title: Věc T-496/10: Žaloba podaná dne 7. října 2010 — Bank Mellat v. Rada

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/56

         Žaloba podaná dne 7. října 2010 — Bank Mellat v. Rada
   (Věc T-496/10)
   ()
   2010/C 328/86
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bank Mellat (Teherán, Írán) (zástupci: S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Anderson, QC a R. Blakeley, barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit bod 2 tabulky B přílohy k prováděcímu nařízení Rady (EU) č. 668/2010 (1) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               zrušit bod 4 tabulky B přílohy II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP (2) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V projednávaném případě se žalobkyně domáhá částečného zrušení prováděcího nařízení Rady č. 668/2010 a rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP v rozsahu, v němž bylo jméno žalobkyně zařazeno na seznam osob, subjektů a orgánů, na které se vztahuje zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů v souladu s tímto ustanovením.
   Tři žalobní důvody dovolávané žalobkyní jsou totožné nebo podobné s prvním, druhým a pátým žalobním důvodem dovolávaným ve věci T-492/10 Melli Bank v. Rada.

      (1)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 668/2010 ze dne 26. července 2010, kterým se provádí čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 423/2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2010 L 195, s. 25).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. 2010 L 195, s. 39).


title: Věc T-72/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2011 — Intermark v. OHIM — Natex International (NATY'S) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství NATY’S — Starší obrazová ochranná známka Společenství Naty — Relativní důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost výrobků — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Částečné zamítnutí námitek“ )

text:
               3.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2011 — Intermark v. OHIM — Natex International (NATY'S)
   (Věc T-72/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství NATY’S - Starší obrazová ochranná známka Společenství Naty - Relativní důvod zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost výrobků - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Částečné zamítnutí námitek)
   2011/C 355/31
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Intermark Srl (Stei, Rumunsko) (zástupce: Á. László, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Mannucci, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Natex International Trade SpA (Pioltello, Itálie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 2. prosince 2009 (věc R 953/2009-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Intermark Srl a Natex International Trade SpA..

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Intermark Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 113, 1.5.2010.


title: Věc C-656/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího soudu České republiky – Česká republika) – L v. M („Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Soudní spolupráce v občanských věcech – Příslušnost ve věcech rodičovské zodpovědnosti – Nařízení (ES) č. 2201/2003 – Článek 12 odst. 3 – Dítě nesezdaných rodičů – Prorogace příslušnosti – Neexistence jiné související projednávané věci – Přijetí příslušnosti – Napadení příslušnosti soudu ze strany účastníka řízení, který podal návrh na zahájení řízení k témuž soudu“)

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/8

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího soudu České republiky – Česká republika) – L v. M
      (Věc C-656/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Soudní spolupráce v občanských věcech - Příslušnost ve věcech rodičovské zodpovědnosti - Nařízení (ES) č. 2201/2003 - Článek 12 odst. 3 - Dítě nesezdaných rodičů - Prorogace příslušnosti - Neexistence jiné související projednávané věci - Přijetí příslušnosti - Napadení příslušnosti soudu ze strany účastníka řízení, který podal návrh na zahájení řízení k témuž soudu“)
      (2015/C 016/11)
      Jednací jazyk: čeština

         Předkládající soud

      Nejvyšší soud České republiky

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: L

         Žalovaný: M

         za přítomnosti: R, K

         Výrok

                  1)

                  Článek 12 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 musí být vykládán v tom smyslu, že pro účely řízení o rodičovské zodpovědnosti umožňuje založit příslušnost soudu členského státu, v němž dítě nemá obvyklé bydliště, i v případě, že u zvoleného soudu neprobíhá žádné jiné řízení.

                  2)

                  Článek 12 odst. 3 písm. b) nařízení č. 2201/2003 musí být vykládán v tom smyslu, že nelze mít za to, že příslušnost soudu, u něhož jeden z účastníků zahájil řízení ve věci rodičovské zodpovědnosti, „všechny strany řízení […] výslovně či jiným jednoznačným způsobem přijaly“ ve smyslu tohoto ustanovení, pokud žalovaný v tomto prvním řízení zahájí později u téhož soudu druhé řízení a při prvním úkonu, který mu náleží v rámci prvního řízení, namítá nepříslušnost tohoto soudu.

         (1)  Úř. věst. C 85, 22. 3. 2014.


title: Věc T-388/10: Žaloba podaná dne 6. září 2010 — Productos Derivados del Acero v. Komise

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/46

         Žaloba podaná dne 6. září 2010 — Productos Derivados del Acero v. Komise
   (Věc T-388/10)
   ()
   2010/C 301/73
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Productos Derivados del Acero, SA (Catarroja, Španělsko) (zástupci: M. B. Escuder Tella, J. Viciano Pastor a F. Palau Ramirez, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               Zrušit napadené rozhodnutí, neboť uplynula lhůta v délce 5 let stanovená pro promlčení uložení sankcí v článku 25 nařízení (ES) č. 1/2003.

               —

               Podpůrně, za předpokladu nevyhovění předchozímu návrhovému žádání, částečně zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém má za to, že společnost Productos Derivados del Acero, S.A. (PRODERAC) se účastnila dohod omezujících hospodářskou soutěž uvedených v daném rozhodnutí, a určit, že se uvedená společnost neúčastnila koluzních jednání, která jsou jí přičítána.

               —

               Podpůrně, za předpokladu nevyhovění předchozímu návrhovému žádání, částečně zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém snižuje pokutu uloženou společnosti Productos Derivados del Acero, S.A. (PRODERAC) pouze o 25 %, a určit, že daná společnost se osvobozuje od zaplacení pokuty na základě pokynů o ukládání pokut z roku 2006, neboť byla prokázána neexistence možnosti zaplatit.

               —

               Podpůrně, za předpokladu nevyhovění předchozímu návrhovému žádání, částečně zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém omezuje pokutu uloženou společnosti Productos Derivados del Acero, S.A. (PRODERAC) pouze o 25 %, a určit, že pokuta se snižuje o 75 %.

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutí napadené v tomto řízení je totéž rozhodnutí, jako ve věci T-385/10, ArcelorMittal Wire France a další v. Komise.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí následující žalobní důvody:

               1)

               Předběžný žalobní důvod: uplynutí promlčecí lhůty pro uložení sankcí. Uplatňuje v tomto ohledu, že možnost uložit sankce ve vztahu ke koluznímu jednání se promlčuje po uplynutí pěti let od posledního vyšetřovacího úkonu, a že od konečného data kartelu, dne 19. září 2002, a od oznámení námitek, dne 30. září 2008, nebyla promlčecí lhůta přerušena.

               2)

               Nesprávné uplatnění článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a judikatury soudů Společenství týkající se uvedených ustanovení, v rozsahu, v jakém:

                           —

                           Žalobkyně výslovně neprojevila vůli účastnit se dohod o jednání ve vzájemné shodě, přičemž uvedenou vůli nelze ani mlčky odvodit z jiných okolností.

                           —

                           Žalobkyně se jasně a veřejně distancovala od koluzních dohod v rozsahu, v jakém její účast na setkáních neovlivnila její obchodní jednání. V tomto ohledu je neprovádění koluzních dohod důkazem, že účast na setkáních neovlivnila jednání na trhu.

               3)

               Nesprávné uplatnění bodu 35 pokynů o ukládání pokut z roku 2006, přičemž podobně bylo nesprávně provedeno posouzení „vážných a nenapravitelných škod“ v kontextu prozatímních opatření.


title: Věc T-404/14: Žaloba podaná dne 6. června 2014 – Junited Autoglas Deutschland v. OHIM – United Vehicles (UNITED VEHICLEs)

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/46

         Žaloba podaná dne 6. června 2014 – Junited Autoglas Deutschland v. OHIM – United Vehicles (UNITED VEHICLEs)
   (Věc T-404/14)
   2014/C 292/57
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupce: C. Weil, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: United Vehicles GmbH (Mnichov, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 7. dubna 2014 ve věci R 859/2013-4,

               —

               vyhověl odvolání,

               —

               vyhověl námitkám založeným na starší ochranné známce Společenství č. 6 0 25  399,

               —

               zamítl přihlášku slovní ochranné známky „UNITED VEHICLEs“,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: United Vehicles GmbH

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „UNITED VEHICLEs“ pro služby zařazené do tříd 35, 36, 38 a 42 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0 3 30  041

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „Junited“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 1, 3, 7, 8, 9, 12, 14, 16, 17, 19, 21, 25, 26, 35, 36, 37 a 39 až 41

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/1

         2010/C 260/01
   Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 246, 11.9.2010

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 234, 28.8.2010

      Úř. věst. C 221, 14.8.2010

      Úř. věst. C 209, 31.7.2010

      Úř. věst. C 195, 17.7.2010

      Úř. věst. C 179, 3.7.2010

      Úř. věst. C 161, 19.6.2010

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc C-163/10: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. září 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Isernia — Itálie) — trestní řízení proti Aldu Patriciellovi ( Člen Evropského parlamentu — Protokol o výsadách a imunitách — Článek 8 — Trestní řízení vedené pro trestný čin křivého obvinění — Prohlášení učiněná mimo prostory Parlamentu — Pojem názor vyjádřený během výkonu parlamentní funkce — Imunita — Podmínky )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/11

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. září 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Isernia — Itálie) — trestní řízení proti Aldu Patriciellovi
   (Věc C-163/10) (1)

   (Člen Evropského parlamentu - Protokol o výsadách a imunitách - Článek 8 - Trestní řízení vedené pro trestný čin křivého obvinění - Prohlášení učiněná mimo prostory Parlamentu - Pojem „názor vyjádřený během výkonu parlamentní funkce“ - Imunita - Podmínky)
   2011/C 311/14
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Isernia

      Účastník původního trestního řízení

   Aldo Patriciello

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale di Isernia — Výklad článku 9 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství (Úř. věst. 1967, 152, s. 13) — Člen Evropského parlamentu obviněný z trestného činu křivého obvinění v důsledku křivého obvinění představitele pořádkových sil — Pojem názor vyjádřený během výkonu parlamentní funkce

      Výrok

   Článek 8 protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie, který je připojen ke Smlouvám o EU, FEU a ESAE, musí být vykládán v tom smyslu, že prohlášení učiněné evropským poslancem mimo Evropský parlament, které vedlo v členském státě jeho původu k trestnímu stíhání pro trestný čin křivého obvinění, představuje názor vyjádřený během výkonu parlamentní funkce, na který se vztahuje imunita podle tohoto ustanovení, pouze tehdy, pokud toto prohlášení odpovídá subjektivnímu posouzení, které má přímou a zřejmou spojitost s výkonem takové funkce. Určit, zda tyto podmínky jsou ve věci v původním řízení splněny, přísluší předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Věc C-115/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. března 2012 Francouzskou republikou proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. prosince 2011 ve věci T-488/10, Francie v. Komise

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/6

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. března 2012 Francouzskou republikou proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. prosince 2011 ve věci T-488/10, Francie v. Komise
   (Věc C-115/12 P)
   2012/C 138/10
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Francouzská republika (zástupci: E. Belliard, G. de Bergues a N. Rouam, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit v plném rozsahu rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 16. prosince 2011 ve věci T-488/10,

               —

               vydat konečné rozhodnutí ve sporu, a to zrušením rozhodnutí Komise C(2010) 5229 ze dne 28. července 2010 o zrušení části příspěvku z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) na základě jednotného programového dokumentu pro cíl 1 pro strukturální pomoc Společenství v regionu Martinik ve Francii, nebo vrátit věc Tribunálu.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že Komise neporušila čl. 2 odst. 1 směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce (1) tím, že daňové úlevy poskytnuté fyzickým osobám-společníkům veřejných obchodních společností, které investovaly do zakázky na stavební práce spočívající v rekonstrukci a rozšíření rekreačního střediska organizace Club Méditerranée-Les Boucaniers, kvalifikovala jako přímé subvence ve smyslu tohoto ustanovení.
   V první části tohoto důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že opatření spočívající v daňových úlevách mohou být kvalifikována jako subvence ve smyslu čl. 2 odst. 1 směrnice 93/37/EHS.
   Ve druhé části tohoto důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že daňová úleva je přímé povahy ve smyslu čl. 2 odst. 1 směrnice 93/37/CEE, jestliže byla poskytnuta konkrétně na základě dané zakázky na stavební práce, ačkoli nebyla poskytnuta ani investorovi, ani zhotoviteli, ani provozovateli nebo vlastníkovi předmětného zařízení.
   V rámci druhého důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když zkreslil obsah sporného rozhodnutí a když odůvodnění Komise nahradil vlastním odůvodněním. Podle francouzské vlády totiž Tribunál zkreslil obsah sporného rozhodnutí, když měl za to, že Komise při určování, zda zakázka na stavební práce spočívající v rekonstrukci a rozšíření rekreačního střediska organizace Club Méditerranée-Les Boucaniers spadá do působnosti čl. 2 odst. 2 směrnice 93/37/EHS, vycházela z celkového účelu tohoto rekreačního střediska, a nikoli z povahy prováděných staveních prací.
   V rámci třetího důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že Komise neporušila čl. 2 odst. 2 směrnice 93/37/EHS tím, že zakázku na stavební práce spočívající v rekonstrukci a rozšíření rekreačního střediska organizace Club Méditerranée-Les Boucaniers kvalifikovala jako zakázku na stavební práce týkající se zařízení určených pro sportovní a rekreační účely a pro využití volného času ve smyslu tohoto ustanovení.
   V první části tohoto důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že pojem „zařízení určená pro sportovní a rekreační účely a pro využití volného času“ podle čl. 2 odst. 2 směrnice 93/37/ES musí být vykládán široce, a to tak, že se nevztahuje jen na zařízení, jejichž účelem je uspokojovat tradiční potřeby veřejných korporací, tj. kolektivní potřeby uživatelů.
   Ve druhé části tohoto důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že pojem „zakázky na provedení stavebních prací“ ve smyslu článku 2 směrnice 93/37/EHS musí být vykládán nezávisle na pojmu „veřejné zakázky na stavební práce“ ve smyslu čl. 1 písm. a) této směrnice, a že tedy Komise neporušila čl. 2 odst. 2 směrnice 93/37/EHS tím, že zakázku na stavební práce v projednávané věci považovala za zakázku spadající do působnosti tohoto ustanovení, ačkoli podle francouzské vlády tato zakázka neměla pro zadavatele žádný přímý hospodářský význam.

      (1)  Úř. věst. L 199, s. 54; Zvl. vyd. 06/02, s. 163


title: Věc T-526/12: Usnesení Tribunálu ze dne 4. června 2014 – Axa Versicherung v. Komise „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Implicitní zamítnutí přístupu — Výslovné rozhodnutí přijaté po podání žaloby — Zánik právního zájmu na podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/29

         Usnesení Tribunálu ze dne 4. června 2014 – Axa Versicherung v. Komise
   (Věc T-526/12) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Implicitní zamítnutí přístupu - Výslovné rozhodnutí přijaté po podání žaloby - Zánik právního zájmu na podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2014/C 253/41
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Axa Versicherung AG (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupci: C. Bahr, S. Dethof a A. Malec, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: H. Krämer a F. Clotuche-Duvieusart, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žádost o zrušení implicitního odmítnutí Komise přiznat žalobkyni přístup ke správnímu spisu ve věci COMP/39.125 (autosklo).

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               O návrhu AGC Glass Europe SA, AGC Automotive Europe SA a AGC Glass Germany GmbH na vstup do řízení jako vedlejších účastnic není třeba rozhodnout.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené AXA Versicherung AG.

               4)

               AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe a AGC Glass Germany ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32, 2.2.2013.


title: Věc C-581/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. listopadu 2013 Intra-Presse proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věci T-448/11, Golden Balls Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. listopadu 2013 Intra-Presse proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věci T-448/11, Golden Balls Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-581/13 P)
   2014/C 24/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Intra-Presse (zástupci: P. Péters, advocaat, T. de Haan, avocat, M. Laborde, avocate)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Golden Balls Ltd

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu Evropské Unie ze dne 16. září 2013 ve věci T-448/11;

               —

               vrátil věc zpět Tribunálu Evropské unie k rozhodnutí o žalobě podané Intra-Presse podle čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 (1);

               —

               o nákladech řízení rozhodl později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že napadený rozsudek musí být zrušen z následujících důvodů.
   Zaprvé Tribunál porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce při vymezení relevantní veřejnosti, při posouzení stupně pojmové podobnosti mezi ochrannými známkami přidáním požadavku „intelektuálního procesu překladu“, „započetí překladu“ nebo „předběžného překladu“ a opomněl vzít v úvahu dobré jméno starší ochranné známky pro služby spadající do třídy 41. Zadruhé Tribunál porušil čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce tím, že neprovedl globální posouzení a opomenul přezkoumat význam pověsti navrhovatelčiny starší ochranné známky a existenci případné souvislosti.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc C-328/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajský súd v Prešove Slovesnko) dne 4. července 2014 – CD Consulting s. r. o. v. Anna Pančurová a další

text:
               6.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 351/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajský súd v Prešove Slovesnko) dne 4. července 2014 – CD Consulting s. r. o. v. Anna Pančurová a další
   (Věc C-328/14)
   2014/C 351/03
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Krajský súd v Prešove

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: CD Consulting s. r. o.

      Žalovaná: Anna Pančurová a další

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS (1) ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách a článek 4 směrnice Rady 87/102/EHS (2) ze dne 22. prosince 1986 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se spotřebitelského úvěru vykládán tak, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je úprava ve věci v původním řízení, která vnitrostátnímu soudu rozhodujícímu o právech z indosované směnky v zásadě v žádné fázi řízení neumožňuje ex offo přezkoumat smlouvu, právní vztah či případně zneužívající povahu smluvní klauzule, ani případné porušení zákona upravujícího důsledky neuvedení RPSN ve smlouvě o spotřebitelském úvěru, z níž směnka vznikla?

      (1)  Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/002, s. 228.

      (2)  Úř. věst. L 42, s. 48; Zvl. vyd. 15/001, s. 326.


title: Věc C-530/12 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. března 2014 – Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) v. National Lottery Commission „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 52 odst. 2 písm. c) — Návrh na prohlášení neplatnosti založený na starším autorském právu nabytém na základě vnitrostátního práva — Použití vnitrostátního práva OHIM — Úloha unijního soudu“

text:
               19.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. března 2014 – Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) v. National Lottery Commission
   (Věc C-530/12 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 52 odst. 2 písm. c) - Návrh na prohlášení neplatnosti založený na starším autorském právu nabytém na základě vnitrostátního práva - Použití vnitrostátního práva OHIM - Úloha unijního soudu“)
   2014/C 151/03
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: P. Bullock a F. Mattina, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: National Lottery Commission (zástupci: R. Cardas, Advocate, B. Brandreth, Barrister)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 13. září 2012 – National Lottery Commission v. OHIM (T 404/10), kterým Tribunál zrušil rozhodnutí R 1028/2009-1 prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 9. června 2010, kterým bylo zamítnuto odvolání podané proti rozhodnutí zrušovacího oddělení, kterým bylo vyhověno návrhu na prohlášení neplatnosti předloženému společností Mediatek Italia a Giuseppem De Grégoriem – Obrazová ochranná známka Společenství vyobrazující ruku se dvěma překříženými prsty a usmívající se tváří – Článek 53 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 – Existence staršího autorského práva chráněného vnitrostátním právem – Důkazní břemeno – Použití vnitrostátního práva OHIM

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 13. září 2012, National Lottery Commission v. OHIM – Mediatek Italia a De Gregorio (Vyobrazení ruky) (T-404/10), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací Tribunálu Evropské unie k rozhodnutí o opodstatněnosti žaloby.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013.


               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/5

         Složení přísahy nového člena Soudu pro veřejnou službu
   2009/C 267/10
   Pí Rofes i Pujol, která byla jmenována soudcem Soudu pro veřejnou službu Evropské unie rozhodnutím Rady Evropské unie ze dne 9. června 2009 (1) na období od 1. září 2009 do 31. srpna 2015, složila dne 6. října 2009 přísahu před Soudním dvorem.

      (1)  Úř. věst. L 156, 19.6.2009, s. 56.


title: Věc C-334/10: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — X v. Staatssecretaris van Financiën ( „Šestá směrnice o DPH — Článek 6 odst. 2 první pododstavec písm. a) a písm. b), čl. 11 část A odst. 1 písm. c) a čl. 17 odst. 2 — Část investičního majetku, který tvoří součást aktiv podniku — Přechodné užívání pro soukromé účely — Trvalá přestavba uvedeného majetku — Placení DPH v souvislosti s trvalou přestavbou — Nárok na odpočet“ )

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — X v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-334/10) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Článek 6 odst. 2 první pododstavec písm. a) a písm. b), čl. 11 část A odst. 1 písm. c) a čl. 17 odst. 2 - Část investičního majetku, který tvoří součást aktiv podniku - Přechodné užívání pro soukromé účely - Trvalá přestavba uvedeného majetku - Placení DPH v souvislosti s trvalou přestavbou - Nárok na odpočet)
   2012/C 295/04
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: X

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad čl. 6 odst. 2 prvního pododstavce písm. a) a písm. b), čl. 11 části A odst. 1 písm. c) a čl. 17 odst. 2 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Odpočet daně zaplacené na vstupu — Osoba povinná k dani, která část investičního majetku patřícího k jejímu podniku přechodně používala pro soukromé účely a která za tímto účelem provedla trvalou přestavbu této části majetku — Nárok na odpočet DPH zaplacené v souvislosti s trvalou přestavbou

      Výrok

   Článek 6 odst. 2 první pododstavec písm. a) a písm. b), čl. 11 část A odst. 1 písm. c) a čl. 17 odst. 2 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995 musejí být vykládány v tom smyslu, že jednak osobě povinné k dani, která část investičního majetku tvořícího součást aktiv jejího podniku přechodně užívá pro soukromé účely, přísluší podle uvedených ustanovení nárok na odpočet daně z přidané hodnoty odvedené na vstupu z výdajů vynaložených na trvalou přestavbu tohoto majetku, i když byla tato přestavba provedena za účelem takového přechodného užívání pro soukromé účely, a jednak tento nárok na odpočet daně existuje bez ohledu na to, zda byla osobě povinné k dani při pořízení investičního majetku, na kterém byla provedena přestavba, vyúčtována daň z přidané hodnoty a zda již osoba povinná k dani provedla její odpočet.

      (1)  Úř. věst. C 246, 11.9.2010.


title: Věc T-373/12: Žaloba podaná dne 20. srpna 2012 — REWE-Zentral v. OHIM (PRO PLANET)

text:
               20.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/14

         Žaloba podaná dne 20. srpna 2012 — REWE-Zentral v. OHIM (PRO PLANET)
   (Věc T-373/12)
   2012/C 319/27
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: REWE-Zentral AG (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupci: M. Kinkeldey a A Bognár, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Planet GDZ AG (Tagelswangen, Švýcarsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 14. června 2012 ve věci R 1350/2011-1

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní prvek „PRO PLANET“, pro výrobky zařazené do tříd 6, 17 a 19

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Planet GDZ AG

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Mezinárodní zápis slovní ochranné známky pro výrobky zařazené do tříd 6 a 19

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-202/06: Žaloba podaná dne 31. července 2006 – Select Appointments v. OHIM – Manpower (TELESELECT)

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/50

         Žaloba podaná dne 31. července 2006 – Select Appointments v. OHIM – Manpower (TELESELECT)
   (Věc T-202/06)
   (2006/C 224/105)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Select Appointments (Holdings) Ltd. (St Albans, Spojené království) (zástupci: G.R. Fernando, C.J. Leech, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastníce řízení před odvolacím senátem: Manpower Inc. (Milwaukee, Spojené státy americké)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí odvolacího senátu OHIM ze dne 18. května 2006 povolující zápis přihlášky č. 1 030 980 a zamítající námitky č. B 303 158;

               —

               zamítnout přihlášku; a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Manpower Inc.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „TELESELECT“ pro služby ve třídách 35 a 41 (služby v hodnocení a cvičení v oblasti obsluhy telefonních hovorů)

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Select Appointments (Holdings)

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka Společenství „SELECT“ pro služby ve třídách 35 a 41 – přihláška č. 2 111 367 (zprostředkovatelny práce, poradenství, informace o pracovních příležitostech,, reklama a služby v oblasti personalistiky)

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94 vzhledem k tomu, že podle žalobkyně nebezpečí záměny byť jen na části území Evropského společenství odůvodnilo zamítnutí zápisu napadené ochranné známky. S ohledem na to, že průměrní spotřebitelé nemusí nutně hovořit anglicky, pojem „SELECT“ obsažený ve slovní ochranné známce by pro ně neměl žádný zvláštní význam.
   Krom toho žalobkyně tvrdí, že hodnotící služby poskytované napadenou ochrannou známkou jsou obsaženy v širších službách zprostředkování práce, pokrytých vlastní ochrannou známkou Společenství.


title: Věc T-686/13: Žaloba podaná dne 17. prosince 2013 — Unibail Management v. OHIM (Vyobrazení dvou čar a čtyři hvězd)

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/42

         Žaloba podaná dne 17. prosince 2013 — Unibail Management v. OHIM (Vyobrazení dvou čar a čtyři hvězd)
   (Věc T-686/13)
   2014/C 52/80
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Unibail Management (Paříž, Francie) (zástupci: L. Bénard, A. Rudoni, O. Klimis, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               částečně zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. září 2013 ve věci R 300/2013-2 v rozsahu, v němž jím byl zamítnut zápis ochranné známky Společenství č. 10 940 161 pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 35, 36, 38, 41 a 42;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka představovaná čtyřmi hvězdami s pěti hroty umístěnými mezi dvěma horizontálními čarami pro výrobky a služby ve třídách 16, 35, 36, 38, 39, 41, 42 a 43 — přihláška ochranné známky Společenství č. 10 940 161

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 75 první větou nařízení (ES) č. 207/2009.


title: Věc T-464/12 P (R): Kasační opravný prostředek podaný dne 15. října 2012 Luigim Marcucciem proti usnesení vydanému dne 3. srpna 2012 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-57/12 R, Marcuccio v. Komise

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/32

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. října 2012 Luigim Marcucciem proti usnesení vydanému dne 3. srpna 2012 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-57/12 R, Marcuccio v. Komise
   (Věc T-464/12 P (R))
   2012/C 379/53
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené usnesení v plném rozsahu a bez výjimky.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Projednávaný kasační opravný prostředek směřuje proti rozhodnutí předsedy Soudu pro veřejnou službu ze dne 3. srpna 2012, kterým byl zamítnut návrh na odklad vykonatelnosti zaprvé rozhodnutí Komise, kterým byl zamítnut jeho návrh na zaplacení částky 1 661 eur, jež byla podle jeho názoru neoprávněně odečtena od jeho příspěvku v invaliditě a zadruhé implicitního rozhodnutí Komise o zamítnutí stížnosti a zatřetí jakéhokoliv rozhodnutí, na jehož základě Komise odečetla částku 1 661 eur od jeho příspěvku v invaliditě za červen, červenec, srpen a září 2011.
   Na podporu svých tvrzení žalobce uplatňuje dva důvody kasačního opravného prostředku.

               —

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z absolutního nedostatku odůvodnění napadeného usnesení, zkreslení skutkových okolností, zjevné nelogičnosti, nepřiměřenosti, svévolnosti a zjevně nesprávného posouzení obsaženého v odůvodnění, zejména co se týče bodů 22 a 28 uvedeného usnesení.

               —

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného, zkresleného a nepřiměřeného výkladu, jakož i ze zjevného porušení článku 86 jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu, pokud jde o uložení povinnosti „zaplatit Soudu pro veřejnou službu částku 1 000 eur“.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 7. řijna 2004 ve věci C-247/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia): Sintesi SpA proti Autorità per la Vigilanza sui Lavori Pubblici (Směrnice 93/37/EHS — Veřejné zakázky na stavební práce — Zadávání zakázek — Právo zadavatele zvolit si mezi kritériem nejnižší ceny a kritériem ekonomicky nejvýhodnější nabídky)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/8

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 7. řijna 2004
   ve věci C-247/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia): Sintesi SpA proti Autorità per la Vigilanza sui Lavori Pubblici (1)

   (Směrnice 93/37/EHS - Veřejné zakázky na stavební práce - Zadávání zakázek - Právo zadavatele zvolit si mezi kritériem nejnižší ceny a kritériem ekonomicky nejvýhodnější nabídky)
   (2004/C 300/15)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci 247/02, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia (Itálie) ze dne 26. července 2002, které došlo Soudnímu dvoru dne 8. července 2002, v řízení mezi Sintesi SpA proti Autorita per la Vigilanza sui Lavori Pubblici, za přítomnosti Ingg. Provera e Carrassi SpA, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, J.-P. Puissochet, a R. Schintgen (zpravodaj), F. Macken a N. Colneric, soudci, generální advokát: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Azarmendi, vrchní rada, vydal dne 7. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Čl. 30 odst. 1 směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993, o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která při zadávání veřejných zakázek na stavební práce na základě otevřeného nebo omezeného zadávacího řízení abstraktně a obecně předepisuje zadavatelům používat pouze kritérium nejnižší ceny.

      (1)  Úř. věst. C 202, 24.8.2002.


title: Věc C-47/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 6. února 2015 – Sélin Affum (provdaná Amissah) v. Préfet du Pas de Calais, Procureur général de la Cour d'appel de Douai

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 6. února 2015 – Sélin Affum (provdaná Amissah) v. Préfet du Pas de Calais, Procureur général de la Cour d'appel de Douai
   (Věc C-47/15)
   (2015/C 118/24)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sélin Affum (provdaná Amissah)

      Žalovaní: Préfet du Pas de Calais, Procureur général de la Cour d'appel de Douai

      Předběžné otázky

               1)

               Musí se čl. 3 odst. 2 směrnice 2008/115/ES (1) vykládat v tom smyslu, že státní příslušník třetí země pobývá neoprávněně na území členského státu a na základě čl. 2 odst. 1 směrnice se proto na něj vztahuje působnost této směrnice, pokud tento cizí státní příslušník daným územím pouze projíždí jakožto cestující v autobusu jedoucím přes území tohoto členského státu z jiného členského státu, který je součástí schengenského prostoru, do dalšího členského státu?

               2)

               Musí se čl. 6 odst. 3 této směrnice vykládat v tom smyslu, že tato směrnice nebrání vnitrostátní právní úpravě, která za neoprávněný vstup státního příslušníka třetí země ukládá trest odnětí svobody, pokud je tento cizí státní příslušník způsobilý k převzetí jiným členským státem na základě dohody nebo ujednání uzavřených s posledně jmenovaným členským státem před vstupem této směrnice v platnost?

               3)

               Podle toho, jakým způsobem bude zodpovězena předchozí otázka, musí se tato směrnice vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která za neoprávněný vstup státního příslušníka třetí země ukládá trest odnětí svobody, a to za stejných podmínek, jaké uvedl Soudní dvůr Evropské unie v rozsudku ze dne 6. prosince 2011, Achughbabian (C-329/11) (2), v souvislosti s neoprávněným pobytem a které ukládají, aby vůči danému cizinci nebyla předem uplatněna donucovací opatření podle článku 8 směrnice 2008/115/ES a stanovují určitou dobu trvání jeho zajištění?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (Úř. věst. L 348, s. 98).

      (2)  EU:C:2011:807


title: Věc T-465/07: Žaloba podaná dne 20. prosince 2007 – Salej a Technologie Buczek v. Komise

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/41

         Žaloba podaná dne 20. prosince 2007 – Salej a Technologie Buczek v. Komise
   (Věc T-465/07)
   (2008/C 64/66)
   Jednací jazyk: polština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Emilian Salej, správce konkurzní podstaty Technologie Buczek S.A. (Sosnowiec, Polsko), a Technologie Buczek S.A. (Sosnowiec, Polsko) (zástupce: D. Szlachetko-Reiter, advokátka)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit článek 1 a čl. 3 odst. 1 a čl. 3 odst. 3 rozhodnutí Komise ze dne 23. října 2007 o státní podpoře č. C 23/2006 (ex NN 35/2006), kterou Polsko poskytlo výrobci oceli Technologie Buczek Group;

               —

               zrušit články 4 a 5 rozhodnutí Komise ze dne 23. října 2007 o státní podpoře č. C 23/2006 (ex NN 35/2006), kterou Polsko poskytlo výrobci oceli Technologie Buczek Group, v rozsahu, ve kterém se týkají vrácení podpory uvedené v článku 1 rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby žalobci uplatňují žalobní důvody shodné s žalobními důvody uvedenými žalobkyní ve věci T-440/07 (1), Huta Buczek v. Komise.

      (1)  Úř. věst. C 22, 26.1.2008.


title: Věc F-86/07: Žaloba podaná dne 25. srpna 2007 – Marcuccio v. Komise

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/44

         Žaloba podaná dne 25. srpna 2007 – Marcuccio v. Komise
   (Věc F-86/07)
   (2007/C 247/72)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí (dále jen „sporné rozhodnutí“), v jakékoliv formě, kterým Komise zamítla žádost žalobce zaslanou dne 10. července 2006 orgánu oprávněnému ke jmenování týkající se náhrady škody, jak ve formě uvedení do předešlého stavu, tak ve formě finančního odškodnění, která mu vznikla z důvodu protiprávních postupů a aktů, a zejména psychického obtěžování ze strany zaměstnanců Komise během období, v němž byl žalobce přidělen k zastoupení Komise v Angole;

               —

               zrušit případně sdělení ze dne 9. října 2006 pod č. PMO.3/MLP/mc D(2006) 9277;

               —

               zrušit případně sdělení ze dne 23. dubna 2007 pod ref. č. ADMINB.2/MB/ade D(2007) 8725, kterým se zamítá stížnost ze dne 27. prosince 2006 podaná žalobcem proti spornému rozhodnutí a sdělení ze dne 9. října 2006;

               —

               zrušit případně sdělení ze dne 27. září 2005 pod ref. č. ADMIN/IDOC/GC/eh D(2005) 22005;

               —

               ověřit, že akty a postupy dotčené v žádosti podané žalobcem dne 10. července 2006 odpovídají skutečnosti a prohlásit je případně za protiprávní nebo podpůrně uložit žalované neodkladně provést šetření;

               —

               uložit žalované sdělit žalobci neprodleně a písemně výsledky uvedeného šetření a odpovídajícím způsobem je zveřejnit, jakož i zaručit přístup k nim veřejnosti;

               —

               uložit žalované bezodkladně zničit originály a všechny kopie archivovaného sdělení ze dne 14. srpna 2001 nazvaného „Profesní chování Luigiho Marcuccia, ekonomického poradce v delegaci v Angole“ a informovat písemně žalobce o jeho zničení;

               —

               uložit žalované zaplatit žalobci částku ve výši 1 520 000 eur nebo jakoukoliv vyšší nebo nižší částku, kterou Soud bude považovat za spravedlivou, jako náhradu škody vzniklé do dne podání projednávané žaloby;

               —

               uložit žalované zaplatit žalobci za každý den následující po podání projednávané žaloby až do úplného vykonání rozsudku částku 1 000 eur, nebo jakoukoliv vyšší nebo nižší částku, kterou Soud pro veřejnou službu bude považovat za spravedlivou, která musí být zaplacena k prvnímu dni každého měsíce za předcházející měsíc jako náhrada škody, která žalobci vznikne ode dne následujícího po dni podání projednávané žaloby až do dne vykonání rozsudku;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce na podporu svých argumentů uplatňuje tři následující žalobní důvody: 1) absolutní nedostatek odůvodnění, nelogičnost, nesouvislost, nepřiměřenost, zmatek a předstírané důvody uváděné Komisí; 2) závažné a zjevné porušení zákona; 3) porušení povinnosti řádné péče a řádného úředního postupu.


title: Věc T-676/14: Žaloba podaná dne 22. září 2014 – Španělsko v. Komise

text:
               3.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 388/25

         Žaloba podaná dne 22. září 2014 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-676/14)
   2014/C 388/31
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: A. Rubio González, Abogado del státu)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí C (2014) 4856 final ze dne 11. července 2014 o zahájení šetření v souvislosti se zkreslováním statistik ve Španělsku podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1173/2011 o účinném prosazování rozpočtového dohledu v eurozóně, a

               —

               uložil žalovanému orgánu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod, vycházející z porušení zásady právní jistoty a zásady zákazu zpětné účinnosti předpisů

                           —

                           V této souvislosti žalobce tvrdí, že když se zásada legality a zásada zákazu zpětné účinnosti předpisů použije na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1173/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o účinném prosazování rozpočtového dohledu v eurozóně (Úř. věst. L 306, s. 1) a na rozhodnutí 2012/678/EU, brání to posuzování skutečností nastalých před 13. prosincem 2011, kdy za projednávané skutečnosti nemohla být uložena sankce. Jediné údaje, za které by mohla být uložena sankce, jsou údaje oznámené v dubnu 2012. Vyšetřované období by totiž mělo být omezeno na údaje obsažené v oznámeních předkládaných od roku 2012.

                     Vyšetřované období by mělo být omezeno na údaje obsažené v oznámeních předkládaných od roku 2012, týká-li se skutečností nastalých od prosince 2011, kdy výše uvedené nařízení vstoupilo v platnost. Pro zahájení postupů šetření skutků nastalých před 13. prosincem 2011 tudíž neexistuje právní základ.

               2.

               Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 8 odst. 3 výše uvedeného nařízení

                           —

                           V této souvislosti žalobce tvrdí, že neexistují pádné indicie o existenci skutků, které by představovaly zkreslení údajů o schodku financí a dluhu. Postup španělských orgánů představuje jasně a náležitě vysvětlenou revizi uvedených údajů.

               3.

               Třetí žalobní důvod, vycházející z porušení práva Španělského království na obhajobu

                           —

                           V této souvislosti žalobce tvrdí, že provedené šetření bylo skrytým šetřením probíhajícím mimo stanovený postup a na úkor práva Španělska na obhajobu.


title: Věc C-406/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 27. března 2013 — Evropská komise v. Republika Slovinsko

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/58

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 27. března 2013 — Evropská komise v. Republika Slovinsko
   (Věc C-406/12) (1)

   2013/C 225/120
   Jednací jazyk: slovinština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 331, 27.10.2012.


title: Věc T-233/09: Žaloba podaná dne 12. června 2009 — Access Info Europe v. Rada

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/40

         Žaloba podaná dne 12. června 2009 — Access Info Europe v. Rada
   (Věc T-233/09)
   2009/C 205/75
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Access Info Europe (Madrid, Španělsko) (zástupci: O. Brouwer a J. Blockx, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v souladu s článkem 87 jednacího řádu Soudu prvního stupně, včetně nákladů vedlejších účastníků řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhá podle nařízení (ES) č. 1049/2001 (1) zrušení rozhodnutí Rady, kterým zamítla plný přístup k dokumentu č. 16338/08, zprávě generálního sekretariátu Pracovní skupině pro informace, která se týká návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise. Rada žalobkyni údajně poskytla pouze upravenou verzi tohoto dokumentu, která nezahrnovala části, jež umožňují identifikaci delegací, které podávají návrhy na změny.
   Žalobkyně tvrdí, že sporné rozhodnutí by mělo být zrušeno z následujících důvodů:
   Zaprvé uvádí, že Rada porušila čl. 4 odst. 3 první pododstavec nařízení (ES) č. 1049/2001 tím, že

               a)

               neprokázala, jak by zpřístupnění jmen delegací vážně ohrozilo rozhodovací proces orgánu;

               b)

               neodůvodnila riziko, že stanoviska delegací by již nebyla předkládána písemně, ani jak by to vážně ohrozilo rozhodovací proces orgánu; a tím

               c)

               nezohlednila nadřazený veřejný zájem na zveřejnění totožnosti vnitrostátních delegací.

         Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Rada porušila povinnost uvést odůvodnění, jak je vyžadováno v článku 253 ES a v čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1049/2001.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001 L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. prosince 2004 ve věci C-309/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Stuttgart): Radlberger Getränkegesellschaft mbH & Co. a S. Spitz KG proti Spolkové zemi Bádensko-Württembersko (Životní prostředí — Volný pohyb zboží — Obaly a obalové odpady — Směrnice 94/62/ES — Povinnosti zálohování a zpětného odběru obalů na jedno použití v závislosti na celkovém procentu opakovaně použitelných obalů)

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 14. prosince 2004
   ve věci C-309/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Stuttgart): Radlberger Getränkegesellschaft mbH & Co. a S. Spitz KG proti Spolkové zemi Bádensko-Württembersko (1)

   (Životní prostředí - Volný pohyb zboží - Obaly a obalové odpady - Směrnice 94/62/ES - Povinnosti zálohování a zpětného odběru obalů na jedno použití v závislosti na celkovém procentu opakovaně použitelných obalů)
   (2005/C 45/05)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-309/02, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Verwaltungsgericht Stuttgart (Německo) ze dne 21. srpna 2002, došlým Soudnímu dvoru dne 29. srpna 2002, v řízení Radlberger Getränkegesellschaft mbH & Co., S. Spitz KG proti Spolkové zemi Bádensko-Württembersko, Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann a K. Lenaerts (zpravodaj), předsedové senátu, C. Gulmann, J.-P. Puissochet a R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr a J. N. Cunha Rodrigues, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 14. prosince 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Článek 1 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES ze dne 20. prosince 1994 o obalech a obalových odpadech nebrání tomu, aby členské státy zavedly opatření směřující k podpoře systémů opakovaného použití obalů.

               2)

               Článek 7 směrnice 94/62, i když nepřiznává dotyčným výrobcům a distributorům právo pokračovat v účasti v zavedeném systému nakládání s obalovými odpady, brání nahrazení hromadného systému sběru takových odpadů systémem zálohování a individuálního zpětného odběru, pokud nový systém není způsobilý dosáhnout cílů uvedené směrnice nebo pokud se přechod na tento nový systém neuskuteční bez přerušení a je ohrožena možnost hospodářských subjektů dotyčných odvětví skutečně se účastnit nového systému od jeho vstupu v platnost.

               3)

               Článek 28 ES brání takové vnitrostátní právní úpravě, jaká je obsažena v čl. 8 odst. 1 a čl. 9 odst. 2 Verordnung über die Vermeidung und Verwertung von Verpackungsabfällen (nařízení o prevenci vzniku obalových odpadů a o jejich využití), která zavádí nahrazení hromadného systému sběru obalů systémem zálohování a individuálního zpětného odběru, aniž by dotyčným výrobcům a distributorům byla poskytnuta přiměřená přechodná lhůta k přizpůsobení a aniž by bylo zajištěno, že se v okamžiku změny systému nakládání s obalovými odpady budou moci skutečně účastnit fungujícího systému.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.11.2002.


title: Věc T-58/09: Usnesení Tribunálu ze dne 2. září 2010 — Schemaventotto v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Spojování podniků — Upuštění od zamýšleného spojení podniků — Rozhodnutí o ukončení řízení zahájeného na základě čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 139/2004 — Akt, který nelze napadnout žalobou — Nepřípustnost“ )

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/41

      Usnesení Tribunálu ze dne 2. září 2010 — Schemaventotto v. Komise
      (Věc T-58/09) (1)

      (Žaloba na neplatnost - Spojování podniků - Upuštění od zamýšleného spojení podniků - Rozhodnutí o ukončení řízení zahájeného na základě čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 139/2004 - Akt, který nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost)
      (2010/C 288/78)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Schemaventotto SpA (Milán, Itálie) (zástupci: M. Siragusa, G. Scassellati Sforzolini, G. Rizza a M. Piergiovanni, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci a É. Gippini Fournier, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice řízení podporující žalobkyni: Abertis Infraestructuras, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupci: M. Roca Junyent a P. Callol García, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení jednoho nebo více rozhodnutí údajně obsažených v dopise Komise ze dne 13. srpna 2008, která se týkají řízení zahájeného na základě čl. 21 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 24, s. 1; Zvl.vyd. 08/03, s. 40), v rozsahu, v němž se týkají spojení mezi vedlejší účastnicí řízení a společností Autostrade SpA (věc COMP/M.4388 Abertis v. Autostrade)

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Společnost Schemaventotto Spa ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Společnost Abertis Infraestructuras, SA ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 82, 4.4.2009.


title: Věc T-294/16: Žaloba podaná dne 8. června 2016 – Kaane American International Tobacco v. EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT)

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/38

         Žaloba podaná dne 8. června 2016 – Kaane American International Tobacco v. EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT)
   (Věc T-294/16)
   (2016/C 279/53)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Spojené arabské emiráty) (zástupci: G. Hinarejos Mulliez, I. Valdelomar, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Global Tobacco FZCO (Dubaj, Spojené arabské emiráty)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „GOLD MOUNT“ – ochranná známka Evropské unie č. 7 157 233

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. dubna 2016 ve věci R 1857/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               její žalobě vyhověl;

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               prohlásil, že je zápis obrazové ochranné známky Evropské unie č. 7 157 233„GOLD MOUNT“ platný pro všechny výrobky, na které se tato ochranná známka vztahuje;

               —

               uložil EUIPO (odvolacímu senátu) nebo podpůrně jinému účastníkovi řízení náhradu nákladů tohoto řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-460/12: Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2016 – Virgin Media v. Komise

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/35

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2016 – Virgin Media v. Komise
   (Věc T-460/12) (1)

   (2016/C 314/48)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 379, 8. 12. 2012.


title: Věc T-161/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2009 — Hoechst v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s kyselinou monochloroctovou — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES — Rozdělení trhu a stanovení cen — Přičitatelnost protiprávního chování — Pokuty — Proporcionalita — Spolupráce — Přitěžující okolnosti — Opakování protiprávního jednání — Přístup ke spisu — Zpráva úředníka pro slyšení — Příkaz k ukončení jednání )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/35

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2009 — Hoechst v. Komise
   (Věc T-161/05) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s kyselinou monochloroctovou - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Rozdělení trhu a stanovení cen - Přičitatelnost protiprávního chování - Pokuty - Proporcionalita - Spolupráce - Přitěžující okolnosti - Opakování protiprávního jednání - Přístup ke spisu - Zpráva úředníka pro slyšení - Příkaz k ukončení jednání“)
   2009/C 282/64
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Hoechst GmbH, dříve Hoechst AG (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupci: původně M. Klusmann a U. Itzen, poté M. Klusmann, U. Itzen a S. Thomas, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně A. Bouquet, F. Amato a M. Schneider, poté A. Bouquet a M. Kellerbauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   V prvé řadě návrh na zrušení článků 2 a 3 rozhodnutí Komise K (2004) 4876 v konečném znění, ze dne 19. ledna 2005 [v] řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-1/37.773 — MCAA), a podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni.

      Výrok rozsudku

               1)

               Pokuta uložená společnosti Hoechst AG v čl. 2 písm. b) rozhodnutí Komise K (2004) 4876 v konečném znění, ze dne 19. ledna 2005 [v] řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-1/37.773 — MCCA), se stanoví ve výši 66,627 milionu eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 25.6.2005.


title: Věc C-273/08: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 18. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/81/ES — Látky znečisťující ovzduší — Národní emisní stropy — Neoznámení programů pro snižování emisí, národních emisních inventur a prognóz pro rok 2010 )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/22

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 18. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-273/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/81/ES - Látky znečisťující ovzduší - Národní emisní stropy - Neoznámení programů pro snižování emisí, národních emisních inventur a prognóz pro rok 2010“)
   (2009/C 44/36)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: G. Rozet a A. Alcover San Pedro, zmocněnci)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nevypracování a neoznámení dokumentů předepsaných články 6, 7 a 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES ze dne 23. října 2001 o národních emisních stropech pro některé látky znečisťující ovzduší (Úř. věst. L 309, s. 22; Zvl. vyd. 15/06, s. 320) ve stanovených lhůtách
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že neoznámilo Komisi Evropských společenství ve stanovené lhůtě programy, inventury a prognózy pro rok 2010 týkající se postupného snižování emisí oxidu siřičitého (SO2), oxidů dusíku (NOx), těkavých organických sloučenin (VOC) a amoniaku (NH3), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES ze dne 23. října 2001 o národních emisních stropech pro některé látky znečisťující ovzduší.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 209, 15.8.2008.


title: Věc T-252/14: Žaloba podaná dne 14. dubna 2014 – Chemo Ibérica v. OHIM – Novartis (EXELTIS)

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/30

         Žaloba podaná dne 14. dubna 2014 – Chemo Ibérica v. OHIM – Novartis (EXELTIS)
   (Věc T-252/14)
   2014/C 253/44
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Chemo Ibérica, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: M. I. Escudero Pérez, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Novartis AG (Bazilej, Švýcarsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. února 2014 ve věci R 936/2013-4, a v důsledku toho povolil zápis ochranné známky Společenství č. 1 0 2 48  367„EXELTIS“ ve třídě 5 mezinárodní nomenklatury;

               —

               uložil žalovanému či spolužalovanému náhradu nákladu tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „EXELTIS“ pro výrobky zařazené do třídy 5 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0 2 48  367

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Novartis AG

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „EXELON“ pro výrobky zařazené do třídy 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí návrhu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-95/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 21. října 2008 – Aventis Pharma v. OHIM – Nycomed (Prazol) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství PRAZOL — Starší národní slovní ochranná známka PREZAL — Relativní důvody pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/31

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 21. října 2008 – Aventis Pharma v. OHIM – Nycomed (Prazol)
   (Věc T-95/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství PRAZOL - Starší národní slovní ochranná známka PREZAL - Relativní důvody pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 313/55)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aventis Pharma SA (Antony, Francie) (zástupce: R. Gilbey, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně S. Laitinen, poté Ó. Mondéjar Ortuño, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Nycomed GmbH, původně Altana Pharma AG (Kostnice, Německo) (zástupce: A. Ferchland, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. února 2007 (věc R 302/2005-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Altana Pharma AG a Aventis Pharma SA
   Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 8. února 2008 (věc R 302/2005-4) se zrušuje.

               2.

               OHIM ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Aventis Pharma SA.

               3.

               Nycomed GmbH ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


title: Věc C-660/13: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 28. července 2016 – Rada Evropské unie v. Evropská komise „Žaloba na neplatnost — Vnější vztahy Evropské unie — Přístup Švýcarské konfederace na vnitřní trh — Finanční příspěvek Švýcarské konfederace na hospodářskou a sociální soudržnost v rozšířené Unii — Memorandum o porozumění o finančním příspěvku Švýcarské konfederace určeném členským státům, které k Unii přistoupily v roce 2004 — Rozšíření Unie o Chorvatskou republiku — Dodatek k memorandu o porozumění týkající se finančního příspěvku Švýcarské konfederace ve prospěch Chorvatské republiky — Podpis dodatku jménem Unie Evropskou komisí bez předchozího schválení ze strany Rady Evropské unie — Pravomoc — Článek 13 odst. 2, čl. 16 odst. 1 a 6, jakož i čl. 17 odst. 1 SEU — Zásady svěření pravomocí, institucionální rovnováhy a loajální spolupráce“

text:
               26.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 350/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 28. července 2016 – Rada Evropské unie v. Evropská komise
   (Věc C-660/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Vnější vztahy Evropské unie - Přístup Švýcarské konfederace na vnitřní trh - Finanční příspěvek Švýcarské konfederace na hospodářskou a sociální soudržnost v rozšířené Unii - Memorandum o porozumění o finančním příspěvku Švýcarské konfederace určeném členským státům, které k Unii přistoupily v roce 2004 - Rozšíření Unie o Chorvatskou republiku - Dodatek k memorandu o porozumění týkající se finančního příspěvku Švýcarské konfederace ve prospěch Chorvatské republiky - Podpis dodatku jménem Unie Evropskou komisí bez předchozího schválení ze strany Rady Evropské unie - Pravomoc - Článek 13 odst. 2, čl. 16 odst. 1 a 6, jakož i čl. 17 odst. 1 SEU - Zásady svěření pravomocí, institucionální rovnováhy a loajální spolupráce“)
   (2016/C 350/02)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rada Evropské unie (zástupci: A. de Elera-San Miguel Hurtado, P. Mahnič a E. Finnegan, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Vláčil, E. Ruffer a M. Hedvábná, zmocněnci), Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a B. Beutler, zmocněnci), Řecká republika (zástupci: S. Chala a M. Tassopoulou, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, D. Colas, F. Fize a N. Rouam, zmocněnci), Litevská republika (zástupci: D. Kriaučiūnas a J. Nasutavičienė, zmocněnci), Maďarsko (zástupci: M. Fehér a G. Szima, zmocněnci), Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman, M. Gijzen a M. Noort, zmocněnci), Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec), Finská republika (zástupci: J. Heliskoski a H. Leppo, zmocněnci), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: J. Kraehling, C. Brodie, S. Behzadi-Spencer a E. Jenkinson, zmocněnci, ve spolupráci s J. Holmesem, barrister)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: S. Pardo Quintillán a T. Scharf, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí Komise C(2013) 6355 final ze dne 3. října 2013 o podpisu dodatku k memorandu o porozumění o finančním příspěvku Švýcarské konfederace se zrušuje.

               2)

               Účinky rozhodnutí Komise C(2013) 6355 final jsou zachovány do doby, než v přiměřené lhůtě nabude účinnosti nové rozhodnutí, které jej má nahradit.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

               4)

               Česká republika, Spolková republika Německo, Řecká republika, Francouzská republika, Litevská republika, Maďarsko, Nizozemské království, Polská republika, Finská republika a Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 45, 15. 2. 2014.


               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/1

         2011/C 13/01
   Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 346, 18.12.2010

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 328, 4.12.2010

      Úř. věst. C 317, 20.11.2010

      Úř. věst. C 301, 6.11.2010

      Úř. věst. C 288, 23.10.2010

      Úř. věst. C 274, 9.10.2010

      Úř. věst. C 260, 25.9.2010

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc C-469/08: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Belgické království ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2005/36/ES — Uznávání odborných kvalifikací — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/11

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-469/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2005/36/ES - Uznávání odborných kvalifikací - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   2009/C 205/19
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Støvlbæk a V. Peere, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království (zástupce: D. Haven, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí či nesdělení všech předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (Úř. věst. L 255, s. 22) ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací, porušilo Belgické království povinnosti, které mu vyplývají na základě této směrnice.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 10.1.2009.


title: Věc C-56/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Finanzgericht Düsseldorf ze dne  31. ledna 2006  ve věci Euro Tex Textilverwertung GmbH proti Hauptzollamt Duisburg

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Finanzgericht Düsseldorf ze dne 31. ledna 2006 ve věci Euro Tex Textilverwertung GmbH proti Hauptzollamt Duisburg
   (Věc C-56/06)
   (2006/C 86/23)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Finanzgericht Düsseldorf ze dne 31. ledna 2006 ve věci Euro Tex Textilverwertung GmbH proti Hauptzollamt Duisburg, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 2. února 2006, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Finanzgericht Düsseldorf žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Překračují v usnesení blíže objasněné třídící činnosti ty činnosti, které jsou zahrnuty v jednoduchém třídění podle čl. 7 odst. 1 písm. b) protokolu č. 4 o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce, ve znění rozhodnutí Rady přidružení mezi Evropským společenstvím a Polskou republikou č. 1/97 ze dne 30. června 1997 (1)?

      (1)  Úř. věst. L 221, s. 1.


title: Věc C-591/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. prosince 2012 společností Bimbo, SA proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 10. října 2012 ve věci T-569/10: Bimbo, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               23.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/6

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. prosince 2012 společností Bimbo, SA proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 10. října 2012 ve věci T-569/10: Bimbo, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-591/12 P)
   2013/C 55/09
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Bimbo, SA (zástupci: C. Prat, abogado, R. Ciullo, Barrister)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Panrico SA

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 10. října 2012 ve věci T-569/10;

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. října 2010 (věc R 838/2009-4), neboť porušuje čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1)

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek uvádí jediný důvod vycházející z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) neřízení č. 207/2009.
   Zejména uvádí, že se Tribunál:

               a)

               dopustil nesprávného právního posouzení, neboť prvku DOUGHNUTS přisoudil samostatnou rozlišovací roli pouze na základě toho, že údajně měl průměrnou rozlišovací roli a byl pro průměrného španělského spotřebitele zcela bezvýznamný, a v důsledku toho nebyl součástí jednotného celku nebo logické jednotky s prvkem BIMBO, a to aniž by Tribunál vysvětlil proč průměrná rozlišovací povaha prvku DOGHNUTS nebo nedostatek jeho významu automaticky přidělují uvedenému prvku samostatnou rozlišovací povahu ve vnímání relevantní veřejnosti; a

               b)

               dopustil nesprávného právního posouzení, neboť založil rozhodnutí, že existuje nebezpečí záměny v zásadě na předpokladu, že prvek DOUGHNUTS má samostatnou rozlišovací roli, aniž by zohlednil veškeré specifické faktory případu, zejména skutečnost, že první prvek složené ochranné známky byla ochranná známka, která má dobré jméno. Jinými slovy Tribunál vyložil doktrínu Medion tak, že konstatování samostatné rozlišovací role jednoho z prvků složené ochranné známky má v celkovém posouzení nebezpečí záměny za následek zbytnost analýzy veškerých nebo některých dalších specifických faktorů případu, a to v rozporu s doktrínou celkového posouzení nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc T-312/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. června 2012 — Süd-Chemie v. OHIM — Byk Cera (CERATIX) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství CERATIX — Starší národní slovní ochranná známka CERTOFIX — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. června 2012 — Süd-Chemie v. OHIM — Byk Cera (CERATIX)
   (Věc T-312/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství CERATIX - Starší národní slovní ochranná známka CERTOFIX - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 217/46
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Süd-Chemie AG (Mnichov, Německo) (zástupci: W. Baron von der Osten-Sacken a A. Wenninger-Lenz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
   Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: BYK-Cera BV (Deventer, Nizozemsko) (zástupci: J. Kroher, A. Hettenkofer, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. dubna 2011 (věc R 1585/2010-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Süd-Chemie AG a BYK-Cera BV.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Süd-Chemie AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 238, 13.8.2011.


title: Věc T-86/11: Žaloba podaná dne 14. února 2011 — Bamba v. Rada

text:
               26.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/11

         Žaloba podaná dne 14. února 2011 — Bamba v. Rada
   (Věc T-86/11)
   2011/C 95/18
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Nadiany Bamba (Abidjan, Pobřeží slonoviny) (zástupce: P. Haïk, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu Nadiany BAMBA za přípustnou;

               —

               zrušil nařízení Rady (EU) č. 25/2011 ze dne 14. ledna 2011 o změně nařízení (ES) č. 560/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny, v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2011/18/SZBP ze dne 14. ledna 2011 o změně rozhodnutí Rady 2010/656/SZBP, kterým se obnovují omezující opatření vůči Pobřeží slonoviny, v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení v souladu s články 87 a 91 jednacího řádu Tribunálu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uplatňuje žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení práva na obhajobu a práva na spravedlivý proces stanovených v článku 47 Listiny základních práv Evropské unie a v článcích 6 a 13 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (EÚLP), jelikož napadené akty:

                           —

                           nestanovují žádný postup, který by umožňoval zaručit žalobkyni skutečný výkon svého práva na obhajobu, zejména práva být vyslechnuta a práva využít řízení, které by jí umožňovalo užitečně žádat o její odstranění ze seznamu osob, kterých se týkají omezující opatření;

                           —

                           nestanovují v žádný okamžik sdělení podrobného odůvodnění zapsání na seznam osob, kterých se týkají omezující opatření;

                           —

                           nestanovují v žádný okamžik oznámení opravných prostředků a lhůt proti zapsání na seznam dotyčné osobě.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení základního práva na ochranu vlastnictví, zakotveného článkem 1 prvního dodatkového protokolu k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod.


title: Věc T-645/11 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. června 2013 — Heath v. ECB ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Zaměstnanci ECB — Důchody — Roční zvýšení — Míra zvýšení pro rok 2010 — Retroaktivita — Právo na kolektivní vyjednávání“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/74

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. června 2013 — Heath v. ECB
   (Věc T-645/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Zaměstnanci ECB - Důchody - Roční zvýšení - Míra zvýšení pro rok 2010 - Retroaktivita - Právo na kolektivní vyjednávání)
   2013/C 225/165
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Michael Heath (Southampton, Spojené království) (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská centrální banka (ECB) (zástupci: původně P. Embley a E. Carlini, poté E. Carlini a M. López Torres, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 29. září 2011, Heath v. ECB (F-121/10, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), který směřuje ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Michael Heath ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou centrální bankou (ECB) v tomto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 65, 3.3.2012.


title: Věc C-360/12: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 5. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Coty Germany GmbH, dříve Coty Prestige Lancaster Group GmbH v. First Note Perfumes NV „Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (ES) č. 40/94 a 44/2001 — Ochranná známka Společenství — Článek 93 odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 — Mezinárodní příslušnost v oblasti porušení — Určení místa, kde došlo ke škodné události — Přeshraniční účast několika osob na totožném protiprávním jednání“

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 5. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Coty Germany GmbH, dříve Coty Prestige Lancaster Group GmbH v. First Note Perfumes NV
   (Věc C-360/12) (1)

   („Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (ES) č. 40/94 a 44/2001 - Ochranná známka Společenství - Článek 93 odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 - Mezinárodní příslušnost v oblasti porušení - Určení místa, kde došlo ke škodné události - Přeshraniční účast několika osob na totožném protiprávním jednání“)
   2014/C 253/08
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Coty Germany GmbH, dříve Coty Prestige Lancaster Group GmbH

      Žalovaná: First Note Perfumes NV

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesgerichtshof – Výklad čl. 93 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146), jakož i čl. 5 bodu 3 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42) – Ochranná známka Společenství – Mezinárodní příslušnost v oblasti padělání – Akt, který byl spáchán na území prvního členského státu, spočívající v pomoci k padělání spáchanému na území druhého členského státu – Určení místa, kde došlo ke škodné události

      Výrok

               1)

               Formulace „[členský stát], na jehož území k porušení došlo“, která je uvedena v čl. 93 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství, musí být vykládána v tom smyslu, že v případě prodeje a dodání padělaného výrobku, ke kterým došlo na území jednoho členského státu, po nichž následuje další prodej uskutečněný nabyvatelem na území jiného členského státu, toto ustanovení neumožňuje založit příslušnost soudu pro rozhodování o žalobě pro porušení podané proti prvotnímu prodejci, který v členském státě, ve kterém se nachází soud rozhodující o žalobě, sám nejednal.

               2)

               Článek 5 bod 3 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že v případě údajné protiprávní srovnávací reklamy nebo nekalého napodobování označení chráněného ochrannou známkou Společenství, které zákon o potlačování nekalé soutěže (Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb) členského státu, ve kterém se nachází soud rozhodující o žalobě, zakazuje, toto ustanovení neumožňuje na základě místa příčinné události vedoucí ke vzniku škody vyplývající z porušení tohoto zákona, založit příslušnost soudu uvedeného členského státu, pokud v něm ten z domnělých původců, který je zde žalován, sám nejednal: Naproti tomu toto ustanovení v takovém případě umožňuje, a to na základě místa, kde škoda vznikla, založit příslušnost soudu pro rozhodování o žalobě na náhradu škody, jež se zakládá na uvedeném vnitrostátním zákoně, podané proti osobě usazené v jiném členském státě, která se tam údajně dopustila jednání, kterým byla nebo mohla být způsobena škoda v obvodu soudu rozhodujícího o žalobě.

      (1)  Úř. věst. C 343, 10.11.2012.


title: Věc F-22/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 25. května 2011 — Bombín Bombín v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Pracovní volno z osobních důvodů — Dovolená za kalendářní rok — Převod dovolené — Úředník, jehož služební poměr skončil — Peněžní náhrada“ )

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/39

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 25. května 2011 — Bombín Bombín v. Komise
   (Věc F-22/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Pracovní volno z osobních důvodů - Dovolená za kalendářní rok - Převod dovolené - Úředník, jehož služební poměr skončil - Peněžní náhrada)
   2011/C 232/68
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Luis María Bombín Bombín (Řím, Itálie) (zástupce: R. Pardo Pedernera, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Martin a J. Baquero Cruz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba směřující ke zrušení rozhodnutí Komise, kterým se žalobkyni při jejím penzionování odmítá náhrada za více než dvanáct dnů za nevyčerpanou dovolenou.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba L. M. Bombín Bombín se zamítá.

               2)

               L. M. Bombín Bombín ponese veškeré náklady řízení

      (1)  Úř. věst. C 148, 5.6.2010, s. 54.


title: Věc T-458/17: Žaloba podaná dne 21. července 2017 – Shindler a další v. Rada

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/30

         Žaloba podaná dne 21. července 2017 – Shindler a další v. Rada
   (Věc T-458/17)
   (2017/C 347/39)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Itálie) a dvanáct dalších žalobců (zástupce: J. Fouchet, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady Evropské unie (EU, Euratom) XT 21016/17 a přílohu ADD 1 REV 2 k tomuto rozhodnutí XT 21016/17, přijaté dne 22. května 2017, kterým se povoluje zahájení vyjednávání se Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska za účelem uzavření dohody o stanovení pravidel pro vystoupení Spojeného království z Evropské unie;

               —

               v důsledku toho,

                           —

                           uložil Radě Evropské unie náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení ve výši 5 000 eur;

                           —

                           s výhradou a zejména pokud jde o SCP CORNILLE-POUYANNE, advokáty zapsané v advokátní komoře města Bordeaux, nařídil předložení všech připomínek užitečných pro jednání stanovené Tribunálem Evropské unie.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z formální protiprávnosti rozhodnutí Rady Evropské unie (EU, Euratom) XT 21016/17 a přílohy ADD 1 REV 2 k tomuto rozhodnutí XT 21016/17, přijatým dne 22. května 2017, kterým se povoluje zahájení vyjednávání se Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska za účelem uzavření dohody o stanovení pravidel pro vystoupení Spojeného království z Evropské unie (dále jen „napadené rozhodnutí“). Tento žalobní důvod má dvě části:

                           —

                           První část vychází z porušení Smlouvy o Evropském společenství pro atomovou energii, jelikož napadené rozhodnutí a jeho příloha stanoví automatické vystoupení Spojeného království z Evropského společenství pro atomovou energii společně s vystoupením z Unie, aniž by došlo na jednání o vystoupení a samotné jednání.

                           —

                           Druhá část vychází z narušení rozdělení pravomocí mezi Unií a členskými státy, jelikož napadané rozhodnutí a jeho příloha přiznávají Unii výjimečnou horizontální pravomoc k zahájení jednání o dohodě o vystoupení Spojeného království a vylučují možnost, že tato dohoda bude smíšená, neboť se nepředpokládá ratifikace konečného znění dohody ze strany členských států.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z materiální protiprávnosti napadeného rozhodnutí a je tvořen třemi částmi:

                           —

                           První část vychází z porušení zásady rovnosti, jelikož žalovaná přijetím napadeného rozhodnutí a jeho povolila zahájení řízení o vystoupení, aniž by měli evropští občané žijící v zahraničí možnost vyjádřit se k případné ztrátě jejich evropského občanství. Bylo tak porušeno právo být slyšen a vyjádřit svůj názor hlasováním ve volbách evropského rozsahu. Napadené rozhodnutí tak údajně potvrzuje existenci kategorie občanů druhé třídy, kteří jsou zbaveni svého volebního práva z důvodu výkonu jejich práva na pohyb, a v důsledku toho nerespektuje zásadu rovného zacházení s občany. Žalobci se domnívají, že došlo k diskriminaci mezi evropskými občany na základě jejich pobytu.

                           —

                           Druhá část vychází z porušení článku 230 SFEU, jelikož napadené rozhodnutí stanovuje vystoupení britských zámořských zemí a území, aniž by obyvatelé těchto dotčených území mohli hlasovat o vystoupení z režimu přidružení stanoveného evropskou smlouvou, přičemž nebylo přihlédnuto k zvláštnímu postupu stanovenému v článku 230 SFEU, který se jich týká, z čeho podle názoru žalobců plyne, že napadeným rozhodnutím byla porušena svoboda usazování zakotvená v článku 199 SFEU.

                           —

                           Třetí část vychází z porušení zásady právní jistoty a legitimní důvěry, jelikož žalobci mají za to, že zahájení jednání o dohodě o vystoupení s neurčitým koncem by mohlo mít vážný dopad na pravidla upravující práva, která pro žalobce vyplývají z evropského občanství, ačkoli si založili soukromý a rodinný život v jiném členském státu v důsledku výkonu jejich svobody pohybu. Napadené rozhodnutí a jeho příloha tak nesplňují požadavky na předvídatelnost právní normy, které jsou uloženy zásadami právní jistoty a legitimní důvěry, a porušují také respektování soukromého a rodinného života.