title: Věc T-597/10: Žaloba podaná dne 27. prosince 2010 — Biodes v. OHIM — Manasul International (BIESUL)

text:
               12.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/21

         Žaloba podaná dne 27. prosince 2010 — Biodes v. OHIM — Manasul International (BIESUL)
   (Věc T-597/10)
   2011/C 80/40
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Biodes, SL (Madrid, Španělsko) (zástupce: E. Manresa Medina, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Manasul International, SL (Ponferrada, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 23. září 2010 ve věci R 1519/2009-1 a

               —

               uložit žalovanému a případným vedlejším účastníkům náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „BIESUL“ pro výrobky tříd 5, 30 a 31.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Manasul International, SL

      Namítaná ochranná známka nebo označení:národní obrazové ochranné známky obsahující slovní prvky „MANASUL“ a „MANASUL ORO“ pro výrobky tříd 5, 30 a 31.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: přijetí odvolání a odmítnutí zápisu přihlašované ochranné známky.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 (1) z důvodu, že neexistuje podobnost mezi dotčenými ochrannými známkami a že odvolací senát nepřezkoumal důkazy týkající se užívání dřívějších ochranných známek.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-68/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. května 2016 – Post Bank Iran v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Námitka protiprávnosti — Článek 46 odst. 2 nařízení (EU) č. 267/2012 — Článek 215 SFEU — Článek 20 odst. 1 písm. c) rozhodnutí 2010/413/SZBP, ve znění článku 1 bodu 7 rozhodnutí 2012/35/SZBP — Článek 23 odst. 2 písm. d) nařízení č. 267/2012 — Základní práva — Články 2 SEU, 21 SEU a 23 SEU — Články 17 a 52 Listiny základních práv — Nesprávné posouzení — Rovné zacházení — Zákaz diskriminace — Zásada řádné správy — Povinnost uvést odůvodnění — Zneužití pravomoci — Legitimní očekávání — Proporcionalita“

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. května 2016 – Post Bank Iran v. Rada
   (Věc T-68/14) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Námitka protiprávnosti - Článek 46 odst. 2 nařízení (EU) č. 267/2012 - Článek 215 SFEU - Článek 20 odst. 1 písm. c) rozhodnutí 2010/413/SZBP, ve znění článku 1 bodu 7 rozhodnutí 2012/35/SZBP - Článek 23 odst. 2 písm. d) nařízení č. 267/2012 - Základní práva - Články 2 SEU, 21 SEU a 23 SEU - Články 17 a 52 Listiny základních práv - Nesprávné posouzení - Rovné zacházení - Zákaz diskriminace - Zásada řádné správy - Povinnost uvést odůvodnění - Zneužití pravomoci - Legitimní očekávání - Proporcionalita“)
   (2016/C 222/15)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Post Bank Iran (Teherán, Irán) (zástupce: D. Luff, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: I. Rodios a M. Bishop, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a D. Gauci, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podle článků 263 SFEU a 275 SFEU na zrušení rozhodnutí Rady 2013/661/SZBP ze dne 15. listopadu 2013, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 306, s. 18), jakož i prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1154/2013 ze dne 15. listopadu 2013, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 306, s. 3), v rozsahu, v němž se vztahují na žalobkyni, a návrh podle článku 277 SFEU na určení, že se na žalobkyni nepoužijí čl. 20 odst. 1 písm. c) rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, s. 39), ve znění článku 1 bodu 7 rozhodnutí Rady 2012/35/SZBP ze dne 23. ledna 2012 (Úř. věst. L 19, s. 22), jakož i čl. 23 odst. 2 písm. d) a čl. 46 odst. 2 nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23 března 2012 o přijetí omezujících opatření vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Post Bank Iran se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 28.4.2014.


title: Věc T-238/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. října 2011 — Scatizza v. OHIM — Jacinto (HORSE COUTURE) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Horse Couture — Starší národní obrazová ochranná známka HORSE — Relativní důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               3.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. října 2011 — Scatizza v. OHIM — Jacinto (HORSE COUTURE)
   (Věc T-238/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Horse Couture - Starší národní obrazová ochranná známka HORSE - Relativní důvod zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 355/32
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Stephanie Scatizza (Lugano, Švýcarsko) (zástupci: P. Perani a P. Pozzi, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Manuel Jacinto, Lda (S. Paio de Oleiros, Portugalsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 5. března 2010 (věc R 723/2009-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Manuelem Jacintoem, Lda a Stephanie Scatizza.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Stephanie Scatizza se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 209, 31.7.2010.


title: Věc C-414/04: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 28. listopadu 2006 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie (Nařízení (ES) č. 1228/2003 — Podmínky přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou — Nařízení (ES) č. 1223/2004 — Dočasné odchylky ve prospěch Slovinska — Právní základ)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 28. listopadu 2006 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie
   (Věc C-414/04) (1)

   (Nařízení (ES) č. 1228/2003 - Podmínky přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou - Nařízení (ES) č. 1223/2004 - Dočasné odchylky ve prospěch Slovinska - Právní základ)
   (2006/C 331/07)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Evropský parlament (zástupci: A. Baas a U Rösslein, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobce: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Sack a P. Van Nuffel, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Lopes Sabino a M. Bishop, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Estonská republika (zástupce: M. L. Uibo, zmocněnec), Polská republika (zástupci: M. Węglarz, T. Nowakowski a T. Krawczyk, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení nařízení Rady (ES) č. 1223/2004 ze dne 28. června 2004, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1228/2003, pokud jde o datum použitelnosti některých ustanovení na Slovinsko (Úř. věst. L 233, s. 3) – Právní základ
   Výrok

               1)

               Nařízení Rady (ES) č. 1223/2004 ze dne 28. června 2004, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1228/2003, pokud jde o datum použitelnosti některých ustanovení na Slovinsko, se zrušuje.

               2)

               Účinky nařízení č. 1223/2004 jsou zachovány až do přijetí, v přiměřené lhůtě, nového nařízení založeného na vhodném právním základě, přičemž však tyto účinky nemohou trvat déle než do 1. července 2007.

               3)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

               4)

               Polská republika, Estonská republika a Komise Evropských společenství ponesou vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 273, 6.11.2004.


title: Věc C-109/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. prosince 2013 – Evropská komise v. Finská republika, vedlejší účastníci řízení: Švédské království, Česká republika, Spolková republika Německo, Polská republika, Nizozemské království, Francouzská republika, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Estonská republika

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/29

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. prosince 2013 – Evropská komise v. Finská republika, vedlejší účastníci řízení: Švédské království, Česká republika, Spolková republika Německo, Polská republika, Nizozemské království, Francouzská republika, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Estonská republika
   (Věc C-109/13) (1)

   2014/C 102/41
   Jednací jazyk: finština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 123, 27.4.2013.


title: Věc C-160/07: Žaloba podaná dne 22. března 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/6

         Žaloba podaná dne 22. března 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-160/07)
   (2007/C 129/09)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Simonsson a P. Andrade, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Portugalská republika tím, že neprovedla ustanovení článku 7b směrnice 95/21 ve vztahu k části B odst. 3 přílohy XI, jakož i čl. 9 odst. 2 a čl. 12 odst. 1 téže směrnice, v jejím posledním znění vyplývajícím ze změn včleněných směrnicí 2002/84 (1), ve vztahu k příloze VII do vnitrostátního právního řádu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice 95/21 (2) v pozměněném znění [zvláště směrnicí 2001/106] (3).

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 95/21 do vnitrostátního práva uplynula dne 30. června 1996. Lhůta pro provedení směrnice 2001/106 do vnitrostátního práva uplynula dne 22. července 2003. Lhůta pro provedení směrnice 2002/84 do vnitrostátního práva uplynula dne 23. listopadu 2003.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/84/ES ze dne 5. listopadu 2002, kterou se mění směrnice o námořní bezpečnosti a zabránění znečištění z lodí (Úř. věst. L 324, s. 53; Zvl. vyd. 07/07, s. 173).

      (2)  Směrnice Rady 95/21/ES ze dne 19. června 1995 o uplatňování mezinárodních norem pro bezpečnost lodí, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodích, které využívají přístavy Společenství a plují ve výsostných vodách členských států (státní přístavní inspekce) (Úř. věst. L 157, s. 1; Zvl. vyd. 07/02, s. 263).

      (3)  Úř. věst. L 19, s. 17; Zvl. vyd. 07/06, s. 47.


title: Věc C-517/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. září 2015 společnostmi AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe, AGC France, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd, AGC Glass Germany GmbH proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 15. července 2015 ve věci T-465/12, AGC Glass Europe a další v. Evropská komise

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/20

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. září 2015 společnostmi AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe, AGC France, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd, AGC Glass Germany GmbH proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 15. července 2015 ve věci T-465/12, AGC Glass Europe a další v. Evropská komise
   (Věc C-517/15 P)
   (2015/C 398/25)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe, AGC France, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd, AGC Glass Germany GmbH (zástupci: L. Garzaniti, A. Burckett St Laurent a F. Hoseinian, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 ve věci T-465/12, AGC Glass Europe SA a další v. Evropská komise,

               —

               zrušil rozhodnutí Komise C(2012) 5719 final ze dne 6. srpna 2012 (napadené rozhodnutí), kterým byla zamítnuta žádost AGC o důvěrné nakládání s některými informacemi obsaženými v rozhodnutí ve věci COMP/39. 125 – automobilové sklo, a podpůrně, aby věc vrátil Tribunálu, a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelky překládají následující tři důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty:

               1.

               Tribunál se dopustil pochybení, když určil, že pravomoci úředníka pro slyšení podle rozhodnutí předsedy Evropské komise 2011/695/EU ze dne 13. října 2011 o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (1) nezahrnují posouzení zásad ochrany legitimního očekávání a rovného zacházení. V rozsudku je navíc zkreslen skutkový stav, neboť je v něm uvedeno, že úředník pro slyšení analyzoval argumenty předložené navrhovatelkami v souvislosti se zásadami ochrany legitimního očekávání a rovného zacházení.

               2.

               Tribunál se dopustil pochybení, když učinil závěr, že napadené rozhodnutí neporušovalo zásady ochrany legitimního očekávání a rovného zacházení. Vzhledem k tomu, že o shovívavost požádaly pouze navrhovatelky, mají právo na to, aby jejich důvěrné informace nebyly zveřejněny, neboť by jejich zveřejnění umožnilo třetím osobám zjistit zdroj sebeobviňujících prohlášení předložených Komisi v rámci programu shovívavosti.

               3.

               Rozsudek trpí nedostatkem odůvodnění v souvislosti s pravomocí úředníka pro slyšení a v souvislosti s použitelností zásad ochrany legitimního očekávání a rovného zacházení. Tribunál tak nesplnil svou povinnost podle článku 296 SFEU a článků 36 a 53 statutu Soudního dvora. Tribunál konkrétně nezdůvodňuje, proč se odchýlil od ustálené judikatury, na niž se navrhovatelky odvolávaly.

      (1)  Úř. věst. L 275, s. 29.


title: Věc T-538/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2014 — Optilingua v. OHIM — Esposito (ALPHATRAD) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o zrušení — Obrazová ochranná známka Společenství ALPHATRAD — Skutečné užívání ochranné známky — Rozsah užívání — Článek 15 odst. 1 druhý pododstavec písm. a) a čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2014 — Optilingua v. OHIM — Esposito (ALPHATRAD)
   (Věc T-538/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o zrušení - Obrazová ochranná známka Společenství ALPHATRAD - Skutečné užívání ochranné známky - Rozsah užívání - Článek 15 odst. 1 druhý pododstavec písm. a) a čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2014/C 52/69
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Optilingua Holding SA (Épalinges, Švýcarsko) (zástupce: S. Rizzo, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: S. Pétrequin a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Michele Esposito (Cava de’ Tirreni, Itálie) (zástupce: R. Stella, advokátka)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 8. října 2012 (věc R 444/2011-1) týkajícímu se řízení o zrušení mezi Michelem Espositem a společností Optilingua Holding SA

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Optilingua Holding SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 38, 9.2.2013.


title: Věc C-149/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. března 2012 Xeda International SA proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 19. ledna 2012 ve věci T-71/10, Xeda International SA, Pace International LLC v. Evropská komise

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. března 2012 Xeda International SA proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 19. ledna 2012 ve věci T-71/10, Xeda International SA, Pace International LLC v. Evropská komise
   (Věc C-149/12 P)
   2012/C 165/21
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Xeda International SA, Pace International LLC (zástupci: K. Van Maldegem, C. Mereu, avocats)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ve věci T-71/10; a

               —

               zrušit rozhodnutí nezařadit difenylamin do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS (1), jakož i určení, že členské státy musí do 30. května 2010 odvolat povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující difenylamin; nebo

               —

               podpůrně vrátit věc Tribunálu k rozhodnutí o žalobě účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek na zrušení; a

               —

               uložit odpůrkyni náhradu nákladů řízení (včetně nákladů řízení před Tribunálem).

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelky uvádějí, že zamítnutím jejich návrhu na zrušení rozhodnutí Komise nezařadit difenylamin do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a určením, že členské státy musí odvolat povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující difenylamin do 30. května 2010, Tribunál porušil unijní právo. Navrhovatelky zejména tvrdí, že se Tribunál dopustil řady nesprávných posouzení ve svém výkladu skutečností a právního rámce, jež se dotýkají postavení navrhovatelek. Následkem toho se dopustil řady nesprávných právních posouzení, zejména tím,

               —

               že měl za to, že záležitost týkající se možné tvorby nitrosaminů nebyla hlavním důvodem pro přijetí rozhodnutí Komise, třebaže důvody udávané Tribunálem podporovaly opačný názor;

               —

               že zaměnil dvě fáze přezkumného řízení týkajícího se difenylaminu podle nařízení č. 1490/2002 (2) ve znění nařízení č. 10/95/2007 (3), což vedlo k nesprávnému rozhodnutí Tribunálu, že práva navrhovatelek na obhajobu nebyla porušena;

               —

               že určil, že otázka možné tvorby nitrosaminů byla vznesena v červnu 2008 a nikoli v lednu 2008, kterýžto okamžik jasně prokazovaly listinné důkazy, čímž se zneplatnilo konstatování Tribunálu, že průtahy v řízení před Evropským úřadem pro bezpečnost potravin nezkrátily navrhovatelky v jejich právu odvolat svou podporu pro zařazení difenylaminu do přílohy I směrnice Rady č91/414/EEC.

         Z těchto důvodů navrhovatelky požadují zrušení rozsudku Tribunálu ve věci T-71/10 i rozhodnutí Komise nezařadit difenylamin do přílohy I směrnice Rady 91/414/EEC, jakož i určení, že členské státy musí do 30. května 2010 odvolat povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující difenylamin.

      (1)  Směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh
   Úř. věst. L 230, s. 1; Zvl. vyd. 03/11 s. 332.

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1490/2002 ze dne 14. srpna 2002, kterým se stanoví další prováděcí pravidla pro třetí etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 91/414/EHS a mění se nařízení (ES) č. 451/2000
   Úř. věst. L 224, p. 23; Zvl. vyd. 3/36 s. 524.

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 1095/2007 ze dne 20. září 2007, kterým se mění nařízení (ES) č. 1490/2002, kterým se stanoví další prováděcí pravidla pro třetí etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 91/414/EHS, a nařízení (ES) č. 2229/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro čtvrtou etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 91/414/EHS
   Úř. věst. L 246, s. 19.


title: Věc T-216/05: Žaloba podaná dne 31. května 2005 Mebrom NV proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/44

         Žaloba podaná dne 31. května 2005 Mebrom NV proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-216/05)
   (2005/C 182/81)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 31. května 2005 žaloba směřující proti Komisi Evropských společenství podaná Mebrom NV, se sídlem v Rieme-Ertvelde (Belgie), zastoupenou C. Mereuem a K. Van Maldegemem, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 11. dubna 2005 č.A(05)4338 – D/6176;

               —

               uložil Komisi, aby podle článku 7 nařízení 2037/2000 žalobkyni přidělila odpovídající množství na období dvanácti měsíců; a

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně dováží do EU methylbromid (MBr). Methylbromid je regulovanou látkou ve smyslu nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 ze dne 29. června 2000 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (1). Touto žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise, kterým byla žalobkyni zamítnuta její žádost o kvótu na dovoz methylbromidu do Evropské unie pro kritické použití v roce 2005.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje, že Komise jí zbavila jejího práva na přidělení odpovídajícího množství na období dvanácti měsíců pro dovoz methylbromidu do Evropské unie v roce 2005. Žalobkyně se dovolává toho, že Komise zjevně chybně použila použitelný právní rámec. Podle žalobkyně Komise dále porušila článek 7 nařízení 2037/2000, které žalobkyni podle jejího názoru přiznává zvláštní právo na získání odpovídajícího množství methylbromidu na období dvanácti měsíců pro rok 2005. Žalobkyně též tvrdí, že Komise překročila své pravomoci, které jí přiznává článek 7 nařízení 2037/2000. Konečně, žalobkyně se dovolává porušení zásady právní jistoty, neboť Komise nevytvořila předvídatelný systém dovozních kvót pro ty, na které se systém vztahuje, a zmařila legitimní očekávání žalobkyně získání dovozní kvóty na základě článku 7 nařízení 2037/2000, oznámení Komise dovozcům z července 2004 (2) a zprávy elektronické pošty zaslané žalovanou dne 10. prosince 2004 žalobkyni a potvrzující, že její dovozní kvóta pro rok 2005 je ve fázi oznámení žalobkyni.

      (1)  Úř. věst. L 244, s. 1

      (2)  Oznámení týkající se nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, a určené v roce 2005 dovozcům v Evropské unii, kteří dovážejí regulované látky, které poškozují ozonovou vrstvu (Úř. věst. C 187, s- 11)


title: Věc T-260/08: Žaloba podaná dne 3. července 2008 – Indo Internacional v. OHIM – Visual (VISUAL MAP)

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/54

         Žaloba podaná dne 3. července 2008 – Indo Internacional v. OHIM – Visual (VISUAL MAP)
   (Věc T-260/08)
   (2008/C 223/96)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Indo Internacional, SA (Sant Cugat del Vallės, Španělsko) (zástupci: X. Fàbrega Sabaté a M. Curell Aguilà, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Visual SA (Saint Apollinaire, Francie)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 15. dubna 2008 ve věci R 700/2007-1, a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „VISUAL MAP“ pro služby ve třídě 44 – přihláška č. 393 2936

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Francouzský zápis č. 043 303 854 slovní ochranné známky „VISUAL“ pro služby ve třídě 44

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 nařízení Rady č. 40/94, jelikož neexistuje nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami.


title: Věc C-253/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 27. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/28

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 27. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-253/06) (1)

   (2007/C 96/55)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 273, 30.9.2006.


title: Věc C-52/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. února 2011 Fernando Marcelino Victoria Sánchez proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 17. listopadu 2010 ve věci T-61/10

text:
               2.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. února 2011 Fernando Marcelino Victoria Sánchez proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 17. listopadu 2010 ve věci T-61/10
   (Věc C-52/11 P)
   2011/C 103/31
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Fernando Marcelino Victoria Sánchez (zástupce: P. Suarez Plácido, advokát)

      Další účastníci řízení: Evropský parlament a Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil usnesení ze dne 17. listopadu 2010, vydané čtvrtým senátem Tribunálu, jímž byla žaloba F. M. Victorii Sáncheze odmítnuta, a rozhodl, že tato žaloba je přípustná a že není zjevně neopodstatněná, a také zrušil uložení náhrady nákladů řízení vůči F. M. Victoriovi Sánchezovi;

               —

               v souladu s výše uvedeným rozhodl o žalobě […] ve věci samé, případně po uznání přípustnosti a opodstatněnosti, vrátil věc Tribunálu k rozhodnutí, a žalovaným orgánům uložil náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek uvádí následující důvody kasačního opravného prostředku:

               1)

               Porušení článku 44 jednacího řádu Tribunálu, neboť návrh na zahájení řízení obsahuje předmět sporu a stručný popis žalobních důvodů, a rovněž návrhová žádání sledovaná podáním žaloby, a uvedené návrhové žádání zcela zřetelně odráží i žalobní petit, jímž je „určit, že neposkytnutí odpovědi na žádost podanou dopisem ze dne 6. října 2009 ze strany Evropského parlamentu a Komise je porušením práva Společenství, a uložit těmto orgánům odstranění tohoto porušení“.

               2)

               Porušení čl. 20 odst. 2 písm. d) Smlouvy o fungování Evropské unie (bývalý článek 17 ES), článku 24 SFEU (bývalý článek 21 ES), článku 227 SFEU (bývalý článek 194 ES) ve spojení s článkem 58 Statutu Soudního dvora. K porušení všem uvedených ustanovení mělo dojít v souvislosti s žádostí, kterou F. M. Victoria Sánchez zaslal Evropskému parlamentu v roce 2008 a v níž sněmovnu upozorňoval na nebezpečí, jemuž jsou vystaveni španělští občané, kteří se odváží poukázat na politickou korupci a daňové podvody v tomto členském státě. K žádosti adresované Parlamentu byla přiložena smlouva podepsaná příslušnými osobnostmi jeho země (včetně jednoho advokáta, podle nějž je nazvaná významná advokátní kancelář působící ve Španělsku a v Portugalsku), ve které je popsáno, jak všichni rozkrádají státní pokladnu a podvádějí občany prostřednictvím fiktivních a netransparentních státních společností. Žádost byla odložena a žádný ze španělských europoslanců neodpověděl na následné žádosti žalobce o pomoc podané prostřednictvím deseti zpráv elektronické pošty, v nichž žádal o spolupráci jejich představitelů při ochraně své osoby před výhrůžkami, jimž čelil.

               3)

               Porušení základních práv stanovených v článku 6 SEU a v článcích 20 a 21 Listiny základních práv Evropské unie ze strany žalovaných orgánů. Žalobce se domnívá, že nečinnost Evropské komise stran dopisu zaslaného dne 6. října 2009 představuje závažné porušení článku 6 SEU, neboť uvedený orgán musí prosazovat demokratický prostor pro vzájemné soužití všech Evropanů, respektovat rovný přístup občanů k orgánům Unie a zaručovat účinnou soudní ochranu, jelikož daňové podvody nejsou skutkovou okolností, kterou se může zabývat Evropský soud pro lidská práva, neboť ten považuje daňového poplatníka za nepřímého poškozeného. Žalobce upozorňuje rovněž na právní nejistotu v právu Společenství, kterou představuje řada španělských soudních rozhodnutí, která nijak nezohledňují upozornění právních zástupců žalobce, že je třeba dodržovat evropskou právní úpravu, konkrétně rozsudky Soudního dvora ve věcech C-570/07 a C-571/07 (1), týkající se svobody usazování lékáren ve Španělsku.

               4)

               Porušení článků 265 SFEU a 266 SFEU vzhledem k tomu, že žaloba zahajující řízení před Tribunálem se domáhá určení, že neposkytnutí odpovědi ze strany Parlamentu a Komise na žádost podanou dopisem ze dne 6. října 2009 je porušením práva Společenství, a uložení povinnosti těmto orgánům, aby odstranily uvedený protiprávní stav, k čemuž má docházet ex lege uplatněním ustanovení článku 266 SFEU, podle kterého je orgán, jehož akt byl prohlášen za neplatný nebo jehož nečinnost byla prohlášena za odporující Smlouvám, povinen přijmout opatření vyplývající z rozsudku Soudního dvora Evropské unie, v tomto případě napravit svou nečinnost vyhotovením odpovědi na žádost vyjádřenou v dopise ze dne 6. října 2009.

      (1)  Rozsudek ze dne 1. června 2010, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí.


title: Věc C-329/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. ledna 2008 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/24

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. ledna 2008 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-329/07) (1)

   (2008/C 79/44)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc C-159/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. dubna 2008 Isabellou Scippacercola a Ioannisem Terezakisem proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 16. ledna 2008 ve věci T-306/05, Isabella Scippacercola a Ioannis Terezakis v. Komise Evropských společenství

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. dubna 2008 Isabellou Scippacercola a Ioannisem Terezakisem proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 16. ledna 2008 ve věci T-306/05, Isabella Scippacercola a Ioannis Terezakis v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-159/08 P)
   (2008/C 171/31)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Isabella Scippacercola, Ioannis Terezakis (zástupce: B. Lombart, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ve věci T-306/05, Isabella Scippacercola a Ioannis Terezakis v. Komise Evropských společenství, kterým Soud zamítl jejich žádost, ve které požadovali zrušení rozhodnutí Komise ze dne 2. května 2005, přijaté podle čl. 7 odst. 2 nařízení Komise č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 (1), jenž byl účastníkům řízení podávajícím kasační opravný prostředek sdělen dne 6. února 2008 a jímž se zamítá zahájení důkladného šetření týkajícího se příliš vysokých poplatků vybíraných novým aténským mezinárodním letištěm Spata majícím dominantní postavení, pokud jde o:

                           a)

                           poplatky za bezpečnost cestujících

                           b)

                           poplatky za zařízení terminálu pro cestující

                           c)

                           poplatky za parkovací služby

               —

               uložit náhrady nákladů tohoto řízení a řízení před Soudem prvního stupně Komisi.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že Soud prvního stupně tím, že neurčil, že Komise odmítla přezkoumat poplatky AIA za bezpečnost, zařízení terminálu a parkovací služby na základě výsledků srovnání poplatků uplatňovaných AIA s poplatky vybíranými na jiných evropských letištích, které neposkytují konkurenční služby, porušil právo Společenství, jak již bylo stanoveno v rozsudku 27/76, United Brands v. Komise, a že tím, že Soud prvního stupně neurčil, že Komise zaprvé nezohlednila všechny podstatné skutkové okolnosti, které existovaly v momentě přijetí napadeného rozhodnutí, jak to bylo stanoveno v rozsudku C-119/97, Ufex a další v. Komise, a zadruhé, že své napadené rozhodnutí založila na věcně nesprávných skutečnostech, a to je tedy postiženo zjevně nesprávným posouzením a zneužitím pravomocí, porušil právo Společenství.
   Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že Soud prvního stupně provedl nesprávné právní posouzení tím, že neurčil, že Komise se dopustila nesprávného posouzení, když měla za to, že bezpečnostní kontroly nepředstavují hospodářskou činnost a že parkovací služby nejsou relevantním trhem pro účely článku 82 ES.
   S ohledem na vytýkané nesprávné právní posouzení týkající se zavedení poplatků pro cestující za zařízení terminálu na lety uvnitř Společenství a mezinárodní lety a poté poplatků za vnitrostátní lety a zavedení poplatků za zařízení terminálu a za bezpečnost cestujících pro cestující na pravidelných linkách, které se neuplatňují pro cestující charterových letů, účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že Soud prvního stupně neprokázal, že se Komise odmítla zabývat zabezpečením toho, aby zásada nediskriminace nebyla narušována praktikami AIA.
   Konečně účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek uvádějí, že se Soud prvního stupně nevyjádřil k tomu, že se Komise odklonila od stanovených práv a postupů, zaprvé, nezohledněním údajů, které navrhovatel získal z oficiálních zdrojů, poukazujících na nepřiměřené poplatky zavedené AIA, zadruhé, porovnáním poplatků uplatňovaných ve Spatě s poplatky vybíranými na jiných evropských letištích, které nebyly relevantní pro účely článku 82 ES, a zatřetí tím, že zaslala AIA žádost o informaci, v čemž neuspěla, zejména při přezkoumání nákladů na vybudování letiště a začleňování výdajů a stanovení nákladů AIA.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (Úř. věst. 123, s. 18; Zvl. vyd. 08/03, s. 81).


title: Věc T-204/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. dubna 2013 Luigim Marcucciem proti usnesení vydanému dne 28. ledna 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-95/12, Marcuccio v. Komise

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/52

         Kasační opravný prostředek podaný dne 8. dubna 2013 Luigim Marcucciem proti usnesení vydanému dne 28. ledna 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-95/12, Marcuccio v. Komise
   (Věc T-204/13 P)
   2013/C 156/96
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené usnesení v plném rozsahu a bez výjimky;

               —

               vrátil věc Soudu pro veřejnou službu.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty jsou totožné s důvody kasačního opravného prostředku a hlavními argumenty uplatněnými již ve věci T-203/13 P, Marcuccio v. Komise.


title: Věc C-679/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 30. prosince 2016 – A

text:
               20.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 30. prosince 2016 – A
   (Věc C-679/16)
   (2017/C 086/20)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: A

      Další účastník řízení: Espoo kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan yksilöasioiden jaosto (odbor pro individuální případy týkající se sociálních věcí a zdravotnictví města Espoo)

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje taková dávka, jako je dávka osobní asistence stanovená podle zákona o službách poskytovaných zdravotně postiženým osobám „dávku v nemoci“ ve smyslu čl. 3 odst. 1 nařízení č. 883/2004 (1)?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Dochází k omezení práv občanů Unie zakotvených v článcích 20 a 21 SFEU svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, pokud není zvláště upraveno poskytování takových dávek, jako jsou dávky osobní asistence podle zákona o službách poskytovaných zdravotně postiženým osobám, v cizině, a pokud jsou podmínky poskytování dávek vykládány tak, že osobní asistence není udělována v případě, že dotčená osoba absolvuje tříleté vysokoškolské studium za účelem získání vysokoškolského diplomu v jiném členském státě?

                           —

                           Je z hlediska rozhodnutí sporu relevantní skutečnost, že osobě by mohla být přiznána taková dávka, jako je osobní asistence ve Finsku, v jiné obci, než je obec místa jejího bydliště, pokud by taková osoba studovala v jiné obci ve Finsku?

                           —

                           Jsou z hlediska rozhodnutí sporu s ohledem na unijní právo relevantní práva zakotvená v článku 19 Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením?

               3)

               V případě, že Soudní dvůr odpoví na druhou předběžnou otázku tak, že výklad vnitrostátních právních předpisů uvedený v projednávané věci představuje omezení svobody pohybu: Lze takové omezení odůvodnit z naléhavých důvodů veřejného zájmu, které vyplývají z povinnosti obce vykonávat dohled nad zabezpečováním osobní asistence, z oprávnění obce rozhodovat o vhodném způsobu poskytování asistence, jakož i ze zachování soudržnosti a účelnosti systému osobní asistence podle zákona o službách poskytovaných zdravotně postiženým osobám?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečeníText s významem pro EHP a Švýcarsko (Úř. věst. 2004, L 166, s. 1; Zvl. vyd. 5/5, s. 72).


title: Věc T-246/12: Žaloba podaná dne 4. června 2012 — Cat Media Pty v. OHIM — Avon Products (RETANEW)

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/25

         Žaloba podaná dne 4. června 2012 — Cat Media Pty v. OHIM — Avon Products (RETANEW)
   (Věc T-246/12)
   2012/C 243/44
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cat Media Pty Ltd (Warriewood, Austrálie) (zástupce: I. De Freitas, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Avon Products, Inc. (New York, Spojené státy)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 21. března 2012 ve věci R 740/2011-1;

               —

               uložit žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranné známka „RETANEW“ pro výrobky zařazené do třídy 3 — Přihláška ochranné známky Společenství č. W00884450

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Přihláška slovní ochranné známky Společenství „ANEW“ č. 3531051 pro výrobky zařazené do tříd 3 a 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí přihlášky v plném rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc T-462/13 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 16. října 2013 — Comunidad Autónoma del País Vasco a Itelazpi v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Rozhodnutí, jímž se prohlašuje podpora za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizuje se její vrácení, jakož i zrušení probíhajících plateb — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“ )

text:
               7.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/15

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 16. října 2013 — Comunidad Autónoma del País Vasco a Itelazpi v. Komise
   (Věc T-462/13 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Rozhodnutí, jímž se prohlašuje podpora za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizuje se její vrácení, jakož i zrušení probíhajících plateb - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti)
   2013/C 359/29
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Comunidad Autónoma del País Vasco; Itelazpi, SA (Zamudio, Španělsko) (zástupci: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, M. Muñoz de Juan a N. Ruiz García, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier, B. Stromsky a P. Němečková, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti článků 3 a 4 rozhodnutí Komise C(2013) 3204 final ze dne 19. června 2013, kterým byla státní podpora SA.28599 (C 23/2010) (ex NN 36/010, ex CP 163/2009) poskytnutá Španělským královstvím na zavedení digitálního pozemního vysílání ve vzdálených nebo méně osídlených oblastech (kromě Castilla-la Mancha).

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-491/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. listopadu 2012 — CB v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Rozhodnutí sdružení podniků — Trh vydávání platebních karet ve Francii — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Tarifní opatření použitelná pro „nové účastníky“ — Členské poplatky a tzv. mechanismy „regulace akviziční funkce“ a  „poplatků pro spící členy“ — Relevantní trh — Předmět dotčených opatření — Omezení hospodářské soutěže z hlediska cíle — Článek 81 odst. 3 ES — Zjevně nesprávná posouzení — Zásada řádné správy — Proporcionalita — Právní jistota“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. listopadu 2012 — CB v. Komise
   (Věc T-491/07) (1)

   (Hospodářská soutěž - Rozhodnutí sdružení podniků - Trh vydávání platebních karet ve Francii - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Tarifní opatření použitelná pro „nové účastníky“ - Členské poplatky a tzv. mechanismy „regulace akviziční funkce“ a „poplatků pro spící členy“ - Relevantní trh - Předmět dotčených opatření - Omezení hospodářské soutěže z hlediska cíle - Článek 81 odst. 3 ES - Zjevně nesprávná posouzení - Zásada řádné správy - Proporcionalita - Právní jistota)
   2013/C 26/73
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Groupement des cartes bancaires (CB) (Paříž, Francie) (zástupci: původně A. Georges, J. Ruiz Calzado a É. Barbier de La Serre, poté J. Ruiz Calzado a F. Pradelles, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Arbault, O. Beynet a V. Bottka, poté O. Beynet, V. Bottka a B. Mongin, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: BNP Paribas (Paříž, Francie) (zástupci: O. de Juvigny a D. Berg, advokáti), BPCE, dříve Caisse nationale des caisses d’épargne et de prévoyance (CNCEP) (Paříž) (zástupci: B. Bär-Bouyssière a A. de Beaugrenier, advokáti) a Société générale (Paříž) (zástupci: A. Barav a D. Reymond, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2007) 5060 final ze dne 17. října 2007 v řízení podle článku 81 [ES] (věc COMP/D1/38.606 — Groupement des Cartes Bancaires „CB“)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Groupement des cartes bancaires „CB“ ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               BPCE, BNP Paribas a Société générale ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc F-5/06: Žaloba podaná dne  18. ledna 2006  – Patak Dennstedt v. Komise

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/34

         Žaloba podaná dne 18. ledna 2006 – Patak Dennstedt v. Komise
   (Věc F-5/06)
   (2006/C 74/67)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dunja Patak Dennstedt (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Rodrigues, Y. Minatchy, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 4. října 2005, kterým se zamítá stížnost žalobkyně, přijaté společně s rozhodnutím o zamítnutí žádosti předložené žalobkyní;

               —

               uložit Komisi nahradit škodu utrpěnou žalobkyní částkou 35 000 EUR;

               —

               podpůrně, rozhodnout o vypuštění sporných dokumentů z vyšetřovací zprávy ze dne 18. září 2001;

               —

               v každém případě uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, úřednice Komise v invalidním důchodu, podala žalobu u Soudu prvního stupně, kterou se domáhá zrušení určitých rozhodnutí žalované. Během tohoto řízení se dozvěděla o určitém počtu dokumentů týkajících se vnitřních řízení Komise, které se jí týkají a předložila žádost, kterou se domáhala jednak vypuštění ze spisu dokumentů, ve kterých jeden úředník patrně vyvozuje osobní závěry ohledně nemoci z povolání žalobkyně, a jednak ověření, zda bylo chování určitých úředníků v průběhu disciplinárního řízení v souladu s povinnostmi vyplývajícími ze služebního řádu.
   Jelikož byla žádost zamítnuta, podala žalobkyně stížnost, která byla orgánem oprávněným ke jmenování rovněž zamítnuta.
   Ve své žalobě žalobkyně nejprve tvrdí, že rozhodnutí zamítající stížnost porušuje povinnosti, které má žalovaná k úředníkům. Uvedené rozhodnutí totiž porušuje několik základních právních zásad, jako je zásada řádné správy a povinnost péče.
   Žalobkyně dále dodává, že úředníci Komise, kteří rozšířili a dokonce vložili do vyšetřovací zprávy nesprávné důkazy, pokud jde o její nemoc z povolání, se dopustili vážného pochybení. Toto pochybení vede k odpovědnosti žalované, která tedy musí nahradit majetkovou a nemajetkovou škodu, kterou žalobkyně utrpěla.


title: Věc C-331/08: Žaloba podaná dne 18. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/9

         Žaloba podaná dne 18. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-331/08)
   (2008/C 272/13)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: U. Wölker a G. Rozet, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo všechna právní a správní ustanovení nezbytná pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí (1) a v každém případě tím, že uvedená ustanovení neoznámilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 19 této směrnice;

               —

               uložit Lucemburské velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2004/35/ES uplynula dne 30. dubna 2007. Ke dni podání této žaloby žalovaná dosud nepřijala opatření nezbytná k provedení směrnice.

      (1)  Úř. věst. L 143, s. 56; Zvl. vyd. 15/08, s. 357.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 20. července 2004 ve věci T-311/02, Vitaly Lissotschenko a Joachim Hentze proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky LIMO — Absolutní důvody zamítnutí — Čl. 7 odst. 1 písmena b) a c) nařízení (ES) č. 40/94)

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/15

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 20. července 2004
   ve věci T-311/02, Vitaly Lissotschenko a Joachim Hentze proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky LIMO - Absolutní důvody zamítnutí - Čl. 7 odst. 1 písmena b) a c) nařízení (ES) č. 40/94)
   (2004/C 251/25)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-311/02, Vitaly Lissotschenko, s bydlištěm v Dortmundu (Německo), Joachim Hentze, s bydlištěm ve Werlu (Německo), zastoupení B. Heinem, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: J. Weberndörfer a G. Schneider), jejímž předmětem je žaloba směřující proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 31. července 2002 (věc R 363/2000-2) ohledně zápisu slovního označení LIMO jako ochranné známky Společenství, Soud (první senát), ve složení B. Vesterdorf, předseda, P. Mengozzi a M. E. Martins Ribeiro, soudci; tajemnice: D. Christensen, rada, vydal dne 20. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobcům se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 305, 7.12.2002.


title: Věc T-16/11: Žaloba podaná dne 14. ledna 2011 — Nizozemsko v. Komise

text:
               5.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/27

         Žaloba podaná dne 14. ledna 2011 — Nizozemsko v. Komise
   (Věc T-16/11)
   2011/C 72/44
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Nizozemské království (zástupci: C. Wissels, M. de Ree a M. Noort, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit článek 1 rozhodnutí Komise 2010/668/2010 ze dne 4. listopadu 2010, o vyloučení některých výdajů uskutečněných členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) z financování Evropské unie v rozsahu, v němž se týká Nizozemska a finančních oprav ve výši 28 947 149,31 eur (celkem), které byly provedeny v rámci stanovení režimu kvót pro výrobu bramborového škrobu ve vztahu k výdajům oznámeným za roky 2003 až 2008;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise rozhodnutím 2010/668/EU paušálně opravila částky oznámené nizozemskými orgány, které byly v letech 2003 až 2008 vyplaceny v rámci evropských režimů podpor pro bramborový škrob ve výši 10 %. Podle Komise zaplatily nizozemské orgány výrobci škrobu a producentovi brambor podpory za to, že producentovi brambor byla za dodané brambory zaplacena minimální cena v plné výši.
   Nizozemská vláda zastává názor, že k zaplacení plné minimální ceny došlo před schválením podpor pro výrobce škrobu a producenta brambor. Minimální cena byla zaplacena jednak prostřednictvím započtení části minimální ceny s neuhrazenou (soukromě-právní) pohledávkou výrobce vůči producentovi a jednak převodem zbývající částky minimální ceny na bankovní účet uvedený producentem.
   Žalobce založil svou žalobu na pěti žalobních důvodech.

               1)

               Zaprvé byly porušeny čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1258/99 (1) a článek 31 nařízení č. 1290/2005 (2) ve spojení s článkem 5 nařízení č. 1868/94 (3), článkem 11 nařízení č. 97/95 (4), článek 10 nařízení č. 2236/2003 (5), článek 26 nařízení č. 2237/2003 (6) a článek 20 nařízení č. 1973/2004 (7) tím, že výdaje byly vyloučeny z financování, ačkoliv podmínky pro poskytnutí prémie a přímé platby byly splněny, protože minimální cena byly zaplacena prostřednictvím zápočtu a převodu.

               2)

               Zadruhé byly porušeny čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1258/99 a článek 31 nařízení č. 1290/2005 ve spojení s článkem 5 nařízení č. 1868/94, článkem 11 nařízení č. 97/95, článkem 10 nařízení č. 2236/2003, článkem 26 nařízení č. 2237/2003 a článkem 20 nařízení č. 1973/2004 tím, že výdaje byly vyloučeny z financování, ačkoliv producent před poskytnutím prémie a přímé platby mohl volně nakládat s minimální cenou.

               3)

               Zatřetí byly porušeny čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1259/99, článek 8 nařízení č. 1663/95 (8), článek 31 nařízení č. 1290/2005, článek 11 nařízení č. 885/2006 (9), jakož i právo na obhajobu tím, že výdaje byly vyloučeny z financování, ačkoliv nebylo dodrženo kontradiktorní řízení stanovené podle těchto ustanovení v případě všech poznatků, které byly základem pro vyloučení.

               4)

               Začtvrté byly porušeny čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1258/99, článek 31 nařízení č. 1290/2005 ve spojení s článkem 11 nařízení č. 97/95, článek 10 nařízení č. 2236/2003, článek 26 nařízení č. 2237/2003 a článek 20 nařízení č. 1973/2004 tím, že platební agentura mohla na základě stvrzenky zkontrolovat, zda minimální cena byla zaplacena.

               5)

               Zapáté byly porušeny čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1258/99, čl. 31 odst. 2 nařízení č. 1290/2005 a zásada proporcionality tím, že byla provedena paušální oprava ve výši 10 %, ačkoliv se pochybení omezilo na to, že při uplatnění minimální ceny a při kontrole podmínky týkající se její platby se vycházelo z nesprávného předpokladu.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 160, s. 103; Zvl. vyd. 03/25, s. 414).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 209, s. 1).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1868/94 ze dne 27. července 1994, kterým se stanoví režim kvót pro výrobu bramborového škrobu (Úř. věst. L 197, s. 4; Zvl. vyd. 03/16, s. 331).

      (4)  Nařízení Komise (ES) č. 97/95 ze dne 17. ledna 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o minimální cenu a vyrovnávací platbu, která se vyplatí producentům brambor, a nařízení Rady (ES) č. 1868/94, kterým se stanoví režim kvót pro výrobu bramborového škrobu (Úř. věst. L 16, s. 3; Zvl. vyd. 03/17, s. 131).

      (5)  Nařízení Komise (ES) č. 2236/2003 ze dne 23. prosince 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1868/94, kterým se stanoví režim kvót pro výrobu bramborového škrobu (Úř. věst. L 339, s. 45; Zvl. vyd. 03/41, s. 515).

      (6)  Nařízení Komise (ES) č. 2237/2003 ze dne 23. prosince 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým režimům podpor stanoveným v hlavě IV nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (Úř. věst. L 339, s. 52; Zvl. vyd. 03/41, s. 522).

      (7)  Nařízení Komise (ES) č. 1973/2004 dne 29. října 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ohledně režimů podpor stanovených v hlavě IV a IVa tohoto nařízení a ohledně využití půdy vyjmuté pro pěstování surovin (Úř. věst. L 345, s. 1).

      (8)  Nařízení Komise (ES) č. 1663/95 ze dne 7. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 729/70 týkající se postupu schválení účetní závěrky záruční sekce EZOZF (Úř. věst. L 158, s. 6; Zvl. vyd. 03/18, s. 31).

      (9)  Nařízení Komise (ES) č. 885/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV (Úř. věst. L 171, s. 90).


title: Věc T-218/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. května 2013 — DHL International v. OHIM — Service Point Solutions (SERVICEPOINT) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství SERVICEPOINT — Starší obrazové ochranné známky Společenství ServicePoint a starší národní ochranné známky — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 76 odst. 1 a nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/63

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. května 2013 — DHL International v. OHIM — Service Point Solutions (SERVICEPOINT)
   (Věc T-218/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství SERVICEPOINT - Starší obrazové ochranné známky Společenství ServicePoint a starší národní ochranné známky - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 76 odst. 1 a nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 225/140
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: DHL International GmbH (Bonn, Německo) (zástupci: původně K. U. Jonas a J. Bogatz, poté M. Viefhues, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Service Point Solutions, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupci: původně E. Zamora Martinez, poté C. Osterrieth, T. Schmitz a A. Doepner, a nakonec I. Valdelomar Serrano, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. února 2010 (věc R 62/2009-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Service Point Solutions, SA a DHL Operations BV

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti DHL International GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 195, 17.7.2010.


title: Věc C-223/13: Žaloba podaná dne 25. dubna 2013 — Nizozemské království v. Evropská komise

text:
               29.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 189/10

         Žaloba podaná dne 25. dubna 2013 — Nizozemské království v. Evropská komise
   (Věc C-223/13)
   2013/C 189/20
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Nizozemské království (zástupci: M.K. Bulterman, J. Langer, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zaprvé zrušit nařízení Komise (EU) č. 93/2013 ze dne 1. února 2013, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2494/95 o harmonizovaných indexech spotřebitelských cen, pokud jde o stanovení indexů cen obydlí obývaných jejich majiteli (Úř. věst. L 33, s. 14), v rozsahu, v němž nelze čl. 4 odst. 1 nařízení č. 93/2013 oddělit od ostatních ustanovení

               —

               podpůrně zrušit čl. 4 odst. 1 nařízení č. 93/2013

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               První žalobní důvod:
               Porušení čl. 5 odst. 3 nařízení č. 2494/95 (1) resp. judikatury Soudního dvora, neboť podle čl. 4 odst. 1 nařízení č. 93/2013 byl určen Eurostat jakožto úřad, který vypracuje závaznou příručku, a nikoli Komise jakožto orgán EU.

               Druhý žalobní důvod:
               Porušení čl. 338 odst. 1 SFEU, neboť čl. 4 odst. 1 nařízení č. 93/2013 byla ke shromáždění statistických dat využita příručka a nikoli jeden z právních nástrojů uvedených v článku 288 SFEU.

               Třetí žalobní důvod:
               Porušení čl. 5 odst. 3 a čl. 14 odst. 3 nařízení č. 2494/95 ve spojení s článkem 5a rozhodnutí Rady 1999/468 (2), neboť v čl. 4 odst. 1 nařízení č. 93/2013 je předepsáno jiné řízení než regulativní postup s následným přezkumem podle nařízení č. 2494/95.

               Čtvrtý žalobní důvod:
               Porušení článku 290 a 291 SFEU ve spojení s nařízením č. 182/2011 (3), neboť při sestavení a vypracování metodické příručky nebyl předepsán postup podle článku 290 SFEU nebo jedno z řízení uvedených v nařízení č. 182/2011.

      (1)  Úř. věst. 1995, L 257, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Rady ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (Úř. věst. L 184, s. 23).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, s. 13).


title: Věc F-63/08: Žaloba podaná dne 18. července 2008 – Christoph a další v. Komise

text:
               27.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/25

         Žaloba podaná dne 18. července 2008 – Christoph a další v. Komise
   (Věc F-63/08)
   (2008/C 247/51)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Eugen Christoph (Liggiano, Itálie) a další (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí, kterými byly stanoveny podmínky přijetí žalobců v rozsahu, v němž doba trvání jejich smlouvy nebo jejího prodloužení je omezena na dobu určitou.
   Návrhové žádání žalobců

               —

               Zrušit rozhodnutí Komise, kterými byly stanoveny podmínky přijetí žalobců za zaměstnance ve smyslu PŘOZ a konkrétněji v rozsahu, v němž omezují dobu trvání jejich smlouvy;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-263/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. září 2009 — Estonsko v. Komise ( Životní prostředí — Směrnice 2003/87/ES — Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů — Národní alokační plán pro přidělení povolenek na emise skleníkových plynů pro Estonsko na období let 2008 až 2012 — Pravomoci členských států a Komise — Rovné zacházení — Článek 9 odst. 1 a 3 a článek 11 odst. 2 směrnice 2003/87 )

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/59

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. září 2009 — Estonsko v. Komise
   (Věc T-263/07) (1)

   („Životní prostředí - Směrnice 2003/87/ES - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Národní alokační plán pro přidělení povolenek na emise skleníkových plynů pro Estonsko na období let 2008 až 2012 - Pravomoci členských států a Komise - Rovné zacházení - Článek 9 odst. 1 a 3 a článek 11 odst. 2 směrnice 2003/87“)
   2009/C 267/102
   Jednací jazyk: estonština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Estonská republika (zástupce: L. Uibo, zmocněnec)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: U. Wölker a T. Tamme, advokáti)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Komise ze dne 4. května 2007 týkající se národního alokačního plánu pro přidělení povolenek na emise skleníkových plynů na období 2008 až 2012 oznámeného Estonskou republikou v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/03, s. 80).

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise ze dne 4. května 2007 týkající se národního alokačního plánu pro přidělení povolenek na emise skleníkových plynů na období 2008 až 2012 oznámeného Estonskou republikou v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES se zrušuje.

               2)

               Komise ponese kromě vlastních nákladů řízení dvě třetiny nákladů vynaložených Estonskou republikou.

               3)

               Litevská republika, Slovenská republika a Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 223, 22.9.2007 (Oprava C 247, 20.10.2007).


title: Věc T-232/07: Žaloba podaná dne 5. července 2007 – Španělsko v. Komise

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/44

         Žaloba podaná dne 5. července 2007 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-232/07)
   (2007/C 199/84)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: N. Díez Abad)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/95/07, zveřejněném Evropským úřadem pro výběr zaměstnanců (EPSO) v Úř. věst. ES C 103 A ze dne 8. května 2007;

               —

               uložit Komisi, aby byla všechna oznámení určená k obsazení pracovních míst v evropské veřejné službě zveřejněna v úředních věstnících ve všech jazycích;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou téměř totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-156/07, Španělské království v. Komise (1).

      (1)  Úř. věst. C 140, 23.6.2007, s. 1.


title: Věc T-451/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2010 — Wind v. OHIM — Sanyang Industry (Wind) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Wind — Starší obrazová národní ochranná známka Wind — Relativní důvod zamítnutí — Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Neexistující podobnost výrobků a služeb“ )

text:
               5.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2010 — Wind v. OHIM — Sanyang Industry (Wind)
   (Věc T-451/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Wind - Starší obrazová národní ochranná známka Wind - Relativní důvod zamítnutí - Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neexistující podobnost výrobků a služeb)
   2011/C 38/27
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Harry Wind (Selfkant, Německo) (zástupce: J. Sroka, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Sanyang Industry Co., Ltd (Hsinchu, Taiwan)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. září 2009 (věc R 1470/2008-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Harrym Windem a společností Sanyang Industry Co., Ltd.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Harrymu Windovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 24, 30.1.2010.


title: Spojené věci T-77/10 a 78/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. února 2012 — Certmedica International v. OHIM — Lehning entreprise (L112) a Lehning entreprise v. OHIM — Certmedica International (L112) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství L112 — Starší francouzská slovní ochranná známka L.114 — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost výrobků — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 — Neexistence skutečného užívání starší ochranné známky — Článek 57 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 — Prohlášení částečné neplatnosti“ )

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/10

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. února 2012 — Certmedica International v. OHIM — Lehning entreprise (L112) a Lehning entreprise v. OHIM — Certmedica International (L112)
   (Spojené věci T-77/10 a 78/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství L112 - Starší francouzská slovní ochranná známka L.114 - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost výrobků - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neexistence skutečného užívání starší ochranné známky - Článek 57 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 - Prohlášení částečné neplatnosti)
   2012/C 109/21
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Certmedica International GmbH (Aschaffenburg, Německo) (zástupce: P. Pfortner, advokát) (věc T-77/10); Lehning entreprise (Sainte-Barbe, Francie) (zástupce: P. Demoly, advokát) (věc T-78/10)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Lehning entreprise (věc T-77/10) a Certmedica International GmbH (věc T-78/10)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. prosince 2009 (věc R 934/2009-2) týkajícího se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Lehning entreprise a Certmedica International GmbH.

      Výrok

               1.

               Ve věci T-77/10:

                           —

                           rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 9. prosince 2009 (věc R 934/2009-2) se zrušuje v rozsahu, v němž ruší zápis ochranné známky L112 pro „veterinární výrobky“;

                           —

                           žaloba se ve zbývající části zamítá;

                           —

                           Certmedica International GmbH a OHIM ponesou vlastní náklady řízení;

                           —

                           Lehning entreprise ponese náklady řízení vynaložené v rámci svého vedlejšího účastenství.

               2.

               Ve věci T-78/10:

                           —

                           žaloba se zamítá;

                           —

                           Lehning entreprise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené OHIM;

                           —

                           Certmedica International GmbH ponese náklady řízení vynaložené v rámci svého vedlejšího účastenství.

      (1)  Úř. věst. C 113, 1.5.2010.


title: Věc T-77/12: Usnesení Tribunálu ze dne 4. prosince 2012 — Wahl v. OHIM — Tenacta Group (bellissima)

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/69

         Usnesení Tribunálu ze dne 4. prosince 2012 — Wahl v. OHIM — Tenacta Group (bellissima)
   (Věc T-77/12) (1)

   2013/C 26/138
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 109, 14.4.2012.


title: Věc C-174/07: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Článek 10 ES — Směrnice 2006/112/ES — Šestá směrnice o DPH — Povinnosti ve vnitřním režimu — Kontroly zdanitelných plnění — Amnestie )

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/3

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-174/07) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Článek 10 ES - Směrnice 2006/112/ES - Šestá směrnice o DPH - Povinnosti ve vnitřním režimu - Kontroly zdanitelných plnění - Amnestie“)
   (2009/C 32/04)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Traversa a M. Afonso, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. M. Braguglia, zmocněnec a G. De Bellis, avvocato dello Stato)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 2 a 22 šesté směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) nahrazený od 1. ledna 2007 směrnicí Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) – Povinnosti v rámci vnitrostátního režimu – Vnitrostátní zákon, který se vzdává kontroly zdanitelných plnění uskutečněných v průběhu po sobě jdoucích daňových období
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že čl. 2 odst. 44 zákona č. 350 o ustanovení týkajících se tvorby ročního a víceletého státního rozpočtu (finanční zákon pro rok 2004) [legge n. 350, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2004)] ze dne 24. prosince 2003, rozšířila na rok 2002 daňovou amnestii stanovenou v článcích 8 a 9 zákona č. 289 o ustanovení týkajících se tvorby ročního a víceletého státního rozpočtu (finanční zákon pro rok 2003) [legge n. 289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)] ze dne 27. prosince 2002, a stanovila všeobecné a nediferencované vzdání se ověřování zdanitelných plnění uskutečněných během daňového období 2002, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 2 odst. 1 písm. a), c) a d) a článků 193 až 273 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, které od 1. ledna 2007 nahradily články 2 a 22 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, jakož i z článku 10 ES.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 140, 23.6.2007.


title: Věc C-267/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Republika Slovinsko

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/25

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Republika Slovinsko
   (Věc C-267/07) (1)

   (2008/C 92/50)

      Jednací jazyk: slovinština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 170, 21.7.2007.


title: Věc C-416/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso-Administrativo de Oviedo (Španělsko) dne 23. července 2013 — Mario Vital Pérez v. Ayuntamiento de Oviedo

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso-Administrativo de Oviedo (Španělsko) dne 23. července 2013 — Mario Vital Pérez v. Ayuntamiento de Oviedo
   (Věc C-416/13)
   2013/C 325/16
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado Contencioso-Administrativo de Oviedo

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Mario Vital Pérez

      Žalovaný: Ayuntamiento de Oviedo

      Předběžné otázky

   Brání čl. 2 odst. 2, čl. 4 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2000/78/ES (1) ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, a čl. 21 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (2) v rozsahu, v němž zakazují jakoukoli diskriminaci na základě věku, tomu, aby obecní výzva [k podávání přihlášek do výběrového řízení], která výslovně uplatňuje regionální zákon členského státu, stanovila pro přístup k pracovnímu místu příslušníka místní policie věkovou hranici 30 let?

      (1)  Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79

      (2)  Úř. věst. 2000, C 364, s. 1


title: Věc C-221/10 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. dubna 2012 — Artegodan GmbH v. Evropská komise, Spolková republika Německo ( „Kasační opravný prostředek — Článek 288 druhý pododstavec ES — Mimosmluvní odpovědnost Unie — Podmínky — Dostatečně závažné porušení právní normy přiznávající práva jednotlivcům — Rozhodnutí o zrušení registrací humánních léčivých přípravků obsahujících amfepramon“ )

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/3

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. dubna 2012 — Artegodan GmbH v. Evropská komise, Spolková republika Německo
   (Věc C-221/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Článek 288 druhý pododstavec ES - Mimosmluvní odpovědnost Unie - Podmínky - Dostatečně závažné porušení právní normy přiznávající práva jednotlivcům - Rozhodnutí o zrušení registrací humánních léčivých přípravků obsahujících amfepramon)
   2012/C 165/05
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Artegodan GmbH (zástupce: U. Reese, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky a M. Heller, zmocněnci), Spolková republika Německo

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) ze dne 3. března 2010, ve věci T-429/05, Artegodan v. Komise, kterým Tribunál zamítl žalobu na náhradu škody podanou na základě článku 235 ES a čl. 288 druhého pododstavce ES, směřující k náhradě škody údajně utrpěné žalobkyní z důvodu přijetí rozhodnutí Komise C(2000) 453 ze dne 9. března 2000 o zrušení registrací humánních léčivých přípravků obsahujících amfepramon — Porušení čl. 288 druhého pododstavce ES — Nesprávné posouzení kritérií týkajících se existence dostatečně závažného porušení unijního práva

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Artegodan GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 195, 17.7.2010.


title: Věc F-107/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. května 2016 – Glowacz-De-Chevilly v. Komise

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/49

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. května 2016 – Glowacz-De-Chevilly v. Komise
   (Věc F-107/14) (1)

   (2016/C 222/77)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 7, 12.1.2015, s. 53.


title: Věc C-444/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék (dříve Fővárosi Bíróság) (Maďarsko) dne 3. října 2012 — Hardimpex Kft. felszámolás alatt v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Föigazgatósága

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/55

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék (dříve Fővárosi Bíróság) (Maďarsko) dne 3. října 2012 — Hardimpex Kft. felszámolás alatt v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Föigazgatósága
   (Věc C-444/12)
   2013/C 225/102
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Fővárosi Törvényszék (anteriormente Fővárosi Bíróság)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Hardimpex Kft. felszámolás alatt

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Föigazgatósága
   Usnesením ze dne 16. května 2013 rozhodl Soudní dvůr (desátý senát) takto:

      Článek 168 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty je třeba vykládat tak, že brání tomu, aby daňový orgán členského státu zamítl nárok osoby povinné k dani na odpočet daně z přidané hodnoty splatné nebo odvedené za zboží, které jí bylo dodáno, od daně z přidané hodnoty dlužné touto osobou povinnou k dani z důvodu, že plnění, které předtím bylo součástí řetězce plnění, bylo z hlediska právní úpravy daně z přidané hodnoty protiprávní, nebo z důvodu, že dotyčná osoba povinná k dani neprověřila původ zboží uvedeného na faktuře vystavené jejím dodavatelem, aniž je právně dostačujícím způsobem prokázáno, že osoba povinná k dani o uvedené protiprávnosti věděla nebo musela vědět.


title: Věc C-523/15 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 7. července 2016 – Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG, Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Evropský trh s předpínací ocelí — Pokuty — Posouzení schopnosti zaplatit pokutu — Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 — Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci — Zohlednění skutečností, jež nastaly po přijetí sporného rozhodnutí — Zásady proporcionality a rovného zacházení — Právo na účinnou soudní ochranu“

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/15

         Usnesení Soudního dvora ze dne 7. července 2016 – Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG, Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG v. Evropská komise
   (Věc C-523/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh s předpínací ocelí - Pokuty - Posouzení schopnosti zaplatit pokutu - Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 - Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci - Zohlednění skutečností, jež nastaly po přijetí sporného rozhodnutí - Zásady proporcionality a rovného zacházení - Právo na účinnou soudní ochranu“)
   (2016/C 343/22)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG, Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (zástupce: C. Stadler, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: V. Bottka, H. Leupold a G. Meessen, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG, Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 389, 23.11.2015.


title: Věc T-61/11: Žaloba podaná dne 28. ledna 2011 — Vermop Salmon v. OHIM — Leifheit (Clean Twist)

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/25

         Žaloba podaná dne 28. ledna 2011 — Vermop Salmon v. OHIM — Leifheit (Clean Twist)
   (Věc T-61/11)
   2011/C 89/48
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vermop Salmon GmbH (Gilching, Německo) (zástupci: W. von der Osten-Sacken, O. Sude a M. Ring, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Leifheit AG (Nassau, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 19. listopadu 2010 ve věci R 671/2010-1;

               —

               určit, že ochranná známka Společenství č. 4892642 „Clean Twist“ je neplatná;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), aby nesl vlastní náklady řízení a nahradil náklady řízení žalobkyně;

               —

               pro případ, že by se Leifheit AG účastnila řízení jako vedlejší účastnice řízení, uložit jí náhradu vlastních nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „Clean Twist“ pro výrobky zařazené do třídy 21.

      Majitelka ochranné známky Společenství: Leifheit AG.

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Starší slovní ochranné známky „TWIX“ a „TWIXTER“ pro výrobky zařazené do tříd 9, 12, 21, 22 a 25. Porušení čl. 53 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1).

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 53 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009, protože mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-376/14: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court – Irsko) – C v. M „Řízení o předběžné otázce — Naléhavé řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Příslušnost a uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti — Nařízení (ES) č. 2201/2003 — Protiprávní zadržení — Obvyklé bydliště dítěte“

text:
               8.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 439/14

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court – Irsko) – C v. M
   (Věc C-376/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Naléhavé řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Příslušnost a uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti - Nařízení (ES) č. 2201/2003 - Protiprávní zadržení - Obvyklé bydliště dítěte“)
   (2014/C 439/21)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: C

      Žalovaná: M

      Výrok

               1)

               Článek 2 bod 11 a článek 11 nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 musí být vykládány v tom smyslu, že v případě, kdy k přemístění dítěte došlo v souladu s předběžně vykonatelným soudním rozhodnutím, které bylo následně zrušeno soudním rozhodnutím, jež stanovilo obvyklé bydliště dítěte v místě bydliště rodiče žijícího v členském státě původu, musí soud členského státu, do kterého bylo dítě přemístěno, rozhodující o žádosti o navrácení dítěte prostřednictvím posouzení všech konkrétních okolností daného případu ověřit, zda dítě mělo bezprostředně před údajným protiprávním zadržením obvyklé bydliště stále v členském státě původu. V rámci tohoto posouzení je třeba přihlédnout ke skutečnosti, že soudní rozhodnutí umožňující přemístění mohlo být vykonáno předběžně a že proti němu bylo podáno odvolání.

               2)

               Nařízení č. 2201/2003 musí být vykládáno v tom smyslu, že v případě, kdy k přemístění dítěte došlo v souladu s předběžně vykonatelným soudním rozhodnutím, které bylo následně zrušeno soudním rozhodnutím, jež stanovilo obvyklé bydliště dítěte v místě bydliště rodiče žijícího v členském státě původu, je nenavrácení dítěte do tohoto členského státu v návaznosti na toto druhé rozhodnutí protiprávní a uplatní se článek 11 tohoto nařízení, je-li konstatováno, že dítě mělo bezprostředně před zadržením obvyklé bydliště stále v uvedeném členském státě. Je-li naopak konstatováno, že dítě v tomto okamžiku již nemělo obvyklé bydliště v členském státě původu, je rozhodnutí o zamítnutí žádosti o navrácení založené na tomto ustanovení přijato, aniž je tím dotčeno použití pravidel týkajících se uznávání a výkonu rozhodnutí vydaných v některém členském státě stanovených v kapitole III téhož nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 351, 6.10.2014.


title: Věc T-749/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2016 – Chung-Yuan Chang v. EUIPO – BSH Hausgeräte (AROMA) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Mezinárodní zápis slovní ochranné známky AROMA s vyznačením Evropské unie — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               27.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2016 – Chung-Yuan Chang v. EUIPO – BSH Hausgeräte (AROMA)
   (Věc T-749/14) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Mezinárodní zápis slovní ochranné známky AROMA s vyznačením Evropské unie - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 232/17)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Peter Chung-Yuan Chang (San Diego, Kalifornie, Spojené státy) (zástupce: A. Sanz Bermell y Martínez, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Crawcour a A. Folliard Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: BSH Hausgeräte GmbH, původně BSH Bosch a Siemens Hausgeräte GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: S. Biagosch, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. září 2014 (věc R 1887/2013-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Peterem Chung-Yuanem Changem a společností Hausgeräte.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 4. září 2014 (věc R 1887/2013 4) se zrušuje.

               2.

               EUIPO a společnost BSH Hausgeräte GmbH ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Peterem Chung-Yuanem Changem.

      (1)  Úř. věst. C 14, 19.1.2015.


title: Věc C-283/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy dla Warszawy-Śródmieścia (Polská republika) dne 23. července 2009 — Artur Weryński v. Mediatel 4B Spółka

text:
               10.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 244/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy dla Warszawy-Śródmieścia (Polská republika) dne 23. července 2009 — Artur Weryński v. Mediatel 4B Spółka
   (Věc C-283/09)
   2009/C 244/03
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Rejonowy dla Warszawy-Śródmieścia

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Artur Weryński

      Žalovaná: Mediatel 4B Spółka

      Předběžné otázky

   Je na základě nařízení Rady (ES) č. 1206/2001 ze dne 28. května 2001 o spolupráci soudů členských států při dokazování v občanských nebo obchodních věcech (1) dožádaný soud oprávněn požádat dožadující soud o zálohu na náhradu nebo úhradu náhrady vyplácené svědkovi nebo musí být tato náhrada uhrazena z vlastních finančních zdrojů?

      (1)  Úř. věst. L 174, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 121.


title: Věc C-35/07: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 27. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2004/28/ES — Veterinární léčivé přípravky — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/18

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 27. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-35/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/28/ES - Veterinární léčivé přípravky - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2007/C 297/29)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Caeiros a B. Stromsky, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika (zástupci: L. Fernandes a F. Fraústo de Azevedo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ve stanovené lhůtě všech právních předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/28/ES ze dne 31. března 2004, kterou se mění směrnice 2001/82/ES o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků (Úř. věst. 136, s. 58; Zvl. vyd. 13/34, s. 286)
   Výrok

               1)

               Portugalská republika tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/28/ES ze dne 31. března 2004, kterou se mění směrnice 2001/82/ES o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení

      (1)  Úř. věst. C 56, 10.3.2007.


title: Věc T-144/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 9. září 2008 – Marcuccio v. Komise ( Veřejná služba — Sociální zabezpečení — Zamítnutí žádosti o 100 % proplacení některých lékařských výloh žalobce )

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/42

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 9. září 2008 – Marcuccio v. Komise
   (Věc T-144/08) (1)

   („Veřejná služba - Sociální zabezpečení - Zamítnutí žádosti o 100 % proplacení některých lékařských výloh žalobce“)
   (2008/C 285/78)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak zejména návrh na zrušení rozhodnutí, kterým se zamítá žádost žalobce o 100 % proplacení některých lékařských výloh, a jednak návrh na uložení Komisi zaplatit žalobci částku 89,56 eur jako doplnění proplacení lékařských výloh nebo jako odškodnění újmy
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení

      (1)  Úř. věst. C 235, 6.10.2007 (původně věc F-84/06).