title: Věc T-565/19: Žaloba podaná dne 14. srpna 2019 – Oltchim v. Komise

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/62

      Žaloba podaná dne 14. srpna 2019 – Oltchim v. Komise
      (Věc T-565/19)
      (2019/C 383/71)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Oltchim SA (Râmnicu Vâlcea, Rumunsko) (zástupci: C. Arhold, L.-A. Bondoc a S. Petrisor, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil články 1 a 3 až 7 rozhodnutí Komise ze dne 17. prosince 2018 o státní podpoře SA.36086 (2016/C) (ex 2016/NN), kterou poskytlo Rumunsko společnosti Oltchim SA (1),

                  —

                  přiznal žalobkyni náhradu nákladů tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně devět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod se týká nevymáhání dluhů rumunským úřadem pro správu státního majetku a vychází ze zjevně nesprávného posouzení, k němuž došlo v důsledku rozhodnutí, že opatřením byla poskytnuta hospodářská výhoda ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod se týká výše uvedeného opatření spočívajícího v nevymáhání dluhů a vychází z toho, že žalovaná v rozporu s čl. 296 odst. 2 SFEU dostatečně neodůvodnila klasifikaci tohoto opatření coby státní podpory.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod se týká údajného poskytnutí podpory prostřednictvím průběžných dodávek elektřiny žalobkyni a další akumulace dluhu vůči třetímu subjektu v návaznosti na neúspěšnou privatizaci žalobkyně a vychází ze zjevně nesprávného posouzení, k němuž došlo v důsledku rozhodnutí, že uvedeným opatřením byla poskytnuta hospodářská výhoda ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod se týká výše uvedeného opatření spočívajícího v průběžných dodávkách elektřiny a další akumulaci dluhu vůči třetímu subjektu a vychází z porušení čl. 296 odst. 2 SFEU.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod se týká částečného zrušení dluhu, se kterým počítal plán reorganizace schválený věřiteli žalobkyně, a vychází ze zjevně nesprávného posouzení, ke kterému došlo v důsledku rozhodnutí, že zrušení dluhu představovalo převod státních prostředků, a to v rozsahu, v němž do něj byl zapojen třetí soukromý podnik.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází z toho, že výše uvedené zrušení dluhu v žádném případě nebylo možno přičíst státu, pokud jde o veřejné společnosti.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že výše uvedené zrušení dluhu odpovídalo kritériu soukromého věřitele, jelikož nejvýznamnější soukromí věřitelé hlasovali pro plán reorganizace (pari passu), plán reorganizace byl ekonomicky příznivější pro veřejné věřitele než likvidace a podle revidovaného plánu reorganizace byla společnost ve skutečnosti prodána v rámci balíku aktiv, což byl scénář, který Komise považovala ve svém rozhodnutí za nejlepší volbu.

                  8.

                  Osmý žalobní důvod se týká částečného zrušení dluhu a vychází z toho, že žalovaná porušila čl. 296 odst. 2 SFEU.

                  9.

                  Devátý žalobní důvod se týká částečného zrušení dluhu a vychází z toho, že Komise porušila čl. 107 odst. 1 a čl. 108 odst. 2 SFEU, jakož i nařízení o prováděcích pravidlech (2), pokud nařídila, aby byla zpětně získána celá částka odpovídající zrušení dluhu, ačkoliv dokonce i podle samotných (nesprávných) výpočtů žalované týkajících se nejlepšího hypotetického scénáře bylo jasné, že veřejní věřitelé nemohli získat o moc více, než ve skutečnosti získali podle revidovaného plánu reorganizace.

         (1)  Úř. věst. 2019, L 181, s. 13.

         (2)  Znění tohoto dokumentu citované v žalobě odpovídá nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. 1999, L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc T-386/14 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – FIH Holding a FIH v. Komise („Státní podpory – Bankovní odvětví – Podpora poskytnutá dánské bance FIH ve formě převodu jejích znehodnocených aktiv na novou dceřinou společnost a jejich pozdějšího nabytí dánskou entitou pověřenou zajištěním finanční stability – Státní podpory bankám v období krize – Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za slučitelnou s vnitřním trhem – Pojem podpora – Kritérium soukromého investora – Kritérium soukromého věřitele – Výpočet výše podpory – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – FIH Holding a FIH v. Komise
      (Věc T-386/14 RENV) (1)

      („Státní podpory - Bankovní odvětví - Podpora poskytnutá dánské bance FIH ve formě převodu jejích znehodnocených aktiv na novou dceřinou společnost a jejich pozdějšího nabytí dánskou entitou pověřenou zajištěním finanční stability - Státní podpory bankám v období krize - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za slučitelnou s vnitřním trhem - Pojem podpora - Kritérium soukromého investora - Kritérium soukromého věřitele - Výpočet výše podpory - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2019/C 399/45)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: FIH Holding A/S (Kodaň, Dánsko) a FIH A/S, původně FIH Erhvervsbank A/S (Kodaň) (zástupce: O. Koktvedgaard, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, A. Bouchagiar a K. Blanck, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná na základě článku 263 SFEU, která zní na zrušení rozhodnutí Komise 2014/884/EU ze dne 11. března 2014 o státní podpoře SA.34445 (12/C), kterou Dánsko poskytlo na převod aktiv souvisejících s [nemovitým] majetkem z banky FIH na společnost FSC (Úř. věst. 2014, L 357, s. 89).

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Rozhodnutí Komise 2014/884/EU ze dne 11. března 2014 o státní podpoře SA.34445 (12/C), kterou Dánsko poskytlo na převod aktiv souvisejících s [nemovitým] majetkem z banky FIH na společnost FSC, se zrušuje.

                  2)

                     Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společnostmi FIH Holding A/S a FIH A/S.

         (1)  Úř. věst. C 253, 4.8.2014.


title: Věc T-679/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – Showroom v. EUIPO – E-Gab (SHOWROOM) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie SHOWROOM – Starší obrazová ochranná známka Evropské unie SHOWROOM86 – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/56

      Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – Showroom v. EUIPO – E-Gab (SHOWROOM)
      (Věc T-679/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie SHOWROOM - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie SHOWROOM86 - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 399/69)
      Jednací jazyk: polština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Showroom sp. z o.o. (Varšava, Polsko) (zástupkyně: M. Janicka - Kapłon, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: E. Śliwińska a J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: E-Gab NV (Ternat, Belgie)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. září 2018 (věc R 1834/2017-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi E-Gab a Showroom.

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     Společnosti Showroom sp. z o.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 25, 21.1.2019.


title: Věc T-649/18: Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – ruwido austria v. EUIPO (transparent pairing) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie transparent pairing – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/61

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – ruwido austria v. EUIPO (transparent pairing)
      (Věc T-649/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie transparent pairing - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2019/C 399/75)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: ruwido austria GmbH (Neumarkt am Wallersee, Rakousko) (zástupce: A. Ginzburg, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: W. Schramek a A. Söder, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. srpna 2018 (věc R 2487/2017-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení transparent pairing jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti ruwido austria GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 4, 7.1.2019.


title: Věc T-55/19: Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Cham Holding a Bena Properties v. Rada („Žaloba na náhradu škody – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků – Nedostatek pravomoci“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/62

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Cham Holding a Bena Properties v. Rada
      (Věc T-55/19) (1)

      („Žaloba na náhradu škody - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Nedostatek pravomoci“)
      (2019/C 399/77)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Cham Holding Co. SA (Damašek, Sýrie) a Bena Properties Co. SA (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Jaume a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 268 SFEU znějící na náhradu újmy, která měla žalobkyni údajně vzniknout v návaznosti na přijetí rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), a následných aktů k jeho provedení, a v návaznosti na rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/806 ze dne 17. května 2019, kterým se mění rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2019 L 132, s. 36), a to v rozsahu, v němž se týkají žalobkyň.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá.

                  2)

                     Cham Holding Co. SA a Bena Properties Co. SA ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-56/19: Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Syriatel Mobile Telecom v. Rada („Žaloba na náhradu škody – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků – Nedostatek pravomoci“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/63

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Syriatel Mobile Telecom v. Rada
      (Věc T-56/19) (1)

      („Žaloba na náhradu škody - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Nedostatek pravomoci“)
      (2019/C 399/78)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Jaume a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 268 SFEU znějící na náhradu újmy, která měla žalobkyni údajně vzniknout v návaznosti na přijetí rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), a následných aktů k jeho provedení, a v návaznosti na rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/806 ze dne 17. května 2019, kterým se mění rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2019 L 132, s. 36), a to v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá.

                  2)

                     Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-57/19: Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Makhlouf v. Rada („Žaloba na náhradu škody – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků – Nedostatek pravomoci“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/64

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Makhlouf v. Rada
      (Věc T-57/19) (1)

      („Žaloba na náhradu škody - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Nedostatek pravomoci“)
      (2019/C 399/79)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Rami Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Jaume a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 268 SFEU znějící na náhradu újmy, která měla žalobkyni údajně vzniknout v návaznosti na přijetí rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), a následných aktů k jeho provedení, a v návaznosti na rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/806 ze dne 17. května 2019, kterým se mění rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2019 L 132, s. 36), a to v rozsahu, v němž se týkají žalobce.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá.

                  2)

                     Rami Makhlouf ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-58/19: Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Othman v. Rada („Žaloba na náhradu škody – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků – Nedostatek pravomoci“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/65

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Othman v. Rada
      (Věc T-58/19) (1)

      („Žaloba na náhradu škody - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Nedostatek pravomoci“)
      (2019/C 399/80)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Razan Othman (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Jaume a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 268 SFEU znějící na náhradu újmy, která měla žalobkyni údajně vzniknout v návaznosti na přijetí rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), a následných aktů k jeho provedení, a v návaznosti na rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/806 ze dne 17. května 2019, kterým se mění rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2019 L 132, s. 36), a to v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá.

                  2)

                     Razan Othman ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-61/19: Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Drex Technologies v. Rada („Žaloba na náhradu škody – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků – Nedostatek pravomoci“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/66

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Drex Technologies v. Rada
      (Věc T-61/19) (1)

      („Žaloba na náhradu škody - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Nedostatek pravomoci“)
      (2019/C 399/82)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Drex Technologies SA (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Jaume a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 268 SFEU znějící na náhradu újmy, která měla žalobkyni údajně vzniknout v návaznosti na přijetí rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), a následných aktů k jeho provedení, a v návaznosti na rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/806 ze dne 17. května 2019, kterým se mění rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2019 L 132, s. 36), a to v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá.

                  2)

                     Drex Technologies SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-62/19: Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Almashreq Investment Fund v. Rada („Žaloba na náhradu škody – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků – Nedostatek pravomoci“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/67

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Almashreq Investment Fund v. Rada
      (Věc T-62/19) (1)

      („Žaloba na náhradu škody - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Nedostatek pravomoci“)
      (2019/C 399/83)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Almashreq Investment Fund (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Jaume a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 268 SFEU znějící na náhradu újmy, která měla žalobkyni údajně vzniknout v návaznosti na přijetí rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), a následných aktů k jeho provedení, a v návaznosti na rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/806 ze dne 17. května 2019, kterým se mění rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2019 L 132, s. 36), a to v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá.

                  2)

                     Almashreq Investment Fund ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-70/19: Usnesení Tribunálu ze dne 18. září 2019 – Nosio v. EUIPO – Passi (LA PASSIATA) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Zpětvzetí námitek – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/67

      Usnesení Tribunálu ze dne 18. září 2019 – Nosio v. EUIPO – Passi (LA PASSIATA)
      (Věc T-70/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2019/C 399/84)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Nosio SpA (Mezzocorona, Itálie) (zástupci: J. Graffer a A. Ottolini, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. L. Capostagno a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Passi AG (Rothrist, Švýcarsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. listopadu 2018 (věc R 928/2018-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Passi a Nosio.

         Výrok

                  1)

                     Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

                  2)

                     Nosio SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 122, 1.4.2019.


title: Věc T-137/19: Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Souruh v. Rada („Žaloba na náhradu škody – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků – Nedostatek pravomoci“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/68

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Souruh v. Rada
      (Věc T-137/19) (1)

      („Žaloba na náhradu škody - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Nedostatek pravomoci“)
      (2019/C 399/85)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Souruh SA (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Radě Evropské unie (zástupci: A. Jaume a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 268 SFEU a směřující k přiznání náhrady škody, která žalobkyni údajně vznikla následkem rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), a následných aktů přijatých k jeho provedení, jakož i následkem rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/806 ze dne 17. května 2019, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2019 L 132, s. 36), a to v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá.

                  2)

                     Souruh SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 148, 29.4.2019.


title: Věc T-142/19: Usnesení Tribunálu ze dne 18. září 2019 – Nosio v. EUIPO – Passi (PASSIATA) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Zpětvzetí námitek – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/69

      Usnesení Tribunálu ze dne 18. září 2019 – Nosio v. EUIPO – Passi (PASSIATA)
      (Věc T-142/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2019/C 399/86)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Nosio SpA (Mezzocorona, Itálie) (zástupci: J. Graffer a A. Ottolini, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. L. Capostagno a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Passi AG (Rothrist, Švýcarsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. listopadu 2018 (věc R 927/2018-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Passi a Nosio.

         Výrok

                  1)

                     O žalobě již není třeba rozhodnout.

                  2)

                     Společnost Nosio SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 148, 29.4.2019.


title: Věc T-182/19: Usnesení Tribunálu ze dne 12. září 2019 – Puma v. EUIPO (SOFTFOAM) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie SOFTFOAM – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Popisný charakter – Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001 – Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/69

      Usnesení Tribunálu ze dne 12. září 2019 – Puma v. EUIPO (SOFTFOAM)
      (Věc T-182/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie SOFTFOAM - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001 - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2019/C 399/87)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Puma SE (Herzogenaurach, Německo) (zástupce: M. Schunke, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Crespo Carrillo a H. O’Neill, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. ledna 2019 (věc R 1399/2018-2) týkajícímu se přihlášky obrazového označení SOFTFOAM jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Puma SE se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 172, 20.5.2019.


title: Věc T-547/19: Žaloba podaná dne 31. července 2019 – Sarantos a další v. Komise

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/70

      Žaloba podaná dne 31. července 2019 – Sarantos a další v. Komise
      (Věc T-547/19)
      (2019/C 399/88)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Archimandritis Sarantis Sarantos (Marousi, Řecko) a dalších 6 žalobců (zástupce: C. Papasotiriou, advokát)

         Žalovaní: Evropská komise, Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 20. června 2019 (odkazy 2018/0104/COD, Lex 1939/PE-CONS 70/19) o posílení zabezpečení průkazů totožnosti občanů Unie a povolení k pobytu vydávaných občanům Unie a jejich rodinným příslušníkům, kteří vykonávají své právo volného pohybu (1);

                  —

                  uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené nařízení narušuje lidskou důstojnost, soukromí a svobodu, jakož i z porušení práva na ochranu osobních údajů a práva vyslovit výslovný souhlas s jakýmkoli nakládáním s těmito údaji.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené nařízení ohrožuje náboženské vyznání žalobců, což porušuje mimo jiné čl. 10 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že tím, že napadené nařízení ukládá bez předchozího souhlasu občanů povinné získání elektronického průkazu totožnosti, narušuje právo žalobců bránit se tomu z výše uvedených důvodů náboženského vyznání, což je v rozporu s čl. 10 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené nařízení tím, že narušuje náboženské vyznání žalobců, ohrožuje rovněž jejich lidskou důstojnost, neboť náboženské vyznání je jejím projevem, čímž porušuje nařízení článek 1 Listiny základních práv Evropské unie.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1157 ze dne 20. června 2019 o posílení zabezpečení průkazů totožnosti občanů Unie a povolení k pobytu vydávaných občanům Unie a jejich rodinným příslušníkům, kteří vykonávají své právo volného pohybu (Úř. věst. L 188, s. 67).


title: Věc T-609/19: Žaloba podaná dne 9. září 2019 – Canon v. Komise

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/71

      Žaloba podaná dne 9. září 2019 – Canon v. Komise
      (Věc T-609/19)
      (2019/C 399/89)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Canon Inc. (Tokio, Japonsko) (zástupci: U. Soltész, W. Bosch, C. von Köckritz, K. Winkelmann, J. Schindler, D. Arts, W. Devroe, advokáti, a M. Reynolds, Solicitor)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2019) 4559 final ze dne 27. června 2019, kterým se ukládá pokuta za neoznámení spojení podniků v rozporu s čl. 4 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 (1) a za uskutečnění spojení podniků v rozporu s čl. 7 odst. 1 téhož nařízení (Věc M.8179 – Canon/Toshiba Medical Systems Corporation, řízení podle čl. 14 odst. 2), které bylo žalobkyni doručeno dne 1. července 2019 ;

                  —

                  podpůrně zrušil nebo značně snížil výši pokut, které jí byly uloženy;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila zjevně nesprávného právního posouzení, když nesprávně uplatnila právní kritéria pro posouzení podle čl. 4 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 139/2004.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že Komise nezohlednila existující judikaturu a opřela se o bezprecedentní a nepodložený koncept „částečného uskutečnění jediného spojení“. Posouzení Komise zejména neprokazuje, že předmětná mezitímní transakce přispěla k trvalé změně kontroly cílového podniku takovým způsobem, jaký vyžaduje judikatura.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že ačkoliv nebyl na straně žalobkyně prokázán úmysl ani nedbalost, Komise jí uložila pokutu v rozporu s článkem 14 nařízení Rady (ES) č. 139/2004, zásadou nulla poena sine lege a legitimního očekávání, zásadou proporcionality a zásadou souběhu protiprávních jednání. Žalobkyně tudíž Soudnímu dvoru navrhuje, aby uplatnil svoji neomezenou pravomoc v plném rozsahu zrušit rozhodnutí týkající se pokut nebo výši pokut značně snížit ve smyslu článku 16 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 a článku 261 SFEU.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila podstatné formální náležitosti. Žalobkyně tvrdí, že tím, že jí Komise neumožnila vyjádřit se k novým argumentům a skutkovým okolnostem/důkazům ve formální odpovědi na dodatečné doplňující prohlášení o námitkách nebo dopis popisující skutkové okolnosti a v rámci dalšího ústního jednání, porušila článek 18 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 a právo žalobkyně na obhajobu.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. 2004, L 24, s. 1; Zvl. vyd. 08/03, s. 40).


title: Věc T-612/19: Žaloba podaná dne 10. září 2019 – UPL Europe a Aceto Agricultural Chemical v. Komise

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/72

      Žaloba podaná dne 10. září 2019 – UPL Europe a Aceto Agricultural Chemical v. Komise
      (Věc T-612/19)
      (2019/C 399/90)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: UPL Europe Ltd (Warrington Cheshire, Spojené království) a Aceto Agricultural Chemical Corp. Ltd (Port Washington, Spojené státy) (zástupci: C. Mereu a P. Sellar, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/989 ze dne 17. června 2019 (1);

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že sporné nařízení bylo přijato na základě nesprávného právního posouzení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že sporné nařízení bylo přijato postupem, během něhož nebylo respektováno právo žalobkyň na to být vyslechnut.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že sporné nařízení bylo přijato v rozporu se zásadou proporcionality.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že sporné nařízení bylo přijato v rozporu se zásadou opatrnosti.

         (1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/989 ze dne 17. června 2019, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh neobnovuje schválení účinné látky chlorprofam a kterým se mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. 2019, L 160, s. 11).


title: Věc T-619/19: Žaloba podaná dne 17. září 2019 – KF v. SatCen

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/73

      Žaloba podaná dne 17. září 2019 – KF v. SatCen
      (Věc T-619/19)
      (2019/C 399/91)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: KF (zástupci: A. Kunst, advokátka, a N. Macaulay, barrister)

         Žalovaný: Satelitní středisko Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ředitele Satelitního střediska Evropské unie (SatCen) ze dne 3. července 2019, oznámené žalobkyni dne 8. července 2019, o opětovném zahájení interního šetření v rámci administrativy týkající se jejího chování, a určil, že SatCen tím, že nesplnilo povinnosti vyplývající pro něj z rozsudku Tribunálu ze dne 25. října 2018 KF v. Satelitní středisko Evropské unie (věc T-286/15, EU:T:2018:718), porušilo článek 266 SFEU;

                  —

                  zrušil rozhodnutí ředitele SatCen ze dne 2. srpna 2019 o zamítnutí stížnosti, kterou v rámci administrativy podala žalobkyně řediteli SatCen proti rozhodnutí ze dne 3. července 2019, které jí bylo oznámeno 9. srpna 2019;

                  —

                  uložil SatCen zaplatit žalobkyni plnou a spravedlivou náhradu majetkové újmy, kterou utrpěla, vyplývající z rozsudku ve výše uvedené věci T-286/15;

                  —

                  uložil SatCen, aby nahradilo žalobkyni majetkovou a nemajetkovou újmu, kterou utrpěla v důsledku rozhodnutí o opětovném zahájení interního vyšetřování v rámci administrativy, která je prozatímně vyčíslená na základě ex aequo et bono na částku 30 000 eur;

                  —

                  uložil SatCen, aby zaplatilo úroky plynoucí z neodůvodněně opožděného zaplacení náhrady škody vztahující se k nemajetkové újmě ve výši 10 000 eur, uložené rozsudkem vydaným ve věci T-286/15;

                  —

                  prohlásil, že článek 28 a příloha X pracovního řádu SatCen, ustanovení týkající se odvolacího senátu, se podle článku 277 SFEU nepoužijí;

                  —

                  uložil SatCen náhradu nákladů řízení žalobkyně navýšenou o úrok ve výši 8 %.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení respektování soudního řízení u Soudního dvora Evropské unie.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 266 SFEU a práva na řádnou správu a povinnosti řádné péče.


title: Věc T-620/19: Žaloba podaná dne 16. září 2019 – Ace of spades v. EUIPO - Krupp a Borrmann (Tvar láhve šampaňského rosé)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/74

      Žaloba podaná dne 16. září 2019 – Ace of spades v. EUIPO - Krupp a Borrmann (Tvar láhve šampaňského rosé)
      (Věc T-620/19)
      (2019/C 399/92)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Ace of spades Holdings LLC (New York, New York, Spojené státy) (zástupce: A. Gómez López, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Gerhard Ernst Krupp (Mnichov, Německo) a Elmar Borrmann (Reith, Rakousko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastníci řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška trojrozměrné ochranné známky Evropské unie (Tvar láhve šampaňského rosé) – Přihláška č. 16 252 637

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. června 2019, ve věci R 1/2019-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  vyhověl odvolání;

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí nebo rozhodl, že napadené rozhodnutí je neplatné z důvodu nesprávného použití čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, a konstatoval, že mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny;

                  —

                  uložil žalovanému (a vedlejšímu účastníkovi řízení, pokud se zúčastní řízení) náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-629/19: Žaloba podaná dne 20. září 2019 – L. Oliva Torras v. EUIPO – Mecánica del Frío (Spřahadla pro vozidla)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/77

      Žaloba podaná dne 20. září 2019 – L. Oliva Torras v. EUIPO – Mecánica del Frío (Spřahadla pro vozidla)
      (Věc T-629/19)
      (2019/C 399/96)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: L. Oliva Torras, SA (Manresa, Španělsko) (zástupkyně: E. Sugrañes Coca, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Mecánica del Frío, SL (Cornellá de Llobregat, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzory Společenství (Spřahadla pro vozidla) – (Průmyslový) vzor Společenství č. 2217 588-0004

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. července 2019 ve věci R 1399/2017-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  stran neplatnosti: potvrdil závěry odvolacího senátu v této otázce a považoval řízení o prohlášení neplatnosti za zahájené z důvodů neplatnosti průmyslového vzoru Společenství v souvislosti s každým z článků 4 až 9 nařízení č. 6/2002, „Požadavky na ochranu“;

                  —

                  stran priority, ze které vycházejí tvrzení o nedostatku novosti a individuální povahy: vzhledem k tomu, že srovnání provedené zrušovacím oddělením a odvolacím senátem jen na základě obrázku A (vizualizace z katalogu) je nesprávné, žalobkyně navrhuje provedení srovnání, při kterém se zohlední všechny předložené důkazy a zvláštní okolnosti projednávané věci;

                  —

                  ve věci samé – stran nedostatku novosti zapsaného průmyslového vzoru Společenství: prohlásil jeho neplatnost, neboť je téměř totožný, a tudíž představuje prakticky totožnou nepovolenou imitaci (průmyslového) vzoru, který na trh uvádí žalobkyně. Sporný zapsaný průmyslový vzor Společenství tudíž nesplňuje požadavek novosti, jímž je podmíněno získání ochrany prostřednictvím zápisu průmyslového vzoru Společenství;

                  —

                  ve věci samé – stran nedostatku individuální povahy průmyslového vzoru Společenství: prohlásil neplatnost sporného (průmyslového) vzoru Společenství pro nedostatek individuální povahy ve vztahu k (průmyslovým) vzorům dříve zveřejněným společností L. Oliva Torras, S.A., s ohledem na minimální prostor pro tvůrčí svobodu, vymezený technickou funkčností daného dílu, který se montuje do určitého konkrétního motoru vozidla, charakteristiky informovaného uživatele a podobnosti mezi srovnávanými díly;

                  —

                  ve věci samé – stran existence výluk z ochrany zapsaného průmyslového vzoru Společenství podle článku 8 nařízení č. 6/2002: prohlásil neplatnost sporného (průmyslového) vzoru Společenství z důvodu, že spadá pod zákaz stanovený v čl. 8 odst. 1 a 2, neboť vzhled (průmyslového) vzoru je podmíněn pouze jeho technickou funkcí, a pod absolutní zákaz podle článku 4 nařízení č. 6/2002, neboť je součástí složeného výrobku;

                  —

                  ve věci samé – stran rozporu zapsaného průmyslového vzoru Společenství s článkem 9 nařízení č. 6/2002: potvrdil rozhodnutí odvolacího senátu v této otázce;

                  —

                  v souladu s čl. 134 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu, „Obecná pravidla ukládání náhrady nákladů řízení“, rozhodl, že se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval;

                  —

                  v souladu s článkem 68 jednacího řádu Tribunálu spojil tuto věc s věcí T-100/19, o konání jejíž ústní části řízení žalobkyně požádala a ve které dosud nebylo rozhodnuto. Týž článek 68 stanoví, že má-li několik věcí tentýž předmět, mohou být kdykoli z důvodu své vzájemné souvislosti bez návrhu nebo na návrh hlavního účastníka řízení spojeny pro účely písemné části řízení, ústní části řízení, nebo rozhodnutí, jímž se končí řízení, anebo některých či všech těchto fází řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

      Porušení článků 4 až 9 a 61 nařízení Rady (ES) č. 6/2002.


title: Věc C-278/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. dubna 2019 Mas Que Vinos Global, S.L proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 17. ledna 2019 ve věci T-576/17, Mas Que Vinos Global, S.L. v. EUIPO – JESA (EL SEÑORITO)

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/7

      Kasační opravný prostředek podaný dne 3. dubna 2019 Mas Que Vinos Global, S.L proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 17. ledna 2019 ve věci T-576/17, Mas Que Vinos Global, S.L. v. EUIPO – JESA (EL SEÑORITO)
      (Věc C-278/19 P)
      (2019/C 406/11)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Mas Que Vinos Global, S.L. (zástupce: M. J. Sanmartín Sanmartín, abogada)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví a José Estévez, S.A. (JESA)
      Usnesením ze dne 25. září 2019 Soudní dvůr (osmý senát) zamítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že Mas Que Vinos Global, S.L. ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-295/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. dubna 2019 Apple Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 31. ledna 2019 ve věci T-215/17, Pear Technologies v. EUIPO - Apple (PEAR)

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/8

      Kasační opravný prostředek podaný dne 10. dubna 2019 Apple Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 31. ledna 2019 ve věci T-215/17, Pear Technologies v. EUIPO - Apple (PEAR)
      (Věc C-295/19 P)
      (2019/C 406/12)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Apple Inc. (zástupci: G. Tritton a J. Muir Wood, Barristers, zmocnění J. Olsenem a P. Andreottolou, Solicitors)

         Další účastníci řízení: Pear Technologies Ltd, Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      Usnesením ze dne 1. října 2019 Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl, že se kasační opravný prostředek zamítá jako zjevně neopodstatněný a že společnost Apple Inc. ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-585/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul București (Rumunsko) dne 2. srpna 2019 – Academia de Studii Economice din București v. Organismul Intermediar pentru Programul Operațional Capital Uman - Ministerul Educației Naționale

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/8

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul București (Rumunsko) dne 2. srpna 2019 – Academia de Studii Economice din București v. Organismul Intermediar pentru Programul Operațional Capital Uman - Ministerul Educației Naționale
      (Věc C-585/19)
      (2019/C 406/13)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Tribunalul București

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Academia de Studii Economice din București

         Žalovaný: Organismul Intermediar pentru Programul Operațional Capital Uman - Ministerul Educației Naționale

         Předběžné otázky

                  1)

                  Rozumí se [výrazem] „pracovní doba“, jak je definován v čl. 2 bodě 1 směrnice 2003/88/ES (1), jakákoli doba, během níž pracovník pracuje, je k dispozici zaměstnavateli a vykonává svou činnost nebo povinnosti‘ na základě jednotlivé smlouvy (na plný úvazek), nebo na základě všech (pracovních) smluv uzavřených tímto pracovníkem?

                  2)

                  Musí být požadavky uložené členským státům článkem 3 směrnice 2003/88/ES (povinnost přijmout nezbytná opatření, aby každý pracovník měl nárok na minimální denní odpočinek po dobu 11 po sobě jdoucích hodin během 24 hodin) a článkem 6 písm. b) směrnice 2003/88/ES (stanovení maximální délky průměrné týdenní pracovní doby včetně přesčasů na 48 hodin) vykládány v tom smyslu, že zakládají limity ve vztahu k jednotlivé smlouvě, nebo ve vztahu ke všem smlouvám uzavřeným se stejným zaměstnavatelem nebo s různými zaměstnavateli?

                  3)

                  V případě, že odpovědi na první a druhou otázku vedou k takovému výkladu, který vylučuje možnost, aby členské státy mohly na vnitrostátní úrovni upravit použití článku 3 a článku 6 písm. b) směrnice 2003/88/ES ve vztahu ke [každé] smlouvě, pokud neexistují vnitrostátní právní předpisy upravující skutečnost, že minimální denní odpočinek a maximální délka týdenní pracovní doby se musí týkat pracovníka (bez ohledu na to, kolik pracovních smluv uzavře se stejným zaměstnavatelem nebo s různými zaměstnavateli), může se veřejná instituce členského státu, která jedná jménem státu, dovolávat přímého účinku ustanovení článku 3 a článku 6 písm. b) směrnice 2003/88/ES a sankcionovat zaměstnavatele z důvodu nedodržení limitů stanovených směrnicí, které se týkají denního odpočinku nebo maximální délky týdenní pracovní doby?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. 2003, L 299, s. 9).


title: Věc C-619/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 19. srpna 2019 – Land Baden-Württemberg v. D.R.

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/9

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 19. srpna 2019 – Land Baden-Württemberg v. D.R.
      (Věc C-619/19)
      (2019/C 406/14)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Land Baden-Württemberg

         Odpůrce: D.R.

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být čl. 4 odst. 1 první pododstavec písm. e) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES (1) ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS (dále jen „směrnice 2003/4/ES“) vykládán tak, že pojem „vnitřní komunikace“ zahrnuje veškerou komunikaci, která neopustí vnitřní prostor orgánu veřejné správy podléhajícího informační povinnosti?

                  2.

                  Platí ochrana „vnitřní komunikace“ podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce písm. e) směrnice 2003/4/ES po neomezenou dobu?

                  3.

                  V případě záporné odpovědi na druhou otázku: Platí ochrana „vnitřní komunikace“ podle čl. 4 odst. 1 prvního pododstavce písm. e) směrnice 2003/4/ES pouze tak dlouho, dokud orgán veřejné správy podléhající informační povinnost neučiní rozhodnutí nebo dokud není ukončen jiný správní proces?

         (1)  Úř. věst. 2003, L 41, s. 26.


title: Věc C-635/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi (Španělsko) dne 26. srpna 2019 – Confederación Sindical Comisiones Obreras de Euskadi v. Ayuntamiento de Arrigorriaga

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi (Španělsko) dne 26. srpna 2019 – Confederación Sindical Comisiones Obreras de Euskadi v. Ayuntamiento de Arrigorriaga
      (Věc C-635/19)
      (2019/C 406/15)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Confederación Sindical Comisiones Obreras de Euskadi

         Odpůrce: Ayuntamiento de Arrigorriaga

         Předběžná otázka

      Brání směrnice 2014/24/EU (1) takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 122 odst. 2 LCSP (2), jenž veřejným zadavatelům ukládá povinnost zahrnout do zadávací dokumentace, kterou se řídí veřejná zakázka, zvláštní podmínku pro plnění zakázky, kterou se úspěšnému uchazeči ukládá povinnost zaručit alespoň takové mzdové podmínky zaměstnanců, jaké vyplývají z příslušné odvětvové kolektivní smlouvy, a to i navzdory tomu, že na základě právní úpravy kolektivního vyjednávání a kolektivních smluv, která stanoví přednost podnikové smlouvy v mzdové oblasti a možnost neuplatnit z hospodářských, technických, organizačních nebo výrobních důvodů příslušnou kolektivní smlouvu, není podnik, kterému má být nebo kterému bude zakázka zadána, uvedenou odvětvovou kolektivní smlouvou vázán?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. 2014, L 94, s. 65).

         (2)  Ley 9/2017, de 8 de noviembre, de Contratos del Sector Público (zákon č. 9/2017 ze dne 8. listopadu 2017, o zadávání veřejných zakázek)


title: Věc C-644/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) dne 28. srpna 2019 – FT v. Universitatea „Lucian Blaga“ Sibiu, GS a další, Ministerul Educației Naționale

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) dne 28. srpna 2019 – FT v. Universitatea „Lucian Blaga“ Sibiu, GS a další, Ministerul Educației Naționale
      (Věc C-644/19)
      (2019/C 406/16)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: FT

         Odpůrci: Universitatea „Lucian Blaga“ Sibiu, GS a další, Ministerul Educației Naționale

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být článek 1, čl. 2 odst. 2 písm. b), článek 3 směrnice 2000/78 (1) [a] ustanovení 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKO, která byla provedena směrnicí Rady 1999/70/ES (2) ze dne 28. června 1999, vykládány v tom smyslu, že takové opatření, jako je opatření v původním řízení, které zaměstnavateli umožňuje stanovit, že osoby, které dosáhly věku 65 let, lze ponechat ve funkcích jako stálé zaměstnance se zachováním práv, kterých požívaly před odchodem do důchodu, pouze pokud mají postavení školitele doktorského studia, přičemž jsou sankcionovány ostatní osoby, které se nacházejí ve stejné situaci, které by měly tuto možnost, pokud by existovala volná pracovní místa a pokud by splňovaly požadavky týkající se profesních výsledků, a které umožňuje ve vztahu ke stejné akademické činnosti nabídnout osobám, které nemají postavení školitele doktorského studia, opakované uzavírání pracovních smluv na dobu určitou se systémem odměňování na „hodinovém základě“, který je nižší, než je systém poskytovaný stálému pedagogickému pracovníkovi, představuje diskriminaci ve smyslu těchto ustanovení?

                  2)

                  Může být aplikační přednost unijního práva (zásada přednosti unijního práva) vykládána v tom smyslu, že umožňuje vnitrostátnímu soudu upustit od uplatnění pravomocného rozhodnutí vnitrostátního soudu, ve kterém bylo stanoveno, že v předestřené skutkové situaci byla směrnice 2000/78/ES dodržena a diskriminace nenastala?

         (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, která stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. 2000, L 303, s. 16).

         (2)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. 1999, L 175, s. 43).


title: Věc C-645/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Brussel (Belgie) dne 30. srpna 2019 – Facebook Ireland Limited, Facebook INC, Facebook Belgium BVBA v. Gegevensbeschermingsautoriteit

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/11

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Brussel (Belgie) dne 30. srpna 2019 – Facebook Ireland Limited, Facebook INC, Facebook Belgium BVBA v. Gegevensbeschermingsautoriteit
      (Věc C-645/19)
      (2019/C 406/17)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hof van beroep te Brussel

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelky: Facebook Ireland Limited, Facebook INC, Facebook Belgium BVBA

         Odpůrce: Gegevensbeschermingsautoriteit

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. [55 odst. 1], články 56 až 58 a články 60 až 66 nařízení 2016/679 (1) ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES [dále jen „GDPR“] ve spojení články 7, 8 a 47 Listiny základních práv Evropské unie vykládány v tom smyslu, že dozorový úřad, který je podle vnitrostátních právních předpisů provádějících čl. [58 odst. 5] tohoto nařízení oprávněn podat v případě porušení tohoto nařízení žalobu k soudu svého členského státu, nemůže tuto pravomoc vykonávat v rámci přeshraničního zpracování, není-li vedoucím dozorovým úřadem pro toto přeshraniční zpracování?

                  2)

                  Je v tomto ohledu relevantní skutečnost, že správce odpovědný za toto přeshraniční zpracování nemá svou hlavní provozovnu v tomto členském státě, avšak má zde jinou provozovnu?

                  3)

                  Je v tomto ohledu relevantní, zda vnitrostátní dozorový úřad podá žalobu proti hlavní provozovně správce nebo proti provozovně v jeho vlastním členském státě?

                  4)

                  Je v tomto ohledu relevantní skutečnost, že vnitrostátní dozorový úřad podal žalobu již před nabytím účinnosti tohoto nařízení (25. května 2018)?

                  5)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku: Zakládá čl. [58 odst. 5] GDPR přímý účinek, takže se vnitrostátní dozorový úřad může na toto ustanovení odvolat, aby zahájil soudní řízení proti jednotlivým účastníkům nebo v tomto řízení pokračoval i v případě, že čl. [58 odst. 5] tohoto nařízení nebyl do vnitrostátního práva proveden, ačkoliv tato povinnost existuje?

                  6)

                  V případě kladných odpovědí na předchozí otázky: Může výsledek takového řízení bránit opačnému zjištění vedoucího dozorového úřadu, jestliže tento vedoucí dozorový úřad prošetřuje stejné nebo podobné přeshraniční zpracování na základě mechanismu stanoveného v článcích 56 a 60 GDPR?

         (1)  Úř. věst. 2016, L 119, s. 1.


title: Věc C-654/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Korneuburg (Rakousko) dne 3. září 2019 – FP Passenger Service v. Austrian Airlines AG

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/12

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Korneuburg (Rakousko) dne 3. září 2019 – FP Passenger Service v. Austrian Airlines AG
      (Věc C-654/19)
      (2019/C 406/18)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesgericht Korneuburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: FP Passenger Service

         Žalovaná: Austrian Airlines AG

         Předběžná otázka

      Musí být články 5, 6 a 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (1) ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, vykládány v tom smyslu, že při výpočtu zpoždění je – s přihlédnutím k rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie ve věci C-452/13, podle něhož se musí vycházet z okamžiku otevření dveří – třeba zjistit rozdíl mezi skutečným časem otevření dveří a plánovaným časem příletu, nebo rozdíl mezi skutečným časem otevření dveří a časem předpokládaného otevření dveří při dodržení plánovaného času příletu?

         (1)  Úř. věst. 2004, L 46, s. 1.


title: Věc C-657/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 4. září 2019 – Finanzamt D v. E

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 4. září 2019 – Finanzamt D v. E
      (Věc C-657/19)
      (2019/C 406/19)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzhof

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel v řízení o opravném prostředku„Revision“: Finanzamt D

         Odpůrkyně v řízení o opravném prostředku„Revision“: E

         Předběžné otázky

                  1)

                  Jedná se za takových okolností, jako jsou okolnosti ve věci v původním řízení, ve které osoba povinná k dani jménem Medizinischer Dienst der Krankenversicherung (Zdravotní služba zdravotního pojištění, Německo) vyhotovuje posudky o odkázanosti pacientů na péči jiné osoby, o činnost, která spadá do oblasti působnosti čl. 132 odst. 1 písm. g) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1)?

                  2)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku:

                              a)

                              Postačuje pro účely uznání podnikatele za subjekt sociální povahy ve smyslu čl. 132 odst. 1 písm. g) směrnice 2006/112/ES skutečnost, že tento podnikatel poskytuje plnění jako subdodavatel subjektu, který je podle vnitrostátního práva uznán za subjekt sociální povahy ve smyslu čl. 132 odst. 1 písm. g) směrnice 2006/112/ES?

                              b)

                              V případě záporné odpovědi na otázku 2a): Je za takových okolností, jako jsou okolnosti ve věci v původním řízení, paušální úhrada nákladů uznaného subjektu ve smyslu čl. 132 odst. 1 písm. g) směrnice 2006/112/ES ze strany zdravotních pojišťoven a pojišťoven poskytujících pojištění pro případ odkázanosti dostatečná pro to, aby bylo třeba jako uznaný subjekt posuzovat rovněž subdodavatele tohoto subjektu?

                              c)

                              V případě záporné odpovědi na otázky 2a) a 2b): Může členský stát podmiňovat uznání za subjekt sociální povahy tím, že osoba povinná k dani skutečně uzavřela smlouvu s institucí sociálního zabezpečení nebo sociální péče, nebo pro účely uznání postačuje okolnost, že podle vnitrostátního práva by smlouva mohla být uzavřena?

         (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s.1.


title: Věc C-661/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgericht Wien (Rakousko) dne 6. září 2019 – flightright GmbH v. Austrian Airlines AG

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgericht Wien (Rakousko) dne 6. září 2019 – flightright GmbH v. Austrian Airlines AG
      (Věc C-661/19)
      (2019/C 406/20)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Handelsgericht Wien

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: flightright GmbH

         Žalovaná: Austrian Airlines AG

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 7 odst. 1 druhá věta ve spojení s odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (1) vykládán v tom smyslu, že při přepravě osob leteckým spojením sestávajícím ze dvou dílčích úseků bez delšího pobytu na přestupním letišti je pro výši nároku na náhradu škody relevantní délkou pouze délka druhého dílčího úseku, jestliže žaloba směřuje proti letecké společnosti provozující druhý dílčí úsek, na němž došlo k nesrovnalosti, a přepravu na první dílčím úseku provozuje jiný letecký dopravce?

         (1)  Úř. věst. 2004, L 46, s. 1.


title: Věc C-667/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Okręgowy w Warszawie (Polsko) dne 9. září 2019 – A.M. v. E.M.

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Okręgowy w Warszawie (Polsko) dne 9. září 2019 – A.M. v. E.M.
      (Věc C-667/19)
      (2019/C 406/21)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: A.M.

         Žalovaná: E.M.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 19 odst. 1 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o kosmetických přípravcích (1), který stanoví, že na obalu, do kterého je přípravek naplněn, a na jeho vnějším obalu musí být nesmazatelně, čitelně a viditelně uvedena funkce kosmetického přípravku, pokud není zřejmá z jeho obchodní úpravy, vykládán v tom smyslu, že tím jsou míněny základní funkce kosmetického přípravku ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) nařízení, tedy účel čištění, péče a ochrany (udržování v dobrém stavu), ovlivňování zápachu a zkrášlování (změny vzhledu), nebo musí být uvedeny podrobné funkce umožňující určení vlastností příslušného kosmetického přípravku?

                  2)

                  Musí být čl. 19 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o kosmetických přípravcích a bod 46 odůvodnění tohoto nařízení vykládány v tom smyslu, že je možné informace, o nichž hovoří odstavec 1 písm. d), g) a f) tohoto článku, tedy zvláštní upozornění, přísady a funkce, uvést ve firemním katalogu obsahujícím také jiné produkty a na vnějším obalu uvést symbol stanovený v bodě 1 přílohy VII?

         (1)  Úř. věst. 2009, L 342, s. 59


title: Věc C-695/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD) (Portugalsko) dne 20. září 2019 – Rádio Popular – Eletrodomésticos, SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/15

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD) (Portugalsko) dne 20. září 2019 – Rádio Popular – Eletrodomésticos, SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Věc C-695/19)
      (2019/C 406/22)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa - CAAD)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Rádio Popular – Eletrodomésticos, SA

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Předběžná otázka

      Představují operace zprostředkování prodeje prodloužené záruky na domácí spotřebiče uskutečňované osobou povinnou k DPH, jejíž hlavní činnost spočívá v prodeji domácích spotřebičů spotřebiteli, finanční činnosti nebo je na základě zásady neutrality a nenarušování hospodářské soutěže možné tyto operace postavit pro účely vyloučení jejich částek z výpočtu odpočitatelného podílu podle čl. 135 odst. 1 písm. b) nebo c) směrnice Rady 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006 na roveň finančním činnostem?

         (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1).


title: Věc C-699/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2019 Quanta Storage, Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. července 2019 ve věci T-772/15, Quanta Storage, Inc. v. Evropská komise

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/16

      Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2019 Quanta Storage, Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. července 2019 ve věci T-772/15, Quanta Storage, Inc. v. Evropská komise
      (Věc C-699/19 P)
      (2019/C 406/23)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Quanta Storage, Inc. (zástupci: B. Hartnett, Barrister, O. Geiss, Rechtsanwalt, W. Sparks, advocaat, T. Siakka, Δικηγόρος)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  a)

                  zrušil napadený rozsudek v části, v níž zamítá žalobu a ukládá společnosti Quanta Storage náhradu nákladů řízení, jakož i čtyři pětiny nákladů vynaložených Komisí;

                  b)

                  zrušil rozhodnutí Komise ze dne 21. října 2015 (věc AT39639 – Čtečky optických disků) v rozsahu, v němž se týká navrhovatelky;

                  c)

                  podpůrně, snížil pokutu uloženou navrhovatelce;

                  d)

                  podpůrně, vrátil věc Tribunálu; a

                  e)

                  uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu svého kasačního opravného prostředku se navrhovatelka dovolává pěti důvodů kasačního opravného prostředku.
      První důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál nepoužil relevantní právní kritérium a zkreslil důkazy týkající se porušení práv na obhajobu tím, že Komise konstatovala několik protiprávních jednání.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál zkreslil důkazy týkající se porušení práv na obhajobu a na řádnou správu.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že se Tribunál nezabýval relevantní záležitostí nebo jí správně neporozuměl či dále neuplatnil správné právní kritérium ve vztahu k nesrovnalostem týkajícím se rozsahu protiprávního jednání.
      Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází ze zkreslení důkazů, z nedostatku uplatnění správného právního kritéria, z toho, že se Tribunál nezabýval relevantní záležitostí nebo jí správně neporozuměl v souvislosti s odpovědností navrhovatelky na základě článku 101 SFEU.
      Pátý důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení plné soudní pravomoci, zkreslení důkazů a z nedostatečného odůvodnění v souvislosti s uložením pokuty.


title: Věc C-711/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 25. září 2019 – Admiral Sportwetten GmbH a další

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 25. září 2019 – Admiral Sportwetten GmbH a další
      (Věc C-711/19)
      (2019/C 406/25)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky v řízení o opravném prostředku „Revision“: Admiral Sportwetten GmbH, Novomatic AG, AKO Gastronomiebetriebs GmbH

         Žalovaný orgán: Magistrat der Stadt Wien

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být článek 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1535 ze dne 9. září 2015 o postupu při poskytování informací v oblasti technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (1) vykládán v tom smyslu, že je třeba ustanovení Wiener Wettterminalabgabegesetz (vídeňský zákon o poplatku ze sázkových terminálů), která stanoví zdanění provozování sázkových terminálů, pokládat za „technické předpisy“ ve smyslu tohoto ustanovení?

                  2.

                  Vede okolnost, že ustanovení vídeňského zákona o poplatku ze sázkových terminálů nebyla oznámena ve smyslu směrnice (EU) 2015/1535 k tomu, že takový poplatek, jako je poplatek ze sázkových terminálů, nelze vybírat?

         (1)  Úř. věst. 2015, L 241, s. 1.


title: Věc T-467/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – Barata v. Parlament („Žaloba na neplatnost – Veřejná služba – Výběrové řízení pro smluvní zaměstnance – Přijetí do zaměstnání – Výzva k vyjádření zájmu EP/CAST/S/16/2016 – Řidiči – Praktický test a teoretický test, které byly uspořádány v návaznosti na vytvoření databáze – Neúspěch v teoretickém testu – Zrušení výzvy k vyjádření zájmu a databáze – Zánik předmětu sporu – Trvající právní zájem na podání žaloby – Částečné nevydání rozhodnutí ve věci samé – Částečná nepřípustnost“)

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/21

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – Barata v. Parlament
      (Věc T-467/17) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Veřejná služba - Výběrové řízení pro smluvní zaměstnance - Přijetí do zaměstnání - Výzva k vyjádření zájmu EP/CAST/S/16/2016 - Řidiči - Praktický test a teoretický test, které byly uspořádány v návaznosti na vytvoření databáze - Neúspěch v teoretickém testu - Zrušení výzvy k vyjádření zájmu a databáze - Zánik předmětu sporu - Trvající právní zájem na podání žaloby - Částečné nevydání rozhodnutí ve věci samé - Částečná nepřípustnost“)
      (2019/C 406/28)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Carlos Manuel Henriques Barata (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: G. Pandey, D. Rovetta a V. Villante, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: J. Steele, I. Terwinghe a M. Windisch, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící na zrušení výzvy k vyjádření zájmu EP/CAST/S/16/2016 vydané Parlamentem s cílem přijmout do zaměstnání řidiče a několika aktů přijatých Parlamentem v rámci tohoto výběrového řízení, a to zejména rozhodnutí ze dne 26. října 2016, kterým byl žalobce informován, že není uveden na seznamu uchazečů vybraných na pozici řidiče, a rozhodnutí ze dne 25. dubna 2017, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce proti uvedenému rozhodnutí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     O návrhu na zrušení výzvy k vyjádření zájmu EP/CAST/S/16/2016, rozhodnutí ze dne 26. října 2016, kterým byl Carlos Manuel Henriques Barata informován, že není uveden na seznamu uchazečů vybraných na pozici řidiče, a rozhodnutí ze dne 25. dubna 2017, kterým byla zamítnuta stížnost C. M. H. Baraty proti posledně uvedenému rozhodnutí, již není důvodné rozhodovat.

                  2)

                     Již není důvodné rozhodovat ani o návrhu na prohlášení, že výzva k vyjádření zájmu EP/CAST/S/16/2016 se na C. M. H. Baratu neuplatní.

                  3)

                     Ve zbývající části se žaloba odmítá jako nepřípustná.

                  4)

                     Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené C. M. H. Baratou.

         (1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


title: Věc T-125/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – BSF Grenzach v. ECHA („REACH – Hodnocení látek – Triclosan – Rozhodnutí ECHA požadující předložení dalších informací – Článek 51 odstavec 6 nařízení (ES) č. 1907/2006 – Odvolání podané k odvolacímu senátu – Úkol odvolacího senátu – Kontradiktorní řízení – Rozsah přezkumu – Míra přezkumu – Pravomoci odvolacího senátu – Článek 93 odstavec 3 nařízení č. 1907/2006 – Článek 47 odstavec 1 první věta nařízení č. 1907/2006 – Náležité informace – Proporcionalita – Článek 25 nařízení č. 1907/2006 – Příloha XIII nařízení č. 1907/2006 – Údaje získané za relevantních podmínek – Perzistence – Neurotoxicita – Reprodukční toxicita – Článek 12 odstavec 1 nařízení (ES) č. 771/2008 – Prodlení při předkládání vědeckého názoru“)

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/20

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – BSF Grenzach v. ECHA
      (Věc T-125/17) (1)

      („REACH - Hodnocení látek - Triclosan - Rozhodnutí ECHA požadující předložení dalších informací - Článek 51 odstavec 6 nařízení (ES) č. 1907/2006 - Odvolání podané k odvolacímu senátu - Úkol odvolacího senátu - Kontradiktorní řízení - Rozsah přezkumu - Míra přezkumu - Pravomoci odvolacího senátu - Článek 93 odstavec 3 nařízení č. 1907/2006 - Článek 47 odstavec 1 první věta nařízení č. 1907/2006 - Náležité informace - Proporcionalita - Článek 25 nařízení č. 1907/2006 - Příloha XIII nařízení č. 1907/2006 - Údaje získané za relevantních podmínek - Perzistence - Neurotoxicita - Reprodukční toxicita - Článek 12 odstavec 1 nařízení (ES) č. 771/2008 - Prodlení při předkládání vědeckého názoru“)
      (2019/C 406/27)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: BSF Grenzach GmbH (Grenzach-Wyhlen, Německo) (zástupci: původně K. Nordlander a M. Abenhaïm, advokáti, poté K. Nordlander a K. Le Croy, solicitor)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: původně M. Heikkilä, W. Broere a T. Röcke, poté M. Heikkilä, W. Broere a C. Jacquet, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Dánské království (zástupci: původně C. Thorning a M. Wolff, poté M. Wolff, J. Nymann-Lindegren a P. Ngo, zmocněnci), Spolková republika Německo (zástupci: původně T. Henze a D. Klebs, poté D. Klebs, zmocněnci), Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman a C. Schillemans, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na částečné zrušení rozhodnutí A-018-2014 odvolacího senátu ECHA ze dne 19. prosince 2016 v rozsahu, v němž tento senát částečně zamítl odvolání žalobkyně podané proti rozhodnutí ECHA ze dne 19. září 2014 ukládajícímu povinnost předložit další informace o látce triclosan (CAS 3380–34–5) a stanovil lhůtu pro předložení těchto informací na den 26. prosince 2018.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     BASF Grenzach GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro chemické látky (ECHA), včetně těch, které byly vynaloženy v rámci řízení o předběžných opatřeních.

                  3)

                     Dánské království, Spolková republika Německo a Nizozemské království ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 112, 10.4.2017.


title: Věc T-650/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – Jinan Meide Casting v. Komise („Dumping – Prováděcí nařízení (EU) č. 2017/1146 – Dovoz příslušenství (fitinek) pro trouby nebo trubky z kujné (tvárné) litiny se závitem pocházejícího z Číny a vyráběného společností Jinan Meide Castings Co., Ltd – Konečné antidumpingové clo – Obnovení řízení po částečném zrušení prováděcího nařízení (EU) č. 430/2013 – Článek 2 odst. 7 písm. a) a odst. 10 a 11 nařízení (ES) č. 1225/2009 [nyní čl. 2 odst. 7 písm. a) a odst. 10 a 11 nařízení (EU) 2016/1036] – Běžná hodnota – Spravedlivé srovnání – Neodpovídající typy výrobků – Článek 3 odst. 1 až 3 a čl. 9 odst. 4 a 5 nařízení č. 1225/2009 (nyní čl. 3 odst. 1 až 3 a čl. 9 odst. 4 a 5 nařízení 2016/1036) – Určení újmy“)

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/23

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – Jinan Meide Casting v. Komise
      (Věc T-650/17) (1)

      („Dumping - Prováděcí nařízení (EU) č. 2017/1146 - Dovoz příslušenství (fitinek) pro trouby nebo trubky z kujné (tvárné) litiny se závitem pocházejícího z Číny a vyráběného společností Jinan Meide Castings Co., Ltd - Konečné antidumpingové clo - Obnovení řízení po částečném zrušení prováděcího nařízení (EU) č. 430/2013 - Článek 2 odst. 7 písm. a) a odst. 10 a 11 nařízení (ES) č. 1225/2009 [nyní čl. 2 odst. 7 písm. a) a odst. 10 a 11 nařízení (EU) 2016/1036] - Běžná hodnota - Spravedlivé srovnání - Neodpovídající typy výrobků - Článek 3 odst. 1 až 3 a čl. 9 odst. 4 a 5 nařízení č. 1225/2009 (nyní čl. 3 odst. 1 až 3 a čl. 9 odst. 4 a 5 nařízení 2016/1036) - Určení újmy“)
      (2019/C 406/31)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Jinan, Čína) (zástupci: R. Antonini, E. Monard a B. Maniatis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J.-F. Brakeland, M. França a N. Kuplewatzky, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/1146 ze dne 28. června 2017, kterým se opětovně ukládá antidumpingové clo na dovoz příslušenství (fitinek) pro trouby nebo trubky z kujné (tvárné) litiny se závitem pocházejícího z Čínské lidové republiky a vyráběného společností Jinan Meide Castings Co., Ltd (Úř. věst. 2017, L 166, s. 23).

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/1146 ze dne 28. června 2017, kterým se opětovně ukládá antidumpingové clo na dovoz příslušenství (fitinek) pro trouby nebo trubky z kujné (tvárné) litiny se závitem pocházejícího z Čínské lidové republiky a vyráběného společností Jinan Meide Castings Co., Ltd, se zrušuje.

                  2)

                     Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 374, 6.11.2017.


title: Věc T-673/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – Port autonome du Centre et de l’Ouest a další v. Komise („Státní podpory – Režim osvobození od daně z příjmů společností, který zavedla Belgie ve prospěch svých přístavů – Rozhodnutí prohlašující režim státních podpor za neslučitelný s vnitřním trhem – Pojem „hospodářská činnost“ – Služby obecného hospodářského zájmu – Jiné než hospodářské činnosti – Oddělitelnost – Selektivita – Článek 93 SFEU a čl. 106 odst. 2 SFEU“)

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/24

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – Port autonome du Centre et de l’Ouest a další v. Komise
      (Věc T-673/17) (1)

      („Státní podpory - Režim osvobození od daně z příjmů společností, který zavedla Belgie ve prospěch svých přístavů - Rozhodnutí prohlašující režim státních podpor za neslučitelný s vnitřním trhem - Pojem „hospodářská činnost“ - Služby obecného hospodářského zájmu - Jiné než hospodářské činnosti - Oddělitelnost - Selektivita - Článek 93 SFEU a čl. 106 odst. 2 SFEU“)
      (2019/C 406/32)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Belgie), Port autonome de Namur (Namur, Belgie), Port autonome de Charleroi (Charleroi, Belgie), Port autonome de Liège (Lutych, Belgie), Région wallonne (Belgie) (zástupci: J. Vanden Eynde a E. Wauters, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky a S. Noë, zmocněnci)

         Vedlejší účastnik podporující žalobce: Belgické království (zástupci: J.-C. Halleux, P. Cottin, L. Van den Broeck a C. Pochet, zmocněnci, ve spolupráci s A. Lepièce a H. Baeyens, advokátkami)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2017/2115 ze dne 27. července 2017 o režimu podpor SA.38393 (2016/C, ex 2015/E), který zavedla Belgie – zdanění přístavů v Belgii (Úř. věst. 2017, L 332, s. 1).

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL, Port autonome de Namur, Port autonome de Charleroi, Port autonome de Liège a Région wallonne ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                     Belgické království ponese vlastní náklady řízení

         (1)  Úř. věst. C 382, 13.11.2017.


title: Věc T-674/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – Le Port de Bruxelles a Région de Bruxelles-Capitale v. Komise („Státní podpory – Režim osvobození od daně z příjmů společností, který zavedla Belgie ve prospěch svých přístavů – Rozhodnutí prohlašující režim státních podpor za neslučitelný s vnitřním trhem – Pojem „hospodářská činnost“ – Služby obecného hospodářského zájmu – Jiné než hospodářské činnosti – Oddělitelnost – Selektivita – Článek 93 SFEU a čl. 106 odst. 2 SFEU“)

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – Le Port de Bruxelles a Région de Bruxelles-Capitale v. Komise
      (Věc T-674/17) (1)

      („Státní podpory - Režim osvobození od daně z příjmů společností, který zavedla Belgie ve prospěch svých přístavů - Rozhodnutí prohlašující režim státních podpor za neslučitelný s vnitřním trhem - Pojem „hospodářská činnost“ - Služby obecného hospodářského zájmu - Jiné než hospodářské činnosti - Oddělitelnost - Selektivita - Článek 93 SFEU a čl. 106 odst. 2 SFEU“)
      (2019/C 406/33)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Le Port de Bruxelles (Brusel, Belgie), Région de Bruxelles-Capitale (Belgie) (zástupci: J. Vanden Eynde a E. Wauters, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky a S. Noë, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalobce: Belgické království (zástupci: J.-C. Halleux, P. Cottin, L. Van den Broeck a C. Pochet, zmocněnci, ve spolupráci s A. Lepièce a H. Baeyens, advokátkami)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2017/2115 ze dne 27. července 2017 o režimu podpor SA.38393 (2016/C, ex 2015/E), který zavedla Belgie – zdanění přístavů v Belgii (Úř. věst. 2017, L 332, s. 1).

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Le Port de Bruxelles a Région de Bruxelles-Capitale ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                     Belgické království ponese vlastní náklady řízení

         (1)  Úř. věst. C 382, 13.11.2017.


title: Věc T-696/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – Havenbedrijf Antwerpen a Maatschappij van de Brugse Zeehaven v. Komise („Státní podpory – Režim osvobození od korporátní daně, který zavedla Belgie ve prospěch svých přístavů – Rozhodnutí prohlašující režim státních podpor za neslučitelný s vnitřním trhem – Pojem „hospodářská činnost“ – Služby obecného hospodářského zájmu – Nehospodářské činnosti – Oddělitelnost – Selektivnost – Žádost o poskytnutí přechodného období“)

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – Havenbedrijf Antwerpen a Maatschappij van de Brugse Zeehaven v. Komise
      (Věc T-696/17) (1)

      („Státní podpory - Režim osvobození od korporátní daně, který zavedla Belgie ve prospěch svých přístavů - Rozhodnutí prohlašující režim státních podpor za neslučitelný s vnitřním trhem - Pojem „hospodářská činnost“ - Služby obecného hospodářského zájmu - Nehospodářské činnosti - Oddělitelnost - Selektivnost - Žádost o poskytnutí přechodného období“)
      (2019/C 406/34)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Havenbedrijf Antwerpen NV (Antverpy, Belgie) a Maatschappij van de Brugse Zeehaven NV (Zeebruge, Belgie) (zástupci: P. Wytinck, W. Panis a I. Letten, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky a S. Noë, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalobkyně: Belgické království (zástupci: J.-C. Halleux, P. Cottin, L. Van den Broeck a C. Pochet, zmocněnci, ve spolupráci s A. Lepièce a H. Baeyens, advokátky)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2017/2115 ze dne 27. července 2017 o režimu podpory č. SA.38393 (2016/C, ex 2015/E), který zavedla Belgie – zdanění přístavů v Belgii (Úř. věst. 2017, L 332, s. 1),

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Havenbedrijf Antwerpen NV a Maatschappij van de Brugse Zeehaven NV ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                     Belgické království ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 412, 4.12.2017.


title: Věc T-755/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – Německo v. ECHA („REACH – Hodnocení látek – BENPAT – Perzistence – Rozhodnutí ECHA požadující předložení dalších informací – Článek 51 odst. 6 nařízení (ES) č. 1907/2006 – Odvolání podané k odvolacímu senátu – Úkol odvolacího senátu – Kontradiktorní řízení – Povaha přezkumu – Míra přezkumu – Pravomoci odvolacího senátu – Článek 93 odst. 3 nařízení č. 1907/2006 – Svěřování pravomocí agenturám Unie – Zásada svěřených pravomocí – Zásada subsidiarity – Proporcionalita – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – Německo v. ECHA
      (Věc T-755/17) (1)

      („REACH - Hodnocení látek - BENPAT - Perzistence - Rozhodnutí ECHA požadující předložení dalších informací - Článek 51 odst. 6 nařízení (ES) č. 1907/2006 - Odvolání podané k odvolacímu senátu - Úkol odvolacího senátu - Kontradiktorní řízení - Povaha přezkumu - Míra přezkumu - Pravomoci odvolacího senátu - Článek 93 odst. 3 nařízení č. 1907/2006 - Svěřování pravomocí agenturám Unie - Zásada svěřených pravomocí - Zásada subsidiarity - Proporcionalita - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2019/C 406/35)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: původně T. Henze a D. Klebs, poté D. Klebs, zmocněnci)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: původně M. Heikkilä, W. Broere a C. Jacquet, poté W. Broere, C. Jacquet a L. Bolzonello, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: M. Konstantinidis, R. Lindenthal a M. Noll-Ehlers, zmocněnci), Envigo Consulting Ltd (Huntingdon, Spojené království) a Djchem Chemicals Poland S.A. (Wołomin, Polsko) (zástupkyně: R. Cana, É. Mullier a H. Widemann, advokátky)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na částečné zrušení rozhodnutí A-026-2015 odvolacího senátu ECHA ze dne 8. září 2017 v rozsahu, v němž částečně zrušilo rozhodnutí ECHA ze dne 1. října 2015 ukládající povinnost provést další zkoušky látky BENPAT (CAS 68953–84–4).

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Rozhodnutí A-026-2015 odvolacího senátu Evropské agentury pro chemické látky (ECHA) ze dne 8. září 2017 se zrušuje v rozsahu, v němž odvolací senát rozhodl v bodě 3 výroku tohoto rozhodnutí, že tvrzení ohledně bioakumulace, uvedené v odůvodnění rozhodnutí ECHA ze dne 1. října 2015, ukládajícím povinnost provést další zkoušky látky BENPAT (CAS 68953-84-4), je třeba zrušit.

                  2)

                     Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                     Spolková republika Německo ponese vlastní náklady řízení, náklady řízení vynaložené ECHA, jakož i náklady řízení vynaložené Envigo Consulting Ltd a Djchem Chemicals Poland S.A.

                  4)

                     Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 32, 29.1.2018.


title: Věc T-47/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – UZ v. Parlament („Veřejná služba – Úředníci – Disciplinární řízení – Psychické obtěžování – Disciplinární sankce – Zařazení do nižší platové třídy a vynulování bodů pro povýšení – Odmítnutí žádosti o pomoc žalobkyně – Podmínky administrativního vyšetřování – Požadavek nestrannosti – Právo být vyslechnut – Procesní vada – Důsledky procesní vady“)

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – UZ v. Parlament
      (Věc T-47/18) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Disciplinární řízení - Psychické obtěžování - Disciplinární sankce - Zařazení do nižší platové třídy a vynulování bodů pro povýšení - Odmítnutí žádosti o pomoc žalobkyně - Podmínky administrativního vyšetřování - Požadavek nestrannosti - Právo být vyslechnut - Procesní vada - Důsledky procesní vady“)
      (2019/C 406/37)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: UZ (zástupce: J. N. Louis, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: původně V. Montebello Demogeot a Í. Ní Riagáin Düro, poté V. Montebello Demogeot a I. Lázaro Betancor, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a směřující jednak ke zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 27. února 2017, kterým byla žalobkyni uložena disciplinární sankce ve formě zařazení do nižší platové třídy z platové třídy AD 13 platový stupeň 3 na platovou třídu AD 12 platový stupeň 3, s vynulováním bodů za zásluhy získaných v platové třídě AD 13, a jednak na zrušení rozhodnutí o zamítnutí její žádosti o pomoc.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 27. února 2017, kterým se UZ ukládá disciplinární sankce ve formě snížení platové třídy z platové třídy AD 13 platový stupeň 3 na platovou třídu AD 12 platový stupeň 3 s vynulováním bodů za zásluhy získaných v platové třídě AD 13 se zrušuje.

                  2)

                     Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                     UZ a Parlament ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 123, 9.4.2018.


title: Věc T-287/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – M. I. Industries v. EUIPO – Natural Instinct (Nature’s Variety Instinct) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Nature’s Variety Instinct – Starší národní obrazová ochranná známka Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – M. I. Industries v. EUIPO – Natural Instinct (Nature’s Variety Instinct)
      (Věc T-287/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Nature’s Variety Instinct - Starší národní obrazová ochranná známka Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 406/38)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: M. I. Industries, Inc. (Lincoln, Nebraska, Spojené státy americké) (zástupci: M. Montañá Mora a S. Sebe Marin, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Ivanauskas a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Natural Instinct Ltd (Southwark, Spojené království) (zástupci: E. Yates, solicitor, a N Zweck, barrister)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. března 2018 (věc R 1659/2017-5), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Natural Instinct a M. I. Industries

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     Společnosti M. I. Industries, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.


title: Věc T-288/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – M. I. Industries v. EUIPO – Natural Instinct (NATURE’S VARIETY INSTINCT) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie NATURE’S VARIETY INSTINCT – Starší národní obrazová ochranná známka Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2019 – M. I. Industries v. EUIPO – Natural Instinct (NATURE’S VARIETY INSTINCT)
      (Věc T-288/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie NATURE’S VARIETY INSTINCT - Starší národní obrazová ochranná známka Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 406/39)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: M. I. Industries, Inc. (Lincoln, Nebraska, Spojené státy americké) (zástupci: M. Montañá Mora a S. Sebe Marin, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Ivanauskas a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Natural Instinct Ltd (Southwark, Spojené království) (zástupci: E. Yates, solicitor, a N Zweck, barrister)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. února 2018 (věc R 1658/2017-5), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Natural Instinct a M. I. Industries

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     Společnosti M. I. Industries, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.