title: Věc T-26/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. června 2015 – PT Musim Mas v. Rada „Dumping — Dovoz některých mastných alkoholů a jejich směsí pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie — Úprava — Článek 2 odstavec 9 a odstavec 10 písm. i) nařízení (ES) č. 1225/2009 — Funkce obdobné funkcím obchodního zástupce vykonávajícího činnost za provizi — Jediná hospodářská entita — Zjevně nesprávné posouzení — Zásada řádné správy — Rovnost a nediskriminace“

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. června 2015 – PT Musim Mas v. Rada
   (Věc T-26/12) (1)

   („Dumping - Dovoz některých mastných alkoholů a jejich směsí pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie - Úprava - Článek 2 odstavec 9 a odstavec 10 písm. i) nařízení (ES) č. 1225/2009 - Funkce obdobné funkcím obchodního zástupce vykonávajícího činnost za provizi - Jediná hospodářská entita - Zjevně nesprávné posouzení - Zásada řádné správy - Rovnost a nediskriminace“)
   (2015/C 262/20)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (Medan, Indonésie) (zástupce: D. Luff, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, zmocněnec, ve spolupráci původně s G. Berrischem, advokátem, a N. Chesaitesem, barrister, poté D. Geradinem, advokátem, a nakonec E. McGovernem, barrister)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: M. França a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci); Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Hamburk, Německo); a Sasol Germany GmbH (Hamburk) (zástupci: původně V. Akritidis, advokát, a J. Beck, solicitor, poté V. Akritidis)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1138/2011 ze dne 8. listopadu 2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla z dovozu některých mastných alkoholů a jejich směsí pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie (Úř. věst. L 293, s. 1), jakož i prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1241/2012 ze dne 11. prosince 2012, kterým se mění prováděcí nařízení č. 1138/2011 (Úř. věst. L 352, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

               4)

               Společnosti Sasol Olefins & Surfactants GmbH a Sasol Germany GmbH ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 17.3.2012.


title: Věc C-158/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Den Haag — Nizozemsko) — Hamidullah Rajaby v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/59

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Den Haag — Nizozemsko) — Hamidullah Rajaby v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Věc C-158/13) (1)

   2013/C 225/132
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 164, 8.6.2013.


title: Věc T-407/16: Žaloba podaná dne 26. července 2016 – Banco Popular Español v. EUIPO – Pledgeling (p)

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/43

         Žaloba podaná dne 26. července 2016 – Banco Popular Español v. EUIPO – Pledgeling (p)
   (Věc T-407/16)
   (2016/C 343/57)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Banco Popular Español, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: M. de Justo Bailey, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví) (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Pledgeling LLC (Houston, Texas, Spojené státy)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel/Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka obsahující písmeno „p“ – Přihláška č. 12 123 147

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. dubna 2016, ve věci R 1693/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a další účastnici řízení, vstoupí-li do tohoto řízení, náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení článku 73 a článku 76 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-560/12: Usnesení Tribunálu ze dne 6. června 2016 – Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej v. ECHA

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/67

         Usnesení Tribunálu ze dne 6. června 2016 – Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej v. ECHA
   (Věc T-560/12) (1)

   (2016/C 270/72)
   Jednací jazyk: polština
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 79, 16. 3. 2013.


title: Věc C-379/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. července 2013 Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 19. dubna 2013 ve věci T-51/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) v. Komise

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/32

         Kasační opravný prostředek podaný dne 3. července 2013 Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 19. dubna 2013 ve věci T-51/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) v. Komise
   (Věc C-379/13 P)
   2013/C 260/59
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (zástupci: N. Morais Sarmento a L. Pinto Monteiro, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání navrhovatele

   Navrhovatel navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu v plném rozsahu;

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v plném rozsahu;

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

         Nedodržení přiměřené lhůty pro přijetí rozhodnutí

   1.   Promlčení zahájení stíhání
   Navrhovatel má za to, že napadené rozhodnutí bylo přijato po uplynutí lhůty čtyř let stanovené pro promlčení zahájení stíhání na základě nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 (1). A i kdyby došlo k případnému přerušení promlčecí doby pro zahájení řízení, v souladu s ustanoveními čl. 3 odst. 1 čtvrtého pododstavce uplynula lhůta rovnající se dvojnásobku promlčecí doby, aniž by bylo přijato rozhodnutí. Vzhledem k tomu, že doba byla promlčena, musí být napadené rozhodnutí považováno za protiprávní rozhodnutí, které nelze vykonat.
   2.   Porušení zásady právní jistoty
   Navrhovatel má za to, že skutečnost, že Komise nechala uplynout 20 let mezi údajným protiprávním jednáním a přijetím napadeného rozhodnutí, představuje porušení zásady právní jistoty. Tato základní zásada práva Evropské unie stanoví, že každá osoba má právo, aby její věc byla vyřízena unijními orgány v přiměřené lhůtě.
   3.   Porušení práva na obhajobu
   Navrhovatel má za to, že bylo porušeno jeho právo na obhajobu, jelikož tím, že uplynulo 20 let mezi údajným protiprávním jednáním a přijetím konečného rozhodnutí, byl navrhovatel připraven o možnost předložit své vyjádření včas, a sice v době, kdy měl ještě k dispozici dokumenty, které by mohly odůvodnit výdaje, o nichž má Komise za to, že nemohou být nahrazeny.

      (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1).


title: Věc T-14/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2012 — Vanhecke v. Parlament ( „Výsady a imunity — Člen Parlamentu — Zbavení imunity — Žaloba na neplatnost — Zánik právního zájmu na podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               1.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 373/4

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2012 — Vanhecke v. Parlament
   (Věc T-14/09) (1)

   (Výsady a imunity - Člen Parlamentu - Zbavení imunity - Žaloba na neplatnost - Zánik právního zájmu na podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2012/C 373/04
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Frank Vanhecke (Bruggy, Belgie) (zástupci: R. Tournicourt, B. Siffert a S. Lippens, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: původně H. Krück, A. Baas a E. Waldherr, poté H. Krück, E. Waldherr a G. Corstens, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 18. listopadu 2008, kterým byl žalobce zbaven poslanecké imunity

      Výrok rozsudku

               1)

               O této žalobě již není třeba rozhodovat.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


title: Věc C-148/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. ledna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil n o 1 de Málaga – Španělsko) – Finn Mejnerstsen v. Betina Mandal Barsoe

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/32

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. ledna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil no 1 de Málaga – Španělsko) – Finn Mejnerstsen v. Betina Mandal Barsoe
   (Věc C-148/08) (1)

   (2009/C 69/70)

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 142, 7.6.2008.


title: Věc C-213/07: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias – Řecko) – Michaniki AE v. Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateias ( Veřejné zakázky na stavební práce — Směrnice 93/37/EHS — Článek 24 — Důvody pro vyloučení z účasti v soutěži o veřejnou zakázku — Vnitrostátní opatření zavádějící neslučitelnost mezi odvětvím veřejných stavebních prací a odvětvím sdělovacích prostředků )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/11

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias – Řecko) – Michaniki AE v. Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateias
   (Věc C-213/07) (1)

   („Veřejné zakázky na stavební práce - Směrnice 93/37/EHS - Článek 24 - Důvody pro vyloučení z účasti v soutěži o veřejnou zakázku - Vnitrostátní opatření zavádějící neslučitelnost mezi odvětvím veřejných stavebních prací a odvětvím sdělovacích prostředků“)
   (2009/C 44/18)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Symvoulio tis Epikrateias
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Michaniki AE

      Žalovaní: Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateias

      Za přítomnosti: Elliniki Technodomiki Techniki Ependytiki Viomichaniki AE, právního nástupce Pantechniki AE, Syndesmos Epicheiriseon Periodikou Typou
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Symvoulio tis Epikrateias – Výklad článku 24 směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce (Úř. věst. L 199, s. 54; Zvl. vyd. 06/02, s. 163) – Taxativní či netaxativní charakter výčtu důvodů vyloučení zhotovitele z účasti v soutěži o veřejnou zakázku
   Výrok

               1)

               Článek 24 první pododstavec směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/52/ES ze dne 13. října 1997, musí být vykládán v tom smyslu, že stanoví taxativní výčet důvodů založených na objektivních posouzeních odborných předpokladů, které mohou odůvodňovat vyloučení zhotovitele z účasti v soutěži o veřejnou zakázku na stavební práce. Nicméně tato směrnice není překážkou pro to, aby členský stát stanovil další opatření směřující k vyloučení účastníka, jejichž cílem je zaručit dodržování zásady rovného zacházení s uchazeči a zásady transparentnosti, pokud taková opatření nejdou nad rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle.

               2)

               Právo Společenství musí být vykládáno v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu ustanovení, které sleduje legitimní cíle rovného zacházení s uchazeči a transparentnosti v rámci výběrových řízení na veřejné zakázky, avšak zavádí nevyvratitelnou domněnku neslučitelnosti postavení vlastníka, společníka, významného akcionáře nebo vrcholového řídícího pracovníka podniku působícího v odvětví sdělovacích prostředků s postavením vlastníka, společníka, významného akcionáře nebo vrcholového řídícího pracovníka podniku, který je státem nebo právnickou osobou veřejného sektoru v širokém smyslu pověřen výkonem stavebních prací, dodávkami nebo poskytnutím služeb.

      (1)  Úř. věst. C 140, 23.6.2007.


title: Věc C-438/08: Žaloba podaná dne 3. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/18

         Žaloba podaná dne 3. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-438/08)
   (2008/C 313/27)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Traversa a M. Teles Romão, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Portugalská republika tím, že zejména v čl. 3 odst. 2, čl. 6 odst. 1 a článku 7 zákonného dekretu č. 550/99 ze dne 15. prosince 1999 a v bodě 1 písm. e) vyhlášky č. 1165/2000 ze dne 9. prosince 2000 stanovila pro subjekty z jiných členských států, které chtějí v Portugalsku vykonávat činnost technické kontroly motorových vozidel, omezení svobody usazování spočívající zejména v tom, že vydání povolení je podmíněno veřejným zájmem, v požadavku na základní jmění ve výši nejméně 100 000 eur, v omezení předmětu činnosti podniků a v uplatňování pravidel o neslučitelnosti činnosti společníků, ředitelů a správních pracovníků s jinými činnostmi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 43 ES,

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Podmínění vydávání nových povolení veřejnému zájmu představuje omezení svobody usazování, protože právnické osoby z jiných členských států, jež chtějí v Portugalsku vykonávat činnost technické kontroly motorových vozidel, podléhají diskreční pravomoci příslušných vnitrostátních orgánů, což z hlediska uplatňování jejich práv znamená závažnou právní nejistotu.
   Požadavek základního jmění ve výši nejméně 100 000 eur musí být kvalifikován jako omezení svobody usazování, neboť brání podnikatelům ze Společenství s nižším základním jměním, než stanoví portugalská právní úprava, otevřít pobočku nebo založit dceřinou společnost na portugalském území.
   Omezení předmětu činnosti podniku na činnost technické kontroly motorových vozidel představuje omezení svobody usazování, neboť podnikatelé ze Společenství, kteří legálně nabízí jiné paralelní služby (kontrola, opravy a revize motorových vozidel) ve členském státě sídla, jsou nuceni změnit předmět činnosti a možná i vnitřní strukturu, aby mohli rozšířit svoji činnost technické kontroly motorových vozidel do Portugalska. Krom toho nelze tento požadavek považovat za nezbytný pro zajištění nezávislosti a nestrannosti osob poskytujících tuto službu.
   Normy o neslučitelnosti činností, kterým podléhají společníci, ředitelé a výkonní pracovníci, kteří se věnují výrobě, opravám, nájmu, dovozu či prodeji vozidel nebo jejich součástí a příslušenství, jakož i přepravní činnosti, mohou mít podobné omezující účinky jako omezení předmětu činnosti a způsobit značné omezení svobody usazování ve vztahu k podnikům z jiných členských států, které chtějí vykonávat činnost technické kontroly motorových vozidel v Portugalsku. Podniky právoplatně založené v jiném členském státě poskytující služby technické kontroly motorových vozidel a mající společníky, ředitele či výkonné pracovníky, kteří se v daném členském státě věnují jiné činnosti, budou muset změnit svoji vnitřní strukturu, vyloučit dané společníky nebo je donutit, aby se vzdali neslučitelných činností.


title: Spojené věci C-533/12 P a C-563/12 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 4. září 2014 – Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA v. Corsica Ferries France SAS, Evropská komise, Francouzská republika (C-533/12 P), Francouzská republika v. Corsica Ferries France SAS, Commission européenne, Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (C-536/12 P) „Kasační opravný prostředek – Podpora na restrukturalizaci – Prostor Evropské komise pro uvážení – Rozsah soudního přezkumu Tribunálem Evropské unie – Test soukromého investora v tržním hospodářství – Požadavek sektorové a zeměpisné analýzy – Dostatečně ustálená praxe – Dlouhodobá hospodářská účelnost – Hrazení dodatečného odstupného“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/6

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 4. září 2014 – Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA v. Corsica Ferries France SAS, Evropská komise, Francouzská republika (C-533/12 P), Francouzská republika v. Corsica Ferries France SAS, Commission européenne, Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (C-536/12 P)
      (Spojené věci C-533/12 P a C-563/12 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Podpora na restrukturalizaci - Prostor Evropské komise pro uvážení - Rozsah soudního přezkumu Tribunálem Evropské unie - Test soukromého investora v tržním hospodářství - Požadavek sektorové a zeměpisné analýzy - Dostatečně ustálená praxe - Dlouhodobá hospodářská účelnost - Hrazení dodatečného odstupného“)
      (2014/C 395/07)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         (Affaire C-533/12 P)

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (zástupci: A. Winckler a F.-C. Laprévote, advokáti)

         Další účastnice řízení: Corsica Ferries France SAS (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti), Evropská komise, Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, N. Rouam a J. Rossi, zmoocněnci)

         (Affaire C-536/12 P)

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, D. Colas, N. Rouam a J. Rossi, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Corsica Ferries France SAS (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti), Evropská komise, Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (zástupci: A. Winckler a F.-C. Laprévote, advokáti)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravné prostředky se zamítají.

                  2)

                  Společnost Société nationale maritime Corse-Méditérrannée (SNCM) SA a Francouzská republika ponesou vlastní náklady řízení a nahradí rovným dílem náklady řízení vynaložené společností Corsica Ferries France SAS.

         (1)  Úř. věst. C 32, 2.2.2013.


title: Věc T-432/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2015 – VTZ a další v. Rada „Dumping — Dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Ukrajiny — Konečné antidumpingové clo — Přezkum před pozbytím platnosti — Pravděpodobnost obnovení újmy — Zájem Unie — Zjevně nesprávné posouzení — Povinnost (uvést) odůvodnění“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2015 – VTZ a další v. Rada
   (Věc T-432/12) (1)

   („Dumping - Dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Ukrajiny - Konečné antidumpingové clo - Přezkum před pozbytím platnosti - Pravděpodobnost obnovení újmy - Zájem Unie - Zjevně nesprávné posouzení - Povinnost (uvést) odůvodnění“)
   (2015/C 198/39)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Volžskij trubnyj zavod OAO (VTZ OAO) (Volžskij, Rusko); Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO) (Taganrog, Rusko); Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) (Kamensk-Uralskij, Rusko), a Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) (Polevskoj, Rusko) (zástupci: J. F. Bellis, F. Di Gianni, G. Coppo a C. Van Hemelrijck, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: S. Boelaert, zmocněnkyně, původně ve spolupráci s G. Berrischem a A. Polcyn, poté ve spolupráci s A. Polcyn a D. Geradinem, advokáty)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: M. França a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 585/2012 ze dne 26. června 2012, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Ukrajiny na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 a kterým se zastavuje řízení o přezkumu před pozbytím platnosti týkající se dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Chorvatska (Úř. věst. L 174, s. 5), v rozsahu, v němž se týká žalobců.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO), Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO), Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) a Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 366, 24.11.2012.


title: Věc T-337/07: Žaloba podaná dne 6. září 2007 – Brilliant Hotelsoftware v. OHIM

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/56

         Žaloba podaná dne 6. září 2007 – Brilliant Hotelsoftware v. OHIM
   (Věc T-337/07)
   (2007/C 269/101)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Brilliant Hotelsoftware Limited (Londýn, Spojené království) (zástupci: J. Croll a C. Pappas, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 14. června 2007 a zapsat ochrannou známku „BRILLIANT“ do rejstříku ochranných známek;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka: Slovní ochranná známka „BRILLIANT“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9 a 42 (přihláška č. 4 345 849).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (1), neboť přihlašovaná ochranná známka není popisná ani nepostrádá rozlišovací způsobilost.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1).


title: Věc T-31/07: Žaloba podaná dne 12. února 2007 – Du Pont de Nemours (Francie) a další v. Komise

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/28

         Žaloba podaná dne 12. února 2007 – Du Pont de Nemours (Francie) a další v. Komise
   (Věc T-31/07)
   (2007/C 69/57)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Du Pont de Nemours (Francie) SAS (Puteaux, Francie), Du Pont Portugal Serviços (Lisabon, Portugalsko), Du Pont Ibérica SL (Barcelona, Španělsko), Du Pont de Nemours (Belgie) BVBA (Mechelen, Belgie), Du Pont de Nemours Italiana Srl (Miláno, Itálie), Du Pont de Nemours (Nizozemsko) BV (Dordrecht, Nizozemsko), Du Pont de Nemours (Německo) GmbH (Bad Homburg, Německo), DuPont CZ s.r.o. (Praha, Česká republika), DuPont Hungary Trading Ltd (Budaors, Maďarsko), DuPont Poland Sp.z o.o. (Varšava, Polsko), DuPont Romania Srl (Bukurešť, Rumunsko), Du Pont (UK) Ltd (Herts, Spojené království), Du PontAGro Hellas SA (Athény, Řecko), DuPont International Operations Sarl (Švýcarsko), DuPont Solutions (Francie) SAS (Puteaux, Francie) (zástupci: D. Waelbroeck, N. Rampal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit přílohu směrnice Komise 2006/133/ES, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky flusilazol v rozsahu, v jakém stanoví konec platnosti doby zařazení látky flusilazol na 30. červen 2008;

               —

               zrušit čl. 3 odst. 2 směrnice Komise 2006/133/ES, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky flusilazol v rozsahu, v jakém stanoví datum, do kterého musí členské státy, po novém zhodnocení, změnit nebo odejmout povolení pro přípravky obsahující látku flusilazol na 30. červen 2008;

               —

               zrušit část A Zvláštních ustanovení obsažených v příloze směrnice Komise 2006/133/ES, kterou se mění směrnice 91/414/EHS v rozsahu, v jakém stanoví omezení u druhů plodin, u kterých může být povoleno použití látky flusilazol členskými státy po jejím zařazení do přílohy I ke směrnici 91/414/ES, a která musí být provedena do 30. června 2007 („napadená omezení“);

               —

               uložit Komisi náhradu škody vzniklou žalobkyním v důsledku napadených omezení a stanovit výši této náhrady škody na částku, kterou žalobkyně ocenily v přibližné výši 109 milionů USD (přibližně 84 milionů eur); nebo jakoukoli jinou částku odrážející škodu, která byla způsobena žalobkyním nebo škodu, která jim vznikne a kterou dále prokáží v průběhu tohoto řízení, zejména aby byla řádně zohledněna škoda vzniklá v budoucnu;

               —

               alternativně uložit účastnicím řízení, aby předložily v přiměřené lhůtě po vydání rozsudku vyčíslenou částku týkající se odškodnění, na kterém se účastnice řízení dohodly, nebo – v případě neexistence dohody – uložit účastnicím řízení, aby předložily ve stejné lhůtě své závěry s podrobnými číselnými údaji;

               —

               stanovit, že u částky, která má být zaplacena, mají být od vydání rozsudku Soudu až do jejího skutečného uhrazení, zaplaceny úroky ve výši úrokové sazby používané Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace zvýšené o dva procentní body nebo ve výši jiné přiměřené úrokové sazby určené Soudem;

               —

               uložit Komisi náhradu všech nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Prostřednictvím své žaloby se žalobkyně domáhají částečného zrušení přílohy směrnice Komise 2006/133/ES (1), ze dne 11. prosince 2006, kterou se mění příloha I směrnice Rady 91/414/EHS (2) o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh, v rozsahu, v jakém omezuje dobu zařazení látky flusilazol, tak druhy plodin, u kterých může být použití látky flusilazol povoleno členskými státy.
   Žalobkyně tvrdí, že napadená omezení jsou protiprávní, jelikož jsou založena na pouhém posouzení nebezpečí a nikoli na posouzení rizika, jak vyžaduje směrnice 91/414/EHS. Zejména se domnívají, že snížením doby zařazení na 18 měsíců namísto běžné doby 10 let, jakož i omezením povoleného užívání látky flusilazol pouze na některé druhy plodin Komise údajně porušila své povinnosti plynoucí ze Smlouvy o ES a z uvedené směrnice a nařízení, která jí pozměňují, jakož i některé základní zásady a cíle práva Společenství. Žalovaná totiž podle žalobkyň porušila zásadu proporcionality, zásadu řádné správy a právo být slyšen, jakož i zásady právní jistoty, ochrany legitimních očekávání a zákazu diskriminace, a povinnost přiměřeného odůvodnění. Žalobkyně konečně tvrdí, že žalovaná zneužila své pravomoci tím, že o omezeních rozhodla svévolně a nezohlednila kritéria stanovená ve směrnici.
   Kromě žaloby na neplatnost podaly žalobkyně také žalobu na náhradu škody na základě článku 235 a čl. 288 odst. 2 ES, která jim údajně vznikla v důsledku napadených omezení.

      (1)  Směrnice Komise 2006/133/ES, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky flusilazol; Úř. věst. 2006, L 349, s. 27.

      (2)  Směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh; Úř. věst. 1991, L 230, s. 1.


title: Věc T-345/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. dubna 2011 — Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida, SL v. OHIM — Unión de Cosecheros de Labastida (PUERTA DE LABASTIDA) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství PUERTA DE LABASTIDA — Starší národní slovní ochranná známka CASTILLO DE LABASTIDA — Starší slovní ochranné známky Společenství CASTILLO LABASTIDA — Relativní důvod pro zamítnutí — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009“ )

text:
               28.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 160/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. dubna 2011 — Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida, SL v. OHIM — Unión de Cosecheros de Labastida (PUERTA DE LABASTIDA)
   (Věc T-345/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství PUERTA DE LABASTIDA - Starší národní slovní ochranná známka CASTILLO DE LABASTIDA - Starší slovní ochranné známky Společenství CASTILLO LABASTIDA - Relativní důvod pro zamítnutí - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009)
   2011/C 160/29
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida, SL (Autol, Španělsko) (zástupce: J. Grimau)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Unión de Cosecheros de Labastida, S. Coop. Ltda (Labastida, Španělsko) (zástupci: původně P. López Ronda, G. Macias Bonilla, poté F. Brandolini Kujman, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 28. května 2009 (věc R 1021/2008-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Unión de Cosecheros de Labastida, S. Coop. Ltda a Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida, SL.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 256, 24.10.2009.


title: Spojené věci T-396/05 a T-397/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. června 2009 — ArchiMEDES v. Komise ( Rozhodčí doložka — Smlouva týkající se projektu renovace městského nemovitého majetku — Vrácení části vyplacených částek — Návrh směřující k tomu, aby bylo Komisi uloženo zaplacení zůstatku — Vzájemná žaloba Komise — Žaloba na neplatnost — Rozhodnutí o vymáhání — Oznámení dluhu — Akty smluvní povahy — Nepřípustnost — Započtení pohledávek )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/43

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. června 2009 — ArchiMEDES v. Komise
   (Spojené věci T-396/05 a T-397/05) (1)

   („Rozhodčí doložka - Smlouva týkající se projektu renovace městského nemovitého majetku - Vrácení části vyplacených částek - Návrh směřující k tomu, aby bylo Komisi uloženo zaplacení zůstatku - Vzájemná žaloba Komise - Žaloba na neplatnost - Rozhodnutí o vymáhání - Oznámení dluhu - Akty smluvní povahy - Nepřípustnost - Započtení pohledávek“)
   2009/C 180/79
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) (Ganges, Francie) (zástupci: P.-P. Van Gehuchten, J. Sambon a P. Reyniers, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně K. Kańska a E. Manhaeve, poté E. Manhaeve, zmocněnci)

      Předmět věci

               —

               ve věci T-396/05 návrh na zrušení jednak rozhodnutí Komise o vymáhání záloh vyplacených v rámci smlouvy, kterou uzavřela s žalobkyní, a jednak rozhodnutí Komise, kterým je vůči žalobkyni uplatněno započtení pohledávek, který je založený na článku 230 ES;

               —

               ve věci T-397/05 návrh na určení smluvní odpovědnosti založený na článku 238 ES, směřující k tomu, aby bylo Komisi uloženo zaplacení zůstatku dotace stanovené v téže smlouvě.

      Výrok rozsudku

               1)

               Ve věci T-396/05 se žaloba odmítá jako nepřípustná v rozsahu, v němž směřuje proti oznámení dluhu č. 3240705638 a rozhodnutí o vymáhání obsaženému v dopise Komise Evropských společenství ze dne 30. srpna 2005.

               2)

               Ve věci T-396/05 již není třeba rozhodovat o návrhu na zrušení rozhodnutí Komise, obsaženého v jejím dopise ze dne 5. října 2005, kterým je vůči společnosti Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) uplatněno započtení jejich vzájemných pohledávek.

               3)

               Ve věci T-397/05 se žaloba zamítá.

               4)

               Ve věci T-397/05 se společnosti ArchiMEDES ukládá, aby Komisi zaplatila částku 148 256,86 eur zvýšenou o úroky z prodlení v zákonné výši stanovené francouzským právem, a to až do úplného zaplacení dluhu, aniž by tato sazba mohla přesáhnout 5,5 % ročně.

               5)

               Ve věci T-396/05 společnost ArchiMEDES ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Komisí, včetně nákladů řízení souvisejících s řízením o předběžném opatření ve věci T-396/05 R.

               6)

               Ve věci T-397/05 se společnosti ArchiMEDES ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení souvisejících s řízením o předběžném opatření ve věci T-397/05 R.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc C-199/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 29. dubna 2015 – Ciclat Soc. Coop. v. Consip SpA, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 29. dubna 2015 – Ciclat Soc. Coop. v. Consip SpA, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture
   (Věc C-199/15)
   (2015/C 262/02)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Ciclat Soc. Coop.

      Odpůrci: Consip SpA, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

      Předběžná otázka

   Brání článek 45 směrnice 18/2004 (1), vykládaný zejména s ohledem na zásadu přiměřenosti, jakož i články 49 a 56 SFEU vnitrostátní právní úpravě, která v rámci zadávacího řízení na veřejnou zakázku, jejíž hodnota přesahuje prahovou hodnotu, umožňuje požadovat z úřední povinnosti potvrzení vystavené orgány sociálního zabezpečení (DURC) a ukládá veřejnému zadavateli povinnost, aby za překážku účasti považoval potvrzení, ze kterého je patrné předchozí porušení povinností v oblasti placení příspěvků na sociální zabezpečení, jež konkrétně existovalo v době podání nabídky, kterého si nicméně hospodářský subjekt – jenž se účastnil řízení na základě pozitivního platného DURC – nebyl vědom a které při zadání zakázky nebo přezkumu z moci úřední již nepřetrvávalo?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132).


title: Věc T-400/10: Žaloba podaná dne 12. září 2010 — Hamas v. Rada

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/32

         Žaloba podaná dne 12. září 2010 — Hamas v. Rada
   (Věc T-400/10)
   ()
   2010/C 317/60
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hamas (zástupce: L. Glock, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit oznámení Rady C 188/13 ze dne 13. července 2010;

               —

               zrušit rozhodnutí Rady 2010/386/SZBP ze dne 12. července 2010;

               —

               zrušit prováděcí nařízení Rady (EU) č. 610/2010 ze dne 12. července 2010;

               —

               uložit Radě náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhá zrušení oznámení Rady C 2010/C 188/09 (1), rozhodnutí Rady 2010/386/SZBP (2), jakož i prováděcího nařízení Rady č. 610/2010 (3) v rozsahu, v němž zůstalo jméno žalobkyně na seznamu osob, skupin a subjektů, jejichž finanční prostředky a hospodářské zdroje se zmrazují podle článků 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/PESC (4) a čl. 2 odst. 3 nařízení č. 2580/2001 v rámci boje proti terorismu.
   Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává sedmi žalobních důvodů, pokud jde o oznámení Rady C 2010/C 188/09:

               —

               porušení čl. 297 odst. 2 třetí věty SFEU, jelikož žalobkyni nebylo doručeno zmíněné oznámení a pouhé vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie nemůže být považováno za takové doručení aktu;

               —

               porušení čl. 41 odst. 2 písm. b) Listiny základních práv Evropské unie, vzhledem k tomu, že uvedené oznámení bylo pro žalobkyni téměř nedostupné;

               —

               porušení čl. 6 odst. 3 písm. a) Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (EÚLP) týkajícího se práva obviněného být neprodleně a v jazyce, jemuž rozumí podrobně seznámen s povahou a důvodem obvinění proti němu;

         a pokud jde o rozhodnutí 2010/386/SZBP a nařízení č. 610/2010:

               —

               zjevně nesprávné posouzení, jelikož vzhledem k tomu, že Hamas je legitimně zvolenou vládou, nemůže být zapsána na seznam teroristů podle zásady nezasahování do vnitřních záležitostí státu;

               —

               porušení základních práv žalobkyně tím, že bylo porušeno:

                           —

                           její právo na obhajobu, jakož i právo na dobrou správu, vzhledem k tomu, že rozhodnutí o zachování žalobkyně na seznamu osob, skupin a subjektů, jejichž finanční prostředky a hospodářské zdroje se zmrazují, nepředcházelo oznámení skutečností svědčících v její neprospěch a žalobkyně nemohla užitečně uplatnit svůj názor na tyto skutečnosti a

                           —

                           vlastnické právo, jelikož zmrazení finančních prostředků představuje neodůvodněné omezení jejího vlastnického práva;

               —

               porušení povinnosti uvést odůvodnění vycházející z článku 296 SFEU, jelikož Rada neuvedla výslovné odůvodnění v rozhodnutí 2010/386/SZBP ani v nařízení č. 610/2010.

      (1)  Oznámení Rady C 2010/C 188/09 ze dne 13. července 2010 určené osobám, skupinám a subjektům uvedeným na seznamu stanoveném v čl. 2 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu (Úř. věst. C 188, s. 13).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2010/386/SZBP ze dne 12. července 2010, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (Úř. věst. L 178, s. 28).

      (3)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 610/2010 ze dne 12. července 2010, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1285/2009 (Úř. věst. L 178, s. 1).

      (4)  Společný postoj Rady 2001/931/SZBP ze dne 27. prosince 2001 o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (Úř. věst. L 344, s. 93).


title: Věc T-98/15: Žaloba podaná dne 25. února 2015 – Tubes Radiatori v. OHIM – Antrax It (Radiátory na topení)

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/60

         Žaloba podaná dne 25. února 2015 – Tubes Radiatori v. OHIM – Antrax It (Radiátory na topení)
   (Věc T-98/15)
   (2015/C 138/78)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tubes Radiatori Srl (Resana, Itálie) (zástupci: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero, P. Menapace, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Antrax It Srl (Resana, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitel sporného (průmyslového) vzoru: Žalobkyně

      Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství pro „radiátory na topení“ – (Průmyslový) vzor Společenství č. 000169 370-0002

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 9. prosince 2015 ve věci R 1643/2014-3

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí, a v důsledku toho prohlásil, že (průmyslový) vzor Společenství č. 000169 370-0002, jehož majitelkou je TUBES RADIATORI s.r.l., je platný, neboť je nový a má individuální povahu;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení ve smyslu článku 87 jednacího řádu Tribunálu Evropské unie ze dne 2. května 1991.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článku 1d nařízení (ES) č. 216/96, zásady kontradiktornosti, jakož i povinnosti uvést odůvodnění;

               —

               Uplatňuje se námitka věci pravomocně rozsouzené.


title: Věc C-29/12: Žaloba podaná dne 20. ledna 2012 — Evropská komise v. Spolková republika Německo

text:
               31.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/16

         Žaloba podaná dne 20. ledna 2012 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-29/12)
   2012/C 98/26
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: H. Støvlbæk a M. Noll-Ehlers, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje:

               1)

               Určit, že Spolková republika Německo tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Komise 2009/131/ES ze dne 16. října 2009, kterou se mění příloha VII směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/57/ES o interoperabilitě železničního systému ve Společenství (1) nebo v každém případě tím, že Komisi o uvedených předpisech v plném rozsahu neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice uplynule dne 19. července 2010.

      (1)  Úř. věst. L 273, s. 12.


title: Věc C-330/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (třetí senát) (Itálie) dne 5. července 2010 — Edison Trading SpA v. Autorità Per l’Energia Elettrica e il Gas

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (třetí senát) (Itálie) dne 5. července 2010 — Edison Trading SpA v. Autorità Per l’Energia Elettrica e il Gas
   (Věc C-330/10)
   ()
   2010/C 346/41
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (třetí senát)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Edison Trading SpA

      Žalovaný: Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas

      Předběžná otázka

   Brání články 23, 43, 49 a 56 Smlouvy, jakož i čl. 11 odst. 2 a 6 a článek 24 směrnice č. 54 z roku 2003 (1) vnitrostátnímu předpisu, který, aniž by byl oznámen Komisi EU, určitým výrobcům elektrické energie, kteří jsou za daných okolností základními výrobci pro uspokojení potřeb poptávky po dispečinkových službách, trvale ukládá předkládat nabídky na energetických burzovních trzích podle programů heteronomně stanovených provozovatelem sítě a podle kterého si odměňování u těchto nabídek svobodně nestanoví výrobce, ale je vázáno na parametry, které nejsou stanoveny „průhlednými, nediskriminačními a tržními postupy“?

      (1)  Úř. věst. L 176, s. 37.


title: Věc T-51/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. září 2014 – Scooters India v. OHIM – Brandconcern (LAMBRETTA) „Ochranná známka Společenství – Řízení o zrušení – Slovní ochranná známka Společenství LAMBRETTA – Skutečné užívání ochranné známky – Částečné zrušení – Článek 51 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 30. září 2014 – Scooters India v. OHIM – Brandconcern (LAMBRETTA)
      (Věc T-51/12) (1)

      („Ochranná známka Společenství - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Společenství LAMBRETTA - Skutečné užívání ochranné známky - Částečné zrušení - Článek 51 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009“)
      (2014/C 395/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Scooters India Ltd (Lucknow, Indie) (zástupce: B. Brandreth, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Brandconcern BV (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupci: G. Casucci, N. Ferretti a C. Galli, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 1. prosince 2011 (věc R 2312/2010-1) týkajícímu se řízení o zrušení mezi Brandconcern BV a Scooters India Ltd.

         Výrok

                  1.

                  Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 1. prosince 2011 (věc R 2312/2010-1) se zrušuje.

                  2.

                  OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Scooters India Ltd, včetně nákladů řízení před odvolacím senátem.

                  3.

                  Brandconcern BV ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 109, 14.4.2012.


title: Věc C-194/05: Žaloba podaná dne 2. května 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/24

         Žaloba podaná dne 2. května 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-194/05)
   (2005/C 182/45)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 2. května 2005 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou M. Konstatinidisem, členem právní služby Komise a G. Bambarou, z Milánské advokátní komory.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Italská republika tím, že článek 10 zákona č. 93 z roku 2001 a článek 1 odst. 17 a 19 zákona č. 443 z roku 2001 vyloučily zeminu a štěrk určené k opětnému použití pro náhradní náplň, výplň, násyp a drcení, s výjimkou materiálů pocházejících ze znečištěných oblastí a meliorovaných pozemků s koncentrací znečištění nad limity přípustnosti stanovené platnými právními předpisy, z oblasti působnosti vnitrostátních právních předpisů o odpadech, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 1 písm. a) směrnice 75/442/EHS (1) o odpadech, ve znění směrnice 91/156/ES (2).

               2.

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Komise Evropských společenství tvrdí, že Italská republika tím, že vyloučila zeminu a štěrk určené k opětnému použití pro náhradní náplň, výplň, násyp a drcení z oblasti působnosti vnitrostátních právních předpisů o odpadech, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 1 písm. a) směrnice 75/442/EHS o odpadech, ve znění směrnice 91/156/ES.

      (1)  Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 39.

      (2)  Úř. věst. L 78, 26.3.1991, s. 32.


title: Věc F-100/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 18. června 2013 — Marcuccio v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Odměňování — Denní příspěvek — Podmínky poskytnutí — Skutečné bydliště v místě zaměstnání — Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ — Náklady řízení — Článek 94 jednacího řádu“ )

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/48

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 18. června 2013 — Marcuccio v. Komise
   (Věc F-100/11) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Odměňování - Denní příspěvek - Podmínky poskytnutí - Skutečné bydliště v místě zaměstnání - Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ - Náklady řízení - Článek 94 jednacího řádu)
   2013/C 252/86
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a J. Baquero Cruz, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise, kterým odmítla vyplatit žalobci denní příspěvky v souvislosti s rozhodnutím týkajícím se jeho převedení z delegace Evropské komise v Angole do sídla Komise v Bruselu.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně neopodstatněná.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu nahradit náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Luigi Marcuccio je povinen zaplatit Soudu pro veřejnou službu Evropské unie částku 2 000 eur.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012, s. 67.


title: Věc T-535/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. ledna 2016 – The Cookware Company v. OHIM – Fissler (VITA+VERDE) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství VITA+VERDE — Starší slovní ochranná známka VITAVIT — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               29.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. ledna 2016 – The Cookware Company v. OHIM – Fissler (VITA+VERDE)
   (Věc T-535/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství VITA+VERDE - Starší slovní ochranná známka VITAVIT - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 078/26)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Cookware Company Ltd (Hong Kong, Čína) (zástupce: K. Manhaeve, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Fissler GmbH (Idar-Oberstein, Německo) (zástupci: A. Späth a V. Töbelmann, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. dubna 2014 (věc R 1082/2013-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Fissler GmbH a The Cookware Company Ltd

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti The Cookware Company Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 351, 6.10.2014.


title: Věc C-313/12: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana — Itálie) — Giuseppa Romeo v. Regione Siciliana ( „Vnitrostátní správní řízení — Čistě vnitrostátní situace — Správní akty — Povinnost uvést odůvodnění — Možnost zhojit nedostatek odůvodnění v průběhu soudního řízení proti správnímu aktu — Výklad čl. 296 druhého pododstavce SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie — Nedostatek pravomoci Soudního dvora“ )

text:
               11.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/11

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. listopadu 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana — Itálie) — Giuseppa Romeo v. Regione Siciliana
   (Věc C-313/12) (1)

   (Vnitrostátní správní řízení - Čistě vnitrostátní situace - Správní akty - Povinnost uvést odůvodnění - Možnost zhojit nedostatek odůvodnění v průběhu soudního řízení proti správnímu aktu - Výklad čl. 296 druhého pododstavce SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie - Nedostatek pravomoci Soudního dvora)
   2014/C 9/15
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Giuseppa Romeo

      Žalovaný: Regione Siciliana

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Corte dei Conti (Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana) — Výklad článku 296 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví, že veřejná správa může za určitých okolností neodůvodnit své akty nebo zhojit nedostatek odůvodnění správního aktu během soudního řízení proti tomuto aktu — Vnitrostátní právo, které za účelem právní úpravy čistě vnitrostátních situací odkazuje na unijní právo — Možnost vnitrostátního soudu vykládat a uplatňovat ustanovení a zásady vnitrostátního práva odchylně od výkladu podaného Soudním dvorem

      Výrok

               1)

               První otázka, kterou Corte dei conti, sezione giurisdizionale per la Regione Siciliana (Itálie) položil rozhodnutím ze dne 19. června 2012, je nepřípustná.

               2)

               Soudní dvůr Evropské unie nemá pravomoc odpovědět na druhou a třetí otázku, které Corte dei conti, sezione giurisdizionale per la Regione Siciliana položil rozhodnutím ze dne 19. června 2012.

      (1)  Úř. věst. C 295, 29.9.2012.


title: Věc T-16/08: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 1. července 2009 — Perfetti Van Melle v. OHIM — Cloetta Fazer (CENTER SHOCK) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Slovní ochranná známka Společenství CENTER SHOCK — Starší národní slovní ochranné známky CENTER — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009] )

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/20

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 1. července 2009 — Perfetti Van Melle v. OHIM — Cloetta Fazer (CENTER SHOCK)
   (Věc T-16/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Slovní ochranná známka Společenství CENTER SHOCK - Starší národní slovní ochranné známky CENTER - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 193/31
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Perfetti Van Melle SpA (Lainate, Itálie) (zástupci: P. Perani a P. Pozzi, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Novais Gonçalves, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Cloetta Fazer AB (Ljungsbro, Švédsko) (zástupci: původně J. Runsten a S. Sparring, poté M. Treis, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. listopadu 2007 (věc R 149/2006-4), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Cloetta Fazer AB a Perfetti Van Melle SpA

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Perfetti Van Melle SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc C-332/13: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. ledna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kúria – Maďarsko) – Ferenc Weigl v. Nemzeti Innovációs Hivatal „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Článek 30 Listiny základních práv Evropské unie — Provádění práva Unie — Absence — Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/20

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. ledna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kúria – Maďarsko) – Ferenc Weigl v. Nemzeti Innovációs Hivatal
   (Věc C-332/13) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Článek 30 Listiny základních práv Evropské unie - Provádění práva Unie - Absence - Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“)
   2014/C 112/24
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Kúria

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ferenc Weigl

      Žalovaný: Nemzeti Innovációs Hivatal

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Kúria – Výklad článku 6 SEU a článků 30 a 51 Listiny základních práv Evropské unie – Ochrana pracovníků v případě neoprávněného propuštění – Propuštění bez uvedení důvodu – Státní zaměstnanec, který byl propuštěn na základě vnitrostátního právního předpisu o služebním řádu státních zaměstnanců

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie je zjevně nepříslušný k tomu, aby odpověděl na otázky položené rozhodnutím Kúria (Maďarsko) ze dne 5. června 2013, jak bylo doplněno rozhodnutím ze dne 18. července 2013.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21.9.2013.


title: Věc C-52/06: Žaloba podaná dne  1. února 2006  Komisí Evropských společenství proti Španělskému království

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/9

         Žaloba podaná dne 1. února 2006 Komisí Evropských společenství proti Španělskému království
   (Věc C-52/06)
   (2006/C 74/17)
   Jednací jazyk: španělština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 1. února 2006 žaloba směřující proti Španělskému království podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou F. Simonetti a S. Pardo Quintillán, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Španělské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES (1) ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí, nebo v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               2.

               uložil Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta pro provedení směrnice 2001/42/ES uplynula dne 21. července 2004.

      (1)  Úř. věst. L 197, 21.7.2001, s. 30.


title: Věc C-374/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varhoven administrativen sad (Bulharsko) dne 6. srpna 2012 — Valimar OOD v. Nachalnik na Mitnitsa Varna

text:
               13.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varhoven administrativen sad (Bulharsko) dne 6. srpna 2012 — Valimar OOD v. Nachalnik na Mitnitsa Varna
   (Věc C-374/12)
   2012/C 311/07
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku: Valimar OOD

      Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Nachalnik na Mitnitsa Varna

      Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 11 odst. 9 a 10 věta první nařízení Rady (ES) č. 384/1996 (1) ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (nyní nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (2)) ve spojení s čl. 2 odst. 8 a 9 tohoto nařízení vykládán v tom smyslu, že pokud nebyla prokázána změna okolností ve smyslu čl. 11 odst. 9, mají tato ustanovení přednost před jakýmikoli implicitními pravomocemi orgánů, které pro ně vyplývají z čl. 11 odst. 3 základního nařízení při stanovení vývozní ceny, a to včetně — jako v případě nařízení Rady (ES) č. 1279/2007 (3) — implicitní pravomoci orgánů posoudit spolehlivost budoucích vývozních cen Severstal-Metiz tak, že provedou srovnání s minimálními cenami podle cenového závazku a prodejních cen do třetích zemí? Ovlivní odpověď na tuto otázku, pokud se jako v případě Severstal-Metiz a nařízení Rady (ES) č. 1279/2007 orgány při výkonu svých pravomocí v souvislosti s posouzením trvalého charakteru změn okolností týkajících se dumpingu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení rozhodnou změnit antidumpingové opatření (snížit celní sazbu)?

               2)

               Vyplývá z odpovědi na první otázku, že za okolností, které jsou popsány v části nařízení Rady (ES) č. 1279/2007, která se týká určení vývozních cen Severstal-Metiz, a vzhledem ke skutečnosti, že v tomto nařízení nebyla výslovně doložena změna ve smyslu čl. 11 odst. 9 základního nařízení, která by odůvodnila použití nové metody, měla Komise k určení vývozní ceny použít tu metodu, která byla použita v rámci původního šetření, v projednávané věci podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení?

               3)

               S ohledem na odpovědi na první a druhou otázku: Bylo nařízení Rady (ES) č. 1279/2007 v rozsahu, ve kterém se týká určení a uložení individuálních antidumpingových opatření týkajících se dovozu ocelových lan a kabelů, které byly vyrobeny Severstal-Metiz, přijato v rozporu s čl. 11 odst. 9 a 10 ve spojení s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, resp. přijato na základě neplatného právního základu, a je ho jako takové v této části třeba pokládat za neplatné?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 56, s. 1; Zvl. vyd. 11/10, s. 45).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, s. 51).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1279/2007 ze dne 30. října 2007, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na některá železná nebo ocelová lana a kabely pocházející z Ruské federace a zrušují antidumpingová opatření na dovoz některých železných nebo ocelových lan a kabelů pocházejících z Thajska a Turecka (Úř. věst. L 285, s. 1).


title: Věc C-642/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. prosince 2015 Tonim Klementem proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 24. září 2015 ve věci T-211/14, Toni Klement v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 2. prosince 2015 Tonim Klementem proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 24. září 2015 ve věci T-211/14, Toni Klement v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-642/15 P)
   (2016/C 068/30)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Toni Klement (zástupce: J. Weiser, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu vydaný dne 24. září 2015 ve věci T-211/14, a

               —

               uložil žalovanému v prvním stupni náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel tři důvody:

               1.

               Je jednoznačné, že sporná ochranná známka byla používána výhradně s doplňujícím slovním prvkem „Bullerjan“. Navrhovatel uplatňuje zkreslení důkazů týkajících se posouzení rozlišovací způsobilosti doplněného prvku „Bullerjan“. Tribunál považoval rozlišovací způsobilosti doplněného prvku (pouze) za běžnou. Konstatování (pouze) běžné rozlišovací způsobilosti není podepřeno žádným existujícím důkazem, jelikož tyto důkazy neposkytují žádnou informaci o rozsahu, době trvání a intenzitě užívání slovního prvku „Bullerjan“, který je sám zapsán jako ochranná známka.

               2.

               Navrhovatel dále uplatňuje druhý důvod kasačního opravného prostředku, založený na rozpornosti odůvodnění Tribunálu týkajícího se jeho konstatování vysoké rozlišovací způsobilosti sporné ochranné známky. V jím uváděných důvodech Tribunál na jedné straně tvrdí, že sporná ochranná známka má „neobvyklý tvar“, ale na druhé straně tvrdí, že jiní výrobci prodávají trouby velmi podobného tvaru. Další rozpor spočívá v konstatováních Tribunálu, podle nichž má na jedné straně sporná ochranná známka vysokou rozlišovací způsobilost, bez ohledu na její případnou funkčnost, a na druhé straně není taková rozlišovací způsobilost zpochybněna velmi podobným tvarem jiných trub z důvodu, že tuto velkou podobnost lze vysvětlit snahou o dosažení určitého technického výsledku. Odůvodnění Tribunálu je tudíž rozporné ve dvou ohledech, a tedy stiženo nesprávnými právními posouzeními.

               3.

               A konečně, navrhovatel uplatňuje třetí důvod kasačního opravného prostředku, založený na nesprávných právních posouzeních ovlivňujících v několika ohledech výklad a uplatnění čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení o ochranné známce Společenství (1). Zaprvé, při posuzování rozlišovací způsobilosti sporné ochranné známky, které vyžaduje čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení o ochranné známce Společenství, Tribunál nerespektoval judikaturu Soudního dvora týkající se posuzování této způsobilosti u třírozměrných ochranných známek. Na rozdíl od požadavků judikatury Soudního dvora Tribunál neprovedl nutné srovnání sporné ochranné známky s tvary trub obvyklými v daném odvětví. Mimoto Tribunál konstatoval, že případná funkční povaha tvaru sporné ochranné známky není relevantní pro účely posouzení její rozlišovací způsobilosti. Tribunál tak porušil zavedenou zásadu, podle níž je při posuzování rozlišovací způsobilosti třeba zohlednit veškeré relevantní faktory daného případu. A konečně, Tribunál nerespektoval judikaturu Soudního dvora o užívání způsobem umožňujícím zajistit zachování práv majitele zapsané ochranné známky, která představuje jeden z prvků kombinované ochranné známky. Tribunál tak měl za to, že pro ochrannou známku, která představuje část kombinované ochranné známky, je dostatečné, že je uznávána i jako označení původu. Tribunál tudíž nesplnil povinnost uloženou jasným zněním čl. 15 odst. 1 písm. a) o ochranné známce Společenství a judikaturou Soudního dvora, a sice vždy určit rovněž to, zda došlo ke změně rozlišovací způsobilosti zapsané ochranné známky. Toto Tribunál opomenul provést.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. října 2004 ve věci C-341/03: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (Nesplnění povinnosti státem — Neprovedení směrnice 98/49/ES)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/22

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 7. října 2004
   ve věci C-341/03: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Neprovedení směrnice 98/49/ES)
   (2004/C 300/45)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-341/03, Komise Evropských společenství (zmocněnci: H. Michard a D. Martin) proti Řecké republice (zmocněnkyně: N. Dafniou), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 1. srpna 2003, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas (zpravodaj), předseda senátu, A. Borg Barthet, F. Macken, S. von Bahr a J. Malenovský, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 7. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 98/49/ES ze dne 29. června 1998 o ochraně nároků zaměstnanců a samostatně výdělečných osob, kteří se pohybují ve Společenství, na penzijní připojištění, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze zmíněné směrnice.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 226, 20.9.2003.


title: Věc T-147/17: Žaloba podaná dne 2. března 2017 – Anastassopoulos a další v. Rada a Komise

text:
               26.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/20

         Žaloba podaná dne 2. března 2017 – Anastassopoulos a další v. Rada a Komise
   (Věc T-147/17)
   (2017/C 202/34)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Nikolaos Anastassopoulos (Nea Erythraia, Řecko), Aristeidis Anastassopoulos (Nea Erythraia), Alexia Anastassopoulos (Nea Erythraia), Maria-Myrto Anastassopoulos (Nea Erythraia), Sophie Velliou (Kifissia, Řecko) (zástupci: K. Floros a M. Meng-Papantoni, advokáti)

      Žalované: Rada Evropské unie a Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že je tato žaloba přípustná a opodstatněná;

               —

               vyhověl jejich návrhům na náhradu škodu a přiznal prvnímu žalobci částku 123 442 eur, každému ze třech následujících žalobců částku 61 721 eur a pátému žalobci částku 120 900 eur nebo podpůrně částky 38 227,20 eur, 19 107,60 eur a 37 440 eur, v každém případě navýšené o úroky z prodlení;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení bez ohledu na výsledek sporu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobci se na podporu žaloby dovolávají porušení základní zásady zákazu diskriminace v rozsahu, v němž tato zásada vyžaduje rozdílné zacházení s rozdílnými situacemi, jakož i porušení článku 21 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), který tuto zásadu konkretizuje.
   Žalobci poukazují na značné finanční ztráty v důsledku uplatnění zákona 4050/12, nazývaného též „PSI“ (Private Sector Investment), na jejich státní dluhopisy a namítají, že s nimi bylo zacházeno stejně (včetně stejné míry haircut) jako s právnickými osobami, zejména bankami a specializovanými fondy, a to navzdory zásadním rozdílům mezi nimi.
   Zodpovědnost v tomto směru připisují Předsedovi Euroskupiny nebo Euroskupině jako takové, kteří zakázali nejen vynětí fyzických osob z haircut, ale také jakékoliv pozdější kompenzační opatření, jakož i Komisi, která s takovým porušením výše uvedené zásady a článku 21 Listiny souhlasila, a to navzdory povinnosti, kterou jí ukládá článek 17 SEU ve smyslu výkladu uvedeného v rozsudku ze dne 20. září 2016, Ledra Advertising a další v. Komise a ECB (C-8/15 P až C-10/15 P, EU:C:2016:701).


title: Věc T-436/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. listopadu 2006 – Sanchez Ferriz v. Komise ( Úředníci — Povýšení — Povyšovací období 2003 — Odmítnutí povýšení — Přidělení bodů k povýšení — Žaloba na neplatnost — Právní zájem — Zjevná nepřípustnost )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/41

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. listopadu 2006 – Sanchez Ferriz v. Komise
   (Věc T-436/04) (1)

   („Úředníci - Povýšení - Povyšovací období 2003 - Odmítnutí povýšení - Přidělení bodů k povýšení - Žaloba na neplatnost - Právní zájem - Zjevná nepřípustnost“)
   (2006/C 331/91)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Carlos Sanchez Ferriz (Brusel, Belgie) (zástupci: původně G. Bounéou a F. Frabetti, advokáti, poté F. Frabetti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a H. Krämer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak návrh na zrušení seznamu úředníků povýšených do vyšší platové třídy za povyšovací období 2003, jakož i přípravných aktů k tomuto rozhodnutí, jelikož tento seznam neobsahuje jméno žalobce, a jednak návrh na zrušení přidělení bodů k povýšení za období 2003, pokud jde o žalobce.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 8.1.2005.


title: Věc C-189/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království ( Nesplnění povinnosti státem — Nařízení (EHS) č. 2847/93 — Článek 2 odst. 1 a čl. 31 odst. 1 a 2 — Nařízení (ES) č. 2406/96 a č. 850/98 — Kontrolní režim v odvětví rybolovu — Společné obchodní normy pro některé produkty — Kontroly a inspekce neprovedené uspokojujícím způsobem — Nepřijetí vhodných opatření za účelem uložení sankcí za protiprávní jednání — Výkon sankcí — Nesplnění povinnosti obecné povahy vyplývající z ustanovení nařízení — Předložení Soudnímu dvoru dodatečných skutečností k podpoře obecnosti a trvalosti nesplnění povinnosti — Přípustnost )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/9

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-189/07) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Nařízení (EHS) č. 2847/93 - Článek 2 odst. 1 a čl. 31 odst. 1 a 2 - Nařízení (ES) č. 2406/96 a č. 850/98 - Kontrolní režim v odvětví rybolovu - Společné obchodní normy pro některé produkty - Kontroly a inspekce neprovedené uspokojujícím způsobem - Nepřijetí vhodných opatření za účelem uložení sankcí za protiprávní jednání - Výkon sankcí - Nesplnění povinnosti obecné povahy vyplývající z ustanovení nařízení - Předložení Soudnímu dvoru dodatečných skutečností k podpoře obecnosti a trvalosti nesplnění povinnosti - Přípustnost“)
   (2009/C 44/15)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Oliver a F. Jimeno Fernández, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království (zástupce: M. Muñoz Pérez, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení čl. 2 odst. 1 a čl. 31 odst. 1 a 2 nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku (Úř. věst. L 261, s. 1; Zvl. vyd. 04/02, s. 70) – Porušení nařízení Rady (ES) č. 2406/96 ze dne 26. listopadu 1996 o stanovení společných obchodních norem pro některé produkty rybolovu (Úř. věst. L 334, s. 1; Zvl. vyd. 04/02, s. 331) a nařízení Rady (ES) č. 850/98 ze dne 30. března 1998 o zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů (Úř. věst. L 125, s. 1; Zvl. vyd. 04/03, s. 217) – Kontroly neprovedené uspokojujícím způsobem – Nepřijetí vhodných opatření za účelem uložení sankcí za protiprávní jednání
   Výrok

               1)

               Španělské království tím,

                           —

                           že na svém území a v mořských vodách, které spadají pod jeho svrchovanost, neprovedlo uspokojujícím způsobem kontrolu a inspekci rybolovu, zejména činností vykládky a prodeje druhů podléhajících ustanovením o minimální velikosti ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 850/98 ze dne 30. března 1998 o zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů a nařízení Rady (ES) č. 2406/96 ze dne 26. listopadu 1996 o stanovení společných obchodních norem pro některé produkty rybolovu, a tím, že pro kontrolu rybolovu nevyčlenila nezbytné lidské zdroje, jakož i

                           —

                           že se s dostatečným úsilím nepostaralo o přijetí vhodných opatření proti osobám odpovědným za porušování právní úpravy Společenství v oblasti rybolovu, zejména prostřednictvím zahájení správních či trestních řízení a uložením odrazujících sankcí uvedeným osobám

                     nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 2 odst. 1 a čl. 31 odst. 1 a 2 nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku ve znění nařízení Rady (ES) č. 2846/98 ze dne 17. prosince 1998.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 9.6.2007.


title: Věc C-241/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Riigikohus (Estonská republika) dne 21. května 2007 – JK Otsa Talu OÜ v. Põllumajanduse Registrite ja Informatisiooni Amet (PRIA)

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Riigikohus (Estonská republika) dne 21. května 2007 – JK Otsa Talu OÜ v. Põllumajanduse Registrite ja Informatisiooni Amet (PRIA)
   (Věc C-241/07)
   (2007/C 170/24)
   Jednací jazyk: estonština
   Předkládající soud
   Riigikohus
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: JK Otsa Talu OÜ.

      Žalovaný: Põllumajanduse Registrite ja Informatisiooni Amet (PRIA).
   Předběžné otázky

               1.

               Odpovídá cíli podpory na agroenvironmentální opatření podle článků 22 až 24 nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 (1) ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení,

                           a)

                           jestliže je podpora nepřetržitě poskytována pouze těm žadatelům, v jejichž prospěch bylo vydáno rozhodnutí o poskytnutí podpory na agroenvironmentální opatření v rámci příslušného programu již v předchozím rozpočtovém roce a kteří podléhají určité povinnosti ve vztahu k agroenvironmentálním opatřením,
                           nebo

                           b)

                           jestliže jsou v každém rozpočtovém roce podporováni i noví žadatelé, kteří jsou připraveni zavázat se k produkci příznivé pro životní prostředí a kteří v souladu s tím přizpůsobují svou produkci těmto podmínkám?

               2.

               Odpovídá-li odpověď na první otázku alternativě b), umožňuje pak čl. 24 odst. 1 ve spojení s čl. 37 odst. 4 a článek 39 nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 členskému státu v případě, že v rámci programu vyjde najevo, že k poukázání první podpory již není k dispozici dostatek rozpočtových prostředků,

                           a)

                           změnit původní úpravu a podmínky pro podávání žádostí o podporu a pro poskytnutí podpory na agroenvironmentální opatření a stanovit, že o podporu lze žádat pouze tehdy, pokud bylo v předchozím rozpočtovém roce vydáno ve prospěch žadatele rozhodnutí o poskytnutí podpory a on proto podléhá platné povinnosti produkce příznivé pro životní prostředí,
                           nebo

                           b)

                           snížit ve stejném poměru podporu všem žadatelům, kteří splňují podmínky podpory na agroenvironmentální opatření?

      (1)  Úř. věst. L 160. s. 80; Zvl. vyd. 03/25, s. 391.


title: Věc C-4/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Německo) dne 4. ledna 2008 – Michael Mario Karl Kerner v. Land Baden-Württemberg

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Německo) dne 4. ledna 2008 – Michael Mario Karl Kerner v. Land Baden-Württemberg
   (Věc C-4/08)
   (2008/C 79/28)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Michael Mario Karl Kerner

      Žalovaná: Land Baden-Württemberg
   Předběžné otázky

               1)

               Brání čl. 8 odst. 4 směrnice Rady 91/439/EHS ze dne 29. července 1991 o řidičských průkazech (1) použití ustanovení vnitrostátního práva, které v případě předchozího odnětí řidičského oprávnění v tuzemsku umožňuje uznání řidičského oprávnění vydaného jiným členským státem pod podmínkou, že je prokázáno, že již nejsou dány okolnosti, které původně vedly k odnětí řidičského oprávnění, i tehdy, jestliže

                           —

                           není uznání tohoto řidičského oprávnění vyžadováno v zájmu uskutečnění základní svobody volného pohybu občanů Unie,

                           —

                           řidičské oprávnění bylo v jiném členském státě vydáno ve zjevném rozporu s ustanoveními této směrnice (povinnost bydliště),

                           —

                           členský stát, který vydal řidičské oprávnění, musel sám při vydání řidičského oprávnění vycházet z tohoto zjevného porušení cílů směrnice,

                           —

                           členský stát, který vydal řidičské oprávnění, odmítá podle poznatků členského státu bydliště obecně rušení řidičských oprávnění, která jsou v rozporu s právem Společenství,

                           —

                           žadatel při získání řidičského oprávnění zneužil práva v jiném členském státě, aby obešel předpisy členského státu bydliště, které jsou podle směrnice směrodatné pro opětovné vydání, a členskému státu, který řidičské oprávnění vydal, muselo být toto zneužití práva známo,

                           —

                           a lékařský posudek způsobilosti k řízení žadatele, provedený před udělením řidičského oprávnění v členském státě, který jej vydal, zjevně nesplňoval požadavky, které je na něj třeba klást vzhledem k důvodům odnětí předchozího řidičského oprávnění ačkoliv důvody předchozího odnětí řidičského oprávnění byly známy, takže další účast žadatele na silničním provozu představuje značné nebezpečí pro život a tělesnou integritu jiných účastníků silničního provozu?

                     V případě, že odpověď na první otázku bude kladná:

               2)

               Je třeba vykládat čl. 8 odst. 2 směrnice 91/439/EHS v tom smyslu, že členský stát bydliště za konstelace popsané v otázce 1 je sice povinen uznat řidičské oprávnění udělené v jiném členském státě EU s tím důsledkem, že držitel je na vlastním území zásadně oprávněn řídit motorová vozidla, členský stát bydliště je však v zájmu bezpečnosti silničního provozu přinejmenším zmocněn, aby k odvrácení značného nebezpečí vycházejícího od tohoto držitele řidičského oprávnění přezkoumal způsobilost držitele k řízení s ohledem na důvody, které dříve vedly k odnětí řidičského oprávnění v členském státě bydliště a které nelze pozdějším udělením řidičského oprávnění v jiném členském státě považovat za zhojené?

      (1)  Úř. věst. L 237, s. 1.


title: Spojené věci C-71/09 P, C-73/09 P a C-76/09 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. června 2011 — Comitato „Venezia vuole vivere“ (C-71/09 P), Hotel Cipriani Srl (C-73/09 P), Società Italiana per il gas SpA (Italgas) C-76/09 P) v. Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl, Evropská komise, Italská republika ( „Kasační opravný prostředek — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Aktivní legitimace — Právní zájem na podání žaloby — Námitka překážky litispendence — Státní podpory — Víceodvětvový režim podpor — Úlevy na sociálních příspěvcích — Rozhodnutí 2000/394/ES — Kompenzační charakter — Ovlivnění obchodu uvnitř Společenství — Dopad na hospodářskou soutěž — Rozsah přezkumu — Důkazní břemeno — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 87 odst. 2 písm. b) a odst. 3 písm. b) až d) ES — Nařízení (ES) č. 659/1999 — Články 14 a 15“ )

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/3

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. června 2011 — Comitato „Venezia vuole vivere“ (C-71/09 P), Hotel Cipriani Srl (C-73/09 P), Società Italiana per il gas SpA (Italgas) C-76/09 P) v. Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl, Evropská komise, Italská republika
   (Spojené věci C-71/09 P, C-73/09 P a C-76/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Aktivní legitimace - Právní zájem na podání žaloby - Námitka překážky litispendence - Státní podpory - Víceodvětvový režim podpor - Úlevy na sociálních příspěvcích - Rozhodnutí 2000/394/ES - Kompenzační charakter - Ovlivnění obchodu uvnitř Společenství - Dopad na hospodářskou soutěž - Rozsah přezkumu - Důkazní břemeno - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 87 odst. 2 písm. b) a odst. 3 písm. b) až d) ES - Nařízení (ES) č. 659/1999 - Články 14 a 15)
   2011/C 226/03
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Comitato „Venezia vuole vivere“ (zástupce: A. Vianello, avvocato) (C-71/09 P), Hotel Cipriani Srl (zástupci: A. Bianchini a F. Busetto, avvocati) (C-73/09 P), Società Italiana per il gas SpA (Italgas) (zástupci: M. Merola, M. Pappalardo a T. Ubaldi, avvocati) (C-76/09 P)

      Další účastnice řízení: Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl (zástupce: A. Bianchini, avvocato), Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci a E. Righini, zmocněnci, a A. Dal Ferro, avvocato), Italská republika (zástupci: I. Bruni, poté G. Palmieri, zmocněnci, a P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (šestý rozšířený senát) ze dne 28. září 2008, Hotel Cipriani SpA a další v. Komise (spojené věci T-254/00, T-270/00 a T-277/00), kterým Soud zamítl návrhy na zrušení rozhodnutí Komise 2000/394/ES ze dne 25. listopadu 1999 o podporách poskytnutých podnikům usazeným na území Benátek a Chioggia stanovených zákony č. 30/1997 a č. 206/1995, kterými se zavádějí úlevy na sociálních příspěvcích (Úř. věst. 2000, L 150, s. 50)

      Výrok

               1)

               Kasační opravné prostředky sdružení Comitato „Venezia vuole vivere“, společnosti Hotel Cipriani Srl a společnosti Società Italiana per il gas SpA (Italgas), jakož i vzájemný kasační opravný prostředek společnosti Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl se zamítají.

               2)

               Vzájemný kasační opravný prostředek Evropské komise se zamítá.

               3)

               Sdružení Comitato „Venezia vuole vivere“, společnost Hotel Cipriani Srl, společnost Società Italiana per il gas SpA (Italgas) a společnost Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl ponesou rovným dílem náklady řízení o hlavních kasačních opravných prostředcích a o vzájemném kasačním opravném prostředku společnosti Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl.

               4)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení o jejím vzájemném kasačním opravném prostředku.

               5)

               Italská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 113, 16.5.2009.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. června 2004 ve věci C-255/03: Komise Evropských společenství proti Belgickému království („Nesplnění povinnosti státem — Volný pohyb zboží — Opatření s rovnocenným účinkem — Značka kvality a původu — ‚Valonská značka kvality‘“)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/5

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 17. června 2004
   ve věci C-255/03: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Volný pohyb zboží - Opatření s rovnocenným účinkem - Značka kvality a původu - ‚Valonská značka kvality‘ “)
   (2005/C 19/08)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-255/03, Komise Evropských společenství (zmocněnci: C.-F. Durand a F. Simonetti) proti Belgickému království (zmocněnec: E. Dominkovits), jejímž předmětem je určení, že Belgické království tím, že přijalo a ponechalo v platnosti právní úpravu, která uděluje „valonskou značku kvality“ konečným výrobkům určité kvality vyrobeným nebo zpracovaným ve Valonsku, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 28 ES, Soudní dvůr (pátý senát), ve složení C. Gulmann (zpravodaj), předseda senátu, S. von Bahr a R. Silva de Lapuerta, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 17. června 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Belgické království tím, že přijalo a ponechalo v platnosti právní úpravu, která uděluje „valonskou značku kvality“ konečným výrobkům určité kvality vyrobeným nebo zpracovaným ve Valonsku, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 28 ES.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 200, 23.8.2003.


title: Věc C-668/16: Žaloba podaná dne 23. prosince 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/11

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-668/16)
   (2017/C 070/18)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Hermes, A. C. Becker, D. Kukovec, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:
   určil, že Spolková republika Německo tím, že

               —

               nepřijala nezbytná opatření pro obnovení souladu vozidel typů 246, 176 a 117 s jejich schválenými typy (článek 12 a 30 rámcové směrnice),

               —

               nepřijala nezbytná opatření k uplatňování sankcí (článek 46 ve spojení s články 5 a 18 rámcové směrnice) a

               —

               dne 17. května 2013 vyhověla žádosti společnosti Daimler AG o rozšíření existujícího typu vozidla 245G na vozidla, pro která již bylo uděleno jiné typové schválení, a na která se vztahují nové podmínky směrnice o klimatizačních systémech a tím obešla tuto směrnici,

         nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice 2006/40/ES (1) (směrnice o klimatizačních systémech) a ze směrnice 2007/46/ES (2) (rámcová směrnice);
   uložil Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle článku 12 a přílohy X rámcové směrnice jsou členské státy povinny v případě odchylek od shody při výrobě přijmout nezbytná opatření, aby bylo zajištěno, že vyrobená vozidla jsou shodná se schváleným typem. Rovněž podle článku 30 rámcové směrnice je nutno v případě odchylek nových vozidel od schváleného typu nutno přijmout nezbytná opatření k obnovení shody. Výroba a nová vyrobená vozidla určitých typů vozidel společnosti Daimler AG se, pokud jde o použití určité chladící látky, odchýlila od schváleného typu. Německé orgány v rozporu s články 12 a 30 rámcové směrnice nepřijaly nezbytná opatření o obnovení shody.
   Kromě toho německé orgány porušily článek 46 rámcové směrnice, když nepřijaly žádné sankce z důvodu porušení čl. 5 odst. 1 a článku 18 rámcové směrnice společností Daimler AG.
   Německé orgány konečně tím, že rozšířily starší typ vozidla o výše uvedené typy vozidel, protiprávně obešly směrnici o klimatizačních systémech.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/40/ES ze dne 17. května 2006 o emisích z klimatizačních systémů motorových vozidel a o změně směrnice Rady 70/156/EHS (Úř. věst. L 161, s. 12).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007 , kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (Úř. věst. L 263, s. 1).


title: Věc C-386/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesfinanzhof ze dne 14. července 2004 ve věci Centro di Musicologia Walter Stauffer proti Finanzamt München für Körperschaften

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesfinanzhof ze dne 14. července 2004 ve věci Centro di Musicologia Walter Stauffer proti Finanzamt München für Körperschaften
   (Věc C-386/04)
   (2004/C 262/47)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Bundesfinanzhof ze dne 14. července 2004 ve věci Centro di Musicologia Walter Stauffer proti Finanzamt München für Körperschaften, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 8. září 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Bundesfinanzhof žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Je porušením článku 52 ve spojení s článkem 58, článku 59 ve spojení s články 66 a 58 a článku 73b Smlouvy o ES, pokud obecně prospěšná nadace soukromého práva jiného členského státu, která má v tuzemsku daňovou povinnost, která se vztahuje jen na příjmy z pronájmu plynoucí ze zdrojů v tuzemsku, na rozdíl od tuzemské obecně prospěšné nadace, která má v tuzemsku daňovou povinnost, která se vztahuje na příjmy plynoucí ze zdrojů v tuzemsku i zahraničí, není osvobozena od daně z příjmů právnických osob?


title: Věc T-415/04: Žaloba podaná dne 6. října 2004 Vittorií Tebaldi a dalšími proti Komisi Evropských společenství

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/52

         Žaloba podaná dne 6. října 2004 Vittorií Tebaldi a dalšími proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-415/04)
   (2004/C 300/101)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 6. října 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Vittorií Tebaldi, s bydlištěm v Tervuren (Belgie), Vicentem Tejero Gazou, s bydlištěm v Sterrebeek (Belgie), Victorem González Martínezem, s bydlištěm v Bruselu a Alessandrem Giovannettim, s bydlištěm v Ernster (Lucembursko), zastoupenými Gillesem Bounéouem a Frédéricem Frabettim, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobci navrhují, aby Soud:

               —

               zrušil seznam úředníků povýšených za období 2003 v tom, že tento seznam neuvádí jména žalobců, jakož i přípravné akty k tomuto rozhodnutí;
               podpůrně,

               —

               zrušil přidělení bodů pro povýšení za období 2003, zejména v návaznosti na doporučení výboru pro povýšení;

               —

               rozhodl o výdajích, nákladech řízení a odměnách a uložil Komisi Evropských společenství jejich uhrazení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci v této věci napadají odmítnutí orgánu oprávněného ke jmenování povýšit je do vyšší platové třídy za období pro povýšení 2003.
   Na podporu svých požadavků uplatňují porušení:

               —

               článku 45 Služebního řádu a jeho Obecných prováděcích ustanovení;

               —

               administrativní příručky „hodnocení a povyšování úředníků“;

               —

               zásady zákazu diskriminace a zákazu svévolného postupu, jakož i povinnosti odůvodnění aktů;

               —

               zásady ochrany legitimního očekávání a

               —

               povinnosti péče.