title: Věc T-408/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. května 2011 — ancotel v. OHIM — Acotel (ancotel.) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ancotel — Starší obrazová ochranné známka Společenství ACOTEL — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Relevantní veřejnost“ )

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. května 2011 — ancotel v. OHIM — Acotel (ancotel.)
   (Věc T-408/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ancotel - Starší obrazová ochranné známka Společenství ACOTEL - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Relevantní veřejnost)
   2011/C 204/37
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ancotel GmbH (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupce: H. Truelsen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Acotel SpA (Řím, Itálie) (zástupci: původně D. De Simone a D. Demarinis, advokáti, poté D. De Simone, D. Demarinis a J. Wrede, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 19. června 2009 (věc R 1385/2008-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi Acotel SpA a ancotel GmbH.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 19. června 2009 (věc R 1385/2008-1) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností ancotel GmbH.

               3)

               Acotel SpA ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


title: Věc T-451/08: Žaloba podaná dne 2. října 2008 – Stim v. Komise

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/52

         Žaloba podaná dne 2. října 2008 – Stim v. Komise
   (Věc T-451/08)
   (2008/C 313/93)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (Stim) u.p.a. (Stockholm, Švédsko) (zástupci: C. Thomas a N. Pourbaix, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit článek 3 a čl. 4 odst. 2 v rozsah, v němž odkazují na článek 3 rozhodnutí Komise K(2008) 3435 konečné ze dne 16. července 2008 o řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP ve věci COMP/C2/38.698 – CISAC;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Svou žalobou žalobkyně usiluje o částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 3435 konečné ze dne 16. července 2008 o řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 – CISAC) a zejména jeho článku 3, který stanoví, že se členové CISAC (1) z EHP podíleli na jednání ve vzájemné shodě a porušili článek 81 ES a článek 53 EHP tím, že koordinovali územní vymezení vzájemného zastoupení, které si poskytovali takovým způsobem, jaký omezoval licence na vnitrostátním území na jednu organizaci spravující práva.
   Na podporu své žaloby uvádí žalobkyně následující:
   Podle žalobkyně napadené rozhodnutí porušuje čl. 151 odst. 4 ES tím, že Komise nevzala dostatečně v úvahu důsledky pro kulturní diverzitu v Evropě, když požadovala ukončení údajného jednání ve vzájemné shodě při územním vymezení pověření udělených organizacím pro kolektivní správu práv z EHP jiným správcovským organizacím z EHP pro vydávání licencí k jejich repertoáru pro satelitní, internetové a kabelové využití. Krom toho žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí naruší kulturní diverzitu v Evropě, jelikož autoři hudby, která má méně rozsáhlou kulturní přitažlivost, ztratí svou jistotu, že jejich hudba bude chráněna licencí a příjmy vzejdou ze všech území, na kterých jejich hudba bude provozována, kterou mají podle stávajícího systému.
   Žalobkyně dále tvrdí, že Komise měla vzít v úvahu skutečnost, že identifikované omezení hospodářské soutěže je fiktivní nebo přinejmenším okrajové. Podle tvrzení žalobkyně k omezení hospodářské soutěže ve smyslu čl. 81 odst. 1 ES nedošlo. Žalobkyně tak tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení nebo zjevně nesprávného posouzení skutkových okolností, když použila výše uvedené ustanovení. Konečně žalobkyně tvrdí, že Komise měla jednání ve vzájemné shodě legalizovat na základě čl. 81 odst. 3 ES. Tím, že tak neučinila, zbytečně poškodila kulturní diverzitu v Evropě.

      (1)  Mezinárodní konfederace společností autorů a skladatelů.


title: Věc T-434/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. listopadu 2007 – Gateaway v. OHIM – Fujitsu Siemens Computers (ACTIVY Media Gateway) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky ACTIVY Media Gateway — Starší slovní a obrazové národní ochranné známky a ochranné známky Společenství Gateway a GATEWAY — Relativní důvody pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení ES č. 40/94 — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 40/94 )

text:
               12.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 8/13

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. listopadu 2007 – Gateaway v. OHIM – Fujitsu Siemens Computers (ACTIVY Media Gateway)
   (Věc T-434/05) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky ACTIVY Media Gateway - Starší slovní a obrazové národní ochranné známky a ochranné známky Společenství Gateway a GATEWAY - Relativní důvody pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení ES č. 40/94 - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 40/94“)
   (2008/C 8/24)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Gateaway, Inc. (Irvine, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: původně C. R. Jones a P. Massey, poté C. R. Jones a E. S. Mackenzie, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Laporta Insa, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: Fujitsu Siemens Computers GmbH (Mnichov, Německo)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 14. září 2005 (věc R 1068/2004-1), týkajícího se námitkového řízení mezi Fujitsu Siemens Computers GmbH a Gateaway, Inc.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Gateway, Inc. ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006.


title: Věc C-8/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. května 2014 – Evropská komise v. Republika Slovinsko, vedlejší účastníci: Belgické království a Nizozemské království

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/17

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. května 2014 – Evropská komise v. Republika Slovinsko, vedlejší účastníci: Belgické království a Nizozemské království
   (Věc C-8/13) (1)

   2014/C 261/25
   Jednací jazyk: slovinština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 63, 2. 3. 2013.


title: Věc C-462/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Německo) dne 27. října 2008 – Ümit Bekleyen v. Spolková země Berlín

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Německo) dne 27. října 2008 – Ümit Bekleyen v. Spolková země Berlín
   (Věc C-462/08)
   (2009/C 19/20)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Ümit Bekleyen

      Žalovaná: Spolková země Berlín
   Předběžné otázky
   Musí být článek 7 druhá věta rozhodnutí Rady přidružení EHS-Turecko č. 1/80 o vývoji přidružení vykládán v tom smyslu, že právo na přístup na trh práce a tomu odpovídající právo pobytu po ukončení odborného vzdělání v hostitelském státě vzniká i tehdy, pokud se dítě narozené v hostitelském státě poté, co se vrátilo se svou rodinou do společného státu původu, jako zletilá osoba samo vrátilo do dotčeného členského státu za účelem zahájení odborného vzdělávání v okamžiku, kdy již uplynulo deset let, co jeho rodiče s tureckou státní příslušností zaměstnaní v minulosti jako pracovníci natrvalo tento členský stát opustili?


title: Věc T-171/04: Žaloba podaná dne 17. května 2004 Danielem Surgetem proti Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství

text:
               24.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/19

         Žaloba podaná dne 17. května 2004 Danielem Surgetem proti Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství
   (Věc T-171/04)
   (2004/C 190/31)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 17. května 2004 žaloba podaná proti Radě Evropské unie a Komisi evropských společenství Danielem Surgetem, s bydlištěm v Cherbourgu (Francie), zastoupeným Jeanem-Francoisem Péricaudem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               uložil Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství, aby žalobci společně a nerozdílně zaplatily částku ve výši 909 428,- EUR jako náhradu škody, podpůrně částku ve výši 740 190 EUR, v obou případech zvýšenou o úroky v zákonné výši ode dne podání této žaloby;

               —

               uložil Radě a Komisi společně a nerozdílně náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   Žalobní důvody a hlavní tvrzení jsou shodné s těmi, jež jsou dovolávány ve věci T-440/03 Arizmendi a další proti Radě a Komisi (1).

      (1)  Úř. věst. C 59, 6.3.2004, s. 31.


title: Věc T-266/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 4. června 2007 – Komise v. TH Parkner

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/41

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 4. června 2007 – Komise v. TH Parkner
   (Věc T-266/06) (1)

   (2007/C 183/80)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 294, 2.12.2006.


title: Věc C-551/07: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 19. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Deniz Sahin v. Bundesminister für Inneres ( Článek 104 odst. 3 jednacího řádu — Směrnice 2004/38/ES — Články 18 ES a 39 ES — Právo na respektování rodinného života — Právo pobytu státního příslušníka třetího státu, který na území členského státu vstoupil jako žadatel o azyl a následně se oženil se státní příslušnicí jiného členského státu )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/23

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 19. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Deniz Sahin v. Bundesminister für Inneres
   (Věc C-551/07) (1)

   („Článek 104 odst. 3 jednacího řádu - Směrnice 2004/38/ES - Články 18 ES a 39 ES - Právo na respektování rodinného života - Právo pobytu státního příslušníka třetího státu, který na území členského státu vstoupil jako žadatel o azyl a následně se oženil se státní příslušnicí jiného členského státu“)
   (2009/C 44/39)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgerichtshof.
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Deniz Sahin.

      Žalovaný: Bundesminister für Inneres.
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) – Výklad článků 18 a 39 Smlouvy o ES, jakož i čl. 3 odst. 1, čl. 6 odst. 2, čl. 7 odst. 1 písm. d) a odst. 2, čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, p. 77) – Právo pobytu státního příslušníka třetího státu, který na území členského státu vstoupil jako žadatel o azyl a následně se oženil se státní příslušnicí jiného členského státu
   Výrok

               1)

               Článek 3 odst. 1, čl. 6 odst. 2 a čl. 7 odst. 1 písm. d) a odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, musí být vykládány v tom smyslu, že se vztahují i na ty rodinné příslušníky, kteří se do hostitelského členského státu dostali nezávisle na občanu Unie a až tam získali postavení rodinného příslušníka nebo s občanem Unie založili rodinný život. V tomto ohledu nemá dopad, že rodinný příslušník v době získání postavení rodinného příslušníka nebo založení rodinného života předběžně pobývá v hostitelském členském státě na základě právních předpisů tohoto členského státu upravujících právo azylu.

               2)

               Článek 9 odst. 1 a článek 10 směrnice 2004/38 brání vnitrostátní právní úpravě, podle které nemohou rodinní příslušníci občana Unie, kteří nejsou státními příslušníky členského státu a kteří mají na základě práva Společenství, zejména podle čl. 7 odst. 2 této směrnice, právo pobytu, získat pobytovou kartu pro rodinné příslušníky občana Unie pouze proto, že mají podle zákonných ustanovení hostitelského členského státu týkajících se azylu právo předběžného pobytu v tomto státě.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc C-102/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. prosince 2012 Spolková republika Německo proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 1. března 2013 ve věci T-205/11, Německo v. Komise

text:
               8.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. prosince 2012 Spolková republika Německo proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 1. března 2013 ve věci T-205/11, Německo v. Komise
   (Věc C-102/13 P)
   2013/C 164/13
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a J. Möller, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek se domáhá

               —

               zrušení usnesení Tribunálu Evropské unie ze dne 18. prosince 2012 ve věci T-205/11,

               —

               prohlášení žaloby za přípustnou a její vrácení Tribunálu k rozhodnutí o odůvodněnosti a

               —

               uložení náhrady nákladů řízení před Tribunálem a Soudním dvorem Evropské komisi.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Kasační opravný prostředek směřuje proti usnesení Tribunálu Evropské unie ze dne 18. prosince 2012 ve věci T-205/11, kterým Tribunál zamítl žalobu Spolkové republiky Německo na zrušení rozhodnutí Komise 2011/527/EU ze dne 26. ledna 2011 o státní podpoře Německa C-7/10 (ex CP 250/09 a NN 5/10) „Zákon o dani z příjmu právnických osob (KStG), systém převodu daňových ztrát („Sanierungsklausel“)“.
   Spolková vláda opírá svůj kasační opravný prostředek o dva důvody kasačního opravného prostředku, které jsou oba spojeny s výtkou chybějícího odůvodnění:

               —

               Porušení zásady účinného výkonu spravedlnosti, který je zvláštním vyjádřením obecné právní zásady právní jistoty, tím, že Tribunál nesprávně posoudil Komisí zvolený postup doručení napadeného rozhodnutí a neuvedl požadavky na formality, které je třeba dodržet, aby rozhodnutí podle článku 7 nařízení Rady č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (1) bylo účinně doručeno s potvrzením přijetí.

               —

               Porušení zásady účinného výkonu spravedlnosti, který je zvláštním vyjádřením obecné právní zásady právní jistoty, tím, že Tribunál konstatoval, že Komise nemusí u výtky pozdního podání žaloby předložit důkaz, že zásilka byla převzata identifikovatelnou osobou, která byla k převzetí doručované písemnosti oprávněna.

      (1)  Úř. věst. L 83, s. 1.


title: Věc T-166/14: Žaloba podaná dne 3. března 2014 – PRS Mediterranean v. OHIM – Reynolds Presto Products (NEOWEB)

text:
               12.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/45

         Žaloba podaná dne 3. března 2014 – PRS Mediterranean v. OHIM – Reynolds Presto Products (NEOWEB)
   (Věc T-166/14)
   2014/C 142/58
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: anličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: PRS Mediterranean Ltd. (Tel Aviv, Izrael) (zástupci: A. Späth a V. Töbelmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Reynolds Presto Products, Inc. (Richmond, Spojené státy)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 28. listopadu 2013 ve věci R 889/2012-2 a R 635/2012-2;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „NEOWEB“ pro výrobky zařazené do třídy 19 – přihláška ochranné známky Společenství č. 6 184 568

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Různé národní ochranné známky pro slovní označení „GEOWEB“ pro výrobky zařazené do tříd 1, 17 a 19 a nezapsané označení „GEOWEB“, užívané v obchodním styku ve všech členských státech Evropské unie

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 3 a čl. 8 odst. 4 a čl. 8 odst. 5 směrnice o ochranných známkách Společenství


title: Věc C-178/05: Žaloba podaná dne 19. dubna 2005 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/8

         Žaloba podaná dne 19. dubna 2005 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice
   (Věc C-178/05)
   (2005/C 155/15)
   Jednací jazyk: řečtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 19. dubna 2005 žaloba podaná proti Řecké republice Komisí Evropských společenství, zastoupenou Dimitriosem Triantafyllou, zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Řecká republika tím, že přijala právní předpisy týkající se uplatnění daně na převod statutárního sídla nebo sídla skutečného vedení, jakož i osvobození od této daně pro všechna zemědělská družstva bez ohledu na jejich úroveň, jejich sdružení nebo koncerny jakéhokoliv druhu, spoluvlastnictví plavidel, koncerny a námořní společnosti nezávisle na jejich formě, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice Rady ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (69/335/EHS) (1);

               2.

               uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise má za to, že rozhodujícím kritériem pro uplatnění daně v případě převodu sídla je skutečnost, že společnost je kvalifikována jako kapitálová společnost v členském státě jejího původu, z čehož vyplývá, že společnost dani nepodléhá, pokud není členským státem původu za kapitálovou společnost považována. Komise následně kritizuje skutečnost, že řecké právní předpisy připisují význam uplatnění nebo neuplatnění daně z kapitálových vkladů členským státem původu tím, že od nich osvobozuje pouze převod sídla společnosti do Řecka ze státu, který ukládá daň z kapitálových vkladů. Stanovisko Komise se opírá spíše o doslovný než systematický výklad směrnice, který připisuje důležitost kapitálovému charakteru společností podléhajícím této dani; toto stanovisko je mimoto posíleno změnou, jež přinesla směrnice 85/303/EHS, která směřuje ke zrušení daně z kapitálových příjmů.
   Pokud jde o osvobození zemědělských družstev a námořních společností, jde o kategorie, jež pokrývají celé hospodářské oblasti, pro něž řecké orgány neodůvodnily, proč nejsou kapitálovými společnostmi, a jejichž úplné osvobození není krom toho pokryto možností osvobození určitých operací stanovenou směrnicí. V ostatních případech tam, kde by bylo účelem směrnice osvobodit celá odvětví, směrnice tak výslovně učiní (například pro státní podniky zřízené v obecném zájmu).

      (1)  Úř. věst. L 249, ze dne 3. října 1969, s. 25.


title: Věc C-207/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Unabhängiger Finanzsenat Salzburg-Aigen (Rakousko) dne 8. května 2006 – Schwaninger Martin, Viehhandel – Viehexport v. Zollamt Salzburg, Erstattungen

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Unabhängiger Finanzsenat Salzburg-Aigen (Rakousko) dne 8. května 2006 – Schwaninger Martin, Viehhandel – Viehexport v. Zollamt Salzburg, Erstattungen
   (Věc C-207/06)
   (2006/C 190/12)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Unabhängiger Finanzsenat Salzburg-Aigen
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Schwaninger Martin, Viehhandel – Viehexport

      Žalovaný: Zollamt Salzburg, Erstattungen
   Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 1 nařízení Komise (ES) č. 615/98 (1) ze dne 18. března 1998 vykládat v tom smyslu, že kapitola VII čl. 48 odst. 7 písm. b) přílohy směrnice Rady 91/628/EHS (2) ze dne 19. listopadu 1991 se použije obdobně při přepravě zvířat po moři pravidelnou a přímou linkou mezi zeměpisným bodem na území Společenství a zeměpisným bodem na území třetího státu ve vozidlech naložených na plavidle, aniž by zvířata byla z vozidla vyložena?

               2)

               Je v případě kladné odpovědi na první otázku třeba vykládat kapitolu VII čl. 48 odst. 7 písm. b) přílohy směrnice Rady 91/628/EHS v tom smyslu, že při přepravě skotu nesplňuje délka trvání cesty po moři pravidlo uvedené v odst. 4 písm. d), pokud zvířatům není po 14 hodinách cesty poskytnut odpočinek v délce nejméně jedné hodiny.

               3)

               Je v případě záporné odpovědi na první otázku třeba vykládat ustanovení kapitoly VII čl. 48 odst. 7 písm. a) přílohy směrnice Rady 91/628/EHS, které se použije, v tom smyslu, že doba přepravy zvířat po moři pravidelnou a přímou linkou mezi zeměpisným bodem na území Společenství a zeměpisným bodem na území třetího státu ve vozidlech naložených na plavidle, aniž by zvířata byla z vozidla vyložena, nehraje roli, pokud jsou zvířata pravidelně krmena a napájena, a zda v takovém případě bezprostředně po vyložení vozidla v přístavu určení začíná další období silniční přepravy o délce 29 hodin.

               4)

               Je v případě kladné odpovědi na třetí otázku třeba vykládat čl. 5 A odst. 2 písm. d) ii) první odrážku směrnice 91/628/EHS v tom smyslu, že personál pověřený přepravou musí do plánu cesty zaznamenat, kdy byla přepravovaná zvířata během přepravy krmena a napájena, a že záznam „během přepravy se krmení a napájení provádí večer, ráno, v poledne, večer, ráno“ provedený strojově předem nesplňuje požadavky směrnice 91/628/EHS, s tím důsledkem, že chybějící záznamy o prováděném krmení a napájení vedou ke ztrátě nároku na vývozní náhradu, pokud nebude nezbytný důkaz podán jiným způsobem.

      (1)  Úř. věst. L 82, s. 19.

      (2)  Úř. věst. L 340, s. 17.


title: Věc C-407/10: Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 28. února 2011 — Evropská komise v. Estonská republika

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/9

         Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 28. února 2011 — Evropská komise v. Estonská republika
   (Věc C-407/10) (1)

   2011/C 173/20
   Jednací jazyk: estonština
   Předseda osmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.10.2010.


title: Věc T-370/10 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 24. ledna 2011 — Rubinetterie Teorema v. Komise ( „Předběžné opatření — Hospodářská soutěž — Rozhodnutí Komise ukládající pokutu — Bankovní záruka — Návrh na odklad vykonatelnosti — Finanční újma — Neexistence výjimečných okolností — Nedostatek naléhavosti“ )

text:
               5.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/18

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 24. ledna 2011 — Rubinetterie Teorema v. Komise
   (Věc T-370/10 R)
   (Předběžné opatření - Hospodářská soutěž - Rozhodnutí Komise ukládající pokutu - Bankovní záruka - Návrh na odklad vykonatelnosti - Finanční újma - Neexistence výjimečných okolností - Nedostatek naléhavosti)
   2011/C 72/30
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Rubinetterie Teorema SpA (Flero, Itálie) (zástupci: R. Cavani, M. di Muro a P. Preda, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Antoniadis, F. Castillo de la Torre a L. Malferrari, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise K(2010) 3 4185 v konečném znění ze dne 23. června 2010 o použití článku 101 SFEU a článku 53 dohody o EHP (věc COMP/39.092 — sanitární zařízení do koupelen)

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-545/14: Usnesení Tribunálu ze dne 6. října 2015 – GEA Group v. OHIM (engineering for a better world) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství engineering for a better world — Pouze potvrzující rozhodnutí — Právní moc potvrzeného rozhodnutí — Uplatnění bez návrhu — Nepřípustnost“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/59

         Usnesení Tribunálu ze dne 6. října 2015 – GEA Group v. OHIM (engineering for a better world)
   (Věc T-545/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství engineering for a better world - Pouze potvrzující rozhodnutí - Právní moc potvrzeného rozhodnutí - Uplatnění bez návrhu - Nepřípustnost“)
   (2015/C 389/67)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: GEA Group AG (Düsseldorf, Německo) (zástupce: J. Schneiders, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně A. Pohlmann, poté S. Hanne, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 2. června 2014 (věc R 303/2014-4), týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení „engineering for a better world“ jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Společnosti GEA Group se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 399, 29.9.2014.


title: Věc C-426/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social n° 2 de Terrassa (Španělsko) dne 14. července 2017 – Elena Barba Giménez v. Francisca Carrión Lozano

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Španělsko) dne 14. července 2017 – Elena Barba Giménez v. Francisca Carrión Lozano
   (Věc C-426/17)
   (2017/C 300/30)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Elena Barba Giménez

      Žalovaná: Francisca Carrión Lozano

      Předběžné otázky

               1)

               Má být směrnice 93/13/EHS (1) ve spojení se směrnicí 2005/29/ES (2) a článkem 47 Listiny vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle které – jako v případě článku 35 Ley 1/2000, de Enjuiciamiento Civil – orgány pověřené řízením, v nichž se rozhoduje o nárocích na odměny, nemohou před vydáním exekučního titulu ex offo ověřit, zda smlouva mezi advokátem a spotřebitelem neobsahuje zneužívající klauzule, nebo zda nedošlo k nekalým obchodním praktikám?

               2)

               Jsou advokáti registrovaní v centru bezplatné právní pomoci „obchodníky“ ve smyslu čl. 2 písm. b) směrnice 2005/29, nebo „prodejci či dodavateli“ ve smyslu čl. 2 písm. c) směrnice 93/13? Vztahují se čl. 6 odst. 1 písm. d) a čl. 7 odst. 2 směrnice 2005/29 na případy, kdy jsou sazby podnikatele upraveny právním předpisem?

               3)

               V případě kladné odpovědi, má být směrnice 2005/29 vykládána tak, že brání takové právní úpravě, jaká je obsažena v článku 36 zákona 1/1996 o bezplatné právní pomoci, podle níž je zákonem stanovený režim sazeb povinný, třebaže se podnikatel v souvislosti se stanovením ceny jeho služeb dopustí opomenutí nebo klamavého jednání?

               4)

               Má být článek 101 SFEU vykládán tak, brání takové právní úpravě, jaká je stanovena článkem 36 zákona 1/1996, podle kterého se odměna advokátů, kteří poskytují služby v rámci systému bezplatné právní pomoci, v případě, že nároku klienta je vyhověno, určí podle sazebníku odměn předtím schváleného těmito advokáty, aniž se od něj orgány členského státu mohou odchýlit?

               5)

               Splňuje tato právní úprava požadavky nezbytnosti a přiměřenosti, na které odkazuje čl. 15 odst. 3 směrnice 2006/123/ES?

               6)

               Má být článek 47 Listiny základních práv Evropské unie vykládán tak, že brání takové právní úpravě, jako je článek 36 zákona 1/1996, který stanoví, že [osoba] oprávněná k bezplatné právní pomoci je v případě, že je vyhověno jejímu nároku a není uložena náhrada nákladů řízení, povinna zaplatit advokátovi odměnu podle sazebníku schváleného profesní komorou, která přesahuje 50 % roční výše dávek sociálního zabezpečení?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, 21.4.1993, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. L 149, 11.6.2005, s. 22).


title: Věc T-111/07: Žaloba podaná dne 13. dubna 2007 – Agrofert Holding v. Komise

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/21

         Žaloba podaná dne 13. dubna 2007 – Agrofert Holding v. Komise
   (Věc T-111/07)
   (2007/C 129/37)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Agrofert Holding a.s. (Praha, Česká republika) (zástupce: R. Pokorný, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise SG.E.3/MIB/md D (2007) 1360 ze dne 13. února 2007 týkající se žádosti o přístup k dokumentům ve věci spojení podniků č. COMP/M.3543 – PKN Orlen/Unipetrol a rozhodnutí Komise 16796/16797 ze dne 2. srpna 2006;

               —

               uložit Komisi zpřístupnit dotčené dokumenty;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Prostřednictvím své žaloby se žalobkyně domáhá zrušení, podle článku 230 ES, rozhodnutí Komise ze dne 13. února 2007 týkajícího se žádosti o přístup ke všem nezveřejněným dokumentům týkajícím se oznamovací fáze a fáze před oznámením dotčeného spojení podniků (dále jen „rozhodnutí I“) jakož i následného potvrzujícího rozhodnutí Komise 16796/16797 ze dne 2. srpna 2006 (dále jen „rozhodnutí II“).
   Žalobkyně tvrdí, že obě rozhodnutí jsou v rozporu s nařízením (ES) č. 1049/2001 (1) o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (dále jen „nařízení“), jelikož nespadají pod výjimky uvedené v jeho čl. 4 odst. 2 týkající se ochrany obchodních zájmů, ochrany cílů vyšetřování, ochrany právního poradenství nebo jeho čl. 4 odst. 3 týkající se ochrany rozhodovacího procesu.
   Žalobkyně dále tvrdí, že první odrážka čl. 4 odst. 2 nařízení by se neměla vykládat tak, že se výjimky vztahují na celé dokumenty, ale pouze na příslušné části obsahující obchodní tajemství nebo obchodně citlivé informace. Tudíž, podle žalobkyně, žalovaná mohla buď zpřístupnit veřejnosti části požadovaných dokumentů nebo začernit části obsahující citlivé informace bez toho, aby narušila cíle inspekce, vyšetřování a auditu, práva oznamujících stran a třetích osob, ochranu právního poradenství nebo rozhodovací proces orgánu.
   Mimoto, žalobkyně tvrdí, že žalovaná místo toho, aby provedla individuální posouzení každého dokumentu spadajícího podle jejího názoru pod výjimku čl. 4 odst. 2 třetí odrážky nařízení, obecně zamítla požadovaný přístup na základě pouhé skutečnosti, že všechny dokumenty obsahují obchodní tajemství a nemohou být zpřístupněny podle článku 17 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 (2). Takové zobecňování by bylo v rozporu s čl. 4 odst. 6 nařízení.
   Nadto, žalobkyně tvrdí, že výše uvedené výjimky se uplatní pouze tehdy, pokud jejich použití není vyloučeno převažujícím veřejným zájmem na zpřístupnění. Podle žalobkyně takový zájem sestávající ze škody utrpěné žalobkyní a menšinovými akcionáři koupené společnosti, aby byly zpřístupněny požadované dokumenty, existuje a převažuje výjimky.
   Žalobkyně kromě toho tvrdí, že rozhodnutí I a II jsou v rozporu s článkem 1 EU druhým pododstavcem zakotvujícím zásadu otevřenosti.
   Konečně žalobkyně tvrdí, že žalovaná nevyřídila potvrzující žádost bez prodlení v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení, ale překročila lhůtu k odpovědi o 100 pracovních dní.

      (1)  Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43-48.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1-22).


title: Věc T-48/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. června 2009 — Qualcomm v. Komise ( Hospodářská soutěž — Spojování podniků — Trh silničních telematických systémů — Rozhodnutí prohlašující spojení za slučitelné se společným trhem — Závazky — Zjevně nesprávné posouzení — Zneužití pravomoci — Povinnost uvést odůvodnění )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/41

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. června 2009 — Qualcomm v. Komise
   (Věc T-48/04) (1)

   („Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Trh silničních telematických systémů - Rozhodnutí prohlašující spojení za slučitelné se společným trhem - Závazky - Zjevně nesprávné posouzení - Zneužití pravomoci - Povinnost uvést odůvodnění“)
   2009/C 180/74
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV (Waarle, Nizozemsko) (zástupci: G. Berrisch, advokát, a D. Hull, solicitor)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně K. Mojzesowicz a A. Whelan, poté K. Mojzesowicz a X. Lewis, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Spolková republika Německo (zástupci: původně C.-D. Quassowski a S. Flockermann, poté M. Lumma, zmocněnci, ve spolupráci s U. Karpensteinem a A. Rosenfeldem, advokáty); Deutsche Telekom AG (Bonn, Německo); Daimler AG, dříve DaimlerChrysler AG (Stuttgart, Německo) Daimler Financial Services AG, dříve DaimlerChrysler Services AG (Berlin, Německo) (zástupci: J. Schütze a A. von Graevenitz, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2003/792/ES ze dne 30. dubna 2003, kterým se spojení podniků prohlašuje za slučitelné se společným trhem a s Dohodou o EHP (věc COMP/M.2903 — Společný podnik DaimlerChrysler/Deutsche Telekom) (Úř. věst. L 300, s. 62).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů řízení Komise.

               3)

               Spolková republika Německo ponese vlastní náklady řízení.

               4)

               Deutsche Telekom AG, Daimler AG a Daimler Financial Services AG ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc T-326/07: Žaloba podaná dne 30. srpna 2007 – Cheminova a další v. Komise

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/38

         Žaloba podaná dne 30. srpna 2007 – Cheminova a další v. Komise
   (Věc T-326/07)
   (2007/C 247/63)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Cheminova A/S (Harboøre, Dánsko), Cheminova Agro Italia Srl (Řím, Itálie), Cheminova Bulgaria EOOD (Sofie, Bulharsko), Agrodan SA (Madrid, Španělsko) a Lodi SAS (Grand Fougeray, Francie) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit rozhodnutí Komise 2007/389/ES;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Směrnice Rady 91/414 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (1) stanoví, že členské státy povolí přípravky na ochranu rostlin pouze tehdy, pokud jsou jejich účinné látky uvedeny v příloze I a jsou splněny další podmínky v ní uvedené. Žalobkyně se domáhají zrušení rozhodnutí Komise 2007/389/ES ze dne 6. června 2007 o nezařazení malathionu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto látku (2).
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňují, že napadené rozhodnutí je vědecky neúplné a vykazuje vady, jelikož nezohledňuje veškeré vědecké důkazy týkající se malathionu, které byly žalované předloženy. Podle žalobkyň dále porušuje čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 směrnice 91/414 a čl. 95 odst. 3 ES, jelikož žalovaná odmítla provést celkové posouzení nejnovějších údajů.
   Žalobkyně dále namítají, že napadené rozhodnutí bylo vypracováno na základě vědecké zprávy, která nebyla předložena ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 7 nařízení č. 451/2000.
   Krom toho žalobkyně uplatňují, že byly mimo jiné porušeny zásady proporcionality, zákazu diskriminace, subsidiarity a řádné správy, jakož i povinnost uvést odůvodnění a jejich právo na obhajobu.
   Konečně žalobkyně tvrdí, že nebudou moci uplatňovat svá práva duševního vlastnictví podle článku 13 směrnice 91/414, pokud jde o údaje předložené žalované.

      (1)  Směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (Úř. věst. 1991, L 230, s. 1; Zvl. vyd. 03/11, s. 332).

      (2)  Úř. věst. 2007, L 146, s. 19.


title: Věc T-197/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2011 — FMC v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Peroxid vodíku a perboritan sodný — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES — Přičitatelnost protiprávního jednání — Právo na obhajobu — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2011 — FMC v. Komise
   (Věc T-197/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Peroxid vodíku a perboritan sodný - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Přičitatelnost protiprávního jednání - Právo na obhajobu - Povinnost uvést odůvodnění)
   2011/C 226/44
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: FMC Corp. (Filadelfie, Pensylvánie, Spojené státy) (zástupci: C. Stanbrook, QC, a Y. Virvilis, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Arbault, poté V. Di Bucci, V. Bottka a X. Lewis, zmocněnci, ve spolupráci s M. Gray, barrister)

      Předmět

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 1766 v konečném znění ze dne 3. května 2006 ohledně postupu podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/F/38.620 — peroxid vodíku a perboritan), v rozsahu, v němž se týká žalobkyně a podpůrně návrh na snížení výše pokuty.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti FMC Corp. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 212, 2.9.2006.


title: Věc T-306/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. března 2014 – Schwenk Zement v. Komise „Hospodářská soutěž  — Správní řízení  — Rozhodnutí o žádosti o informace  — Nezbytnost požadovaných informací  — Povinnost uvést odůvodnění  — Proporcionalita“

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. března 2014 – Schwenk Zement v. Komise
   (Věc T-306/11) (1)

   („Hospodářská soutěž - Správní řízení - Rozhodnutí o žádosti o informace - Nezbytnost požadovaných informací - Povinnost uvést odůvodnění - Proporcionalita“)
   2014/C 135/40
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Schwenk Zement KG (Ulm, Německo) (zástupce: M. Raible, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Kellerbauer, R. Sauer a C. Hödlmayr, zmocněnci, ve spolupráci s A. Böhlkem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2011) 2367 final ze dne 30. března 2011 v řízení podle čl. 18 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc COMP/39520 – Cement a příbuzné výrobky).

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise C (2011) 2367 final ze dne 30. března 2011 v řízení podle čl. 18 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc COMP/39.520 – Cement a příbuzné výrobky) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká jedenácté série otázek dotazníku tvořícího přílohu I tohoto rozhodnutí.

               2)

               Schwenk Zement KG ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení a nahradí dvě třetiny nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí. Komise ponese jednu třetinu vlastních nákladů řízení a nahradí jednu třetinu nákladů řízení vynaložených společností Schwenk Zement.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

      (1)  Úř. věst. C 238, 13.8.2011.


title: Věc T-365/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2015 – Litva v. Komise „EZOZF — Záruční sekce — EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Opatření pro rozvoj venkova — ‚Přírodní znevýhodnění‘ a agroenvironmentální opatření — Přiměřenost kontrol — Paušální finanční opravy — Proporcionalita“

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2015 – Litva v. Komise
   (Věc T-365/13) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Opatření pro rozvoj venkova - ‚Přírodní znevýhodnění‘ a agroenvironmentální opatření - Přiměřenost kontrol - Paušální finanční opravy - Proporcionalita“)
   (2015/C 118/34)
   Jednací jazyk: litevština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Litevská republika (zástupci: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė a A. Petrauskaitė, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Steiblytė a G. von Rintelen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise 2013/214/EU ze dne 2. května 2013, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 123, s. 11).

      Výrok

               1)

               Prováděcí rozhodnutí Komise 2013/214/EU ze dne 2. května 2013, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), se zrušuje v rozsahu, v němž ukládá finanční opravu ve výši 5 %, pokud jde o agroenvironmentální opatření související s kritériem týkajícím se používání hnojiv.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Litevská republika a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 284, 28.9.2013.


title: Věc T-488/11: Žaloba podaná dne 9. září 2011 — Sarc v. Komise

text:
               12.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/26

         Žaloba podaná dne 9. září 2011 — Sarc v. Komise
   (Věc T-488/11)
   2011/C 331/50
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Scheepsbouwkundig Advies- en Rekencentrum (Sarc) BV (Bussum, Nizozemsko) (zástupce: H. Speyart, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

               —

               zrušit rozhodnutí Komise C(2011) 642 v konečném znění ze dne 10. května 2011 vydané v řízení ve věci státní podpory NN 68/2010, kterým se určuje, že poskytnutá podpora není státní podporou, a

               —

               uložit Evropské komisi povinnost nést vlastní náklady řízení a náhradu nákladů žalobkyně

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z tvrzení,

                           —

                           že Komise pochybila v tom, že nezahájila formální vyšetřovací řízení ve smyslu článku 108 odst. 2 SFEU, ačkoli je zahájit měla;

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení,

                           —

                           že Komise následně dostatečně nezapojila SARC do svého předběžného posuzování;

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení,

                           —

                           že Komise nesprávně použila článek 107 odst. 1 SFEU;

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení,

                           —

                           že Komise pochybila v tom, že dánským orgánům neuložila povinnost předložit hodnocení, případně nezadala vypracování nezávislého hodnocení;

               5)

               Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení,

                           —

                           že Komise své rozhodnutí řádně neodůvodnila.


title: Věc C-270/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. června 2014 společností Debonair Trading Internacional Ld a proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 3. dubna 2014 ve věci T-356/12, Debonair Trading Internacional Ld a v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 3. června 2014 společností Debonair Trading Internacional Lda proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 3. dubna 2014 ve věci T-356/12, Debonair Trading Internacional Lda v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-270/14 P)
   2014/C 303/18
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Debonair Trading Internacional Lda (zástupce: T. Alkin, Barrister)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Návrhová žádání:

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1)

               zrušil odstavec 2 rozhodnutí, v němž byla žaloba ve zbývající části zamítnuta;

               2)

               vrátil věc Tribunálu zpět k novému rozhodnutí s pokynem, co se týče použitelného práva;

               3)

               uložil odpůrci náhradu nákladů řízení před Tribunálem i Soudním dvorem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek předkládá jediný důvod kasačního opravného prostředku, který konkrétně vychází z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1). Tvrdí, že Tribunál proved nesprávné právní posouzení, když omezil podmínky, za nichž může vyvstat pravděpodobnost záměny mezi „rodinou“ ochranných známek a novější ochrannou známkou. Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek alternativně tvrdí, že Tribunál neprovedl celkové posouzení pravděpodobnosti záměny s ohledem na všechny relevantní skutečnosti.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-251/10 P: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. listopadu 2010 — KEK Diavlos v. Evropská komise

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/13

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. listopadu 2010 — KEK Diavlos v. Evropská komise
   (Věc C-251/10 P) (1)

   2011/C 89/26
   Jednací jazyk: řečtina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 195, 17.7.2010.


title: Věc T-365/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. října 2010 — Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki v. OHIM — Free (FREE) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství FREE — Starší národní slovní ochranná známka FREE a starší národní obrazová ochranná známka free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 )

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/41

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. října 2010 — Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki v. OHIM — Free (FREE)
   (Věc T-365/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství FREE - Starší národní slovní ochranná známka FREE a starší národní obrazová ochranná známka free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2010/C 346/81
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki AE (Athény, Řecko) (zástupci: K. Papadiamantis a A. Koliothomas, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Free SAS (Paříž, Francie) (zástupce: Y. Coursin, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. června 2009 (věc R 1346/2008-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Free SAS a Eidikes Ekdoseis AE

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Michalakopoulou Ktimatiki Touristiki AE ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a společností Free SAS v řízení před Tribunálem.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc F-4/14: Žaloba podaná dne 13. ledna 2014 — ZZ v. Parlament

text:
               1.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 61/22

         Žaloba podaná dne 13. ledna 2014 — ZZ v. Parlament
   (Věc F-4/14)
   2014/C 61/40
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: A. Salerno a B. Cortese, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o propuštění žalobce po uplynutí zkušební doby.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 26. února 2013 o jeho propuštění,

               —

               stanovit částku, kterou mu bude povinen zaplatit Evropský parlament v případě, že reintegrace žalobce narazí na nepřekonatelnou právní překážku, na 35 000 eur zvýšenou o úroky z prodlení,

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-57/06 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 26. ledna 2007 – Elisabetta Righini v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Úředníci — Dočasní zaměstnanci — Zařazení do platové třídy a stupně — Zařazení do služebně vyšší platové třídy — Zkreslení skutečností — Vady odůvodnění — Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný)

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/9

         Usnesení Soudního dvora ze dne 26. ledna 2007 – Elisabetta Righini v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-57/06 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Úředníci - Dočasní zaměstnanci - Zařazení do platové třídy a stupně - Zařazení do služebně vyšší platové třídy - Zkreslení skutečností - Vady odůvodnění - Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný)
   (2007/C 82/18)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Elisabetta Righini (zástupce: E. Boigelot, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Joris a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, D. Waelbroeck, advokát)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 15. listopadu 2005, Righini v. Komise (T-145/04), kterým Soud zamítl žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Komise zařadit žalobkyni při jejím přijetí do služby do platové třídy A7/3, v případě potřeby zrušení rozhodnutí ze dne 21. ledna 2004, kterým se zamítá stížnost žalobkyně.
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Elissabetě Righini se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc F-73/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 12. února 2014 — Bodson a další v. EIB ( „Veřejná služba — Zaměstnanci EIB — Smluvní povaha pracovního vztahu — Reforma systému odměňování a platového postupu EIB“ )

text:
               22.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 85/25

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 12. února 2014 — Bodson a další v. EIB
   (Věc F-73/12) (1)

   (Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Smluvní povaha pracovního vztahu - Reforma systému odměňování a platového postupu EIB)
   2014/C 85/42
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Jean-Pierre Bodson a další (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: L. Levi, advokátka)

      Žalovaná: Evropská investiční banka (zástupci: C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams a G. Nuvoli, zmocněnci, P. E. Partsch, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí obsažených ve výplatních páskách o uplatnění všeobecného rozhodnutí Evropské investiční banky, kterým se pro všechny zaměstnance stanoví platový postup maximálně na 2,8 %, a rozhodnutí definující tabulku zásluh se ztrátou 1 % odměny, a dále související návrh na uložení povinnosti orgánu zaplatit rozdíl v odměně včetně úroku z prodlení a náhrady škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Jean-Pierre Bodson a sedm dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedená v příloze, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou investiční bankou.

      (1)  Úř. věst. C 295, 29.9.2012, s. 33.


title: Věc T-646/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. září 2016 Erikem Simpsonem proti usnesení vydanému dne 24. června 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-142/11 RENV, Simpson v. Rada

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/51

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. září 2016 Erikem Simpsonem proti usnesení vydanému dne 24. června 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-142/11 RENV, Simpson v. Rada
   (Věc T-646/16 P)
   (2016/C 419/67)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Erik Simpson (Brusel, Belgie) (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek (navrhovatele)

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie („SVS“) ze dne 24. června 2016 ve věci F-142/11 RENV, Erik Simpson v. Rada v rozsahu, v němž zamítá zrušení rozhodnutí Rady Evropské unie ze dne 9. prosince 2010 a prohlašuje, že žalobce ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Radě;

               —

               v případě potřeby vrátil věc soudu prvního stupně; a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel dva důvody kasačního opravného prostředku.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z tvrzení, že pokud jde o povinnost uvést odůvodnění, SVS se dopustil nesprávného právního posouzení, porušil unijní právo, své usnesení předepsaným způsobem neodůvodnil a zkreslil důkazy.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z tvrzení, že pokud jde o zásadu rovného zacházení a zjevně nesprávné posouzení, SVS zkreslil důkazy, dopustil se nesprávného právního posouzení, porušil unijní právo a své napadené usnesení dostatečně neodůvodnil.


title: Věc C-346/06: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 3. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Celle – Německo) – Rechtsanwalt Dr. Dirk Rüffert, jednající jako správce konkurzní podstaty společnosti Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG v. Land Niedersachsen (Článek 49 ES — Volný pohyb služeb — Omezení — Směrnice 96/71/ES — Vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb — Postupy při zadávání veřejných zakázek na stavební práce — Sociální zabezpečení pracovníků)

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/9

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 3. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Celle – Německo) – Rechtsanwalt Dr. Dirk Rüffert, jednající jako správce konkurzní podstaty společnosti Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG v. Land Niedersachsen
   (Věc C-346/06) (1)

   (Článek 49 ES - Volný pohyb služeb - Omezení - Směrnice 96/71/ES - Vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb - Postupy při zadávání veřejných zakázek na stavební práce - Sociální zabezpečení pracovníků)
   (2008/C 128/13)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberlandesgericht Celle
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Rechtsanwalt Dr. Dirk Rüffert, jednající jako správce konkurzní podstaty společnosti Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Land Niedersachsen
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Oberlandesgericht Celle – Výklad článku 49 Smlouvy o ES – Vnitrostátní právní úprava ukládající podnikům, které se účastní zadávání veřejných zakázek na stavební práce, aby se zavázaly, že budou dodržovat a že svým subdodavatelům uloží, aby dodržovaly, ustanovení v dané oblasti týkající se minimální mzdy stanovená v kolektivní smlouvě platné v místě uskutečnění plnění
   Výrok
   V takové situaci, jako je situace dotčená v původním řízení, brání směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb, vykládaná ve světle článku 49 ES, opatření legislativního charakteru přijatému orgánem členského státu, které ukládá zadavateli, aby zadával veřejné zakázky na stavební práce pouze podnikům, které se při podání nabídky písemně zavážou, že svým zaměstnancům zaplatí jako protihodnotu za uskutečnění dotčených plnění přinejmenším mzdu stanovenou v kolektivní smlouvě platné v místě uskutečnění těchto plnění.

      (1)  Úř. věst. C 294, 2.12.2006.


title: Věc T-726/14: Žaloba podaná dne 26. září 2014 – Novar v. OHIM

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/39

         Žaloba podaná dne 26. září 2014 – Novar v. OHIM
   (Věc T-726/14)
   (2015/C 007/44)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novar GmbH (Albstadt, Německo) (zástupce: R. Weede, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu OHIM (ochranné známky a průmyslové vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               uložil žalovanému, aby jí vyplatil částku 2  498 eur spolu s úroky se sazbou zvýšenou o pět procentních bodů, a to od podání žaloby;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na zastoupení žalobkyně před soudem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod.
   Žalobní důvod: Mimosmluvní odpovědnost na základě čl. 118 odst. 3 nařízení č. 207/2009
   Žalobkyně tvrdí, že existuje dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivci, jakož i příčinná souvislosti mezi jednáním a škodou. Žalobkyně tvrdí, že protiprávní jednání spočívá v rozhodnutí o zamítnutí námitky ze dne 14. května 2013. Porušení je dostatečně závažné, jelikož OHIM v rozporu s informacemi obsaženými v dopisu ze dne 22. června 2012, které se týkají dokumentů, které měly být předloženy na podporu dřívějších nároků v námitkovém řízení B00207251, v rozhodnutí o námitce připustil existenci dodatečných podmínek pro důkaz dřívějších práv a z tohoto důvodu nezohlednil starší práva žalobkyně. Toto porušení je příčinou dodatečných nákladů na advokáta, které žalobkyně vynaložila v rámci řízení o odvolání proti rozhodnutí ze dne 14. května 2013, které bylo opraveno rozhodnutím námitkového oddělení ze dne 17. října 2013.


title: Věc F-151/12: Žaloba podaná dne 13. prosince 2012 — ZZ v. Komise

text:
               23.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/26

         Žaloba podaná dne 13. prosince 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-151/12)
   2013/C 55/45
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým byl zamítnut nárok žalobce na příspěvek za práci v zahraničí.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí PMO ze dne 6. března 2012, kterým byla zamítnut nárok žalobce na příspěvek za práci v zahraničí v souladu s článkem 4 přílohy VII služebního řádu;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí o zamítnutí jeho stížnosti ze dne 31. srpna 2012;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-480/15: Žaloba podaná dne 19. srpna 2015 – KZ a další v. Komise

text:
               12.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/39

         Žaloba podaná dne 19. srpna 2015 – KZ a další v. Komise
   (Věc T-480/15)
   (2015/C 337/44)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobci: KZ (Polsko), LA (Polsko), LB (Rakousko), LC (Rakousko) (zástupci: S. Dudzik, radca prawny, J. Budzik, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2015) 4284 final ze dne 19. června 2015 ve věci AT.39864 – BASF, kterým byla stížnost podaná žalobkyněmi zamítnuta na základě čl. 7 odst. 2 nařízení č. 772/2004 (1);

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení zásady účinné soudní ochrany a práva na účinný opravný prostředek

                           —

                           Komise porušila právo žalobkyň na účinnou soudní ochranu a právo na účinný opravný prostředek tím, že stížnost žalobkyň v situaci, ve které došlo k porušení článku 101 SFEU a 102 SFEU k tíži žalobkyň – příslušný vnitrostátní orgán pro ochranu hospodářské soutěže nemohl zahájit řízení, neboť promlčecí lhůta stanovená vnitrostátními právními předpisy pro zahájení řízení z důvodu porušení práva hospodářské soutěže uplynula, a žalobkyně neměly ani možnost účinně uplatnit náhradu škody prostřednictvím žaloby podané u vnitrostátního soudu –, zamítla na základě čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 773/2004.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 101 SFEU a 102 SFEU ve spojení s čl. 17 odst. 1 druhou větou SEU, čl. 7 odst. 2 nařízení č. 773/204, jakož i čl. 7 odst. 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (2).

                           —

                           Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když vycházela z toho, že zájem Evropské unie neodůvodňuje zahájení řízení na základě stížnosti podané žalobkyněmi.

                           —

                           Komise porušila zásadu efektivity (effet utile) článku 101 SFEU a 102 SFEU tím, že stížnost žalobkyň zamítla a odmítla zahájit řízení a vycházela z neodůvodněného předpokladu, že se neuplatní předpoklady pro určení porušení článku 101 SFEU v případě zneužití trestního nebo správního řízení, stanovené Tribunálem v rozsudku ze dne 17. července 1998 ve věci T-111/96, ITT Promedia v. Komise.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 123, s. 18; Zvl. vyd. 08/03, s. 81).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy. (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc C-151/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Frankfurt am Main (Německo) dne 28. března 2011 — Condor Flugdienst GmbH v. Jürgen Dörchel

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Frankfurt am Main (Německo) dne 28. března 2011 — Condor Flugdienst GmbH v. Jürgen Dörchel
   (Věc C-151/11)
   2011/C 204/23
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Frankfurt am Main

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: Condor Flugdienst GmbH

      Odpůrce: Jürgen Dörchel

      Předběžné otázky

               1)

               Přísluší cestujícímu nárok na náhradu škody podle článku 7 nařízení, dojde-li po odletu uskutečněném podle letového řádu k přerušení letu a letadlo se před dosažením cílového letiště vrátí na letiště odletu, a následně opět odlétne se zpožděním relevantním pro vznik nároku na náhradu škody?

               2)

               Jedná se o přerušení letu již tehdy, jestliže po uzavření dveří letadla není pokračováno v přepravě? Od jakého okamžiku se nejedná o zpožděný odlet letadla, ale o přerušení odletu?


title: Věc T-433/12: Žaloba podaná dne 28. září 2012 — Steiff v. OHIM (kovový knoflík ve střední části ucha plyšového zvířete)

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/39

         Žaloba podaná dne 28. září 2012 — Steiff v. OHIM (kovový knoflík ve střední části ucha plyšového zvířete)
   (Věc T-433/12)
   2012/C 366/78
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Margarete Steiff GmbH (Giengen an der Brenz, Německo) (zástupce: D. Fissl, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 23. července 2012 ve věci R 1693/2011-1;

               —

               zrušil zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství č. 9 439 613 provedené OHIM;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: poziční ochranná známka, kterou se uplatňuje nárok na ochranu lesklého nebo matného kulatého kovového knoflíku, který je umístěn ve střední části ucha plyšového zvířete, pro výrobky zařazené do třídy 28 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 439 613.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-417/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. června 2008 – Lodato Gennaro & C. v. Komise

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/66

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. června 2008 – Lodato Gennaro & C. v. Komise
   (Věc T-417/07) (1)

   (2008/C 209/119)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 8, 12.1.2008.


title: Věc T-196/06: Žaloba podaná dne 19. července 2006 – Edison v. Komise

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/44

         Žaloba podaná dne 19. července 2006 – Edison v. Komise
   (Věc T-196/06)
   (2006/C 212/75)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Edison S.p.A. (zástupci: Mario Siragusa, Roberto Casati, Matteo Beretta, Pietro Merlino a Eugenio Bruti Liberati, avvocati)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise C(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 – hydroxid vodíku a perboritan v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               podpůrně, zrušit nebo snížit částku pokuty uložené Edison napadeným rozhodnutím;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V projednávaném případě je napadené rozhodnutí shodné s rozhodnutím ve věci T-185/06 L'air Liquide v. Komise. Podle tohoto rozhodnutí je žalobkyně společně a nerozdílně odpovědná za porušení, kterého se dopustila Ausimont po celou dobu trvání její účasti na kartelové dohodě, a na základě tohoto porušení jí byla uložena pokuta ve výši 58 125 000 eur, z toho ve výši 25 619 000 jí byla pokuta uložena společně a nerozdílně se Solvay Solexis S.p.A. V tomto ohledu je namístě upřesnit, že nad Solvay Solexis S.p.A. v současnosti vykonává kontrolu Solvay SA/NV, ale že v době spáchání porušení pod obchodní firmou Ausimont S.p.A. byla nepřímo kontrolována společností Montedison (nyní EDISON).
   Na podporu svých návrhů žalobkyně uplatňuje, že:

               —

               porušení základních procesních zásad, zejména zásady kontradiktornosti řízení a práva obhajoby, jakož i porušení čl. 27 odst. 1 nařízení (ES) č. 1/2003 a čl. 11 odst. 2 nařízení č. 773/2004 tím, že žalovaná na podporu svých obvinění uvedla v rozhodnutí poprvé skutečnost, že zplnomocněný prezident společnosti Ausimot byl během větší části doby trvání porušení také členem správní rady Montecatini, což je prostřednická společnost zcela kontrolovaná Montedison (nyní EDISON), která má 100 % podíl na základním kapitálu Ausimont;

               —

               porušení článku 81 ES tím, že z porušení pravidel hospodářské soutěže, kterého se dopustila Ausimont, byla neprávem obviněna žalobkyně. Žalovaná pochybila jednak, když učinila závěr, že 100 % podíl na základním kapitálu společnosti, jež má společnost vykonávající nad ní kontrolu, postačuje pro domněnku, podle které má společnost vykonávající kontrolu rozhodující vliv na jednání kontrolované společnosti a že společnost vykonávající kontrolu může být tedy považována za společně odpovědnou za porušení, kterého se dopustila kontrolovaná společnost. Dále pak žalobkyně uplatňuje, že napadené rozhodnutí je rozporné a nedostatečně odůvodněné, a uplatňuje také porušení článku 81 ES, neboť žalovaná učinila závěr, že v projednávaném případě existovaly i „jiné poznatky“, které nasvědčovaly tomu, že Ausimont není samostatným subjektem, který by mohl rozhodovat o vlastní obchodní strategii.

         Žalobkyně mimoto uplatňuje porušení povinnosti odůvodnění, neboť žalovaná neposoudila všechny listinné důkazy a skutkové okolnosti předložené k posouzení společností EDISON na podporu svého tvrzení o nezávislosti Ausimont v rozhodování o vlastní obchodní politice.


title: Věc F-25/06: Žaloba podaná dne  10. března 2006  – Ider a další v. Komise

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/34

         Žaloba podaná dne 10. března 2006 – Ider a další v. Komise
   (Věc F-25/06)
   (2006/C 108/62)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkci: Béatrice Ider a další (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv ze dne 21. listopadu 2005, kterým byly zamítnuty stížnosti žalobců ze dne 26. července 2005, které napadaly správní rozhodnutí, jimiž bylo stanoveno zařazení a odměna každého z žalobců, a které rovněž napadaly článek 7 rozhodnutí přijatého sborem komisařů dne 27. dubna 2005 a obsahujícího „Všeobecná prováděcí ustanovení o přechodných opatřeních použitelných ve vztahu k zaměstnancům Úřadu pro infrastrukturu a logistiku (Brusel) v jeslích v Bruselu“ (VPU), jakož i přílohy č. I a č. II uvedeného rozhodnutí;

               —

               v případě potřeby rovněž zrušit rozhodnutí, vůči nimž směřovaly výše uvedené stížnosti;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci, v současné době smluvní zaměstnanci pracující pro jesle v Bruselu, plnili tytéž úkoly již před svým jmenováním, a to na základě pracovních smluv podle belgického práva. Žalobci nesouhlasí se svým zařazením a odměnou, jež určila žalovaná při jejich jmenování smluvními zaměstnanci.
   V rámci prvního žalobního důvodu žalobci uplatňují, že podle memoranda o porozumění uzavřeného dne 22. ledna 2002 mezi Komisí a zástupci zaměstnanců jeslí s pracovní smlouvou podle belgického práva se jim mohlo dostat výhodnějšího zařazení. Jejich zařazení do funkční skupiny I, platové třídy 1, představuje totiž zjevně nesprávné posouzení a porušení zásady zákazu diskriminace, jelikož byli považováni za začátečníky bez jakýchkoli odborných zkušeností, zatímco délka jejich odpracovaných let svědčí o opaku.
   V rámci druhého žalobního důvodu se žalobci dovolávají porušení čl. 2 odst. 2 Pracovního řádu ostatních zaměstnanců, výše uvedeného memoranda o porozumění, zásady zákazu diskriminace, jakož i obecných zásad sociálního zabezpečení. Především uplatňují, že při výpočtu jejich odměny neměly být zohledňovány rodinné přídavky.


title: Věc F-56/14: Žaloba podaná dne 18. června 2014 – ZZ v. Komise

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/70

         Žaloba podaná dne 18. června 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-56/14)
   2014/C 253/99
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení dvou návrhů na výpočet převodu žalobcových nároků na důchod do důchodového systému Unie, v nichž jsou použita nová obecná prováděcí opatření k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu úředníků.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 20. září 2013 o dvou návrzích na výpočet roků služby započitatelných do důchodového systému orgánů Evropské unie, týkajících se žádosti č. 1 A112-BE-ONP a žádosti č. e2 BE-CPIE-1 (původní označení), potvrzených zamítavým rozhodnutím OOJ oznámeným dne 20. března 2014;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-524/13: Usnesení Tribunálu ze dne 25. listopadu 2013 — Euromed v. OHMI — DC Druck-Chemie (EUROSIL)

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/45

         Usnesení Tribunálu ze dne 25. listopadu 2013 — Euromed v. OHMI — DC Druck-Chemie (EUROSIL)
   (Věc T-524/13) (1)

   2014/C 45/84
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 352, 30.11.2013.


title: Věc C-394/06: Žaloba podaná dne 22. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/28

         Žaloba podaná dne 22. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-394/06)
   (2006/C 294/50)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Schima a D. Recchia, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že nepředložila před 1. červencem 2005 vnitrostátní roční zprávu o podpoře biopaliv obsahující všechny údaje uvedené v čl. 4 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/30/ES (1) o podpoře užívání biopaliv nebo jiných obnovitelných pohonných hmot v dopravě, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z výše uvedené směrnice;

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro předložení vnitrostátní roční zprávy o podpoře biopaliv uvedené v čl. 4 odst. 1 směrnice 2003/30/ES uplynula dne 1. července 2005.
   Italská republika tvrdí, že zaslala zprávu Komisi v souladu s požadavky směrnice dne 14. července 2006.
   Podle Komise je však tato zpráva neúplná, protože neobsahuje žádné údaje o státních zdrojích přidělených na produkci biomasy pro jiné energetické účely než dopravu, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 1 druhé odrážce směrnice.

      (1)  Úř. věst. L 123, s. 42; Zvl. vyd. 13/31, s. 188.


title: Věc T-204/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. února 2007 – Indorata-Serviços e Gestão v. OHIM (HAIRTRANSFER) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška ochranné známky Společenství HAIRTRANSFER — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/32

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. února 2007 – Indorata-Serviços e Gestão v. OHIM (HAIRTRANSFER)
   (Věc T-204/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška ochranné známky Společenství HAIRTRANSFER - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 82/70)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Indorata-Serviços e Gestão, Lda (Funchal, Portugalsko) (zástupce: T. Wallentin, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Weberndörfer, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 1. dubna 2004 (věc R 435/2003-2) týkajícímu se přihlášky slovní ochranné známky HAIRTRANSFER k zápisu jako ochranné známky Společenství
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Indorata-Serviços e Gestão, Lda se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


title: Věc T-320/14: Žaloba podaná dne 5. května 2014 – Sephora v. OHIM – Mayfield Trading (Zobrazení dvou vertikálních čar)

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/38

         Žaloba podaná dne 5. května 2014 – Sephora v. OHIM – Mayfield Trading (Zobrazení dvou vertikálních čar)
   (Věc T-320/14)
   2014/C 212/50
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sephora (Boulogne Billancourt, Francie) (zástupce: H. Delabarre, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Mayfield Trading Ltd (Las Vegas, Spojené státy americké)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 24. února 2014 ve věci R 1577/2013-4,

               —

               vyhověl námitkám a zamítl přihlášku ochranné známky Společenství č. 1 0 2 14  773 podané dne 24. srpna 2011 společností Mayfield Trading Ltd pro výrobky třídy 3 „Parfumerie, epilační vosk, éterické oleje, mýdla, kosmetické přípravky, kosmetické krémy, pouzdra s kosmetickými výrobky, epilační přípravky, depilační voda, depilační gel, vlasové vody, zubní pasty“ a služby třídy 35 „Obchod s mýdlem, parfumerií, krémy, éterickými oleji, kosmetickými přípravky, epilačními vosky, depilačními vodami, depilačními gely a ostatními souvisejícími výrobky“ a 44 „Péče o hygienu a krásu osob a zvířat, epilační služby a zkrášlovací procedury“,

               —

               a uložil OHIM náhradu nákladu řízení, včetně nákladů vynaložených před odvolacím senátem OHIM.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Mayfield Trading Ltd

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka zobrazující dvě vertikální čáry pro výrobky a služby spadající do tříd 3, 35 a 44 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0 2 14  773

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: národní a mezinárodní obrazová ochranná známka zobrazující vertikální čáru pro výrobky zařazené do třídy 3

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení článku 75 a čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-79/10: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 1. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Systeme Helmholz GmbH v. Hauptzollamt Nürnberg ( „Směrnice 2003/96/ES — Zdanění energetických produktů a elektřiny — Článek 14 odst. 1 písm. b) — Osvobození energetických produktů používaných jako pohonné hmoty nebo paliva pro leteckou dopravu — Používání letadla pro jiné než výdělečné účely — Působnost“ )

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 1. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Systeme Helmholz GmbH v. Hauptzollamt Nürnberg
   (Věc C-79/10) (1)

   (Směrnice 2003/96/ES - Zdanění energetických produktů a elektřiny - Článek 14 odst. 1 písm. b) - Osvobození energetických produktů používaných jako pohonné hmoty nebo paliva pro leteckou dopravu - Používání letadla pro jiné než výdělečné účely - Působnost)
   2012/C 32/08
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Systeme Helmholz GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Nürnberg

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesfinanzhof — Výklad čl. 11 odst. 3, čl. 14 odst. 1 písm. b) a čl. 15 odst. 1 písm. j) směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (Úř. věst. L 283, s. 51; Zvl. vyd. 09/01, s. 405) — Rozsah výjimky ze zdanění, která je stanovena pro dodávky energetických produktů používaných jako palivo pro leteckou dopravu — Vnitrostátní právní úprava, podle níž tato výjimka platí pouze pro lety prováděné leteckými dopravci — Lety mající výdělečné a soukromé účely prováděné letadlem patřícím podniku, který není leteckým dopravcem

      Výrok

               1)

               Článek 14 odst. 1 písm. b) směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, musí být vykládán v tom smyslu, že osvobození pohonných hmot používaných pro leteckou dopravu od daně stanovené tímto ustanovením nelze poskytnout takovému podniku, jako je podnik dotčený v původním řízení, který pro účely rozvoje své obchodní činnosti používá vlastní letadlo k zajištění cest svých zaměstnanců k zákazníkům nebo do místa konání veletrhů, neboť tyto cesty neslouží přímo k poskytování leteckých služeb za úplatu tímto podnikem.

               2)

               Článek 15 odst. 1 písm. j) směrnice 2003/96 musí být vykládán v tom smyslu, že pohonné hmoty použité k uskutečnění letů do letecké opravny a zpět nespadají do působnosti tohoto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 113, 1.5.2010.


title: Věc T-666/14: Usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2015 – Monster Energy v. OHIM (GREEN BEANS) „Ochranná známka Společenství — Lhůta k podání žaloby — Počátek běhu lhůty — Doručení rozhodnutí odvolacího senátu telefaxem — Přijetí telefaxu — Opožděnost — Neexistence případu vyšší moci nebo náhody — Zjevná nepřípustnost“

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/34

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2015 – Monster Energy v. OHIM (GREEN BEANS)
   (Věc T-666/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Lhůta k podání žaloby - Počátek běhu lhůty - Doručení rozhodnutí odvolacího senátu telefaxem - Přijetí telefaxu - Opožděnost - Neexistence případu vyšší moci nebo náhody - Zjevná nepřípustnost“)
   (2015/C 381/39)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Monster Energy Company (Corona, Spojené státy americké) (zástupce: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Palmero Cabezas, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 2. prosince 2013 (věc R 1530/2013-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení GREEN BEANS jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Monster Energy Company se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 127, 20.4.2015.


title: Věc T-303/14: Žaloba podaná dne 29. dubna 2014 – Polyblend v. Komise

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/51

         Žaloba podaná dne 29. dubna 2014 – Polyblend v. Komise
   (Věc T-303/14)
   2014/C 223/54
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Polyblend GmbH (Bad Sobernheim, Německo) (zástupci: D. Greinacher, J. Martin a B. Scholtka, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v souvislosti s podporou výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a důlního plynu podle zákona o přednosti obnovitelných zdrojů energie (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, dále jen „EEG“) a omezením příplatku EEG pro uživatele s vysokou spotřebou energie proti Spolkové republice Německo – ve věci státní podpory SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) ze dne 18. prosince 2013, zveřejněné v Úředním věstníku EU ze dne 7. února 2014, C 37, strana 73 podle čl. 263 odst. 1 SFEU v rozsahu, v němž Komise považuje zvláštní systém náhrad podle § 40 a § 41 EEG za státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení podle čl. 87 odst. 3 jednacího řádu Tribunálu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení článku 107 SFEU
               Žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně považovala podporu elektřiny z obnovitelných zdrojů s využitím systému průběžného financování, jakož i zvláštní úpravu vyrovnávání pro snížení příplatku EEG, za státní podporu, a proto nesměla zahájit formální vyšetřovací řízení.

                           —

                           V této souvislosti žalobkyně uvádí, že se Komise při předběžném posouzení otázky, zda zvláštní systém náhrad představuje státní podporu, dopustila zjevně nesprávného posouzení, jelikož zvláštní úprava vyrovnávání jakožto výjimka z příplatku EEG neposkytuje výhodu, kterou by uživatelé s vysokou spotřebou energie za normálních tržních podmínek nezískali.

                           —

                           Žalobkyně navíc uvádí, že nejsou dotčeny žádné státní prostředky. Protože už ani příjmy z příplatku EEG nepředstavují státní prostředky, nemohly být státní prostředky dotčeny ani výjimkou pro uživatele s vysokou spotřebou energie.

                           —

                           Žalobkyně dále uvádí, že zvláštní systém náhrad nenarušuje ani hospodářskou soutěž. Vytváří nanejvýš podmínky hospodářské soutěže, které by existovaly bez příplatku EEG.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady ochrany legitimního očekávání
               Žalobkyně uvádí, že Komise vydáním rozhodnutí porušila krom toho i zásadu ochrany legitimního očekávání. Německá úprava podpory elektřiny z obnovitelných zdrojů již byla podrobena zevrubnému přezkumu z hlediska právní úpravy v oblasti státní podpory. V roce 2002 dospěla Komise při přezkumu k závěru, že s úpravou není spojen transfer státních prostředků. Jelikož EEG 2012 v tomto rozsahu neobsahuje podstatné změny oproti tehdejšímu právnímu stavu, dotčené hospodářské subjekty nemusely počítat s novým přezkumem, nýbrž se mohly se spoléhat na další trvání této úpravy.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející ze zneužití uvážení
               Konečně žalobkyně zastává názor, že Komise zneužila uvážení, jež jí přiznávají články 107 a 108 SFEU. Zahájením formálního vyšetřovacího řízení Komise sledovala především cíl zásadního sjednocení podpory elektřiny z obnovitelných zdrojů. Tento základní cíl se projevil i v novém návrhu pokynů pro podpory v oblasti životního prostředí a energetiky, v nichž Komise poprvé stanovila podrobnou úpravu podpory elektřiny z obnovitelných zdrojů. Komise však měla k dosažení harmonizace uplatnit tomu sloužící postup sbližování právních předpisů podle článků 116 a 117 SFEU.


title: Věc T-664/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. října 2015 – Petco Animal Supplies Stores v. OHIMOHMI – Gutiérrez Ariza (PETCO) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství PETCO — Starší obrazová ochranná známka Společenství PETCO — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Přerušení správního řízení — Pravidlo 20 odst. 7 písm. c) a pravidlo 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95 — Žalobní důvod, jenž nepodporuje návrhové žádání — Zákaz rozhodnout ultra petitum — Nepřípustnost“

text:
               7.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. října 2015 – Petco Animal Supplies Stores v. OHIMOHMI – Gutiérrez Ariza (PETCO)
   (Věc T-664/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství PETCO - Starší obrazová ochranná známka Společenství PETCO - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Přerušení správního řízení - Pravidlo 20 odst. 7 písm. c) a pravidlo 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95 - Žalobní důvod, jenž nepodporuje návrhové žádání - Zákaz rozhodnout ultra petitum - Nepřípustnost“)
   (2015/C 406/29)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Petco Animal Supplies Stores, Inc. (San Diego, Kalifornie, Spojené státy) (zástupce: C. Aikens, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: V. Melgar a O. Mondéjar Ortuño, zmocněnci)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: Domingo Gutiérrez Ariza (Malaga, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. října 2013 (věc R 347/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Domingo Gutiérrez Ariza a Petco Animal Supplies Stores, Inc.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Petco Animal Supplies Stores, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 112, 14.4.2014.


title: Věc T-286/99: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. října 2006 – Tankstation en Automobielbedrijf Tromp v. Komise

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/29

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. října 2006 – Tankstation en Automobielbedrijf Tromp v. Komise
   (Věc T-286/99) (1)

   (2006/C 310/59)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda druhého rozšířeného senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 47, 19.2.2000.


title: Věc C-177/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 21. dubna 2015 – Nelsons GmbH v. Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 21. dubna 2015 – Nelsons GmbH v. Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd
   (Věc C-177/15)
   (2015/C 213/28)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Nelsons GmbH

      Žalovaná: Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd

      Předběžné otázky

               1)

               Jsou tekutiny označené jako lihoviny s obsahem alkoholu 27 % objemových prodávané lékárnami v lahvičkách s pipetou s obsahem 10 nebo 20 ml nebo jako sprej, nápoji s obsahem alkoholu vyšším než 1,2 % objemových ve smyslu čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1924/2006 (1), když podle pokynů k dávkování uvedených na jejich obalu

                           a)

                           mají být čtyři kapky tekutiny přidány do sklenice vody a vypity v průběhu dne nebo mají být v případě potřeby užity čtyři nezředěné kapky,

                           b)

                           má být tekutina prodávaná ve formě spreje dvakrát stříknuta na jazyk?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku písm. a) a b):
               Musejí i v případě odkazu na obecné, nespecifické příznivé účinky ve smyslu čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1924/2006 být k dispozici poznatky ve smyslu čl. 5 odst. 1 písm. a) a čl. 6 odst. 1 tohoto nařízení?

               3)

               Platí ustanovení čl. 28 odst. 2 první část věta nařízení (ES) č. 1924/2006, pokud dotčený produkt nebyl pod svou obchodní značkou před 1. lednem 2005 prodáván na trhu jako potravina, nýbrž jako léčivý přípravek?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (Úr. věst. L 404, s. 9), ve znění nařízení Komise (EU) č. 1047/2012 ze dne 8. listopadu 2012 (Úř. věst. L 310, s. 36).