title: Věc C-622/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Staatssecretaris van Financiën v. Pactor Vastgoed BV ( „Šestá směrnice o DPH — Článek 13 část C a článek 20 — Dodání nemovitosti — Možnost volby zdanění — Nárok na odpočet — Oprava odpočtů — Vyměření částek dlužných po opravě odpočtu DPH — Osoba povinná k dani — Jiná osoba povinná k dani než ten, kdo původně provedl tento odpočet, a jež se nezúčastnila zdanitelného plnění, které k tomuto odpočtu vedlo“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/16

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Staatssecretaris van Financiën v. Pactor Vastgoed BV
   (Věc C-622/11) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Článek 13 část C a článek 20 - Dodání nemovitosti - Možnost volby zdanění - Nárok na odpočet - Oprava odpočtů - Vyměření částek dlužných po opravě odpočtu DPH - Osoba povinná k dani - Jiná osoba povinná k dani než ten, kdo původně provedl tento odpočet, a jež se nezúčastnila zdanitelného plnění, které k tomuto odpočtu vedlo)
   2013/C 344/25
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaná: Pactor Vastgoed BV

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad článku 20 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Odpočet daně odvedené na vstupu — Oprava původně provedeného odpočtu — Dodání nemovitosti dodavatelem realitní společnosti — Dodání, s nímž strany zachází v rozporu s platnou právní úpravou jako se zdanitelnou operací

      Výrok

   Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995, musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby byly částky dlužné po opravě odpočtu daně z přidané hodnoty vyměřeny jiné osobě povinné k dani než té, jež tento odpočet provedla.

      (1)  Úř. věst. C 73, 10.3.2012.


title: Věc T-390/06: Žaloba podaná dne 20. prosince 2006 – Inter-IKEA v. OHIM (zobrazení palety)

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/36

         Žaloba podaná dne 20. prosince 2006 – Inter-IKEA v. OHIM (zobrazení palety)
   (Věc T-390/06)
   (2007/C 20/55)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Inter-IKEA Systems BV (Delft, Nizozemsko) (zástupce: J. Gulliksson, právník)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 26. září 2006 ve věci R 356/2006-1;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka zobrazující paletu složenou z prodloužené obdélníkové plošiny nebo základu a stejně prodlouženého lemu, obojí zdobeno kulatými dírami, které jsou vůči sobě v 90-stupňovém úhlu, pro zboží a služby náležející do třídy 6, 7, 16, 20, 35, 39 a 42 – přihláška č. 4 073 722

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, jelikož ochranná známka je dostatečně rozlišující k tomu, aby mohla být zapsána.


title: Věc T-19/05: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2010 — Boliden a další v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Odvětví měděných sanitárních trubek — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Trvající protiprávní jednání, které má mnoho forem — Pokuty — Promlčení — Spolupráce“ )

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2010 — Boliden a další v. Komise
   (Věc T-19/05) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Odvětví měděných sanitárních trubek - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Trvající protiprávní jednání, které má mnoho forem - Pokuty - Promlčení - Spolupráce“)
   2010/C 179/49
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Boliden AB (Stockholm, Švédsko), Outokumpu Copper Fabrication AB, dříve Boliden Fabrication AB (Västerås, Švédsko) a Outokumpu Copper BCZ SA, dříve Boliden Cuivre & Zinc SA (Liège, Belgie) (zástupci: původně C. Wetter a O. Rislund, poté C. Wetter a M. Johansson, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier a S. Noë, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení čl. 1 písm. a) až c) rozhodnutí Komise K(2004) 2826 ze dne 3. září 2004, které se týká řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/E-1/38.069 — měděné sanitární trubky) v rozsahu, v němž je v něm konstatováno, že žalobkyně se mezi 1. červencem 1995 a 27. srpnem 1998, jakož i mezi 10. prosincem 1998 a 7. říjnem 1999 účastnily protiprávního jednání, zadruhé návrh na snížení částky pokuty uložené tímto rozhodnutím žalobkyním a zatřetí vzájemný návrh Komise na zvýšení uvedené částky

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Vzájemná žaloba podaná Evropskou komisí se zamítá.

               3)

               Společnosti Boliden AB, Outokumpu Copper Fabrication AB a Outokumpu Copper BCZ SA ponesou vlastní náklady řízení a nahradí 90 % nákladů řízení vynaložených Komisí.

               4)

               Komise ponese 10 % vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Věc C-422/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Belgické království (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2002/30/ES — Letecká doprava — Provozní omezení ke snížení hluku na letištích Společenství — Přijetí předpisů členským státem, v době běhu lhůty k provedení, které by mohly vážně ohrozit výsledek stanovený směrnicí)

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/7

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-422/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/30/ES - Letecká doprava - Provozní omezení ke snížení hluku na letištích Společenství - Přijetí předpisů členským státem, v době běhu lhůty k provedení, které by mohly vážně ohrozit výsledek stanovený směrnicí)
   (2007/C 183/11)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Benyon a M. Huttunen, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království (zástupci: M. Wimmer a A. Hubert, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článku 10 druhého pododstavce a čl. 249 odst. 3 Smlouvy o ES – Opatření přijatá státem během lhůty k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/30/ES ze dne 26. března 2002 o pravidlech a postupech pro zavedení provozních omezení ke snížení hluku na letištích Společenství (Úř. věst. L 85, s. 40), která mohou vážně ohrozit výsledek stanovený směrnicí – Vnitrostátní právní úprava omezující noční provoz některých civilních podzvukových proudových letounů
   Výrok

               1)

               Belgické království tím, že přijalo královskou vyhlášku ze dne 14. dubna 2002 upravující noční provoz některých civilních podzvukových proudových letadel, nesplnilo povinnosti, které pro něho vyplývají ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/30/ES ze dne 26. března 2002 o pravidlech a postupech pro zavedení provozních omezení ke snížení hluku na letištích Společenství, jakož i z čl. 10 druhého pododstavce ES ve spojení s čl. 249 třetím pododstavcem ES.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 48, 25.2.2006.


title: Věc C-444/09 a C-456/09: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado Contencioso Administrativo de La Coruña, Juzgado Contencioso Administrativo n °3 de Pontevedra — Španělsko) — Rosa María Gavieiro Gavieiro (C-444/09), Ana María Iglesias Torres (C-456/09) v. Consejería de Educación e Ordenación Universitária de la Xunta de Galicia ( „Sociální politika — Směrnice 1999/70/ES — Ustanovení 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS — Zásada zákazu diskriminace — Uplatnění rámcové dohody na dočasné zaměstnance autonomní oblasti — Vnitrostátní právní úprava, jež stanoví rozdílné zacházení v oblasti vyplácení příplatků za odpracovaná léta pouze na základě dočasné povahy pracovního poměru — Povinnost uznat se zpětným účinkem nárok na příplatek za odpracovaná léta“ )

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/14

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado Contencioso Administrativo de La Coruña, Juzgado Contencioso Administrativo no 3 de Pontevedra — Španělsko) — Rosa María Gavieiro Gavieiro (C-444/09), Ana María Iglesias Torres (C-456/09) v. Consejería de Educación e Ordenación Universitária de la Xunta de Galicia
   (Věc C-444/09 a C-456/09) (1)

   (Sociální politika - Směrnice 1999/70/ES - Ustanovení 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS - Zásada zákazu diskriminace - Uplatnění rámcové dohody na dočasné zaměstnance autonomní oblasti - Vnitrostátní právní úprava, jež stanoví rozdílné zacházení v oblasti vyplácení příplatků za odpracovaná léta pouze na základě dočasné povahy pracovního poměru - Povinnost uznat se zpětným účinkem nárok na příplatek za odpracovaná léta)
   2011/C 55/25
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado Contencioso Administrativo de La Coruña, Juzgado Contencioso Administrativo no 3 de Pontevedra

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Rosa María Gavieiro Gavieiro (C-444/09), Ana María Iglesias Torres (C-456/09)

      Žalované: Consejería de Educación de la Junta de Galicia

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Juzgado Contencioso Administrativo no 3 de La Coruña — Výklad přílohy ustanovení 4 bodu 4 směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43; Zvl. vyd. 05/08, s. 368) — Zásada zákazu diskriminace — Pojem „kritéria počtu odpracovaných let“ — Vnitrostátní právní úprava, jež stanoví rozdílné zacházení v oblasti vyplácení příplatků za odpracovaná léta pouze na základě dočasné povahy pracovního poměru

      Výrok

               1)

               Dočasný zaměstnanec Autonomní oblasti Galície, jakým je žalobkyně v původním řízení, spadá do osobní působnosti směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS i rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze této směrnice.

               2)

               Na takový příplatek za odpracovaná léta, jako je příplatek, který je předmětem, se vztahuje jakožto na pracovní podmínku ustanovení 4 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, která je obsažena v příloze směrnice 1999/70, takže se zaměstnanci v pracovním poměru na dobu určitou mohou bránit zacházení, které je s ohledem na vyplácení tohoto příplatku bez jakéhokoliv objektivního odůvodnění méně příznivé, než je zacházení se zaměstnanci v pracovním poměru na dobu neurčitou, kteří se nacházejí ve srovnatelné situaci. Pouhá dočasná povaha pracovního poměru určitých státních zaměstnanců nemůže být objektivním důvodem ve smyslu tohoto ustanovení rámcové dohody.

               3)

               Pouhá okolnost, že vnitrostátní ustanovení, jako je čl. 25 odst. 2 Ley 7/2007 del Estatuto básico del empleado público (zákon 7/2007 o základním statusu státního zaměstnance) ze dne 12. dubna 2007, neobsahuje žádný odkaz na směrnici 1999/70, nevylučuje, že toto ustanovení může být považováno za vnitrostátní opatření, kterým se provádí tato směrnice.

               4)

               Ustanovení 4 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, která je obsažena v příloze směrnice 1999/70, je bezpodmínečné a dostatečně přesné, aby se ho dočasní úředníci mohli před vnitrostátním soudem vůči státu dovolávat k tomu, aby jim byl uznán nárok na příplatky za odpracovaná léta, jako jsou příplatky za odpracování každých tří let, o které se jedná ve věcech v původním řízení, za období ode dne uplynutí lhůty stanovené členským státům pro provedení směrnice 1999/70 do dne vstupu v platnost vnitrostátního zákona, kterým se tato směrnice provádí do vnitrostátního práva dotyčného členského státu, s výhradou dodržení relevantních ustanovení vnitrostátního práva týkajících se promlčení.

               5)

               Navzdory tomu, že ve vnitrostátní právní úpravě provádějící směrnici 1999/70 existuje ustanovení uznávající nárok dočasných úředníků na vyplácení příplatků vztahujících se k odpracovaným tříletým obdobím, které však vylučuje zpětné uplatnění tohoto nároku, mají příslušné orgány dotčeného členského státu povinnost na základě práva Unie a vzhledem k tomu, že ustanovení rámcové dohody má přímý účinek, přiznat tomuto nároku na vyplácení příplatků zpětný účinek od uplynutí lhůty stanovené členským státům pro provedení této směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 24, 30.1.2010.


               29.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/14

         Žaloba islandské vlády ze dne 4. září 2012 proti Kontrolnímu úřadu ESVO
   (Věc E-9/12)
   2012/C 369/12
   Dne 4. září 2012 podala islandská vláda, zastoupená zmocněnci Jóhannou Bryndís Bjarnadóttirovou, poradkyní na ministerstvu zahraničních věcí, a Haraldurem Steinþórssonem, právníkem z ministerstva financí a hospodářských věcí, a právní zástupkyní Dórou Sif Tynesovou, advokátkou, k Soudu ESVO žalobu proti Kontrolnímu úřadu ESVO.
   Žalobce požaduje, aby Soud ESVO rozhodl takto:

               1)

               Článek 5 rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 261/12/COL ze dne 4. července 2012, které se týká obecních daní, prodeje nemovitostí a prodeje elektřiny podniku Verne Holdings ehf. se zrušuje.

               2)

               Článek 6 rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 261/12/COL ze dne 4. července 2012, které se týká obecních daní, prodeje nemovitostí a prodeje elektřiny podniku Verne Holdings ehf. je, pokud jde o odkaz na článek 5, neplatný; a

               3)

               Kontrolnímu úřadu ESVO se nařizuje uhradit veškeré náklady soudního řízení.

      Právní a skutkové souvislosti a právní odůvodnění:

               —

               Žalobce, islandská vláda, požaduje částečné zrušení rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 261/12/COL, které Kontrolní úřad ESVO (dále také „Kontrolní úřad“) přijal dne 4. července 2012 (dále jen „napadené rozhodnutí“). Napadené rozhodnutí bylo přijato na základě rozhodnutí kontrolního úřadu č. 418/10/COL ze dne 3. listopadu 2010 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.

               —

               Věc se týká uplatňování čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP a pokynů Kontrolního úřadu ESVO pro státní podporu na prvky státní podpory u prodeje pozemků a budov veřejnými orgány, prodeji nemovitostí islandského státu v bývalém vojenském prostoru USA na poloostrově Reykjanes.

               —

               Žalobce mimo jiné tvrdí, že Kontrolní úřad ESVO:

                           —

                           na základě skutkových okolností nebo důkazů neprokázal, že se prodej nemovitostí uskutečnil pod jejich tržní hodnotou. Prodej tedy nepřinesl kupujícímu žádnou hospodářskou výhodu a nejedná se o státní podporu,

                           —

                           nedostatečně posoudil daný prodej a zjevně pochybil při posuzování údajné státní podpory, a

                           —

                           napadené rozhodnutí nedostatečně odůvodnil.


title: Věc T-216/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. května 2007 – Mebrom v. Komise ( Ochrana ozonové vrstvy — Dovoz methylbromidu do Evropské unie — Odmítnutí přidělit dovozní kvótu pro kritické použití pro rok 2005 — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Provedení článků 3, 4, 6 a 7 nařízení (ES) č. 2037/2000 — Legitimní očekávání — Právní jistota )

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/22

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. května 2007 – Mebrom v. Komise
   (Věc T-216/05) (1)

   („Ochrana ozonové vrstvy - Dovoz methylbromidu do Evropské unie - Odmítnutí přidělit dovozní kvótu pro kritické použití pro rok 2005 - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Provedení článků 3, 4, 6 a 7 nařízení (ES) č. 2037/2000 - Legitimní očekávání - Právní jistota“)
   (2007/C 155/44)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně
      : Mebrom NV (Rieme-Ertvelde, Belgie) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná
      : Komise Evropských společenství (zástupci: U. Wölker a X. Lewis, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení údajného rozhodnutí obsaženého v dopise Komise ze dne 11. dubna 2005 adresovaném žalobkyni a týkajícím se přidělení kvót pro dovoz methylbromidu pro rok 2005.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady, jakož i náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 182, 23.7.2005.


title: Věc C-249/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. května 2010 Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 4. března 2010 ve věci T-401/06, Brosmann Footwear (HK) Co. Ltd v. Rada Evropské unie

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/26

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. května 2010 Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 4. března 2010 ve věci T-401/06, Brosmann Footwear (HK) Co. Ltd v. Rada Evropské unie
   (Věc C-249/10 P)
   ()
   2010/C 209/37
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd (zástupci: L. Ruessmann, A. Willems, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská konfederace obuvnického průmyslu (CEC)

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 4. března 2010 v rozsahu, ve kterém Tribunál nezrušil napadené nařízení a ve kterém účastnicím řízení podávajícím kasační opravný prostředek uložil nést náklady řízení před Tribunálem;

               —

               přijal konečné rozhodnutí a zrušil napadené nařízení v celém rozsahu;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku a řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že Tribunál
   tím, že rozhodl, že čl. 2 odst. 7 a čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení (1) nezavazují orgány, aby v případech výběru vzorku rozhodly o žádostech o statut podniku působícího v tržním hospodářství (dále jen „MET“) a o individuální zacházení („IT“), dopustil se nesprávného právního posouzení;
   tím, že nerozhodl, že orgány porušily čl. 2 odst. 7 písm. c) základního antidumpingového nařízení, když ve lhůtě tří měsíců od zahájení šetření nerozhodly o žádostech o MET a o IT čínských vyvážejících výrobců, dopustil se nesprávného právního posouzení;
   tím, že nerozhodl, že orgány porušily čl. 2 odst. 7 písm. c) základního antidumpingového nařízení, když ve lhůtě tří měsíců od zahájení šetření neinformovaly čínské vyvážející výrobce nezařazené do vzorku o posouzení jejich žádostí o MET a o IT, dopustil se nesprávného právního posouzení;
   tím, že nerozhodl, že orgány neposkytly spolupráci při šetření, a tudíž, že toto výrobní odvětví Společenství nesplnilo požadavek uložený v čl. 4 odst.1 ve spojení s čl. 5 odst. 4 základního antidumpingového nařízení, což vedlo k nesprávnému posouzení újmy a příčinné souvislosti ve smyslu článku 3 základního antidumpingového nařízení, dopustil se nesprávného právního posouzení;
   tím, že rozhodl, že čl. 6 odst. 1 základního antidumpingového nařízení orgánům nezakazuje, aby před zahájením šetření sbíraly informace za účelem výběru vzorku, dopustil se nesprávného právního posouzení;
   podpůrně, tím, že nerozhodl, že orgány neporušily čl. 6 odst. 9 základního antidumpingového nařízení, když překročily lhůtu patnácti měsíců pro uzavření antidumpingového šetření, dopustil se nesprávného právního posouzení;
   ve svém popisu právních účinků různých informací na analýzu újmy podle článku 3 základního antidumpingového nařízení dopustil se nesprávného právního posouzení;
   tím, že nerozhodl, že orgány nesplnily svou povinnost pečlivě a nestranně zkoumat všechny relevantní aspekty antidumpingového šetření, dopustil se nesprávného právního posouzení;
   ve svém popisu právních účinků některých informací na povinnost odůvodnění příslušející orgánu, který provádí šetření, dopustil se nesprávného právního posouzení;
   tím, že nerozhodl, že instituce porušily článek 3 základního antidumpingového nařízení, neboť neposoudily dopad na výrobní odvětví Společenství způsobený jinými faktory než dotčenými dovozy, dopustil se nesprávného právního posouzení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 56, s. 1; Zvl. vyd. 11/10, s. 45).


title: Věc T-411/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. června 2013 — Celtipharm v. OHIM — Alliance Healthcare France (PHARMASTREET) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství PHARMASTREET — Starší národní slovní ochranná známka PHARMASEE — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/78

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. června 2013 — Celtipharm v. OHIM — Alliance Healthcare France (PHARMASTREET)
   (Věc T-411/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství PHARMASTREET - Starší národní slovní ochranná známka PHARMASEE - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 225/173
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Celtipharm (Vannes, Francie) (zástupci: P. Greffe a C. Fendeleur, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Alliance Healthcare France SA (Gennevilliers, Francie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. června 2012 (věc R 767/2011-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Celtipharm a Alliance Healthcare France SA.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 26. června 2012 (věc R 7672011-2) se zrušuje.

               2)

               Námitkám se vyhovuje v rozsahu, v němž se týkají výrobků zařazených do třídy 5 a odpovídajících popisu: „farmaceutické přípravky; dietetické látky upravené pro lékařské účely“, na jedné straně, a služeb zařazených do třídy 35 a odpovídajících popisu: „vedení obchodních záležitostí, komerční správa, kancelářské práce“, na druhé straně.

               3)

               Každý účastník ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 366, 24.11.2012.


title: Věc C-532/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Simvoulio tis Epiktrateias (Řecko) dne 29. prosince 2006 – Emm. G. Lianakis a další , Sima Anonimi Techniki Etairia Meleton kai Epivlepseon, Nikolaos Vlachopoulos v. Obec Alessandropoli, Planitiki a další , Aikaterini Georgoula, Dim. Vassios, N. Loukatos & Sinergates Anonimi Etairia Meleton , Eratosthenis Meletitiki a další , A. Pantazis Pan. Kyriopoulos & Sin/Tes os Filon O.E. , Nikolaos Sideris

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Simvoulio tis Epiktrateias (Řecko) dne 29. prosince 2006 – „Emm. G. Lianakis a další“, Sima Anonimi Techniki Etairia Meleton kai Epivlepseon, Nikolaos Vlachopoulos v. Obec Alessandropoli, „Planitiki a další“, Aikaterini Georgoula, Dim. Vassios, „N. Loukatos & Sinergates Anonimi Etairia Meleton“, „Eratosthenis Meletitiki a další“, „A. Pantazis Pan. Kyriopoulos & Sin/Tes os ‚Filon‘ O.E.“, Nikolaos Sideris
   (Věc C-532/06)
   (2007/C 56/36)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Simvoulio tis Epiktrateias (Státní rada)
   Účastníci původního řízení

      Žalobci:„Emm. G. Lianakis a další“, Sima Anonimi Techniki Etairia Meleton kai Epivlepseon, Nikolaos Vlachopoulos

      Žalovaní: Obec Alessandropoli, „Planitiki a další“, Aikaterini Georgoula, Dim. Vassios, „N. Loukatos & Sinergates Anonimi Etairia Meleton“, „Eratosthenis Meletitiki a další“, „A. Pantazis Pan. Kyriopoulos & Sin/Tes os ‚Filon‘ O.E.“, Nikolaos Sideris
   Předběžná otázka
   Umožňuje článek 36 směrnice 92/50/EHS (1) o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209) v případě, že vyhlášení veřejné soutěže na zadání zakázky na služby stanoví pouze pořadí kritérií pro zadání bez toho, aniž by stanovilo koeficienty vážení každého kritéria, aby koeficienty vážení byly stanoveny zadávací komisí následně, a v případě kladné odpovědi, za jakých podmínek?

      (1)  Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 1-24 (Zvl. vyd. 06/01, s. 322).


title: Věc T-420/09: Usnesení Tribunálu ze dne 22. května 2014 – BSA v. OHIM – Loblaws (PRÉSIDENT)

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/71

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. května 2014 – BSA v. OHIM – Loblaws (PRÉSIDENT)
   (Věc T-420/09) (1)

   2014/C 315/116
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


title: Věc C-519/16: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 26. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra – Portugalsko) – Superfoz – Supermercados Lda v. Fazenda Pública „Řízení o předběžné otázce — Sbližování právních předpisů — Nařízení (ES) č. 882/2004 — Úřední kontroly krmiv a potravin — Financování úředních kontrol — Články 26 a 27 — Všeobecné zdanění — Poplatky — Poplatek z prodejen potravin“

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/15

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 26. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra – Portugalsko) – Superfoz – Supermercados Lda v. Fazenda Pública
   (Věc C-519/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Nařízení (ES) č. 882/2004 - Úřední kontroly krmiv a potravin - Financování úředních kontrol - Články 26 a 27 - Všeobecné zdanění - Poplatky - Poplatek z prodejen potravin“)
   (2017/C 309/20)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Superfoz – Supermercados Lda

      Žalovaná: Fazenda Pública

      Výrok

   Články 26 a 27 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat, ve znění nařízení (EU) č. 652/2014 Evropského parlamentu a Rady ze dne 15. května 2014, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání uložení povinnosti k takovému poplatku, jako je poplatek dotčený v původním řízení, jen maloobchodním prodejnám potravin, aniž příjmy z tohoto poplatku slouží k financování konkrétních úředních kontrol prováděných z podnětu osob povinných k tomuto poplatku nebo v jejich prospěch.

      (1)  Úř. věst. C 6, 9.1.2017.


title: Věc T-471/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2016 – Xellia Pharmaceuticals a Alpharma v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s antidepresivními léčivy obsahujícími účinnou složku citalopram — Pojem omezení hospodářské soutěže na základě účelu — Potenciální hospodářská soutěž — Generická léčiva — Překážky vstupu na trh způsobené existencí patentů — Dohody uzavřené mezi majitelem patentů a společností zabývající se generickými léčivy — Délka trvání šetření Komise — Právo na obhajobu — Pokuty — Právní jistota — Zásada legality trestů“

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2016 – Xellia Pharmaceuticals a Alpharma v. Komise
   (Věc T-471/13) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s antidepresivními léčivy obsahujícími účinnou složku citalopram - Pojem omezení hospodářské soutěže na základě účelu - Potenciální hospodářská soutěž - Generická léčiva - Překážky vstupu na trh způsobené existencí patentů - Dohody uzavřené mezi majitelem patentů a společností zabývající se generickými léčivy - Délka trvání šetření Komise - Právo na obhajobu - Pokuty - Právní jistota - Zásada legality trestů“)
   (2016/C 392/25)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Xellia Pharmaceuticals ApS (Kodaň, Dánsko) a Alpharma, LLC, původně Zoetis Products LLC (Florham Park, New Jersey, Spojené státy) (zástupce: D. Hull, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castilla Contreras a B. Mongin, zmocněnci, ve spolupráci s B. Rayment, barrister)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2013) 3803 final ze dne 19. června 2013 v řízení podle článku 101 [SFEU] a článku 53 Dohody o EHP (věc AT/39226 – Lundbeck) a návrh na snížení pokuty, která byla žalobkyním tímto rozhodnutím uložena.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem Xellia Pharmaceuticals ApS a Alpharma LLC se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 325, 9.11.2013.


title: Věc F-15/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2013 — Andres a další v. ECB ( „Veřejná služba — Zaměstnanci ECB — Reforma systému sociálního zabezpečení — Zmrazení penzijního plánu — Provádění důchodového systému — Projednání s dozorčím výborem — Projednání s výborem zaměstnanců — Projednání s Generální radou — Projednání s Radou guvernérů — Čtvrtletní hodnocení penzijního plánu — Porušení pracovních podmínek — Zjevně nesprávné posouzení — Zásada proporcionality — Nabytá práva — Zásada právní jistoty a předvídatelnosti — Informační povinnost“ )

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/29

      Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2013 — Andres a další v. ECB
      (Věc F-15/10) (1)

      (Veřejná služba - Zaměstnanci ECB - Reforma systému sociálního zabezpečení - Zmrazení penzijního plánu - Provádění důchodového systému - Projednání s dozorčím výborem - Projednání s výborem zaměstnanců - Projednání s Generální radou - Projednání s Radou guvernérů - Čtvrtletní hodnocení penzijního plánu - Porušení pracovních podmínek - Zjevně nesprávné posouzení - Zásada proporcionality - Nabytá práva - Zásada právní jistoty a předvídatelnosti - Informační povinnost)
      (2014/C 71/55)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Carlos Andres a další (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (ECB) (zástupci: C. Kroppenstedt a F. Malfrère, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení výplatních listin žalobců z června 2009, jakož i všech následujících a budoucích výplatních listin v rozsahu, ve kterém tyto výplatní listiny provádějí reformu důchodového systému přijatou dne 4. května 2009. A dále návrh směřující k náhradě žalobci utrpěné újmy.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Carlos Andres a 168 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které vznikly Evropské centrální bance.

         (1)  Úř. věst. C 134, 22.5.2010, s. 54.


title: Věc T-505/08: Žaloba podaná dne 25. listopadu 2008 – Nadine Trautwein Rolf Trautwein v. OHIM (Hunter)

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/49

         Žaloba podaná dne 25. listopadu 2008 – Nadine Trautwein Rolf Trautwein v. OHIM (Hunter)
   (Věc T-505/08)
   (2009/C 44/87)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research and Development (Leopoldshöhe, Německo) (zástupce: C. Czychowski, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. září 2008 o odvolání R 1733/2007-1 jakož i rozhodnutí průzkumového referenta ze dne 17. října 2007 a připustit přihlášku ochranné známky společenství č. 4829347 ke zveřejnění a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „Hunter“ pro výrobky zařazené do tříd 18 a 25 (přihláška č. 4 829 347)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí zápisu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (1), neboť ochranné známce Společenství nelze upřít nezbytnou rozlišovací způsobilost ani se nejedná o popisující údaj.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-38/17: Žaloba podaná dne 20. ledna 2017 – DQ a další v. Parlament

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/53

         Žaloba podaná dne 20. ledna 2017 – DQ a další v. Parlament
   (Věc T-38/17)
   (2017/C 104/74)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: DQ a třináct dalších účastnic řízení (zástupce: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               určil, že tato žaloba je přípustná,

               —

               uložil žalovanému povinnost zaplatit částku 92 000 eur za způsobenou majetkovou újmu,

               —

               uložil žalovanému povinnost nahradit náklady řízení vynaložené v rámci tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z několika pochybení a opomenutí, jichž se dopustila administrativa žalovaného a v jejichž důsledku byla žalobkyním způsobena majetková újma, a to všechny náklady na advokáta vynaložené v souvislosti se žádostí o pomoc podanou dne 24. ledna 2014 na základě čl. 24 prvního odstavce služebního řádu.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z protiprávního jednání, zejména korupce způsobující újmu Unii ve výběrových řízeních uchazečů, přičemž se jedná o zneužívající a zastrašující jednání ze strany vedoucího oddělení žalobkyň v rámci každodenního výkonu jejich činností.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z narušení důstojnosti žalobkyň v důsledku tohoto jednání poškozujícího jejich profesní kariéru a rodinné životy, jakož i narušení jejich psychického a fyzického stavu.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze vzniklé majetkové újmy, která byla žalobkyním způsobena a která úzce souvisí se zlým úmyslem, jenž prokázal Parlament, jakož i s několika kroky, které musely podniknout, zejména pokud se jedná o nutnost obrátit se na advokáta.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že nadřízení žalobkyň nereagovali navzdory naléhavosti a závažnosti vytýkaných skutečností. Žalobkyně mají konkrétně za to, že tyto okolnosti měly jejich nadřízené vést k tomu, aby došlo k ukončení:

                           —

                           protiprávního jednání,

                           —

                           zneužívajícího a zastrašujícího jednání vedoucího jejich oddělení, jakož i nepřiměřených lhůt administrativy k přijetí opatření,

                           —

                           jejich těžkých pracovních podmínek, což mohlo předejít neustálým zásahům jejich advokáta.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z mimořádných okolností, na jejichž základě byl nutný, či dokonce nevyhnutelný, zásad advokáta, aby byla zachována práva žalobkyň a orgán oprávněný ke jmenování začal jednat v souvislosti s jejich tvrzeními o psychickém a sexuálním obtěžování, jemuž musely čelit. Zásah jejich advokáta byl též odůvodněn s cílem zaručit důvěrné zacházení s jejich svědectvími a chránit je před právními nedostatky a nedbalostí jejich nadřízení, a to s cílem ukončit jejich nepřijatelné pracovní podmínky.


title: Věc T-419/04: Žaloba podaná dne 8. října 2004 Nadine Schmit proti Komisi Evropských společenství

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/40

         Žaloba podaná dne 8. října 2004 Nadine Schmit proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-419/04)
   (2005/C 6/79)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 8. října 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Nadine Schmit, s bydlištěm v Ispra (Itálie), zastoupenou Pierrem Paulem Van Gechuchtenem a Pierrem Jadoulem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil výslovné zamítnutí stížnosti žalobkyně ze dne 8. července 2004, rozhodnutí nevypracovat hodnotící zprávu za období 2001–2002 a úřední rozhodnutí ji nezařadit mezi úředníky povýšené do kategorie C 2 v rámci povyšování v roce 2003;

               —

               uložil žalované zaplatit žalobkyni částku ve výši 3 000 EUR jako náhradu utrpěné nemajetkové újmy;

               —

               uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, úřednice Komise, odešla v říjnu 2002 na nemocenskou dovolenou. Od 1. září 2003 pobírala invalidní důchod. Na tomto základě orgán oprávněný ke jmenování rozhodl nevypracovat hodnotící zprávu o žalobkyni za období 2001–2002. Nezískala proto žádné ocenění zásluh ani upřednostnění při povyšování v roce 2003 a její jméno nebylo obsaženo na seznamu úředníků povýšených do kategorie C 2.
   Žalobkyně napadá sporná rozhodnutí tvrzením, že došlo k porušení ustanovení článku 43 služebního řádu a obecných prováděcích ustanovení tohoto článku (rozhodnutí Komise ze dne 26. dubna 2002), jakož i zásady rovného zacházení a zásady řádné správy. V této souvislosti žalobkyně uplatňuje, že Komise neměla právo, na konci roku 2002 nebo na začátku roku 2003, považovat žalobkyni za úředníka, kterému zbývá necelý rok do odchodu do důchodu, pro kterého se nevypracovává hodnotící zpráva. V rozporu s rozhodnutím nepovýšit ji do kategorie C 2, žalobkyně uplatňuje, že došlo k porušení článku 45 služebního řádu, jakož i zásady rovného zacházení a zásady řádné správy.


title: Věc T-343/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. května 2011 — Arkema France v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s chlorečnanem sodným — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Přičitatelnost protiprávního jednání — Pokuty — Přitěžující okolnost — Opakování protiprávního jednání — Polehčující okolnost — Spolupráce během správního řízení — Významná přidaná hodnota“ )

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. května 2011 — Arkema France v. Komise
   (Věc T-343/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s chlorečnanem sodným - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Přičitatelnost protiprávního jednání - Pokuty - Přitěžující okolnost - Opakování protiprávního jednání - Polehčující okolnost - Spolupráce během správního řízení - Významná přidaná hodnota)
   2011/C 186/36
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Arkema France (Colombes, Francie) (zástupci: původně A. Winckler, S. Sorinas a H. Kanellopoulos, poté S. Sorinas, E. Jégou a M. Sabeva, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: X. Lewis, É. Gippini Fournier a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 2626 v konečném znění ze dne 11. června 2008 v řízení podle článku 81 (ES) a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/38.695 — Chlorečnan sodný), v rozsahu, v němž se uvedené rozhodnutí týká společnosti Arkema France, a podpůrně návrh na zrušení nebo snížení pokut uložených této společnosti v uvedeném rozhodnutí

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Arkema France se ukládá náhradu nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 285, 8.11.2008.


title: Věc T-732/15 R II: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 13. června 2016 – ICA Laboratories a další v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Životní prostředí — Ochrana spotřebitelů — Nařízení, kterým se stanoví maximální limity reziduí pro guazatin — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nový návrh — Neexistence nových skutečností — Neexistence naléhavosti“

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/24

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 13. června 2016 – ICA Laboratories a další v. Komise
   (Věc T-732/15 R II)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Životní prostředí - Ochrana spotřebitelů - Nařízení, kterým se stanoví maximální limity reziduí pro guazatin - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nový návrh - Neexistence nových skutečností - Neexistence naléhavosti“)
   (2016/C 314/33)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ICA Laboratories Close Corp. (Century City, Jihoafrická republika); ICA International Chemicals (Proprietary) Ltd (Century City), a ICA Developments (Proprietary) Ltd (Century City) (zástupci: K. Van Maldegem, R. Crespi a P. Sellar, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: X. Lewis a P. Ondrůšek, zmocněnci)

      Předmět

   Návrh podle článku 160 jednacího řádu Tribunálu na odklad provádění nařízení Komise (EU) 2015/1910 ze dne 21. října 2015, kterým se mění přílohy III a V nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro guazatin v některých produktech a na jejich povrchu (Úř. věst. 2015, L 280, s. 2).

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se odmítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-435/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. ledna 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/24

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. ledna 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-435/07) (1)

   (2008/C 79/47)

      Jednací jazyk: portugalština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.11.2007.


title: Věc C-37/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. října 2012 — Evropská komise v. Česká republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Přípustnost — Nařízení č. 1234/2007 — Článek 115 — Příloha XV — Bod I odst. 2 — Dodatek k příloze XV — Část A — Obchodní označení „máslo“ a  „mléčná pomazánka“ — Obchodní označení „pomazánkové máslo“ — Seznam výjimek“ )

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/6

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. října 2012 — Evropská komise v. Česká republika
   (Věc C-37/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Přípustnost - Nařízení č. 1234/2007 - Článek 115 - Příloha XV - Bod I odst. 2 - Dodatek k příloze XV - Část A - Obchodní označení „máslo“ a „mléčná pomazánka“ - Obchodní označení „pomazánkové máslo“ - Seznam výjimek)
   2012/C 379/10
   Jednací jazyk: čeština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: Z. Malůšková a H. Tserepa-Lacombe, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Česká republika (zástupci: M. Smolek, T. Müller a J. Očková, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 115 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (Úř. věst. L 299, s. 1), ve spojení s bodem I odst. 2 přílohy XV uvedeného nařízení a částí A dodatku k této příloze — Právní úprava členského státu, která dovoluje uvádět na trh výrobek odpovídající obchodnímu označení „mléčná pomazánka“ pod obchodním označením „Pomazánkové máslo“

      Výrok

               1)

               Česká republika tím, že povolila prodej pomazánkového másla pod označením „máslo“, přestože tento výrobek obsahuje méně než 80 % mléčného tuku, má obsah vody vyšší než 16 % a obsah mléčných netuků v sušině vyšší než 2 %, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 115 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“), ve spojení s bodem I odst. 2 prvním a druhým pododstavcem přílohy XV uvedeného nařízení a částí A body 1 a 4 dodatku k této příloze.

               2)

               České republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 12.3.2011.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 2. června 2005 ve věci C-174/04: Komise Evropských společenství proti Italské republice (Nesplnění povinnosti státem — Článek 56 ES — Automatické pozastavení hlasovacích práv ve zprivatizovaných podnicích)

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/4

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 2. června 2005
   ve věci C-174/04: Komise Evropských společenství proti Italské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Článek 56 ES - Automatické pozastavení hlasovacích práv ve zprivatizovaných podnicích)
   (2005/C 205/08)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-174/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 13. dubna 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnci: E. Traversa a C. Loggi) proti Italské republice (zmocněnec: I. M. Braguglia, ve spolupráci s P. Gentilim, advokátem), Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann (zpravodaj), předseda senátu, K. Lenaerts, N. Colneric a K. Schiemann a E. Juhász, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 2. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Italská republika tím, že ponechala v platnosti vládní nařízení s mocí zákona (decreto-legge) č. 192 ze dne 25. května 2001, změněné na zákon č. 301 o neodkladných opatřeních k zajištění procesu liberalizace a privatizace některých odvětví veřejných služeb (legge č. 301, recante disposizioni urgenti per salvaguardare i processi di liberalizzazione e privatizzazione di specifici settori dei servizi pubblici) ze dne 20. července 2001, stanovící automatické pozastavení hlasovacích práv spojených s účastmi převyšujícími 2 % základního kapitálu podniků působících v plynárenském odvětví a v odvětví elektrické energie, pokud jsou tyto účasti nabyty veřejnými podniky nekotovanými na regulovaných finančních trzích, které mají na svém trhu dominantní postavení, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 56 ES.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 156, 12.6.2004.


title: Věc F-31/12: Žaloba podaná dne 6. března 2012 — ZZ v. Komise

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/31

         Žaloba podaná dne 6. března 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-31/12)
   2012/C 133/63
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J. N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o převodu nároků na důchod nabytých před nástupem do služebního poměru u Komise vycházejícího z nově vypočteného návrhu Úřadu pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO).

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí, kterým byly zrušeny a nahrazeny návrhy na převod nároků žalobce na důchod v rámci jeho žádosti na základě čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu obsahující nový návrh vypočtený na základě prováděcích pokynů přijatých dne 3. března 2011;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-592/13: Usnesení Tribunálu ze dne 2. října 2014 — Ratioparts-Ersatzteile v. OHIM — Norwood Industries (NORTHWOOD professional forest equipment)

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/45

         Usnesení Tribunálu ze dne 2. října 2014 — Ratioparts-Ersatzteile v. OHIM — Norwood Industries (NORTHWOOD professional forest equipment)
   (Věc T-592/13) (1)

   (2014/C 431/70)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc F-22/09: Žaloba podaná dne 9. března 2009 — Marie-Hélène Willigens v. Rada Evropské unie

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/47

         Žaloba podaná dne 9. března 2009 — Marie-Hélène Willigens v. Rada Evropské unie
   (Věc F-22/09)
   2009/C 113/100
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Marie-Hélène Willigens (Glabais, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí nepovýšit žalobkyni do platové třídy AST7 za hodnotící období 2008, a v rozsahu, v němž je to nezbytné, i rozhodnutí povýšit do této platové třídy úředníky, kteří si to zaslouží méně

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování nepovýšit žalobkyni do platové třídy AST7 za hodnotící období 2008, a v rozsahu, v němž je to nezbytné, i rozhodnutí povýšit do této platové třídy úředníky, kteří si to zaslouží méně;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-575/11: Žaloba podaná dne 7. listopadu 2011 — Inaporc v. Komise

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/56

      Žaloba podaná dne 7. listopadu 2011 — Inaporc v. Komise
      (Věc T-575/11)
      (2012/C 25/108)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Interprofession nationale porcine (Inaporc) (Paříž, Francie) (zástupci: H. Calvet, Y. Trifounovitch a C. Rexha, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 29. června 2011, státní podpora NN 10/2010 — Francie — Příspěvek určený na financování národního mezioborového výboru pro odvětví chovu prasat, K(2011) 4376 v konečném znění, dosud nezveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie, v rozsahu, v němž označuje i) za státní podporu opatření přijatá INAPORC v letech 2004 až 2008 v oblasti technické pomoci, podpory výroby jakostních výrobků a jejich uvádění na trh, výzkumu a vývoje a propagace a ii) za státní prostředky, které jsou nedílnou součástí výše uvedených opatření státní podpory, povinné dobrovolné příspěvky sloužící k financování těchto opatření;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladu řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1)

                  První žalobní důvod vycházející z porušení podstatných náležitostí, neboť odůvodnění napadeného rozhodnutí je z hlediska článku 296 SFEU nedostatečné, jelikož žalobci neumožňuje porozumět důvodům, které Komisi vedly k učinění závěru, že kritéria stanovená judikaturou Soudního dvora Evropské unie týkající se státních podpor jsou v projednávané věci splněna.

                  2)

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU, neboť v napadeném rozhodnutí Komise:

                              —

                              označila za státní prostředky povinné dobrovolné příspěvky vybírané Inaporc a opatření, která tato mezioborová organizace přijímá a financuje z těchto příspěvků, za přičitatelná státu;

                              —

                              dospěla k závěru o existenci selektivní hospodářské výhody plynoucí z opatření přijímaných Inaporc ve prospěch podniků působících ve výrobě, zpracovávání a distribuci v odvětví vepřového masa;

                              —

                              shledala, že opatření přijímaná Inaporc mohou vést k narušení hospodářské soutěže přičitatelnému státní podpoře.


title: Věc C-344/06 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. října 2007 – J. C. Blom v. Rada Evropské unie, Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Žaloba na náhradu škody — Mimosmluvní odpovědnost — Mléko — Doplňková dávka — Referenční množství — Producenti, kteří přijali závazek neuvádět na trh — Producenti SLOM 1983 — Neobnovení produkce po skončení závazku)

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/18

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. října 2007 – J. C. Blom v. Rada Evropské unie, Komise Evropských společenství
   (Věc C-344/06 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Žaloba na náhradu škody - Mimosmluvní odpovědnost - Mléko - Doplňková dávka - Referenční množství - Producenti, kteří přijali závazek neuvádět na trh - Producenti SLOM 1983 - Neobnovení produkce po skončení závazku)
   (2007/C 315/30)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobce: J. C. Blom (zástupci: E. Pijnacker Hordijk a S. C. H. Molin, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupce: A.-M. Colaert, zmocněnec, Komise Evropských společenství (zástupci: T. van Rijn a M. van Heezik, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 30. května 2006, Blom v. Rada a Komise (věc T-87/94), kterým Soud zamítl žádost o náhradu škody na základě článku 178 Smlouvy o ES (nyní článek 235 ES) a článku 215 druhého pododstavce Smlouvy o ES (nyní čl. 288 druhý pododstavec ES) údajně utrpěné žalobcem na základě skutečnosti, že mu bylo bráněno uvádět na trh mléko na základě nařízení Rady (EHS) č. 857/84 ze dne 31. března 1984, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dávku uvedenou v článku 5c nařízení (EHS) č. 804/68 v odvětví mléka a mléčných výrobků (Úř. věst. L 90, s. 13), doplněného nařízením Komise (EHS) č. 1371/84 ze dne 16. května 1984, které stanoví prováděcí pravidla pro doplňkovou dávku uvedenou v článku 5c nařízení (EHS) č. 804/68 (Úř. věst. L 132, s. 11)
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               J. C. Blomovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 28.10.2006.


title: Věc T-300/16: Žaloba podaná dne 13. června 2016 – Jindal Saw a Jindal Saw Italia v. Komise

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/24

         Žaloba podaná dne 13. června 2016 – Jindal Saw a Jindal Saw Italia v. Komise
   (Věc T-300/16)
   (2016/C 314/34)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Jindal Saw Ltd (Nové Dillí, Indie) a Jindal Saw Italia SpA (Terst, Itálie) (zástupci: R. Antonini a E. Monard, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/387 ze dne 17. března 2016 o uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz trub a trubek z tvárné litiny (známé také jako litina s kuličkovým grafitem) pocházejících z Indie v rozsahu, v němž se týká žalobkyň; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila čl. 2 odst. 8 a 9, čl. 3 odst. 2, 3 a 6 a čl. 9 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, tím, že určila vývozní ceny.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila čl. 3 odst. 2, 3, 5, 6, 7 a 8, čl. 4 odst. 1, čl. 5 odst. 4 a čl. 9 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 tím, že vymezila účinky cen, újmu a příčinnou souvislost.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že neuvedením podstatných skutečností a úvah a neposkytnutím dostatečného času k předložení připomínek došlo k porušení čl. 20 odst. 4 a 5 nařízení Rady č. 1225/2009.


title: Věc C-358/06: Žaloba podaná dne 30. srpna 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               14.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/7

         Žaloba podaná dne 30. srpna 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-358/06)
   (2006/C 249/15)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Konstantinidis a B. Schima)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že tím, že Řecká republika nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/105/ES (1) ze dne 16. prosince 2003, kterou se mění směrnice Rady 96/82/ES o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek, a v každém případě tím, že neoznámila tyto předpisy Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice.

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 1. července 2005.

      (1)  Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 97; Zvl. vyd. 05/04, s. 398.


title: Věc C-337/06: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. prosince 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Bayerischer Rundfunk, Deutschlandradio, Hessischer Rundfunk, Mitteldeutscher Rundfunk, Norddeutscher Rundfunk, Radio Bremen, Rundfunk Berlin-Brandenburg, Saarländischer Rundfunk, Südwestrundfunk, Westdeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen v. GEWA Gesellschaft für Gebäudereinigung und Wartung (Směrnice 92/50/EHS a 2004/18 ES — Veřejné zakázky na služby — Veřejnoprávní vysílací subjekty — Zadavatelé — Veřejnoprávní subjekty — Podmínka ukládající, aby činnost subjektu byla financována převážně státem )

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/19

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. prosince 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Bayerischer Rundfunk, Deutschlandradio, Hessischer Rundfunk, Mitteldeutscher Rundfunk, Norddeutscher Rundfunk, Radio Bremen, Rundfunk Berlin-Brandenburg, Saarländischer Rundfunk, Südwestrundfunk, Westdeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen v. GEWA Gesellschaft für Gebäudereinigung und Wartung
   (Věc C-337/06) (1)

   (Směrnice 92/50/EHS a 2004/18 ES - Veřejné zakázky na služby - Veřejnoprávní vysílací subjekty - Zadavatelé - Veřejnoprávní subjekty - Podmínka ukládající, aby činnost subjektu byla „financována převážně státem“)
   (2008/C 51/30)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberlandesgericht Düsseldorf
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Bayerischer Rundfunk, Deutschlandradio, Hessischer Rundfunk, Mitteldeutscher Rundfunk, Norddeutscher Rundfunk, Radio Bremen, Rundfunk Berlin-Brandenburg, Saarländischer Rundfunk, Südwestrundfunk, Westdeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen

      Žalovaná: GEWA – Gesellschaft für Gebäudereinigung und Wartung mbH

      Za přítomnosti: Heinze W. Warneckeho
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Oberlandesgericht Düsseldorf – Výklad čl. 1 odst. 9 druhého pododstavce písm. c) a čl. 16 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114) – Zadávání úklidových služeb sdružením vysílacích organizací nepřímo financovaných státem bez řádného celoevropského zadávacího řízení – Pojem „veřejný zadavatel“
   Výrok

               1)

               Článek 1 písm. b) druhý pododstavec třetí odrážka první hypotéza směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby musí být vykládán v tom smyslu, že se jedná o převážné financování státem, když takové činnosti veřejnoprávních vysílacích subjektů jako ve věci v původním řízení jsou financovány převážně prostřednictvím poplatku vybíraného od držitelů přijímače, který je uložen, vypočítán a vybírán podle takových pravidel jako ve věci v původním řízení.

               2)

               Článek 1 písm. b) druhý pododstavec třetí odrážka první hypotéza směrnice 92/50 musí být vykládán v tom smyslu, že v případě financování činností takových veřejnoprávních vysílacích subjektů jako ve věci v původním řízení na základě způsobů vysvětlených v rámci přezkumu první předběžné otázky nevyžaduje podmínka týkající se „financování státem“ přímý zásah státu nebo jiných orgánů veřejné moci při zadávání takové zakázky jako ve věci v původním řízení těmito subjekty.

               3)

               Článek 1 písm. a) bod iv) směrnice 92/50 musí být vykládán v tom smyslu, že na základě tohoto ustanovení jsou z působnosti uvedené směrnice vyloučeny pouze veřejné zakázky týkající se služeb v ní uvedených.

      (1)  Úř. věst. C 281, 18.11.2006.


title: Věc C-213/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litevská republika) dne 4. května 2010 — F-Tex SIA v. Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma“

text:
               17.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litevská republika) dne 4. května 2010 — F-Tex SIA v. Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma“
   (Věc C-213/10)
   2010/C 195/12
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: F-Tex SIA

      Žalovaná: Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma“

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutno s ohledem na rozsudky Soudního dvora ve věcech Gourdain a Seagon vykládat čl. 3 odst. 1 nařízení č. 1346/2000 (1) a čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení č. 44/2001 (2) v tom smyslu, že:

                           a)

                           vnitrostátní soud, u něhož probíhá úpadkové řízení, je výlučně příslušný k rozhodnutí o věřitelské odpůrčí žalobě, která přímo vyplývá z úpadkového řízení nebo s takovým řízením úzce souvisí, a výjimky z takové soudní příslušnosti mohou vyplývat pouze z jiných ustanovení nařízení č. 1346/2000;

                           b)

                           věřitelskou odpůrčí žalobu podanou jediným věřitelem společnosti, vůči níž bylo zahájeno úpadkové řízení v jednom členském státě, pokud tato žaloba:

                                       —

                                       je podána v jiném členském státě,

                                       —

                                       je založena na právu uplatnit pohledávku, která byla tomuto věřiteli postoupena správcem podstaty na základě dohody, jež tímto způsobem omezuje rozsah nároků správce podstaty v prvním členském státě, a

                                       —

                                       není spojena s nebezpečím pro další možné věřitele,

                                 je třeba kvalifikovat jako občanskou a obchodní věc podle čl. 1 odst. 1 nařízení č. 44/2001?

               2)

               Je nutno právo žalobce na soudní ochranu, které uznává Soudní dvůr jako obecnou zásadu práva Evropské unie a které je zaručeno článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie, chápat a vykládat v tom smyslu, že:

                           a)

                           oba vnitrostátní soudy, jež jsou příslušné k rozhodnutí o věřitelské odpůrčí žalobě (v závislosti na tom, zda souvisí s úpadkovým řízením, či nikoli) buď na základě čl. 3 odst. 1 nařízení č. 1346/2000 nebo na základě čl. 2 odst. 1 nařízení č. 44/2001, nemohou odmítnout svou příslušnost;

                           b)

                           pokud soud jednoho členského státu odmítl rozhodnout o věřitelské odpůrčí žalobě proto, že je nepříslušný, je soud jiného členského státu, který má v úmyslu chránit právo žalobce na zákonného soudce, oprávněn konstatovat z vlastního podnětu svou příslušnost, ačkoli podle ustanovení práva Evropské unie, jež se týkají určení mezinárodní soudní příslušnosti, k takovému konstatování oprávněn není?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech.


title: Věc C-189/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne  13. dubna 2006  TEA-CEGOS, SA, a Services techniques globaux (STG) SA proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne  14. února 2006  ve spojených věcech T-376/05 a T-383/05, TEA-CEGOS, SA, STG SA a GHK Consulting Ltd v. Komise Evropských společenství

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne 13. dubna 2006 TEA-CEGOS, SA, a Services techniques globaux (STG) SA proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 14. února 2006 ve spojených věcech T-376/05 a T-383/05, TEA-CEGOS, SA, STG SA a GHK Consulting Ltd v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-189/06 P)
   (2006/C 165/23)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky): TEA-CEGOS, SA, Services techniques globaux (STG) SA (zástupci: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

      Další účastníci řízení: GHK Consulting Ltd, Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 14. února 2006 ve spojených věcech T-376/05 a T-383/05

               —

               v důsledku toho vyhovět návrhům navrhovatelek z řízení v prvním stupni a tedy,

               —

               prohlásit za neplatné rozhodnutí ze dne 12. října 2005, kterým se zamítá přihláška a nabídka konsorcia TEA CEGOS a ruší rozhodnutí o udělení rámcové smlouvy konsorciu TEA CEGOS při zadávání veřejné zakázky EuropeAid – 2/119860/C-LOT č. 7;

               —

               zrušit všechna ostatní rozhodnutí, která žalovaná přijala v rámci tohoto zadávání veřejných zakázek v návaznosti na rozhodnutí ze dne 12. října 2005 a zejména rozhodnutí o přidělení a smlouvy uzavřené Komisí při plnění povinností vyplývajících z těchto rozhodnutí;

               —

               uložit žalované náhradu veškerých nákladů řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatelky zakládají svůj kasační opravný prostředek na porušení práva Společenství ze strany Soudu a na vadách řízení před Soudem. Domnívají se, že Soud porušil zásadu právní jistoty, svou povinnost uvést odůvodnění, zásadu řádné správy a zkreslil důkazy.


title: Věc C-524/09: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif de Paris — Francie) — Ville de Lyon v. Caisse des dépôts et consignations ( „Řízení o předběžné otázce — Aarhuská úmluva — Směrnice 2003/4/ES — Přístup veřejnosti k informacím o životním prostředí — Směrnice 2003/87/ES — Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů — Nařízení (ES) č. 2216/2004 — Standardizovaný a bezpečný systém rejstříků — Přístup k údajům o transakcích ve věci povolenek na emise skleníkových plynů — Odepření zpřístupnění — Ústřední správce — Správci národních rejstříků — Důvěrná povaha údajů držených v rejstřících — Výjimky“ )

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/10

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif de Paris — Francie) — Ville de Lyon v. Caisse des dépôts et consignations
   (Věc C-524/09) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Aarhuská úmluva - Směrnice 2003/4/ES - Přístup veřejnosti k informacím o životním prostředí - Směrnice 2003/87/ES - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Nařízení (ES) č. 2216/2004 - Standardizovaný a bezpečný systém rejstříků - Přístup k údajům o transakcích ve věci povolenek na emise skleníkových plynů - Odepření zpřístupnění - Ústřední správce - Správci národních rejstříků - Důvěrná povaha údajů držených v rejstřících - Výjimky)
   2011/C 63/18
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal administratif de Paris

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ville de Lyon

      Žalovaný: Caisse des dépôts et consignations

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal administratif de Paris — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí (Úř. věst. L 41, s. 26; Zvl. vyd. 15/07, s. 375) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631), jakož i článků 9 a 10 přílohy XVI nařízení Komise (ES) č. 2216/2004 ze dne 21. prosince 2004 o standardizovaném a bezpečném systému registrů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES (Úř. věst. L 386, s. 1) — Přístup k informacím o obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů — Odepření přístupu k těmto informacím — Příslušnost hlavního správce a správce národního registru — Důvěrná povaha informací uchovávaných v registrech a možnosti odchylek

      Výrok

               1)

               Na žádost o zpřístupnění údajů o transakcích, jako jsou údaje dotčené ve věci v původním řízení, které se týkají jmen držitelů převádějících a přijímajících účtů převodu povolenek na emise, povolenek nebo kjótských jednotek, kterých se tyto transakce týkají, jakož i data a hodiny uvedených transakcí, se vztahují výlučně zvláštní pravidla zpřístupnění veřejnosti a důvěrnosti obsažená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES, ve znění vyplývajícím ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/101/ES ze dne 27. října 2004, jakož i pravidla obsažená v nařízení Komise (ES) č. 2216/2004 ze dne 21. prosince 2004 o standardizovaném a bezpečném systému rejstříků podle směrnice 2003/87 Evropského parlamentu a Rady a rozhodnutí 280/2004/ES Evropského parlamentu a Rady.

               2)

               Údaje o transakcích, jako jsou údaje požadované ve věci v původním řízení veřejným samosprávním orgánem, který hodlá nově sjednat dohodu o hospodářském užívání, jsou důvěrnými údaji ve smyslu nařízení č. 2216/2004 a v souladu s články 9 a 10 tohoto nařízení, vykládanými ve spojení s body 11 a 12 přílohy XVI uvedeného nařízení, může široká veřejnost, nebyl-li udělen předchozí souhlas příslušných držitelů účtů, volně nahlížet do těchto údajů pouze ve veřejné oblasti webové stránky nezávislé evidence transakcí Společenství od 15. ledna pátého roku (X+5) následujícího po roce (X) dokončení transakcí týkajících se převodů povolenek na emise.

               3)

               I když je pro účely provádění nařízení č. 2216/2004 ke zveřejnění údajů uvedených v bodě 12 přílohy XVI tohoto nařízení široké veřejnosti příslušný jedině ústřední správce, přísluší nicméně správci národního rejstříku, ke kterému je podána žádost o zpřístupnění takových údajů o transakcích, aby tuto žádost zamítl, jelikož, nebyl-li udělen předchozí souhlas příslušných držitelů účtů, je tento správce povinen zajistit důvěrnost uvedených údajů, pokud nemohou být legálně zpřístupněny široké veřejnosti ústředním správcem.

      (1)  Úř. věst. C 37, 13.2.2010.


title: Věc T-24/05: Žaloba podaná dne 21. ledna 2005 Standard Commercial Corporation, Standard Commercial Tobacco Corporation a Trans-Continental Leaf Tobacco Corporation proti Komisi Evropských společenství

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/38

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2005 Standard Commercial Corporation, Standard Commercial Tobacco Corporation a Trans-Continental Leaf Tobacco Corporation proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-24/05)
   (2005/C 82/69)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 21. ledna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Standard Commercial Corporation, se sídlem ve Wilson, Severní Karolína (USA), Standard Commercial Tobacco Corporation se sídlem ve Wilson, Severní Karolína (USA), a Trans-Continental Leaf Tobacco Corporation, se sídlem ve Vaduz (Lichtenštejnsko), zastoupenými M. Odriozolou, M. Marañónem a A. Emchem, advokáty.
   Žalobkyně navrhují, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise Evropských Společenství ze dne 20. října 2004 ve věci COMP/C.38.238/B.2 – odvětví surového tabáku ve Španělsku, v rozsahu v jakém se vztahuje na žalobkyně;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V napadeném rozhodnutí Komise shledala, že žalobkyně, mezi jinými podniky, porušily čl. 81 odst. 1 ES uzavřením dohod nebo jednáním ve vzájemné shodě v období let 1996 – 2001, jejichž účelem bylo každý rok stanovit (průměrnou) nejvyšší dodavatelskou cenu jednotlivých druhů surového tabáku (všech úrovní kvality) a podílet se na nákupu každého druhu surového tabáku. Komise dále shledala, že na poslední tři roky (1999-2001) rovněž mezi sebou uzavřely dohodu o cenových stropech pro úrovně kvality jednotlivých druhů surového tabáku a o dalších podmínkách.
   Na podporu své žaloby žalobkyně tvrdí především, že Komise nesprávně použila čl. 81 odst. 1 ES a čl. 23 odst. 2 nařízení 1/2003 (1) tím, že činí žalobkyně odpovědné za porušení, jichž se dopustily jejich dceřinné společnosti. Podle žalobkyň Komise neprokázala ani že žalobkyně měly postavení umožňující výkon rozhodujícího vlivu na dceřinné společnosti po celé období trvání porušení, ani že skutečně vykonávaly jakýkoli vliv na politiku dceřinné společnosti. Podpůrně žalobkyně tvrdí, že Komise neprokázala dostatečné důvody, aby je mohla činit odpovědnými za porušení, jehož se dopustila dceřinná společnost.
   Žalobkyně dále tvrdí, že Komise porušila zásadu rovného zacházení tím, že na žalobkyně použila kritéria, která uplatnila při vyloučení odpovědnosti jiných mateřských společností za dceřinné společnosti účastnící se daného porušení. To zahrnuje nezohlednění skutečnosti, že zájmy jedné z žalobkyň vůči dceřinné společnosti byly čistě finanční povahy, přestože Komise vyloučila odpovědnost jiných mateřských společností právě z tohoto důvodu.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy, Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1.


title: Věc T-463/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. dubna 2016 – Österreichische Post v. Komise „Směrnice 2004/17/ES – Postupy při zadávání zakázek v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb – Prováděcí rozhodnutí o vynětí některých služeb v poštovním odvětví v Rakousku z použití směrnice 2004/17 – Článek 30 směrnice 2004/17 – Povinnost uvést odůvodnění – Zjevně nesprávné posouzení“

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/46

      Rozsudek Tribunálu ze dne 27. dubna 2016 – Österreichische Post v. Komise
      (Věc T-463/14) (1)

      („Směrnice 2004/17/ES - Postupy při zadávání zakázek v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb - Prováděcí rozhodnutí o vynětí některých služeb v poštovním odvětví v Rakousku z použití směrnice 2004/17 - Článek 30 směrnice 2004/17 - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení“)
      (2016/C 211/57)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Österreichische Post AG (Vídeň, Rakousko) (zástupci: H. Schatzmann, J. Bleckmann a M. Oder, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Tokár a C. Vollrath, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na částečné zrušení prováděcího rozhodnutí Komise 2014/184/EU ze dne 2. dubna 2014 o vynětí některých služeb v poštovním odvětví v Rakousku z použití směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (Úř. věst. L 101, s. 4), v rozsahu, v němž se tato směrnice i nadále vztahuje na zadávání zakázek na některé poštovní služby v Rakousku

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Prováděcí rozhodnutí Komise 2014/184/EU ze dne 2. dubna 2014 o vynětí některých služeb v poštovním odvětví v Rakousku z použití směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb se zrušuje v rozsahu, v němž uvádí, že se tato směrnice i nadále vztahuje na trh poštovních služeb týkajících se doručování adresných mezinárodních listovních zásilek mezi zákazníky z řad podniků a mezi podniky a soukromými zákazníky v Rakousku.

                  2)

                  Žaloba se ve zbývající části zamítá.

                  3)

                  Společnost Österreichische Post AG ponese vlastní náklady řízení a nahradí osm desetin nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

                  4)

                  Komise ponese dvě desetiny vlastních nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 303, 8.9.2014.


title: Věc C-378/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Legfelsőbb Bíróság — Maďarsko) — návrh na zápis do obchodního rejstříku podaný společností VALE Építési Kft ( „Články 49 SFEU a 54 SFEU — Svoboda usazování — Zásady rovnocennosti a efektivity — Přeshraniční přeměna — Odmítnutí zápisu do rejstříku“ )

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/3

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Legfelsőbb Bíróság — Maďarsko) — návrh na zápis do obchodního rejstříku podaný společností VALE Építési Kft
   (Věc C-378/10) (1)

   (Články 49 SFEU a 54 SFEU - Svoboda usazování - Zásady rovnocennosti a efektivity - Přeshraniční přeměna - Odmítnutí zápisu do rejstříku)
   2012/C 287/04
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Legfelsőbb Bíróság

      Účastnice původního řízení

   VALE Építési Kft

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága — Výklad článků 43 a 48 ES — Přemístění sídla společnosti založené podle práva jednoho členského státu do jiného členského státu se změnou použitelného vnitrostátního práva — Vnitrostátní právní úprava, která neumožňuje uvést ve vnitrostátním obchodním rejstříku jako právní předchůdkyni společnosti společnost založenou v jiném členském státě

      Výrok

               1)

               Články 49 SFEU a 54 SFEU musí být vykládány tak, že brání vnitrostátní právní úpravě, která ačkoli stanoví možnost, aby se společnosti založené podle vnitrostátního práva přeměnily, obecně neumožňuje přeměnu společnosti založené podle práva jiného členského státu na společnost podle vnitrostátního práva prostřednictvím založení této posledně uvedené společnosti.

               2)

               Články 49 SFEU a 54 SFEU musí být vykládány v kontextu přeshraniční přeměny společnosti tak, že hostitelský členský stát je oprávněn určit rozhodné vnitrostátní právo, které se na takovou operaci použije, a uplatnit tak ustanovení svého vnitrostátního práva týkající vnitrostátních přeměn, která upravují založení a fungování společnosti, jakými jsou požadavky související s vypracováním zahajovací rozvahy a inventurního soupisu majetku. Zásady rovnocennosti a efektivity nicméně brání tomu, aby členský stát

                           —

                           odmítl při přeshraničních přeměnách zapsat do obchodního rejstříku společnost, která požádala o přeměnu, jakožto „právní předchůdkyni“, pokud se v případě vnitrostátních přeměn takový údaj o předchůdkyni společnosti zapisuje, a

                           —

                           odmítl při zápisu společnosti do obchodního rejstříku náležitě zohlednit dokumenty pocházející od orgánů členského státu původu.

      (1)  Úř. věst. C 317, 20.11.2010.


title: Věc C-2/15 SA: Návrh na povolení zabavení pohledávky podaný dne 9. února 2015 – ANKO AE v. Evropská komise

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/14

         Návrh na povolení zabavení pohledávky podaný dne 9. února 2015 – ANKO AE v. Evropská komise
   (Věc C-2/15 SA)
   (2015/C 118/18)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Navrhovatelka: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (zástupce: B. Christianos, advokát)

      Odpůrkyně: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               povolit společnosti „ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias“ zabavení majetku Komise v Řecku, s cílem uspokojit pohledávku ve výši 6  752,24 eura, navýšené o úroky z prodlení s roční sazbou 1 % ode dne 12. srpna 2010 do plného uhrazení této částky;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-871/16: Žaloba podaná dne 8. prosince 2016 – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor v. INEA

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/48

         Žaloba podaná dne 8. prosince 2016 – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor v. INEA
   (Věc T-871/16)
   (2017/C 104/68)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupce: Y. de Vries, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentura pro inovace a sítě (INEA)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí žalované ze dne 17. července 2015 o zamítnutí návrhu žalobkyně v odpovědi na výzvu k předkládání návrhů v souvislosti s nástrojem pro propojení Evropy a na základě víceletého pracovního programu přijatého v roce 2014,

               —

               nařídil žalované přijmout ve lhůtě tří měsíců ode dne vyhlášení rozsudku nové rozhodnutí týkající se návrhu žalobkyně, které by rozsudek Tribunálu uvedený v žalobě zohlednilo,

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení návrhu žalobkyně.

                           —

                           Žalobkyně uvádí důvody, proč podle jejího názoru žalovaná nesprávně posoudila návrh žalobkyně podle kritérií relevance, účinků a kvality.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

                           —

                           Žalobkyně uvádí důvody, proč podle jejího názoru nepřiměřeně rozlišovala mezi jejím návrhem týkajícím se technologií na snížení emisí a podobným návrhem jejích konkurentů, které byly vybrány pro účely financování.


title: Věc T-470/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2008 – Dow Agrosciences a další v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/65

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2008 – Dow Agrosciences a další v. Komise
   (Věc T-470/07) (1)

   (2008/C 301/127)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc C-630/10: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené království) — University of Queensland, CSL Ltd v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Humánní léčivé přípravky — Dodatkové ochranné osvědčení — Nařízení (ES) č. 469/2009 — Článek 3 — Podmínky pro získání osvědčení — Výraz „výrobek chráněný platným základním patentem“ — Kritéria — Existence dalších či odlišných kritérií pro léčivý přípravek obsahující více účinných látek nebo pro vakcínu proti více nemocem ( „Multi-disease vaccine“ nebo „multivalentní vakcína“ )“ )

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/10

         Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené království) — University of Queensland, CSL Ltd v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Věc C-630/10) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Humánní léčivé přípravky - Dodatkové ochranné osvědčení - Nařízení (ES) č. 469/2009 - Článek 3 - Podmínky pro získání osvědčení - Výraz „výrobek chráněný platným základním patentem“ - Kritéria - Existence dalších či odlišných kritérií pro léčivý přípravek obsahující více účinných látek nebo pro vakcínu proti více nemocem („Multi-disease vaccine“ nebo „multivalentní vakcína“))
   2012/C 73/16
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: University of Queensland, CSL Ltd

      Žalovaný: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — High Court of Justice (Chancery Division) — Výklad čl. 3 písm. a) a b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (Úř. věst. L 152, s. 1) — Podmínky pro získání osvědčení — Pojem „výrobek chráněný platným základním patentem“ — Kritéria — Existence dalších nebo odlišných kritérií pro léčivý přípravek obsahující více než jednu účinnou látku nebo pro kombinovanou vakcínu proti většímu počtu onemocnění („Multi-disease vaccine“)

      Výrok

               1)

               Článek 3 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby příslušné orgány průmyslového vlastnictví členského státu vydaly dodatkové ochranné osvědčení, které se vztahuje na účinné látky, které nejsou uvedeny ve znění nároků základního patentu, který byl uplatněn na podporu takové žádosti.

               2)

               Článek 3 písm. b) nařízení č. 469/2009 musí být vykládán v tom smyslu, že pokud jsou splněny i ostatní podmínky stanovené v tomto článku, nebrání tento článek tomu, aby příslušné orgány průmyslového vlastnictví členského státu vydaly dodatkové ochranné osvědčení pro účinnou látku, která je uvedena ve znění nároků uplatněného základního patentu, pokud léčivý přípravek, jehož registrace byla předložena na podporu žádosti o dodatkové ochranné osvědčení, obsahuje nejen tuto účinnou látku, nýbrž i další účinné látky.

               3)

               V případě základního patentu, který se týká postupu získání výrobku, brání čl. 3 písm. a) nařízení č. 469/2009 tomu, aby dodatkové ochranné osvědčení bylo vydáno pro jiný výrobek, než který je ve znění nároků tohoto patentu uveden jako výrobek, který je výsledkem dotčeného postupu získání. Otázka, zda výrobek může být tímto postupem přímo získán, není v tomto ohledu relevantní.

      (1)  Úř. věst. C 89, 19.3.2011.


title: Věc T-188/10: Žaloba podaná dne 26. dubna 2010 — DTL v. OHIM — Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales (Solaria)

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/55

      Žaloba podaná dne 26. dubna 2010 — DTL v. OHIM — Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales (Solaria)
      (Věc T-188/10)
      (2010/C 161/86)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: DTL Corporación, SL (Madrid, Španělsko) (zástupce: C. Rueda Pascual, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem: Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales, SL (Pamplona, Španělsko)

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. února 2010 ve věci R 767/2009-2;

                  —

                  nahradit uvedené rozhodnut jiným rozhodnutím, kterým se námitka podaná GESTIÓN DE RECURSOS Y SOLUCIONES EMPRESARIALES, S.L. proti zápisu ochranné známky Společenství č. 5 153 325„SOLARIA“ zamítá a tato ochranná známka Společenství se zapíše nejen pro třídu 41, ale rovněž pro všechny služby tříd 37 a 42; a uložit dalšímu účastníku řízení náhradu nákladů řízení vzniklých na základě podání námitky a odvolání k OHIM;

                  —

                  uložit OHIM a ostatním účastníkům řízení náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

         Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „SOLARIA“ (přihláška č. 5 153 325) pro služby tříd 37, 41 a 42.

         Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales, S.L.

         Namítaná ochranná známka nebo označení: Španělská obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „SOLARTIA“ (přihláška č. 2 689 747) pro služby tříd 37 a 42.

         Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitce.

         Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

         Dovolávané žalobní důvody: Nesprávný výklad a použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-62/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2007 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. prosince 2006 ve věci F-17/05, de Brito Sequeira Carvalho v. Komise

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/50

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2007 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. prosince 2006 ve věci F-17/05, de Brito Sequeira Carvalho v. Komise
   (Věc T-62/07 P)
   (2007/C 95/100)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Martin, zmocněnec, a C. Falmagne, advokát)

      Další účastník řízení: José Antonio de Brito Sequeira Carvalho
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. prosince 2006 ve věci F-17/05;

               —

               zamítnout žalobu podanou J. A. de Brito Sequeirou Carvalhem;

               —

               rozhodnout, že každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady vzniklé v tomto řízení a v řízení probíhajícím před Soudem pro veřejnou službu.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozsudkem ze dne 13. prosince 2006 vydaným ve věci F-17/05, de Brito Sequeira Carvalho v. Komise, Soud pro veřejnou službu částečně vyhověl žalobě podané žalobcem v prvním stupni a zrušil rozhodnutí Komise ze dne 13. července 2004, kterým byl žalobci zakázán vstup do budov Komise, jakož i rozhodnutí prodlužující z moci úřední jeho volno z důvodu nemoci.
   Komise svůj kasační opravný prostředek zakládá jednak na skutečnosti, že Soud při zrušení rozhodnutí Komise ze dne 13. července 2004, kterým byl žalobci zakázán vstup do jejích budov, rozhodl ultra petita, a jednak na skutečnosti, že napadený rozsudek porušuje právo Společenství. Komise uplatňuje, že Soud zkreslil skutkový základ sporu, že se dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu povinnosti odůvodnění rozhodnutí a že porušil čl. 59 odst. 1 pátý pododstavec služebního řádu. Mimoto Komise tvrdí, že výkladem čl. 59 odst. 5 služebního řádu provedeným v napadeném rozsudku se Soud dopustil zkreslení rozhodčího řízení, které toto ustanovení stanoví.