title: Věc C-55/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Verwaltungsgericht Köln ze dne  26. ledna 2006  ve věci Arcor AG & Co. KG proti Spolkové republice Německo, účastník, který předložil své vyjádření: Deutsche Telekom AG

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Verwaltungsgericht Köln ze dne 26. ledna 2006 ve věci Arcor AG & Co. KG proti Spolkové republice Německo, účastník, který předložil své vyjádření: Deutsche Telekom AG
   (Věc C-55/06)
   (2006/C 96/05)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Verwaltungsgericht Köln (Německo) ze dne 26. ledna 2006 ve věci Arcor AG & Co. KG proti Spolkové republice Německo, účastník řízení, který předložil své vyjádření: Deutsche Telekom AG, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 2. února 2006, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Verwaltungsgericht Köln žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Má být čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 2887/2000 (1) chápán tak, že podmínky nákladové orientace podle čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 2887/2000 představují minimální požadavky v tom smyslu, že vnitrostátní právo členských států se nesmí od této úrovně odchýlit v neprospěch oprávněných operátorů?

               2)

               Zahrnuje požadavek nákladové orientace podle čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 2887/2000 i předpokládané úroky a předpokládané odpisy?

               3)

               V případě kladné odpovědi na otázku 2:

                           a)

                           Je základem pro výpočet těchto úroků a odpisů reprodukční hodnota investičního majetku po odečtení odpisů provedených až do okamžiku ocenění, nebo je základem pro výpočet výlučně reprodukční časová hodnota vyjádřená aktuálními cenami v okamžiku ocenění?

                           b)

                           Musí být náklady uplatněné jako základ pro výpočet předpokládaných úroků a odpisů, zejména ty, které není možné přímo přiřadit k určitému plnění (všeobecné výdaje) prokázány v každém případě prostřednictvím srozumitelných dokladů o nákladech oznámeného operátora?

                           c)

                           V případě úplně, nebo částečně záporné odpovědi na otázku b):
                           Může být výkaz výdajů proveden místo toho oceněním na základě analytického modelu nákladů?
                           Které metodické a jiné obsahové požadavky musí tato alternativa splňovat?

                           d)

                           Má vnitrostátní regulační orgán v rámci svých pravomocí podle čl. 4 odstavců 1 až 3 nařízení (ES) č. 2887/2000 při kontrole nákladové orientace určitý prostor pro uvážení, podléhající jen omezenému soudnímu přezkumu?

                           e)

                           V případě kladné odpovědi na otázku d):
                           Vztahuje se tento prostor pro uvážení zejména také na metodu výpočtu nákladů, jakož i otázek stanovení přiměřených předpokládaných úroků (pro cizí kapitál nebo vlastní kapitál) a na přiměřenou dobu odpisů?
                           Jaké jsou meze tohoto prostoru pro uvážení?

                           f)

                           Slouží požadavky nákladové orientace přinejmenším také ochraně práv soutěžitelů jako oprávněných operátorů a to s tím důsledkem, že tito soutěžitelé mohou požadovat právní ochranu proti poplatkům za zpřístupnění, které se neorientují podle nákladů?

                           g)

                           Nese oznámený operátor nevýhodu neprokazatelnosti (důkazní břemeno), pokud náklady nejsou zcela, nebo zčásti prokazatelné při provádění dohledu podle článku 4 nařízení (ES) č. 2887/2000, nebo v na něj navazujícím soudním řízení?

                           h)

                           V případě kladné odpovědi na otázky f) a g):
                           Nese oznámený operátor důkazní břemeno nákladové orientace také tehdy, pokud některý soutěžitel jako oprávněný operátor žalobou napadne schválení poplatků vydané regulačním orgánem podle vnitrostátního práva s odůvodněním, že schválené poplatky za zpřístupnění jsou v důsledku chybějící nákladové orientace příliš vysoké?

      (1)  Úř. věst. L 336, s. 4.


title: Věc T-584/11: Žaloba podaná dne 15. listopadu 2011 — Atlas Transport v. OHIM — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/27

         Žaloba podaná dne 15. listopadu 2011 — Atlas Transport v. OHIM — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)
   (Věc T-584/11)
   2012/C 32/57
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Atlas Transport GmbH (Düsseldorf, Německo) (zástupci: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern a B. Weichhaus, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Alfred Hartmann (Leer, Německo)

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. září 2011 ve věci R 2262/2010-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na zrušení práv: Slovní ochranná známka „ATLAS TRANSPORT“ pro služby zařazené do třídy 39

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastník řízení navrhující zrušení práv majitelky ochranné známky Společenství: Alfred Hartmann

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na zrušení práv

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Odvolání bylo vyhověno

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení pravidla 40 odst. 5 ve spojení s pravidlem 22 prováděcího nařízení č. 2848/95 v důsledku nesprávného posouzení důkazů; porušení článku 15 nařízení č. 207/2009 tím, že se žalovaný sám na základě doslovného výkladu zabýval otázkou, zda dochází k užívání ve vztahu k odpovídajícím službám, které by vedlo k zachování práva; porušení čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009 tím, že žalovaný pro účely určení významu pojmu „doprava“ zohlednil pouze jeden zdroj a tento význam vyhodnotil nedostatečně a v rozporu s povinností řádné péče; porušení čl. 75 první věty nařízení č. 207/2009 tím, že žalovaný svůj právní názor jasně nepodepřel; porušení čl. 75 druhé věty a čl. 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009 v důsledku porušení práva být vyslechnut.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2004 ve věci T-198/01, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisi Evropských společenství (Státní podpora — Žaloba na zrušení — Kritérium soukromého věřitele — Podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích — Právo na obhajobu — Odůvodnění)

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/15

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 8. července 2004
   ve věci T-198/01, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Státní podpora - Žaloba na zrušení - Kritérium soukromého věřitele - Podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích - Právo na obhajobu - Odůvodnění)
   (2004/C 239/30)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci 198/01, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, se sídlem v Ilmenau (Německo), zastoupená původně S. Gerritem a C. Arholdem, poté C. Arholdem a N. Wimmerem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: V. Kreuschitz a V. Di Bucci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), podporované Schott Glass, se sídlem v Mohuči (Německo), zastoupenou U. Soltészem, advokátem, jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2002/185/ES ze dne 12. června 2001 vztahujícího se ke státní podpoře poskytnuté Spolkovou republikou Německo společnosti Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (Německo) (Úř. věst. 2002, L 62, s. 30), Soud (pátý rozšířený senát), ve složení R. García-Valdecas, předseda, P. Lindh, J. D. Cooke, H. Legal a M. E. Martins Ribeiro, soudci, tajemník: D. Christensen, rada, vydal dne 8. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyni se ukládá náhrada jejích vlastních nákladů, jakož i nákladů Komise a vedlejšího účastníka v hlavním řízení a v řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 303, 27.10.2001.


title: Věc T-154/15: Žaloba podaná dne 27. března 2015 – Jaber v. Rada

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/22

         Žaloba podaná dne 27. března 2015 – Jaber v. Rada
   (Věc T-154/15)
   (2015/C 190/26)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Aiman Jaber (Lattakia, Sýrie) (zástupci: A. Boesch, D. Amaudruz a M. Ponsard, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               nařídil připojení soudního spisu z řízení ve věci T-653/11;

               —

               vyhradil žalobci právo na repliku a předložit při té příležitosti nové podklady a předvolat svědky;

               —

               v rozsahu, v němž se týkají žalobce, zrušil:

                           —

                           prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/108 ze dne 26. ledna 2015;

                           —

                           prováděcí nařízení Rady (SZBP) 2015/117 ze dne 26. ledna 2015;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody, které jsou v podstatě totožné s důvody či podobné důvodům uplatňovaným v rámci věci T-653/11, Jaber v. Rada (1).

      (1)  Úř. věst. C 58, s. 12.


title: Věc C-7/07: Žaloba podaná dne 15. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/5

         Žaloba podaná dne 15. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-7/07)
   (2007/C 69/09)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: W. Wils, zmocněnec)

      Žalovaná: Francouzská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Francouzská republika tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/84/ES ze dne 27. září 2001 o právu na opětný prodej ve prospěch autora originálu uměleckého díla (1), a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice 2001/84/ES uplynula dne 31. prosince 2005.

      (1)  Úř. věst. L 272, s. 32; Zvl. vyd. 17/01, s. 240.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. května 2005 ve věci T-22/04, Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Westlife — Starší národní ochranná známka West — Nebezpečí záměny — Podobnost označení)

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/19

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 4. května 2005
   ve věci T-22/04, Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Westlife - Starší národní ochranná známka West - Nebezpečí záměny - Podobnost označení)
   (2005/C 171/34)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-22/04, Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH, se sídlem v Hamburku (Německo), zastoupená P. Koch Morenem, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnkyně: S. Laitinen), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM byla Bluenet Ltd, se sídlem v Limerick (Irsko), jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. listopadu 2003 (věc R 238/2002-2) týkajícímu se námitkového řízení majitele ochranné známky West proti přihlášce ochranné známky Westlife, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, N. J. Forwood a S. Papasavvas, soudci, vedoucí soudní kanceláře: B. Pastor, náměstkyně vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 4. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 17. listopadu 2003 (věc R 238/2002-2) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady, jakož i náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc C-615/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. listopadu 2013 ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. září 2013 ve věci T-214/11, ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) v Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EÚBP)

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/6

      Kasační opravný prostředek podaný dne 27. listopadu 2013 ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. září 2013 ve věci T-214/11, ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) v Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EÚBP)
      (Věc C-615/13 P)
      (2014/C 71/09)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (zástupce: P. Kirch, advokát)

         Další účastníci řízení: Evropský úřad pro bezpečnost potravin, Evropská komise

         Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek (navrhovatelů)

      Navrhovatelé navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2013 ve věci T-214/11;

                  —

                  uložil EÚBP náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu kasačního opravného prostředku předkládají navrhovatelé tři důvody.

                  1)

                  První důvod kasačního opravného prostředku, vycházející z nesprávného použití právního pojmu „osobní údaje“, jak je definován v článku 2 nařízení č. 45/2001 (1).
                  Tribunál se dopustil nesprávného posouzení, když shledal, že kombinace jmen a stanovisek tvoří „osobní údaje“. Pojem „osobní údaje“ nezahrnuje stanoviska sdělená v rámci veřejného výboru, k účasti ve kterém jsou odborníci, jejichž jména a další osobní údaje jsou veřejné, vyzváni kvůli jejich odborným znalostem.

                  2)

                  Druhý důvod kasačního opravného prostředku, vycházející z nesprávného použití čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení č. 1049/2001 (2) a čl. 8 písm. b) nařízení č.45/2001, pokud jde o rozsah, postup a podstatu těchto ustanovení, zejména tím, že neposoudil a nevyvážil všechny zájmy chráněné těmito ustanoveními.
                  Tribunál nevzal v úvahu všechny aspekty ustanovení, která měla být použita: čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení č. 1049/2001 a čl. 8 písm. b) nařízení č. 45/2001. Taktéž neposoudil a nezohlednil různé zájmy chráněné v rámci obou ustanovení.

                  3)

                  Třetí důvod kasačního opravného prostředku, vycházející z porušení článku 5 SFEU tím, že Tribunál uložil žalobcům nepřiměřené důkazní břemeno a vyžadoval od nich, aby prokázali nutnost předání informací a rozsah chráněných oprávněných zájmů.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 102).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Věc C-101/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Stuttgart (Německo) dne 27. února 2012 — Herbert Schaible v. Land Baden-Württemberg

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Stuttgart (Německo) dne 27. února 2012 — Herbert Schaible v. Land Baden-Württemberg
   (Věc C-101/12)
   2012/C 133/35
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Stuttgart

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Herbert Schaible

      Žalovaná: Land Baden-Württemberg

      Předběžné otázky

   Soudnímu dvoru Evropské unie jsou kladeny otázky, zda jsou povinnosti žalobce spočívající

               a)

               v identifikaci jednotlivých kusů zvířat podle čl. 3 odst. 1 a čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 21/2004 (1),

               b)

               v provádění elektronické identifikace jednotlivých kusů zvířat podle čl. 9 odst. 3 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 21/2004, ve znění nařízení (ES) č. 1560/2007 (2), a ve

               c)

               ve vedení evidence C podle čl. 5 odst. 1 ve spojení s oddílem B bodem 2 přílohy k nařízení (ES) č. 21/2004

         slučitelné s nadřazenými normami unijního práva, a tedy platné.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 21/2004 ze dne 17. prosince 2003 o stanovení systému identifikace a evidence ovcí a koz a o změně nařízení (ES) č. 1782/2003 a směrnic 92/102/EHS a 64/432/EHS (Úř. věst. L 5, s. 8; Zvl. vyd. 03/42, s. 56).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1560/2007 ze dne 17. prosince 2007, kterým se mění nařízení (ES) č. 21/2004, pokud jde o datum zavedení elektronické identifikace ovcí a koz (Úř. věst. L 340, s. 25).


title: Věc C-240/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank te Rotterdam (Nizozemsko) dne 18. května 2012 — Trestní řízení proti EBS Le relais Nord-Pas-De-Calais

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank te Rotterdam (Nizozemsko) dne 18. května 2012 — Trestní řízení proti EBS Le relais Nord-Pas-De-Calais
   (Věc C-240/12)
   2012/C 243/08
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank te Rotterdam

      Účastnice původního trestního řízení

   EBS Le relais Nord-Pas-De-Calais

      Předběžné otázky

               1)

               Jedná se v případě přepravy odpadů prováděné prostřednictvím námořního plavidla z členského státu EU (v projednávané věci Francie) do země, na kterou se nevztahuje rozhodnutí OECD (v projednávané věci Spojených arabských emirátů), o „tranzit“ ve smyslu nařízení č. 259/93 (1) a č. 1013/2006 (2), pokud plavidlo během své plavby zakotví v přístavu jiného členského státu EU (v projednávané věci v přístavu v Rotterdamu)?

               2)

               Bude odpověď na otázku 1 odlišná, pokud jsou tyto odpady

                           —

                           v uvedeném přístavu skladovány nebo přeloženy nebo

                           —

                           vyloděny, nebo

                           —

                           pokud byl ohledně těchto odpadů podán návrh na propuštění do příslušného celního režimu?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 259/93 ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole (Úř. věst. L 30, s. 1; Zvl. vyd. 15/02, s. 176).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů (Úř. věst. L 190, s. 1).


title: Věc T-432/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2013 — Vivendi v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Zneužití dominantního postavení — Francouzský trh s vysokorychlostním připojením a telefonními službami — Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti — Nedostatek zájmu ze strany Společenství — Význam tvrzeného protiprávního jednání pro fungování vnitřního trhu — Možnost prokázat existenci tvrzeného protiprávního jednání“ )

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/11

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2013 — Vivendi v. Komise
   (Věc T-432/10) (1)

   (Hospodářská soutěž - Zneužití dominantního postavení - Francouzský trh s vysokorychlostním připojením a telefonními službami - Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti - Nedostatek zájmu ze strany Společenství - Význam tvrzeného protiprávního jednání pro fungování vnitřního trhu - Možnost prokázat existenci tvrzeného protiprávního jednání)
   2013/C 352/20
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Vivendi (Paříž, Francie) (zástupci: původně M. Struys, O. Fréget a J. Y. Ollier, poté M. Struys, O. Fréget a L. Eskenazi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Mongin a N. von Lingen, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Orange, dříve France Télécom (Paříž, Francie) (zástupce: S. Hautbourg, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2010) 4730 ze dne 2. července 2010, kterým se zamítá stížnost podaná žalobkyní proti společnosti France Télécom pro údajné zneužívání dominantního postavení na francouzském trhu s vysokorychlostním připojením a telefonními službami (věc COMP/C 1/39.653 — Vivendi & Iliad/France Télécom).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Vivendi ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Společnost Orange ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 317, 20.11.2010.


title: Věc T-169/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2012 — DEI v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Zneužití dominantního postavení — Řecké trhy s dodávkami hnědého uhlí a řecký velkoobchodní trh s elektřinou — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení čl. 86 odst. 1 ES ve spojení s článkem 82 ES — Poskytnutí nebo zachování platnosti práv na těžbu hnědého uhlí udělených Řeckou republikou ve prospěch veřejnoprávního podniku“ )

text:
               10.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/11

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2012 — DEI v. Komise
   (Věc T-169/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Zneužití dominantního postavení - Řecké trhy s dodávkami hnědého uhlí a řecký velkoobchodní trh s elektřinou - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení čl. 86 odst. 1 ES ve spojení s článkem 82 ES - Poskytnutí nebo zachování platnosti práv na těžbu hnědého uhlí udělených Řeckou republikou ve prospěch veřejnoprávního podniku)
   2012/C 343/13
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atény, Řecko) (zástupce: P. Anestis, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Christoforou, A. Bouquet a A. Antoniadis, zmocněnci, ve spolupráci s A. Oikonomouem, advokátem)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Řecká republika (zástupci: K. Boskovits a P. Mylonopoulos, zmocněnci, původně ve spolupráci s A. Komninosem a M. Marinosem, poté M. Marinosem, advokáty)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Energeiaki Thessalonikis AE (Echedoros, Řecko); a Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA) (Kifissia, Řecko) (zástupci: P. Skouris a E. Trova, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2008) 824 final ze dne 5. března 2008 o poskytnutí nebo zachování práv na těžbu hnědého uhlí pro společnost DEI Řeckou republikou.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise C (2008) 824 final ze dne 5. března 2008 o poskytnutí nebo zachování práv na těžbu hnědého uhlí pro společnost Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) Řeckou republikou se zrušuje.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady a nahradí náklady vynaložené společností DEI.

               3)

               Řecká republika, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA) a Energeiaki Thessalonikis AE ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 19.7.2008.


title: Věc C-24/09: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. března 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta domstolen — Švédsko) — Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening v. AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad ( „Článek 104 odstavec 3 první pododstavec jednacího řádu — Směrnice 85/337/ES — Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí — Směrnice 96/61 — Integrovaná prevence a omezování znečištění — Účast veřejnosti na rozhodování v oblasti životního prostředí — Právo podat odvolání proti rozhodnutím o povolení záměrů, které mohou mít významný vliv na životní prostředí“ )

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/12

         Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. března 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta domstolen — Švédsko) — Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening v. AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad
   (Věc C-24/09) (1)

   („Článek 104 odstavec 3 první pododstavec jednacího řádu - Směrnice 85/337/ES - Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí - Směrnice 96/61 - Integrovaná prevence a omezování znečištění - Účast veřejnosti na rozhodování v oblasti životního prostředí - Právo podat odvolání proti rozhodnutím o povolení záměrů, které mohou mít významný vliv na životní prostředí“)
   2010/C 134/18
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Högsta domstolen

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening

      Žalovaný: AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Högsta domstolen — Výklad čl. 1 odst. 2, čl. 6 odst. 4 a článku 10a směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003 o účasti veřejnosti na vypracovávání některých plánů a programů týkajících se životního prostředí a o změně směrnic Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, pokud jde o účast veřejnosti a přístup k právní ochraně — Prohlášení Komise (Úř. věst. L 156, s. 17) — Výklad čl. 2 bodu 14 a článku 15a směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění (Úř. věst. L 257, s. 26; Zvl. vyd. 15/03, s. 80) ve znění směrnice 2003/35/ES — Vnitrostátní právní předpisy opravňující místní nezisková sdružení účastnit se předchozího povolovacího řízení činností nebezpečných pro životní prostředí, ale podmiňující právo podat opravný prostředek proti rozhodnutím o povolení tím, že předmětem činnosti uvedeným ve stanovách je ochrana životního prostředí a že toto sdružení vyvíjí činnost minimálně po dobu posledních tří let a že má minimálně 2 000 členů

      Výrok

               1)

               Osoby z řad dotčené veřejnosti ve smyslu čl. 1 odst. 2 a článku 10a směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003, jakož i ve smyslu čl. 2 bodu 14 a článku 15a směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění, ve znění směrnice 2003/35, přičemž posledně uvedená ustanovení byla převzata do čl. 2 bodu 15 a článku 16 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/1/ES ze dne 15. ledna 2008 o integrované prevenci a omezování znečištění, musí mít možnost dosáhnout přezkoumání rozhodnutí, kterým soud, který je součástí soudní soustavy členského státu, rozhodl o žádosti o povolení záměru, bez ohledu na to, jakou roli mohly mít v projednávání uvedené žádosti díky své účasti v řízení před uvedeným soudem a možnosti uplatnit při té příležitosti své stanovisko.

               2)

               Článek 10a směrnice 85/337, ve znění směrnice 2003/35, a článek 15a směrnice 96/61, ve znění směrnice 2003/35, přičemž posledně uvedené ustanovení bylo převzato do článku 16 směrnice 2008/1, brání ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které vyhrazuje právo podat opravný prostředek proti rozhodnutí o činnosti, která spadá do rozsahu působnosti směrnice 85/337, ve znění směrnice 2003/35, a směrnice 96/61, ve znění směrnice 2003/35, pouze sdružením na ochranu životního prostředí, která mají alespoň 2 000 členů.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


title: Věc F-3/11: Žaloba podaná dne 11. ledna 2011 — Marcuccio v. Komise

text:
               9.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/22

         Žaloba podaná dne 11. ledna 2011 — Marcuccio v. Komise
   (Věc F-3/11)
   2011/C 113/45
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení konkludentního rozhodnutí o zamítnutí žádosti žalobce ze dne 15. března 2010 a náhrada utrpěné škody.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí, nehledě na jeho formu, kterým Komise zamítla žádost ze dne 15. března 2010, již žalobce předložil orgánu oprávněnému ke jmenování (OOJ) Komise;

               —

               bude-li třeba, zrušit rozhodnutí Komise o zamítnutí stížnosti ze dne 5. srpna 2010;

               —

               bude-li třeba, zrušit dopis ze dne 24. srpna 2010 vyhotovený v italštině a přijatý nejdříve 1. října 2010;

               —

               uložit Komisi uhradit škodu neoprávněně utrpěnou žalobcem na základě každého z těchto rozhodnutí, jejichž zrušení se domáhá, a a fortiori spojení těchto rozhodnutí, ve výši 1 000 eur, či dle úvahy Soudu částku vyšší nebo nižší, která se mu bude jevit spravedlivá;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-490/06: Žaloba podaná dne 27. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/51

         Žaloba podaná dne 27. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-490/06)
   (2006/C 326/103)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Patakia a D. Lawunmi)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/88/ES (1) ze dne 9. prosince 2002, kterou se mění směrnice 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje, a v každém případě tím, že neoznámila Komisi uvedené předpisy, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2002/88/ES ve vnitrostátním právu uplynula dne 11. srpna 2004.

      (1)  Úř. věst. L 35, 11.2.2003, s. 28; Zvl. vyd. 13/31, s. 73.


title: Věc T-140/05: Žaloba podaná dne 29. března 2005 Italskou republikou proti Komisi Evropských společenství

text:
               28.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 132/36

         Žaloba podaná dne 29. března 2005 Italskou republikou proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-140/05)
   (2005/C 132/64)
   Jednací jazyk: italština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 29. března 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Italskou republikou, zastoupenou Antoniem Cingolem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil přípis č. 00556 ze dne 21. ledna 2005, jehož předmětem je programový dokument pro cíl 2 Toskánsko 2000–2006 (č. CCI 2000.IT.16.2.DO.001) – Pozastavení žádosti o platbu;

               2.

               zrušil přípis č. 00582 ze dne 24. ledna 2005, jehož předmětem je programový dokument Latium pro cíl 2 CCI č. 2000IT162DO009 (2000–2006) – Potvrzení a prohlášení o dočasných výdajích a žádost o platbu (prosinec 2004);

               3.

               zrušil přípis č. 00728 ze dne 26. ledna 2005, jehož předmětem je regionální operativní program Kampánie pro cíl 1 – 2000–2006 (č. CCI 1999 IT 16 1 PO 007) – Prohlášení o dočasných výdajích a žádost o platbu;

               4.

               zrušil přípis č. 00860 ze dne 31. ledna 2005, jehož předmětem je regionální operativní program Kampánie pro cíl 1 – 2000–2006 (č. CCI 1999 IT 16 1 PO 007) – Prohlášení o dočasných výdajích a žádost o platbu;

               5.

               zrušil přípis č. 02787 ze dne 21. března 2005, jehož předmětem je programový dokument Ligurie č. CCI 2000 IT 162 DO 006 – Potvrzení o prohlášeních o dočasných výdajích a žádost o platbu (prosinec 2004);

               6.

               zrušil přípis č. 02590 ze dne 16. března 2005, jehož předmětem je Platba Komise odlišná od požadované částky. Odkaz na programový dokument pro cíl 2 Latium 2000–2006;

               7.

               zrušil přípis č. 02594 ze dne 16. března 2005, jehož předmětem je Platba Komise odlišná od požadované částky. Odkaz na programový dokument Toskánsko pro cíl 2 (č. CCI 2000.IT.16.2.DO.001);

               8.

               zrušil přípis č. 02855 ze dne 22. března 2005, jehož předmětem je Platba Komise odlišná od požadované částky. Program: regionální operativní program Kampánie (č. CCI 1999IT161PO007);

               9.

               zrušil všechny akty s nimi související a předpokládané;

               10.

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-345/04 Italská republika v. Komise (1).

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Věc T-225/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2017 – QuaMa Quality Management v. EUIPO – Microchip Technology (medialbo) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie medialbo — Starší slovní ochranná známka Evropské unie MediaLB — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 41 odst. 1 nařízení č. 207/2009 — Zápis převodu ochranné známky — Článek 17 odst. 7 nařízení č. 207/2009“

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2017 – QuaMa Quality Management v. EUIPO – Microchip Technology (medialbo)
   (Věc T-225/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie medialbo - Starší slovní ochranná známka Evropské unie MediaLB - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 41 odst. 1 nařízení č. 207/2009 - Zápis převodu ochranné známky - Článek 17 odst. 7 nařízení č. 207/2009“)
   (2017/C 063/32)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: QuaMa Quality Management GmbH (Glashütten, Německo) (zástupce: C. Russ, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Microchip Technology, Inc. (Chandler, Arizona, Spojené státy) (zástupce: C. Bergmann, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. ledna 2015 (spojené věci R 1809/2014-4 a R 1680/2014-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Microchip Technology a Alexanderem Boppem.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti QuaMa Quality Management GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 228, 13.7.2015.


title: Spojené věci T-546/13, T-108/14 a T-109/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2016 – Šumelj a další v. Komise „Mimosmluvní odpovědnost — Přistoupení Chorvatska k Unii — Zrušení vnitrostátní právní úpravy, kterou bylo vytvořeno povolání soudního exekutora, před přistoupením — Škoda, kterou utrpěli jednotlivci, kteří byli předtím jmenováni soudními exekutory — Nepřijetí opatření, jejichž cílem je splnění závazků souvisejících s přistoupením, Komisí — Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům — Článek 36 aktu o přistoupení“

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2016 – Šumelj a další v. Komise
   (Spojené věci T-546/13, T-108/14 a T-109/14) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Přistoupení Chorvatska k Unii - Zrušení vnitrostátní právní úpravy, kterou bylo vytvořeno povolání soudního exekutora, před přistoupením - Škoda, kterou utrpěli jednotlivci, kteří byli předtím jmenováni soudními exekutory - Nepřijetí opatření, jejichž cílem je splnění závazků souvisejících s přistoupením, Komisí - Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům - Článek 36 aktu o přistoupení“)
   (2016/C 118/23)
   Jednací jazyk: chorvatština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Ante Šumelj (Záhřeb, Chorvatsko) Dubravka Bašljan (Záhřeb), Đurđica Crnčević (Sv. Ivan Zeline, Chorvatsko), Miroslav Lovreković (Križevaci, Chorvatsko) (věc T-546/13); Drago Burazer (Záhřeb), Nikolina Nežić (Záhřeb), Blaženka Bošnjak (Sv. Ivan Zeline), Bosiljka Grbašić (Križevaci, Chorvatsko), Tea Tončić (Pula, Chorvatsko), Milica Bjelić (Dubrovnik, Chorvatsko), Marijana Kruhoberec (Varaždin, Chorvatsko) (věc T-108/14); Davor Škugor (Sisak, Chorvatsko), Ivan Gerometa (Vrsar, Chorvatsko), Kristina Samardžić (Split, Chorvatsko), Sandra Cindrić (Karlovac, Chorvatsko), Sunčica Gložinić (Varaždin), Tomislav Polić (Kaštel Novi, Chorvatsko) a Vlatka Pižeta (Varaždin) (věc T-109/14) (zástupce: M. Krmek, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Ćutuk a G. Wils, jakož i ve věcech T-546/13 et T-108/14, S. Ječmenica, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba znějící na náhradu škody, kterou údajně utrpěli žalobci z důvodu pochybení Komise při jejím monitorování plnění závazků souvisejících s přistoupením Chorvatskou republikou.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Ante Šumeljovi a dalším žalobcům, jejichž jména jsou uvedena v příloze, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 367, 14. 12. 2013.


title: Věc C-45/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. ledna 2016 d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 18. listopadu 2015 ve věci T-106/13, d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS v. Evropská komise

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/26

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. ledna 2016 d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 18. listopadu 2015 ve věci T-106/13, d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS v. Evropská komise
   (Věc C-45/16 P)
   (2016/C 098/33)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS (zástupce: Konstantinos Damis, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit v plném rozsahu rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 18. listopadu 2015 ve věci T-106/13, d.d. Synergy HELLAS ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS v. Evropská komise;

               —

               vyhovět v plném rozsahu žalobě společnosti ze dne 20. února 2013;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               Nesprávné uplatnění zásady dobré víry při plnění sporné smlouvy.
               Tribunál nesprávně posoudil článek 1134 belgického občanského zákoníku v souvislosti s uplatňováním zásady dobré víry při plnění smlouvy.

               2.

               Nesprávný výklad a uplatnění smluvního ustanovení a zjevně nesprávné hodnocení důkazů.
               Tribunál nesprávně posoudil ustanovení II.22 „Finanční audit a kontrola“ v příloze II podepsané smlouvy AR Treat – 224297, o kterou se v této věci jedná.

               3.

               Zjevně nesprávné hodnocení důkazů a nedostatečné odůvodnění.
               Nedostatečné a rozporné odůvodnění rozsudku.
               Tribunál nesprávně a zjevně zkreslil předložené důkazy.


title: Věc C-243/10: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 29. března 2012 — Evropská komise v. Italská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Státní podpory — Podpory ve prospěch hotelových podniků na Sardinii — Navrácení“ )

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/4

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 29. března 2012 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-243/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Státní podpory - Podpory ve prospěch hotelových podniků na Sardinii - Navrácení)
   2012/C 151/07
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Grespan a B. Stromsky, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, a P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí ve stanovené lhůtě veškerých opatření nezbytných pro dosažení souladu s články 2, 3 a 4 rozhodnutí Komise 2008/854/ES ze dne 2. července 2008 o režimu podpory Regionální zákon č. 9 z roku 1998 — zneužití podpory N 272/98 C 1/04 (ex NN 158/03 a CP 15/2003) [oznámeno pod číslem K(2008) 2997], (Úř. věst. L 302, s. 9)

      Výrok

               1)

               Italská republika tím, že ve stanovených lhůtách nepřijala veškerá opatření nezbytná k tomu, aby příjemci podpor poskytnutých na základě režimu podpor prohlášeného za protiprávní a neslučitelný se společným trhem rozhodnutím Komise 2008/854/ES ze dne 2. července 2008 o režimu podpory „Regionální zákon č. 9 z roku 1998 — zneužití podpory N 272/98“ C 1/04 (ex NN 158/03 a CP 15/2003) tyto podpory navrátili, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2 a 3 uvedeného rozhodnutí.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 209, 31.7.2010.


title: Věc T-163/14: Žaloba podaná dne 28. února 2014 – Canadian Solar Emea a další v. Rada

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/59

         Žaloba podaná dne 28. února 2014 – Canadian Solar Emea a další v. Rada
   (Věc T-163/14)
   2014/C 135/78
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Canadian Solar Emea GmbH (Mnichov, Německo); Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc. (Changshu, Čína); Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc. (Luoyang, Čína); Csi Cells Co. Ltd (Suzhou, Čína), a Csi Solar Power (Čína), Inc. (Suzhou) (zástupci: A. Willems, S. De Knop a J. Charles, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zamítl žalobu jako nepřípustnou;

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1239/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (Úř. vest. 2013, L 325, s. 66), v rozsahu, v němž se týká žalobkyň;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod spočívá v tom, že orgány porušily čl. 10 odst. 12 a čl. 10 odst. 13 nařízení Rady (ES) č. 597/2009, (1) když uložily vyrovnávací opatření na krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a jejich klíčové komponenty odesílané z Čínské lidové republiky, ačkoli oznámení o zahájení řízení uvádělo pouze krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a jejich klíčové komponenty pocházející z Čínské lidové republiky;

               2.

               Druhý žalobní důvod spočívá v tom, že orgány porušily články 1 a 27 nařízení Rady (ES) č. 597/2009, když uložily vyrovnávací opatření na krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a jejich klíčové komponenty, jež nebyly předmětem antisubvenčního šetření.

               3.

               Třetí žalobní důvod spočívá v tom, že orgány porušily článek 2 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 597/2009, když vedly jedno šetření pro dva rozdílné výrobky (tj. krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a články).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 188, s. 93).


title: Věc T-384/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  15. prosince 2005  – RB Square Holdings Spain v. OHIM ( Ochranná známka Společenství — Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek  clean x  — Námitky majitele starších slovních a obrazových národních ochranných známek CLEN — Zamítnutí námitek — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/31

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. prosince 2005 – RB Square Holdings Spain v. OHIM
   (Věc T-384/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek ‚clean x‘ - Námitky majitele starších slovních a obrazových národních ochranných známek CLEN - Zamítnutí námitek - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 48/59)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: RB Square Holdings Spain, SL (Granollers, Španělsko) (zástupce: K. Manhaeve, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: S. Pétrequin a A. Rassat, zmocněnci)

      Druhý účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: Unelko NV (Zingem, Belgie)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. června 2004 (věc R 652/2002-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi RB Square Holdings Spain, SL a Uhelko NV
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004.


title: Věc T-601/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2014 – Wilo v. OHIM (Pioneering for You) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Pioneering for You — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/51

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2014 – Wilo v. OHIM (Pioneering for You)
   (Věc T-601/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Pioneering for You - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 046/64)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wilo SE (Dortmund, Německo) (zástupce: B. Schneiders, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. září 2013 (věc R 555/2013-4) týkajícímu se přihlášky slovního označení Pioneering for You jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Wilo SE se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc T-321/11: Žaloba podaná dne 21. června 2011 — Morelli v. OHIM Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà (PARTITO DELLA LIBERTA')

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/33

         Žaloba podaná dne 21. června 2011 — Morelli v. OHIM Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà (PARTITO DELLA LIBERTA')
   (Věc T-321/11)
   2011/C 238/57
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Raffaello Morelli (Livorno, Itálie) (zástupce: G. Frenelli, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà (Milano, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 17. května 2011 a rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 14. května 2010

               —

               určil, že námitce žalobce proti přihlášce ochranné známky č. 5.890.009 se vyhovuje, a zamítl přihlášku této ochranné známky

               —

               uložil Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Associazione Nazionale Circolo della Libertà

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „PARTITO DELLA LIBERTA“ (přihláška ochranné známky Společenství č. 5.890.009) pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 14, 16, 24, 25, 35, 36, 38, 41, 42 a 45

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Raffaello Morelli

      Namítaná ochranná známka nebo označení: název a doména „partitodellaliberta.it“ přidělené orgánem pověřeným přidělováním domén „it“ dne 9. srpna 2004 Raffaellu Morellimu, které byly podle osob podávajících námitku používány v běžném obchodním styku pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 38, 41 a 45

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: nesprávné použití čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství, nesprávné posouzení pojmu „užívání v běžném obchodním styku“ s odkazem na jméno používané v politické oblasti a nesprávné posouzení dokumentace dokazující obchodní používání dřívějšího označení


title: Věc F-136/06: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Reali v. Komise ( Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci — Přijímání — Zařazení do platové třídy — Odborná praxe — Diplom — Rovnocennost )

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/50

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Reali v. Komise
   (Věc F-136/06) (1)

   („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Přijímání - Zařazení do platové třídy - Odborná praxe - Diplom - Rovnocennost“)
   (2009/C 32/98)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Enzo Reali (Florencie, Itálie) (zástupce: S. A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a M. Velardo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Veřejná služba – Zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) ze dne 30. srpna 2006, kterým byla zamítnuta stížnost podaná žalobcem, smluvním zaměstnancem, za účelem přeřazení z platové třídy 14 do platové třídy 16 funkční skupiny IV na základě váhy, která má být přiznána jeho diplomu „Laurea in Scienze Agrarie“ při stanovení jeho odborné praxe
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 20, 27.1.2007, s. 38.


title: Věc T-699/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. září 2016 Evropským parlamentem proti rozsudku vydanému dne 19. července 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-147/15, Meyrl v. Parlament

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/28

      Kasační opravný prostředek podaný dne 29. září 2016 Evropským parlamentem proti rozsudku vydanému dne 19. července 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-147/15, Meyrl v. Parlament
      (Věc T-699/16 P)
      (2016/C 454/49)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropský parlament (zástupci: V. Montebello-Demogeot a M. Dean, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Sonja Meyrl (Brusel, Belgie)

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek;

                  —

                  v důsledku toho zamítl žalobu;

                  —

                  rozhodl, že každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady tohoto řízení;

                  —

                  uložil S. Meyrl náhradu nákladů řízení v prvním stupni.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel tři důvody.

                  1.

                  První důvod kasačního opravného prostředku, vycházející z nesprávného právního posouzení, ze zkreslení skutkového stavu a z nedostatku odůvodnění spočívajících v tom, že Soud pro veřejnou službu (Soud) v bodě 25 napadeného rozsudku dospěl k závěru, že v důsledku možného přeřazení další účastnice řízení na jiné pracovní místo by tato nemusela být propuštěna.

                  2.

                  Druhý důvod kasačního opravného prostředku, vycházející z nesprávného právního posouzení, ze zkreslení skutkového stavu a z nedostatku odůvodnění v souvislosti se závěrem, ke kterému Soud dospěl v bodech 23 a 30 napadeného rozsudku, a sice že problematické vztahy byly dalším důvodem pro propuštění další účastnice řízení.

                  3.

                  Třetí důvod kasačního opravného prostředku, vycházející ze zjevně nesprávného posouzení, jímž je stižen závěr Soudu, že kdyby další účastnice řízení byla vyslechnuta i ohledně problematických vztahů, mohlo by to vskutku vést k jinému výsledku rozhodovacího procesu, v němž bylo vydáno sporné rozhodnutí, tedy rozhodnutí o propuštění další účastnice řízení.


title: Věc T-366/08: Žaloba podaná dne 2. září 2008 – Federcoopesca a další v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/43

         Žaloba podaná dne 2. září 2008 – Federcoopesca a další v. Komise
   (Věc T-366/08)
   (2008/C 301/73)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Federazione Nazionale delle Cooperative della Pesca (Federcoopesca) (Řím, Itálie); Pappalardo (Cetara, Itálie); Pescatori La Tonnara (Cetara, Itálie); Fedemar (Cetara, Itálie); I Ciclopi di Tudisco Matteo (Catania, Itálie); Testa (Catania, Itálie); Pescatori San Pietro Apostolo, Camplone (Pescara, Itálie) a Pesca (Pescara, Itálie) (zástupci: P. Cavatola, V. Cannizzaro a G. Micucci, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit nařízení Komise (ES) č. 530/2008 ze dne 12. června 2008 o zavedení nouzových opatření pro plavidla lovící košelkovými nevody tuňáka obecného v Atlantském oceánu východně od 45o západní délky a ve Středozemním moři,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné těm, které byly uplatněny ve věci T-305/08 Italská republika v. Komise a T-313/08 Veromar Di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. v. Komise.


title: Věc C-38/16: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. června 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené království) – Compass Contract Services Limited v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs „Řízení o předběžné otázce — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Vrácení bezdůvodně zaplacené DPH — Nárok na odpočet DPH — Podmínky — Zásady rovného zacházení a daňové neutrality — Zásada efektivity — Vnitrostátní právní úprava zavádějící promlčecí lhůtu“

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/13

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. června 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené království) – Compass Contract Services Limited v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Věc C-38/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Vrácení bezdůvodně zaplacené DPH - Nárok na odpočet DPH - Podmínky - Zásady rovného zacházení a daňové neutrality - Zásada efektivity - Vnitrostátní právní úprava zavádějící promlčecí lhůtu“)
   (2017/C 277/17)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Compass Contract Services Limited

      Žalovaná: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Výrok

   Zásady daňové neutrality, rovného zacházení a efektivity nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava, o kterou se jedná v původním řízení a která v rámci zkrácení promlčecí lhůty u žádostí o vrácení bezdůvodně zaplacené daně z přidané hodnoty a u žádostí o odpočet daně z přidané hodnoty zaplacené na vstupu stanoví různá přechodná období tak, že se na žádosti týkající se dvou účetních období tří měsíců vztahují rozdílné promlčecí lhůty podle toho, zda je jejich předmětem vrácení bezdůvodně zaplacené daně z přidané hodnoty, nebo odpočet daně z přidané hodnoty zaplacené na vstupu.

      (1)  Úř. věst. C 106, 21.3.2016.


title: Spojené věci T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 a T-69/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. prosince 2007 – Irsko a další v. Komise ( Státní podpory — Směrnice 92/81EHS — Spotřební daň z minerálních olejů — Minerální oleje používané jako palivo při výrobě oxidu hlinitého (aluminy) — Osvobození od daně přiznané francouzskými, irskými a italskými orgány — Nové podpory — Stávající podpory — Povinnost odůvodnění — Zohlednění z úřední povinnosti )

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/43

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. prosince 2007 – Irsko a další v. Komise
   (Spojené věci T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 a T-69/06) (1)

   („Státní podpory - Směrnice 92/81EHS - Spotřební daň z minerálních olejů - Minerální oleje používané jako palivo při výrobě oxidu hlinitého (aluminy) - Osvobození od daně přiznané francouzskými, irskými a italskými orgány - Nové podpory - Stávající podpory - Povinnost odůvodnění - Zohlednění z úřední povinnosti“)
   (2008/C 22/80)
   Jednací jazyky: angličtina, francouzština a italština
   Účastníci řízení

      Žalobce ve věci T-50/06: Irsko (zástupci: D. O'Hagan, zmocněnec, ve spolupráci s P. McGarrym, barrister)

      Žalobkyně ve věci T-56/06: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a S. Ramet, zmocněnci)

      Žalobkyně ve věci T-60/06: Italská republika (zástupce: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Žalobkyně ve věci T-62/06: Eurallumina SpA (Portoscuso, Itálie) (zástupci: L. Martin Alegi, R. Denton a M. Garcia, solicitors)

      Žalobkyně ve věci T-69/06: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irsko) (zástupci: J. Handoll a C. Waterson, solicitors)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Di Bucci, N. Khan, P. Stancanelli a K. Walkerová, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrhy na zrušení rozhodnutí Komise 2006/323/ES ze dne 7. prosince 2005 o osvobození minerálních olejů používaných jako palivo při výrobě oxidu hlinitého (aluminy) od spotřební daně v regionu Gardanne, v regionu Shannon a na Sardinii, které zavedly Francie, Irsko a Itálie (Úř. věst. 2006, L 119, s. 12).
   Výrok rozsudku

               1)

               Věci T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 a T-69/06 se spojují pro účely rozsudku.

               2)

               Rozhodnutí Komise 2006/323/ES ze dne 7. prosince 2005 o osvobození minerálních olejů používaných jako palivo při výrobě oxidu hlinitého (aluminy) od spotřební daně v regionu Gardanne, v regionu Shannon a na Sardinii, které zavedly Francie, Irsko a Itálie se ruší.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba ve věci T-62/06 zamítá.

               4)

               Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené žalobci, včetně nákladů vztahujících se k řízení o předběžném opatření ve věci T-69/06 R.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Věc C-293/16: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 8. června 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Sharda Europe B.V.B.A. v. Administración del Estado, Syngenta Agro, SA „Řízení o předběžné otázce — Zemědělství — Uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh — Směrnice 2008/69/ES — Článek 3 odst. 2 — Postup nového zhodnocení povolených přípravků na ochranu rostlin členskými státy — Lhůta — Rozdíl mezi jazykovými verzemi“

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/10

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 8. června 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Sharda Europe B.V.B.A. v. Administración del Estado, Syngenta Agro, SA
   (Věc C-293/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Zemědělství - Uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh - Směrnice 2008/69/ES - Článek 3 odst. 2 - Postup nového zhodnocení povolených přípravků na ochranu rostlin členskými státy - Lhůta - Rozdíl mezi jazykovými verzemi“)
   (2017/C 249/13)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Sharda Europe B.V.B.A.

      Žalované: Administración del Estado, Syngenta Agro, SA

      Výrok

   Článek 3 odst. 2 první pododstavec směrnice Komise 2008/69/ES ze dne 1. července 2008, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinných látek klofentezinu, dikamby, difenokonazolu, diflubenzuronu, imazachinu, lenacilu, oxadiazonu, pikloramu a pyriproxyfenu, musí být vykládán v tom smyslu, že datum 31. prosince 2008, které uvádí, představuje pro již povolený přípravek na ochranu rostlin obsahující jednu z účinných látek uvedených v příloze této směrnice nejzazší datum, ke kterému musí být na seznam uvedený v příloze I směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh zařazeny všechny účinné látky, které obsahuje tento přípravek na ochranu rostlin, kromě látek uvedených v příloze směrnice 2008/69, aby vznikla povinnost provést nové zhodnocení uvedeného přípravku, stanovená v tomto čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci.

      (1)  Úř. věst. C 305, 22.8.2016.


title: Věc C-495/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hoge Raad der Nederlanden ze dne 26. listopadu 2004 ve věci A. C. Smiths-Koolhoven proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               5.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hoge Raad der Nederlanden ze dne 26. listopadu 2004 ve věci A. C. Smiths-Koolhoven proti Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-495/04)
   (2005/C 31/23)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) ze dne 26. listopadu 2004 ve věci A.C.Smiths-Koolhoven proti Staatssecretaris van Financiën, který došel kanceláři Soudního dvora dne 1. prosince 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Hoge Raad der Nederlanden žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Spadají bylinné cigarety, jako ty dotčené v projednávaném případě, které prokazatelně neobsahují žádné látky s léčebným účinkem, které jsou ale prodávány se souhlasem Keuringsraad Openjlijke Aanprijzing Geneesmiddelen/Keuringsraad Aanprijzing Gezondheidsproducten pod názvem „léčivé bylinné cigarety“ jako pomůcky pro osoby, které chtějí přestat kouřit, pod odchylku, kterou čl. 7 odst. 2 směrnice Rady 95/59/ES (1) ze dne 27. listopadu 1995, o daních jiných než daních z obratu, které ovlivňují spotřebu tabákových výrobků, stanoví pro výrobky, které jsou používány výhradně k lékařským účelům?

      (1)  Úř. věst. L 291, 6.12.1995, s. 40.


title: Spojené věci C-539/10 P a C-550/10 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. listopadu 2012 — Stichting Al-Aqsa v. Rada Evropské unie (C-539/10 P), Nizozemské království v. Stichting Al-Aqsa, Rada Evropské unie, Evropská komise (C-550/10 P) ( „Kasační opravný prostředek — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Boj proti terorismu — Omezující opatření namířená proti některým osobám a entitám — Zmrazení finančních prostředků — Společný postoj 2001/931/SZBP — Článek 1 odst. 4 a 6 — Nařízení (ES) č. 2580/2001 — Článek 2 odst. 3 — Zápis a ponechání organizace na seznamu osob, skupin a subjektů zapojených do teroristických činů — Podmínky — Rozhodnutí přijaté příslušným orgánem — Zrušení vnitrostátního opatření — Žaloba na neplatnost — Přípustnost žaloby — Právo na ochranu vlastnictví — Zásada proporcionality — Článek 253 ES — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/7

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. listopadu 2012 — Stichting Al-Aqsa v. Rada Evropské unie (C-539/10 P), Nizozemské království v. Stichting Al-Aqsa, Rada Evropské unie, Evropská komise (C-550/10 P)
   (Spojené věci C-539/10 P a C-550/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Boj proti terorismu - Omezující opatření namířená proti některým osobám a entitám - Zmrazení finančních prostředků - Společný postoj 2001/931/SZBP - Článek 1 odst. 4 a 6 - Nařízení (ES) č. 2580/2001 - Článek 2 odst. 3 - Zápis a ponechání organizace na seznamu osob, skupin a subjektů zapojených do teroristických činů - Podmínky - Rozhodnutí přijaté příslušným orgánem - Zrušení vnitrostátního opatření - Žaloba na neplatnost - Přípustnost žaloby - Právo na ochranu vlastnictví - Zásada proporcionality - Článek 253 ES - Povinnost uvést odůvodnění)
   2013/C 9/09
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

   (C-539/10 P)

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Stichting Al-Aqsa (zástupci: M.J.G. Uiterwaal a A..M. van Eik, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: E. Finnegan, B. Driessen a R. Szostak, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující Radu Evropské unie: Nizozemské království (zástupkyně: C. M. Wissels a M. Bulterman, zmocněnkyně), Evropská komise (zástupci: S. Boelaert a M. P. van Nuffel, zmocněnci)
   (C-550/10 P)

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Nizozemské království (zástupkyně: C. M. Wissels a M. Noort, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení: Stichting Al-Aqsa (zástupce: A..M. van Eik, advokát), Rada Evropské unie (zástupci: E. Finnegan, B. Driessen a R. Szostak, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: S. Boelaert a M. P. van Nuffel, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 9. září 2010 — Al Aqsa v. Rada (T-348/07), kterým Tribunál zrušil rozhodnutí Rady 2007/445/ES ze dne 28. června 2007, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům v rámci boje proti terorismu a zrušují rozhodnutí 2006/379/ES a 2006/1008/ES, rozhodnutí Rady 2007/868/ES ze dne 20. prosince 2007, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 a kterým se zrušuje rozhodnutí 2007/445/ES, rozhodnutí Rady 2008/583/ES ze dne 15. července 2008, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 a kterým se zrušuje rozhodnutí 2007/868/ES, rozhodnutí Rady 2009/62/ES ze dne 26. ledna 2009, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 a kterým se zrušuje rozhodnutí 2008/583/ES, nařízení Rady (ES) č. 501/2009 ze dne 15. června 2009, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 a kterým se zrušuje rozhodnutí 2009/62/ES, v rozsahu, v němž se tyto akty týkají Stichting Al-Aqsa

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 9. září 2010, Al Aqsa v. Rada (T-348/07), se zrušuje.

               2)

               Žaloba a kasační opravný prostředek Stichting Al Aqsa se zamítají.

               3)

               Stichting Al Aqsa ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Nizozemským královstvím a Radou Evropské unie v tomto řízení o kasačních opravných prostředcích, jakož i náklady vynaložené Radou v řízení v prvním stupni.

               4)

               Evropská komise jakožto vedlejší účastník řízení před Tribunálem Evropské unie a Soudním dvorem Evropské unie, jakož i Nizozemské království jakožto vedlejší účastník řízení před Tribunálem ponesou vlastní náklady řízení vynaložené v příslušných stupních.

      (1)  Úř. věst. C 46, 12.2.2011.


title: Věc C-60/14: Žaloba podaná dne 6. února 2014 — Evropská komise v. Řecká republika

text:
               29.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/21

         Žaloba podaná dne 6. února 2014 — Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-60/14)
   2014/C 93/34
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky a Ι. Zervas)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala ve stanovené lhůtě všechna opatření nezbytná pro navrácení státní podpory neoprávněně poskytnuté kasinům Soluň, Mont Parnès a Korfu, a v každém případě tím, že adekvátně neinformovala Komisi o přesné částce (jistině a úrocích), která má být navrácena každým příjemcem protiprávní státní podpory, ani o jiných opatřeních, které přijala za účelem dosažení souladu s článkem 4 rozhodnutí Evropské komise ze dne 24. května 2011 (1), nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají ze Smlouvy o fungování Evropské unie a článků 2, 3 a 4 uvedeného rozhodnutí;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1)

               Řecká republika měla povinnost požadovat navrácení protiprávní státní podpory do 25. září 2011.

               2)

               Řecká republika měla povinnost informovat Komisi do 25. července 2011 o opatřeních, které přijala za účelem navrácení protiprávní státní podpory, jakož i o celkové částce, která má být navrácena.

               3)

               Řecká republika nesplnila žádnou z výše uvedených povinností ve stanovených lhůtách.

      (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 24. května 2011 o státní podpoře C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09), kterou Řecko poskytlo některým řeckým kasinům (Úř. věst. L 285, s. 25).


title: Věc T-248/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. listopadu 2015 – Masafi v. OHIM – Hd1 (JUICE masafi) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství JUICE masafi — Starší národní slovní ochranná známka masafi — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. listopadu 2015 – Masafi v. OHIM – Hd1 (JUICE masafi)
   (Věc T-248/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství JUICE masafi - Starší národní slovní ochranná známka masafi - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 016/38)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Masafi Co. LLC (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupce: G. Hinarejos Mulliez, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Hd1 Ltd (Huddersfield, Spojené království)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 10. února 2014 (věc R 119/2013-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Hd1 Ltd a Masafi Co. LLC.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnost Masafi C. LLC ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 235, 21.7.2014.


title: Věc C-429/15: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. října 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Irsko) – Evelyn Danqua v. Minister for Justice and Equality, Irsko, Attorney General „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2004/83/ES — Minimální normy týkající se podmínek přiznávání postavení uprchlíka nebo statusu doplňkové ochrany — Vnitrostátní procesní norma, která pro podání žádosti o udělení doplňkové ochrany stanoví lhůtu patnácti pracovních dní od oznámení zamítnutí žádosti o azyl — Procesní autonomie členských států — Zásada rovnocennosti — Zásada efektivity — Řádný průběh řízení o posouzení žádosti o udělení doplňkové ochrany — Řádný průběh řízení o navrácení — Neslučitelnost“

text:
               19.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 475/7

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. října 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Irsko) – Evelyn Danqua v. Minister for Justice and Equality, Irsko, Attorney General
   (Věc C-429/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2004/83/ES - Minimální normy týkající se podmínek přiznávání postavení uprchlíka nebo statusu doplňkové ochrany - Vnitrostátní procesní norma, která pro podání žádosti o udělení doplňkové ochrany stanoví lhůtu patnácti pracovních dní od oznámení zamítnutí žádosti o azyl - Procesní autonomie členských států - Zásada rovnocennosti - Zásada efektivity - Řádný průběh řízení o posouzení žádosti o udělení doplňkové ochrany - Řádný průběh řízení o navrácení - Neslučitelnost“)
   (2016/C 475/09)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: Evelyn Danqua

      Odpůrci: Minister for Justice and Equality, Irsko, Attorney General

      Výrok

   Zásada efektivity musí být vykládána v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní procesní normě, jako je vnitrostátní procesní norma dotčená v původním řízení, která pro podání žádosti o přiznání statusu doplňkové ochrany stanoví promlčecí lhůtu patnácti pracovních dní ode dne, kdy příslušný orgán oznámí neúspěšnému žadateli o azyl, že má možnost takovou žádost podat.

      (1)  Úř. věst. C 320, 28.9.2015.


title: Věc C-423/08: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. června 2010 — Evropská komise v. Italská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Vlastní zdroje — Postupy při vybírání dovozních a vývozních cel — Nedodržení lhůt pro připsání vlastních zdrojů — Opožděné zaplacení vlastních zdrojů připadajících na tato cla“ )

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. června 2010 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-423/08) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Vlastní zdroje - Postupy při vybírání dovozních a vývozních cel - Nedodržení lhůt pro připsání vlastních zdrojů - Opožděné zaplacení vlastních zdrojů připadajících na tato cla)
   2010/C 221/08
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Aresu a A. Caeiros, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. Bruni, zmocněnec, G. Albenzio a F. Arena, avvocati dello Stato)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Finská republika (zástupce: J. Heliskoski, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 2, 6, 9, 10 a 11 nařízení Rady (EHS, Euratom) ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 155, s. 1), a nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 130, s. 1; Zvl. vyd. 01/03, s. 169), jakož i článku 220 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307) — Opožděná platba vlastních zdrojů Společenství v případě vybrání dovozního cla a posteriori

      Výrok

               1)

               Italská republika tím, že v případě dodatečného výběru cla nedodržela lhůty pro připsání vlastních zdrojů Společenství, a v souvislosti s tím tyto vlastní zdroje uhradila opožděně, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2, 6 a 9 až 11 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1552/89 ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství a z článků 2, 6 a 9 až 11 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství, jakož i z článku 220 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Finská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. června 2004 ve věci T-276/01, Mély Garroni proti Evropskému parlamentu (Úředníci — Pomocný zaměstnanec — Konferenční tlumočník — Článek 74 ŘOZ — Skončení pracovního poměru)

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/37

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 10. června 2004
   ve věci T-276/01, Mély Garroni proti Evropskému parlamentu (1)

   (Úředníci - Pomocný zaměstnanec - Konferenční tlumočník - Článek 74 ŘOZ - Skončení pracovního poměru)
   (2004/C 228/81)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-276/01, Mély Garroni, s bydlištěm v Římě (Itálie), zastoupená G. Vandersandenem, advokátem, proti Evropskému parlamentu (zmocněnci: H. von Hertzen a J. de Wachter, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je jednak návrh na zrušení rozhodnutí nadále již nezaměstnávat konferenční tlumočníky, kteří dosáhli věku 65 let, a jednak návrh na náhradu škody, Soud (pátý senát), ve složení R. García-Valdecasas, předseda, P. Lindh a J. D. Cooke, soudci; tajemník: J. Palacio González, vrchní rada, vydal dne 10. června 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Rozhodnutí Parlamentu ze dne 24. ledna 2001 a rozhodnutí Parlamentu ze dne 20. července 2001, kterým se zamítá stížnost žalobkyně se zrušují.

               2.

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3.

               Parlament ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst C 3, 5.1.2002.


title: Věc T-485/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. září 2011 — Olive Line International v. OHIM — Knopf (O-live) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství O-live — Starší obchodní označení Olive line — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009) — Právo zakázat užívání pozdější ochranné známky — Nebezpečí záměny — Článek 7 španělského zákona o ochranných známkách a článek 8 odst. 1 nařízení č. 40/94 (nyní článek 8 odst. 1 nařízení č. 207/2009) )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. září 2011 — Olive Line International v. OHIM — Knopf (O-live)
   (Věc T-485/07) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství O-live - Starší obchodní označení Olive line - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009) - Právo zakázat užívání pozdější ochranné známky - Nebezpečí záměny - Článek 7 španělského zákona o ochranných známkách a článek 8 odst. 1 nařízení č. 40/94 (nyní článek 8 odst. 1 nařízení č. 207/2009))
   2011/C 311/62
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Olive Line International, SL (Madrid, Španělsko) (zástupce: P. Koch Moreno, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: S. Schäffner a B. Schmidt, zmocněnci)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Reinhard Knopf (Malsch, Německo) (zástupce: W. Weber, advokát)

      Předmět

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. září 2007 (věc R 1478/2006-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Olive Line International, SL a Reinhardem Knopfem

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 26. září 2007 (věc R 1478/2006-2) se zrušuje.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Reinhard Knopf ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 51, 23.2.2008.


title: Věc C-89/16: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Najvyššího súdu Slovenskej republiky) – Radosław Szoja v. Sociálna poisťovňa „Řízení o předběžné otázce — Uplatňování systémů sociálního zabezpečení — Migrující pracovníci — Osoba, která je činná jako zaměstnanec a osoba samostatně výdělečně činná ve dvou různých členských státech — Určení použitelných právních předpisů — Nařízení (ES) č. 883/2004 — Článek 13 odst. 3 — Nařízení (ES) č. 987/2009 — Článek 14 odst. 5b — Článek 16 — Účinky rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení — Nepřípustnost“

text:
               4.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 293/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Najvyššího súdu Slovenskej republiky) – Radosław Szoja v. Sociálna poisťovňa
   (Věc C-89/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Uplatňování systémů sociálního zabezpečení - Migrující pracovníci - Osoba, která je činná jako zaměstnanec a osoba samostatně výdělečně činná ve dvou různých členských státech - Určení použitelných právních předpisů - Nařízení (ES) č. 883/2004 - Článek 13 odst. 3 - Nařízení (ES) č. 987/2009 - Článek 14 odst. 5b - Článek 16 - Účinky rozhodnutí Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení - Nepřípustnost“)
   (2017/C 293/07)
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Radosław Szoja

      Odpůrkyně: Sociálna poisťovňa

      Za přítomnosti: WEBUNG, s.r.o.

      Výrok

   Článek 13 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 465/2012 ze dne 22. května 2012, musí být vykládán v tom smyslu, že za účelem určení vnitrostátních právních předpisů, které se podle tohoto ustanovení použijí na takovou osobu, jako je navrhovatel v původním řízení, která je obvykle činná jako zaměstnanec a osoba samostatně výdělečně činná v různých členských státech, je třeba zohlednit požadavky stanovené v čl. 14 odst. 5b a v článku 16 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení č. 883/2004, ve znění nařízení č. 465/2012

      (1)  Úř. věst. C 175, 17.5.2016.


title: Věc C-408/11: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 28. června 2012 — (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Münster — Německo) — Trestní řízení proti Thomasu Karl-Heinzi Kerkhoffovi, za přítomnosti: Staatsanwaltschaft Münster

text:
               15.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/6

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 28. června 2012 — (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Münster — Německo) — Trestní řízení proti Thomasu Karl-Heinzi Kerkhoffovi, za přítomnosti: Staatsanwaltschaft Münster
   (Věc C-408/11) (1)

   2012/C 389/10
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 211, 22.10.2011.


title: Věc C-653/13: Žaloba podaná dne 10. prosince 2013 — Evropská komise v. Italská republika

text:
               29.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/19

         Žaloba podaná dne 10. prosince 2013 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-653/13)
   2014/C 93/30
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Recchia, E. Sanfrutos Cano, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že nepřijala veškerá nezbytná opatření k zajištění splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora Evropské unie ze dne 4. března 2010 ve věci C-297/08, v němž Soudní dvůr určil, že Italská republika tím, že nepřijala, pokud jde o region Kampánie, veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby odpady byly využívány nebo odstraňovány bez ohrožení lidského zdraví a bez poškození životního prostředí, zvláště pak tím, že nevybudovala přiměřenou a jednotnou síť zařízení na odstraňování odpadu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 4 a 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES (1) ze dne 5. dubna 2006 o odpadech, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 260 odst. 1 SFEU;

               —

               uložit Italské republice povinnost uhradit Komisi denní penále ve výši 256 819,2 eur (tj. 85 606,4 eur za každý den pro každou kategorii zařízení), případně snížené v důsledku navrhované metody postupného snížení, ode dne vyhlášení rozsudku v této věci až do úplného vyhovění rozsudku ve věci C-297/08;

               —

               uložit Italské republice povinnost uhradit Komisi paušální částku, jejíž výše vyplývá z vynásobení denní částky 28 089,6 eur počtem dnů, po které protiprávní jednání trvá, ode dne vyhlášení rozsudku ve věci C-297/08 do dne vyhlášení rozsudku v této věci;

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Itálie nepřijala opatření nezbytná k zajištění splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora ve věci C-297/08. Navrhovaná sankce (denní penále a paušální částka) je podle žalobkyně přiměřená závažnosti a délce protiprávního jednání a zohledňuje nezbytnost zajistit odrazující účinek sankce s cílem předejít opakovanému protiprávnímu jednání.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES ze dne 5. dubna 2006 o odpadech (Úř. věst. L 11, s. 9).


title: Věc T-58/14: Žaloba podaná dne 27. ledna 2014 – Stührk Delikatessen Import v. Komise

text:
               28.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/25

         Žaloba podaná dne 27. ledna 2014 – Stührk Delikatessen Import v. Komise
   (Věc T-58/14)
   2014/C 129/32
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Stührk Delikatessen Import GmbH & Co. KG (Marne, Německo) (zástupce: J. Sparr, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil za neplatné rozhodnutí Komise ze dne 27. listopadu 2013 ve věci AT. 39633 – Krevety – C(2013)8286 final, které bylo doručeno žalobkyni dne 29. listopadu 2013, v rozsahu, ve kterém se týká žalobkyně;

               —

               podpůrně zcela zrušil peněžitou pokutu uloženou žalobkyni;

               —

               dále podpůrně snížil pokutu uloženou žalobkyni a stanovil pokutu, jejíž výše nepřekročí 188 300 eur;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně mimo jiné následující žalobní důvody:

               —

               Komise nesprávně usoudila, že se žalobkyně účastnila celkové kartelové dohody v Nizozemsku, Belgii, Francii a Německu, jelikož žalobkyně se řídila jen cenovým rámcem pro odběratele v severním Německu, který byl stanoven dvěma tržně významnými podniky, a tedy se účastnila pouze místně a věcně úzce omezené protisoutěžní dohody.

               —

               Žalobkyně tvrdí, že nepodporovala Komisí zjištěné cenové a množstevní dohody, jakož i dohody o rozdělení trhu ostatních účastníků pro trhy v Nizozemsku, Belgii a Francii, ani o nich nevěděla.

               —

               Žalobkyně uvádí, že Komise správně zjištěné skutečnosti zčásti nevzala v úvahu a zčásti bez ohledu na jejich datum a obsah nesprávně zhodnotila. Žalobkyně v této souvislosti vytýká také nepřihlédnutí k řadě polehčujících skutečností v rámci určení výše pokuty.

               —

               Žalobkyně dále zastává názor, že jsou pokyny Komise o metodě pro stanovování pokut z roku 2006 a jejich uplatňování protiprávní a porušují zásadu určitosti, jakož i rámec pro stanovování pokut určený tvůrcem nařízení.

               —

               Podpůrně se žalobkyně odvolává na to, že se Komise ve sporném řízení podstatně odchýlila od metodiky pokynů o metodě pro stanovování pokut. Tím nedodržela pravidla, kterými je v důsledku vydání pokynů o metodě pro stanovování pokut sama vázána a tedy překročila svůj prostor pro uvážení. Komise dále v dotčeném řízení pokuty účastníků stanovila svévolně a hlavním účastníkům a iniciátorům Komisí zjištěné celkové kartelové dohody oproti svým vlastním zjištěním o konkrétní závažnosti porušení poskytla vyšší zmírnění než žalobkyni.


title: Věc T-463/15: Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2016 – Almashreq Investment Fund v. Rada

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/33

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2016 – Almashreq Investment Fund v. Rada
   (Věc T-463/15) (1)

   (2016/C 410/49)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 337, 12. 10. 2015.


title: Věc C-560/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 30. října 2015 – Europa Way Srl, Persidera SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni a další

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 30. října 2015 – Europa Way Srl, Persidera SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni a další
   (Věc C-560/15)
   (2016/C 038/34)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: Europa Way Srl, Persidera SpA

      Odpůrci: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Economia e delle Finanze

      Předběžné otázky

               1)

               Porušují napadené právní předpisy a následné prováděcí akty pravidla, podle kterých regulační funkce televizního trhu náleží nezávislému správnímu orgánu (články 3 a 8 směrnice 2002/21/ES (1), tzv. rámcová směrnice, ve znění směrnice 2009/140/ES (2))?

               2)

               Porušují napadené právní předpisy a následné prováděcí akty ustanovení (článek 7 směrnice 2002/20/ES (3), tzv. autorizační směrnice, a článek 6 směrnice 2002/21/ES, tzv. rámcová směrnice), která stanoví předchozí veřejnou konzultaci ze strany nezávislého vnitrostátního regulačního orgánu?

               3)

               Brání právo Evropské unie, zejména článek 56 SFEU, článek 9 směrnice 2002/21/ES, tzv. rámcová směrnice, články 3, 5 a 7 směrnice 2002/20/ES, tzv. autorizační směrnice, a články 2 a 4 směrnice 2002/77/ES (4), tzv. směrnice o hospodářské soutěži, jakož i zásady zákazu diskriminace, transparentnosti, volné hospodářské soutěže, proporcionality, účinnosti a plurality informací, zrušení řízení beuty contest – které bylo zahájeno s cílem napravit v systému přidělování digitálních televizních frekvencí protiprávní vyloučení operátorů na trhu a umožnit přístup menších operátorů – a jeho nahrazení jiným postupem úplatného zadávacího řízení, který stanoví uložení požadavků a povinností uchazečům, které dříve nebyly vyžadovány od incumbents, a činí tak hospodářskou soutěž nákladnou a neekonomickou?

               4)

               Brání právo Evropské unie, zejména článek 56 SFEU, článek 9 směrnice 2002/21/ES, tzv. rámcová směrnice, články 3, 5 a 7 směrnice 2002/20/ES. tzv. autorizační směrnice, články 2 a 4 směrnice 2002/77/ES, tzv. směrnice o hospodářské soutěži a článek 258 SFEU, jakož i zásady zákazu diskriminace, transparentnosti, volné hospodářské soutěže, proporcionality, účinnosti a plurality informací, změně konfigurace plánu přidělování frekvencí snížením národních sítí z 25 na 22 (a zachování pro incumbents stejné dostupnosti multiplexů), snížení položek zadávacího řízení na 3 multiplexy, přidělení frekvencí v pásmu VHF-III s nebezpečím silného rušení?

               5)

               Je zásada ochrany legitimního očekávání, jak byla stanovena Soudním dvorem, slučitelná se zrušením řízení beauty contest, jež neumožnilo navrhovatelkám, které již byly připuštěny do bezplatného řízení, aby jim s jistotou byly zadány některé položky, které byly předmětem zadávacího řízení?

               6)

               Je přijetí takového ustanovení, jako je ustanovení článku 3d nařízení s mocí zákona č. 16 z roku 2002, které není v souladu s charakteristikami rozhlasového a televizního trhu, slučitelné s právními předpisy Evropské unie v oblasti přidělování práv na užívání frekvencí (článek 8 a 9 směrnice 2002/21/ES, tzv. rámcová směrnice, články 5 a 7 směrnice 2002/20/ES, tzv. autorizační směrnice, články 2 a 4 směrnice 2002/77/ES, tzv. směrnice o hospodářské soutěži)?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 33).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/140/ES ze dne 25. listopadu 2009, kterou se mění směrnice 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací, směrnice 2002/19/ES o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení a směrnice 2002/20/ES o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (Úř. věst. L 337, s. 37).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 21).

      (4)  Směrnice Komise 2002/77/ES ze dne 16. září 2002 o hospodářské soutěži na trzích sítí a služeb elektronických komunikací (Úř. věst. L 249, s. 21).


title: Věc T-277/99: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. října 2006 – Self Service Station Weghorst v. Komise

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/28

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. října 2006 – Self Service Station Weghorst v. Komise
   (Věc T-277/99) (1)

   (2006/C 310/55)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda druhého rozšířeného senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 47, 19.2.2000.