title: Věc C-355/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. března 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Christian Picart v. Ministre des Finances et des Comptes publics „Řízení o předběžné otázce — Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob — Přímé daně — Přenesení bydliště z členského státu do Švýcarska — Zdanění latentních kapitálových zisků z podstatných podílů na základním kapitálu společností usazených v členském státě původu v souvislosti s takovým přenesením — Působnost dohody“

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. března 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Christian Picart v. Ministre des Finances et des Comptes publics
   (Věc C-355/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob - Přímé daně - Přenesení bydliště z členského státu do Švýcarska - Zdanění latentních kapitálových zisků z podstatných podílů na základním kapitálu společností usazených v členském státě původu v souvislosti s takovým přenesením - Působnost dohody“)
   (2018/C 166/08)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Christian Picart

      Žalovaný: Ministre des Finances et des Comptes publics

      Výrok

   Jelikož taková situace, jako je situace dotčená ve věci v původním řízení, nespadá do působnosti ratione personae pojmu „samostatně výdělečně činné osoby“ ve smyslu Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na druhé straně o volném pohybu osob, podepsané v Lucemburku dne 21. června 1999, musí být ustanovení této dohody vykládána v tom smyslu, že nebrání takovým právním předpisům státu, který je stranou této dohody, jako jsou právní předpisy dotčené ve věci v původním řízení, které v případě, kdy fyzická osoba přenese své bydliště z tohoto státu do jiného státu, který je stranou uvedené dohody, přičemž zachová hospodářskou činnost v prvním z těchto dvou států a nevykonává každý den nebo alespoň jednou týdně cestu z místa výkonu hospodářské činnosti do místa svého bydliště, stanoví v souvislosti s tímto přenesením bydliště okamžité zdanění latentních kapitálových zisků z podstatných podílů, které tato osoba má na základním kapitálu společností, na které se vztahuje právo prvního uvedeného státu, a které připouštějí odklad výběru splatné daně pouze za podmínky, že jsou poskytnuty záruky k zajištění výběru uvedené daně, zatímco osoba, jež rovněž vlastní takové podíly, avšak má nadále bydliště na území prvního z těchto států, podléhá zdanění až v okamžiku prodeje těchto podílů.

      (1)  Úř. věst. C 335, 12.9.2016.


title: Spojené věci C-133/17 a C-134/17: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 21. března 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Dănuţ Podilă a další v. Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători“ SA Bucureşti (C-133/17), SMDA Mureş Insolvency SPRL, jednající jako insolvenční správce společnosti SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii (C-134/17) „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 89/391/EHS — Bezpečnost a ochrana zdraví pracovníků při práci — Klasifikace pracoviště jako pracoviště se zvláštními nebo speciálními podmínkami — Posouzení hodnocení rizik pro bezpečnost a zdraví pracovníků — Povinnosti zaměstnavatele“

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/17

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 21. března 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Dănuţ Podilă a další v. Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători“ SA Bucureşti (C-133/17), SMDA Mureş Insolvency SPRL, jednající jako insolvenční správce společnosti SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii (C-134/17)
   (Spojené věci C-133/17 a C-134/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 89/391/EHS - Bezpečnost a ochrana zdraví pracovníků při práci - Klasifikace pracoviště jako pracoviště se zvláštními nebo speciálními podmínkami - Posouzení hodnocení rizik pro bezpečnost a zdraví pracovníků - Povinnosti zaměstnavatele“)
   (2018/C 166/21)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Cluj

      Účastníci/ Účastnice původního řízení

      Žalobci: Dănuţ Podilă, Vasile Oniţă, Dumitru Cornel Bara, Gheorghe Podilă, Alexandru Daniel Coneru, Mihai Călin Junc, Dănuţ Bungău, Francisc Chudi, Ioan Iancu, Ionel Negruţ, Dan Florin Roxin (C-133/17), Costel Nicuşor Mucea (C-134/17)

      Žalovaná: Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători“ SA Bucureşti (C-133/17), SMDA Mureş Insolvency SRL, jednající jako insolvenční správce společnosti SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii (C-134/17)

      Výrok

   Články 114 odst. 3 a 151 a 153 SFEU, jakož i směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci musí být vykládány v tom smyslu, že se nevztahují na vnitrostátní právní úpravu, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která stanoví striktní lhůty a postupy, které neumožňují vnitrostátním soudům přezkoumat zařazení či provést zařazení pracovních činností do jednotlivých skupin rizik, na jejichž základě se vypočítává starobní důchod dotčených pracovníků.

      (1)  Úř. věst. C 202, 26.6.2017.


title: Věc T-136/18: Žaloba podaná dne 1. března 2018 – Kuota International v. EUIPO – Sintema Sport (K)

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/34

         Žaloba podaná dne 1. března 2018 – Kuota International v. EUIPO – Sintema Sport (K)
   (Věc T-136/18)
   (2018/C 166/44)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kuota International Corp. Ltd (Britské Panenské ostrovy) (zástupkyně: C. Herissay Ducamp, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sintema Sport Srl (Albiate, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie K – Ochranná známka Evropské unie č. 11 380 771

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. prosince 2017, ve věci R 3111/2014-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil projednávanou žalobu za přípustnou;

               —

               napadené rozhodnutí zrušil v části, kde se uvádí, že žalobkyně nepředložila důkaz o neexistenci dobré vůle a že návrhu na prohlášení neplatnosti vycházející z čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Evropské unie nelze vyhovět;

               —

               zrušil ochrannou známku Evropské unie č. 11 380 771 na základě čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Evropské unie;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/1001.


title: Věc C-174/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de première instance de Liège (Belgie) dne 5. března 2018 – Jean Jacob, Dominique Lennertz v. État belge

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de première instance de Liège (Belgie) dne 5. března 2018 – Jean Jacob, Dominique Lennertz v. État belge
   (Věc C-174/18)
   (2018/C 166/32)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de première instance de Liège

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Jean Jacob, Dominique Lennertz

      Odpůrce: État belge

      Předběžná otázka

   Brání článek 39 Smlouvy o Evropské unii tomu, aby v důsledku belgického daňového režimu vyplývajícího z článku 155 ZDP 1992, bez ohledu na to, zda se oběžník č. Ci.RH.331/575.420 ze dne 12. března 2008 použije, či nikoli, byly částky lucemburského důchodu žalobce, které jsou osvobozeny od daně podle článku 18 Smlouvy o zamezení dvojímu zdanění uzavřené mezi Belgií a Lucemburskem, zahrnuty do výpočtu belgické daně a zohledněny při uplatnění daňových výhod upravených v ZDP 1992, přičemž by neměly být jeho součástí, protože byly zcela osvobozeny podle Smlouvy o zamezení dvojímu zdanění, a aby byl nárok na uvedené výhody, jako je nezdanitelná část základu daně, dlouhodobé spoření, výdaje zaplacené s poukázkami na služby, výdaje vynaložené za účelem snižování nákladů na energie v domácnosti, na zabezpečení domácnosti proti krádeži nebo požáru, dary žalobce na dobročinné účely, buď částečně ztracen, nebo snížen nebo poskytnut v menším rozsahu než v případě, že by oběma žalobcům plynuly příjmy ze zdrojů v Belgii, které se zdaňují v Belgii a nejsou osvobozeny od daně, a mohou se tedy v souvislosti s nimi uplatnit všechny daňové výhody?


title: Věc C-384/16 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 13. března 2018 – European Union Copper Task Force v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Přípravky na ochranu rostlin — Prováděcí nařízení (EU) 2015/408 — Uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh a sestavení seznamu látek, které se mají nahradit — Zahrnutí účinné látky sloučenin mědi do tohoto seznamu — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU — Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření — Osobně dotčená osoba“

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/8

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 13. března 2018 – European Union Copper Task Force v. Evropská komise
   (Věc C-384/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Přípravky na ochranu rostlin - Prováděcí nařízení (EU) 2015/408 - Uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh a sestavení seznamu látek, které se mají nahradit - Zahrnutí účinné látky sloučenin mědi do tohoto seznamu - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU - Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření - Osobně dotčená osoba“)
   (2018/C 166/09)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: European Union Copper Task Force (zástupci: C. Fernández Vicién, C. Vila Gisbert, I. Moreno-Tapia Rivas, M. Miserendino, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: A. Lewis a P. Ondrůšek, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               European Union Copper Task Force se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 314, 29. 8. 2016.


title: Věc T-193/18: Žaloba podaná dne 19. března 2018 – Andreas Stihl v. EUIPO – Giro Travel (Kombinace barev šedé a oranžové)

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/42

         Žaloba podaná dne 19. března 2018 – Andreas Stihl v. EUIPO – Giro Travel (Kombinace barev šedé a oranžové)
   (Věc T-193/18)
   (2018/C 166/53)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Andreas Stihl AG & Co. KG (Waiblingen, Německo) (zástupci: S. Völker, M. Pemsel a C. Eulenpesch, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Giro Travel Company (Roman, Rumunsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie představující kombinace barev šedé a oranžové – Přihláška č. 7 472 723

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. ledna 2018, ve věci R 200/2017-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení včetně nákladů řízení před odvolacím senátem.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení článku 4 ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. a) nařízení č. 2017/1001.


title: Věc C-190/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná justice de paix de Schaerbeek (Belgie) dne 13. března 2018 – Société nationale de chemins de fer belges (SNCB) v. Gherasim Sorin Rusu

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná justice de paix de Schaerbeek (Belgie) dne 13. března 2018 – Société nationale de chemins de fer belges (SNCB) v. Gherasim Sorin Rusu
   (Věc C-190/18)
   (2018/C 166/33)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Justice de paix de Schaerbeek

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Société nationale de chemins de fer belges (SNCB)

      Žalovaný: Gherasim Sorin Rusu

      Předběžná otázka

   Jsou směrnice Rady 93/13/EHS (1) o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1371/2007 (2) ze dne 23. října 2007 o právech a povinnostech cestujících v železniční přepravě použitelné ve vztazích mezi SNCB a cestujícími bez platného cestovního dokladu?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1371/2007 ze dne 23. října 2007 o právech a povinnostech cestujících v železniční přepravě (Úř. věst. L 315, s. 14).


title: Věc C-431/16: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 15. března 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Španělsko) – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) v. José Blanco Marqués „Řízení o předběžné otázce — Sociální zabezpečení migrujících pracovníků — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Články 12, 46a až 46c — Dávky stejného druhu — Pojem — Pravidlo o vyloučení souběhu dávek — Pojem — Podmínky — Vnitrostátní právní norma, která ve prospěch pracovníků starších 55 let stanoví příplatek k důchodu pro úplnou a trvalou pracovní neschopnost — Pozastavení příplatku v případě zaměstnání nebo pobírání starobního důchodu“

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/8

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 15. března 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Španělsko) – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) v. José Blanco Marqués
   (Věc C-431/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Články 12, 46a až 46c - Dávky stejného druhu - Pojem - Pravidlo o vyloučení souběhu dávek - Pojem - Podmínky - Vnitrostátní právní norma, která ve prospěch pracovníků starších 55 let stanoví příplatek k důchodu pro úplnou a trvalou pracovní neschopnost - Pozastavení příplatku v případě zaměstnání nebo pobírání starobního důchodu“)
   (2018/C 166/10)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Žalovaný: José Blanco Marqués

      Výrok

               1)

               Takové vnitrostátní ustanovení, jako je ustanovení dotčené ve věci v původním řízení, podle něhož se se výplata příplatku k důchodu pro úplnou a trvalou pracovní neschopnost pozastaví po období, po které příjemce tohoto důchodu pobírá starobní důchod v jiném členském státě nebo ve Švýcarsku, je ustanovením o snížení dávek ve smyslu čl. 12 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996 (Úř. věst. 1997, L 28, s. 1), ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 592/2008 ze dne 17. června 2008.

               2)

               Článek 46a odst. 3 písm. a) nařízení č. 1408/71 ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením č. 118/97, ve znění nařízení č. 592/2008, musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „právní předpisy prvního členského státu“ musí být chápán tak, že zahrnuje i výklad vnitrostátního právního ustanovení podaný nejvyšším vnitrostátním soudem.

               3)

               Příplatek k důchodu pro úplnou a trvalou pracovní neschopnost přiznaný pracovníkovi podle takových právních předpisů členského státu, jako jsou předpisy dotčené ve věci v původním řízení, a starobní důchod získaný týmž zaměstnancem ve Švýcarsku musí být považovány za dávky stejného druhu ve smyslu nařízení č. 1408/71 ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením č. 118/97, ve znění nařízení č. 592/2008.

               4)

               Článek 46b odst. 2 písm. a) nařízení č. 1408/71 ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením č. 118/97, ve znění nařízení č. 592/2008, musí být vykládán v tom smyslu, že takové vnitrostátní pravidlo o vyloučení souběhu dávek, jako je pravidlo vyplývající z článku 6 Decreto 1646/1972 para la aplicación de la ley 24/1972, de 21 junio, en materia de prestaciones del Régimen General de la Seguridad Social (nařízení s mocí zákona č. 1646/1972, kterým se provádí zákon 24/1972 ze dne 21. června 1972 o dávkách všeobecného systému sociálního zabezpečení), není použitelné na dávku vypočtenou podle čl. 46 odst. 1 písm. a) bodu i) uvedeného nařízení, v případě že tato dávka není uvedena v příloze IV části D téhož nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 402, 31.10.2016.


title: Věc C-125/17: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 22. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Roma – Itálie) – Luigi Bisignani v. Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Článek 53 odst. 2 a článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Volný pohyb kapitálu — Články 64 a 65 SFEU — Směrnice 2011/16/EU — Správní spolupráce v oblasti daní — Převod kapitálu do Vatikánského městského státu — Povinnost oznámení převodu finančních prostředků směřujících do zahraničí nebo pocházejících ze zahraničí — Zrušení“

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/17

         Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 22. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Roma – Itálie) – Luigi Bisignani v. Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma
   (Věc C-125/17) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 a článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Volný pohyb kapitálu - Články 64 a 65 SFEU - Směrnice 2011/16/EU - Správní spolupráce v oblasti daní - Převod kapitálu do Vatikánského městského státu - Povinnost oznámení převodu finančních prostředků směřujících do zahraničí nebo pocházejících ze zahraničí - Zrušení“)
   (2018/C 166/22)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Luigi Bisignani

      Žalovaný: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

      Výrok

   Článek 64 odst. 1 a čl. 65 odst. 1 písm. a) SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která s konečnou platností zrušila skutkovou podstatu deliktu spočívajícího v neoznámení převodu finančních prostředků do zahraničí.

      (1)  Úř. věst. C 213, 3.7.2017.


title: Věc T-80/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. března 2018 – Shire Pharmaceuticals Ireland v. EMA „Humánní léčivé přípravky — Schválení žádosti o stanovení léčivého přípravku jako léčivého přípravku pro vzácná onemocnění — Významný užitek — Rozhodnutí EMA, kterým se zamítá schválení žádosti o stanovení léčivého přípravku jako léčivého přípravku pro vzácná onemocnění — Článek 3 odstavec 1 písm. b) a článek 5 odstavce 1, 2 a 4 nařízení (ES) č. 141/2000“

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. března 2018 – Shire Pharmaceuticals Ireland v. EMA
   (Věc T-80/16) (1)

   („Humánní léčivé přípravky - Schválení žádosti o stanovení léčivého přípravku jako léčivého přípravku pro vzácná onemocnění - Významný užitek - Rozhodnutí EMA, kterým se zamítá schválení žádosti o stanovení léčivého přípravku jako léčivého přípravku pro vzácná onemocnění - Článek 3 odstavec 1 písm. b) a článek 5 odstavce 1, 2 a 4 nařízení (ES) č. 141/2000“)
   (2018/C 166/34)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Shire Pharmaceuticals Ireland Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: D. Anderson, QC, M. Birdling, barrister, G. Castle a S. Cowlishaw, solicitors)

      Žalovaná: Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) (zástupci: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo a M. Tovar Gomis, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: K. Petersen a A. Sipos, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí EMA ze dne 15. prosince 2015, kterým se zamítá schválení žádosti předložené společností Shire Pharmaceuticals Ireland za účelem stanovení léčivého přípravku Idursulfasa–IT jako léčivého přípravku pro vzácná onemocnění

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské agentury pro léčivé přípravky (EMA) ze dne 15. prosince 2015, kterým se zamítá schválení žádosti předložené společností Shire Pharmaceuticals Ireland Ltd za účelem stanovení léčivého přípravku Idursulfasa–IT jako léčivého přípravku pro vzácná onemocnění.

               2)

               EMA ponese své vlastní náklady a nahradí náklady řízení vynaložené společností Shire Pharmaceuticals Ireland.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 136, 18.4.2016.


title: Věc T-196/18: Žaloba podaná dne 20. března 2018 – Vital Capital Investments a další v. Rada a další

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/43

         Žaloba podaná dne 20. března 2018 – Vital Capital Investments a další v. Rada a další
   (Věc T-196/18)
   (2018/C 166/55)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Vital Capital Investments LP (Tortola, Britské Panenské ostrovy) a 6 dalších (zástupci: A. Markides, M. Ioannides, C. Velaris a C. Velaris, lawyers, A. Robertson, QC, a G. Rothschild, Barrister)

      Žalované: Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská centrální banka, Eurogroup (zastoupené Radou Evropské unie) a Evropská unie (zastoupená Evropskou komisí)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               uložil žalovaným, aby zaplatily žalobkyním částky uvedené v příloze přiložené k žalobě a úroky plynoucí od 26. března 2013 až do vydání rozsudku Tribunálu jako náhradu škody, kterou žalobkyně utrpěly v důsledku rozhodnutí Euroskupiny týkajícího se usnesení Cyprus Popular Bank Public Co Ltd (dále jen „Laiki Bank“), kauce Bank of Cyprus Public Company Limited (dále jen „Kyperská banka“) a prodeje aktiv a obchodních činností uvedených bank v Řecku, nebo v důsledku poskytnutí nouzové pomoci v oblasti likvidity společnosti Laiki Bank se souhlasem Evropské centrální banky a následným převodem příslušné odpovědnosti vůči Bank of Cyprus na vedení Evropské centrální banky;

         nebo alternativně:

               —

               určil, že žalovaným vznikla mimosmluvní odpovědnost, a určil postup, který je třeba použít k určení skutečné nahraditelné škody vzniklé žalobkyním;

         a v každém případě:

               —

               uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody, které jsou v podstatě stejné jako žalobní důvody uplatněné ve věci T-147/18, APG Intercon a další v. Rada a další.


title: Věc T-581/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. března 2018 – Popotas v. Veřejný ochránce práv „Veřejná služba — Úředníci — Výzva k vyjádření zájmu — Generální tajemník kanceláře Evropského veřejného ochránce práv — Stanovisko poradního výboru — Nezohlednění tohoto stanoviska — Porušení výběrového řízení — Zjevně nesprávné posouzení — Rovné zacházení — Zásada řádné správy — Odpovědnost“

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. března 2018 – Popotas v. Veřejný ochránce práv
   (Věc T-581/16) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Výzva k vyjádření zájmu - Generální tajemník kanceláře Evropského veřejného ochránce práv - Stanovisko poradního výboru - Nezohlednění tohoto stanoviska - Porušení výběrového řízení - Zjevně nesprávné posouzení - Rovné zacházení - Zásada řádné správy - Odpovědnost“)
   (2018/C 166/35)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Costas Popotas (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: V. Christianos a S. Paliou, advokáti)

      Žalovaný: Evropský veřejný ochránce práv (zástupci: L. Papadias, P. Dyrberg a A. Antoniadis, zmocněnci, ve spolupráci s A. Duronem, advokátem)

      Předmět věci

   Žaloba na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí o jmenování G. na pozici generální tajemnice kanceláře veřejného ochránce práv, rozhodnutí veřejného ochránce práv ze dne 9. listopadu 2015, kterým se zamítají stížnosti podané žalobcem proti uvedenému rozhodnutí, jakož i rozhodnutí veřejného ochránce práv nepozvat jej k pohovoru, a dále na náhradu škody, která žalobci údajně vznikla v důsledku těchto rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Costas Popotas a Evropský veřejný ochránce práv ponese každý vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 191 du 30.5.2016 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-10/16 a předaná Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc T-201/18: Žaloba podaná dne 23. března 2018 – Diusa Rendering a Assograssi v. Komise

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/44

         Žaloba podaná dne 23. března 2018 – Diusa Rendering a Assograssi v. Komise
   (Věc T-201/18)
   (2018/C 166/56)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Diusa Rendering Srl (Piacenza, Itálie), Assograssi – Associazione Nazionale Produttori Grassi e Proteine Animali (Buccinasco, Itálie) (zástupce: M. Moretto, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               určil, že Evropská komise tím, že regulačnímu výboru nepředložila k hlasování podle postupu ve smyslu článku 5a rozhodnutí 1999/648/ES návrh opatření zaměřeného na přezkum zákazu vývozu organických hnojiv a půdních přídavků pocházejících z materiálů kategorie 2, jak stále upravuje čl. 43 odst. 3 nařízení č. 1069/2009, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z nařízení č. 1069/2009, nařízení č. 178/2002 a nařízení č. 999/2001, jakož i z obecných zásad proporcionality a zákazu diskriminace;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně uvádějí, že až do roku 2011 byl povolen vývoz organických hnojiv a půdních přídavků (OHPP) pocházejících z vedlejších produktů živočišného původu kategorie 2 (anebo 3), s výjimkou zákazu OHPP obsahujících zpracované živočišné bílkoviny (ZŽB) získané z přežvýkavců, ale poté, co vstoupilo v platnost nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (Úř. věst. 2009, L 300, s. 1), a vzhledem k tomu, že Komise nepřijala nezbytná prováděcí opatření, je nyní vývoz OHPP z materiálů kategorie 2 do třetích zemí zakázán. Tento zákaz se i nadále uplatňuje, ačkoli téměř všechny členské státy již získaly status země se zanedbatelným rizikem výskytu BSE a přestože mezinárodní standard stanovený OIE (Office international des épizooties) neupravuje podobný zákaz pro OHPP pocházející ze zemí, které mají tuto kvalifikaci.
   Navíc žalobkyně tvrdí, že Unie sice na jednu stranu zakazuje vývoz OHPP pocházejících z materiálů kategorie 2), i když mají původ v členských státech se zanedbatelným rizikem, ale zároveň povoluje uvádění stejných výrobků na trh na svém území; uznává tedy, že ve skutečnosti OHPP pocházející z materiálů kategorie 2 vyráběné podle požadavků uložených nařízením č. 1069/2009 a nařízením Komise (EU) č. 142/2011 ze dne 25. února 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. 2011, L 54, s. 1), nepředstavují riziko pro zdraví lidí nebo zvířat.
   Podle žalobkyň ukládá Unie absolutní zákaz vývozu dotčených OHPP, ale zároveň ze třetích zemí, včetně zemí s kontrolovaným či neurčeným rizikem, povoluje dovoz nejen krmiv a krmných výrobků, které mohou být získány použitím OHPP pocházejících ze třetích zemí, které nutně nepředstavují stejnou úroveň bezpečnosti zaručenou OHPP vyrobenými v Unii, nýbrž rovněž dovoz živých zvířat a čerstvého masa ze zvířat (prasat a drůbeže), které mohly být krmeny přímo moukou získanou také z materiálu přežvýkavců.
   Škody, které vznikají hospodářským subjektům v Unii v důsledku zákazu vývozu OHPP z vedlejších produktů kategorie 2, jsou značné.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům, které byly uplatněny ve věci T-189/18, Lipitalia 2000 a Assograssi v. Komise.
   Konkrétně je uplatňováno porušení čl. 43 odst. 3 a čl. 52 odst. 4 nařízení č. 1069/2009.


title: Věc C-470/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. března 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hight Court – Irsko) – North East Pylon Pressure Campaign Limited, Maura Sheehy v. An Bord Pleanála, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Ireland, Attorney General „Řízení o předběžné otázce — Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí — Směrnice 2011/92/EU — Právo příslušníků dotčené veřejnosti dosáhnout přezkoumání — Předčasně podaná žádost — Pojmy ‚nepřiměřeně nákladné‘ a ‚[rozhodnutí, akty nebo nečinnost podléhající ustanovením o účasti veřejnosti obsaženým v této směrnici]‘ — Použitelnost Aarhuské úmluvy“

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/9

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. března 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hight Court – Irsko) – North East Pylon Pressure Campaign Limited, Maura Sheehy v. An Bord Pleanála, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Ireland, Attorney General
   (Věc C-470/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí - Směrnice 2011/92/EU - Právo příslušníků dotčené veřejnosti dosáhnout přezkoumání - Předčasně podaná žádost - Pojmy ‚nepřiměřeně nákladné‘ a ‚[rozhodnutí, akty nebo nečinnost podléhající ustanovením o účasti veřejnosti obsaženým v této směrnici]‘ - Použitelnost Aarhuské úmluvy“)
   (2018/C 166/11)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Hight Court (Irsko)

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: North East Pylon Pressure Campaign Limited, Maura Sheehy

      Žalovaní: An Bord Pleanála, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Ireland, Attorney General

      za přítomnosti: EirGrid plc

      Výrok

               1)

               Článek 11 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí musí být vykládán v tom smyslu, že se požadavek, aby určitá soudní řízení nebyla nepřiměřeně nákladná, použije na takové řízení před soudem členského státu, jako je řízení ve věci v původním řízení, v jehož rámci se určuje, zda může být v průběhu územního povolovacího řízení připuštěn opravný prostředek, a to tím spíše když tento členský stát nestanovil, v jaké fázi může být opravný prostředek podán.

               2)

               V případě, kdy navrhovatel uplatňuje důvody vycházející z porušení pravidel o účasti veřejnosti na rozhodovacím procesu v oblasti životního prostředí zároveň s důvody vycházejícími z porušení jiných pravidel, vztahuje se požadavek stanovený v čl. 11 odst. 4 směrnice 2011/92, aby určitá soudní řízení nebyla nepřiměřeně nákladná, pouze na náklady vztahující se k té části opravného prostředku, která se zakládá na porušení pravidel o účasti veřejnosti.

               3)

               Článek 9 odst. 3 a 4 Úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, uzavřené v Aarhusu dne 25. června 1998 a schválené jménem Evropského společenství rozhodnutím Rady 2005/370/ES ze dne 17. února 2005, musí být vykládán v tom smyslu, že za účelem zajištění účinné soudní ochrany v oblastech upravených unijními předpisy na ochranu životního prostředí se požadavek, aby určitá soudní řízení nebyla nepřiměřeně nákladná, vztahuje na tu část opravného prostředku, na kterou by se nevztahoval tentýž požadavek, který vyplývá v souladu se směrnicí 2011/92 z odpovědi dané na druhou otázku, pokud se navrhovatel v rámci tohoto prostředku snaží zajistit dodržení vnitrostátního práva životního prostředí. Tato ustanovení sice nemají přímý účinek, avšak vnitrostátnímu soudu přísluší vykládat vnitrostátní procesní právo v nejvyšší možné míře v souladu s nimi.

               4)

               Členský stát se nemůže odchýlit od požadavku uloženého článkem 9 odst. 4 Úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí a článkem 11 odst. 4 směrnice 2011/92, aby určitá soudní řízení nebyla nepřiměřeně nákladná, pokud je opravný prostředek podán neuvážlivě nebo je šikanózní nebo pokud mezi údajným porušením vnitrostátního práva v oblasti životního prostředí a škodou na životním prostředí neexistuje žádná souvislost.

      (1)  Úř. věst. C 428, 21.11.2016.


title: Věc T-147/18: Žaloba podaná dne 1. března 2018 – APG Intercon a další v. Rada a další

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/36

         Žaloba podaná dne 1. března 2018 – APG Intercon a další v. Rada a další
   (Věc T-147/18)
   (2018/C 166/46)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: APG Intercon Ltd (Nicosia, Kypr) a 147 dalších [zástupci: A. Markides, K. Scordis, A. Gavrielides, C. Velaris, C. Velaris, advokáti, A. Robertson QC (Queen’s Counsel) a G. Rothschild, Barrister]

      Žalované: Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská centrální banka, Eurogroup (zastoupená Radou Evropské unie) a Evropská unie (zastoupená Evropskou komisí)

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               nařídil žalovaným zaplatit žalobcům částky uvedené v tabulce v příloze k žalobě, včetně úroků od 26. března 2013 do vydání rozsudku Tribunálu, jako náhradu za škodu způsobenou rozhodnutími Eurogroup týkajícími se řešení krize Cyprus Popular Bank Public Co Ltd („Laiki Bank“), rekapitalizace (bail-in) Bank of Cyprus Public Company Limited („Bank of Cyprus“) a prodeje aktiv a podnikatelských činností uvedené banky v Řecku, nebo v důsledku poskytnutí nouzové pomoci v oblasti likvidity Laiki Bank se souhlasem Evropské centrální banky a následného převodu příslušných pasiv na Bank of Cyprus na pokyn Evropské centrální banky;

         nebo podpůrně:

               —

               konstatoval mimosmluvní odpovědnost žalovaných a určil, jakým postupem má být stanovena skutečná nahraditelná škoda, kterou utrpěli žalobci;

         a v každém případě:

               —

               uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení základní zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace:

                           —

                           v důsledku opatření přijatých orgány Evropské unie došlo k neoprávněné diskriminaci mezi věřiteli Laiki Bank nebo mezi věřiteli Bank of Cyprus;

                           —

                           uvedená porušení byla dostatečně závažná, jelikož orgány zjevně a závažně překročily meze své posuzovací pravomoci, a

                           —

                           mezi porušeními a škodou, kterou utrpěli žalobci, je příčinná souvislost.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení základní zásady ochrany vlastnického práva:

                           —

                           v důsledku opatření přijatých orgány Evropské unie byli žalující vkladatelé připraveni o své vlastnické právo;

                           —

                           žalující vkladatelé neobdrželi za způsobenou škodu spravedlivou náhradu, čímž byla porušena základní zásada ochrany vlastnického práva;

                           —

                           uvedená porušení byla dostatečně závažná, jelikož orgány zjevně a závažně překročily meze své posuzovací pravomoci, a

                           —

                           mezi porušeními a škodou, kterou utrpěli žalobci, je příčinná souvislost.


title: Věc C-58/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Justice de Paix du canton de Visé (Belgie) dne 30. ledna 2018 – Michel Schyns v. Belfius Banque SA

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Justice de Paix du canton de Visé (Belgie) dne 30. ledna 2018 – Michel Schyns v. Belfius Banque SA
   (Věc C-58/18)
   (2018/C 166/23)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Justice de Paix du canton de Visé

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Michel Schyns

      Odpůrce: Belfius Banque SA

      Předběžné otázky

               1)

                           a)

                           Brání čl. 5 odst. 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2008/48/ES (1) ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru, jehož cílem je zajistit spotřebiteli možnost posoudit, zda nabízený úvěr odpovídá jeho potřebám a finanční situaci, znění článku 15 prvního pododstavce zákona o spotřebitelském úvěru (zrušen a nyní nahrazen článkem VII.75 zákoníku hospodářského práva), který stanoví povinnost věřitele a zprostředkovatele úvěru usilovat v rámci úvěrových smluv, které obvykle nabízejí nebo obvykle zprostředkovávají, o co nejvhodnější druh a výši úvěru vzhledem k finanční situaci spotřebitele v době uzavření smlouvy a účelu úvěru, v rozsahu, v němž posledně uvedené ustanovení zavádí obecnou povinnost věřitele a zprostředkovatele úvěru usilovat o úvěr, který je pro spotřebitele nejvhodnější, již znění výše uvedené směrnice neobsahuje?

                           b)

                           brání čl. 5 odst. 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru, jehož cílem je zajistit spotřebiteli možnost posoudit, zda nabízený úvěr odpovídá jeho potřebám a finanční situaci, znění článku 15 druhého pododstavce zákona o spotřebitelském úvěru (zrušen a nyní nahrazen článkem VII.77 odst. 2 první pododstavec zákoníku hospodářského práva), podle kterého věřitel může uzavřít úvěrovou smlouvu pouze tehdy, jestliže s ohledem na informace, které zná nebo by znát měl, a to zejména na základě konzultací podle článku 9 zákona ze dne 10. srpna 2001 o Ústředním registru úvěrů fyzických osob a na základě informací uvedených v článku 10, se může důvodně domnívat, že spotřebitel bude schopen plnit závazky vyplývající ze smlouvy, v rozsahu, v němž má toto ustanovení za následek, že věřitel sám musí namísto spotřebitele rozhodnout, zda je případné uzavření úvěru vhodné?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku, je třeba vykládat směrnici Evropského parlamentu a Rady č. 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru v tom smyslu, že povinnost posoudit, zda je případné uzavření úvěru vhodné, ukládá namísto spotřebiteli vždy věřiteli a zprostředkovateli úvěru?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (Úř. věst. L 133, s. 66).


title: Věc T-209/18: Žaloba podaná dne 22. března 2018 – Porsche v. EUIPO – Autec (motorová vozidla)

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/46

         Žaloba podaná dne 22. března 2018 – Porsche v. EUIPO – Autec (motorová vozidla)
   (Věc T-209/18)
   (2018/C 166/58)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Německo) (zástupce: C. Klawitter, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Autec AG (Norimberk, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Žalobkyně

      Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství č. 1230593-0001

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. ledna 2018, ve věci R 945/2016-3

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil a zamítl návrh na prohlášení neplatnosti napadeného (průmyslového) vzoru č. 1230593-0001.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 5 nařízení č. 6/2002;

               —

               Porušení čl. 6 nařízení č. 6/2002.


title: Věc C-63/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 1. února 2018 – Vitali SpA v. Autostrade per l’Italia SpA

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 1. února 2018 – Vitali SpA v. Autostrade per l’Italia SpA
   (Věc C-63/18)
   (2018/C 166/24)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Vitali SpA

      Žalovaná: Autostrade per l’Italia SpA

      Předběžné otázky

   Brání zásady svobody usazování a volného pohybu služeb podle článků 49 a 56 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), článek 71 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24 ze dne 26. února 2014 (1), ve kterém není stanoveno žádné množstevní omezení subdodávek, a zásada proporcionality podle unijního práva použití takové vnitrostátní právní úpravy zadávání veřejných zakázek, jako je italská právní úprava obsažená v čl. 105 odst. 2 třetí větě legislativního nařízení č. 50 ze dne 18. dubna 2016, podle něhož podíl subdodávek nesmí překročit 30 % celkové hodnoty zakázky na stavební práce, služby nebo dodávky?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. L 94, 28.3.2014, s. 65).


title: Věc C-482/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. března 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Innsbruck – Rakousko) – Georg Stollwitzer v. ÖBB Personenverkehr AG „Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Článek 45 SFEU — Zásada zákazu diskriminace na základě věku — Listina základních práv Evropské unie — Článek 21 odst. 1 — Směrnice 2000/78/ES — Články 2, 6 a 16 — Datum rozhodné pro služební postup — Diskriminační právní úprava členského sátu, která pro účely určení odměny za práci vylučuje zohlednění dob služby absolvovaných před dovršením osmnácti let — Zrušení právních předpisů, které jsou v rozporu se zásadou rovného zacházení“

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/10

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. března 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Innsbruck – Rakousko) – Georg Stollwitzer v. ÖBB Personenverkehr AG
   (Věc C-482/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Článek 45 SFEU - Zásada zákazu diskriminace na základě věku - Listina základních práv Evropské unie - Článek 21 odst. 1 - Směrnice 2000/78/ES - Články 2, 6 a 16 - Datum rozhodné pro služební postup - Diskriminační právní úprava členského sátu, která pro účely určení odměny za práci vylučuje zohlednění dob služby absolvovaných před dovršením osmnácti let - Zrušení právních předpisů, které jsou v rozporu se zásadou rovného zacházení“)
   (2018/C 166/12)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Georg Stollwitzer

      Žalovaná: ÖBB Personenverkehr AG

      Výrok

   Článek 45 SFEU, jakož i články 2, 6 a 16 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která za účelem odstranění diskriminace na základě věku, která vznikla použitím vnitrostátní právní úpravy, jež pro účely zařazení zaměstnanců podniku do platové tabulky zohledňovala pouze doby služby získané po dovršení osmnácti let věku, se zpětnou účinností a vůči všem těmto zaměstnancům ruší tento věkový limit, umožňuje ale zohlednit pouze praxi získanou u podniků činných ve stejném hospodářském odvětví.

      (1)  Úř. věst. C 428, 21. 11. 2016.


title: Věc T-210/18: Žaloba podaná dne 22. března 2018 – Porsche v. EUIPO – Autec (osobní motorové vozidlo)

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/46

         Žaloba podaná dne 22. března 2018 – Porsche v. EUIPO – Autec (osobní motorové vozidlo)
   (Věc T-210/18)
   (2018/C 166/59)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Německo) (zástupce: C. Klawitter, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Autec AG (Norimberk, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Žalobkyně

      Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství č. 198387-0001

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. ledna 2018, ve věci R 941/2016-3

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil a zamítl návrh na prohlášení neplatnosti napadeného (průmyslového) vzoru Společenství č. 198387-0001.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článku 5 nařízení č. 6/2002;

               —

               Porušení článku 6 nařízení č. 6/2002.


title: Věc T-148/18: Žaloba podaná dne 2. března 2018 – EU v. Komise

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/37

         Žaloba podaná dne 2. března 2018 – EU v. Komise
   (Věc T-148/18)
   (2018/C 166/47)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: EU (zástupci: S. Rodrigues a A. Champetier, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 20. listopadu 2017, kterým byla zamítnuta žádost o náhradu škody vzniklé žalobkyni,

               —

               přiznal náhradu nemajetkové újmy ve výši 10 000 eur vzniklé v důsledku pochybení žalované,

               —

               a uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila zásadu řádné správy a článek 41 Listiny týkající se zásady přiměřené lhůty.

               2.

               Druhý žalobní důvod se vychází z toho, že žalobkyně dodržela zásadu přiměřené lhůty při předkládání žádosti o pomoc.


title: Věc T-213/18: Žaloba podaná dne 27. března 2018 – Brita v. EUIPO (Tvar kohoutku pro přípravu a nalévání nápojů)

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/47

         Žaloba podaná dne 27. března 2018 – Brita v. EUIPO (Tvar kohoutku pro přípravu a nalévání nápojů)
   (Věc T-213/18)
   (2018/C 166/60)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Brita GmbH (Taunusstein, Německo) (zástupce: P. Koch Moreno, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: černobílá trojrozměrná ochranná známka Evropské unie (Tvar kohoutku pro přípravu a nalévání nápojů) – Přihláška č. 16 053 068

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. ledna 2018, ve věci R 1864/2017-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               nařídil přijetí přihlášky ochranné známky Evropské unie č. 16 053 068 ve vztahu k veškerému zboží a službám přihlašovaným pro třídy 7, 11, 21, 37 a 40;

               —

               uložil EUIPO, že ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené společností BRITA GmbH.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/100.


title: Věc T-179/18: Žaloba podaná dne 7. března 2018 – Scordis, Papapetrou & Co a další v. Rada a další

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/37

         Žaloba podaná dne 7. března 2018 – Scordis, Papapetrou & Co a další v. Rada a další
   (Věc T-179/18)
   (2018/C 166/48)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Scordis, Papapetrou & Co LLC (Nicosia, Kypr) a 5 dalších (zástupci: A. Markides, advokát, A. Robertson, QC, a G. Rothschild, barrister)

      Žalované: Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská centrální banka, Eurogroup (zastoupená Radou Evropské unie) a Evropská unie (zastoupená Evropskou komisí)

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               nařídil žalovaným zaplatit žalobcům částky uvedené v tabulce v příloze k žalobě, včetně úroků od 26. března 2013 do vydání rozsudku Tribunálu, jako náhradu za škodu způsobenou rozhodnutími Eurogroup týkajícími se řešení krize Cyprus Popular Bank Public Co Ltd („Laiki Bank“), rekapitalizace (bail-in) Bank of Cyprus Public Company Limited („Bank of Cyprus“) a prodeje aktiv a podnikatelských činností uvedené banky v Řecku, nebo v důsledku poskytnutí nouzové pomoci v oblasti likvidity Laiki Bank se souhlasem Evropské centrální banky a následného převodu příslušných pasiv na Bank of Cyprus na pokyn Evropské centrální banky;

         nebo podpůrně:

               —

               konstatoval mimosmluvní odpovědnost žalovaných a určil, jakým postupem má být stanovena skutečná nahraditelná škoda, kterou utrpěli žalobci;

         a v každém případě:

               —

               uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uplatňují žalobci dva žalobní důvody, které jsou v podstatě totožné jako důvody uplatňované ve věci T-147/18, APG Intercon a další v. Rada a další, nebo jsou jim podobné.


title: Věc T-222/18: Žaloba podaná dne 23. března 2018 – Aliança – Vinhos de Portugal v. EUIPO – Lidl Stiftung (ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL)

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/48

         Žaloba podaná dne 23. března 2018 – Aliança – Vinhos de Portugal v. EUIPO – Lidl Stiftung (ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL)
   (Věc T-222/18)
   (2018/C 166/61)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aliança – Vinhos de Portugal SA (Anadia, Portugalsko) (zástupce: J. Mioludo, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL – Ochranná známka Evropské unie č. 13 907 027

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. ledna 2018 ve věci R 1206/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení ze dne 4. dubna 2017 ve věci zrušení č. 13433 C;

               —

               zamítl návrh na prohlášení neplatnosti zápisu ochranné známky Evropské unie č. 13 907 027 „ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL (fig.)“;

               —

               potvrdil platnost zápisu ochranné známky Evropské unie č. 13 907 027 „ALIANÇA VINHOS DE PORTUGAL (fig.)“pro všechny výrobky, na které se vztahuje;

               —

               uložil EUIPO a společnosti Lidl Stiftung & Co. KG nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 60 odst. 1 písm. a) nařízení č. 2017/1001.


title: Věc T-684/17: Usnesení Tribunálu ze dne 13. března 2018 – Amorepacific v. EUIPO – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)

text:
               14.5.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 166/49

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. března 2018 – Amorepacific v. EUIPO – Primavera Life (p primera Pure Sprout Energy)
   (Věc T-684/17) (1)

   (2018/C 166/62)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 412, 4. 12. 2017.


201806150501954992018/C 231/492692018TC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180502383922Věc T-269/18: Žaloba podaná dne 2. května 2018 – Inditex v. EUIPO – Ffauf (ZARA)
 ---documentbreak--- C2312018CS3820120180502CS0049382392Žaloba podaná dne 2. května 2018 – Inditex v. EUIPO – Ffauf (ZARA)
   (Věc T-269/18)2018/C 231/49Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Španělsko) (zástupci: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal a E. Armero Lavie, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ffauf SA (Lucemburk, Lucembursko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie ZARA – Přihláška č. 8 929 952

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. února 2018 ve spojených věcech R 359/2015-5 a R 409/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž zamítl odvolání žalobkyně a částečně vyhověl návrhu další účastnice, když odmítl přihlášku slovní ochranné známky Evropské unie ZARA č. 8 929 952 pro následující produkty a služby: Třída 29 – konzervované, sušené a tepelně zpracované ovoce a zelenina, rosoly, džemy, marmelády, ovocné zavařeniny, ovocné protlaky, vejce, mléko a mléčné výrobky, jedlé oleje a tuky; Třída 30 – rýže, maniok, ságo, mouka a výrobky z obilí, chléb, pekařské a cukrářské výrobky, kvasnice, prášky do pečiva, sůl, hořčice, ocet, omáčky (ochucovadla), koření, snacky na rýžové bázi; Třída 31 – čerstvá zelenina; Třída 32 – ovocné šťávy; Třída 35 – služby maloobchodního a velkoobchodního prodeje konzervovaného, sušeného a tepelně zpracovaného ovoce a zeleniny, jedlých olejů, rýže, mouky a výrobků z obilí, chleba, octa, omáček (ochucovadel) prostřednictvím celosvětových informačních sítí, katalogů, pošty, telefonu, rádia a televize a prostřednictvím jiných elektronických prostředků; Třída 43 – restaurační služby (stravování), samoobslužné restaurace, jídelny;

            —

            uložil EUIPO, a případně další účastnici řízení (Ffauf SA) náhradu nákladů tohoto řízení před Tribunálem;

            —

            uložil odpůrkyni, společnosti FFAUF, S.A, náhradu nákladů řízení ve spojených věcech R 359/2015-5 a R 409/2015-5 před pátým odvolacím senátem EUIPO.

      Dovolávané žalobní důvody

            —

            Porušení čl. 15 odst. 1 a čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 a pravila 22 odst. 2 a 3 nařízení č. 2868/95;

            —

            Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


201806150401954882018/C 231/132242018CJC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180328111111Věc C-224/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelnym Sądem Administracyjnym (Polsko) dne 28. března 2018 – Budimex S. A.
 ---documentbreak--- C2312018CS1110120180328CS0013111111Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelnym Sądem Administracyjnym (Polsko) dne 28. března 2018 – Budimex S. A.
   (Věc C-224/18)2018/C 231/13Jednací jazyk: polština
      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Stěžovatelka: Budimex S. A.

      Další účastník řízení: Minister Finansów

      Předběžné otázky

   Dochází v případě, kdy se strany plnění dohodly, že pro vyplacení odměny za stavební nebo montážní práce je nezbytné, aby objednatel vyjádřil souhlas s provedením uvedených prací v protokole o jejich převzetí, k poskytnutí služby ve smyslu článku 63 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (
         1
      ), které odpovídá takovému plnění, v okamžiku skutečného provedení stavebních a montážních prací, nebo v okamžiku, kdy objednatel vyjádří s provedením uvedených prací souhlas v protokole o jejich převzetí?
   (
         1
      ) – Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.


201806150431954812018/C 231/025742015CJC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL201805022211Věc C-574/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Varese – Itálie) – trestní řízení proti Maurovi Scialdonemu „Řízení o předběžné otázce — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Ochrana finančních zájmů Unie — Článek 4 odst. 3 SEU — Článek 325 odst. 1 SFEU — Směrnice 2006/112/ES — Úmluva PIF — Sankce — Zásady rovnocennosti a efektivity — Neodvedení DPH vyplývající z ročního daňového přiznání v zákonem stanovených lhůtách — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví trest odnětí svobody jen tehdy, jestliže částka nezaplacené DPH překračuje určitou prahovou hodnotu zakládající trestnost — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví nižší prahovou hodnotu trestnosti v případě neodvedení srážkové daně z příjmů“
 ---documentbreak--- C2312018CS210120180502CS00022121Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Varese – Itálie) – trestní řízení proti Maurovi Scialdonemu
   (Věc C-574/15) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Ochrana finančních zájmů Unie — Článek 4 odst. 3 SEU — Článek 325 odst. 1 SFEU — Směrnice 2006/112/ES — Úmluva PIF — Sankce — Zásady rovnocennosti a efektivity — Neodvedení DPH vyplývající z ročního daňového přiznání v zákonem stanovených lhůtách — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví trest odnětí svobody jen tehdy, jestliže částka nezaplacené DPH překračuje určitou prahovou hodnotu zakládající trestnost — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví nižší prahovou hodnotu trestnosti v případě neodvedení srážkové daně z příjmů““2018/C 231/02Jednací jazyk: italština
      Předkládající soud

   Tribunale di Varese

      Účastník původního trestního řízení

   Mauro Scialdone

      Výrok

   Směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve spojení s čl. 4 odst. 3 SEU a čl. 325 odst. 1 SFEU, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že když v zákonem stanovených lhůtách není odvedena daň z přidané hodnoty (DPH), která vyplývá z ročního daňového přiznání za dané zdaňovací období, představuje toto trestný čin, za který je možné uložit trest odnětí svobody jen tehdy, pokud výše nezaplacené DPH překročí prahovou hodnotu trestnosti ve výši 250000 eur, zatímco za trestný čin neodvedení srážkové daně z příjmů je stanovena prahová hodnota trestnosti ve výši 150000 eur.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 48, 8.2.2016.


201806150521955202018/C 231/512762018TC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180427404011Věc T-276/18: Žaloba podaná dne 27. dubna 2018 – Julius-K9 v. EUIPO – El Corte Inglés (K9 UNIT)
 ---documentbreak--- C2312018CS4010120180427CS0051401401Žaloba podaná dne 27. dubna 2018 – Julius-K9 v. EUIPO – El Corte Inglés (K9 UNIT)
   (Věc T-276/18)2018/C 231/51Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Julius-K9 Zrt (Szigetszentmiklós, Maďarsko) (zástupce: G. Jambrik, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie K9 UNIT – Přihláška č. 14 590 831

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. února 2018, ve věci R 1432/2017-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            napadené rozhodnutí zrušil;

            —

            uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

            —

            Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/1001.


201806150611955222018/C 231/522772018TC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180504404122Věc T-277/18: Žaloba podaná dne 4. května 2018 – Zitro IP v. EUIPO (PICK & WIN MULTISLOT)
 ---documentbreak--- C2312018CS4020120180504CS0052402412Žaloba podaná dne 4. května 2018 – Zitro IP v. EUIPO (PICK & WIN MULTISLOT)
   (Věc T-277/18)2018/C 231/52Jednací jazyk: španělština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Zitro IP Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: A. Canela Giménez, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie PICK & WIN MULTISLOT – Přihláška č. 16 071 946

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. března 2018, ve věci R 978/2017-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            napadené rozhodnutí zrušil;

            —

            uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

            —

            Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 nařízení č. 2017/1001.


201806150831955152018/C 231/372412018TC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180418293022Věc T-241/18: Žaloba podaná dne 18. dubna 2018 – Bruno v. Komise
 ---documentbreak--- C2312018CS2920120180418CS0037292302Žaloba podaná dne 18. dubna 2018 – Bruno v. Komise
   (Věc T-241/18)2018/C 231/37Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Bruno (Woluwé-Saint-Pierre, Belgie) (zástupce: N. de Montigny, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil rozhodnutí AHCC ze dne 4. července 2017;

            —

            případně zrušil výslovné rozhodnutí o zamítnutí stížnosti ze dne 18. ledna 2018;

            —

            uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

            1.

            První žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení Komise při použití čl. 11 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 přílohy VIII služebního řádu v rozsahu, v němž svým rozhodnutím Komise zamítla žádost žalobce na přiznání nároku na poskytnutí odchodného podle čl. 12 odst. 2 uvedené přílohy a naproti tomu jej odkázala na použití čl. 11 odst. 1 přílohy VIII služebního řádu, který se na jeho případ nepoužije;

            2.

            Druhý žalobní důvod vycházející z námitky protiprávnosti v rozsahu, v němž výše uvedená ustanovení služebního řádu porušují zásadu rovného zacházení a nediskriminace z důvodu existence legislativní mezery.


201806150341954862018/C 231/043312016CJC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL201805024521Spojené věci C-331/16 a C-366/16: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. května 2018 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburg, Raad voor Vreemdelingenbetwistingen – Nizozemsko, Belgie) – K. v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (C-331/16), H. F. v. Belgische Staat (C-366/16) „Řízení o předběžné otázce — Občanství Evropské unie — Právo na volný pohyb a pobyt na území členských států — Směrnice 2004/38/ES — Článek 27 odst. 2 druhý pododstavec — Omezení práva vstupu a práva pobytu z důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo veřejného zdraví — Vyhoštění z důvodů veřejného pořádku nebo veřejné bezpečnosti — Chování představující skutečné, aktuální a dostatečně závažné ohrožení některého ze základních zájmů společnosti — Osoba, jejíž žádost o azyl byla zamítnuta z důvodů uvedených v čl. 1 oddílu F Ženevské úmluvy nebo v čl. 12 odst. 2 směrnice 2011/95/EU — Článek 28 odst. 1 — Článek 28 odst. 3 písm. a) — Ochrana před vyhoštěním — Pobyt v hostitelském členském státě po dobu posledních deseti let — Naléhavé důvody týkající se veřejné bezpečnosti — Pojem“
 ---documentbreak--- C2312018CS410120180502CS00044152Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. května 2018 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburg, Raad voor Vreemdelingenbetwistingen – Nizozemsko, Belgie) – K. v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (C-331/16), H. F. v. Belgische Staat (C-366/16)
   (Spojené věci C-331/16 a C-366/16) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Občanství Evropské unie — Právo na volný pohyb a pobyt na území členských států — Směrnice 2004/38/ES — Článek 27 odst. 2 druhý pododstavec — Omezení práva vstupu a práva pobytu z důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo veřejného zdraví — Vyhoštění z důvodů veřejného pořádku nebo veřejné bezpečnosti — Chování představující skutečné, aktuální a dostatečně závažné ohrožení některého ze základních zájmů společnosti — Osoba, jejíž žádost o azyl byla zamítnuta z důvodů uvedených v čl. 1 oddílu F Ženevské úmluvy nebo v čl. 12 odst. 2 směrnice 2011/95/EU — Článek 28 odst. 1 — Článek 28 odst. 3 písm. a) — Ochrana před vyhoštěním — Pobyt v hostitelském členském státě po dobu posledních deseti let — Naléhavé důvody týkající se veřejné bezpečnosti — Pojem““2018/C 231/04Jednací jazyk: nizozemština
      Předkládající soudy

   Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburg, Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

      Účastníci původních řízení

      Žalobci: K. (C-331/16), H. F. (C-366/16)

      Žalovaní: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (C-331/16), Belgische Staat (C-366/16)

      Výrok

            1)

            Článek 27 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že skutečnost, že vůči občanu Evropské unie nebo státnímu příslušníku třetí země, jenž je rodinným příslušníkem takového občana, který se dožaduje přiznání práva pobytu na území členského státu, bylo v minulosti vydáno rozhodnutí o vyloučení z postavení uprchlíka na základě čl. 1 oddílu F Úmluvy o právním postavení uprchlíků, která byla podepsána dne 28. července 1951 v Ženevě a doplněna Protokolem týkajícím se právního postavení uprchlíků, uzavřeným v New Yorku dne 31. ledna 1967, nebo čl. 12 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany, neumožňuje, aby příslušné orgány tohoto členského státu automaticky dovodily, že pouhá přítomnost dotyčné osoby na tomto území představuje – nehledě na existenci či neexistenci rizika recidivy – skutečné, aktuální a dostatečně závažné ohrožení některého ze základních zájmů společnosti, jež může odůvodnit přijetí opatření na základě důvodů veřejného pořádku nebo veřejné bezpečnosti.
            Závěr o existenci takovéhoto ohrožení musí být založen na posouzení osobního chování dotyčné osoby ze strany příslušných orgánů hostitelského členského státu, s přihlédnutím ke zjištěním obsaženým v rozhodnutí o vyloučení z postavení uprchlíka a skutečnostem a důkazům, na kterých bylo toto rozhodnutí založeno, zejména k povaze a závažnosti zločinů nebo činů vytýkaných této osobě, míře její osobní účasti na těchto zločinech nebo činech, případné existenci důvodů pro zproštění trestní odpovědnosti, jakož i existenci odsouzení v trestním řízení. Toto globální posouzení musí též zohledňovat dobu, jež uplynula od údajného spáchání těchto zločinů nebo činů, jakož i následné chování zmíněné osoby, zejména pokud jde o to, zda toto chování svědčí o trvajícím postoji dotyčného, který by narušoval základní hodnoty uvedené v článcích 2 a 3 SEU takovým způsobem, že by mohl narušit klid a fyzickou bezpečnost obyvatelstva. Učinění tohoto závěru nebrání pouhá skutečnost, že dřívější chování této osoby zapadá do zvláštního historického a společenského kontextu země jejího původu, který se pravděpodobně nebude v hostitelském členském státě opakovat.
            V souladu se zásadou proporcionality musí příslušné orgány hostitelského členského státu mimoto vyvážit ochranu dotčeného základního zájmu společnosti a zájmů dotyčné osoby souvisejících s využitím práva volného pohybu a pobytu jakožto občan Unie a jejím právem na respektování soukromého a rodinného života.

            2)

            Článek 28 odst. 1 směrnice 2004/38 musí být vykládán v tom smyslu, že pokud zamýšlená opatření zahrnují vyhoštění dotyčné osoby z hostitelského členského státu, musí tento stát vzít v úvahu povahu a závažnost jednání této osoby, délku a případně legalitu jejího pobytu v tomto členském státě, dobu, jež uplynula od jednání vytýkaného této osobě, její chování během této doby, stupeň současné nebezpečnosti dotyčné osoby pro společnost, jakož i pevnost sociálních, kulturních a rodinných vazeb k uvedenému členskému státu.
            Článek 28 odst. 3 písm. a) směrnice 2004/38 musí být vykládán v tom smyslu, že se nevztahuje na občana Evropské unie, který nemá právo trvalého pobytu v hostitelském členském státě ve smyslu článku 16 a čl. 28 odst. 2 této směrnice.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 326, 5.9.2016.

      Úř. věst. C 343, 19.9.2016.


201806150801955062018/C 231/532792018TC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180430414221Věc T-279/18: Žaloba podaná dne 30. dubna 2018 – Alliance Pharmaceuticals v. EUIPO – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE)
 ---documentbreak--- C2312018CS4110120180430CS0053411422Žaloba podaná dne 30. dubna 2018 – Alliance Pharmaceuticals v. EUIPO – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE)
   (Věc T-279/18)2018/C 231/53Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alliance Pharmaceuticals Ltd (Wiltshire, Spojené království) (zástupce: M. Edenborough, QC)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: AxiCorp GmbH (Friedrichsdorf/Ts, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie v souvislosti s ochrannou známkou AXICORP ALLIANCE – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 072 913

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. února 2018, ve věci R 1473/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            napadené rozhodnutí zrušil;

            —

            podpůrně, aby změnil napadené rozhodnutí pátého odvolacího senátu v tom smyslu, aby v něm bylo konstatováno, že námitka má být postoupena námitkovému oddělení k přehodnocení námitky, a to vedle jejího přehodnocení podle čl. 8 odst. 4 i podle čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5,

            —

            uložil EUIPO, aby žalobkyni nahradil náklady řízení, jež jí vznikly v souvislosti s podáním této žaloby, a náklady řízení před odvolacím senátem. Podpůrně pro případ, že další účastnice v řízení před odvolacím senátem vstoupí do tohoto řízení jako vedlejší účastnice, aby uložil žalovanému a vedlejší účastnici společně a nerozdílně, aby uhradily žalobkyni náklady řízení, jež jí vznikly v souvislosti s podáním této žaloby, a náklady řízení před odvolacím senátem.

      Dovolávaný žalobní důvod

            —

            Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001;

            —

            Odvolací senát se dopustil nesprávného posouzení specifikací starších zapsaných ochranných známek, v důsledku čehož konstatoval, že z takto dovozených důkazů o používání nevyplývá skutečné užívání v případě výrobků zařazených do těchto specifikací.


201806150581955002018/C 231/266752016TC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180515222211Věc T-675/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. května 2018 – Wirecard v. EUIPO (mycard2go) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie mycard2go — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odstavec 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001] — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 první věta nařízení č. 207/2009 (nyní článek 94 první věta nařízení 2017/1001)“
 ---documentbreak--- C2312018CS2210120180515CS0026221221Rozsudek Tribunálu ze dne 15. května 2018 – Wirecard v. EUIPO (mycard2go)
   (Věc T-675/16) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie mycard2go — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odstavec 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001] — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 první věta nařízení č. 207/2009 (nyní článek 94 první věta nařízení 2017/1001)““2018/C 231/26Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wirecard AG (Aschheim, Německo) (zástupce: A. Bayer, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. července 2016 (věc R 282/2016-4) týkajícímu se zápisu slovního označení mycard2go jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

            1)

            Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 21. července 2016 (věc R 282/2016-4) se zrušuje.

            2)

            Ve zbývající části se žaloba zamítá.

            3)

            EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nutných výdajů vynaložených v souvislosti s odvolacím řízením vedeným před EUIPO.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 410, 7. 11. 2016.


201806290401986262018/C 249/383042017TC24920180716CS01CSINFO_JUDICIAL20180529313111Věc T-304/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. května 2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie 5000 — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 52 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. a) a b) du nařízení (EU) 2017/1001] — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení 2017/1001] — Rovné zacházení — Zásada řádné správy — Povinnost uvést odůvodnění“
 ---documentbreak--- C2492018CS3110120180529CS0038311311Rozsudek Tribunálu ze dne 29. května 2018 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000)
   (Věc T-304/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie 5000 — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 52 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. a) a b) du nařízení (EU) 2017/1001] — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení 2017/1001] — Rovné zacházení — Zásada řádné správy — Povinnost uvést odůvodnění““2018/C 249/38Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Německo) (zástupce: M.-C. Simon, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Čína) (zástupci: S. Fröhlich a M. Hartmann, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. března 2017 (věc R 655/2016-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Zhejiang Rongpeng Air Tools a Sata.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti Sata GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 231, 17.7.2017.


201806290231986792018/C 249/192872018CJC24920180716CS01CSINFO_JUDICIAL20180309131312Věc C-287/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 9. března 2018 – Fusignano Due Srl v. Ministero dello Sviluppo Economico
 ---documentbreak--- C2492018CS1320120180309CS0019132131Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 9. března 2018 – Fusignano Due Srl v. Ministero dello Sviluppo Economico
   (Věc C-287/18)2018/C 249/19Jednací jazyk: italština
      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Fusignano Due Srl

      Odpůrce: Ministero dello Sviluppo Economico

      Předběžná otázka

   Má být čl. 3 odst. 3 písm. a) směrnice 2009/28/ES (
         1
      ) vykládán – rovněž ve světle obecné zásady ochrany legitimního očekávání a celkové systematiky právní úpravy stanovené směrnicí v souvislosti s podporou výroby energie z obnovitelných zdrojů – v tom smyslu, že je s unijním právem neslučitelná taková vnitrostátní právní úprava, která italské vládě umožňuje, aby prostřednictvím následných prováděcích nařízení snížila nebo dokonce zrušila dříve stanovené pobídkové sazby?
   (
         1
      ) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 16).


201806290451986282018/C 249/571992017TC24920180716CS01CSINFO_JUDICIAL20180531454513Věc T-199/17: Usnesení Tribunálu ze dne 31. května 2018 – QD v. EUIPO
 ---documentbreak--- C2492018CS4530120180531CS0057453451Usnesení Tribunálu ze dne 31. května 2018 – QD v. EUIPO
   (Věc T-199/17) (
         1
      )2018/C 249/57Jednací jazyk: angličtinaPředseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 161, 22.5.2017.


201806290591986512018/C 249/329002016TC24920180716CS01CSINFO_JUDICIAL20180601262721Věc T-900/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. června 2018 – Casual Dreams v. EUIPO – López Fernández (Dayaday) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Dayaday — Starší národní obrazové ochranné známky DAYADAY a dayaday — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 5 nařízení (EU) 2017/1001] — Dobré jméno — Prospěch neprávem získaný z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky“
 ---documentbreak--- C2492018CS2610120180601CS0032261272Rozsudek Tribunálu ze dne 1. června 2018 – Casual Dreams v. EUIPO – López Fernández (Dayaday)
   (Věc T-900/16) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Dayaday — Starší národní obrazové ochranné známky DAYADAY a dayaday — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 5 nařízení (EU) 2017/1001] — Dobré jméno — Prospěch neprávem získaný z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky““2018/C 249/32Jednací jazyk: španělština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Casual Dreams, SLU (Manrèse, Španělsko) (zástupce: A. Tarí Lázaro, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: původně S. Palmero Cabezas, poté J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO: Miguel Ángel López Fernández (Fuensalida, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. října 2016 (věc R 375/2016-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Casual Dreams a M. López Fernándezem.

      Výrok

            1.

            Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 6. října 2016 (věc R 375/2016-2) se zrušuje.

            2.

            EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Casual Dreams, SLU, včetně nákladů, které společnost Casual Dreams, SLU vynaložila v rámci řízení před odvolacím senátem.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 95, 27.3.2017.


201807130152003562018/C 268/076712016CJC26820180730CS01CSINFO_JUDICIAL201806076611Věc C-671/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 7. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – Inter-Environnement Bruxelles ASBL a další v. Région de Bruxelles-Capitale „Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Směrnice 2001/42/ES — Článek 2 písm. a) — Pojem ‚plány a programy‘ — Článek 3 — Posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí — Nařízení o oblastním územním plánování týkající se evropské čtvrti v Bruselu (Belgie)“
 ---documentbreak--- C2682018CS610120180607CS00076161Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 7. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – Inter-Environnement Bruxelles ASBL a další v. Région de Bruxelles-Capitale
   (Věc C-671/16) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Směrnice 2001/42/ES — Článek 2 písm. a) — Pojem ‚plány a programy‘ — Článek 3 — Posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí — Nařízení o oblastním územním plánování týkající se evropské čtvrti v Bruselu (Belgie)““2018/C 268/07Jednací jazyk: francouzština
      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman

      Žalovaný: Région de Bruxelles-Capitale

      Výrok

   Článek 2 písm. a), čl. 3 odst. 1 a čl. 3 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí musí být vykládány v tom smyslu, že takové nařízení o oblastním územním plánování, jako je nařízení o územním plánování, jež je předmětem věci v původním řízení a které stanoví určité požadavky pro realizaci stavebních projektů, spadá pod pojem „plány a programy“, které mohou mít významný vliv na životní prostředí ve smyslu této směrnice, a tudíž musí být podrobeno posouzení vlivů na životní prostředí.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 78, 13.3.2017.


201807270322024652018/C 285/133112017CJC28520180813CS01CSINFO_JUDICIAL20170529111111Věc C-311/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 29. května 2017 – Jeannine Wieczarkowiecz v. TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018CS1110120170529CS0013111111Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 29. května 2017 – Jeannine Wieczarkowiecz v. TUIfly GmbH
   (Věc C-311/17)2018/C 285/13Jednací jazyk: němčina
      Předkládající soud

   Amtsgericht Hannover

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Jeannine Wieczarkowiecz

      Žalovaná: TUIfly GmbH
   Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 8. května 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.


title: Věc C-458/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 12. července 2018 – „GVC Services (Bulgaria)“ EOOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – gr. Sofija

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/8

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 12. července 2018 – „GVC Services (Bulgaria)“ EOOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – gr. Sofija
      (Věc C-458/18)
      (2018/C 341/09)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Administrativen sad Sofia-grad

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně:„GVC Services (Bulgaria)“ EOOD

         Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – gr. Sofija

         Předběžné otázky

                  1)

                  Má být čl. 2 písm. a) bod i) ve spojení s přílohou I částí A písm. ab) směrnice 2011/96/EU (1) vykládán v tom smyslu, že pojem „společnosti založené podle práva Spojeného království“ zahrnuje i společnosti založené v Gibraltaru?

                  2)

                  Má být čl. 2 písm. a) bod iii) ve spojení s přílohou I částí B směrnice 2011/96/EU vykládán v tom smyslu, že pojem „corporation tax ve Spojeném království“ zahrnuje i daň z příjmu právnických osob splatnou v Gibraltaru?

         (1)  Směrnice Rady 2011/96/EU ze dne 30. listopadu 2011 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (Úř. věst. 2011, L 345, s. 8).


title: Věc T-273/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2018 – Quadri di Cardano v. Komise „Veřejná služba – Smluvní zaměstnanci – Příspěvek za práci v zahraničí – Článek 4 odst. 1 písm. b) přílohy VII služebního řádu – Desetileté referenční období – Státní příslušnost státu, v němž je vykonávána práce – Bydliště ve státě, v němž je vykonávána práce – Funkce v mezinárodní organizaci – Smlouva o dočasném pracovním poměru“

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/14

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2018 – Quadri di Cardano v. Komise
      (Věc T-273/17) (1)

      („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci – Příspěvek za práci v zahraničí - Článek 4 odst. 1 písm. b) přílohy VII služebního řádu - Desetileté referenční období - Státní příslušnost státu, v němž je vykonávána práce - Bydliště ve státě, v němž je vykonávána práce - Funkce v mezinárodní organizaci - Smlouva o dočasném pracovním poměru“)
      (2018/C 341/25)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Alessandro Quadri di Cardano (Alicante, Španělsko) (zástupci: původně N. de Montigny a J.-N. Louis, poté de Montigny, avocats)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně T. Bohr a M. Mensi, poté Bohr a L. Radu Bouyon, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba založená na článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí „Úřadu pro správu a vyplácení individuálních nároků“ (PMO) Komise ze dne 19. července 2016, v němž jím byl žalobci nepřiznán příspěvek za práci v zahraničí při jeho nástupu do služebního poměru v INEA.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Alessandro Quadri di Cardanovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 221, 10.7.2017.


title: Věc C-461/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. července 2018 společností Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd proti rozsudku Tribunálu (osmého rozšířeného senátu) vydanému dne 3. května 2018 ve věci T-431/12, Distillerie Bonollo a další v. Rada Evropské unie

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/8

      Kasační opravný prostředek podaný dne 13. července 2018 společností Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd proti rozsudku Tribunálu (osmého rozšířeného senátu) vydanému dne 3. května 2018 ve věci T-431/12, Distillerie Bonollo a další v. Rada Evropské unie
      (Věc C-461/18 P)
      (2018/C 341/10)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (zástupci: K. Adamantopoulos, P. Billiet, advokáti)

         Další účastnice řízení: Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl, Comercial Química Sarasa, SL, Rada Evropské unie, Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  v plném rozsahu zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 3. května 2018 ve věci T-431/12 a

                  —

                  uložil žalobkyním v řízení před Tribunálem náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovatelkou v tomto řízení o kasačním opravném prostředku i nákladů řízení před Tribunálem ve věci T-431/12.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka jediný důvod. Podle ní trpí napadený rozsudek zjevně nesprávným posouzením v aplikaci práva, neboť v něm bylo určeno, že čl. 11 odst. 9 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (1) ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, na jehož základě bylo přijato nařízení č. 626/2012 (2) (dále jen „základní nařízení“), nedovoluje unijním orgánům početní zjišťování běžné hodnoty daného výrobku při výpočtu dumpingových rozpětí v rámci částečného prozatímního antidumpingového přezkumu, pokud za tím účelem unijní orgány v průběhu původního antidumpingového šetření namísto toho použily skutečný domácí prodej.

                  1.

                  Navrhovatelka zaprvé uvádí, že (1) početní zjišťování běžné hodnoty není odlišnou metodikou určování běžné hodnoty ve srovnání se skutečným domácím prodejem, neboť obě dvě metody mají za účel co nejlépe stanovit běžnou hodnotu tím, že se zohlední specifické rysy každého případu a údaje o poměru nákladů a ceny, které jsou proměnlivé v čase. Článek 2 odst. 1 až 6 základního nařízení totiž upravuje jisté okolnosti, jež odůvodňují použití početně zjištěné běžné hodnoty v protikladu k použití skutečného domácího prodeje pro účely výpočtů antidumpingového rozpětí v každém jednotlivém případě. Omezením posuzovací pravomoci unijních orgánů, pokud jde o početní zjišťování běžné hodnoty v rámci částečného prozatímního přezkumu, i když pro tentýž účel použily v dřívějších šetřeních skutečný domácí prodej, jsou unijní orgány zbaveny možnosti použít různé alternativy upravené v článku 2 základního nařízení. Vzhledem ke značným cenovým rozdílům mezi kyselinou vinnou vyrobenou přírodním a syntetickým postupem, početní zjištění argentinské analogické běžné hodnoty v nařízení č. 626/2012 nejlépe odráželo skutečnost, že podobný argentinský výrobce vyráběl kyselinu vinnou s použitím přírodního postupu, který je nákladnější než syntetický postup použitý navrhovatelkou.

                  2.

                  Zadruhé navrhovatelka na podporu svého důvodu kasačního opravného prostředku uvádí, že v původním antidumpingovém šetření byly identifikovány dvě kategorie vývozců: spolupracující vývozci, jako je navrhovatelka, kterým byl přiznán status podniků působících v tržním hospodářství („STH“) na základě čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení, a nespolupracující výrobci, kterým nebyl přiznán STH a na něž unijní orgány uplatnily metodu „nejlepších dostupných informací“ podle článku 18 základního nařízení. V průběhu částečného prozatímního přezkumu, který vyústil v přijetí nařízení č. 626/2012, byl spolupracujícím výrobcům, jako je navrhovatelka, unijními orgány odepřen STH a jejich běžná hodnota byla určena na základě čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení s odkazem na Argentinu – podobnou zemi vybranou Komisí. Tato kategorie vývozců nebyla při původním šetření přítomna. I kdyby tedy čl. 11 odst. 9 základního nařízení byl vykládán v tom smyslu, že unijním orgánům brání v použití početně zjištěných běžných hodnot v protikladu ke skutečnému domácímu prodeji v částečném prozatímním přezkumu, quod non, neznamenalo by to, že brání unijním orgánům v použití početně zjištěné běžné hodnoty v případě nové skupiny vývozců, kteří výrazně spolupracující, avšak nebyl jim přiznán STH, a kteří se objevili poprvé až při částečném prozatímním přezkumu.

                  3.

                  Konečně některá zjištění v napadeném rozsudku odporují ustálené judikatuře v rámci Unie i WTO týkající se určování běžné hodnoty a zajišťování spravedlivých cenových srovnání a dodržování práva vývozců na obhajobu.

         (1)  Úř. věst. 2009, L 343, s. 51.

         (2)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 626/2012 ze dne 26. června 2012, kterým se mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 349/2012 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz kyseliny vinné pocházející z Čínské lidové republiky (Úř. věst. 2012, L 182, s. 1).


title: Věc C-618/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal d’Instance de Limoges – Francie) – BNP Paribas Personal Finance SA v. Roger Ducloux, Marie Josée Ducloux

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/11

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal d’Instance de Limoges – Francie) – BNP Paribas Personal Finance SA v. Roger Ducloux, Marie Josée Ducloux
      (Věc C-618/17) (1)

      (2018/C 341/17)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 22, 22.1.2018.