci: M. Stasi, J.-L. Teheux a J.-M. Rikkers, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Görlitz, T. Lazian a M. Ecker, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí generálního tajemníka Parlamentu ze dne 17. prosince 2019, kterým se žalobci nařizuje vrácení částky 60 499,38 eura neoprávněně vyplacené na parlamentní asistenci, a příslušného oznámení o dluhu ze dne 22. ledna 2020.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 17. prosince 2019, kterým se Robertu Rochefortovi nařizuje vrácení částky 60 499,38 eura neoprávněně vyplacené na parlamentní asistenci, a příslušné oznámení o dluhu ze dne 22. ledna 2020 se zrušují v rozsahu, v němž se týkají částek vyplacených za duben 2010, za dny neodpovídající služebním cestám, jež schválil generální tajemník Parlamentu, a za období od 29. do 31. března 2011.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Robert Rochefort a Parlament ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 191, 8.6.2020.


title: Věc T-357/20: Usnesení Tribunálu ze dne 9. července 2021 – Kozhuvchanka uvoz-izvoz Kavadarci v. EUIPO (NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Popisný charakter – Zeměpisný původ – Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001 – Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/25

      Usnesení Tribunálu ze dne 9. července 2021 – Kozhuvchanka uvoz-izvoz Kavadarci v. EUIPO (NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER)
      (Věc T-357/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Zeměpisný původ - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001 - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2021/C 357/39)
      Jednací jazyk: bulharština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Drushtvo za proizvodvsto, trgovija I uslugi Kozhuvchanka d.o.o. uvoz-izvoz Kavadarci (Kavadarci, Severní Makedonie) (zástupkyně: A. Ivanova, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Hanf a P. Angelova Georgieva, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. dubna 2020 (věc R 1729/2019-1) týkajícímu se přihlášky k zápisu obrazového označení NASHE MAKEDONSKO PILSNER BEER MACEDONIAN PREMIUM BEER jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Drushtvo za proizvodvsto, trgovija I uslugi Kozhuvchanka d.o.o. uvoz-izvoz Kavadarci ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 271, 17.8.2020.


title: Věc T-352/21: Žaloba podaná dne 13. června 2021 – Oi dromoi tis Elias v. Komise

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/26

      Žaloba podaná dne 13. června 2021 – Oi dromoi tis Elias v. Komise
      (Věc T-352/21)
      (2021/C 357/40)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Oi dromoi tis Elias (Kalamata, Řecko) (zástupce: S. Vardalas, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil zamítavé nedatované rozhodnutí, které žalobce obdržel dne 23. dubna 2021, kterým žalovaná odmítla žádost žalobce o účast (dále jen „žádost“) jakožto partner pověřený vykonáním činností programu EUROPE DIRECT v Řecku, v souladu s výzvou žalované ED-GREECE-2020/SELECTION OF PARTNERS TO CARRY OUT EUROPE DIRECT ACTIVITIES (2021-2025) IN GREECE k podávání žádostí; a

                  —

                  vyhověl žádosti žalobce o účast jakožto partner pověřený vykonáním činností programu EUROPE DIRECT v Řecku, v souladu s výzvou žalované k podávání žádostí.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z okolnosti, že žalovaná nesprávně posoudila „žádost“ žalobce pokud jde o kritérium 1 výzvy k podávání žádostí, když uvedla, že žalobce nedostatečně popisuje prostředí oblasti činnosti informačního střediska Europe Direct v Kalamatě a že nezohledňuje digitální transformaci.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z okolnosti, že žalovaná nesprávně posoudila „žádost“ žalobce pokud jde o kritérium 2 výzvy k podávání žádostí, když uvedla, že informační středisko Europe Direct v Kalamatě má omezené kontakty s takovými organizacemi, jako jsou mikropodniky, malé a střední podniky, nevládní organizace, atd.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z okolnosti, že žalovaná nesprávně posoudila „žádost“ žalobce pokud jde o kritérium 3 výzvy k podávání žádostí.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z okolnosti, že žalovaná nesprávně posoudila „žádost“ žalobce pokud jde o kritérium 4 výzvy k podávání žádostí.


title: Věc T-361/21: Žaloba podaná dne 22. června 2021 – Syndesmos Tyrokomon Kyprou a další v. Komise

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/26

      Žaloba podaná dne 22. června 2021 – Syndesmos Tyrokomon Kyprou a další v. Komise
      (Věc T-361/21)
      (2021/C 357/41)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Syndesmos Tyrokomon Kyprou (Nikósie, Kypr) a dalších 11 žalobců (zástupce: N. Korogiannakis, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení žalované 2021/591 ze dne 12. dubna 2021 o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení („Χαλλούμι“ (Halloumi)/„Hellim“ (CHOP)) (1) a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení souladu žádosti o zápis č. CY/PDO/0005/01243 s nařízením č. 1151/2012 (2). Žalobci tvrdí, že žalovaná porušila články 10, 49 a 50 nařízení č. 1151/2012 a neprovedla náležité přezkoumání žádosti o zápis „Halloumi“ jako CHOP (3).

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila články 10, 49 a 50 nařízení č. 1151/2012 tím, že neověřila soulad s postupem stanoveným v nařízení č. 1151/2012.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila zásadu řádné správy, a to z důvodu mimořádně dlouhé doby trvání řízení o zápisu.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že napadené nařízení je nedostatečně odůvodněné. Žalobci tvrdí, že žalovaná porušila povinnost uvést odůvodnění podle článku 296 SFEU a právo žalobců na účinnou právní ochranu.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila zásadu řádné správy, jelikož kyperské soudy zrušily interní vnitrostátní akty, o které se napadené nařízení opírá.

         (1)  Úř. věst. 2021, L 125, s. 42-51.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. 2012, L 343, s. 1-29).

         (3)  Chráněné označení původu.


title: Věc T-416/21: Žaloba podaná dne 11. července 2021 – Itinerant Show Room v. EUIPO – Save the Duck (ITINERANT)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/27

      Žaloba podaná dne 11. července 2021 – Itinerant Show Room v. EUIPO – Save the Duck (ITINERANT)
      (Věc T-416/21)
      (2021/C 357/42)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Itálie) (zástupce: E. Montelione, avvocato)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Save the Duck SpA (Miláno, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek ITINERANT – Přihláška č. 17 946 859

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. května 2021 ve věci R 997/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO, aby přijal přihlášku č. 17 946 859 pro třídy 18 a 25;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Nesprávné vyloučení důkazů předložených před odvolacím senátem;

                  —

                  Nesprávné použití čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 22017/1001;

                  —

                  Nesprávný výklad čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-417/21: Žaloba podaná dne 11. července 2021 – Itinerant Show Room v. EUIPO – EUIPO – Save the Duck (ITINERANT)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/28

      Žaloba podaná dne 11. července 2021 – Itinerant Show Room v. EUIPO – EUIPO – Save the Duck (ITINERANT)
      (Věc T-417/21)
      (2021/C 357/43)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Itinerant Show Room (San Giorgio in Bosco, Itálie) (zástupce: E. Montelione, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Save the Duck SpA (Milán, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ITINERANT – Přihláška č. 17 946 853

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. května 2021 ve věci R 1017/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO, aby přijal přihlášku ochranné známky Evropské unie č. 17 946 853 pro třídy 18 a 25;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Nesprávné vyloučení důkazů předložených před odvolacím senátem;

                  —

                  nesprávné použití čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-423/21: Žaloba podaná dne 13. července 2021 – Gioioso v. EUIPO – Maxi Di (MARE GIOIOSO di Sebastiano IMPORT EXPORT)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/29

      Žaloba podaná dne 13. července 2021 – Gioioso v. EUIPO – Maxi Di (MARE GIOIOSO di Sebastiano IMPORT EXPORT)
      (Věc T-423/21)
      (2021/C 357/44)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Sebastiano Gioioso (Fasano, Itálie) (zástupce: F. Amati, avvocato)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Maxi Di Srl (Belfiore, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky obsahující slovní prvky „MARE GIOIOSO di Sebastiano IMPORT EXPORT“ – Přihláška č. 18 024 185

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. května 2021, ve věci R 1650/2020-1

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil náhradu nákladů řízení EUIPO a další účastnici řízení před odvolacím senátem.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-429/21: Žaloba podaná dne 14. července 2021 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Cantina sociale Tollo (ALDIANO)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/29

      Žaloba podaná dne 14. července 2021 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Cantina sociale Tollo (ALDIANO)
      (Věc T-429/21)
      (2021/C 357/45)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Aldi Einkauf SE & Co. OHG (Essen, Německo) (zástupci: C. Fürsen, M. Minkner a A. Starcke, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cantina sociale Tollo SCA (Tollo, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie ALDIANO – Ochranná známka Evropské unie č. 10 942 274

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. května 2021, ve věci R 1074/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 64 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-430/21: Žaloba podaná dne 15. července 2021 – Apex Brands v. EUIPO – Sartorius Werkzeuge (SATA)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/30

      Žaloba podaná dne 15. července 2021 – Apex Brands v. EUIPO – Sartorius Werkzeuge (SATA)
      (Věc T-430/21)
      (2021/C 357/46)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Apex Brands, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupci: S. Fröhlich, H. Lerchl a M. Hartmann, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sartorius Werkzeuge GmbH & Co. KG (Ratingen, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie „SATA“ – Přihláška č. 18 051 525

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. května 2021, ve věci R 2322/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, jakož i nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení obecné zásady rovného zacházení.


title: Věc T-432/21: Žaloba podaná dne 16. července 2021 – Sushi&Food Factor v. EUIPO (READY 4YOU)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/31

      Žaloba podaná dne 16. července 2021 – Sushi&Food Factor v. EUIPO (READY 4YOU)
      (Věc T-432/21)
      (2021/C 357/47)
      Jednací jazyk: polština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sushi&Food Factor sp. z o.o. (Robakowo, Polsko) (zástupkyně: J. Gwiazdowska, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „READY 4YOU“ – Přihláška č. 18 209 237

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. května 2021, ve věci R 2321/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil a rozhodl s konečnou platností a povolil zápis přihlášky ochranné známky Evropské unie č. 18 209 237;

                  —

                  podpůrně zrušil napadené rozhodnutí a vrátil věc zpět k novému rozhodnutí;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení včetně nákladů vynaložených žalobkyní v řízení před odvolacím senátem a oddělením EUIPO „Operace“.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 94 odst. 1 a čl. 95 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení článku 20 a čl. 41 odst. 1 a odst. 2 písm. a) a c) Listiny základních práv Evropské unie a konrkétně práva na to být vyslechnut, povinnosti administrativy odůvodnit svá rozhodnutí, zásady řádné správy, právní jistoty a rovného zacházení.


title: Věc T-433/21: Žaloba podaná dne 16. července 2021 – Vitronic v. EUIPO (Enforcement Trailer)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/31

      Žaloba podaná dne 16. července 2021 – Vitronic v. EUIPO (Enforcement Trailer)
      (Věc T-433/21)
      (2021/C 357/48)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Vitronic Dr.-Ing. Stein Bildverarbeitungssysteme GmbH (Wiesbaden, Německo) (zástupkyně: D. Tsoumanis, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie „Enforcement Trailer“ – přihláška č. 18 281 599

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. května 2021, ve věci R 236/2021-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  určil, že důvody pro zamítnutí zápisu podle čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001 lze uplatnit na přihlášku pouze v těch členských státech, v nichž je úředním jazykem angličtina, totiž v Irsku a na Maltě;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalobkyní před Tribunálem a odvolacím senátem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. nařízení 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. nařízení 2017/1001.


title: Věc T-438/21: Žaloba podaná dne 15. července 2021 – TL v. Komise

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/32

      Žaloba podaná dne 15. července 2021 – TL v. Komise
      (Věc T-438/21)
      (2021/C 357/49)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: TL (zástupkyně: L. Levi a N. Flandin, advokátky)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 29. října 2020 neprodloužit žalobkyni pracovní smlouvu (dále též „rozhodnutí o neprodloužení“);

                  —

                  v případě potřeby zrušil rozhodnutí žalované ze dne 5. května 2021, kterým byla zamítnuta stížnost žalobkyně proti rozhodnutí ze dne 29. října 2020 (dále též „napadené rozhodnutí“);

                  —

                  zrušil oznámení žalované ze dne 2. října 2020 o volném pracovním místě v rozsahu, v němž obsahuje nabídku pracovní pozice s náplní práce, která je totožná s náplní práce, kterou již vykonávala žalobkyně;

                  —

                  rozhodl o výplatě náhrady škody odpovídající 90 % hrubé mzdy žalobkyně, včetně příspěvků na důchod, za ztrátu reálné šance na prodloužení stávající pracovní smlouvy a rozhodl o výplatě náhrady nemajetkové újmy, která žalobkyni vznikla, a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, jelikož odůvodnění uvedené v „napadeném rozhodnutí“ a v „rozhodnutí o neprodloužení“ pracovní smlouvy žalobkyně není opodstatněné. Dále žalobkyně na rozdíl od toho, co uvádí žalovaná, tvrdí, že věci, na kterých žalobkyně převážně pracuje, nepozbyly na důležitosti a že se nezmenšily potřeby pracovníků oddělení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila povinnost řádné péče, jelikož nebyl vyvážen služební zájem a zájem zaměstnance. Žalobkyně rovněž tvrdí, že žalovaná nevzala do úvahy další informace obsažené ve spisu žalobkyně (tj. obtěžování).


title: Věc T-439/21: Žaloba podaná dne 20. července 2021 – Anglofranchise v. EUIPO – Bugrey (BOY LONDON)

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/33

      Žaloba podaná dne 20. července 2021 – Anglofranchise v. EUIPO – Bugrey (BOY LONDON)
      (Věc T-439/21)
      (2021/C 357/50)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Anglofranchise Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: P. Roncaglia, F. Rossi, N. Parrotta, R. Perotti, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Yuliya Bugrey (Milán, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie BOY LONDON – Ochranná známka Evropské unie č. 11 708 773

         Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. dubna 2021 ve věci R 459/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů tohoto řízení, včetně nákladů vynaložených před odvolacím senátem;

                  —

                  uložil Yuliya Bugrey povinnost nahradit žalobkyni náklady tohoto řízení, včetně nákladů vynaložených před odvolacím senátem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 94 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-444/21: Žaloba podaná dne 23. července 2021 – Ryanair v. Komise

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/34

      Žaloba podaná dne 23. července 2021 – Ryanair v. Komise
      (Věc T-444/21)
      (2021/C 357/51)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ryanair DAC (Swords, Irsko) (zástupci: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating a I.-G. Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 12. března 2021 o státní podpoře SA.60113 – Finnair — COVID-19 — hybrid loan 107.2.b; (1) a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná nesprávně použila čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU a dopustila se zjevně nesprávného posouzení v rámci jejího posouzení přiměřenosti podpory s ohledem na újmu způsobenou krizí COVID-19.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná porušila zvláštní ustanovení SFEU a obecné zásady unijního práva, na kterých je založena liberalizace letecké dopravy v EU od konce 80. let 20. století (např. nediskriminace, volný pohyb služeb – použitelné na leteckou dopravu na základě nařízení 1008/2008 (2) – a svoboda usazování).

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná nezahájila formální vyšetřovací řízení i přes závažné obtíže a porušila procesní práva žalované.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění vyplývající z čl. 296 odst. 2 SFEU.

         (1)  Úř. věst. 2021, C 240, s. 14.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 ze dne 24. září 2008 o společných pravidlech pro provozování leteckých služeb ve Společenství (přepracované znění) (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 293, 2008, s. 3 až 20).


title: Věc T-552/20: Usnesení Tribunálu ze dne 2. července 2021 – MD v. Komise

text:
               6.9.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/34

      Usnesení Tribunálu ze dne 2. července 2021 – MD v. Komise
      (Věc T-552/20) (1)

      (2021/C 357/52)
      Jednací jazyk: italština
      Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 371, 3.11.2020.


title: Věc T-615/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2022 – Mood Media Netherlands v. EUIPO – Tailoradio (MOOD MEDIA) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o zrušení – Slovní ochranná známka Evropské unie MOOD MEDIA – Skutečné užívání ochranné známky – Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] – Článek 15 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 18 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] – Důkaz řádného užívání“)

text:
               10.5.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2022 – Mood Media Netherlands v. EUIPO – Tailoradio (MOOD MEDIA)
      (Věc T-615/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Evropské unie MOOD MEDIA - Skutečné užívání ochranné známky - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] - Článek 15 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 18 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] - Důkaz řádného užívání“)
      (2022/C 191/35)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Mood Media Netherlands BV (Naarden, Nizozemsko) (zástupkyně: A. M. Pecoraro, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Tailoradio Srl (Milán, Itálie) (zástupci: M. Franzosi, A. Sobol, F. Santonocito a S. Bernardini, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. července 2020 (věc R 1767/2019-1) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Tailoradio a Mood Media Netherlands.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 24. července 2020 (věc R 1767/2019-1) se zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Mood Media Netherlands BV.

                  4)

                  Společnost Tailoradio Srl ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 390, 16.11.2020.


title: Věc T-325/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. března 2022 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij v. Komise („Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Trh letecké nákladní dopravy – Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Společenstvím a Švýcarskem o letecké dopravě – Koordinace složek cen za služby letecké nákladní dopravy (palivový příplatek, bezpečnostní příplatek, uhrazení provize z příplatků) – Výměna informací – Územní působnost Komise – Jediné a trvající protiprávní jednání – Rovné zacházení – Povinnost uvést odůvodnění – Výše pokuty – Hodnota tržeb – Závažnost protiprávního jednání – Polehčující okolnosti – Vybídnutí k protisoutěžnímu jednání od veřejných orgánů – Přiměřenost – Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“)

text:
               23.5.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/24

      Rozsudek Tribunálu ze dne 30. března 2022 – Koninklijke Luchtvaart Maatschappij v. Komise
      (Věc T-325/17) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh letecké nákladní dopravy - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Společenstvím a Švýcarskem o letecké dopravě - Koordinace složek cen za služby letecké nákladní dopravy (palivový příplatek, bezpečnostní příplatek, uhrazení provize z příplatků) - Výměna informací - Územní působnost Komise - Jediné a trvající protiprávní jednání - Rovné zacházení - Povinnost uvést odůvodnění - Výše pokuty - Hodnota tržeb - Závažnost protiprávního jednání - Polehčující okolnosti - Vybídnutí k protisoutěžnímu jednání od veřejných orgánů - Přiměřenost - Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“)
      (2022/C 207/32)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Amstelveen, Nizozemsko) (zástupce: M. Smeets, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Dawes a C. Vollrath, zmocněnci, ve spolupráci s B. Dohertym, barrister)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc AT.39258 – Nákladní letecká doprava) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a podpůrně na částečně zrušení tohoto rozhodnutí, jakož i snížení částky pokuty, která jí byla uložena.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Evropská komise ponese třetinu vlastních nákladů řízení.

                  3)

                  Společnost Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV ponese vlastní náklady řízení a nahradí dvě třetiny nákladů řízení vynaložených Komisí.

         (1)  Úř. věst. C 239, 24.7.2017.


title: Věc C-623/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Investigatory Powers Tribunal – London- Spojené království) – Privacy International v. Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service, Secret Intelligence Service („Řízení o předběžné otázce – Zpracování osobních údajů v odvětví elektronických komunikací – Poskytovatelé služeb elektronických komunikací – Plošné a nerozlišující předávání provozních a lokalizačních údajů – Zajištění národní bezpečnosti – Směrnice 2002/58/ES – Oblast působnosti – Článek 1 odst. 3 a článek 3 – Důvěrný charakter elektronických sdělení – Ochrana – Článek 5 a čl. 15 odst. 1 – Listina základních práv Evropské unie – Články 7, 8 a 11 a čl. 52 odst. 1 – Článek 4 odst. 2 SEU“)

text:
               14.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 433/2

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Investigatory Powers Tribunal – London- Spojené království) – Privacy International v. Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service, Secret Intelligence Service
      (Věc C-623/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Zpracování osobních údajů v odvětví elektronických komunikací - Poskytovatelé služeb elektronických komunikací - Plošné a nerozlišující předávání provozních a lokalizačních údajů - Zajištění národní bezpečnosti - Směrnice 2002/58/ES - Oblast působnosti - Článek 1 odst. 3 a článek 3 - Důvěrný charakter elektronických sdělení - Ochrana - Článek 5 a čl. 15 odst. 1 - Listina základních práv Evropské unie - Články 7, 8 a 11 a čl. 52 odst. 1 - Článek 4 odst. 2 SEU“)
      (2020/C 433/02)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Investigatory Powers Tribunal – London

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Privacy International

         Žalovaní: Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service, Secret Intelligence Service

         Výrok

                  1)

                  Článek 1 odst. 3, článek 3 a čl. 15 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/136/ES ze dne 25. listopadu 2009, ve spojení s čl. 4 odst. 2 SEU musí být vykládány v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava, která státnímu orgánu umožňuje uložit poskytovatelům služeb elektronických komunikací povinnost předávat bezpečnostním a zpravodajským službám – pro účely zajištění národní bezpečnosti – provozní a lokalizační údaje, spadá do oblasti působnosti této směrnice.

                  2)

                  Článek 15 odst. 1 směrnice 2002/58, ve znění směrnice 2009/136, ve spojení s čl. 4 odst. 2 SEU, jakož i s články 7, 8 a 11 a čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která umožňuje státnímu orgánu uložit poskytovatelům služeb elektronických komunikací – pro účely zajištění národní bezpečnosti – povinnost plošného a nerozlišujícího předávání provozních a lokalizačních údajů bezpečnostním a zpravodajským službám.

         (1)  Úř. věst. C 22, 22.1.2018.


title: Spojené věci C-511/18, C-512/18 a C-520/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État, Cour constitutionnelle – Belgie, Francie) – La Quadrature du Net (C-511/18 a C-512/18), French Data Network (C-511/18 a C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 a C-512/18), Igwan.net (C-511/18) v. Premier ministre (C-511/18 a C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 a C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18), Ministre des Armées (C-511/18), Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY, XX v. Conseil des ministres („Řízení o předběžné otázce – Zpracování osobních údajů v odvětví elektronických komunikací – Poskytovatelé služeb elektronických komunikací – Poskytovatelé hostingových služeb a poskytovatelé přístupu k internetu – Plošné a nerozlišující uchovávání provozních a lokalizačních údajů – Automatizovaná analýza dat – Přístup k datům v reálném čase – Zajištění národní bezpečnosti a boj proti terorismu – Boj proti trestné činnosti – Směrnice 2002/58/ES – Oblast působnosti – Článek 1 odst. 3 a článek 3 – Důvěrný charakter elektronických sdělení – Ochrana – Článek 5 a čl. 15 odst. 1 – Směrnice 2000/31/ES – Oblast působnosti – Listina základních práv Evropské unie – Články 4, 6 až 8 a 11 a čl. 52 odst. 1 – Článek 4 odst. 2 SEU“)

text:
               14.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 433/3

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État, Cour constitutionnelle – Belgie, Francie) – La Quadrature du Net (C-511/18 a C-512/18), French Data Network (C-511/18 a C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 a C-512/18), Igwan.net (C-511/18) v. Premier ministre (C-511/18 a C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 a C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18), Ministre des Armées (C-511/18), Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY, XX v. Conseil des ministres
      (Spojené věci C-511/18, C-512/18 a C-520/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Zpracování osobních údajů v odvětví elektronických komunikací - Poskytovatelé služeb elektronických komunikací - Poskytovatelé hostingových služeb a poskytovatelé přístupu k internetu - Plošné a nerozlišující uchovávání provozních a lokalizačních údajů - Automatizovaná analýza dat - Přístup k datům v reálném čase - Zajištění národní bezpečnosti a boj proti terorismu - Boj proti trestné činnosti - Směrnice 2002/58/ES - Oblast působnosti - Článek 1 odst. 3 a článek 3 - Důvěrný charakter elektronických sdělení - Ochrana - Článek 5 a čl. 15 odst. 1 - Směrnice 2000/31/ES - Oblast působnosti - Listina základních práv Evropské unie - Články 4, 6 až 8 a 11 a čl. 52 odst. 1 - Článek 4 odst. 2 SEU“)
      (2020/C 433/03)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soudy

      Conseil d'État, Cour constitutionnelle

         Účastníci původního řízení

         (Věci C-511/18 a C-512/18)

         Žalobci: La Quadrature du Net (C-511/18 a C-512/18), French Data Network (C-511/18 a C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 a C-512/18), Igwan.net (C-511/18),

         Žalovaní: Premier ministre (C-511/18 a C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 a C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18), Ministre des Armées (C-511/18)

         Za účasti: Privacy International (C-512/18), Center for Democracy and Technology (C-512/18),

         (Věc C-520/18)

         Žalobci: Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY, XX

         Žalovaná: Conseil des ministres

         Za účasti: Child Focus (C-520/18)

         Výrok

                  1)

                  Článek 15 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/136/ES ze dne 25. listopadu 2009, ve spojení s články 7, 8 a 11 a čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že brání legislativním opatřením, která pro účely stanovené v čl. 15 odst. 1 preventivně stanoví plošné a nerozlišující uchovávání provozních a lokalizačních údajů. Naproti tomu čl. 15 odst. 1 směrnice 2002/58, ve znění směrnice 2009/136, ve spojení s články 7, 8 a 11 a čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv nebrání legislativním opatřením,

                              —

                              která za účelem zajištění národní bezpečnosti stanoví možnost přikázat poskytovatelům služeb elektronických komunikací, aby prováděli plošné a nerozlišující uchovávání provozních a lokalizačních údajů v situacích, kdy dotyčný členský stát čelí závažnému ohrožení národní bezpečnosti, které se jeví jako skutečné a aktuální nebo předvídatelné, přičemž rozhodnutí o uložení tohoto příkazu může být předmětem účinného přezkumu soudem nebo nezávislým správním orgánem, jehož rozhodnutí je závazné, a cílem tohoto přezkumu bude ověřit, že nastala některá z těchto situací, jakož i dodržení podmínek a záruk, které musí být stanoveny, a tento příkaz však může být vydán pouze na dobu nezbytně nutnou, avšak s možností prodloužení, pokud ohrožení přetrvává;

                              —

                              která za účelem zajištění národní bezpečnosti, boje proti závažné trestné činnosti a předcházení závažnému ohrožení veřejné bezpečnosti stanoví cílené uchovávání provozních a lokalizačních údajů, které je na základě objektivních a nediskriminačních kritérií vymezeno kategoriemi dotčených osob nebo prostřednictvím zeměpisného kritéria, na dobu nezbytně nutnou, avšak s možností prodloužení;

                              —

                              která za účelem zajištění národní bezpečnosti, boje proti závažné trestné činnosti a předcházení závažnému ohrožení veřejné bezpečnosti stanoví plošné a nerozlišující uchovávání IP adres přidělených zdroji připojení, a to po nezbytně nutnou dobu;

                              —

                              která za účelem zajištění národní bezpečnosti, boje proti trestné činnosti a veřejné bezpečnosti stanoví plošné a nerozlišující uchovávání údajů o totožnosti uživatelů prostředků elektronické komunikace a

                              —

                              která za účelem boje proti závažné trestné činnosti a a fortiori zajištění národní bezpečnosti stanoví možnost přikázat rozhodnutím příslušného orgánu, které podléhá účinnému soudnímu přezkumu, poskytovatelům služeb elektronických komunikací, aby po určenou dobu prováděli urychlené uchování provozních a lokalizačních údajů, jimiž disponují,

                        pokud tato opatření pomocí jasných a přesných pravidel zajišťují při uchovávání dotčených údajů dodržení souvisejících hmotněprávních a procesních podmínek a pokud subjekty údajů mají k dispozici účinné záruky proti riziku zneužití.

                  2)

                  Článek 15 odst. 1 směrnice 2002/58, ve znění směrnice 2009/136, nahlížený ve světle článků 7, 8 a 11 a čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která ukládá poskytovatelům služeb elektronických komunikací, aby prováděli jednak automatizovanou analýzu a shromažďování zejména provozních a lokalizačních údajů v reálném čase a jednak shromažďování technických údajů o umístění používaných koncových zařízení v reálném čase, pokud

                              —

                              je provádění automatizované analýzy omezeno na situace, kdy členský stát čelí závažné hrozbě pro národní bezpečnost, která se jeví jako skutečná a aktuální či předvídatelná, přičemž provádění této analýzy může být předmětem účinného přezkumu soudem nebo nezávislým správním orgánem, jehož rozhodnutí je závazné, a cílem takového přezkumu bude ověřit, že nastala situace, která uvedené opatření odůvodňuje, jakož i dodržení podmínek a záruk, které musí být stanoveny, a

                              —

                              je provádění shromažďování provozních a lokalizačních údajů v reálném čase omezeno na subjekty, u nichž existuje pádný důvod se domnívat, že jsou určitým způsobem zapojeny do teroristických činností, a podléhá předchozímu přezkumu prováděnému soudem nebo nezávislým správním orgánem, jehož rozhodnutí je závazné, aby bylo zajištěno, že takové shromažďování v reálném čase bude povoleno pouze v mezích toho, co je nezbytně nutné. V řádně odůvodněných naléhavých případech musí být přezkum proveden v co nejkratší době.

                  3)

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu (směrnice o elektronickém obchodu) musí být vykládána v tom smyslu, že se nevztahuje na oblast ochrany důvěrnosti komunikace a fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů v rámci služeb informační společnosti, jelikož tato ochrana je upravena – podle okolností – směrnicí 2002/58, ve znění směrnice 2009/136, nebo nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46. Článek 23 odst. 1 nařízení 2016/679 nahlížený ve světle článků 7, 8 a 11 a čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která poskytovatelům veřejných komunikačních služeb on-line a poskytovatelům hostingových služeb ukládá povinnost plošného a nerozlišujícího uchovávání údajů, zejména osobních údajů souvisejících s těmito službami.

                  4)

                  Vnitrostátní soud nemůže uplatnit ustanovení svého vnitrostátního práva opravňující jej k tomu, aby časově omezil účinky prohlášení protiprávnosti, které mu přísluší podle tohoto práva, ve vztahu k vnitrostátním právním předpisům, jež poskytovatelům služeb elektronických komunikací ukládají, zejména za účelem zajištění národní bezpečnosti a boje proti trestné činnosti, povinnost plošného a nerozlišujícího uchovávání provozních a lokalizačních údajů, která je neslučitelná s článkem 15 odst. 1 směrnice 2002/58, ve znění směrnice 2009/163, ve spojení s články 7, 8 a 11 a čl. 52 odst. 1 Listiny. Článek 15 odst. 1 uvedené směrnice vykládaný ve světle zásady efektivity ukládá vnitrostátními trestnímu soudu, aby v trestním řízení zahájeném proti osobám podezřelým ze spáchání trestných činů nepřihlížel k informacím a důkazům, které byly získány prostřednictvím plošného a nerozlišujícího uchovávání provozních a lokalizačních údajů neslučitelného s unijním právem, pokud se tyto osoby nemohou účinně vyjádřit k těmto informacím a důkazům, které spadají do oblasti, jež se vymyká znalosti soudu, a mohou zásadním způsobem ovlivnit posouzení skutkového stavu.

         (1)  Úř. věst. C 392, 29.10.2018.

         Úř. věst. C 408, 12.11.2018.


title: Věc C-611/18 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. října 2020 – Pirelli & C. SpA v. Evropská komise, Prysmian Cavi e Sistemi Srl („Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Evropský trh se silovými kabely – Rozdělení trhu v rámci projektů – Nařízení (ES) č. 1/2003 – Článek 23 odst. 2 – Pravomoci Evropské komise v oblasti pokut – Přičitatelnost protiprávního jednání – Domněnka skutečného výkonu rozhodujícího vlivu – Povinnost uvést odůvodnění – Základní práva – Beneficium ordinis seu excussionis – Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“)

text:
               14.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 433/6

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. října 2020 – Pirelli & C. SpA v. Evropská komise, Prysmian Cavi e Sistemi Srl
      (Věc C-611/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh se silovými kabely - Rozdělení trhu v rámci projektů - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 23 odst. 2 - Pravomoci Evropské komise v oblasti pokut - Přičitatelnost protiprávního jednání - Domněnka skutečného výkonu rozhodujícího vlivu - Povinnost uvést odůvodnění - Základní práva - Beneficium ordinis seu excussionis - Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“)
      (2020/C 433/05)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Pirelli & C. SpA (zástupci: M. Siragusa a G. Rizza, avvocati)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: L. Malferrari, P. Rossi, C. Sjödin a T. Vecchi, zmocněnci), Prysmian Cavi e Sistemi Srl (zástupci: původně C. Tesauro a L. Armati, avvocati, poté V. Roppo a P. Canepa, avvocati)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnost Pirelli & C. SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Společnost Prysmian Cavi e Sistemi Srl ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 408, 12.11.2018.


title: Spojené věci C-720/18 a 721/18: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Ferrari S.p.A. v. DU („Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Ochranné známky – Směrnice 2008/95/ES – Článek 12 odst. 1 – Skutečné užívání ochranné známky – Důkazní břemeno – Článek 13 – Důkaz o užívání ‚pro část výrobků nebo služeb‘ – Ochranná známka označující model automobilu, jehož výroba byla ukončena – Užívání ochranné známky pro náhradní díly, jakož i pro služby související s tímto modelem – Užívání ochranné známky pro ojetá vozidla – Článek 351 SFEU – Úmluva mezi Spolkovou republikou Německo a Švýcarskou konfederací – Vzájemná ochrana patentů, průmyslových vzorů, modelů a známek“)

text:
               14.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 433/7

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Ferrari S.p.A. v. DU
      (Spojené věci C-720/18 a 721/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Ochranné známky - Směrnice 2008/95/ES - Článek 12 odst. 1 - Skutečné užívání ochranné známky - Důkazní břemeno - Článek 13 - Důkaz o užívání ‚pro část výrobků nebo služeb‘ - Ochranná známka označující model automobilu, jehož výroba byla ukončena - Užívání ochranné známky pro náhradní díly, jakož i pro služby související s tímto modelem - Užívání ochranné známky pro ojetá vozidla - Článek 351 SFEU - Úmluva mezi Spolkovou republikou Německo a Švýcarskou konfederací - Vzájemná ochrana patentů, průmyslových vzorů, modelů a známek“)
      (2020/C 433/06)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Ferrari S.p.A.

         Odpůrce: DU

         Výrok

                  1)

                  Článek 12 odst. 1 a článek 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, musí být vykládány v tom smyslu, že je třeba mít za to, že ochranná známka zapsaná pro kategorii výrobků a náhradních dílů, které je tvoří, je „skutečně užívána“ ve smyslu uvedeného čl. 12 odst. 1 pro všechny výrobky náležející do této kategorie a náhradní díly, které je tvoří, byla-li takto užívána pouze pro některé z těchto výrobků, jako jsou drahé luxusní sportovní vozy, nebo pouze pro náhradní díly nebo příslušenství některých uvedených výrobků, ledaže by z relevantních skutkových okolností a důkazů vyplývalo, že spotřebitel, který si přeje získat tyto výrobky, bude tyto výrobky vnímat tak, že tvoří autonomní podkategorii kategorie výrobků, pro kterou byla dotyčná ochranná známka zapsána.

                  2)

                  Článek 12 odst. 1 směrnice 2008/95 musí být vykládán v tom smyslu, že ochranná známka může být skutečně užívána svým majitelem, když tento majitel opětovně prodá použité výrobky, které byly pod touto ochrannou známkou uvedeny na trh.

                  3)

                  Článek 12 odst. 1 směrnice 2008/95 musí být vykládán v tom smyslu, že ochranná známka je skutečně užívána svým majitelem, jestliže tento majitel poskytuje určité služby pro výrobky, které byly pod touto ochrannou známkou na trh uvedeny dříve, za podmínky, že tyto služby jsou poskytovány pod uvedenou ochrannou známkou.

                  4)

                  Článek 351 první pododstavec SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že umožňuje soudu členského státu, aby použil takovou úmluvu uzavřenou mezi členským státem Evropské unie a třetím státem před 1. lednem 1958, nebo pro státy, které přistoupily k Unii, přede dnem jejich přistoupení, jako je úmluva mezi Švýcarskem a Německem o vzájemné ochraně patentů, průmyslových vzorů, modelů a známek, podepsaná v Berlíně dne 13. dubna 1892, ve znění změn a doplňků, která stanoví, že je užívání ochranné známky zapsané v tomto členském státě na území tohoto třetího státu třeba zohlednit pro určení, zda tato ochranná známka byla „skutečně užívána“ ve smyslu čl. 12 odst. 1 směrnice 2008/95, do doby, než některý z prostředků uvedených v druhém pododstavci čl. 351 SFEU umožní odstranit případné neslučitelnosti mezi Smlouvu o FEU a touto úmluvou.

                  5)

                  Článek 12 odst. 1 směrnice 2008/95 musí být vykládán v tom smyslu, že důkazní břemeno ohledně skutečnosti, že ochranná známka byla „skutečně užívána“ ve smyslu tohoto ustanovení, nese majitel této ochranné známky.

         (1)  Úř. věst. C 54, 11.2.2019.


title: Věc C-112/19: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 28. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Aachen – Německo) – Marvin M. v. Kreis Heinsberg („Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2006/126/ES – Článek 2 odst. 1 a čl. 11 odst. 4 – Řidičské průkazy – Vzájemné uznávání – Rozsah povinnosti uznávat – Řidičský průkaz, který je předmětem výměny – Výměna provedená v okamžiku, kdy bylo řidičské oprávnění odňato členským státem původního vydání – Podvod – Odmítnutí uznat průkaz vydaný v rámci výměny“)

text:
               14.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 433/8

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 28. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Aachen – Německo) – Marvin M. v. Kreis Heinsberg
      (Věc C-112/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2006/126/ES - Článek 2 odst. 1 a čl. 11 odst. 4 - Řidičské průkazy - Vzájemné uznávání - Rozsah povinnosti uznávat - Řidičský průkaz, který je předmětem výměny - Výměna provedená v okamžiku, kdy bylo řidičské oprávnění odňato členským státem původního vydání - Podvod - Odmítnutí uznat průkaz vydaný v rámci výměny“)
      (2020/C 433/07)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Aachen

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Marvin M.

         Žalovaný: Kreis Heinsberg

         Výrok

                  1)

                  Článek 2 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES ze dne 20. prosince 2006 o řidičských průkazech musí být vykládán v tom smyslu, že vzájemné uznávání bez jakýchkoli formalit, které upravuje, se vztahuje na řidičský průkaz vydaný na základě výměny podle čl. 11 odst. 1 této směrnice s výhradou výjimek upravených uvedenou směrnicí.

                  2)

                  Článek 11 odst. 4 druhý pododstavec směrnice 2006/126 musí být vykládán v tom smyslu, že umožňuje členskému státu, aby odmítl uznat řidičský průkaz, který byl předmětem výměny podle čl. 11 odst. 1 této směrnice, z důvodu, že tento členský stát před touto výměnou odňal řidičské oprávnění držiteli tohoto průkazu.

         (1)  Úř. věst. C 172, 20.5.2019.


title: Věc C-243/19: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – A v. Veselības ministrija („Řízení o předběžné otázce – Sociální zabezpečení – Nařízení (ES) č. 883/2004 – Článek 20 odst. 2 – Směrnice 2011/24/EU – Článek 8 odst. 1 a 5, jakož i odstavec 6 písm. d) – Zdravotní pojištění – Nemocniční péče poskytovaná v jiném členském státě, než je – Odmítnutí udělit předchozí povolení – Nemocniční léčba, která může být účinně zajištěna v členském státě, v němž je pacient pojištěn – Článek 21 Listiny základních práv Evropské unie – Rozdílné zacházení na základě náboženského vyznání“)

text:
               14.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 433/9

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – A v. Veselības ministrija
      (Věc C-243/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení - Nařízení (ES) č. 883/2004 - Článek 20 odst. 2 - Směrnice 2011/24/EU - Článek 8 odst. 1 a 5, jakož i odstavec 6 písm. d) - Zdravotní pojištění - Nemocniční péče poskytovaná v jiném členském státě, než je - Odmítnutí udělit předchozí povolení - Nemocniční léčba, která může být účinně zajištěna v členském státě, v němž je pacient pojištěn - Článek 21 Listiny základních práv Evropské unie - Rozdílné zacházení na základě náboženského vyznání“)
      (2020/C 433/08)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: A

         Žalovaný: Veselības ministrija

         Výrok

                  1)

                  Článek 20 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení ve spojení s čl. 21 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby členský stát, ve kterém má pojištěnec bydliště, odmítl udělit tomuto pojištěnci povolení upravené v čl. 20 odst. 1 tohoto nařízení, pokud je v tomto členském státě dostupná nemocniční léčba, o jejíž zdravotní účinnosti není pochyb, ale uplatňovaný způsob léčby odporuje náboženskému přesvědčení tohoto pojištěnce.

                  2)

                  Článek 8 odst. 5 a odst. 6 písm. d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU ze dne 9. března 2011 o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči ve spojení s čl. 21 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát, v němž je pacient pojištěn, odmítl udělit tomuto pacientovi povolení upravené v čl. 8 odst. 1 této směrnice, pokud je v tomto členském státě dostupná nemocniční léčba, o jejíž zdravotní účinnosti není pochyb, ale uplatňovaný způsob léčby odporuje náboženskému přesvědčení tohoto pacienta, ledaže je toto odmítnutí objektivně odůvodněno legitimním cílem týkajícím se zajištění kapacity pro léčbu nebo způsobilosti lékařských odborníků a představuje přiměřený a nezbytný prostředek k dosažení tohoto cíle, což musí ověřit předkládající soud.

         (1)  Úř. věst. C 182, 27.5.2019.


title: Věc C-273/19 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 22. října 2020 – Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Rozhodčí doložka – Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 – Článek 52 – Nařízení (ES) č. 2321/2002 – Rozhodnutí č. 1513/2002/ES – Grantová dohoda – Projekt Sensation – Šestý rámcový program – Uznatelné náklady – Střet zájmů – Důkazní břemeno – Výkazy pracovní doby – Zpráva o auditu – Důkazní hodnota – Zásada řádného finančního řízení – Zásada proporcionality“)

text:
               14.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 433/10

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 22. října 2020 – Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) v. Evropská komise
      (Věc C-273/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Rozhodčí doložka - Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 - Článek 52 - Nařízení (ES) č. 2321/2002 - Rozhodnutí č. 1513/2002/ES - Grantová dohoda - Projekt Sensation - Šestý rámcový program - Uznatelné náklady - Střet zájmů - Důkazní břemeno - Výkazy pracovní doby - Zpráva o auditu - Důkazní hodnota - Zásada řádného finančního řízení - Zásada proporcionality“)
      (2020/C 433/09)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (zástupci: V. Christianos a D. Karagounis, dikigoroi)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: O. Verheecke a A. Katsimerou, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 182, 27.5.2019.


title: Věc C-274/19 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 22. října 2020 – Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 – Nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002 – Nařízení (ES) č. 1906/2006 – Grantová dohoda Actibio – Projekt Actibio – Sedmý rámcový program – Uznatelné náklady – Střet zájmů – Důkazní břemeno – Výkazy pracovní doby – Zpráva o auditu – Důkazní hodnota – Zásada proporcionality“)

text:
               14.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 433/10

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 22. října 2020 – Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) v. Evropská komise
      (Věc C-274/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 - Nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002 - Nařízení (ES) č. 1906/2006 - Grantová dohoda Actibio - Projekt Actibio - Sedmý rámcový program - Uznatelné náklady - Střet zájmů - Důkazní břemeno - Výkazy pracovní doby - Zpráva o auditu - Důkazní hodnota - Zásada proporcionality“)
      (2020/C 433/10)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (zástupci: V. Christianos, dikigoros)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: O. Verheecke a A. Katsimerou, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 182, 27.5.2019.


title: Věc C-275/19: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 22. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal de Justiça – Portugalsko) – Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd v. Santa Casa da Misericórdia de Lisboa („Řízení o předběžné otázce – Postup při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti – Pojem ‚technický předpis‘ – Povinnost členských států oznámit Evropské komisi každý návrh technického předpisu – Neuplatnitelnost neoznámeného technického předpisu vůči jednotlivcům – Nepoužitelnost na poskytovatele služeb“)

text:
               14.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 433/11

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 22. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal de Justiça – Portugalsko) – Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd v. Santa Casa da Misericórdia de Lisboa
      (Věc C-275/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Postup při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti - Pojem ‚technický předpis‘ - Povinnost členských států oznámit Evropské komisi každý návrh technického předpisu - Neuplatnitelnost neoznámeného technického předpisu vůči jednotlivcům - Nepoužitelnost na poskytovatele služeb“)
      (2020/C 433/11)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Supremo Tribunal de Justiça

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd

         Žalovaná: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

         Za přítomnosti: Sporting Clube de Braga, Sporting Clube de Braga – Futebol, SAD

         Výrok

                  1)

                  Článek 1 bod 5 směrnice Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů, ve znění směrnice Rady 88/182/EHS ze dne 22. března 1988, musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava, která stanoví, že právo provozovat hazardní hry je vyhrazeno státu a může být vykonáváno pouze podniky s právní formou akciové společnosti, kterým dotyčný členský stát udělí příslušnou koncesi, a která stanoví podmínky a oblasti výkonu této činnosti, nepředstavuje „technický předpis“ ve smyslu tohoto ustanovení.

                  2)

                  Článek 1 bod 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/48/ES ze dne 20. července 1998, ve spojení s čl. 1 bodem 5 této směrnice ve znění změn musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava, která stanoví, že výhradní provozování některých hazardních her svěřené veřejnému subjektu pro celé území státu zahrnuje i provozování na internetu, představuje „technický předpis“ ve smyslu prvního z těchto ustanovení, jehož neoznámení Evropské komisi v souladu s čl. 8 odst. 1 uvedené směrnice ve znění změn způsobuje, že tuto právní úpravu nelze uplatňovat vůči jednotlivcům.

         (1)  Úř. věst. C 206, 17.6.2019.


title: Věc C-321/19: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Německo) – BY, CZ v. Spolková republika Německo („Řízení o předběžné otázce – Směrnice 1999/62/ES – Směrnice 2006/38/ES – Výběr poplatků za užívání určitých pozemních komunikací těžkými nákladními vozidly – Článek 7 odst. 9 – Článek 7a odst. 1 a 2 – Mýtné – Zásada návratnosti nákladů na pozemní komunikace – Náklady na pozemní komunikace – Náklady na provoz – Náklady na dopravní policii – Překročení nákladů – Přímý účinek – Dodatečné odůvodnění nepřiměřeně vysoké sazby mýtného – Časové omezení účinků rozsudku“)

text:
               14.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 433/12

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Německo) – BY, CZ v. Spolková republika Německo
      (Věc C-321/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 1999/62/ES - Směrnice 2006/38/ES - Výběr poplatků za užívání určitých pozemních komunikací těžkými nákladními vozidly - Článek 7 odst. 9 - Článek 7a odst. 1 a 2 - Mýtné - Zásada návratnosti nákladů na pozemní komunikace - Náklady na pozemní komunikace - Náklady na provoz - Náklady na dopravní policii - Překročení nákladů - Přímý účinek - Dodatečné odůvodnění nepřiměřeně vysoké sazby mýtného - Časové omezení účinků rozsudku“)
      (2020/C 433/13)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

         Účastnice původního řízení

         Žalobci: BY, CZ

         Žalovaná: Spolková republika Německo

         Výrok

                  1)

                  Článek 7 odst. 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/62/ES ze dne 17. června 1999 o výběru poplatků za užívání určitých pozemních komunikací těžkými nákladními vozidly, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/38/ES ze dne 17. května 2006, musí být vykládán v tom smyslu, že náklady na dopravní policii nespadají pod pojem „náklady na provoz“ ve smyslu tohoto ustanovení.

                  2)

                  Článek 7 odst. 9 směrnice 1999/62, ve znění směrnice 2006/38, musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby vážené průměrné mýtné překračovalo náklady na pozemní komunikace dané sítě pozemních komunikací o 3,8 % nebo o 6 % z důvodu nezanedbatelných chyb ve výpočtu nebo z důvodu zohlednění nákladů, které nespadají pod pojem „náklady na pozemní komunikace“ ve smyslu tohoto ustanovení.

                  3)

                  Jednotlivec se vůči členskému státu může před vnitrostátními soudy dovolávat přímo povinnosti zohlednit pouze náklady na pozemní komunikace uvedené v čl. 7 odst. 9 směrnice 1999/62, ve znění směrnice 2006/38, kterou ukládá toto ustanovení, jakož i čl. 7a odst. 1 a 2 této směrnice, pokud tento stát tuto povinnost nesplnil, nebo pokud ji provedl nesprávně.

                  4)

                  Směrnice 1999/62, ve znění směrnice 2006/38, vykládaná ve světle bodu 138 rozsudku ze dne 26. září 2000, Komise v. Rakousko (C 205/98, EU:C:2000:493), musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby byla nepřiměřeně vysoká sazba mýtného dodatečně odůvodněna novým výpočtem nákladů na pozemní komunikace předloženým v rámci soudního řízení.

         (1)  Úř. věst. C 220, 1. 7. 2019.


title: Věc C-576/19 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 29. října 2020 – Intercept Pharma Ltd, Intercept Pharmaceuticals, Inc. v. Evropská agentura pro léčivé přípravky („Kasační opravný prostředek – Přístup k dokumentům orgánů, institucí a jiných subjektů Unie – Nařízení (ES) č. 1049/2001 – Článek 4 odst. 2 druhá odrážka – Výjimka týkající se ochrany soudního řízení – Článek 4 odst. 2 první odrážka – Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů – Dokumenty předložené v rámci žádosti o registraci humánního léčivého přípravku – Rozhodnutí zpřístupnit dokumenty třetí osobě“)

text:
               14.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 433/13

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 29. října 2020 – Intercept Pharma Ltd, Intercept Pharmaceuticals, Inc. v. Evropská agentura pro léčivé přípravky
      (Věc C-576/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Přístup k dokumentům orgánů, institucí a jiných subjektů Unie - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Článek 4 odst. 2 druhá odrážka - Výjimka týkající se ochrany soudního řízení - Článek 4 odst. 2 první odrážka - Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů - Dokumenty předložené v rámci žádosti o registraci humánního léčivého přípravku - Rozhodnutí zpřístupnit dokumenty třetí osobě“)
      (2020/C 433/14)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Intercept Pharma Ltd, Intercept Pharmaceuticals, Inc. (zástupci: L. Tsang, solicitor a F. Campbell, barrister, J. Mulryne a E. Amos, solicitors)

         Další účastnice řízení: Evropská agentura pro léčivé přípravky (zástupci: T. Jabłoński, S. Drosos, R. Pita, S. Marino a H. Kerr, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Intercept Pharma Ltd a Intercept Pharmaceuticals, Inc. ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro léčivé přípravky (EMA).

         (1)  Úř. věst. C 432, 23.12.2019.