title: Věc C-169/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 30. března 2007 – Hartlauer Handelsgesellschaft mbH v. Wiener Landesregierung a Oberösterreichische Landesregierung

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 30. března 2007 – Hartlauer Handelsgesellschaft mbH v. Wiener Landesregierung a Oberösterreichische Landesregierung
   (Věc C-169/07)
   (2007/C 155/15)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgerichtshof
   Účastnice původního řízení

      Stěžovatelka: Hartlauer Handelsgesellschaft mbH

      Žalované: Wiener Landesregierung a Oberösterreichische Landesregierung
   Předběžné otázky

               1)

               Brání článek 43 ES (ve spojení s článkem 48 ES) uplatnění vnitrostátní úpravy, podle které je pro zřízení soukromého zdravotnického zařízení – samostatné ambulance zubního lékařství (zubní ambulance) – nutné zřizovací povolení a toto povolení se neudělí, pokud není plánovaná zubní ambulance potřebná vzhledem k udanému účelu zařízení a předpokládané nabídce služeb s ohledem na již stávající nabídku péče poskytované usazenými lékaři, kteří jsou ve smluvním vztahu se zdravotní pojišťovnou, vzhledem k zařízením zdravotních pojišťoven a smluvním zařízením zdravotních pojišťoven, jakož i usazeným tzv. dentistům („Dentisten“), kteří jsou ve smluvním vztahu se zdravotní pojišťovnou?

               2)

               Změní se něco na odpovědi na první otázku, pokud je třeba do přezkumu potřebnosti krom toho zahrnout i stávající nabídku služeb ambulancí veřejných, soukromých veřejně prospěšných a jiných zdravotnických zařízení, která jsou ve smluvním vztahu se zdravotní pojišťovnou?


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 16. června 2005 ve věci C-349/04: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2002/77/ES — Trhy sítí a služeb elektronických komunikací — Neprovedení v předepsané lhůtě)

text:
               6.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/8

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 16. června 2005
   ve věci C-349/04: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/77/ES - Trhy sítí a služeb elektronických komunikací - Neprovedení v předepsané lhůtě)
   (2005/C 193/12)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-349/04, Komise Evropských společenství, (zmocněnci: E. Gippini Fournier a K. Mojzesowicz) proti Lucemburskému velkovévodství (zmocněnec: S. Schreiner), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 13. srpna 2004, Soudní dvůr (šestý senát), ve složení A. Borg Barthet, předseda senátu, S. von Bahr a J. Malenovský (zpravodaj), soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 16. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že neposkytlo Komisi Evropských společenství všechny nezbytné informace umožňující jí potvrdit, že byla dodržena ustanovení směrnice Komise 2002/77/ES ze dne 16. září 2002, o hospodářské soutěži na trzích sítí a služeb elektronických komunikací, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 9 této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 239 ze dne 25.9.2004.


title: Věc T-407/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. října 2016 – Monster Energy v. EUIPO – Hot-Can Intellectual Property (HotoGo self-heating can technology) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie HotoGo self-heating can technology – Starší obrazové ochranné známky Evropské unie představující drápy – Relativní důvody zamítnutí – Neexistence podobnosti označení – neexistence nebezpečí záměny – Neexistence sbližování mezi znaky – Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/24

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. října 2016 – Monster Energy v. EUIPO – Hot-Can Intellectual Property (HotoGo self-heating can technology)
      (Věc T-407/15) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie HotoGo self-heating can technology - Starší obrazové ochranné známky Evropské unie představující drápy - Relativní důvody zamítnutí - Neexistence podobnosti označení - neexistence nebezpečí záměny - Neexistence sbližování mezi znaky - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009“)
      (2016/C 454/43)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Monster Energy Company (Corona, Kalifornie, Spojené státy) (zástupce: P. Brownlow, solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Folliard-Monguiral a P. Ivanov, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Hot-Can Intellectual Property Sdn Ghd (Cheras, Malajsie)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. května 2015 (věc R 1028/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi Monster Energy Company a Hot-Can Intellectual Property.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnost Monster Energy Company se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 311, 21.9.2015.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. ledna 2005 ve věci C-61/04: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2000/76/ES — Spalování odpadů — Neprovedení)

text:
               5.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 57/12

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 13. ledna 2005
   ve věci C-61/04: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2000/76/ES - Spalování odpadů - Neprovedení)
   (2005/C 57/23)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-61/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění smluvní povinnosti na základě článku 226 ES podaná dne 12. února 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnec: M. Konstantinidis) proti Řecké republice (zmocněnkyně: N. Dafniou), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, N. Colneric a E. Levits (zpravodaj), soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 13. ledna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Řecká republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 4. prosince 2000 o spalování odpadů 2000/76/ES tím, že nepřijala nezbytné právní a správní předpisy k dosažení souladu s touto směrnicí.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc T-50/07: Žaloba podaná dne 23. února 2007 – Portugalská republika v. Komise

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/44

         Žaloba podaná dne 23. února 2007 – Portugalská republika v. Komise
   (Věc T-50/07)
   (2007/C 95/91)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes a P. Barros da Costa, zmocněnci, a M. Figueiredo, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise 2006/932/ES ze dne 14. prosince 2006 o vyloučení z financování Společenství některých výdajů uskutečněných členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (1) v rozsahu, v němž uplatňuje na Portugalskou republiku, pokud jde o dodatečnou platbu za pšenici tvrdou, finanční opravu ve výši 5 % podpory pro plodiny na orné půdě, na částku 3 945 827 eur, v rámci režimu stanoveného nařízením Rady (ES) č. 1251/1999 ze dne 17. května 1999 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě (2);

               —

               podpůrně, zrušit zmíněné rozhodnutí v rozsahu, v němž vylučuje z financování Společenství výdaje uskutečněné Portugalskou republikou před 16. prosincem 2003, které činí 3 231 650,20 eur;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně uvádí následující žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 7 odst. 4 pátého pododstavce písm. a) nařízení (ES) č. 1258/1999 (3). Ve vztahu k tomuto žalobnímu důvodu žalobkyně dodává nesplnění povinnosti uvést odůvodnění a existenci podstatných formálních vad;

               —

               pokud jde o prodlení s prováděním kontrol na místě během hospodářských roků 2002 a 2003, které je jí přičítáno v napadeném rozhodnutí, žalobkyně se dovolává porušení zásad subsidiarity, rovnoprávnosti členských států a proporcionality a existence nesprávného posouzení skutkového stavu;

               —

               žalobkyně také tvrdí, že EZOZF nebyla způsobena žádná finanční újma;

               —

               na druhé straně, žalobkyně napadá závěr, k němuž dospěla Komise ohledně domnělé nedostatečnosti kontrol na místě v roce 2002, pokud jde o pšenici tvrdou.

      (1)  Úř. věst. L 355, s. 96.

      (2)  Úř. věst. L 160, s. 1; Zvl. vyd. 03/25, s. 322.

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 160, s. 103; Zvl. vyd. 03/25, s. 414).


title: Věc T-11/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. února 2010 — Özdemir v. OHIM — Aktieselskabet af 21. november 2001 (James Jones) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství James Jones — Starší slovní ochranná známka Společenství JACK & JONES — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. února 2010 — Özdemir v. OHIM — Aktieselskabet af 21. november 2001 (James Jones)
   (Věc T-11/09) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství James Jones - Starší slovní ochranná známka Společenství JACK & JONES - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 100/60
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Rahmi Özdemir (Dreieich, Německo) (zástupci: I. Hoes, M. Heinrich, C. Schröder, K. von Werder a J. Wittenberg, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Dánsko) (zástupce: C. Barrett Christiansen, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. listopadu 2008 (věc R 858/2007-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Aktieselskabet af 21. november 2001 a Rahmim Özdemirem.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2.)

               Rahmimu Özdemirovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc T-499/14: Usnesení Tribunálu ze dne 30. dubna 2015 – Ertico – Its Europe v. Komise „Doporučení Komise 2003/361/ES — Kritéria definice mikropodniků, malých a středních podniků v unijních politikách — Rozhodnutí validační komise Komise — Zrušení rozhodnutí — Bezpředmětnost sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               6.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/18

         Usnesení Tribunálu ze dne 30. dubna 2015 – Ertico – Its Europe v. Komise
   (Věc T-499/14) (1)

   („Doporučení Komise 2003/361/ES - Kritéria definice mikropodniků, malých a středních podniků v unijních politikách - Rozhodnutí validační komise Komise - Zrušení rozhodnutí - Bezpředmětnost sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 221/25)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation – Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico – Its Europe) (Brusel, Belgie) (zástupci: M. Wellinger a K. T’Syen, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a M. Clausen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí validační komise Evropské komise ze dne 15. dubna 2014, jež rozhodla, že žalobkyně nepatří do kategorie mikropodniku, malého a středního podniku ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků, malých a středních podniků (Úř. věst. L 124, s. 36)

      Výrok

               1)

               Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady, jakož i náklady vzniklé European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation - Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico – Its Europe).

      (1)  Úř. věst. C 380, 27.10.2014.


title: Věc C-180/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Wien dne  7. dubna 2006  – Renate Ilsinger v. Martin Dreschers (správce konkurzní podstaty společnosti Schlank & Schick GmbH)

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Wien dne 7. dubna 2006 – Renate Ilsinger v. Martin Dreschers (správce konkurzní podstaty společnosti Schlank & Schick GmbH)
   (Věc C-180/06)
   (2006/C 165/21)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberlandesgericht Wien
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Renate Ilsinger

      Žalovaný: Martin Dreschers (správce konkurzní podstaty společnosti Schlank & Schick GmbH)
   Předběžné otázky

               1.

               Představuje právo přiznané § 5j rakouského Konsumentenschutzgesetz (KSchG) (zákona o ochraně spotřebitele), BGBl 1979/140, ve znění čl. I bodu 2 rakouského Fernabsatz-Gesetz (zákona o smlouvách uzavřených na dálku), BGBl I 1999/185, které spotřebiteli umožňuje domáhat se vůči podnikům zdánlivě vyhrané ceny soudní cestou v případě, že tyto podniky zasílají (nebo zaslaly) určitým spotřebitelům příslib výhry nebo jiné podobné zprávy, jejichž formulace může (nebo mohla) svou povahou u spotřebitele vyvolat dojem, že vyhrál určitou cenu, aniž by výhra byla závislá na objednání zboží nebo alespoň na zkušební objednávce a také žádná objednávka zboží nenásledovala, avšak cena byla příjemcem zprávy vyžadována, ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (dále jen „nařízení č. 44/2001“) (1) nárok smluvní povahy nebo jemu na roveň postavený nárok podle čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení č. 44/2001?

         V případě záporné odpovědi na první otázku:

               2.

               Existuje nárok ve smyslu čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení č. 44/2001, pokud nárok na vyplacení výhry nebyl podmíněn objednávkou zboží, avšak příjemce zprávy zboží přesto objednal?

      (1)  Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1.


title: Věc T-193/17: Žaloba podaná dne 27. března 2017 – CeramTec v. EUIPO – C5 Medical Werks (Tvar kloubní hlavice)

text:
               22.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/37

         Žaloba podaná dne 27. března 2017 – CeramTec v. EUIPO – C5 Medical Werks (Tvar kloubní hlavice)
   (Věc T-193/17)
   (2017/C 161/52)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CeramTec (Plochingen, Německo) (zástupci: A. Renck a E. Nicolás Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: C5 Medical Werks (Grand Junction, Colorado, Spojené státy)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Trojrozměrná ochranná známka Evropské unie růžové barvy (Tvar kloubní hlavice) – Přihláška č. 10 214 179

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. února 2017, ve věci R 929/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO, nebo společnosti C5 Medical Werks v případě, že vstoupí do řízení jako vedlejší účastník řízení, náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení článků 59 a 83 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-457/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. června 2017 – Fakro v. EUIPO – Saint Gobain Cristalería (climaVera) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie climaVera — Starší slovní ochranná známka Evropské unie CLIMAVER DECO — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. června 2017 – Fakro v. EUIPO – Saint Gobain Cristalería (climaVera)
   (Věc T-457/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie climaVera - Starší slovní ochranná známka Evropské unie CLIMAVER DECO - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 249/36)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fakro sp. z o.o. (Nowy Sącz, Polsko) (zástupce: J. Radłowski, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. O’Neill, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Saint Gobain Cristalería, SL (Madrid, Španělsko) (zástupce: E. Bayo de Gispert, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. května 2015 (věc R 2095/2014-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Saint Gobain Cristalería a Fakro

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Fakro sp. z o.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 328, 5.10.2015.


title: Věc T-16/09 P: Usnesení Tribunálu ze dne 23. března 2010 — Marcuccio v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Přiměřená lhůta pro předložení návrhu na náhradu škody — Opožděnost — Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný“ )

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/31

         Usnesení Tribunálu ze dne 23. března 2010 — Marcuccio v. Komise
   (Věc T-16/09 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Přiměřená lhůta pro předložení návrhu na náhradu škody - Opožděnost - Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný“)
   2010/C 148/55
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 4. listopadu 2008, Marcuccio v. Komise (F-87/07, dosud nezveřejněnému ve Sbírce rozhodnutí) a směřující k zamítnutí tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v rámci tohoto stupně.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc T-220/14: Žaloba podaná dne 2. dubna 2014 – Saremar v. Komise

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/50

         Žaloba podaná dne 2. dubna 2014 – Saremar v. Komise
   (Věc T-220/14)
   2014/C 175/69
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Saremar – Sardegna Regionale Marittima SpA (Cagliari, Itálie) (zástupci: G. Roberti, G. Bellitti a I. Perego, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zcela nebo zčásti zrušil napadené rozhodnutí, v rozsahu, v němž Komise:

                           —

                           kvalifikovala vyrovnávací platbu za závazek veřejné služby podle zákona č. 15 ze dne 7. srpna 2012 a kapitálový vklad odsouhlasený valnou hromadou akcionářů společnosti Saremar dne 15. června 2012 jako státní podpory;

                           —

                           dospěla k závěru, že tato opatření jsou neslučitelná s vnitřním trhem, a nařídila vrácení příslušných částek;

               —

               prohlásil čl. 4 písm. f) rozhodnutí 2012/21/EU a bod 9 rámce Evropské unie pro státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby (2011) na základě článku 277 SFEU za protiprávní a nepoužitelné;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné jako ve věci T-219/14, Regione autonoma della Sardegna v. Komise.


title: Věc T-111/11: Žaloba podaná dne 21. února 2011 — ClientEarth v. Komise

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/16

         Žaloba podaná dne 21. února 2011 — ClientEarth v. Komise
   (Věc T-111/11)
   2011/C 130/29
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ClientEarth (Londýn, Spojené království) (zástupce: P. Kirch, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               prohlásit, že Komise porušila Aarhuskou úmluvu o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí;

               —

               prohlásit, že Komise porušila nařízení č. 1367/2006 (1);

               —

               prohlásit, že Komise porušila nařízení č. 1049/2001 (2);

               —

               zrušit implicitní rozhodnutí podle čl. 8 odst. 3 nařízení č. 1049/2001, kterým Komise neodpověděla ve stanovené lhůtě na potvrzující žádost žalobkyně a na základě kterého odmítla zpřístupnit požadované dokumenty; a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní i vedlejšími účastníky řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby se žalobkyně domáhá sedmi žalobních důvodů.

               1)

               Na základě prvního žalobního důvodu tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 8 odst. 1 a 2 nařízení č. 1049/2001, jelikož Komise neodpověděla ve stanovené lhůtě na potvrzující žádost žalobkyně a neuvedla v něm důvody, proč tak učinila.

               2)

               Na základě druhého žalobního důvodu tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 1, 2 a 4 Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, jelikož neposkytuje žalobkyni přístup k požadovaným studiím o kontrole shodnosti a provádění akčních plánů a neuvádí odůvodnění těchto kroků. Napadené rozhodnutí také porušuje čl. 6 odst. 1 nařízení č. 1367/2006, jelikož nevykládá výjimky uvedené v článku 4 nařízení č. 1049/2001 striktním způsobem.

               3)

               Na základě třetího žalobního důvodu tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 2 písm. b) nařízení č. 1367/2006, jelikož nedošlo k šíření požadovaných informací obsažených v rejstřících Komise.

               4)

               Na základě čtvrtého žalobního důvodu tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje článek 7 nařízení č. 1367/2006, jelikož neinformuje žalobkyni, u kterého generálního ředitelství má žádat o přístup k dokumentům týkajícím se směrnice 1998/81/ES (3) a 2001/18/ES (4), a jelikož nedošlo k postoupení uvedené žádosti příslušnému generálnímu ředitelství.

               5)

               Na základě pátého žalobního důvodu tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 2 třetí odrážku nařízení č. 1049/2001, jelikož neposkytuje žalobkyni přístup k požadovaným studiím o kontrole shodnosti a provádění akčních plánů. Zpřístupnění požadovaných dokumentů by nenarušilo účel vyšetřováni podle čl. 4 odst. 2 nebo nebránilo řádnému provádění případných řízení o nesplnění povinnosti na základě článku 258 SFEU. Napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 6 nařízení č. 1049/2001, jelikož neposkytuje částečný přístup k požadovaným dokumentům.

               6)

               Na základě šestého žalobního důvodu tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 3 první pododstavec nařízení č. 1049/2001. Zpřístupnění požadovaných dokumentů by vážně nenarušilo rozhodovací proces Komise.

               7)

               Na základě sedmého žalobního důvodu tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 2 poslední odrážku a čl. 4 odst. 3 nařízení č. 1049/2001, jelikož nebyl umožněn přístup, i když je zde převažující veřejný zájem na zpřístupnění, a jelikož neuvádí podrobné odůvodnění pro takové odmítnutí.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. L 264, s. 13)

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331)

      (3)  Směrnice Rady 98/81/ES ze dne 26. října 1998, kterou se mění směrnice 90/219/EHS o uzavřeném nakládání s geneticky modifikovanými mikroorganismy (Úř. věst. L 330, s. 13; Zvl. vyd. 15/04, s. 71).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS (Úř. věst. L 106, s. 1; Zvl. vyd. 15/06, s. 77).


title: Věc T-882/16: Žaloba podaná dne 15. prosince 2016 – Sipral World v. EUIPO – La Dolfina (DOLFINA)

text:
               13.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/25

         Žaloba podaná dne 15. prosince 2016 – Sipral World v. EUIPO – La Dolfina (DOLFINA)
   (Věc T-882/16)
   (2017/C 046/28)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sipral World, SL (Barcelona, Španělsko) (zástupkyně: R. Almaraz Palmero, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: La Dolfina, SA (Buenos Aires, Argentina)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „DOLFINA“ – Přihláška č. 3 701 828

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. září 2016, ve věci R 1897/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a vedlejší účastnici řízení, společnosti La Dolfina, SA, náhradu nákladů řízení před Tribunálem, včetně nákladů řízení před druhým odvolacím senátem.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článků 15, 42, 51, 75 a 78 nařízení č. 207/2009 ve spojení s pravidly 22 a 40 nařízení č. 2868/95.


title: Věc T-485/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2016 – Alsharghawi v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá s ohledem na situaci v Libyi — Zmrazení finančních prostředků — Seznam osob, na které se vztahují omezení vstupu na území Evropské unie a průjezdu přes toto území — Funkce bývalého vedoucího kabinetu Muammara Kaddáfího — Volba právního základu — Povinnost uvést odůvodnění — Právo na obhajobu — Presumpce neviny — Proporcionalita — Svoboda pohybu — Vlastnická práva — Povinnost odůvodnit opodstatněnost opatření“

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/42

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2016 – Alsharghawi v. Rada
   (Věc T-485/15) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá s ohledem na situaci v Libyi - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, na které se vztahují omezení vstupu na území Evropské unie a průjezdu přes toto území - Funkce bývalého vedoucího kabinetu Muammara Kaddáfího - Volba právního základu - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Presumpce neviny - Proporcionalita - Svoboda pohybu - Vlastnická práva - Povinnost odůvodnit opodstatněnost opatření“)
   (2016/C 402/48)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesburg, Jihoafrická republika) (zástupce: É. Moutet, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Vitro a V. Piessevaux, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU směřující k částečnému zrušení, zaprvé, rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1333 ze dne 31. července 2015 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi a o zrušení rozhodnutí 2011/137/SZBP (Úř. věst. 2015, L 206, s. 34) a, zadruhé, prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/1323 ze dne 31. července 2015, kterým se provádí čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 204/2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (Úř. věst. 2015, L 206, s. 4).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Bashir Saleh Bashir Alsharghawi ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 337, 12.10.2015.


               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/1

         2010/C 100/01
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 80, 27.3.2010

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 63, 13.3.2010

      Úř. věst. C 51, 27.2.2010

      Úř. věst. C 37, 13.2.2010

      Úř. věst. C 24, 30.1.2010

      Úř. věst. C 11, 16.1.2010

      Úř. věst. C 312, 19.12.2009

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc C-176/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. března 2016 Proforec Srl proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 21. ledna 2016 ve věci T-120/15, Proforec v. Komise

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/20

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. března 2016 Proforec Srl proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 21. ledna 2016 ve věci T-120/15, Proforec v. Komise
   (Věc C-176/16 P)
   (2016/C 191/25)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Proforec Srl (zástupci: G. Durazzo, M. Mencoboni, G. Pescatore, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit usnesení o nepřípustnosti č. 704600 ze dne 21. ledna 2016 ve věci T-120/15, a to z níže uvedených důvodů, na které je zde plně odkazováno;

               —

               prohlásit žalobu za přípustnou a vrátit věc Tribunálu Evropské unie, aby o žalobě rozhodl, po případném znovuposouzení dané věci;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení. Pro případ, že by žaloba byla zamítnuta (quod non), rozhodnout, že každá účastnice řízení ponese vlastní náklady řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka uplatňuje na podporu kasačního opravného prostředku tři důvody související s námitkou nepřípustnosti:
   PRVNÍ DŮVOD vycházející z chybného odůvodnění po stránce právní i skutkové nedostatku právního zájmu na podání žaloby. Tribunál Evropské unie dospěl v bodech 28 až 31 usnesení k nesprávnému závěru, že navrhovatelka nemá právní zájem na zrušení nařízení, a to na základě nelogického úsudku, v němž byly za jediné osoby, které mohou mít prospěch ze zrušení napadeného nařízení, označeni distributoři značek třetích stran, a nikoli přímo společnost Proforec
   DRUHÝ DŮVOD vycházející z neuplatnění čl. 263 odst. 4 SFEU Tribunálem tím, že popřel, že navrhovatelka má jakýkoli zájem na podání žaloby.
   TŘETÍ DŮVOD vycházející z nedostatečného odůvodnění v bodech 32 až 35 usnesení o nepřípustnosti nedostatku zájmu navrhovatelky, v tom smyslu, že Tribunál chybně vylíčil skutkové okolnosti ohledně neexistence rizika, že společnost Proforec bude stíhána, a tím, že toto riziko nepovažoval za vzniklé a trvající k datu podání žaloby, a tím, že se nevyslovil ke zjevné protiprávnosti nařízení, které nestanoví žádné přechodné období, jež by umožňovalo odstranit zásoby a obaly.


title: Věc F-85/07: Žaloba podaná dne 22. srpna 2007 – Anselmo a další v. Rada

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/71

         Žaloba podaná dne 22. srpna 2007 – Anselmo a další v. Rada
   (Věc F-85/07)
   (2007/C 269/129)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Ana Anselmo (Brusel, Belgie) a další (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit jednak rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 11. května 2007, kterými byly zamítnuty stížnosti podané žalobci, týkající se rozdílného zacházení mezi úspěšnými kandidáty vnitřního výběrového řízení B/277 a úředníky, na něž se bude vztahovat osvědčovací řízení, jak je vymezeno rozhodnutím Rady ze dne 2. prosince 2004 o prováděcích pravidlech k osvědčovacímu řízení, a jednak rozhodnutí zpochybněná těmito stížnostmi;

               —

               určit porušení čl. 5 odst. 2 přílohy XIII služebního řádu úředníků Evropských společenství v důsledku toho, že úspěšným kandidátům vnitřního výběrového řízení B/277 nebyla uznána léta služby v platové třídě;

               —

               určit porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy vyplývající jak z neprovedení uznání let služby v platové třídě, tak z povinnosti mobility stanovené samotným úspěšným kandidátům;

               —

               v důsledku toho úspěšným kandidátům prostřednictvím zrušení napadených aktů uznat léta služby v platové třídě;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci, úspěšní kandidáti vnitřního výběrového řízení B/277, zveřejněného dne 9. července 2007 Generálním sekretariátem Rady, byli nejprve jmenováni do kategorie B, přičemž si zachovali léta služby v platové třídě odpracovaná v kategoriích C a D. Následně byla jejich léta služby v platové třídě omezena k datu zahájení nových funkcí, zatímco zaměstnanci, kteří byli do kategorie B zařazeni na základě osvědčovacího řízení, a nikoli díky úspěšnému absolvování výběrového řízení, si mohli dotčená léta služby zachovat. Za těchto okolností žalobci uplatňují porušení ustanovení a zásad zmíněných ve výše uvedených návrhových žádáních.


title: Věc C-546/15: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. března 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo

text:
               18.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/37

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. března 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-546/15) (1)

   (2016/C 260/45)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 7, 11.1.2016.


title: Věc T-180/14: Žaloba podaná dne 14. března 2014 – Front Polisario v. Rada

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/33

         Žaloba podaná dne 14. března 2014 – Front Polisario v. Rada
   (Věc T-180/14)
   2014/C 184/55
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario) (Al-'Ajún) (zástupce: G. Devers, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že je žaloba na neplatnost přípustná;

               —

               zrušil rozhodnutí Rady;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby proti rozhodnutí Rady 2013/785/EU ze dne 16. prosince 2013 o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o partnerství v odvětví rybolovu, jménem Unie (1) předkládá žalobkyně dvanáct žalobních důvodů. Žalobkyně má za to, že je jakožto zástupkyně saharského lidu tímto aktem bezprostředně a osobně dotčena.

               1.

               První žalobní důvod spočívá v porušení povinnosti uvést odůvodnění, jelikož napadené rozhodnutí neumožňuje pochopit, jak Rada zahrnula do rozhodovacího procesu skutečnost, že je Západní Sahara neautonomním územím okupovaným Marockým královstvím.

               2.

               Druhý žalobní důvod spočívá v porušení zásady konzultace, jelikož Rada přijala napadené rozhodnutí, aniž konzultovala žalobkyni, ačkoli podle mezinárodního práva musí být využívání přírodních zdrojů národa na neautonomním území konzultováno s jeho zástupci. Žalobkyně tvrdí, že je jediným a výlučným zástupcem saharského lidu.

               3.

               Třetí žalobní důvod spočívá v porušení zásady koherence, jelikož napadené opatření umožnilo, aby vstoupila v platnost mezinárodní smlouva, která se uplatní na území Západní Sahary, ačkoli žádný členský stát neuznal suverenitu Marockého království nad Západní Saharou. Napadené rozhodnutí tak posiluje kontrolu Marockého království nad saharským územím, což je v rozporu s pomoci poskytovanou Komisí saharským uprchlíkům Napadené rozhodnutí je dále v rozporu s obvyklou reakcí Evropské unie na porušování závazků plynoucích z kogentních norem mezinárodního práva a je v rozporu s cíli společné rybářské politiky.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod spočívá v nesplnění cíle spočívajícího v udržitelném rozvoji.

               5.

               Pátý žalobní důvod spočívá v porušení zásady legitimního očekávání, jelikož se napadené rozhodnutí střetává s důvěrou na straně žalobkyně v opakovaná prohlášení orgánů Evropské unie o souladu s mezinárodních smluv uzavřených s Marockým královstvím s mezinárodním právem.

               6.

               Šestý žalobní důvod spočívá v porušení dohody o přidružení uzavřené mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, jelikož napadené rozhodnutí je v rozporu s článkem 2 uvedené dohody o přidružení, poněvadž porušuje právo na sebeurčení.

               7.

               Sedmý žalobní důvod spočívá v porušení úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu, jelikož napadené rozhodnutí umožnilo vstup protokolu, kterým Evropská unie a Marocké království stanoví kvóty pro rybolov ve vodách nespadajících do jejich pravomoci, v platnost a povolilo plavidlům Unie využívat rybolovné zdroje spadajících do výlučné pravomoci saharského lidu.

               8.

               Osmý žalobní důvod spočívá v porušení práva na sebeurčení, jelikož napadené rozhodnutí potvrdilo kontrolu Marockého království na Západní Saharou.

               9.

               Devátý žalobní důvod spočívá v porušení zásady trvalé svrchovanosti nad přírodními zdroji a článku 73 Charty OSN, jelikož žalobkyně nebyla konzultována, přestože napadené rozhodnutí umožnilo využívat přírodní zdroje spadající do výlučné pravomoci saharského lidu.

               10.

               Desátý žalobní důvod spočívá v porušení zásady účinků smluv inter partes, jelikož napadené rozhodnutí založilo ve vztahu k žalobkyni mezinárodní závazky bez jejího souhlasu.

               11.

               Jedenáctý žalobní důvod spočívá v porušení mezinárodního humanitárního práva, jelikož napadené rozhodnutí finančně podporuje politiku Marockého království spočívající v kolonizaci Západní Sahary.

               12.

               Dvanáctý žalobní důvod vychází z mezinárodní odpovědnosti, jelikož napadené rozhodnutí zakládá mezinárodní odpovědnost Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. L 349, s. 1.


title: Věc F-27/15: Žaloba podaná dne 16. února 2015 – ZZ a další v. Rada

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/44

         Žaloba podaná dne 16. února 2015 – ZZ a další v. Rada
   (Věc F-27/15)
   (2015/C 127/63)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a další (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí stanovících nárok žalobců na náhradu ročních cestovních výdajů podle článku 8 přílohy VII služebního řádu ve znění nařízení Parlamentu a Rady č. 1023/2013 ze dne 22. října 2013, kterým se mění služební úředníků a PŘOZ.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               Prohlásit článek 8 přílohy VII služebního řádu za protiprávní a neuplatnitelný;

               —

               zrušit rozhodnutí, kterým se zrušují veškeré náhrady ročních cestovních výdajů žalobců počínaje rokem 2014;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-218/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Polsko) dne 19. dubna2016 – Aleksandra Kubicka

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Polsko) dne 19. dubna2016 – Aleksandra Kubicka
   (Věc C-218/16)
   (2016/C 335/39)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim

      Účastnice původního řízení

   Aleksandra Kubicka

      Předběžná otázka

   Musejí být čl. 1 odst. 2 písm. k), čl. 1 odst. 2 písm. l) nebo článek 31 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 650/2012 ze dne 4. července 2012 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a přijímání a výkonu veřejných listin v dědických věcech a o vytvoření evropského dědického osvědčení (1) vykládány v tom smyslu, že umožňují odmítnout uznání věcných účinků odkazu „legatum per vindicationem“, zakotveného dědickým právem, pokud se tento odkaz týká vlastnického práva k nemovitosti nacházející se v členském státě, jehož právo institut odkazu s přímým věcným účinkem nezná?

      (1)  Úř. vest. L 201, s. 107


               7.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 66/29

         Žaloba podaná Kontrolním úřadem ESVO dne 30. listopadu 2012 proti Islandu
   (Věc E-12/12)
   2013/C 66/09
   Dne 30. listopadu 2012 podal Kontrolní úřad ESVO zastoupený Markusem Schneiderem a Clémence Perrinovou, 35, Rue Belliard, 1040 Brusel, Belgium, kteří jednali jako zmocněnci Kontrolního úřadu ESVO, žalobu proti Islandu k Soudu ESVO.
   Kontrolní úřad ESVO žádá Soud ESVO, aby

               1)

               prohlásil, že nepřijetím opatření nutných k provedení právního aktu uvedeného v bodě 7h přílohy XIX k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS) začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ve stanovené lhůtě nesplnil Island své povinnosti podle tohoto aktu a podle článku 7 Dohody o EHP, a dále

               2)

               uložil Islandu úhradu nákladů řízení.

      Právní a skutkové souvislosti a právní odůvodnění:

               —

               Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že podle článku 27 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 („směrnice“) a článku 7 Dohody o EHP je Island povinen přijmout opatření nutná k provedení směrnice a oznámit přijatá opatření Kontrolnímu úřadu ESVO.

               —

               Kontrolní úřad ESVO uvádí, že takové oznámení od islandské vlády neobdržel, ani nemá k dispozici jiné informace, na základě nichž by bylo možné dojít k závěru, že opatření nutná k provedení směrnice byla přijata.

               —

               Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že Island nesplnil své povinnosti podle článku 27 směrnice a článku 7 Dohody o EHP, neboť ve stanovené lhůtě nepřijal opatření nutná k provedení směrnice nebo přijatá opatření neoznámil Kontrolnímu úřadu.


title: Věc C-491/08: Žaloba podaná dne 12. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/27

         Žaloba podaná dne 12. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-491/08)
   (2009/C 44/45)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupkyně: D. Recchia, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že pokud jde o projekt turistického střediska „Is Arenas“ na území obce Narbolia, který se dotýká stanovišť a druhů vyskytujících se v lokalitě ITB032228 „Is Arenas“,

                           —

                           Italská republika tím, že nepřijala do 19. července 2006 odpovídající ochranná opatření z hlediska cíle ochrany stanoveného směrnicí za účelem ochrany příslušného ekologického zájmu na vnitrostátní úrovni pro navrhovanou LVS ITB032228 „Is Arenas“, konkrétně pak tím, že nezakázala zásah, který může vážným způsobem poškodit ekologické charakteristiky lokality, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice 92/43/EHS (1),

                           —

                           Italská republika tím, že nepřijala do 19. července 2006 odpovídající ochranná opatření, aby se předešlo poškození přirozených stanovišť a stanovišť druhů, jakož i vyrušování druhů, pro než byla LVS určena, nesplnila povinnosti stanovené v čl. 6 odst. 2 směrnice 92/43/EHS,

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise má informace, že v oblasti LVS Is Arenas se dokončuje turistické středisko, jehož součástí je mimo jiné golfové hřiště. Komisi je toho názoru, že projekt turistické infrastruktury v LVS Is Arenas obzvlášť zasahuje oblasti, které zaručují ekologickou návaznost dvou nejvýznamnějších oblastí borových lesů. Může mít tedy významné nepříznivé dopady na tyto oblasti, konkrétně na jejich roli „ekologické spojnice“.
   Komise zdůrazňuje, že mezi kritické aspekty projektu patří kromě zmenšení a změny původních stanovišť zejména v důsledku zavádějí cizích druhů, jako například trav určených pro golfová hřiště, úbytku stanovišť, udusávání a zhutňování půdy, úbytku druhů, ovlivňování stanovišť zvýšeným přílivem rekreantů do prvního pobřežního pásu, což jsou velmi významné aspekty, neboť se týkají systému dun a výšky dřevin.

      (1)  Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102).


title: Věc C-70/07: Žaloba podaná dne 9. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/14

         Žaloba podaná dne 9. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-70/07)
   (2007/C 69/34)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Kreuschitz, zmocněnec, I. Kaugamann-Buhler, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Spolková republika Německo
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spolková republika Německo tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/44/ES ze dne 25. června 2002 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví před expozicí zaměstnanců rizikům spojeným s fyzikálními činiteli (vibracemi) (šestnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (1), a v každém případě tím, že je nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 14 odst. 1 této směrnice.

               —

               uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 6. července 2005.

      (1)  Úř. věst. L 177, s. 13; Zvl. vyd. 05/04, s. 235.


title: Věc C-25/05 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. června 2006 – August Storck KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94 — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Obrazová ochranná známka — Ztvárnění obalu bonbónu zlaté barvy — Rozlišovací způsobilost)

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. června 2006 – August Storck KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-25/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94 - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Obrazová ochranná známka - Ztvárnění obalu bonbónu zlaté barvy - Rozlišovací způsobilost)
   (2006/C 212/11)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: August Storck KG (zástupci: I. Rohr, H. Wrage-Molkenthin a T. Reher, advokáti)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 10. listopadu 2004, Storck v. OHIM (T-402/02), kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost proti zamítnutí zápisu obrazové ochranné známky představované obalem bonbónu z krouceného papíru (ve tvaru zámotku) pro bonbóny spadající do třídy 30 – Rozlišovací způsobilost ochranné známky – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1).
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               August Storck KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 19.3.2005.


               8.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/30

         Žaloba podaná dne 10. ledna 2014 Kontrolním úřadem ESVO proti Islandu
   (Věc E-1/14)
   (2014/C 138/07)
   Dne 10. ledna 2014 podal Kontrolní úřad ESVO zastoupený Xavierem Lewisem a Markusem Schneiderem, kteří jednali jako zástupci zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese Rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgie), žalobu proti Islandu k Soudnímu dvoru ESVO.
   Kontrolní úřad ESVO požaduje, aby Soudní dvůr ESVO:

               1.

               prohlásil, že nepřijetím všech opatření nutných k provedení aktu uvedeného v bodě 18a přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/38/ES ze dne 17. května 2006, kterou se mění směrnice 1999/62/ES o výběru poplatků za užívání určitých pozemních komunikací těžkými nákladními vozidly) a začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě a/nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ESVO ve stanovené lhůtě nesplnil Island své povinnosti vyplývající z tohoto aktu a z článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               uložil Islandu náhradu nákladů řízení.

      Právní a skutkový rámec a žalobní důvody:

               —

               žaloba uvádí, že Island nejpozději do 20. dubna 2013 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 20. února 2013 týkajícímu se skutečnosti, že Island do svého vnitrostátního právního řádu neprovedl směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/38/ES ze dne 17. května 2006, kterou se mění směrnice 1999/62/ES o výběru poplatků za užívání určitých pozemních komunikací těžkými nákladními vozidly („akt“) uvedenou v bodě 18a přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do této dohody protokolem 1 k této dohodě,

               —

               Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že Island nesplnil své povinnosti vyplývající z článku 2 aktu a článku 7 Dohody o EHP, neboť ve stanovené lhůtě nepřijal všechna opatření nutná k provedení aktu a/nebo přijatá opatření neoznámil Kontrolnímu úřadu ESVO.


title: Věc T-285/15: Usnesení Tribunálu ze dne 5. dubna 2016 – Syria Steel a Al Buroj Trading v. Rada

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/45

         Usnesení Tribunálu ze dne 5. dubna 2016 – Syria Steel a Al Buroj Trading v. Rada
   (Věc T-285/15) (1)

   (2016/C 191/62)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 302, 14.9.2015.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 21. září 2004 ve věci T-325/02, Michel Soubies proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Opětovné zařazení úředníka v platové třídě A3 jako poradce ad personam — Restrukturalizace Generálního sekretariátu — Soulad mezi platovou třídou a pracovním místem)

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/16

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 21. září 2004
   ve věci T-325/02, Michel Soubies proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Opětovné zařazení úředníka v platové třídě A3 jako poradce ad personam - Restrukturalizace Generálního sekretariátu - Soulad mezi platovou třídou a pracovním místem)
   (2004/C 284/32)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci 325/02, Michel Soubies, úředník Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupený A. Coolenem, J.-N. Louisem a É. Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec J. Curall, ve spolupráci s D. Waelbroeck, advokátkou, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je žaloba na neplatnost rozhodnutí Komise ze dne 26. listopadu 2001, kterým byl žalobce opětovně zařazen do jednotky „Institucionální otázky“ ředitelství „Prognostická skupina“ Generálního sekretariátu jako poradce ad personam v platové třídě A3, Soud (pátý senát), ve složení P. Lindh, předsedkyně, a R. García-Valdecasas a J. D Cooke, soudci, vedoucí soudní kanceláře: I. Natsinas, rada, vydal dne 21. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Každý účastník řízení ponese své vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 19, 25.01.2003.


title: Věc C-11/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne  11. května 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te Amsterdam – Nizozemsko) – Friesland Coberco Dairy Foods BV, pod názvem  Friesland Supply Bod Ede  v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen (Celní kodex Společenství — Režim přepracování pod celním dohledem — Zamítnutí žádosti o udělení povolení k přepracování pod celním dohledem celními orgány členského státu — Závaznost závěrů Výboru pro celní kodex — Neexistence — Pravomoc Soudního dvora rozhodovat o platnosti uvedených závěrů v rámci článku 234 ES — Neexistence — Výklad čl. 133 písm. e) celního kodexu — Výklad čl. 502 odst. 3 a čl. 504 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2454/93 — Celkové posouzení všech okolností podané žádosti o udělení povolení)

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/10

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. května 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te Amsterdam – Nizozemsko) – Friesland Coberco Dairy Foods BV, pod názvem „Friesland Supply Bod Ede“ v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen
   (Věc C-11/05) (1)

   (Celní kodex Společenství - Režim přepracování pod celním dohledem - Zamítnutí žádosti o udělení povolení k přepracování pod celním dohledem celními orgány členského státu - Závaznost závěrů Výboru pro celní kodex - Neexistence - Pravomoc Soudního dvora rozhodovat o platnosti uvedených závěrů v rámci článku 234 ES - Neexistence - Výklad čl. 133 písm. e) celního kodexu - Výklad čl. 502 odst. 3 a čl. 504 odst. 4 nařízení (EHS) č. 2454/93 - Celkové posouzení všech okolností podané žádosti o udělení povolení)
   (2006/C 165/16)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Gerechtshof te Amsterdam – Nizozemsko
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Friesland Coberco Dairy Foods BV, pod názvem „Friesland Supply Bod Ede“

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Gerechtshof te Amsterdam – Výklad čl. 133 písm. e) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307) – Význam slovního spojení „aniž by byly nepříznivě dotčeny zásadní zájmy výrobců podobného zboží ve Společenství“ (hospodářské podmínky) – Režim přepracování pod celním dohledem – Výklad čl. 205 odst. 2, čl. 504 odst. 4, článku 552 a přílohy 76, B nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92 (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3), ve znění nařízení (ES) č. 993/2001 (Úř. věst. L 141, s. 1; Zvl. vyd. 02/11, s. 286) – Povolení – Závěry výboru – Posouzení Soudním dvorem – Pravomoc
   Výrok

               1)

               V rámci posuzování žádosti o udělení povolení k přepracování pod celním dohledem podle čl. 133 písm. e) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 ze dne 16. listopadu 2000, je třeba brát v úvahu nejen trh s hotovými výrobky, ale rovněž ekonomickou situaci na trhu se surovinami používanými pro jejich výrobu.

               2)

               Kritéria, která je třeba zohlednit při posuzování „vytvoření nebo udržení přepracovatelských aktivit“ ve smyslu čl. 133 písm. e) nařízení č. 2913/92 ve znění nařízení č. 2700/2000 a čl. 502 odst. 3 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení č. 2913/92 ve znění nařízení Komise (ES) č. 993/2001 ze dne 4. května 2001, mohou zahrnovat rovněž, nikoli však výlučně, kritérium vytvoření minimálního počtu pracovních míst, která tyto aktivity vytvoří. Uvedená kritéria totiž závisejí na povaze dotyčné přepracovatelské aktivity a vnitrostátní celní orgán příslušný k prověřování hospodářských podmínek pak na základě obou uvedených ustanovení musí celkově posoudit všechny relevantní skutečnosti, včetně počtu vytvořených pracovních míst, hodnoty realizovaných investic či trvalosti zamýšlené činnosti.

               3)

               Platnost závěrů Výboru pro celní kodex vydaných na základě čl. 133 písm. e) nařízení č. 2913/92 ve znění nařízení č. 2700/2000 nemůže být přezkoumána v rámci článku 234 ES.

               4)

               Závěry Výboru pro celní kodex nejsou pro vnitrostátní celní orgány, které rozhodují o žádosti o povolení k přepracování pod celním dohledem, závazné.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Věc C-279/15 P: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. dubna 2016 – Alexandre Borde, Carbonium SAS v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Program v rámci AKT (skupiny afrických, karibských a tichomořských států) Globální aliance pro boj proti změně klimatu (AMCC) — Žádost Evropské komise směřující k ukončení mise odborníka vybraného jejím smluvním partnerem — Žaloba na neplatnost — Právo na účinnou soudní ochranu“

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/5

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. dubna 2016 – Alexandre Borde, Carbonium SAS v. Evropská komise
   (Věc C-279/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Program v rámci AKT (skupiny afrických, karibských a tichomořských států) Globální aliance pro boj proti změně klimatu (AMCC) - Žádost Evropské komise směřující k ukončení mise odborníka vybraného jejím smluvním partnerem - Žaloba na neplatnost - Právo na účinnou soudní ochranu“)
   (2016/C 279/07)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Alexandre Borde, společnost Carbonium SAS (zástupce: A.B.H. Herzberg, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: S. Bartelt a F. Moro, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Alexandre Borde a společnost Carbonium SAS společně ponesou náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 294, 7. 9. 2015.


title: Věc C-361/05: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 24. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království (Nesplnění povinnosti státem — Nakládání s odpady — Směrnice 75/442/EHS a 1999/31/ES — Protiprávní a nekontrolované skládky — Skládky v Níjar, Hoyo de Miguel a Cueva del Mojón)

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/3

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 24. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-361/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Nakládání s odpady - Směrnice 75/442/EHS a 1999/31/ES - Protiprávní a nekontrolované skládky - Skládky v Níjar, Hoyo de Miguel a Cueva del Mojón)
   (2007/C 155/04)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: I. Martínez del Peral a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království (zástupci: I. del Cuvillo Contreras a M. Muñoz Pérez, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 4, 9 a 13 směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech (Úř. věst. L 194, s. 39; Zvl. vyd. 15/01, s. 23), ve znění směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991 (Úř. věst. L 78, s. 32; Zvl. vyd. 15/02, s. 3), a článku 14 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (Úř. věst. L 182, s. 1; Zvl. vyd. 15/04, s. 228) – Skládky v Níjar, Hoyo de Miguel a Cueva del Mojón, nacházející se v La Mojonera
   Výrok

               1)

               Španělské království tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě opatření nezbytná k zajištění použití článků 4, 9 a 13 směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech, ve znění směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991, jakož i článku 14 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů, na skládky v Níjar, Hoyo de Miguel a Cueva del Mojón (province Almería), nesplnilo povinnosti, které pro ně z těchto ustanovení vyplývají.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 296, 26.11.2005.


title: Věc C-361/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 19. července 2010 — Scrl Intercommunale Intermosane, ASBL Fédération de L'industrie et du gaz (Synergrid) v. Belgický stát

text:
               9.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 19. července 2010 — Scrl Intercommunale Intermosane, ASBL Fédération de L'industrie et du gaz (Synergrid) v. Belgický stát
   (Věc C-361/10)
   ()
   2010/C 274/15
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Scrl Intercommunale Intermosane, ASBL Fédération de L'industrie et du gaz (Synergrid)

      Žalovaný: Belgický stát

      Předběžné otázky

               1)

               Představují takové vnitrostátní normy, jako jsou články 8 až 13 napadené královské vyhlášky ze dne 2. června 2008 o minimálních požadavcích na bezpečnost některých starých elektrických zařízení na pracovištích, které stanoví požadavky na instalaci elektrických zařízení, na konstrukci elektrického materiálu a na ochranu spojenou s tímto materiálem za účelem zajištění ochrany pracovníků, technické předpisy ve smyslu čl. 1 bodu 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (1) ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem, technických předpisů a pravidel týkajících se služeb informační společnosti, jejichž návrhy musí být na základě čl. 8 odst. 1 prvního pododstavce této směrnice oznamovány?

               2)

               Jsou takové vnitrostátní normy, jako jsou články 8 až 13 výše uvedené královské vyhlášky ze dne 2. června 2008, opatřeními ve smyslu článku 1 in fine výše uvedené směrnice 98/34/ES, která členské státy považují za nezbytná pro ochranu osob, zejména pracovníků, při používání výrobků a která nemají vliv na výrobky?

      (1)  Úř. věst. L 204, s. 37.


title: Věc T-259/13: Žaloba podaná dne 7. května 2013 — Francie v. Komise

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/42

         Žaloba podaná dne 7. května 2013 — Francie v. Komise
   (Věc T-259/13)
   2013/C 207/71
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: E. Belliard, D. Colas a C. Candat, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               částečně zrušil rozhodnutí Komise č. 2013/123/EU ze dne 26. února 2013, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), a to v rozsahu, v němž se tímto rozhodnutím vylučují výdaje vynaložené Francouzskou republikou v rámci podpory Náhrady za přírodní znevýhodnění (podpora ICHN) z plánu rozvoje francouzského venkova na roky 2007 až 2013 za rozpočtová období let 2008 a 2009;

               —

               podpůrně částečně zrušil rozhodnutí 2013/123/EU v části, v níž se tímto rozhodnutím vylučuje z financování Evropskou unií část výdajů vynaložených Francouzskou republikou v rámci podpory ICHN pro ovce, pro něž není uplatňována podpora na ovce, a dále v části, v níž se tímto rozhodnutím vylučuje z financování Evropskou unií část výdajů vynaložených Francouzskou republikou v rámci podpory ICHN pro skot, který byl podroben kontrolám na místě v souvislosti s kontrolami identifikace zvířat či s kontrolami prémií na skot;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 10 odst. 2 a 4 a čl. 14 odst. 2 nařízení č. 1975/2006 (1), neboť měla Komise za to, že francouzská vláda nesplnila své povinnosti v oblasti kontrol z důvodu, že u skotu a u ovcí, pro něž bylo zažádáno o prémii na ovce, neprovedla sčítání těchto zvířat při kontrolách na místě v souvislosti s Náhradami za přírodní znevýhodnění (podpora ICHN). Tento žalobní důvod se člení na dvě části, v jejichž rámci žalobkyně tvrdí:

                           —

                           že povinnost sčítání zvířat při kontrolách na místě v souvislosti s podporou ICHN je v rozporu s kontinuálním charakterem kritéria intenzity chovu a se zásadou rovného zacházení a

                           —

                           že Komise vyložila čl. 10 odst. 2 a 4 a čl. 14 odst. 2 nařízení č. 1975/2006 nesprávně, když měla za to, že francouzský kontrolní systém není vhodný k ověření, zda bylo dodrženo kritérium intenzity chovu.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 2 odst. 2 nařízení č. 1082/2003 (2) a čl. 26 odst. 2 písm. b) nařízení č. 796/2004 (3) týkajících se pravidel provádění kontrol v rámci identifikace skotu či prémií na skot, neboť měla Komise za to, že čl. 10 odst. 2 a 4 a čl. 14 odst. 2 nařízení č. 1975/2006 ukládají povinnost provádět sčítání zvířat při kontrole na místě za účelem ověření, zda bylo dodrženo kritérium intenzity chovu.

               3)

               Třetí, podpůrně uplatněný žalobní důvod vychází z toho, že Komise protiprávně rozšířila uplatnění paušální korekce i na podniky chovající ovce, pro něž nelze žádat o prémii na ovce, a na podniky chovající skot kontrolované v rámci identifikace skotu či prémií na skot.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 1975/2006 ze dne 7. prosince 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1698/2005, pokud jde o provádění kontrolních postupů a podmíněnosti s ohledem na opatření na podporu rozvoje venkova (Úř. věst. L 368, s. 74).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1082/2003 ze dne 23. června 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000, pokud jde o minimální kontroly v rámci systému identifikace a evidence skotu (Úř. věst. L 156, s. 9).

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (Úř. věst. L 141, s. 18).


title: Věc T-227/16: Žaloba podaná dne 10. května 2016 – Haverkamp v. EUIPO – Sissel (Rohožka)

text:
               4.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/43

         Žaloba podaná dne 10. května 2016 – Haverkamp v. EUIPO – Sissel (Rohožka)
   (Věc T-227/16)
   (2016/C 243/47)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Reinhard Haverkamp (Kindberg, Rakousko) (zástupce: A. Waldenberger, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sissel GmbH (Bad Dürkheim, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporného průmyslového vzoru: Žalobce

      Sporný průmyslový vzor: Mezinárodní zápis průmyslového vzoru „Rohožka“ s vyznačením Evropské unie – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. DM/072187-0001

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. února 2016, ve věci R 2618/2014-3

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení žaloby a řízení před odvolacím senátem, jakož i řízení o prohlášení neplatnosti před EUIPO.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 6 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002.


title: Věc C-273/05 P: Opravný prostředek podaný dne 5. července 2005 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) proti rozsudku vydanému dne 14. dubna 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (třetím senátem) ve věci T-260/03, Celltech R&D Ltd proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               1.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/6

         Opravný prostředek podaný dne 5. července 2005 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) proti rozsudku vydanému dne 14. dubna 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (třetím senátem) ve věci T-260/03, Celltech R&D Ltd proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-273/05 P)
   (2005/C 243/08)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 5. července 2005 opravný prostředek podaný Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM), zastoupeným Arnaud Folliard-Monguiralem, jako zmocněncem, proti rozsudku vydanému dne 14. dubna 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (třetím senátem) ve věci T- 260/03 (1), Celltech R&D Ltd. proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   Účastník řízení podávající opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               zrušil rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. dubna 2005 ve věci T-260/03,

               2.

               zamítl žalobu podanou žalobkyní k Soudu prvního stupně proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. května 2003 (věc R 659/2002 2) týkajícímu se přihlášky slovní ochranné známky CELLTECH k zápisu jako ochranné známky Společenství,

               3.

               uložil žalobkyni u Soudu prvního stupně náhradu nákladů řízení před Soudem prvního stupně a před Soudním dvorem.

         V případě, že Soudní dvůr nevyhoví hlavnímu návrhu navrhovatele v bodě 2, navrhovatel žádá Soudní dvůr, aby:

               1.

               zrušil rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. dubna ve věci T-260/03,

               2.

               vrátil věc Soudu prvního stupně.

         Důvody opravného prostředku a hlavní argumenty:
   Svým návrhem předloženým Soudnímu dvoru se se Úřad domáhá zrušení rozsudku Soudu prvního stupně. Úřad tvrdí, že rozhodnutí Soudu prvního stupně porušilo čl. 7 odst.1 písm. b) a c) nařízení o ochranné známce Společenství a je stiženo tím, že Soud neuvedl náležité důvody na podporu svých závěrů. Opravný prostředek je založen na následujících pěti důvodech:

               —

               Ačkoliv Soud prvního stupně shledal, „že alespoň jedním významem slovní ochranné známky CELLTECH je ‚cell technology (buněčná technologie)‘“, nesprávně požadoval, aby odvolací senát poskytnul „odborné vysvětlení pojmu buněčné technologie“ za účelem prokázání, „jakým způsobem uvedený výraz poskytuje informace o účelu a vlastnostech výrobků a služeb uvedených v přihlášce k zápisu, zejména způsobu, jakým by uvedené výrobky a služby byly pro buněčnou technologii použity nebo z ní vzešly“;

               —

               Soud prvního stupně nesprávně nevzal v úvahu zásadu, podle které pouhá kombinace prvků, z nichž každý popisuje vlastnosti dotčených výrobků a služeb, bez jakékoliv neobvyklé změny ve skladbě nebo významu, je sama popisem uvedených vlastností ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce Společenství;

               —

               Tvrzení soudu, že pro zjištění existence popisné povahy nebo nedostatku rozlišovací způsobilosti je nezbytné popsat „účel“ dotčených výrobků a služeb, je z hlediska práva nesprávný. Ačkoliv Soud uznal, že „buněčná technologie“ je „oblastí použití“ pro dotčené výrobky a služby, nesprávně rozhodl, že popis takové „oblasti použití“ je nedostatečný k prokázání toho, že označení CELLTECH má popisnou povahu, a že tedy postrádá rozlišovací způsobilost;

               —

               Soud nesprávně došel k závěru, že popis postupu výroby nebo dodávání dotčených výrobků a služeb nespadá do oblasti působnosti čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce Společenství;

               —

               Soud rovněž neuvedl důvody na podporu výše uvedeného závěru.

      (1)  Úř. věst. C 155, 25.6.2005, s. 16


title: Věc T-260/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. ledna 2012 — Indo Internacional v. OHIM — Visual (VISUAL MAP) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství VISUAL MAP — Starší národní slovní ochranná známka VISUAL — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. ledna 2012 — Indo Internacional v. OHIM — Visual (VISUAL MAP)
   (Věc T-260/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství VISUAL MAP - Starší národní slovní ochranná známka VISUAL - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2012/C 65/21
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Indo Internacional, SA (Sant Cugat del Vallès, Španělsko) (zástupci: původně X. Fàbrega Sabaté a M. Curell Aguilà, poté M. Curell Aguilà a J. Güell Serra, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: A. Pohlmann a R. Manea, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Visual SA (Saint Apollinaire, Francie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 15. dubna 2008 (věc R 700/2007-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Visual SA a Indo Internacional, SA.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Indo Internacional, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


title: Věc F-103/15: Žaloba podaná dne 16. července 2015 – ZZ v. Evropská komise

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/55

         Žaloba podaná dne 16. července 2015 – ZZ v. Evropská komise
   (Věc F-103/15)
   (2015/C 354/65)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: C. Falagiani, advokát)

      Žalovaná: Komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise srazit částku ve výši 14  207,60 eur z důchodu žalobce jakožto náhradu výdajů spojených s hospitalizacemi jeho manželky jako důsledek rozsudku Soudu pro veřejnou službu, který zrušil původní rozhodnutí Komise, že žalobce ponese veškeré nemocniční náklady považované za nadměrné.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               určit, že Evropská komise v rozporu s rozsudkem vydaným Soudem pro veřejnou službu dne 16. května 2013 a z důvodů uvedených v textu této žaloby protiprávně srazila z důchodu žalobce částku ve výši € 14  207,60;

               —

               uložit Komisi povinnost nahradit žalobci jakožto náhradu neoprávněně sražené částky částku ve výši € 12  407,60, spolu s úroky z prodlení;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu veškerých nákladů tohoto řízení.


title: Věc C-357/04 P: Opravný prostředek podaný dne 17. srpna 2004 Antoniem Andolfim proti usnesení vydanému dne 27. května 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-379/02 mezi Antoniem Andolfim a Komisí Evropských společenství

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/6

         Opravný prostředek podaný dne 17. srpna 2004 Antoniem Andolfim proti usnesení vydanému dne 27. května 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-379/02 mezi Antoniem Andolfim a Komisí Evropských společenství
   (Věc C-357/04 P)
   (2004/C 284/13)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 17. srpna 2004 opravný prostředek podaný Antoniem Andolfim zastoupeným Salvatorem Amatem, advokátem, proti usnesení vydanému dne 27. května 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým senátem) ve věci T-379/02 mezi Antoniem Andolfim a Komisí Evropských společenství.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:
   Vyhověl opravnému prostředku a zrušil usnesení vydané Soudem prvního stupně.
   Důvody a hlavní argumenty
   Účastník řízení podávající opravný prostředek tvrdí, na rozdíl od rozhodnutí Soudu prvního stupně, že jeho žaloba podaná dne 18. prosince 2002 nebyla podána opožděně.


title: Věc C-95/06 P: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. listopadu 2006 – Bausch & Lomb Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Biofarma SA

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/27

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. listopadu 2006 – Bausch & Lomb Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Biofarma SA
   (Věc C-95/06 P) (1)

   (2007/C 82/55)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 108, 6.5.2006.


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne  13. září 2005  ve věci C-176/03: Komise Evropských společenství proti Radě Evropské unie (Žaloba na neplatnost — Článek 29 EU, čl. 31e EU, články 34 a 47 EU — Rámcové rozhodnutí 2003/80/SVV — Ochrana životního prostředí — Trestní sankce — Pravomoc Společenství — Právní základ — Článek 175 ES)

text:
               10.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 13. září 2005
   ve věci C-176/03: Komise Evropských společenství proti Radě Evropské unie (1)

   (Žaloba na neplatnost - Článek 29 EU, čl. 31e EU, články 34 a 47 EU - Rámcové rozhodnutí 2003/80/SVV - Ochrana životního prostředí - Trestní sankce - Pravomoc Společenství - Právní základ - Článek 175 ES)
   (2005/C 315/03)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-176/03, Komise Evropských společenství, (zmocněnci: M. Petite, J.-F. Pasquier a W. Bogensberger), podporovaná Evropským parlamentem (zmocněnci: G. Garzón Clariana, H. Duintjer Tebbens a A. Baas, jakož i M. Gómez-Leal) proti Radě Evropské unie (zmocněnci: J.-C. Piris a J. Schutte, jakož i K. Michoel), podporované Dánským královstvím (zmocněnec: J. Molde), Spolkovou republikou Německo (zmocněnci: W.-D. Plessing a A. Dittrich), Řeckou republikou (zmocněnkyně: E.-M. Mamouna a M. Tassopoulou), Španělským královstvím (zmocněnkyně: N. Díaz Abad), Francouzskou republikou (zmocněnci: G. de Bergues, F. Alabrune a E. Puisais), Irskem (zmocněnci: D. O'Hagan, ve spolupráci s P. Gallagherem a E. Fitzsimonsem, SC, jakož i E. Reganem, BL), Nizozemským královstvím (zmocněnkyně: H. G. Sevenster a C. Wissels), Portugalskou republikou (zmocněnci: L. Fernandes a A. Fraga Pires), Finskou republikou (zmocněnkyně: A. Guimaraes-Purokoski), Švédským královstvím (zmocněnci: A. Kruse, jakož i K. Wistrand a A. Falk), Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska (zmocněnkyně: C. Jackson, ve spolupráci s R. Plenderem, QC), jejímž předmětem je žaloba na neplatnost podle článku 35 EU, podaná dne 15. dubna 2003, Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta a A. Borg Barthet, předsedové senátů, R. Schintgen (zpravodaj), N. Colneric, MM. S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, G. Arestis, M. Ilešič a J. Malenovský, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada, vydal dne 13. září 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Rámcové rozhodnutí Rady 2003/80/SVV ze dne 27. ledna 2003 o trestněprávní ochraně životního prostředí se zrušuje.

               2.

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3.

               Dánské království, Spolková republika Německo, Řecká republika, Španělské království, Francouzská republika, Irsko, Nizozemské království, Portugalská republika, Finská republika, Švédské království, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, jakož i Evropský parlament ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 135, 7.6.2003.


title: Věcy T-30/01 až T/32/01 a T-86/02 až T-88/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. září 2009 — Diputación Foral de Álava a další v. Komise ( Státní podpory — Daňové výhody poskytované územně správním celkem členského státu — Vynětí z daňové povinnosti — Rozhodnutí, kterými se režimy podpor prohlašují za neslučitelné se společným trhem a kterými se ukládá povinnost navrácení vyplacených podpor — Kvalifikace jako nových či existujících podpor — Provozní podpory — Zásada ochrany legitimního očekávání — Zásada právní jistoty — Rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení upraveného v čl. 88 odst. 2 ES — Nevydání rozhodnutí ve věci )

text:
               24.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/18

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. září 2009 — Diputación Foral de Álava a další v. Komise
   (Věcy T-30/01 až T/32/01 a T-86/02 až T-88/02) (1)

   („Státní podpory - Daňové výhody poskytované územně správním celkem členského státu - Vynětí z daňové povinnosti - Rozhodnutí, kterými se režimy podpor prohlašují za neslučitelné se společným trhem a kterými se ukládá povinnost navrácení vyplacených podpor - Kvalifikace jako nových či existujících podpor - Provozní podpory - Zásada ochrany legitimního očekávání - Zásada právní jistoty - Rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení upraveného v čl. 88 odst. 2 ES - Nevydání rozhodnutí ve věci“)
   2009/C 256/32
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce ve věcech T-30/01 a T-86/02: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (Španělsko) (zástupci: M. Morales Isasi a I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokáti)

      Žalobce ve věcech T-31/01 a T-88/02: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (Španělsko) (zástupci: M. Morales Isasi a I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokáti)

      Žalobce ve věcech T-32/01 a T-87/02: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (Španělsko) (zástupci: M. Morales Isasi a I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně, ve věcech T-30/01 až T-32/01 J. Flett, S. Pardo a J. L. Buendía Sierra, a ve věcech T-86/02 až T-88/02 J.L. Buendía Sierra a F. Castillo de la Torre, poté F. Castillo de la Torre a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice řízení na podporu návrhových žádání žalobců ve věcech T-86/02 až T-88/02: Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco (Španělsko) (zástupci: M. Morales Isasi a I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokáti), a Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Bilbao, Španělsko) (zástupci: M. Araujo Boyd, L. Ortiz Blanco a V. Sopeña Blanco, advokáti)

      Vedlejší účastnice řízení na podporu návrhových žádání žalované: Comunidad autónoma de La Rioja (Španělsko) (zástupci: ve věcech T-86/02 a T-87/02 J. M. Criado Gámez, a ve věci T-88/02 I. Serrano Blanco, advokáti)

      Předmět

   Ve věcech T-30/01 až T-32/01 návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 28. listopadu 2000 o zahájení řízení podle čl. 88 odst. 2 ES, pokud jde o daňová zvýhodnění poskytovaná na základě ustanovení přijatých ze strany Diputación Foral de Álava, Diputación Foral de Guipúzcoa a Diputación Foral de Vizcaya ve formě vynětí z povinnosti platit korporační daň některým nově založeným podnikům, a ve věcech T-86/02 až T-88/02 návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2003/28/ES, 2003/86/ES a 2003/192/ES ze dne 20. prosince 2001 o režimech státních podpor zavedených Španělskem v roce 1993 ve prospěch některých nově založených podniků v provinciích Álava (T-86/02), Vizcaya (T-87/02) a Guipúzcoa (T-88/02) (Úř. věst. 2003, L 17, s. 20, Úř. věst. 2003, L 40, s. 11, a Úř. věst. 2003, L 77, s. 1) ve formě vynětí z povinnosti platit korporační daň.

      Výrok

               1)

               Věci T-30/01 až T-32/01, T-86/02 až T-88/02 se spojují pro účely rozsudku.

               2)

               Ve věcech T-30/01 až T-32/01:

                           —

                           již není důvodné o žalobách rozhodovat;

                           —

                           Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa a Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených Komisí.

               3)

               Ve věcech T-86/02 až T-88/02:

                           —

                           žaloby se zamítají;

                           —

                           Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa a Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených Komisí a Comunidad autónoma de La Rioja;

                           —

                           Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco a Confederación Empresarial Vasca (Confebask) ponesou každá vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 108, 7.4.2001.


               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/1

         (2007/C 269/01)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 247, 20.10.2007

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 235, 6.10.2007

      Úř. věst. C 223, 22.9.2007

      Úř. věst. C 211, 8.9.2007

      Úř. věst. C 183, 4.8.2007

      Úř. věst. C 170, 21.7.2007

      Úř. věst. C 155, 7.7.2007

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-478/10: Usnesení Tribunálu ze dne 11. dubna 2011 — Département du Gers v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Životní prostředí a ochrana lidského zdraví — Geneticky modifikované potraviny a krmiva — Neexistence osobního dotčení — Nepřípustnost“ )

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/10

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. dubna 2011 — Département du Gers v. Komise
   (Věc T-478/10) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Životní prostředí a ochrana lidského zdraví - Geneticky modifikované potraviny a krmiva - Neexistence osobního dotčení - Nepřípustnost)
   2011/C 173/23
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Département du Gers (Francie) (zástupci: S. Mabile a J. P. Mignard, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Bianchi a L. Pignataro, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2010/419/EU ze dne 28. července 2010, jímž se obnovuje povolení pro další uvádění produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici Bt11 (SYN-BTØ11-1), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh, jímž se povolují potraviny a složky potravin, které obsahují kukuřici Bt11 (SYN-BTØ11-1) nebo z ní sestávají podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003, a jímž se zrušuje rozhodnutí 2004/657/ES (Úř. věst. L 197, s. 11)

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Département du Gers ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               O návrhu Evropského parlamentu, Rady Evropské Unie, Région Centre, Région Picardie, Département de la Haute-Garonne, Région Bretagne, Région Poitou-Charentes, Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, Région Bourgogne, Région Midi-Pyrénées, Région Auvergne, Région Pays de la Loire, Région Rhône-Alpes, Département des Côtes d’Armor, Région Île de France a Région Nord-Pas-de-Calais na vstup do řízení jako vedlejší účastníci řízení není třeba rozhodnout.

      (1)  Úř. věst. C 346, 18.12.2010.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 3. března 2005 ve věci C-428/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret): Fonden Marselisborg Lystbådehavn proti Skatteministeriet a Skatteministeriet proti Fonden Marselisborg Lystbådehavn (Šestá směrnice o DPH — Článek 13 B písm. b) — Osvobození od daně — Nájem nemovitého majetku — Nájem prostor a míst k parkování vozidel — Místa pro lodě na vodě — Uskladnění lodí na pevnině)

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 3. března 2005
   ve věci C-428/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret): Fonden Marselisborg Lystbådehavn proti Skatteministeriet a Skatteministeriet proti Fonden Marselisborg Lystbådehavn (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Článek 13 B písm. b) - Osvobození od daně - Nájem nemovitého majetku - Nájem prostor a míst k parkování vozidel - Místa pro lodě na vodě - Uskladnění lodí na pevnině)
   (2005/C 115/01)
   Jednací jazyk: dánština
   Ve věci C-428/02, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Vestre Landsret (Dánsko) ze dne 15. listopadu 2002, došlým Soudnímu dvoru dne 26. listopadu 2002, v řízení Fonden Marselisborg Lystbådehavn proti Skatteministeriet a Skatteministeriet proti Fonden Marselisborg Lystbådehavn, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu, A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský a U. Lohmus (zpravodaj), soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: H. von Holstein, zástupce vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 3. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Článek 13 B písm. b) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 92/111/EHS ze dne 14. prosince 1992, je třeba vykládat tak, že pojem nájmu nemovitého majetku zahrnuje nájem míst pro kotvení lodí na vodě, jakož i prostor pro uskladnění těchto lodí na pevnině v přístavním prostoru.

               2)

               Článek 13 B písm. b) bod 2 šesté směrnice 77/388, ve znění směrnice 92/111, je třeba vykládat tak, že pojem „vozidla“ zahrnuje lodě.

      (1)  Úř. věst. C 55, 8.3.2003.


title: Věc C-426/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Nizozemsko) dne 18. září 2012 — X v. Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst

text:
               22.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Nizozemsko) dne 18. září 2012 — X v. Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst
   (Věc C-426/12)
   2012/C 399/15
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof te 's-Hertogenbosch

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: X

      Odpůrce: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst

      Předběžné otázky

               1)

               Jedná se o dvojí použití ve smyslu čl. 2 odst. 4 písm. b) směrnice (1), pokud uhlí (produkt KN — kódy 2701, 2702 a 2704) se používá jako palivo v peci na pálení vápna, zatímco v této peci na pálení vápna slouží oxid uhličitý, který se v této peci vyrobí z uhlí (a vápence), k výrobě saturačního kalu, který se následně použije na čištění difúzní šťávy získané z cukrové řepy a je k tomuto účelu nezbytný?

               2)

               Jedná se o dvojí použití ve smyslu čl. 2 odst. 4 písm. b) směrnice, pokud se uhlí (produkt KN — kódy 2701, 2702 a 2704) používá jako palivo, zatímco v rámci výše uvedeného následného čištění absorbuje saturační kal 66 % oxidu uhličitého, který vnikne při zahřívání a nachází se v saturačním plynu, a tento saturační kal se prodává jako vápenaté hnojivo v zemědělství?

               3)

               V případě, že se jedná o dvojí použití ve smyslu čl. 2 odst. 4 písm. b) směrnice: Jestliže se směrnice s ohledem na znění úvodní věty čl. 2 odst. 4 této směrnice nepoužije, znamená to, že se daňová dlužnice [pro účely výkladu vnitrostátního pojmu „dvojí použití“ ve smyslu čl. 20 písm. e) Wbm (2)] nemůže odvolávat na přímý účinek uvedené směrnice?

               4)

               V případě, že se jedná o dvojí použití ve smyslu čl. 2 odst. 4 písm. b) směrnice a tato směrnice se (tedy) nepoužije: Brání unijní právo při vybírání takové daně, jako je daň z paliva v projednávaném případě, takovému výkladu pojmu „dvojí použití“ podle vnitrostátního práva, který je více restriktivní než výklad podle uvedené směrnice?

      (1)  Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51; Zvl. vyd. 09/01, s. 405).

      (2)  Wet belastingen op milieugrondslag (zákon o environmentální dani).