title: Věc C-57/19 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 – Evropská komise v. Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Spojené království Velké Británie a Severního Irska („Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Režim podpory – Článek 108 odst. 2 a 3 SFEU – Nařízení (ES) č. 659/1999 – Článek 4 odst. 3 a 4 – Pojem ‚pochybnosti o slučitelnosti oznámeného opatření se společným trhem‘ – Rozhodnutí nevznášet námitky – Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení – Pokyny pro státní podporu v oblasti životního prostředí a energetiky na období 2014 – 2020 – Kodex osvědčených postupů pro provádění řízení ve věcech kontroly státní podpory – Kontakty ‚před oznámením‘ – Procesní práva zúčastněných stran – Kapacitní trh s elektřinou ve Spojeném království“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/14

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 – Evropská komise v. Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Spojené království Velké Británie a Severního Irska
      (Věc C-57/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Režim podpory - Článek 108 odst. 2 a 3 SFEU - Nařízení (ES) č. 659/1999 - Článek 4 odst. 3 a 4 - Pojem ‚pochybnosti o slučitelnosti oznámeného opatření se společným trhem‘ - Rozhodnutí nevznášet námitky - Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení - Pokyny pro státní podporu v oblasti životního prostředí a energetiky na období 2014 – 2020 - Kodex osvědčených postupů pro provádění řízení ve věcech kontroly státní podpory - Kontakty ‚před oznámením‘ - Procesní práva zúčastněných stran - Kapacitní trh s elektřinou ve Spojeném království“)
      (2021/C 431/13)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier a P. Němečková, zmocněnci)

         Další účastníci řízení: Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd (zástupci: J. Derenne a D. Vallindas, advokáti a C. Ziegler, Rechtsanwalt), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně F. Shibli, S. McCrory a Z. Lavery, poté F. Shibli a S. McCrory, zmocněnci, ve spolupráci s G. Facennou, QC a D. Mackersie, barrister)

         Vedlejší účastnice podporující navrhovatelku: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 15. listopadu 2018, Tempus Energy a Tempus Energy Technology v. Komise (T-793/14, EU:T:2018:790), se zrušuje.

                  2)

                  Žaloba ve věci T-793/14 se zamítá.

                  3)

                  Společnosti Tempus Energy Ltd a Tempus Energy Technology Ltd ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v rámci řízení před Tribunálem Evropské unie a Soudním dvorem.

                  4)

                  Polská republika a Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 148, 29.4.2019.


title: Věc C-570/19: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court (Irsko) – Irsko] – Irish Ferries Ltd v. National Transport Authority („Řízení o předběžné otázce – Námořní přeprava – Práva cestujících při cestování po moři a na vnitrozemských vodních cestách – Nařízení (EU) č. 1177/2010 – Články 18 a 19, čl. 20 odst. 4 a články 24 a 25 – Zrušení osobní přepravy – Opožděné dodání lodi dopravci – Oznámení před původně plánovaným datem vyplutí – Důsledky – Právo na přesměrování – Podmínky – Úhrada dalších nákladů – Právo na odškodnění – Výpočet – Pojem ‚cena přepravního dokladu‘ – Vnitrostátní orgán pověřený prosazováním nařízení č. 1177/2010 – Pravomoc – Pojem ‚stížnost‘ – Posouzení platnosti – Články 16, 17, 20 a 47 Listiny základních práv Evropské unie – Zásady proporcionality, právní jistoty a rovného zacházení“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/15

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court (Irsko) – Irsko] – Irish Ferries Ltd v. National Transport Authority
      (Věc C-570/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Námořní přeprava - Práva cestujících při cestování po moři a na vnitrozemských vodních cestách - Nařízení (EU) č. 1177/2010 - Články 18 a 19, čl. 20 odst. 4 a články 24 a 25 - Zrušení osobní přepravy - Opožděné dodání lodi dopravci - Oznámení před původně plánovaným datem vyplutí - Důsledky - Právo na přesměrování - Podmínky - Úhrada dalších nákladů - Právo na odškodnění - Výpočet - Pojem ‚cena přepravního dokladu‘ - Vnitrostátní orgán pověřený prosazováním nařízení č. 1177/2010 - Pravomoc - Pojem ‚stížnost‘ - Posouzení platnosti - Články 16, 17, 20 a 47 Listiny základních práv Evropské unie - Zásady proporcionality, právní jistoty a rovného zacházení“)
      (2021/C 431/14)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      High Court (Irsko)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Irish Ferries Ltd

         Žalovaný: National Transport Authority

         Výrok

                  1)

                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1177/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o právech cestujících při cestování po moři a na vnitrozemských vodních cestách a o změně nařízení (ES) č. 2006/2004 musí být vykládáno v tom smyslu, že se použije v případě, kdy dopravce zruší osobní přepravu, přičemž tuto skutečnost cestujícím oznámí několik týdnů před původně plánovaným vyplutím, a to proto, že loď, která měla tuto přepravu zajistit, byla dodána se zpožděním a nebylo možno ji nikterak nahradit.

                  2)

                  Článek 18 nařízení č. 1177/2010 musí být vykládán v tom smyslu, že za situace, kdy je osobní přeprava zrušena a na téže trase neexistuje žádná alternativní přeprava, je dopravce povinen nabídnout cestujícímu v rámci jeho práva na přesměrování do cílového místa za srovnatelných podmínek a při nejbližší příležitosti, které je upraveno v tomto ustanovení, alternativní přepravu po jiné trase, než je trasa zrušené přepravy, nebo námořní přepravu spojenou s jinými druhy přepravy, jako je silniční nebo železniční přeprava, a je povinen uhradit případné další náklady vynaložené cestujícím v rámci tohoto přesměrování do cílového místa.

                  3)

                  Články 18 a 19 nařízení č. 1177/2010 musí být vykládány v tom smyslu, že pokud dopravce zruší osobní přepravu a tuto skutečnost cestujícím oznámí několik týdnů před původně plánovaným vyplutím, platí, že cestující má nárok na odškodnění podle článku 19 tohoto nařízení, pokud se v souladu s článkem 18 uvedeného nařízení rozhodne pro přesměrování při nejbližší příležitosti nebo pro odložení své cesty na později a dorazí do původně plánovaného cílového místa se zpožděním, které přesahuje prahové hodnoty stanovené v článku 19 téhož nařízení. Pokud se naproti tomu cestující rozhodne pro náhradu ceny přepravního dokladu, takový nárok na odškodnění podle tohoto článku nemá.

                  4)

                  Článek 19 nařízení č. 1177/2010 musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „cena přepravního dokladu“ obsažený v tomto článku zahrnuje i náklady na volitelné doplňkové služby vybrané cestujícím, jako je rezervace kajuty či klece pro zvířata nebo přístup do prémiových společenských prostor.

                  5)

                  Článek 20 odst. 4 nařízení č. 1177/2010 musí být vykládán v tom smyslu, že opožděné dodání lodi pro osobní přepravu, v jehož důsledku byly zrušeny všechny plavby, které měla tato loď zajistit na nové námořní trase, nespadá pod pojem „mimořádné okolnosti“ ve smyslu tohoto ustanovení.

                  6)

                  Článek 24 nařízení č. 1177/2010 musí být vykládán v tom smyslu, že cestujícímu, který požaduje odškodnění dle článku 19 tohoto nařízení, neukládá povinnost podat žádost ve formě stížnosti u dopravce ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy přeprava byla nebo měla být uskutečněna.

                  7)

                  Článek 25 nařízení č. 1177/2010 musí být vykládán v tom smyslu, že do pravomoci vnitrostátního orgánu pověřeného prosazováním tohoto nařízení, který je určen členským státem, spadá nejen osobní přeprava z přístavu nacházejícího se na území tohoto členského státu, ale také osobní přeprava z přístavu nacházejícího se na území jiného členského státu do přístavu nacházejícího se na území prvního členského státu, jestliže je posledně uvedená přeprava součástí zpáteční cesty, která byla v plném rozsahu zrušena.

                  8)

                  Z posouzení desáté otázky nevyplynul žádný závěr, kterým by mohla být dotčena platnost článků 18 a 19 nařízení č. 1177/2010.

         (1)  Úř. věst. C 328, 30.9.2019.


title: Věc C-579/19: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom – Spojené království) – The Queen, na žádost Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd v. The Food Standards Agency („Řízení o předběžné otázce – Ochrana zdraví – Nařízení (ES) č. 854/2004 – Čl. 5 odst. 2 – Nařízení (ES) č. 882/2004 – Článek 54 odst. 3 – Hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu – Prohlídka jatečně upraveného těla a drobů po porážce – Úřední veterinární lékař – Označení zdravotní nezávadnosti – Odmítnutí – Maso prohlášené za nevhodné k lidské spotřebě – Právo na odvolání proti rozhodnutí úředního veterinárního lékaře – Účinná soudní ochrana – Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/16

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom – Spojené království) – The Queen, na žádost Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd v. The Food Standards Agency
      (Věc C-579/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana zdraví - Nařízení (ES) č. 854/2004 - Čl. 5 odst. 2 - Nařízení (ES) č. 882/2004 - Článek 54 odst. 3 - Hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu - Prohlídka jatečně upraveného těla a drobů po porážce - Úřední veterinární lékař - Označení zdravotní nezávadnosti - Odmítnutí - Maso prohlášené za nevhodné k lidské spotřebě - Právo na odvolání proti rozhodnutí úředního veterinárního lékaře - Účinná soudní ochrana - Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie“)
      (2021/C 431/15)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Supreme Court of the United Kingdom

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka: The Queen, na žádost Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd

         Další účastník řízení: The Food Standards Agency

         Výrok

                  1)

                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004, a nařízení č. 882/2004 musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které v případě, že úřední veterinární lékař odmítne umístit na jatečně upravené tělo označení zdravotní nezávadnosti a vlastník tohoto jatečně upraveného těla s tímto rozhodnutím nesouhlasí, musí úřední veterinární lékař předložit věc soudu, aby meritorně rozhodl na základě odborného stanoviska znalců navržených každou ze stran sporu, zda uvedené jatečně upravené tělo splňuje požadavky na bezpečnost potravin, avšak formálně nemůže zrušit rozhodnutí úředního veterinárního lékaře ani nařídit zrušení účinků těchto rozhodnutí.

                  2)

                  Článek 54 nařízení č. 882/2004 ve spojení s bodem 43 odůvodnění tohoto nařízení a s ohledem na článek 47 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle níž může být rozhodnutí úředního veterinárního lékaře podle čl. 5 bodu 2 nařízení č. 854/2004, ve znění nařízení č. 882/2004, neumístit označení zdravotní nezávadnosti na jatečně upravené tělo předmětem pouze omezeného soudního přezkumu, v jehož rámci soud, který ve věci rozhoduje, může tohoto rozhodnutí zrušit z jakéhokoli důvodu, který zakládá jeho protiprávnost, včetně případu, kdy jednání úředního veterinárního lékaře sledovalo jiný účel, než pro který byl nadán pravomocemi, v případě, že nepoužil správné právní kritérium, nebo v případě, že přijal rozhodnutí, které je neopodstatněné nebo není dostatečně důkazně podloženo.

         (1)  Úř. věst. C 328, 30.9.2019.


title: Věc C-647/19 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 – Ja zum Nürburgring eV v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Podpory pro komplex Nürburgring (Německo) – Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za zčásti neslučitelné s vnitřním trhem – Prodej aktiv příjemců státních podpor, které byly prohlášeny za neslučitelné – Otevřené, transparentní, nediskriminující a ničím nepodmíněné nabídkové řízení – Rozhodnutí, kterým se prohlašuje, že navrácení neslučitelných podpor se netýká nového vlastníka komplexu Nürburgringu a že mu nebyla poskytnuta nová podpora na získání tohoto komplexu – Přípustnost – Postavení zúčastněné strany – Osobně dotčená osoba – Porušení procesních práv zúčastněných stran – Obtíže, které vyžadují zahájení formálního vyšetřovacího řízení – Odůvodnění – Zkreslení důkazů“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/17

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 – Ja zum Nürburgring eV v. Evropská komise
      (Věc C-647/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Podpory pro komplex Nürburgring (Německo) - Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za zčásti neslučitelné s vnitřním trhem - Prodej aktiv příjemců státních podpor, které byly prohlášeny za neslučitelné - Otevřené, transparentní, nediskriminující a ničím nepodmíněné nabídkové řízení - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje, že navrácení neslučitelných podpor se netýká nového vlastníka komplexu Nürburgringu a že mu nebyla poskytnuta nová podpora na získání tohoto komplexu - Přípustnost - Postavení zúčastněné strany - Osobně dotčená osoba - Porušení procesních práv zúčastněných stran - Obtíže, které vyžadují zahájení formálního vyšetřovacího řízení - Odůvodnění - Zkreslení důkazů“)
      (2021/C 431/16)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Ja zum Nürburgring eV (zástupci: D. Frey a M. Rudolph, Rechtsanwälte)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, B. Stromsky a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 19. června 2019, Ja zum Nürburgring v. Komise (T 373/15, EU:T:2019:432), se zrušuje v rozsahu, v němž jím Tribunál Evropské unie zamítl návrh na zrušení článku 1 poslední odrážky rozhodnutí Komise (EU) 2016/151 ze dne 1. října 2014 o státní podpoře Německa SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN) ve prospěch závodní dráhy Nürburgring.

                  2)

                  Ve zbývající části se kasační opravný prostředek zamítá.

                  3)

                  Článek 1 poslední odrážka rozhodnutí Komise (EU) 2016/151 ze dne 1. října 2014 o státní podpoře SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN) poskytnuté Německem ve prospěch Nürburgringu se zrušuje.

                  4)

                  Ja zum Nürburgring eV a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 372, 4.11.2019.


title: Věc C-665/19 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 – NeXovation, Inc. v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Podpory pro komplex Nürburgring (Německo) – Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za zčásti neslučitelné s vnitřním trhem – Prodej aktiv příjemců státních podpor, které byly prohlášeny za neslučitelné – Otevřené, transparentní, nediskriminující a ničím nepodmíněné nabídkové řízení – Rozhodnutí, kterým se prohlašuje, že navrácení neslučitelných podpor se netýká nového vlastníka komplexu Nürburgring a že mu nebyla poskytnuta nová podpora na získání tohoto komplexu – Přípustnost – Postavení zúčastněné strany – Osobně dotčená osoba – Porušení procesních práv zúčastněných stran – Obtíže, které vyžadují zahájení formálního vyšetřovacího řízení – Odůvodnění“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/18

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 – NeXovation, Inc. v. Evropská komise
      (Věc C-665/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Podpory pro komplex Nürburgring (Německo) - Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za zčásti neslučitelné s vnitřním trhem - Prodej aktiv příjemců státních podpor, které byly prohlášeny za neslučitelné - Otevřené, transparentní, nediskriminující a ničím nepodmíněné nabídkové řízení - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje, že navrácení neslučitelných podpor se netýká nového vlastníka komplexu Nürburgring a že mu nebyla poskytnuta nová podpora na získání tohoto komplexu - Přípustnost - Postavení zúčastněné strany - Osobně dotčená osoba - Porušení procesních práv zúčastněných stran - Obtíže, které vyžadují zahájení formálního vyšetřovacího řízení - Odůvodnění“)
      (2021/C 431/17)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: NeXovation, Inc. (zástupci: púvodne A. von Bergwelt, M. Nordmann a L. Hettstedt, poté A. von Bergwelt a M. Nordmann, Rechtsanwälte)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, T. Maxian Rusche a B. Stromsky, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 19. června 2019, NeXovation v. Komise (T 353/15, EU:T:2019:434), se zrušuje v rozsahu, v němž jím Tribunál Evropské unie zamítl návrh na zrušení článku 1 poslední odrážky rozhodnutí Komise (EU) 2016/151 ze dne 1. října 2014 o státní podpoře Německa SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN) ve prospěch závodní dráhy Nürburgring.

                  2)

                  Ve zbývající části se kasační opravný prostředek zamítá.

                  3)

                  Článek 1 poslední odrážka rozhodnutí Komise (EU) 2016/151 ze dne 1. října 2014 o státní podpoře SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN) poskytnuté Německem ve prospěch Nürburgringu se zrušuje.

                  4)

                  NeXovation Inc. a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 372, 4.11.2019.


title: Věc C-718/18: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 – Evropská komise v. Spolková republika Německo („Nesplnění povinnosti státem – Vnitřní trh s elektřinou a zemním plynem – Směrnice 2009/72/ES – Článek 2 bod 21 – Článek 19 odst. 3, 5 a 8 – Článek 37 odst. 1 písm. a) a odst. 6 písm. a) a b) – Směrnice 2009/73/ES – Článek 2 bod 20 – Článek 19 odst. 3, 5 a 8 – Článek 41 odst. 1 písm. a) a odst. 6 písm. a) a b) – Pojem ‚vertikálně integrovaný podnik‘ – Účinné oddělení mezi přenosovými soustavami a činnostmi výroby a dodávek elektřiny a zemního plynu – Nezávislý provozovatel přenosové soustavy – Nezávislost zaměstnanců a vedení tohoto provozovatele – Přechodná období – Podíly na základním kapitálu vertikálně integrovaného podniku – Vnitrostátní regulační orgány – Nezávislost – Výlučné pravomoci – Článek 45 SFEU – Volný pohyb pracovníků – Listina základních práv Evropské unie – Článek 15 – Právo pracovat a vykonávat povolání – Článek 17 – Právo na vlastnictví – Článek 52 odst. 1 – Meze – Zásada demokracie“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/19

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 – Evropská komise v. Spolková republika Německo
      (Věc C-718/18) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Vnitřní trh s elektřinou a zemním plynem - Směrnice 2009/72/ES - Článek 2 bod 21 - Článek 19 odst. 3, 5 a 8 - Článek 37 odst. 1 písm. a) a odst. 6 písm. a) a b) - Směrnice 2009/73/ES - Článek 2 bod 20 - Článek 19 odst. 3, 5 a 8 - Článek 41 odst. 1 písm. a) a odst. 6 písm. a) a b) - Pojem ‚vertikálně integrovaný podnik‘ - Účinné oddělení mezi přenosovými soustavami a činnostmi výroby a dodávek elektřiny a zemního plynu - Nezávislý provozovatel přenosové soustavy - Nezávislost zaměstnanců a vedení tohoto provozovatele - Přechodná období - Podíly na základním kapitálu vertikálně integrovaného podniku - Vnitrostátní regulační orgány - Nezávislost - Výlučné pravomoci - Článek 45 SFEU - Volný pohyb pracovníků - Listina základních práv Evropské unie - Článek 15 - Právo pracovat a vykonávat povolání - Článek 17 - Právo na vlastnictví - Článek 52 odst. 1 - Meze - Zásada demokracie“)
      (2021/C 431/18)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Noll-Ehlers a O. Beynet, zmocněnci)

         Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: původně J. Möller a T. Henze, zmocněnci, poté J. Möller a S. Eisenberg, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalovanou: Švédské království (zástupkyně: původně C. Meyer-Seitz, A. Falk, H. Shev, J. Lundberg a H. Eklinder, zmocněnkyně, poté C. Meyer-Seitz, H. Shev a H. Eklinder, zmocněnkyně)

         Výrok

                  1.

                  Spolková republika tím, že správně neprovedla

                              —

                              čl. 2 bod 21 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES a čl. 2 bod 20 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES,

                              —

                              čl. 19 odst. 3 a 8 směrnic 2009/72 a 2009/73,

                              —

                              čl. 19 odst. 5 směrnic 2009/72 a 2009/73,

                              —

                              čl. 37 odst. 1 písm. a) a čl. 37 odst. 6 písm. a) a b) směrnice 2009/72, jakož i čl. 41 odst. 1 písm. a) a čl. 41 odst. 6 písm. a) a b) směrnice 2009/73,

                        nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z těchto směrnic.

                  2.

                  Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

                  3.

                  Švédské království ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 54, 11.2.2019.


title: Spojené věci C-721/19 a C-722/19: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Sisal SpA (C-721/19), Stanleybet Malta Ltd (C-722/19) a Magellan Robotech Ltd (C-722/19) v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli a Ministero dell'Economia e delle Finanze („Řízení o předběžné otázce – Články 49 a 56 SFEU – Volný pohyb služeb – Omezení – Směrnice 2014/23/EU – Postupy udělování koncesí – Článek 43 – Podstatné změny – Okamžité loterie – Vnitrostátní právní úprava, která stanoví obnovení koncese bez nového zadávacího řízení – Směrnice 89/665/EHS – Článek 1 odst. 3 – Právní zájem na podání žaloby“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/20

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Sisal SpA (C-721/19), Stanleybet Malta Ltd (C-722/19) a Magellan Robotech Ltd (C-722/19) v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli a Ministero dell'Economia e delle Finanze
      (Spojené věci C-721/19 a C-722/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Články 49 a 56 SFEU - Volný pohyb služeb - Omezení - Směrnice 2014/23/EU - Postupy udělování koncesí - Článek 43 - Podstatné změny - Okamžité loterie - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví obnovení koncese bez nového zadávacího řízení - Směrnice 89/665/EHS - Článek 1 odst. 3 - Právní zájem na podání žaloby“)
      (2021/C 431/19)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Sisal SpA (C-721/19), Stanleybet Malta Ltd (C-722/19) a Magellan Robotech Ltd (C-722/19)

         Žalovaní: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli a Ministero dell'Economia e delle Finanze

         za přítomnosti: Lotterie Nazionali Srl a Lottomatica Holding Srl, dříve Lottomatica SpA (C-722/19)

         Výrok

                  1)

                  Unijní právo, a zejména článek 43 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/23/EU ze dne 26. února 2014 o udělování koncesí, musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která ukládá obnovení koncesní smlouvy bez nového zadávacího řízení, za podmínek, kdy koncese byla udělena jedinému koncesionáři, zatímco použitelné vnitrostátní právo stanovovalo, že tato má být v zásadě udělena několika – nejvýše čtyřem – hospodářským subjektům, pokud tato právní úprava představuje provedení ujednání původní koncesní smlouvy předvídajícího opci takové obnovení.

                  2)

                  Unijní právo, a zejména čl. 43 odst. 1 písm. e) směrnice 2014/23, musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, jednak to, že o obnovení koncese bude rozhodnuto dva roky před koncem její platnosti, a jednak změnu způsobu platby finančního protiplnění koncesionáře, který byl uveden v původní koncesní smlouvě, tak, aby byly státu zaručeny nové a vyšší rozpočtové příjmy, není-li tato změna podstatná ve smyslu čl. 43 odst. 4 směrnice.

                  3)

                  Článek 43 odst. 4 směrnice 2014/23 a čl. 1 odst. 3 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce musí být vykládány v tom smyslu, že hospodářský subjekt může podat žalobu proti rozhodnutí o obnovení koncese z důvodu, že podmínky plnění původní koncesní smlouvy byly při této příležitosti podstatným způsobem změněny, třebaže se původního koncesního řízení nezúčastnil, pokud může zájem na udělení takové koncese prokázat v okamžiku, kdy má dojít k jejímu obnovení.

         (1)  Úř. věst. C 432, 23.12.2019.


title: Věc C-741/19: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Paris – Francie) – Moldavská republika v. Société Komstroy, právní nástupkyně společnosti Energoalians („Řízení o předběžné otázce – Smlouva o energetické chartě – Článek 26 – Nepoužitelnost mezi členskými státy – Rozhodčí nález – Soudní přezkum – Pravomoc soudu členského státu – Spor mezi hospodářským subjektem z třetího státu a třetím státem – Pravomoc Soudního dvora – Článek 1 bod 6 Smlouvy o energetické chartě – Pojem ‚investice‘“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/21

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Paris – Francie) – Moldavská republika v. Société Komstroy, právní nástupkyně společnosti Energoalians
      (Věc C-741/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Smlouva o energetické chartě - Článek 26 - Nepoužitelnost mezi členskými státy - Rozhodčí nález - Soudní přezkum - Pravomoc soudu členského státu - Spor mezi hospodářským subjektem z třetího státu a třetím státem - Pravomoc Soudního dvora - Článek 1 bod 6 Smlouvy o energetické chartě - Pojem ‚investice‘“)
      (2021/C 431/20)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour d'appel de Paris

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Moldavská republika

         Žalovaná: Société Komstroy, právní nástupkyně společnosti Energoalians

         Výrok

      Článek 1 bod 6 a čl. 26 odst. 1 Smlouvy o energetické chartě, která byla podepsána v Lisabonu dne 17. prosince 1994 a schválená jménem Evropských společenství rozhodnutím Rady a Komise 98/181/ES, ESUO, Euratom ze dne 23. září 1997, musí být vykládány v tom smyslu, že skutečnost, že podnik pocházející z jedné smluvní strany této smlouvy nabude pohledávku, která vyplývá ze smlouvy o dodávkách elektřiny nesouvisející s investicí a kterou má podnik pocházející ze státu, který není smluvní stranou uvedené smlouvy, vůči veřejnoprávnímu podniku jiné smluvní strany téže smlouvy, nepředstavuje „investici“ ve smyslu těchto ustanovení.

         (1)  Úř. věst. C 413, 9.12.2019.


title: Věc C-790/19: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Braşov – Rumunsko) – Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov v. LG, MH („Řízení o předběžné otázce – Předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu – Směrnice (EU) 2015/849 – Směrnice 2005/60/ES – Trestný čin praní peněz – Praní peněz, kterého se dopustil pachatel predikativního trestného činu (‚samopraní‘)“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/21

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Braşov – Rumunsko) – Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov v. LG, MH
      (Věc C-790/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu - Směrnice (EU) 2015/849 - Směrnice 2005/60/ES - Trestný čin praní peněz - Praní peněz, kterého se dopustil pachatel predikativního trestného činu (‚samopraní‘)“)
      (2021/C 431/21)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Curtea de Apel Braşov

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov

         Žalovaní: LG, MH

         za přítomnosti: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

         Výrok

      Článek 1 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že pachatel trestné činnosti, z níž pocházely dotčené peníze, může spáchat trestný čin praní peněz ve smyslu tohoto ustanovení.

         (1)  Úř. věst. C 54, 17.2.2020.


title: Věc C-836/19: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Gera – Německo) – Toropet Ltd. v. Landkreis Greiz („Řízení o předběžné otázce – Veřejné zdraví – Hygienická pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny k lidské spotřebě – Nařízení (ES) č. 1069/2009 – Článek 9 písm. d) a čl. 10 písm. a) a f) – Zařazení produktů – Rozklad, znehodnocení a přítomnost cizích těles v materiálu – Vliv na původní klasifikaci“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/22

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Gera – Německo) – Toropet Ltd. v. Landkreis Greiz
      (Věc C-836/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zdraví - Hygienická pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny k lidské spotřebě - Nařízení (ES) č. 1069/2009 - Článek 9 písm. d) a čl. 10 písm. a) a f) - Zařazení produktů - Rozklad, znehodnocení a přítomnost cizích těles v materiálu - Vliv na původní klasifikaci“)
      (2021/C 431/22)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Gera

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Toropet Ltd.

         Žalovaný: Landkreis Greiz

         Výrok

      Článek 7 odst. 1, čl. 9 písm. h) a čl. 10 písm. a) a f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu), musí být ve světle čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení vykládány v tom smyslu, že vedlejší produkty živočišného původu, které byly původně zařazeny jako materiál kategorie 3 v souladu s čl. 10 písm. a) a h) tohoto nařízení a byly změněny jejich rozkladem nebo znehodnocením, či smíchány s cizími tělesy, jako jsou kusy omítky nebo dřevěné piliny, takže tyto produkty již nejsou vhodné k lidské spotřebě nebo nejsou zbaveny veškerého rizika pro zdraví lidí nebo zvířat, neodpovídají úrovni rizika spojeného s tímto zařazením, a musejí být proto přeřazeny do nižší kategorie.

         (1)  Úř. věst. C 87, 16.3.2020.


title: Věc C-854/19: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Köln – Německo) – Vodafone GmbH v. Spolková republika Německo, zastoupená Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen („Řízení o předběžné otázce – Elektronické komunikace – Nařízení (EU) 2015/2120 – Článek 3 – Přístup k otevřenému internetu – Článek 3 odst. 1 – Práva koncových uživatelů – Článek 3 odst. 2 – Zákaz dohod a obchodních praktik omezujících výkon práv koncových uživatelů – Článek 3 odst. 3 – Povinnost rovného a nediskriminačního nakládání s provozem – Možnost zavádět opatření přiměřeného řízení provozu – Doplňková tarifní varianta zvaná ‚nulový tarif‘ – Vyloučení ‚nulového tarifu‘ v případě roamingu“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/23

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Köln – Německo) – Vodafone GmbH v. Spolková republika Německo, zastoupená Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen
      (Věc C-854/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Elektronické komunikace - Nařízení (EU) 2015/2120 - Článek 3 - Přístup k otevřenému internetu - Článek 3 odst. 1 - Práva koncových uživatelů - Článek 3 odst. 2 - Zákaz dohod a obchodních praktik omezujících výkon práv koncových uživatelů - Článek 3 odst. 3 - Povinnost rovného a nediskriminačního nakládání s provozem - Možnost zavádět opatření přiměřeného řízení provozu - Doplňková tarifní varianta zvaná ‚nulový tarif‘ - Vyloučení ‚nulového tarifu‘ v případě roamingu“)
      (2021/C 431/23)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Köln

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Vodafone GmbH

         Žalovaná: Spolková republika Německo, zastoupená Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen

         Výrok

      Článek 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2120 ze dne 25. listopadu 2015, kterým se stanoví opatření týkající se přístupu k otevřenému internetu a mění směrnice 2002/22/ES o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací a nařízení (EU) č. 531/2012 o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích v Unii, musí být vykládán v tom smyslu, že omezení používání roamingu z důvodu aktivace tarifní varianty zvané „nulový tarif“ je neslučitelné s povinnostmi podle odstavce 3 tohoto článku.

         (1)  Úř. věst. C 87, 16.3.2020.


title: Věc C-928/19 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. září 2021 – European Federation of Public Service Unions (EPSU) v. Evropská komise, Jan Willem Goudriaan („Kasační opravný prostředek – Institucionální právo – Sociální politika – Články 154 a 155 SFEU – Dialog mezi sociálními partnery na úrovni Evropské unie – Informování úředníků a zaměstnanců ústředních orgánů státní správy členských států a konzultace s nimi – Dohoda uzavřená mezi sociálními partnery – Společná žádost smluvních stran o provedení této dohody na úrovni Unie – Odmítnutí Evropské komise předložit Radě Evropské unie návrh rozhodnutí – Rozsah soudního přezkumu – Povinnost odůvodnit odmítavé rozhodnutí“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/23

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. září 2021 – European Federation of Public Service Unions (EPSU) v. Evropská komise, Jan Willem Goudriaan
      (Věc C-928/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Institucionální právo - Sociální politika - Články 154 a 155 SFEU - Dialog mezi sociálními partnery na úrovni Evropské unie - Informování úředníků a zaměstnanců ústředních orgánů státní správy členských států a konzultace s nimi - Dohoda uzavřená mezi sociálními partnery - Společná žádost smluvních stran o provedení této dohody na úrovni Unie - Odmítnutí Evropské komise předložit Radě Evropské unie návrh rozhodnutí - Rozsah soudního přezkumu - Povinnost odůvodnit odmítavé rozhodnutí“)
      (2021/C 431/24)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: European Federation of Public Service Unions (EPSU) (zástupci: R. Arthur, Solicitor, K. Apps, Barrister)

         Další účastníci řízení: Jan Willem Goudriaan (zástupci: R. Arthur, Solicitor, K. Apps, Barrister), Evropská komise (zástupci: I. Martínez del Peral, M. Kellerbauer a B.-R. Killmann, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  European Federation of Public Service Unions (EPSU) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 68, 2.3.2020.


title: Věc C-932/19: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Győri Ítélőt – Maďarsko) – JZ v. OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt. („Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitelů – Zneužívající ujednání – Směrnice 93/13/EHS – Článek 1 odst. 2 – Článek 6 odst. 1 – Úvěr vyjádřený v cizí měně – Rozdíl mezi směnným kurzem použitelným při uvolnění zapůjčených finančních prostředků a směnným kurzem použitelným při jejich splácení – Právní úprava členského státu, která stanoví nahrazení zneužívajícího ujednání ustanovením vnitrostátního práva – Možnost vnitrostátního soudu prohlásit smlouvu obsahující zneužívající ujednání za neplatnou v plném rozsahu – Případné zohlednění ochrany poskytované touto právní úpravou a vůle spotřebitele týkající se jejího použití“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/25

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Győri Ítélőt – Maďarsko) – JZ v. OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.
      (Věc C-932/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitelů - Zneužívající ujednání - Směrnice 93/13/EHS - Článek 1 odst. 2 - Článek 6 odst. 1 - Úvěr vyjádřený v cizí měně - Rozdíl mezi směnným kurzem použitelným při uvolnění zapůjčených finančních prostředků a směnným kurzem použitelným při jejich splácení - Právní úprava členského státu, která stanoví nahrazení zneužívajícího ujednání ustanovením vnitrostátního práva - Možnost vnitrostátního soudu prohlásit smlouvu obsahující zneužívající ujednání za neplatnou v plném rozsahu - Případné zohlednění ochrany poskytované touto právní úpravou a vůle spotřebitele týkající se jejího použití“)
      (2021/C 431/26)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Győri Ítélőt

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: JZ

         Žalované: OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

         Výrok

      Článek 6 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátním právním předpisům, které v případě smluv o úvěru uzavřených se spotřebitelem postihují neplatností ujednání týkající se rozpětí směnných kurzů považované za zneužívající a ukládají příslušnému vnitrostátnímu soudu, aby toto ujednání nahradil ustanovením vnitrostátního práva, které ukládá použití oficiálního směnného kurzu, aniž stanoví možnost, aby tento soud vyhověl návrhu dotyčného spotřebitele na úplné zrušení smlouvy o úvěru, i kdyby tentýž soud měl za to, že zachování této smlouvy by bylo v rozporu se zájmy spotřebitele, zejména vzhledem ke kurzovému riziku, které by posledně uvedený nadále nesl na základě jiného ujednání uvedené smlouvy, pokud je tentýž soud naproti tomu schopen v rámci výkonu své svrchované posuzovací pravomoci, a aniž by nad tím mohla převážit vůle vyjádřená tímto spotřebitelem, konstatovat, že učinění opatření takto stanovených těmito vnitrostátními právními předpisy skutečně umožňuje obnovení právní a faktické situace uvedeného spotřebitele, ve které by se nacházel, kdyby toto zneužívající ujednání nebylo sjednáno.

         (1)  Úř. věst. C 161, 11.5.2020.


title: Věc C-930/19: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil du Contentieux des Étrangers – Belgie) – X v. État belge („Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2004/38/ES – Článek 13 odst. 2 – Právo pobytu rodinných příslušníků občana Unie – Manželství mezi občanem Unie a státním příslušníkem třetí země – Zachování práva pobytu státního příslušníka třetí země v případě rozvodu, stal-li se tento státní příslušník obětí domácího násilí páchaného jeho manželem nebo manželkou – Povinnost prokázat existenci dostatečných prostředků – Neexistence takové povinnosti ve směrnici 2003/86/ES – Platnost – Listina základních práv Evropské unie – Články 20 a 21 – Rovné zacházení – Rozdílné zacházení podle toho, zda je osoba usilující o sloučení rodiny občanem Unie, nebo státním příslušníkem třetí země – Nesrovnatelnost situací“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/24

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. září 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil du Contentieux des Étrangers – Belgie) – X v. État belge
      (Věc C-930/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2004/38/ES - Článek 13 odst. 2 - Právo pobytu rodinných příslušníků občana Unie - Manželství mezi občanem Unie a státním příslušníkem třetí země - Zachování práva pobytu státního příslušníka třetí země v případě rozvodu, stal-li se tento státní příslušník obětí domácího násilí páchaného jeho manželem nebo manželkou - Povinnost prokázat existenci dostatečných prostředků - Neexistence takové povinnosti ve směrnici 2003/86/ES - Platnost - Listina základních práv Evropské unie - Články 20 a 21 - Rovné zacházení - Rozdílné zacházení podle toho, zda je osoba usilující o sloučení rodiny občanem Unie, nebo státním příslušníkem třetí země - Nesrovnatelnost situací“)
      (2021/C 431/25)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil du Contentieux des Étrangers

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: X

         Žalovaný: État belge

         Výrok

      Přezkum předběžné otázky položené předkládajícím soudem neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost čl. 13 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS z hlediska článku 20 Listiny základních práv Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 77, 9.3.2020.


title: Věc C-549/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. září 2021 Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro a další proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 30. června 2021 ve věci T-635/19, Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro a další v. Komise

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/25

      Kasační opravný prostředek podaný dne 3. září 2021 Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro a další proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 30. června 2021 ve věci T-635/19, Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro a další v. Komise
      (Věc C-549/21 P)
      (2021/C 431/27)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro, Montani Antaldi Srl, Fondazione Cassa di Risparmio di Fano, Fondazione Cassa di Risparmio di Jesi, Fondazione Cassa di Risparmio della Provincia di Macerata (zástupci: A. Sandulli, S. Battini, B. Cimino, advokáti)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie (třetí senát) ze dne 30. června 2021 ve věci Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro a další v. Komise (T-635/19),

                  —

                  v důsledku toho v souladu s návrhem podaným v prvním stupni určil, že Evropská komise je mimosmluvně odpovědná za to, že protiprávními pokyny, které vydala italským vnitrostátním orgánům, zabránila rekapitalizaci Banca delle Marche ze strany mezibankovního fondu na ochranu vkladů (Fondo Interbancario per Tutela dei Depositi, ďále jen „FITD“)

                  —

                  v důsledku toho uložil Evropské komisi povinnost nahradit škodu způsobenou navrhovatelkám, vyčíslenou v souladu s kritérii uvedenými v textu žaloby, nebo v jiné spravedlivé výši,

                  —

                  nebo případně vrátil věc Tribunálu, aby přezkoumal další žalobní důvody uvedené v řízení v prvním stupni

                  —

                  uložil Evropské komisi povinnost nahradit náklady řízení v obou stupních.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  1.

                     První důvod kasačního opravného prostředku: zjevné zkreslení a nesprávné uvedení skutkového stavu a důkazů shromážděných v prvním stupni, nepřezkoumání rozhodující skutečnosti, jakož i nelogické a nesprávné odůvodnění

                  Podle Tribunálu důkazy obsažené ve spise nejsou dostatečné k tomu, aby se prokázalo, že rozhodnutí italských orgánů bylo rozhodujícím způsobem ovlivněno Komisí a že naopak nerozhodli nezávisle na základě vlastního posouzení o času, metodách a podmínkách řešení situace Banca delle Marche. Podle Tribunálu bylo ve shrnutí řešení situace Banca delle Marche italskými orgány v podstatě podmíněno její platební neschopností. Z tohoto důvodu Komise nemůže být zodpovědná za rozhodnutí o řešení situace Banca delle Marche, přestože bránila zásahu na záchranu ze strany FITD. Takovéto shrnutí skutečností představuje zjevné zkreslení důkazů. Všechny skutečnosti, nabízené důkazy, nalezené nepřímé důkazy a důvěrné dokumenty získané v průběhu řízení se jeví jednoznačně: italské orgány v každém případě reagovaly na účinný a nepřekonatelný vliv vyplývající z přesných pokynů, které dostali od Evropské komise. Z dokumentů nacházejících se ve spise v prvním stupni rovněž s jistotou vyplývá, že i) italské orgány se snažili najít všechna možná alternativní řešení pro situaci Banca delle Marche a znemožnil jim to odpor Evropské komise; (ii) tato alternativní řešení by výrazně omezila škodlivé účinky na akcionáře a držitele dluhopisů.

                  2.

                     Druhý důvod: Porušení nebo nesprávné použití čl. 340 odst. 2 SFEU, zejména požadavků unijního práva týkajících se prokázání příčinné souvislosti, porušení zásady efektivity a blízkosti důkazů

                  Tribunál při posuzování příčinné souvislosti zjevně zaměnil „rozhodující“ a „výlučné“ příčiny vzniku škody. Jednání Komise nemuselo být „výlučnou“ příčinou řešení situace Banca delle Marche. Jak však navrhovatelky dostatečně zdokumentovaly a prokázaly v řízení v prvním stupni, takové jednání Komise bylo – určitě – „rozhodující“ příčinou. V důsledku toho Tribunál tím, že vyloučil existenci příčinné souvislosti jen z důvodu, že vytýkané jednání evropského orgánu nebylo „výlučnou“ příčinou vzniku škody tvrzené navrhovatelkami, vycházel ze zjevně nesprávného posouzení při výkladu pojmu „dostatečně přímá příčinná souvislost“. Z toho vyplývá vytýkané porušení nebo nesprávné použití čl. 340 odst. 2 SFEU a zásady efektivity a blízkosti důkazů.


title: Věc T-355/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Španělsko v. Komise („Jazykový režim – Oznámení o otevřeném výběrovém řízení pro výběr administrátorů v oblasti veřejného zdraví a bezpečnosti potravin – Omezení druhého jazyka na výběr mezi čtyřmi jazyky – Nařízení č. 1 – Článek 1d odst. 1, článek 27 a čl. 28 písm. f) služebního řádu – Diskriminace na základě jazyka – Zájem služby – Přiměřenost“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Španělsko v. Komise
      (Věc T-355/18) (1)

      („Jazykový režim - Oznámení o otevřeném výběrovém řízení pro výběr administrátorů v oblasti veřejného zdraví a bezpečnosti potravin - Omezení druhého jazyka na výběr mezi čtyřmi jazyky - Nařízení č. 1 - Článek 1d odst. 1, článek 27 a čl. 28 písm. f) služebního řádu - Diskriminace na základě jazyka - Zájem služby - Přiměřenost“)
      (2021/C 431/28)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Španělské království (zástupci: S. Centeno Huerta a L. Aguilera Ruiz, zmocněnci)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupcei: N. Ruiz García, L. Vernier, D. Milanowska, I. Galindo Martín a T. Lilamand, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 Smlouvy o fungování EU znějící na zrušení oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/340/18, o vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí v oblasti zdraví a bezpečnosti potravin (audit, inspekce a hodnocení), a EPSO/AD/341/18, o vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí v oblasti bezpečnosti potravin (politika a právní předpisy) (Úř. věst. 2018, C 97 A, s. 1).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/340/18, o vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí v oblasti zdraví a bezpečnosti potravin (audit, inspekce a hodnocení), a EPSO/AD/341/18, o vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí v oblasti bezpečnosti potravin (politika a právní předpisy), se zrušuje.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Španělským královstvím.

         (1)  Úř. věst. C 285, 13.8.2018.


title: Věc T-52/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – AH v. Eurofound („Veřejná služba – Smluvní zaměstnanci – Zpřístupnění osobních údajů – Žádost o pomoc – Zamítnutí žádosti – Nedostatek pravomoci autora aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení – Akt vypracovaný a podepsaný externí advokátní kanceláří – Odpovědnost – Nemajetková újma“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – AH v. Eurofound
      (Věc T-52/19) (1)

      („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Zpřístupnění osobních údajů - Žádost o pomoc - Zamítnutí žádosti - Nedostatek pravomoci autora aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení - Akt vypracovaný a podepsaný externí advokátní kanceláří - Odpovědnost - Nemajetková újma“)
      (2021/C 431/29)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: AH (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (zástupci: F. van Boven a M. Jepsen, zmocněnci, ve spolupráci s C. Callanan, solicitor)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí ze dne 22. března 2018, které bylo vypracováno a podepsáno externí advokátní kanceláří a týkalo se žádosti žalobce o pomoc ve věci zpřístupnění jeho osobních údajů, jakož i žádosti o náhradu škody, a dále na náhradu nemajetkové újmy, kterou žalobce údajně utrpěl v důsledku tohoto rozhodnutí, jakož i zpřístupnění oněch údajů.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí ze dne 22. března 2018 vypracované a podepsané externí advokátní kanceláří, které se týká žádosti o pomoc podané AH ve věci zpřístupnění jeho osobních údajů, se zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (Eurofound) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené AH.

         (1)  Úř. věst. C 112, 25.3.2019.


title: Věc T-554/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Španělsko v. Komise („Jazykový režim – Oznámení o otevřeném výběrovém řízení pro výběr administrátorů v oblasti práva hospodářské soutěže, finančního práva, práva hospodářské a měnové unie, příslušných finančních pravidel rozpočtu Evropské unie a ochraně euromincí před paděláním – Omezení druhého jazyka na výběr mezi čtyřmi jazyky – Nařízení č. 1 – Článek 1d odst. 1, článek 27 a čl. 28 písm. f) služebního řádu – Diskriminace na základě jazyka – Zájem služby – Přiměřenost“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Španělsko v. Komise
      (Věc T-554/19) (1)

      („Jazykový režim - Oznámení o otevřeném výběrovém řízení pro výběr administrátorů v oblasti práva hospodářské soutěže, finančního práva, práva hospodářské a měnové unie, příslušných finančních pravidel rozpočtu Evropské unie a ochraně euromincí před paděláním - Omezení druhého jazyka na výběr mezi čtyřmi jazyky - Nařízení č. 1 - Článek 1d odst. 1, článek 27 a čl. 28 písm. f) služebního řádu - Diskriminace na základě jazyka - Zájem služby - Přiměřenost“)
      (2021/C 431/30)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Španělské království (zástupce: L. Aguilera Ruiz, zmocněnec)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: I. Galindo Martín, T. Lilamand a D. Milanowska, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 Smlouvy o fungování EU znějící na zrušení oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/374/19 o vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí v oblasti práva hospodářské soutěže, finančního práva, práva hospodářské a měnové unie, příslušných finančních pravidel rozpočtu Evropské unie a ochraně euromincí před paděláním (Úř. věst. C 191 A, s. 1).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/374/19 o vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí v oblasti práva hospodářské soutěže, finančního práva, práva hospodářské a měnové unie, příslušných finančních pravidel rozpočtu Evropské unie a ochraně euromincí před paděláním, se ruší.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Španělským královstvím.

         (1)  Úř. věst. C 319, 23.9.2019.


title: Věc T-630/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – AH v. Eurofound („Veřejná služba – Smluvní zaměstnanci – Psychické obtěžování – Žádost o pomoc – Žaloba na neplatnost – Překážka věci zahájené – Právní zájem na podání žaloby – Přípustnost – Pravidlo shody mezi žalobou a stížností – Povinnost uvést odůvodnění – Absence pravomoci autora aktu – Nesprávné posouzení – Odpovědnost – Nemajetková újma“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – AH v. Eurofound
      (Věc T-630/19) (1)

      („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Psychické obtěžování - Žádost o pomoc - Žaloba na neplatnost - Překážka věci zahájené - Právní zájem na podání žaloby - Přípustnost - Pravidlo shody mezi žalobou a stížností - Povinnost uvést odůvodnění - Absence pravomoci autora aktu - Nesprávné posouzení - Odpovědnost - Nemajetková újma“)
      (2021/C 431/31)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: AH (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (zástupci: F. van Boven a M. Jepsen, zmocněnci, ve spolupráci s C. Callanan, solicitor)

         Předmět věci

      Žaloba na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Eurofound ze dne 9. listopadu 2018, kterým se ukončuje administrativní šetření AI-2018/01 zahájené na žádost o pomoc z důvodu psychického obtěžování podanou žalobcem proti jeho nadřízením, a dále na náhradu nemajetkové újmy, která žalobci údajně vznikla v důsledku tohoto rozhodnutí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  AH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou nadací pro zlepšení životních a pracovních podmínek (Eurofound).

         (1)  Úř. věst. C 383, 11.11.2019.


title: Věc T-84/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Qx World v. EUIPO – Mandelay (EDUCTOR) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie EDUCTOR – Starší nezapsaná ochranná známka EDUCTOR – Článek 53 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 60 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Článek 8 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 3 nařízení 2017/1001) – Článek 71 odst. 1 nařízení 2017/1001 – Článek 72 odst. 1 nařízení 2017/1001 – Článek 95 odst. 1 nařízení 2017/1001 – Článek 16 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 – Článek 6a Pařížské úmluvy“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Qx World v. EUIPO – Mandelay (EDUCTOR)
      (Věc T-84/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie EDUCTOR - Starší nezapsaná ochranná známka EDUCTOR - Článek 53 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 60 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Článek 8 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 3 nařízení 2017/1001) - Článek 71 odst. 1 nařízení 2017/1001 - Článek 72 odst. 1 nařízení 2017/1001 - Článek 95 odst. 1 nařízení 2017/1001 - Článek 16 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 - Článek 6a Pařížské úmluvy“)
      (2021/C 431/32)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Qx World Kft. (Budapešť, Maďarsko) (zástupci: Á. László a A. Cserny, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Crespo Carrillo a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. (Mandelay Kft.) (Szigetszentmiklós, Maďarsko) (zástupci: V. Luszcz, C. Sár a É. Ulviczki, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. listopadu 2019 (věc R 1310/2019-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Qx World a Mandelay.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. listopadu 2019 se zrušuje.

                  2)

                  Společnost Qx World Kft, EUIPO a společnost Mandelay Kft ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 114, 6.4.2020.


title: Věc T-154/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – IY v. Parlament („Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Politická skupina – Propuštění – Zjevně nesprávné posouzení – Zneužití pravomoci – Právo být vyslechnut – Rovné zacházení – Povinnost řádné péče – Zásada řádné správy – Odpovědnost“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – IY v. Parlament
      (Věc T-154/20) (1)

      („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Politická skupina - Propuštění - Zjevně nesprávné posouzení - Zneužití pravomoci - Právo být vyslechnut - Rovné zacházení - Povinnost řádné péče - Zásada řádné správy - Odpovědnost“)
      (2021/C 431/33)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: IY (zástupci: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Scafarto a I. Lázaro Betancor, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh zakládající se na článku 270 SFEU a znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 4. července 2019, kterým se ukončuje smlouva žalobkyně jako dočasného zaměstnance a zadruhé na náhradu duševní újmy, kterou žalobkyně údajně utrpěla tímto rozhodnutím.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  IY se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 201, 15.6.2020.


title: Věc T-155/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – IZ v. Parlament („Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Politická skupina – Propuštění – Zjevně nesprávné posouzení – Zneužití pravomoci – Právo být vyslechnut – Rovné zacházení – Povinnost jednat s náležitou péčí – Zásada řádné správy – Odpovědnost“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – IZ v. Parlament
      (Věc T-155/20) (1)

      („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Politická skupina - Propuštění - Zjevně nesprávné posouzení - Zneužití pravomoci - Právo být vyslechnut - Rovné zacházení - Povinnost jednat s náležitou péčí - Zásada řádné správy - Odpovědnost“)
      (2021/C 431/34)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: IZ (zástupci: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: C. González Argüelles a I. Lázaro Betancor, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh zakládající se na článku 270 SFEU a znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 4. července 2019, kterým se ukončuje smlouva žalobkyně jako dočasného zaměstnance a zadruhé na náhradu duševní újmy, kterou žalobkyně údajně utrpěla tímto rozhodnutím

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  IZ se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 201, 15.6.2020.


title: Věc T-156/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – JA v. Parlament („Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Politická skupina – Propuštění – Zjevně nesprávné posouzení – Zneužití pravomoci – Právo být vyslechnut – Rovné zacházení – Povinnost řádné péče – Zásada řádné správy – Odpovědnost“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – JA v. Parlament
      (Věc T-156/20) (1)

      („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Politická skupina - Propuštění - Zjevně nesprávné posouzení - Zneužití pravomoci - Právo být vyslechnut - Rovné zacházení - Povinnost řádné péče - Zásada řádné správy - Odpovědnost“)
      (2021/C 431/35)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: JA (zástupci: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: I. Lázaro Betancor a N. Scafarto, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh zakládající se na článku 270 SFEU a znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 4. července 2019, kterým se ukončuje smlouva žalobce jako dočasného zaměstnance a zadruhé na náhradu duševní újmy, kterou žalobce údajně utrpěl tímto rozhodnutím

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  JA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 201, 15.6.2020.


title: Věc T-458/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – SBG v. EUIPO – VF International (GEØGRAPHICAL NØRWAY) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie – Slovní ochranná známka GEØGRAPHICAL NØRWAY – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Absolutní důvod neplatnosti – Článek 51 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Nedostatek dobré víry – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – SBG v. EUIPO – VF International (GEØGRAPHICAL NØRWAY)
      (Věc T-458/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Slovní ochranná známka GEØGRAPHICAL NØRWAY - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Absolutní důvod neplatnosti - Článek 51 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Nedostatek dobré víry - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2021/C 431/36)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Francie) (zástupci: T. de Haan a A. Sion, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Hanf a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: VF International Sagl (Stabio, Švýcarsko) (zástupci: T. van Innis a A. Van der Planken, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. dubna 2020 (věc R 1178/2019-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi VF International a SBG.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 6. dubna 2020 (věc R 1178/2019-1) se zrušuje.

                  2)

                  EUIPO a společnosti VF International Sagl se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 287, 31.8.2020.


title: Věc T-459/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – SBG v. EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY EXPEDITION) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie GEOGRAPHICAL NORWAY EXPEDITION – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Absolutní důvod neplatnosti – Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Neexistence dobré víry – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – SBG v. EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY EXPEDITION)
      (Věc T-459/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie GEOGRAPHICAL NORWAY EXPEDITION - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Absolutní důvod neplatnosti - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Neexistence dobré víry - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2021/C 431/37)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Francie) (zástupci: T. de Haan a A. Sion, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Hanf a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice v řízení před Tribunálem: VF International Sagl (Stabio, Švýcarsko) (zástupci: T. van Innis a A. Van der Planken, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. dubna 2020 (věc R 664/2019-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi VF International a SBG.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 6. dubna 2020 (věc R 664/2019-1) se zrušuje.

                  2)

                  EUIPO a společnosti VF International Sagl se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 287, 31.8.2020.


title: Věc T-460/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – SBG v. EUIPO – VF International (Geographical Norway) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie Geographical Norway – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Absolutní důvod neplatnosti – Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Neexistence dobré víry – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – SBG v. EUIPO – VF International (Geographical Norway)
      (Věc T-460/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie Geographical Norway - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Absolutní důvod neplatnosti - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Neexistence dobré víry - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2021/C 431/38)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Francie) (zástupci: T. de Haan a A. Sion, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Hanf a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice v řízení před Tribunálem: VF International Sagl (Stabio, Švýcarsko) (zástupci: T. van Innis a A. Van der Planken, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. dubna 2020 (věc R 662/2019-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi VF International a SBG.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 6. dubna 2020 (věc R 662/2019-1) se zrušuje.

                  2)

                  EUIPO a společnosti VF International Sagl se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 287, 31.8.2020.


title: Věc T-461/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – SBG v. EUIPO – VF International (GEØGRAPHICAL NØRWAY) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie GEØGRAPHICAL NØRWAY – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Absolutní důvod neplatnosti – Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Neexistence dobré víry – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – SBG v. EUIPO – VF International (GEØGRAPHICAL NØRWAY)
      (Věc T-461/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie GEØGRAPHICAL NØRWAY - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Absolutní důvod neplatnosti - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Neexistence dobré víry - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2021/C 431/39)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Francie) (zástupci: T. de Haan a A. Sion, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Hanf a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice v řízení před Tribunálem: VF International Sagl (Stabio, Švýcarsko) (zástupci: T. van Innis a A. Van der Planken, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. dubna 2020 (věc R 661/2019-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi VF International a SBG.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 6. dubna 2020 (věc R 661/2019-1) se zrušuje.

                  2)

                  EUIPO a společnosti VF International Sagl se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 287, 31.8.2020.


title: Věc T-489/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Eos Products v. EUIPO – (Tvar kulovité nádoby) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška trojrozměrné ochranné známky Evropské unie – Tvar kulovité nádoby – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Eos Products v. EUIPO – (Tvar kulovité nádoby)
      (Věc T-489/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška trojrozměrné ochranné známky Evropské unie - Tvar kulovité nádoby - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 431/40)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Eos Products Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) (zástupkyně: S. Stolzenburg Wiemer, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Walicka a M. Eberl, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. června 2020 (věc R 2017/2019-4) týkajícímu se přihlášky k zápisu trojrozměrného označení tvořeného tvarem kulovité nádoby jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Eos Products Sàrl se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 313, 21.9.2020.


title: Věc T-493/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Sfera Joven v. EUIPO – Koc (SFORA WEAR) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SFORA WEAR – Starší obrazové ochranné známky Evropské unie Sfera KIDS a Sfera – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Neexistence nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Důkaz o řádném užívání starší ochranné známky – Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 47 odst. 2 a 3 nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Sfera Joven v. EUIPO – Koc (SFORA WEAR)
      (Věc T-493/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SFORA WEAR - Starší obrazové ochranné známky Evropské unie Sfera KIDS a Sfera - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Důkaz o řádném užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 47 odst. 2 a 3 nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 431/41)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sfera Joven, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. Rivas Zurdo, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: M. Capostagno, zmocněnkyně)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO: Andrzej Koc (Kobyłka, Polsko) (zástupkyně: J. Aftyka, advokátka)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. května 2021 (věc R 2030/2019-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Sfera Joven a Andrzejem Kocem.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Sfera Joven, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 320, 28.9.2020.


title: Věc T-555/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – QB v. ECB („Veřejná služba – Zaměstnanci ECB – Hodnotící zpráva – Hodnocení za rok 2015 – Plnění povinností vyplývajících z rozsudku Tribunálu – Článek 266 SFEU – Povinnost nestrannosti – Pokyny k hodnocení zaměstnanců ECB – Zjevně nesprávná posouzení – Odpovědnost“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – QB v. ECB
      (Věc T-555/20) (1)

      („Veřejná služba - Zaměstnanci ECB - Hodnotící zpráva - Hodnocení za rok 2015 - Plnění povinností vyplývajících z rozsudku Tribunálu - Článek 266 SFEU - Povinnost nestrannosti - Pokyny k hodnocení zaměstnanců ECB - Zjevně nesprávná posouzení - Odpovědnost“)
      (2021/C 431/42)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: QB (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: B. Ehlers a F. Malfrère, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU a článku 50a statutu Soudního dvora Evropské unie znějící jednak na zrušení hodnotící zprávy žalobce za hodnotící období roku 2015 a jednak na náhradu nemajetkové újmy, kterou údajně utrpěl kvůli tomuto aktu.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  QB ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou centrální bankou (ECB).

         (1)  Úř. věst. C 359, 26.10.2020.


title: Věc T-584/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Cara Therapeutics v. EUIPO – Gebro Holding (KORSUVA) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie KORSUVA – Starší národní slovní ochranná známka AROSUVA – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Cara Therapeutics v. EUIPO – Gebro Holding (KORSUVA)
      (Věc T-584/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie KORSUVA - Starší národní slovní ochranná známka AROSUVA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2021/C 431/43)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cara Therapeutics, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupci: J. Day, solicitor a T. de Haan, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Ivanauskas a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Gebro Holding GmbH (Fieberbrunn, Rakousko) (zástupce: M. Konzett, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. července 2021 (věc R 2450/2019-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Gebro Holding a Cara Therapeutics.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Společnosti Cara Therapeutic, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 390, 16.11.2020.


title: Věc T-10/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Griesbeck v. Parlament („Institucionální právo – Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu – Příspěvek na parlamentní asistenci – Vrácení neoprávněně vyplacených částek – Důkazní břemeno – Právo na obhajobu – Nesprávné posouzení – Přiměřenost“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Griesbeck v. Parlament
      (Věc T-10/21) (1)

      („Institucionální právo - Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu - Příspěvek na parlamentní asistenci - Vrácení neoprávněně vyplacených částek - Důkazní břemeno - Právo na obhajobu - Nesprávné posouzení - Přiměřenost“)
      (2021/C 431/44)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Nathalie Griesbeck (Ancy-sur-Moselle, Francie) (zástupci: J. L. Teheux, J. M. Rikkers a G. Selnet, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Görlitz, T. Lazian a M. Ecker, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 5. října 2020 potvrzujícího rozhodnutí kvestorů ze dne 21. dubna 2020, kterým byla zamítnuta stížnost podaná proti rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 18. října 2019 vyzývajícího žalobkyni k vrácení částky 111 872,18 eur, která jí byla neoprávněně vyplacena z titulu parlamentní asistence, na zrušení uvedeného rozhodnutí generálního tajemníka a na zrušení následné výzvy k úhradě dluhu ze dne 24. října 2019

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Nathalie Griesbeck ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

         (1)  Úř. věst. C 72, 1.3.2021.


title: Věc T-18/21: Usnesení Tribunálu ze dne 1. září 2021 – Be Smart v. Komise („Státní podpory – Stížnost – Žaloba pro nečinnost – Zaujetí postoje Komise po podání žaloby, kterým je nečinnost ukončena – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/37

      Usnesení Tribunálu ze dne 1. září 2021 – Be Smart v. Komise
      (Věc T-18/21) (1)

      („Státní podpory - Stížnost - Žaloba pro nečinnost - Zaujetí postoje Komise po podání žaloby, kterým je nečinnost ukončena - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2021/C 431/45)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Be Smart Srl (Řím, Itálie) (zástupci: F. Satta, G. Roberti, A. Romano a I. Perego, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: K. Blanck a F. Tomat, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 265 SFEU znějící na určení, že Komise protiprávně nezaujala postoj ke stížnosti podané žalobkyní dne 15. října 2014, která se týká údajných opatření státní podpory přijatých Italskou republikou ve prospěch meziuniverzitního konsorcia Cineca.

         Výrok

                  1)

                  O žalobě již není důvodné rozhodnout.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Be Smart Srl.

         (1)  Úř. věst. C 79, 8.3.2021.


title: Věc T-78/21: Žaloba podaná dne 24. srpna 2021 – PV v. Komise

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/38

      Žaloba podaná dne 24. srpna 2021 – PV v. Komise
      (Věc T-78/21)
      (2021/C 431/46)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: PV (zástupce: D. Birkenmaier, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil projednávanou žalobu za přípustnou a opodstatněnou,

            v důsledku toho

                  —

                  zrušil následující rozhodnutí: zamítnutí původní žádosti D/191/20 ze dne 20. července 2020, zamítnutí stížnosti R/458/20 ze dne 29. ledna 2021, zamítnutí stížnosti R/137/21 ze dne 1. července 2021 a zamítnutí stížnosti R/512/20 ze dne 26. února 2021 ve všech ohledech na základě obecné právní zásady „fraus omnia corrumpit“, závažného podvodu nebo zmaření sociálních práv, které zakazuje článek 34 Listiny;

                  —

                  zrušil zamítnutí stížností R/512/20 ze dne 26. února 2021 v důsledku porušení čl. 41 druhého pododstavce Listiny;

                  —

                  přiznal následující náhrady škody na základě článků 268 a 340 SFEU:

                              —

                              uložil náhradu nemajetkové újmy ve výši 100 000 eur a majetkové újmy ve výši 47 221,02 eura, které plynou ze zamítnutí těchto napadených rozhodnutí a jsou odhadovány na celkovou částku 147 221,02 eura, s výhradou nového posouzení, navýšenou o úroky z prodlení a kompenzační úroky až do okamžiku úplného zaplacení;

                        a v každém případě

                  —

                  uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů na právní pomoc.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce deset žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení článků 1, 3, 4 a čl. 31 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), jakož i čl. 1e odst. 2 a článku 12a služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“).

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení obecné právní zásady „fraus omnia corrumpit“ a čl. 41 odst. 1 Listiny z důvodu použití falešného podpisu v rozhodnutí, kterým byl žalobce zbaven všech nároků na důchod.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z úmyslných pochybení a zneužití finančních prostředků, která vedla k opětovnému porušení zásady „fraus omnia corrumpit“.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení článků 59 a 60 služebního řádu, z porušení zásady legality a veřejného pořádku Úřadem Komise pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO), který nemá pravomoc zrušit nároky na důchod prostřednictvím svévolné sankce přijeté vůči jediné osobě.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází ze závažného porušení článku 34 Listiny prostřednictvím zmaření sociálních práv a z porušení článku 77 služebního řádu vedoucího ke zrušení nároků na důchod.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází z porušení právního pravidla „non bis in idem“, článku 50 Listiny a čl. 9 odst. 3 přílohy IX služebního řádu.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vychází ze závažného porušení čl. 41 odst. 2 písm. a) Listiny a z porušení práva být vyslechnut.

                  8.

                  Osmý žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality, jelikož sankce zbavení funkce je nejpřísnější sankcí stanovenou služebním řádem, k níž Komise navíc přidala doživotní odebrání všech nároků na důchod.

                  9.

                  Devátý žalobní důvod vychází ze zneužití pravomoci odděleními PMO, neboť rozhodnutí o dočasném omezení nároků na důchod může přijmout pouze tripartitní orgán oprávněný ke jmenování v rámci disciplinárního řízení o zbavení funkce podle čl. 9 odst. 1 písm. h) přílohy IX služebního řádu.

                  10.

                  Desátý žalobní důvod vychází z porušení zásady rovného zacházení a článku 20 Listiny. Žalobce tvrdí, že úředníkovi zbavenému funkce z mnohem závažnějších důvodů než žalobce by byla uložena mírnější sankce, pokud jde o srážky z jeho zákonného důchodu.


title: Věc T-410/21: Žaloba podaná dne 8. července 2021 – Ferriera Valsabbia a Valsabbia Investimenti v. Komise

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/39

      Žaloba podaná dne 8. července 2021 – Ferriera Valsabbia a Valsabbia Investimenti v. Komise
      (Věc T-410/21)
      (2021/C 431/47)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ferriera Valsabbia SpA (Odolo, Itálie), Valsabbia Investimenti SpA (Odolo) (zástupci: D. Fosselard, D. Slater a G. Carnazza, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  i. uložil Unii, zastoupené Komisí, povinnost zaplatit úroky z prodlení z částky 10 250 000 eur vypočtené na základě sazby stanovené Evropskou centrální bankou (ECB) pro její hlavní refinanční operace, platné první kalendářní den měsíce, ve kterém je pohledávka splatná, navýšené o 3,5 procentního bodu, za období od 9. března 2010 do 14. listopadu 2017 včetně, po odečtení úroků ve výši 372 812,31 eur, které již žalobkyně obdržely, což tedy činí 3 174 389,74 eur, nebo podpůrně povinnost zaplatit úroky z prodlení vypočtené na základě úrokové sazby, kterou Tribunál uzná za vhodnou;

                  —

                  ii. uložil Unii, zastoupené Komisí, povinnost zaplatit úroky z prodlení z částky požadované v bodě (i) výše za období od 14. listopadu 2017 do dne skutečného zaplacení, na základě sazby stanovené ECB pro její hlavní refinanční operace, platné první kalendářní den měsíce, ve kterém je pohledávka splatná, navýšené o 3,5 procentního bodu, nebo podpůrně na základě úrokové sazby, kterou Tribunál uzná za vhodnou;

                  —

                  iii. podpůrně ve vztahu k bodu (ii) výše uložil Unii, zastoupené Komisí, povinnost zaplatit úroky z prodlení z částky uvedené v bodě (i) výše za období od 2. března 2021 do dne skutečného zaplacení, na základě sazby stanovené ECB pro její hlavní refinanční operace, platné první kalendářní den měsíce, ve kterém je pohledávka splatná, navýšené o 3,5 procentního bodu, nebo podpůrně na základě úrokové sazby, kterou Tribunál uzná za vhodnou;

                  —

                  iv. dále nebo podpůrně zrušil sdělení Komise ze dne 30. dubna 2021 s referenčním číslem Ares(2021) 2904093;

                  —

                  v. uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod týkající se návrhu na náhradu škody, vycházející z toho, že Komise nesprávně vykonala rozsudek ze dne 21. září 2017, Ferriera Valsabbia a další v. Komise (C-86/15 P a C-87/15 P, EU:C:2017:717), v rozporu s čl. 266 odst. 1 SFEU a čl. 41 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie.
                  V této souvislosti žalobkyně tvrdí, že Komise nezaplatila v plné výši úroky z prodlení z částky pokuty vrácené v návaznosti na tento rozsudek.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod týkající se návrhu na zrušení, vycházející z porušení a nesprávného použití článků 266 a 296 SFEU. Porušení a nesprávné použití článku 46 statutu Soudního dvora Evropské unie. Nedostatek odůvodnění dopisu Komise ze dne 30. dubna 2021. Nesprávné právní posouzení a zjevně nesprávné posouzení skutkového stavu.
                  V této souvislosti žalobkyně tvrdí, že dopis, kterým Komise odmítla zaplatit žalobkyním úroky z prodlení, není dostatečně odůvodněn a porušuje zásady v oblasti promlčení.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod týkající se návrhu na zrušení, vycházející z porušení a nesprávného použití článku 266 SFEU a nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (1).
                  V této souvislosti žalobkyně tvrdí, že čl. 85a odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (ES, Euratom) č. 2342/2002 (2), který Komise uvádí ve svém dopise ze dne 30. dubna 2021, již nebyl v době vrácení částky pokuty platný, a tudíž nebyl použitelný.

         (1)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1).

         (2)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 1).


title: Věc T-413/21: Žaloba podaná dne 10. července 2021 – Feralpi v. Komise

text:
               25.10.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/40

      Žaloba podaná dne 10. července 2021 – Feralpi v. Komise
      (Věc T-413/21)
      (2021/C 431/48)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Feralpi Holding SpA (Brescia, Itálie) (zástupci: G. Roberti a I. Perego, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  (i) na základě a ve smyslu čl. 266 odst. 2 SFEU, článku 268 SFEU a čl. 340 odst. 2 SFEU uložil Evropské unii, zastoupené Komisí, povinnost nahradit škodu způsobenou žalobkyni tím, že Komise nezaplatila úroky z oprodlení z částky náhrady pokuty, kterou dluží ve smyslu článku 266 SFEU a na základě výkonu rozsudku Soudního dvora ze dne 21. září 2017 ve věci C-85/15 P, kterým se prohlásila neplatnost, a která má být vyčíslená takto:

                              (a)

                              úroky z prodlení splatné z částky 10 250 000 eur jako pokuty předběžně zaplacené žalobkyní za období od 4. března 2010 do 26. října 2017, určené podle sazby stanovené Evropskou centrální bankou (ECB) pro hlavní operace refinancování, účinné od 1. března 2010 (t. j. jedno procento), zvýšené o tři a půl procentního bodu, snížené o bankovní úroky, které již byly vybrané, tedy 3 204 301,82 eura, nebo podpůrně podle úrokové sazby, kterou Tribunál považuje za přiměřenou;

                              (b)

                              úroky z prodlení z částky uvedené v písm. a) za období od 26. října 2017 do data skutečného zaplacení, případně od 16. března 2021 do data skutečného zaplacení, určené podle úrokové sazby uvedené v písm. a), případně podle jiné úrokové sazby, kterou Tribunál považuje za přiměřenou;

                  —

                  (ii) ve smyslu čl. 263 odst. 4 zrušil rozhodnutí obsažené v dopise generálního ředitelství pro rozpočet Komise ze dne 30. dubna 2021 (č. Ares(2021)2904279), kterým byla zamítnuta žádost o náhradu uvedených úroků, podaná společností Feralpi Holding S.p.A. dne 16. března 2021,

                  —

                  (iii) uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby na náhradu škody žalobkyně uvádí jediný důvod, podle kterého je Komise v důsledku své mimosmluvní odpovědnosti v souladu s čl. 266 druhým pododstavcem SFEU, článkem 268 SFEU a čl. 340 druhým pododstavcem SFEU povinna zaplatit žalobkyni jako náhradu škody částku rovnající se úrokům z prodlení z pokuty, která jí byla vrácena na základě článku 266 SFEU v rámci výkonu rozsudku Soudního dvora ze dne 21. září 2017, Feralpi Holding SpA v. Komise, C-85/15 P, jakož i úroky z prodlení z této částky
      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nedostatku odůvodnění

                              —

                              V tomto ohledu se uvádí, že odůvodnění sdělení Generálního ředitelství pro rozpočet Komise neuvádí důvody, pro které mělo za to, že žádost žalobkyně je promlčená.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 266 SFEU a článku 46 Statutu Soudního dvora

                              —

                              V tomto ohledu se uvádí, že určení Generálním ředitelstvím pro rozpočet Komise dne, od kterého začíná plynout promlčecí lhůta, vychází z nesprávného výkladu článků 266 SFEU a článku 46 Statutu Soudního dvora.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení a nesprávného použití článku 266 SFEU, nařízení č. 966/2012 (1) a nařízení č. 1268/2012 (2)

                              —

                              V tomto ohledu se uvádí, že Generální ředitelství pro rozpočet Komise odkázalo na ustanovení, které již není platné a že relevantní ustanovení nařízení č. 966/2012 a nařízení č. 1268/2012 musí být v každém případě používána v souladu s článkem 266 SFEU a nemohou Komisi zbavit povinností, které pro ni vyplývají z tohoto článku.

         (1)  Nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Evropského parlamentu a Rady ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1).

         (2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1).