title: Věc C-552/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso-Administrativo n °6 de Bilbao (Španělsko) dne 25. října 2013 — Grupo Hospitalario Quirón S.A. v. Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao (Španělsko) dne 25. října 2013 — Grupo Hospitalario Quirón S.A. v. Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco
   (Věc C-552/13)
   2014/C 24/05
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Grupo Hospitalario Quirón S.A.

      Žalovaný: Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco

      Další žalovaný: Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad

      Předběžné otázky

   Je slučitelný s právem Evropské unie požadavek uvedený ve veřejných zakázkách na správu veřejných služeb zdravotní péče, podle něhož mají být služby zdravotní péče, které jsou předmětem takových zakázek, poskytovány POUZE v konkrétním městě, které nemusí být nutně místem bydliště pacientů?


title: Věc T-123/10: Žaloba podaná dne 18. března 2010 — Hartmann v. OHIM (Complete)

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/45

         Žaloba podaná dne 18. března 2010 — Hartmann v. OHIM (Complete)
   (Věc T-123/10)
   2010/C 134/73
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Paul Hartmann AG (Heidenheim, Německo) (zástupkyně: N. Aicher, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 20. ledna 2010 ve věci R 601/2009-4;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení včetně nákladů řízení před OHIM.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Complete“ pro výrobky zařazené do tříd 5 a 10 (přihláška č. 7 432 024)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Odmítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), neboť přihlašované označení není s ohledem na požadované výrobky přímo popisné, dále porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, neboť toto označení nepostrádá rozlišovací způsobilost

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc T-535/12: Žaloba podaná dne 8. prosince 2012 — Still v. OHIM (Truck Data Services)

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/25

         Žaloba podaná dne 8. prosince 2012 — Still v. OHIM (Truck Data Services)
   (Věc T-535/12)
   2013/C 32/40
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Still GmbH (Hamburk, Německo) (zástupce: S. Waller, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. září 2012 ve věci R 4/2012-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení;

               —

               spojil podle čl. 50 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu věc se současně podanou žalobou proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ve věci R 130/2012-1, rovněž ze dne 10. září 2012, týkající se přihlášky ochranné známky Společenství „Fleet Data Services“, č. 009931387.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní prvky „Truck Data Services“, pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 12, 35, 36, 37 a 39 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 931 429

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009

               —

               porušení čl. 73 odst. 2 nařízení č. 207/2009


title: Věc T-300/04: Žaloba podaná dne 15. července 2004 easyJet Airline Company Limited proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/39

         Žaloba podaná dne 15. července 2004 easyJet Airline Company Limited proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-300/04)
   (2004/C 262/74)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 15. července 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství easyJet Airline Company Limited, se sídlem v Lutonu, Velká Británie, zastoupená J. Cookem a L. Mills, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               Zrušil rozhodnutí Komise ze dne 7. dubna 2004 vztahující se k řízení podle článku 81 Smlouvy ES (Věc COMP/38.284/D2 Societé Air France/Alitalia Linee Aeree Italiane S.p.A.);

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadeným rozhodnutím prohlásila Komise ustanovení čl. 81 odst. 1 Smlouvy ES za nepoužitelné na dohodu o spolupráci mezi leteckými společnostmi Air France a Alitalia pro období od 12. listopadu 2001 do 11. listopadu 2007, s podmínkou, že budou splněny závazky v příloze rozhodnutí.
   Žalobkyně, která je sama leteckou společností, požaduje zrušení tohoto rozhodnutí. Tvrdí, že dohoda o spolupráci je spojením činností jejích stran na trasách mezi Francií a Itálií, a měla tedy být hodnocena podle nařízení Rady 4064/89 (1). Dále uvádí, že Komise nesprávně určila relevantní trhy, když nevzala v úvahu postavení stran dohody jako nakupujících letištní služby a když nesprávně došla k závěru, že dvě pařížská letiště jsou zaměnitelná a že pro cestující, kterým záleží na době přepravy, nejsou nízkonákladoví dopravci schůdnou alternativou na trasách mezi Francií a Itálií.
   Žalobkyně má také zato, že Komise nesprávně použila čl. 81 odst. 1 ES, když provedla nedostatečné zhodnocení možné soutěže mezi stranami dohody, nepřesně zhodnotila, zda dohoda splňuje čtyři podmínky stanovené odstavcem 3 tohoto článku a založila své závěry na zřejmých chybách v právu i hodnocení. Co se týče závazků v příloze rozhodnutí, tvrdí, že Komise nesprávně odhadla jejich účinnost a dostatečnost pro obnovení soutěže. Konečně uvádí, že napadené rozhodnutí neobsahuje dostatečné odůvodnění, protože Komise nevzala v úvahu dominantní postavení stran na jakémkoli trhu a použitelnost článku 82 ES na jejich dohodu.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků / Úř. věst. L 257/90, s. 13.


title: Věc C-441/17: Žaloba podaná dne 20. července 2017 – Evropská komise v. Polská republika

text:
               9.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 338/9

         Žaloba podaná dne 20. července 2017 – Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-441/17)
   (2017/C 338/10)
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Hermes, K. Herrmann, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Polská republika tím, že schválila přílohu lesního hospodářského plánu pro lesní oblast Białowieża, aniž se ujistila, že to nebude mít nepříznivý účinek na celistvost lokality významné pro Společenství (LVS) a zvláštní oblasti ochrany (ZOO) PLC200004 Puszcza Białowieska, nesplnila povinnosti, které proti vyplývají z čl. 6 odst. 3 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (dále jen „směrnice o přírodních stanovištích“) (1);

               —

               určil, že Polská republika tím, že nestanovila nezbytná ochranná opatření, která odpovídají ekologickým požadavkům typů přírodních stanovišť uvedených v příloze I a druhů uvedených v příloze II směrnice o přírodních stanovištích, jakož i ptáků uvedených v příloze I směrnice o ptácích a pravidelně se vyskytujících stěhovavých druhů neuvedených v této příloze, pro něž jsou LVS a ZOO PLC200004 Puszcza Białowieska určeny, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 6 odst. 1 směrnice o přírodních stanovištích a z čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (dále jen „směrnice o ptácích“) (2);

               —

               určil, že Polská republika tím, že nezajistila přísnou ochranu saproxylických brouků [lesák rumělkový (cucujus cinnaberinus), krasec (buprestis splendens), prahlec červenoštítý (phryganophilus ruficollis) a pytho kolwensis] uvedených v příloze IV směrnice o přírodních stanovištích, tzn. že nezakázala jejich úmyslné usmrcování či vyrušování nebo poškozování či ničení jejich míst rozmnožování v lesní oblasti Białowieża, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 12 odst. 1 písm. a) a d) směrnice o přírodních stanovištích;

               —

               určil, že Polská republika tím, že nezajistila ochranu druhů ptáků uvedených v článku 1 směrnice o ptácích, zejména strakapouda bělohřbetého (dendrocopos leucotos), datlíka tříprstého (picoides tridactylus), kulíška nejmenšího (glaucidium passerinum) a sýce rousného (aegolius funereus), tzn. že nezajistila, aby tyto druhy nebyly úmyslně usmrcovány či vyrušovány během rozmnožování a odchovu mláďat a aby jejich hnízda a vejce nebyla úmyslně ničena, poškozována nebo odstraňována v lesní oblasti Białowieża, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 písm. b) a d) směrnice o ptácích;

               —

               uložil Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   S poukazem na rozšíření lýkožrouta smrkového (ips typographus) schválil ministr životního prostředí Polské republiky dne 25. března 2016 přílohu lesního hospodářského plánu (LHP) z roku 2012 umožňující ztrojnásobení těžby dřeva v lesní oblasti Białowieża, tzn. z 63 471 metrů kubických na 188 000 metrů kubických v letech 2012 až 2021, a provádění aktivních lesnických zásahů (sanitární prořezy, zalesňování a omlazování) pro odstranění stoletých, umírajících či mrtvých stromů (a především smrků napadených lýkožroutem smrkovým) v zónách, kde byly dosud veškeré zásahy vyloučeny. Tato příloha je „plánem“ ve smyslu čl. 6 odst. 3 směrnice o přírodních stanovištích. Celistvost lokality PLC200004 Puszcza Białowieska tvoří: její přirozený ráz neovlivněný lidskou činností, výrazný podíl starých stromů, včetně stromů stoletých, velké množství stojících i padlých mrtvých stromů (mrtvé dřevo), přítomnost druhů charakteristických pro přirozené lesy (saproxyličtí brouci, datlík tříprstý, strakapoud bělohřbetý, kulíšek nejmenší, sýc rousný). V důsledku toho jsou podle Komise zásahy podnikané na území lesní oblasti Białowieża v rozporu s čl. 6 odst. 3 směrnice o přírodních stanovištích, neboť se polské orgány před schválením uvedené přílohy neujistily, že její přijetí nebude mít nepříznivý účinek na celistvost lokality PLC200004 Puszcza Białowieska.
   V návaznosti na rozhodnutí č. 51 přijaté generálním ředitelem Správy lesů dne 17. února 2017 bylo přistoupeno k odstranění suchých stromů a stromů napadených lýkožroutem smrkovým ve všech lesních oblastech (Białowieża, Browsk a Hajnówka), tzn. na ploše přibližně 34 000 hektarů (lokalita PLC 200004 Puszcza Białowieska se rozprostírá na ploše 63 147 hektarů).
   Komise má za to, že aktivní lesnická činnost v přírodních stanovištích 91D0 (rašelinné lesy) a 91E0 (lužní lesy s vrbami, topoly, olšemi a jasany), ve stoletých lesních porostech přírodního stanoviště 9170 (subkontinentální dubohabrové lesy), v přírodních stanovištích strakapouda bělohřbetého, datlíka tříprstého, kulíška nejmenšího, sýce rousného, včelojeda lesního, lejska malého, lejska bělokrkého a holuba doupňáka a v přírodních stanovištích saproxylických brouků [lesáka rumělkového, boroše Schneiderova, prahlece červenoštítého, pytho kolwensis, rýhovce pralesního (rhysodes sulcatus) a krasce (buprestis splendens)] a odstraňování mrtvých stoletých smrků a kácení stromů v rámci zvyšování objemu těžby dřeva v lokalitě PLC200004 Puszcza Białowieska v souvislosti s prováděním rozhodnutí ministra životního prostředí Polské republiky ze dne 25. března 2016 a rozhodnutí č. 51 přijatého generálním ředitelem Správy lesů dne 17. února 2017) představují potenciální nebezpečí pro přírodní stanoviště a pro stanoviště zvířat a ptáků uvedená v plánu ochranných činností (Plan Zadań Ochronnych) pro lokalitu PLC200004 Puszcza Białowieska a znemožňují provádění ochranných opatření stanovených v tomto plánu za účelem zachování dobrého stavu lokality PLC200004 Puszcza Białowieska z hlediska její ochrany, což je porušením čl. 6 odst. 1 směrnice o přírodních stanovištích.
   Komise dále tvrdí, že shora popsané aktivní lesnické činnosti (prováděné na základě výše uvedené přílohy), jež ničí přírodní stanoviště saproxylických brouků, kteří jsou předmětem přísné ochrany, znemožňují provádění specifických a konkrétních opatření k zachování dobrého stavu čtyř druhů brouků z hlediska jejich ochrany, tj. lesáka rumělkového, prahlece červenoštítého, pytho kolwensis a krasce (buprestis splendens), uvedených v příloze IV písm. a) směrnice o přírodních stanovištích.
   Komise konečně uvádí, že shora popsané aktivní lesnické činnosti (prováděné na základě výše uvedené přílohy), jež ničí přírodní stanoviště strakapouda bělohřbetého, datlíka tříprstého, kulíška nejmenšího a sýce rousného, porušují povinnost zaručit účinnou ochranu těchto druhů ptáků, neboť nebrání ničení hnízd těchto ptáků ani jejich úmyslnému vyrušování.

      (1)  Úř. věst. 1992, L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102.

      (2)  Úř. věst. 2010, L 20, sy. 7.


title: Věc T-92/08: Žaloba podaná dne 22. února 2008 – Kyperská republika v. Komise

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/28

         Žaloba podaná dne 22. února 2008 – Kyperská republika v. Komise
   (Věc T-92/08)
   (2008/C 142/51)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kyperská republika (zástupce: P. Kliridis)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit vyhlášení zakázky EuropeAid/126111/C/SER/CY na zadání zakázky nazvané „Technical Assistance to support the ongoing reform of the primary and secondary education sector“, které bylo zveřejněno pouze v anglickém jazyce na internetové stránce http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ dne 14. prosince 2007 nebo okolo tohoto data, a zrušit článek 5 a čl. 28.2 vyhlášení zakázky;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně tvrdí, že dotčené vyhlášení zakázky je protiprávní z následujících důvodů:

               —

               zaprvé z důvodu, že Komise při vyhlášení zakázky překročila svou pravomoc nebo porušila její právní základ, zvláště nařízení Rady (ES) č. 389/2006 ze dne 27. února 2006, kterým se vytváří nástroj finanční podpory na posílení hospodářského rozvoje tureckého společenství na Kypru a mění nařízení (ES) č. 2667/2000 o Evropské agentuře pro obnovu (1),

               —

               zadruhé z důvodu, že je dotčené vyhlášení zakázky v rozporu nebo je neslučitelné s článkem 299 ES, ve znění článku 19 Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky (2) (dále jen „Akt o přistoupení z roku 2003“), jakož i s Protokolem č. 10 o Kypru Aktu o přistoupení z roku 2003 (3),

               —

               zatřetí z důvodu, že je vyhlášení zakázky v rozporu nebo je neslučitelné s povinnostmi vyplývajícími z kogentních norem mezinárodního práva a s rezolucemi Rady bezpečnosti Spojených národů 541 (1983) a 550 (1984),

               —

               začtvrté z důvodu, že je vyhlášení zakázky v rozporu nebo je neslučitelné se zásadou loajální spolupráce mezi orgány Evropské unie a členskými státy zakotvenou v článku 10 ES, a

               —

               zapáté z důvodu, že vyhlášení zakázky nebylo zveřejněno v Úředním věstníku.

      (1)  Úř. věst. L 65, s. 5.

      (2)  Úř. věst. L 236, s. 33.

      (3)  Úř. věst. L 236, s. 955.


title: Věc T-255/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. května 2007 – Negenman v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Mateřská dovolená — Volno z důvodu nemoci — Pravděpodobné datum porodu — Počátek mateřské dovolené )

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/19

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. května 2007 – Negenman v. Komise
   (Věc T-255/04) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Mateřská dovolená - Volno z důvodu nemoci - Pravděpodobné datum porodu - Počátek mateřské dovolené“)
   (2007/C 140/31)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Monique Negenman (Roosendaal, Nizozemsko) (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně D. Waelbroeck, poté H. Tserepa-Lacombe, zmocněnci, přičemž H. Tserepa-Lacombe ve spolupráci s N. Rampalem, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak návrh na zrušení rozhodnutí Komise, kterým se stanoví data počátku a konce mateřské dovolené na základě článku 58 služebního řádu úředníků Evropských společenství, a jednak návrh na náhradu škody.
   Výrok

               1)

               Rozhodnutí Komise ze dne 23. října 2003, kterým se stanoví data počátku a konce mateřské dovolené žalobkyně, se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 228, 11.9.2004.


title: Věc C-355/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria (Itálie) dne 27. června 2013 — Umbra Packaging srl v. Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria (Itálie) dne 27. června 2013 — Umbra Packaging srl v. Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia
   (Věc C-355/13)
   2013/C 260/49
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Umbra Packaging srl

      Žalovaný: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia

      Předběžné otázky

               1)

               Je článek 160 legislativního nařízení č. 259/2003, ze kterého vyplývá správní poplatek za koncesi, podle sazebníku uvedeného v článku 21 nařízení prezidenta republiky č. 642/1972, v souladu s článkem 3 směrnice č. 20/2002/ES (1), který v liberalizovaném systému komunikací vylučuje kontrolní pravomoc správního orgánu, na základě které je odůvodněn výběr poplatku od uživatele služby?

               2)

               Je článek 3 odst. 2 ministerské vyhlášky č. 33/1990, na který odkazuje sazebník v článku 21 nařízení prezidenta republiky č. 642/1972, ve znění článku 3 vládního nařízení s mocí zákona č. 151/1991, v souladu s režimem volné hospodářské soutěže a zákazem stanoveným v článku 102 Smlouvy uplatňovat v obchodních vztazích rozdílné podmínky při plnění stejné povahy?

               3)

               Je různá výše správního poplatku za koncesi na služby pro domácnosti a podniky a jeho použití pouze na smlouvy o předplatném s vyloučením služeb předplacených karet v souladu s kritérii přiměřenosti a vhodnosti a nebrání vytvoření konkurenčního trhu?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 21; Zvl. vyd. 13/29, s. 337).


title: Věc C-578/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. listopadu 2011 společností Deltafina SpA proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 9. září 2011 ve věci T-12/06, Deltafina v. Komise

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/37

      Kasační opravný prostředek podaný dne 18. listopadu 2011 společností Deltafina SpA proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 9. září 2011 ve věci T-12/06, Deltafina v. Komise
      (Věc C-578/11 P)
      (2012/C 25/71)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Deltafina SpA (zástupci: J.-F. Bellis a F. Di Gianni, advokáti)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

                  —

                  zrušit, v plném rozsahu či částečně, napadený rozsudek v části, v níž zamítá žalobu navrhovatelky;

                  —

                  zrušit, v plném rozsahu či částečně, rozhodnutí Komise ze dne 20. října 2005 v rozsahu, v níž se týká navrhovatelky;

                  —

                  zrušit nebo snížit výši pokutu udělenou navrhovatelce, zejména v rámci pravomoci k soudnímu přezkumu v plné jurisdikci, která je Soudnímu dvoru přiznána článkem 261 SFEU;

                  —

                  podpůrně vrátit věc Tribunálu, aby rozhodl v souladu s právními názory vyjádřenými Soudním dvorem;

                  —

                  uložit Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Kasační opravný prostředek se zakládá na čtyřech důvodech.

                  1)

                  Tribunál nesprávně shledal, že společnost Deltafina porušila svoji povinnost spolupráce, když Komisi neinformovala o zveřejnění informace ohledně své spolupráce s Komisí. Tribunál měl namísto toho rozhodnout o otázce, zda s ohledem na dohodu o „pravidlech hry“, k níž došlo mezi společností Deltafina a Komisí na schůzce dne 14. března 2002, mohla Komise důvodně dospět k závěru, že společnost Deltafina porušila svoji povinnost spolupráce, když zveřejnila informaci, že podala žádost o ochranu před pokutami na schůzce sdružení APTI konané dne 4. dubna 2002.
                  Tribunál tímto na místo účastníků řízení vymezil ex post podmínky povinnosti spolupráce společnosti Deltafina, nerozhodl o hlavním žalobním důvodu uplatněném společností Deltafina a porušil právo na obhajobu společnosti Deltafina.

                  2)

                  Tribunál správně a řádně neobjasnil skutkový stav, neboť namísto toho, aby provedl dokazování v souladu s článkem 65 svého jednacího řádu, na jednání vyslechl dvě osoby účastníci se schůzky konané dne 24. března 2002 ohledně „pravidel hry“ takovým způsobem, který není v souladu s procesními předpisy, a je tudíž stižen protiprávností, aniž dodržel záruky stanovené v článcích 68 až 76 jednacího řádu a základní zásady týkající se provádění důkazů.

                  3)

                  Tribunál porušil zásadu přiměřené délky řízení. Řízení před Tribunálem totiž trvalo příliš dlouho, a sice 5 let a 8 měsíců a od konce písemné části řízení do rozhodnutí o zahájení ústní části řízení uplynulo 43 měsíců.

                  4)

                  Konečně Tribunál protiprávně odmítl se vyjádřit v rámci pravomoci k soudnímu přezkumu v plné jurisdikci k argumentu, podle něhož pokuta uložená společnosti Deltafina je nepřiměřená a diskriminační, neboť Komise uplatnila stejnou výši snížení pokuty na společnost Deltafina jako na společnost Dimon Italia, ačkoli se tyto společnosti podílely na zjištění protiprávního jednání zjevně odlišným způsobem. Rozsudek vydaný ve věci Nintendo v. Komise, T-13/03, stanovil zásadu, že Komise nemůže při posuzování spolupráce ze strany podniků během správního řízení porušit zásadu rovného zacházení, přičemž při srovnání musí být zohledněno jak časové, tak kvalitativní hledisko.


title: Věc C-268/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. června 2008 Christosem Michailem proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 16. dubna 2008 ve věci T-486/04, Michail v. Komise

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/27

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. června 2008 Christosem Michailem proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 16. dubna 2008 ve věci T-486/04, Michail v. Komise
   (Věc C-268/08 P)
   (2008/C 223/42)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Christos Michail (zástupce: C. Meïdanis, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               prohlásit kasační opravný prostředek za přípustný a opodstatněný;

               —

               v případě potřeby zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. dubna 2008 ve věci T-486/04;

               —

               rozhodnout o náhradě nákladů řízení podle práva.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek uvádí na podporu svého kasačního opravného prostředku tři důvody.
   Ve svém prvním důvodu M. Michail tvrdí, že se Soud dopustil pochybení při výkladu a použití práva Společenství a porušil svou povinnost odůvodnění rozsudku tím, že v napadeném rozsudku uznal, že Komise u účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek přispěla k navození pocitu, že byl obětí psychického obtěžování ve smyslu článku 12a služebního řádu, ale jeho žádost nicméně zamítla jako neopodstatněnou.
   Svým druhým důvodem vytýká účastník řízení podávající kasační opravný prostředek Soudu zkreslování skutečností, které mu byly předloženy k posouzení, zejména tím, že je zkoumal jednotlivě, a nikoli v celé jejich souvislosti, a dopustil se několika nesprávných právních posouzení těchto skutečností.
   Konečně svým třetím důvodem účastník řízení podávající kasační opravný prostředek kritizuje rozhodnutí Soudu odmítnout jeho žalobu jako nepřípustnou, pro nedostatek přesnosti mnoha důvodů, které na její podporu uvedl, vycházejících zejména, z porušení článků 21a, 22a a 22b služebního řádu a zásad rovného zacházení a proporcionality. Rozdělením žaloby do několika částí Soud totiž podstatným způsobem zkreslil její předmět a její strukturu.


title: Věc T-540/11: Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2013 — Melkveebedrijf Overenk a další v. Komise ( „Žaloba na náhradu škody — Dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků — Nařízení (ES) č. 1468/2006 — Zjevná nepřípustnost“ )

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/23

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2013 — Melkveebedrijf Overenk a další v. Komise
   (Věc T-540/11) (1)

   (Žaloba na náhradu škody - Dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků - Nařízení (ES) č. 1468/2006 - Zjevná nepřípustnost)
   2013/C 336/47
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Melkveebedrijf Overenk BV (Sint Anthonis, Nizozemsko); Maatschap Veehouderij Kwakernaak (Oosterwolde, Nizozemsko); Mulders Agro vof (Heerle, Nizozemsko); Melkveebedrijf Engelen vof (Grashoek, Nizozemsko); Melkveebedrijf De Peel BV (Heusden, Nizozemsko); a Mathijs Moonen (Nederweert, Nizozemsko) (zástupci: P. Mazel a A. van Beelen, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: Z. Malůšková a B. Burggraaf, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na určení mimosmluvní odpovědnosti za škodu, již žalobci údajně utrpěli v důsledku přijetí nařízení Komise (ES) č. 1468/2006 ze dne 4. října 2006, kterým se mění nařízení (ES) č. 595/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1788/2003, kterým se stanoví dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků (Úř. věst. L 274, s. 6)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Melkveebedrijf Overenk BV, Maatschap Veehouderij Kwakernaak, Mulders Agro vof, Melkveebedrijf Engelen vof, Melkveebedrijf De Peel BV a M. Mathijs Moonen se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 347, ze dne 26.11.2011.


title: Věc T-228/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 24. listopadu 2009 — Szomborg v. Komise ( Žaloba pro nečinnost — Nepředložení vědeckého posouzení Komisí ve stanovené lhůtě — Akt, proti kterému nelze podat žalobu — Nedostatek osobního dotčení — Nepřípustnost )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/52

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 24. listopadu 2009 — Szomborg v. Komise
   (Věc T-228/08) (1)

   („Žaloba pro nečinnost - Nepředložení vědeckého posouzení Komisí ve stanovené lhůtě - Akt, proti kterému nelze podat žalobu - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost“)
   2010/C 24/93
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Grzegorz Szomborg (Jastarnia, Polsko) (zástupce: R. Nowosielski, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Banks a A. Szmytkowska, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba pro nečinnost směřující k určení, že Komise protiprávně ve stanovené lhůtě nepředložila vědecké vyhodnocení upravené v článku 27 nařízení Rady (ES) č. 2187/2005 ze dne 21. prosince 2005, kterým se stanoví technická opatření pro zachování rybolovných zdrojů ve vodách Baltského moře, Velkého a Malého Beltu a Øresundu, mění nařízení (ES) č. 1434/98 a zrušuje nařízení (ES) č. 88/98 (Úř. věst. L 349, s. 1)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Grzegorz Szomborg ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů vynaložených Komisí Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 209, 15.8.2008.


title: Věc T-273/06: Žaloba podaná dne 11. září 2006 – ISD Polska a Industrial Union of Donbass v. Komise

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/57

         Žaloba podaná dne 11. září 2006 – ISD Polska a Industrial Union of Donbass v. Komise
   (Věc T-273/06)
   (2006/C 294/117)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: ISD Polska sp. z.o.o. (Czestochowa, Polsko) a Industrial Union of Donbass Corp. (Donetsk, Ukrajina) (zástupci: C. Rapin a E. Van den Haute, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyní

               —

               prohlásit projednávanou žalobu za přípustnou;

               —

               zrušit článek 3 rozhodnutí Komise ze dne 5. července 2005 o podpoře poskytnuté Polsku ve prospěch Huta Częstochowa S.A. [oznámené pod číslem K (2005) 1962];

               —

               podpůrně, prohlásit, že ke dni projednávané žaloby neexistuje povinnost Polska vrátit podpory a úroky zmíněné v článku 3 rozhodnutí, a že tedy neexistuje dluh ve výši částek podpor a úroků;

               —

               podpůrně, zrušit čl. 3 odst. 2 druhý pododstavec rozhodnutí a vrátit věc Komisi k novému rozhodnutí o úrocích ve smyslu přílohy A projednávané žaloby nebo jakékoliv jiné úvahy Soudu v odůvodnění rozsudku;

               —

               v každém případě uložit Komisi náhradu veškerých nákladů řízení;

               —

               v případě, že Soud rozhodne, že není namístě rozhodnout ve věci, uložit Komisi náhradu nákladů řízení podle ustanovení čl. 87 odst. 6 ve spojení s čl. 90 písm. a) jednacího řádu Soudu.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise prohlásila svým rozhodnutím K (2005)1962 konečné ze dne 5. července 2005 (Státní podpora č. C 20/04, ex NN 25/04) některé podpory na restrukturalizaci poskytnuté Polskem výrobci oceli Huta Częstochowa S.A. za neslučitelné se společným trhem a nařídila jejich navrácení. Žalobkyně ISD Polska je nástupce příjemce podpory a dceřiná společnost druhé žalobkyně, Industrial Union of Donbass, která je majitelkou veškerých akcií. Obě žalobkyně jsou zmíněny v napadeném rozhodnutí mezi podniky, které jsou povinny společně a solidárně vrátit podpory, které byly prohlášeny za neslučitelné se společným trhem.
   Žalobkyně se dovolávají na podporu své žaloby částečné neplatnosti rozhodnutí šesti žalobních důvodů.
   Svým prvním žalobním důvodem uplatňují, že Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkových okolností rozhodujících pro výsledek vyšetřování. Tvrdí, že jakmile došlo k prodeji obchodního majetku původního příjemce neslučitelné podpory a jelikož tento obchodní majetek koupila ISD Polska (a Donbass), prodávajícímu původního příjemce podpory zůstal prospěch z uvedené podpory, a právě on by měl zajistit její navrácení. Žalobkyně tvrdí, že v projednávaném případě přesné stanovení relevantních skutkových okolností prodeje obchodního majetku Huta Częstochowa společnosti ISD Polska (a Donbass) přivedlo Komisi k úsudku, že z důvodu převzetí výrobních prostředků Huta Częstochowa za cenu odpovídající světové ceně, byla podpora tímto způsobem již vrácena prodávajícímu. Žalobkyně mají za to, že Komise z tohoto důvodu porušila povinnost přezkoumat s péčí a nestranností veškeré relevantní skutečnosti projednávaného případu.
   Druhý žalobní důvod, jehož se žalobkyně dovolávají, vychází z údajného porušení práva předložit vyjádření, tak jak je přiznáno článkem 88 ES a článkem 6 nařízení 659/1999 (1). Tvrdí, že zveřejnění v Úředním věstníku rozhodnutí o zahájení formálního řízení o přezkumu neuvádí dostatečně přesně dotčené podpory ani jejich výši, přestože podle žalobkyň byly tyto informace Komisi známy, což zabránilo žalobkyním zjistit, kterých podpor se týkalo vyšetřování, a posoudit, zda je vhodné předložit jejich vyjádření.
   Tatáž údajná vada je základem třetího žalobního důvodu, jehož se žalobkyně dovolávají, a sice porušení zásady legitimního očekávání. Žalobkyně tvrdí, že kdyby rozhodnutí o zahájení vyšetřování umožnilo Donbass zjistit, kterých podpor se řízení týká, mohla tato společnost předložit Komisi skutečnosti prokazující, že tyto podpory jsou slučitelné s právem Společenství, jak to činí v projednávané věci ISD Polska a Donbass.
   Žalobkyně v rámci svého čtvrtého žalobního důvodu tvrdí, že Komise porušila Protokol č. 8 smlouvy o přistoupení týkající se restrukturalizace polského ocelářského průmyslu (2) doslovným výkladem některých ustanovení, která měla podle žalobkyň vykládat ve světle cílů, jež tento protokol sleduje, a s ohledem na kontext, ve kterém byl přijat. Tento údajně chybný výklad přivedl Komisi k tomu, že požadovala svým rozhodnutím vrácení státních podpor, které byly poskytnuty před přijetím Protokolu č. 8 společnostem, jež nejsou uvedeny v jeho příloze 1, která uvádí osm podniků – příjemců, kterým mohou být poskytnuty podpory Polska jako výjimka z článků 87 ES a 88 ES. Žalobkyně uplatňují, že vzhledem k tomu, že Komise jednala takto bez právního základu, nemá pravomoc k přijetí rozhodnutí týkajícího se některých podpor, na něž se vztahuje napadené rozhodnutí, a že z tohoto důvodu zasáhla do pravomoci rationae temporis jiných orgánů Společenství.
   Pátý žalobní důvod vychází z porušení čl. 14 odst. 1 nařízení 659/1999, neboť rozhodnutí o vrácení podpor odporuje zásadám legitimního očekávání, právní jistoty a rovného zacházení.
   Žalobkyně v rámci svého šestého žalobního důvodu podpůrně uplatňují, že Komise porušila nařízení 794/2004 (3) při výpočtu úrokové sazby, která se v projednávaném případě použije na vrácení podpor.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).

      (2)  Úř. věst. 2003, L 236, s. 948

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 140, s. 1; Zvl. vyd. 08/04, s. 3).


title: Věc T-290/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. listopadu 2016 – Smarter Travel Media v. EUIPO (SMARTER TRAVEL) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie SMARTER TRAVEL — Absolutní důvody zamítnutí — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 — Rovné zacházení“

text:
               9.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. listopadu 2016 – Smarter Travel Media v. EUIPO (SMARTER TRAVEL)
   (Věc T-290/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie SMARTER TRAVEL - Absolutní důvody zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 - Rovné zacházení“)
   (2017/C 006/42)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Smarter Travel Media LLC (Boston, Massachusetts, Spojené státy) (zástupce: P. Olson, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. března 2015 (věc R 1986/2014-2) týkajícímu se přihlášky obrazového označení SMARTER TRAVEL jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Smarter Travel Media LLC nahradí náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262, 10.8.2015.


title: Věc C-94/08: Žaloba podaná dne 29. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/20

         Žaloba podaná dne 29. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-94/08)
   (2008/C 107/32)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Rozet a L. Lozano Palacios, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Španělské království tím, že ve své právní úpravě zachovalo požadavek španělské státní příslušnosti pro výkon zaměstnání kapitána a prvního důstojníka na všech lodích plavících se pod španělskou vlajkou, které nejsou obchodními loděmi, jejich tonáž nepřesahuje 100 GT, přepravují náklad nebo méně než 100 cestujících, plaví se výhradně mezi přístavy či body nacházejícími se v zónách, v nichž Španělsko uplatňuje svrchovanost, vykonává svrchovaná práva a soudní pravomoc, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 39 ES;

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V souladu se španělskou právní úpravou musí být zaměstnání kapitána a prvního důstojníka na všech lodích plavících se pod španělskou vlajkou, které nejsou obchodními loděmi, jejich tonáž nepřesahuje 100 GT, přepravují náklad nebo méně než 100 cestujících, plaví se výhradně mezi přístavy či body nacházejícími se v zónách, v nichž Španělsko uplatňuje svrchovanost, vykonává svrchovaná práva a soudní pravomoc, obsazeno španělskými státními příslušníky.
   Komise má za to, že všeobecný požadavek španělské státní příslušnosti pro tato zaměstnání porušuje článek 39 ES a nelze jej považovat za odůvodněný na základě výjimky stanovené v odstavci 4 téhož článku. Výklad Komise byl potvrzen zejména rozsudkem ve věci C-405/01 (1), v němž Soudní dvůr konstatoval, že rozsah této výjimky musí být omezen na míru nezbytnou k ochraně obecných zájmů dotčeného členského státu a že pokud jde o toto zaměstnání, nejsou uvedené zájmy ohroženy, pokud je veřejná moc spojená s tímto zaměstnáním vykonávaná státními příslušníky jiných členských států pouze sporadicky či výjimečně. Španělské království nezměnilo svoji právní úpravu ve smyslu návrhu Komise, ačkoli ve své odpovědi na odůvodněné stanovisko přislíbilo provést vhodné změny.

      (1)  Rozsudek ze dne 30. září 2003, Colegio de Oficiales de la Marina Mercante Española,, C-405/01, Recueil, s. I-10391.


title: Věc C-433/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. ledna 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/24

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. ledna 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-433/07) (1)

   (2008/C 79/45)

      Jednací jazyk: portugalština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.11.2007.


title: Věc C-219/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — Brain Products GmbH v. BioSemi VOF, Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek, Alexander Coenraad Metting van Rijn ( „Řízení o předběžné otázce — Zdravotnické prostředky — Směrnice 93/42/EHS — Oblast působnosti — Výklad pojmu „zdravotnický prostředek“ — Výrobek, který je uváděn na trh pro jiné než léčebné účely — Zkoumání fyziologického procesu — Volný pohyb zboží“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/7

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — Brain Products GmbH v. BioSemi VOF, Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek, Alexander Coenraad Metting van Rijn
   (Věc C-219/11) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Zdravotnické prostředky - Směrnice 93/42/EHS - Oblast působnosti - Výklad pojmu „zdravotnický prostředek“ - Výrobek, který je uváděn na trh pro jiné než léčebné účely - Zkoumání fyziologického procesu - Volný pohyb zboží)
   2013/C 26/13
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Brain Products GmbH

      Žalovaní: BioSemi VOF, Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek, Alexander Coenraad Metting van Rijn

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesgerichtshof — Výklad čl. 1 odst. 2 písm. a) třetí odrážky směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (Úř. věst. L 169, s. 1; Zvl. vyd. 13/12, s. 82), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/47/ES ze dne 5. září 2007 (Úř. věst. L 247, s. 21) — Výklad pojmu „zdravotnický prostředek“ — Použití směrnice na výrobek určený ke zkoumání určitého fyziologického procesu, který je uváděn na trh pro jiné než léčebné účely

      Výrok

   Článek 1 odst. 2 písm. a) třetí odrážka směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/47/ES ze dne 5. září 2007, musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „zdravotnický prostředek“ zahrnuje předmět navržený jeho výrobcem pro použití u člověka ke zkoumání určitého fyziologického procesu pouze tehdy, je-li určen pro léčebné účely.

      (1)  Úř. věst. C 232, 6.8.2011.


title: Věc C-78/06: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. prosince 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2002/49/ES — Hodnocení a řízení hluku ve venkovním prostředí — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/19

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. prosince 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-78/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/49/ES - Hodnocení a řízení hluku ve venkovním prostředí - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2006/C 331/33)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Alcover San Pedro a F. Simonetti, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupce: S. Schreiner, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/49/ES ze dne 25. června 2002 o hodnocení a řízení hluku ve venkovním prostředí (Úř. věst. L 189, s. 12) ve stanovené lhůtě
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/49/ES ze dne 25. června 2002 o hodnocení a řízení hluku ve venkovním prostředí, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc C-486/07: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) v. Cosorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. arl ( Společná organizace trhů — Obilniny — Kukuřice — Určení ceny — Snížení ceny — Uplatnitelné snížení ceny )

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/9

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) v. Cosorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. arl
   (Věc C-486/07) (1)

   („Společná organizace trhů - Obilniny - Kukuřice - Určení ceny - Snížení ceny - Uplatnitelné snížení ceny“)
   (2009/C 32/14)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Corte suprema di cassazione
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

      Žalovaná: Cosorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. arl
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Corte suprema di cassazione – Výklad článků 4 a 5 nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami (Úř. věst. L 181, s. 21; Zvl. vyd. 03/12, s. 324), článku 4a nařízení Komise (EHS) č. 689/92 ze dne 19. března 1992, kterým se stanoví postupy pro přejímání obilovin intervenčními agenturami (Úř. věst. L 74, s. 18), a článku 13 nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur (Úř. věst. L 191, s. 76; Zvl. vyd. 13/14, s. 360) – Srážky z ceny uplatnitelné z důvodu vyššího obsahu vlhkosti, než je obsah vlhkosti, který je považován za standardní jakost – Použitelnost na prodej kukuřice
   Výrok
   Ustanovení čl. 13 odst. 1 nařízení Komise (EHS) č. 2131/93 ze dne 28. července 1993, kterým se stanoví postupy a podmínky pro uvedení do prodeje obilovin ze zásob intervenčních agentur, ve spojení s ustanovením článku 4a nařízení Komise (EHS) č. 689/92 ze dne 19. března 1992, kterým se stanoví postupy pro přijímání obilovin intervenčními agenturami, ve znění nařízení Komise (EHS) č. 2486/92 ze dne 27. srpna 1992, musí být vykládáno tak, že v případě prodeje kukuřice ze zásob vnitrostátních intervenčních agentur v dražbě se neuplatní snížení ceny v závislosti na míře obsahu vlhkosti stanovené pro tvrdou pšenici v tabulce II přílohy II nařízení č. 689/92, ve znění nařízení č. 2486/92.

      (1)  Úř. věst. C 22, 26.1.2008.


title: Věc C-62/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) dne 13. února 2009 – Association of the British Pharmaceutical Industry v. Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) dne 13. února 2009 – Association of the British Pharmaceutical Industry v. Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency
   (Věc C-62/09)
   2009/C 90/24
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Association of the British Pharmaceutical Industry

      Žalovaný: Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

      Předběžné otázky

   Brání čl. 94 odst. 1 směrnice 2001/83/ES (1) veřejnému orgánu, který tvoří součást vnitrostátního veřejného zdravotnického systému, aby za účelem snížení svých celkových výdajů na léčiva zavedl program poskytování finančních pobídek lékařským ordinacím (které mohou dále poskytovat finanční výhody lékařům předepisujícím léčiva), aby předepisovaly konkrétní určené léčivo podporované pobídkovým programem, které je buď:

               a)

               jiným léčivem na předpis, než je léčivo dříve předepisované lékařem pacientovi; nebo

               b)

               jiným léčivem na předpis, než je léčivo, které by mohlo být předepisováno pacientovi v případě neexistence pobídkového programu,

         pokud taková jiná léčiva na předpis spadají do stejné terapeutické třídy léčiv používaných k léčení určitého zdravotního stavu pacienta.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69)


title: Věc T-605/13: Žaloba podaná dne 21. listopadu 2013 — Alma — The Soul of Italian Wine v. OHIM — Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE)

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/32

         Žaloba podaná dne 21. listopadu 2013 — Alma — The Soul of Italian Wine v. OHIM — Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE)
   (Věc T-605/13)
   2014/C 24/59
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alma — The Soul of Italian Wine LLLP (Bal Harbor, Spojené státy) (zástupce: F. Terrano, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedès, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. září 2013 ve věci R 18/2013-2,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE“ — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 784 539

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: ochranné známky Společenství č. 462 523 a 6 373 971 a španělské ochranné známky č. 152 231, 715 524 a 2 796 505

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání a zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství v celém rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství


title: Věc C-9/07: Žaloba podaná dne 16. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/6

         Žaloba podaná dne 16. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-9/07)
   (2007/C 69/11)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Enegren, G. Rozet, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Francouzská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/74/ES ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice Rady 80/987/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele (1), a v každém případě tím, že o nich neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 této směrnice;

               —

               uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2002/74/ES uplynula dne 8. října 2005.

      (1)  Úř. věst. L 270, s. 10; Zvl. vyd. 05/04, s. 261.


title: Věc C-468/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. listopadu 2009 Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya proti rozsudku Tribunálu (pátého rozšířeného senátu) vydanému dne 9. září 2009 ve spojených věcech T-30/01 až T-32/01 a T-86/02 až T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a další v. Komise Evropských společenství

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/7

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. listopadu 2009 Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya proti rozsudku Tribunálu (pátého rozšířeného senátu) vydanému dne 9. září 2009 ve spojených věcech T-30/01 až T-32/01 a T-86/02 až T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a další v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-468/09 P)
   2010/C 37/10
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (zástupci: I Sáenz-Cortabarría Fernández a M. Morales Isasi, advokáti)

      Další účastnice řízení: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Komise Evropských společenství a Comunidad Autónoma de la Rioja

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               prohlásit kasační opravný prostředek za přípustný a opodstatněný,

               —

               zrušit napadnutý rozsudek,

               —

               vyhovět žalobě podané v prvním stupni, konkrétně zrušit článek 3 sporného rozhodnutí,

               —

               podpůrně vrátit věc Tribunálu a případně mu uložit provedení odmítnutého důkazu,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení v prvním stupni, jakož i v řízení o kasačním opravném prostředku, a Comunidad Autónoma de la Rioja, vedlejšího účastníka řízení, uložit náhradu nákladů řízení v prvním stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že ukončení předběžného přezkumu týkajícího se sporného daňového opatření před nabytím účinnosti nařízení č. 659/1999 (1) vyžaduje výslovné rozhodnutí Komise v daném smyslu (adresované členskému státu).

               2)

               Tribunál se dopustil zkreslení rozhodnutí ze dne 28. listopadu 2000, když měl za to, že uvedené rozhodnutí ukončilo předběžný přezkum týkající se sporného daňového opatření na základě stížnosti podané v dubnu 1994. Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že přezkum sporného daňového opatření v roce 2000 měl být proveden v rámci řízení pro existující podpory.

               3)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nedodržel procesní pravidla týkající se důkazního břemene a hodnocení důkazů, zejména v souvislosti s písemným důkazem, jímž je rozhodnutí ze dne 28. listopadu 2000 (hodnověrnost a důkazní hodnota). Porušení práva na spravedlivý proces.

               4)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nedodržel procesní pravidla týkající se důkazního břemene a hodnocení důkazů v souvislosti s objektivními, relevantními, shodnými a rozhodujícími opěrnými body existujícími v projednávané věci, které dokazovaly, že Komise před rozhodnutím ze dne 28. listopadu 2000 přezkoumala sporné daňové opatření a tento přezkum ukončila. Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nedospěl k závěru, že přezkum sporného daňového opatření v roce 2000 měl být proveden v rámci řízení pro existující podpory.

               5)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když potvrdil kvalifikaci sporného daňového opatření přijatého v roce 1993, jako provozní podpory, na základě definice podpory spojené s investováním uvedené v pokynech týkajících se státních podpor pro regiony z roku 1998. Došlo k porušení zásady právní jistoty a zejména zásady zákazu retroaktivity.

               6)

               Došlo k nesprávnému právnímu posouzení v souvislosti s pojmem „relevantní informace“ pro přezkum daňového opatření v rámci státní podpory, což vedlo k tomu, že Tribunál nepovažoval dobu trvání předběžného přezkumu za nepřiměřenou.

               7)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nepovažoval dobu trvání přezkumu sporného daňového opatření v délce 79 měsíců za nepřiměřenou, a když konstatoval, že nedošlo k porušení čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 ve spojení se zásadou právní jistoty.

               8)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nepovažoval dobu trvání přezkumu sporného daňového opatření v délce 79 měsíců za nepřiměřenou, a když konstatoval, že nedošlo k porušení čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 ve spojení se zásadou řádné správy.

               9)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že v konkrétním případě neexistují žádné mimořádné okolnosti, které by odůvodňovaly legitimní očekávání ohledně regulérnosti daňového opatření, jež brání nařízení vrátit podporu na základě čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999. Došlo ke zkreslení rozhodnutí.

               10)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že v konkrétním případě nedošlo k porušení zásady rovného zacházení, jež brání nařízení vrátit podporu na základě čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999.

               11)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nedodržel procesní pravidla v souvislosti s prováděním důkazů a rozhodl neprovést dokazování navrhované žalobcem v souvislosti s předložením určitých dokumentů Komise, jež se s ohledem na odůvodnění Tribunálu k zamítnutí žaloby jeví jako podstatný pro obranu zájmů žalobce. Došlo k porušení práva na spravedlivý proces, zásady „rovnosti zbraní“ a práva na obhajobu.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc C-416/05: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/27

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-416/05) (1)

   (2006/C 281/44)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 10, 14.1.2006.


title: Věc T-500/12: Žaloba podaná dne 15. listopadu 2012 — Ryanair v. Komise

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/60

         Žaloba podaná dne 15. listopadu 2012 — Ryanair v. Komise
   (Věc T-500/12)
   2013/C 26/120
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ryanair Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: B. Kennelly, Barrister, E. Vahida a I. Metaxas-Maragkidis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil článek 1 rozhodnutí Komise ze dne 25. července 2012 ve věci státní podpory SA.29064 (20011/C ex 2011/NN), kterým bylo rozhodnuto, že rozdílné sazby v rámci irské daně za osobní leteckou dopravu („DLD“) uplatňované od 30. března 2009 do 1. března 2011 přestavují protiprávní státní podporu v rozporu s čl. 107 odst. 1 SFEU;

               —

               zrušil článek 4, 5 a 6 téhož rozhodnutí; a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení včetně nákladů vynaložených žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení, které Komise provedla, když považovala sazbu DLD ve výši 10 euro za „obvyklou“ či legitimní „běžnou“ sazbu, navzdory skutečnosti, že tato vyšší sazba byla z hlediska unijního práva protiprávní po celé zohledňované období.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, které Komise provedla, pokud jde o posouzení výhody plynoucí z DLD, jelikož rozhodla, že společnosti Ryanair a Aer Arann měly z hlediska finanční a konkurenční výhody plynoucí z DLD totožné postavení, naprosto nezohlednila zvláštní důsledky DLD na hospodářskou soutěž mezi společnostmi Ryanair a Aer Lingus, nesprávně posoudila výhodu, kterou společnost Ryanair údajně získala v porovnání s ostatními neirskými přepravci, a nezohlednila škodu, která společnosti Rynair vznikla v důsledku účinků DLD zvýhodňujících soutěžitele společnosti Ryanair.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, které Komise provedla, pokud jde o rozhodnutí o zpětném vymáhání, jelikož Irsku neposkytla požadovanou volnost uvážení při posouzení, do jaké míry státní podpora narušila hospodářskou soutěž, a tedy na obnovu původního stavu, jelikož nezkoumala relevanci schopnosti dotčených leteckých společností přenést DLD na své zákazníky a jelikož nezohlednila narušení hospodářské soutěže, k němuž dojde v důsledku rozhodnutí o zpětném vymáhání ve spojení s údajným nárokem leteckých společností „příjemců podpory“ na náhradu podle irského a unijního práva.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Komise neoznámila společnosti Ryanair rozhodnutí o zpětném vymáhání v souladu s požadavky podle článku 6 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (1) a článku 41 Listiny základních práv EU.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění ze strany Komise, jelikož tento orgán na rozdíl od ustálené judikatury neodůvodnil, jak mohla být sazba ve výši 10 euro podle unijního práva protiprávní a zároveň „obvyklá“ a „legitimní“, a jelikož nezkoumal účinky předmětného opatření na hospodářskou soutěž a jeho účinky z ekonomického hlediska.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. 1999, L 83, s. 1).


title: Věc C-30/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 21. ledna 2013 — Global Trans Lodžistik OOD v. Načalnik na Mitnica Stolična

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 21. ledna 2013 — Global Trans Lodžistik OOD v. Načalnik na Mitnica Stolična
   (Věc C-30/13)
   2013/C 108/33
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Global Trans Lodžistik OOD

      Žalovaný: Načalnik na Mitnica Stolična

      Předběžné otázky

               1)

               Vyplývá z čl. 243 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), je-li vykládán ve spojení s článkem 245 tohoto nařízení, jakož i se zásadou práva na obhajobu a zásadou právní moci, že připouští vnitrostátní právní úpravu, jako je článek 220 článek 211a Zakon za mitnicite (celní zákon), podle níž je napadnutelné více než jedno rozhodnutí celního orgánu, jímž je dodatečně stanoven celní dluh za účelem jeho pozdějšího výběru, a to i tehdy, pokud by za okolností původního řízení mohlo být za účelem stanovení tohoto celního dluhu vydáno konečné rozhodnutí ve smyslu čl. 181a odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92 (2)?

               2)

               Má být čl. 243 odst. 2 nařízení č. 2913/92, který upravuje podání opravného prostředku, vykládán v tom smyslu, že nestanoví, že konečné rozhodnutí ve smyslu čl. 181a odst. 2 nařízení č. 2454/93 musí být nejprve napadeno správní cestou, aby bylo přípustné soudní řízení?

               3)

               Má být čl. 181a odst. 2 nařízení č. 2454/93 za okolností původního řízení vykládán v tom smyslu, že jestliže nebyl dodržen postup stanovený v tomto ustanovení, pokud jde o právo být slyšen a právo vznést námitky, rozhodnutí celního orgánu vydané v rozporu s těmito pravidly není konečným rozhodnutím ve smyslu uvedeného ustanovení, nýbrž pouze částí postupu vedoucího k vydání konečného rozhodnutí? V opačném případě, má být toto ustanovení za okolností původního řízení vykládáno v tom smyslu, že rozhodnutí, při jehož vydání došlo k uvedeným procesním chybám, podléhá přímo soudní kontrole a soud musí rozhodnout o žalobě ve věci samé, která byla proti tomuto rozhodnutí podána?

               4)

               Má být čl. 181a odst. 2 nařízení č. 2454/93 za okolností původního řízení a s ohledem na zásadu legality vykládán v tom smyslu, že jestliže nebyl dodržen postup stanovený v tomto ustanovení, pokud jde o právo být slyšen a právo vznést námitky, je rozhodnutí celního orgánu vydané v rozporu s těmito pravidly neplatné z důvodu podstatné vady řízení, která odpovídá porušení podstatné procesní náležitosti, jejíž nedodržení vede k neplatnosti daného úkonu nezávisle na konkrétních důsledcích porušení, a soud tedy musí rozhodnout o žalobě podané proti tomuto rozhodnutí, aniž by mohl uvažovat o vrácení věci správnímu orgánu k řádnému ukončení řízení?

      (1)  Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307.

      (2)  Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3.


title: Věc F-86/11: Žaloba podaná dne 8. září 2011 — ZZ v. Výbor regionů

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/42

         Žaloba podaná dne 8. září 2011 — ZZ v. Výbor regionů
   (Věc F-86/11)
   2011/C 340/89
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: L. Levi, advokát)

      Žalovaný: Výbor regionů

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým bylo zamítnuto uznání původu invalidity žalobce v povolání ve smyslu článku 78 odst. 5 služebního řádu.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí předsednictva Výboru regionů ze dne 10. září 2010 v rozsahu, v němž toto potvrzuje závěry výboru pro otázky invalidity a zamítá uznání původu invalidity žalobce v povolání ve smyslu článku 78 odst. 5 služebního řádu;

               —

               bude-li toto třeba, zrušit rozhodnutí Výboru regionů ze dne 20. května 2011, oznámené 1. června 2011, kterým se zamítá stížnost žalobce;

               —

               nařídit Výboru regionů vyplacení invalidního důchodu ve výši 10 000 eur jako náhrady nemajetkové újmy;

               —

               uložit Výboru regionů náhradu veškerých nákladů řízení vynaložených žalobcem v řízení ve věci jeho invalidity od jeho zahájení, včetně nákladů spojených s podáním stížnosti;

               —

               uložit Výboru regionů náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-678/11: Žaloba podaná dne 22. prosince 2011 — Evropská komise v. Španělské království

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/20

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2011 — Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-678/11)
   2012/C 73/35
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: W. Roels a F. Jimeno Fernández, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Španělské království tím, že přijalo a ponechalo v platnosti ustanovení uvedená v čl. 46 písm. c) kodifikovaného znění Ley de Regulación de los Planes y Fondos de Pensiones (zákona o regulaci důchodových systémů a penzijních fondů), v článku 86 Real Decreto Legislativo (legislativní královské vyhlášky) č. 6/2004 ze dne 29. října, kterou se schvaluje konsolidované znění Ley de ordenación y supervisión de los seguros privados (zákona o organizaci a kontrole soukromého pojištění), v článku 10 Real Decreto Legislativo (legislativní královské vyhlášky) č. 5/2004, kterou se schvaluje konsolidované znění Ley del Impuesto sobre la renta de los no residentes (zákona o zdanění příjmů nerezidentů), článku 47 Ley 58/2003 de 17 de diciembre, General Tributaria (zákona 58/2003 ze dne 17. prosince 2003, obecného zákona o daních), podle kterých zahraniční penzijní fondy se sídlem v jiných členských státech, které nabízejí ve Španělsku profesní důchodové systémy, jakož i pojišťovny, které působí ve Španělsku v rámci volného pohybu služeb, mimo jiné, jsou povinny určit daňového zástupce s bydlištěm nebo sídlem ve Španělsku, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 56 SFEU (dříve článek 49 SES) a článku 36 dohody o EHP.

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1)

               Dotčená ustanovení španělské daňové legislativy ukládají daňovým poplatníkům, kteří nemají bydliště nebo sídlo na území Španělska, povinnost označit daňového zástupce s bydlištěm nebo sídlem ve Španělsku. V praxi je tato povinnost uložena zahraničním penzijním fondům se sídlem v jiných členských státech, které nabízejí profesní důchodové systémy ve Španělsku, jakož i pojišťovnám, které působí ve Španělsku v rámci volného pohybu služeb.

               2)

               Komise se domnívá, že povinnost určit daňového zástupce s bydlištěm nebo sídlem ve Španělsku ve výše uvedených případech představuje překážku volnému pohybu osob, neboť způsobuje zátěž navíc pro dotčené subjekty a fyzické osoby, které nemají jinou volbu než využít služeb zástupce. Představuje rovněž překážku volnému pohybu služeb osob a podniků usazených v jiných členských státech, které si přejí poskytovat služby daňových zástupců subjektům nebo fyzickým osobám působícím ve Španělsku.

               3)

               Tato právní úprava je v rozporu s článkem 56 SFEU (dříve článek 49 SES) a článkem 36 dohody o EHP.


title: Věc T-391/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. března 2012 — Ellinika Nafpigeia v. Komise ( „Státní podpory — Stavba lodí — Podpory poskytnuté řeckými orgány loděnici — Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné se společným trhem a ukládající jejich navrácení — Zneužití podpory“ )

text:
               28.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 126/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. března 2012 — Ellinika Nafpigeia v. Komise
   (Věc T-391/08) (1)

   (Státní podpory - Stavba lodí - Podpory poskytnuté řeckými orgány loděnici - Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné se společným trhem a ukládající jejich navrácení - Zneužití podpory)
   2012/C 126/24
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ellinika Nafpigeia AE (Skaramagka, Řecko) (zástupci: I. Drosos, K. Loukopoulos, A. Chiotellis, C. Panagoulea, P. Tzioumas, A. Balla, V. Voutsakis a X. Gkousta, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Urraca Caviedes a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení čl. 1 odst. 2, článků 2, 3, 5 a 6, čl. 8 odst. 2 a článků 9, 11 až 16, 18 a 19 rozhodnutí Komise 2009/610/ES ze dne 2. července 2008, týkajícího se podpory C 16/04 (předtím NN 29/2004, CP 71/2002 a CP 133/2005), poskytnuté Řeckem společnosti Hellenic Shipyards SA (Úř. věst. L 225, s. 104)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá

               2)

               Společnosti Ellinika Nafpigeia AE se ukládá náhrada vlastních nákladů řízení jakož i nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 327, 20.12.2008.


title: Věc T-77/13: Žaloba podaná dne 31. ledna 2013 — Laboratoires Polive v. OHIM — Arbora & Ausonia (DODIE)

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/31

         Žaloba podaná dne 31. ledna 2013 — Laboratoires Polive v. OHIM — Arbora & Ausonia (DODIE)
   (Věc T-77/13)
   2013/C 108/78
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laboratoires Polive (Levallois Perret, Francie) (zástupce: A. Sion, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Arbora & Ausonia, SL (Barcelona, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí vydané druhým odvolacím senátem, kterým bylo zrušeno rozhodnutí námitkového oddělení,

               —

               zamítl námitky v celém rozsahu, a

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „DODIE“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 5 a 10 — přihláška ochranné známky Společenství č. 5665104.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní a obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „DODIS“, „DODIES“ nebo „DODOT“, zapsané jako ochranné známky jak Společenství tak i národní, pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5, 10, 12, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 35, a 44

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek v celém rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné vyhovění odvolání a zrušení napadeného rozhodnutí, pokud jde o některé výrobky zařazené do tříd 3, 5 a 10

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009.


title: Věc C-365/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim - Německo) — Brunhilde Liebler, Helmut Liebler v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/17

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim - Německo) — Brunhilde Liebler, Helmut Liebler v. Condor Flugdienst GmbH
   (Věc C-365/14) (1)

   (2014/C 431/30)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 329, 22.9.2014.


title: Věc T-343/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 3. května 2007 – Tsarnavas v. Komise ( Úředníci — Hodnotící posudek — Invalidita — Žaloba na zrušení — Aktivní procesní legitimace — Návrh na náhradu škody — Nepřípustnost )

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/21

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 3. května 2007 – Tsarnavas v. Komise
   (Věc T-343/04) (1)

   („Úředníci - Hodnotící posudek - Invalidita - Žaloba na zrušení - Aktivní procesní legitimace - Návrh na náhradu škody - Nepřípustnost“)
   (2007/C 140/34)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Vassilios Tsarnavas (Volos, Řecko) (zástupci: N. Lhoëst a B. d'Orléans, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Berardis-Kayser a D. Martin, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak žaloba na zrušení rozhodnutí hodnotitele odvolání ze dne 4. srpna 2003, které stanoví konečný hodnotící posudek žalobce pro období od 1. července 1997 do 30. června 1999, a jednak žádost o odškodnění za nemajetkovou újmu, kterou žalobce utrpěl z důvodu pozdního vyhotovení jeho hodnotícího posudku a obtěžování, jehož byl objektem
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí hodnotitele odvolání ze dne 4. srpna 2003, kterým se stanoví konečný hodnotící posudek žalobce pro období od 1. července 1997 do 30. června 1999, se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise ponese vlastní náklady řízení a polovinu nákladů řízení vynaložených žalobcem.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004.


title: Věc T-418/13: Usnesení Tribunálu ze dne 21. ledna 2015 – Richter + Frenzel v. OHIM – Ferdinand Richter (Richter+Frenzel) „Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/25

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. ledna 2015 – Richter + Frenzel v. OHIM – Ferdinand Richter (Richter+Frenzel)
   (Věc T-418/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 089/30)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Richter + Frenzel GmbH + Co. KG (Würzburg, Německo) (zástupce: D. Altenburg, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně A. Pohlmann, poté D. Botis, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Ferdinand Richter GmbH (Pasching, Rakousko) (zástupce: M. Grötschl, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. března 2013 (věc R 2001/2011-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Ferdinand Richter GmbH a Richter + Frenzel GmbH + Co. KG.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2.

               Žalobkyně a vedlejší účastnice ponesou vlastní náklady řízení, jakož i každá z nich polovinu nákladů řízení, které vznikly žalovanému.

      (1)  Úř. věst. C 325, 9.11.2013.


title: Věc T-143/07: Usnesení Tribunálu ze dne 14. prosince 2009 — UMG Recordings v. OHIM — Osman (MOTOWN)

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/48

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. prosince 2009 — UMG Recordings v. OHIM — Osman (MOTOWN)
   (Věc T-143/07) (1)

   2010/C 37/73

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 140, 23.6.2007.


title: Věc C-523/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundessozialgericht (Německo) dne 3. října 2013 — Walter Larcher v. Deutsche Rentenversicherung Bayern Süd

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundessozialgericht (Německo) dne 3. října 2013 — Walter Larcher v. Deutsche Rentenversicherung Bayern Süd
   (Věc C-523/13)
   2014/C 24/02
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundessozialgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Walter Larcher

      Žalovaná: Deutsche Rentenversicherung Bayern Süd

      Předběžné otázky

               1)

               Brání zásada rovného zacházení zakotvená v čl. 39 odst. 2 ES (nyní čl. 45 odst. 2 SFEU) a čl. 3 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1408/71 (1) vnitrostátnímu ustanovení, podle kterého je podmínkou nároku na starobní důchod po částečném pracovním úvazku zaměstnance v předdůchodovém věku to, že zaměstnání na částečný pracovní úvazek zaměstnance v předdůchodovém věku bylo vykonáno podle vnitrostátních právních předpisů tohoto členského státu, nikoli však jiného členského státu?

               2)

               Pokud ano, jaké požadavky klade zásada rovného zacházení podle čl. 39 odst. 2 ES (nyní čl. 45 odst. 2 SFEU) a čl. 3 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1408/71, jako podmínku pro nárok na vnitrostátní starobní důchod, na rovnocenné postavení částečného pracovního úvazku zaměstnance v předdůchodovém věku absolvovaného podle právních předpisů jiného členského státu:

                           a)

                           Je nutné provést srovnávací posouzení podmínek pro zaměstnání na částečný pracovní úvazek zaměstnance v předdůchodovém věku?

                           b)

                           Pokud ano, postačí, jsou-li v obou členských státech koncipovány v podstatě stejně funkce a struktura zaměstnání na částečný pracovní úvazek zaměstnance v předdůchodovém věku?

                           c)

                           Nebo musejí být podmínky pro zaměstnání na částečný pracovní úvazek zaměstnance v předdůchodovém věku koncipovány v obou členských státech shodně?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35).


title: Věc C-222/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias – Řecko) – Konstantinos Maïstrellis v. Ypourgos Dikaiosynis, Diafaneias kai Anthropinon Dikaiomaton „Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Směrnice 96/34/ES — Rámcová dohoda o rodičovské dovolené — Ustanovení 2 bod 1 — Individuální právo na rodičovskou dovolenou z důvodu narození dítěte — Vnitrostátní právní úprava, která odpírá nárok na takovou dovolenou úředníkovi, jehož manželka není zaměstnaná — Směrnice 2006/54/ES — Rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání — Článek 2 odst. 1 písm. a) a čl. 14 odst. 1 písm. c) — Pracovní podmínky — Přímá diskriminace“

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/10

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias – Řecko) – Konstantinos Maïstrellis v. Ypourgos Dikaiosynis, Diafaneias kai Anthropinon Dikaiomaton
   (Věc C-222/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 96/34/ES - Rámcová dohoda o rodičovské dovolené - Ustanovení 2 bod 1 - Individuální právo na rodičovskou dovolenou z důvodu narození dítěte - Vnitrostátní právní úprava, která odpírá nárok na takovou dovolenou úředníkovi, jehož manželka není zaměstnaná - Směrnice 2006/54/ES - Rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání - Článek 2 odst. 1 písm. a) a čl. 14 odst. 1 písm. c) - Pracovní podmínky - Přímá diskriminace“)
   (2015/C 302/12)
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Konstantinos Maïstrellis

      Žalovaní: Ypourgos Dikaiosynis, Diafaneias kai Anthropinon Dikaiomaton

      Výrok

   Ustanovení směrnice Rady 96/34/ES ze dne 3. června 1996 o rámcové dohodě o rodičovské dovolené uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, ve znění směrnice Rady 97/75/ES ze dne 15. prosince 1997, jakož i směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání, musejí být vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle níž je úředníkovi odepřen nárok na rodičovskou dovolenou v situaci, kdy jeho manželka není zaměstnaná nebo nevykonává žádné povolání, ledaže byla shledána nezpůsobilou k péči o dítě z důvodu závažné nemoci nebo postižení.

      (1)  Úř. věst. C 235, 21.7.2014.


title: Věc T-14/05: Žaloba podaná dne 12. ledna 2005 Italskou republikou proti Komisi Evropských společenství

text:
               19.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/25

         Žaloba podaná dne 12. ledna 2005 Italskou republikou proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-14/05)
   (2005/C 69/44)
   Jednací jazyk: italština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 12. ledna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Italskou republikou, zastoupenou Danilem Del Gaizo, Avvocato dello Stato.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil napadené nařízení,

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Předložená žaloba směřuje proti nařízení Komise (ES) č. 1809/2004 ze dne 18. října 2004, kterým se mění nařízení (ES) č. 2848/98, kterým se stanoví prováděcí pravidla k programu zpětného odkupu kvót v odvětví surového tabáku (Úř. věst. L 318, 19.10.2004, s. 18). Toto nařízení vkládá do čl. 36 odst. 1 nařízení č. 2848/98 pododstavec, který stanoví cenu za zpětný odkup kvót ze sklizně 2004 ve výši, která se rovná 40 % prémie, a stanoví, že tato částka má být vyplacena do 31. května 2005.
   Italská vláda zastává názor, že napadené nařízení z důvodu porušení podstatných formálních náležitostí a zneužití pravomoci porušuje nařízení Rady (EHS) č. 2075/92 (1) (především článek 14a).
   Především stanovení ceny za zpětný odkup kvót ze sklizně 2004, která je přitom zvláště vysoká a je stanovena pro všechny producenty a pro všechny zcela odlišné odrůdy tabáku stejně a nediferencovaně a má být zaplacena prakticky ihned jako jednorázová platba, odporuje článku 14a nařízení Rady č. 2075/92 především v jeho znění pozměněném nařízením Rady (ES) č. 1636/98.
   Vytýkané stanovení výpočtu ceny za zpětný odkup také nemůže být považováno za odůvodněné a tím méně za učiněné v souladu s právními předpisy, jak vyplývá z následujícího třetího bodu odůvodnění nařízení č. 1809/2004: „Pro odkup ze sklizně 2004 je vhodné stanovit cenu za zpětný odkup s minimální úrovní podpory, kterou bude moci zemědělec získat v režimu přímé platby podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003 […]. Kromě toho je vhodné za účelem provádění režimu jednotné platby omezit na minimum období placení ceny za odkup.“ Ustanovení nařízení č. 2075/92 nebyla pro příslušný rok zrušena (také ne pro rok 2005) a proto nebyla Komise oprávněna opřít výpočet ceny za zpětný odkup o právní základ, který je zcela odlišný od toho, kterým se měla řídit při tomto postupu, a nebyla oprávněna zohlednit cíle, které jsou zcela jiné a v naprostém rozporu k těm, které podle nařízení Rady č. 2075/92 měly odůvodnit vydání nařízení.
   Kromě toho chybí napadenému jednání odůvodnění jak ve vztahu ke stanovení nediferencované ceny za zpětný odkup pro všechny producenty nezávisle na jednotlivých produkovaných odrůdách tabáku, tak i ve vztahu ke stanovení ceny ve výši částky odpovídající 40 % prémie, a existuje rozpor mezi článkem 1 napadeného nařízení, odůvodněními uvedenými ve třetím bodě odůvodnění a ve druhém bodě odůvodnění.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2075/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu se surovým tabákem (Úř. věst. L 215, 30.7.1992. s. 70).


title: Spojené věci T-440/03, T-121/04, T-171/04, T-208/04, T-365/04 a T-484/04: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. prosince 2009 — Arizmendi a další v. Rada a Komise ( Mimosmluvní odpovědnost — Celní unie — Řízení o nesplnění povinnosti — Odůvodněné stanovisko — Zrušení monopolu sboru makléřů — tlumočníků a lodivodů námořních lodí stanoveného ve francouzských právních předpisech — Dostatečně závažné porušení — Příčinná souvislost )

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. prosince 2009 — Arizmendi a další v. Rada a Komise
   (Spojené věci T-440/03, T-121/04, T-171/04, T-208/04, T-365/04 a T-484/04) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Celní unie - Řízení o nesplnění povinnosti - Odůvodněné stanovisko - Zrušení monopolu sboru makléřů — tlumočníků a lodivodů námořních lodí stanoveného ve francouzských právních předpisech - Dostatečně závažné porušení - Příčinná souvislost“)
   2010/C 37/40
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Jean Arizmendi (Bayonne, Francie) a 60 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: ve věci T-440/03, J.-F. Péricaud, P. Péricaud a M. Tournois a ve věcech T-121/04, T-171/04, T-208/04, T-365/04 a T-484/04, J.-F. Péricaud a M. Tournois, advokáti)

      Žalované: Rada Evropské unie (zástupci: původně J.-P. Jacqué a M. Giorgi Fort, poté F. Florindo Gijón a M. Balta, zmocněnci) a Evropská komise (zástupci: X. Lewis a ve věci T-121/04, X. Lewis a B. Stromsky, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobce ve věci T-440/03: Chambre nationale des courtiers maritimes de France (Paříž, Francie) (zástupce: J.-F. Péricaud, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba na náhradu škody podaná na základě článku 235 ES a čl. 288 druhého pododstavce ES směřující k tomu, aby Společenství byla uložena náhrada škody vyplývající ze zrušení monopolu sboru makléřů — tlumočníků a lodivodů francouzských námořních lodí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Jean Arizmendi a 60 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Rady Evropské unie a Evropské komise.

               3)

               Chambre nationale des courtiers maritimes de France ponese vlastní náklady řízení.

               4)

               Rada a Komise ponesou vlastní náklady řízení, které vznikly vstupem Chambre nationale des courtiers maritimes de France do řízení jako vedlejší účastnice řízení.

      (1)  Úř. věst. C 59, 6.3.2004.


title: Věc T-19/12: Žaloba podaná dne 10. ledna 2012 — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik v. OHIM — Impexmetal (KFŁT KRAŚNIK)

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/16

         Žaloba podaná dne 10. ledna 2012 — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik v. OHIM — Impexmetal (KFŁT KRAŚNIK)
   (Věc T-19/12)
   2012/C 109/36
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (Kraśnik, Polsko) (zástupce: J. Sieklucki, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Impexmetal S.A. (Varšava, Polsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 27. října 2011 (věc R 2475/2010-1) o odmítnutí zápisu ochranné známky Společenství KFŁT KRAŚNIK pro zboží ve třídě 7 — Stroje a obráběcí stroje, valivá ložiska a jejich části (kuličky, válečky); soudečková ložiska a ložiska velkých rozměrů;

               —

               žalovanému a Impexmetal S.A. uložil náhradu nákladů řízení, včetně nákladů žalobkyně v řízení před odvolacím senátem a námitkovým oddělením Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „KFŁT KRAŚNIK“ pro výrobky zařazené do třídy 7: Stroje a obráběcí stroje, valivá ložiska a jejich části (kuličky, válečky); soudečková ložiska a ložiska velkých rozměrů.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Ochranné známky Společenství CTM-3415437 a CTM-3415379 pro zboží zařazené do třídy 7 a národní (polské) ochranné známky č. PL-45550, PL-45826 a PL-112347 pro zboží zařazené do třídy 7.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Odmítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), pokud bude určena podobnost ochranných známek a existence nebezpečí záměny, a čl. 8 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-30/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. února 2016 – Infinite Cycle Works v. OHIM – Chance Good Ent. (INFINITY) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství INFINITY — Starší slovní ochranná známka Společenství INFINI — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. února 2016 – Infinite Cycle Works v. OHIM – Chance Good Ent. (INFINITY)
   (Věc T-30/15) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství INFINITY - Starší slovní ochranná známka Společenství INFINI - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 111/27)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Infinite Cycle Works Ltd (Delta, Kanada) (zástupci: E. Manresa Medina a J. M. Manresa Medina, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: M. Rajh, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Chance Good Ent. Co., Ltd (Changhua, Tchaj-wan) (zástupci: P. Rath a W. Festl-Wietek, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. října 2014 (věc R 2308/2013-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Chance Good Ent. Co., Ltd a Infinite Cycle Works Ltd

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Infinite Cycle Works Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 89, 16.3.2015.


title: Věc C-258/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/26

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-258/06) (1)

   (2006/C 331/58)

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 178, 29.7.2006.