title: Věc T-671/15: Usnesení Tribunálu ze dne 19. října 2016 – E-Control v. ACER „Žaloba na neplatnost — Energetika — Nařízení (ES) č. 713/2009 — Nařízení (ES) č. 714/2009 — Stanovisko ACER — Rozhodnutí národních regulačních orgánů o schválení metod přidělování přeshraniční přenosové kapacity — Region střední a východní Evropy — Slučitelnost — Akt, který nelze napadnout žalobou — Nepřípustnost“

text:
               12.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/23

         Usnesení Tribunálu ze dne 19. října 2016 – E-Control v. ACER
   (Věc T-671/15) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Energetika - Nařízení (ES) č. 713/2009 - Nařízení (ES) č. 714/2009 - Stanovisko ACER - Rozhodnutí národních regulačních orgánů o schválení metod přidělování přeshraniční přenosové kapacity - Region střední a východní Evropy - Slučitelnost - Akt, který nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
   (2016/C 462/30)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Vídeň, Rakousko) (zástupce: F. Schuhmacher, advokát)

      Žalovaná: Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (zástupce: E.Tremmel, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU směřující ke zrušení stanoviska Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER) č. 09/2015 ze dne 23. září 2015 o souladu rozhodnutí národních regulačních orgánů o schválení metod přidělování přeshraniční přenosové kapacity ve střední a východní Evropě s nařízením (ES) č. 714/2009, včetně rámcových pokynů pro správu a přidělování dostupné přenosové kapacity pro propojení mezi vnitrostátními systémy, obsažených v příloze I tohoto nařízení.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Není již namístě rozhodovat o návrzích Rakouské republiky, Polské republiky, Wirtschaftskammer Österreich, Verbund AG a Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

               3)

               Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Agenturou pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER), včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžných opatřeních.

               4)

               Rakouská republika, Polská republika, Wirtschaftskammer Österreich, Verbund AG a Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. ponesou vlastní náklady řízení související s návrhy na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

      (1)  Úř. věst. C 38, 1.2.2016.


title: Věc F-67/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. července 2016 – Opreana v. Komise „Veřejná služba – Dočasná zaměstnankyně – Dočasná zaměstnankyně zastávající stálé pracovní místo – Neobnovení smlouvy na dobu určitou – Těhotenství – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Nepříslušnost autora aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení – Právo být vyslechnut – Povinnost jednat s náležitou péčí“

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/31

      Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. července 2016 – Opreana v. Komise
      (Věc F-67/15) (1)

      („Veřejná služba - Dočasná zaměstnankyně - Dočasná zaměstnankyně zastávající stálé pracovní místo - Neobnovení smlouvy na dobu určitou - Těhotenství - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Nepříslušnost autora aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení - Právo být vyslechnut - Povinnost jednat s náležitou péčí“)
      (2016/C 364/35)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Luisa Opreana (Arlon, Belgie) (zástupci: původně A. Salerno, advokát, poté A. Salerno a P. Singer, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a F. Simonetti, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí, podle kterého se smlouva žalobkyně neprodlužuje, přestože se blížil konec jejího těhotenství.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské komise o neprodloužení smlouvy dočasné zaměstnankyně Luisy Opreana, jejíž doba platnosti uplynula dne 31. srpna 2014, se zrušuje.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Luisou Opreana.

         (1)  Úř. věst. C 213, 29.6.2015, s. 50.


title: Věc T-191/15: Usnesení Tribunálu ze dne 26. května 2016 – SLE Schuh v. EUIPO – Vigoss Tekstil Konfeksiyon (VIOS)

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/40

         Usnesení Tribunálu ze dne 26. května 2016 – SLE Schuh v. EUIPO – Vigoss Tekstil Konfeksiyon (VIOS)
   (Věc T-191/15) (1)

   (2016/C 279/56)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 205, 22.6.2015.


title: Věc T-25/13: Žaloba podaná dne 21. ledna 2013 — Mäurer & Wirtz v. OHIM — Sacra (4711 Aqua Mirabilis)

text:
               9.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/27

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2013 — Mäurer & Wirtz v. OHIM — Sacra (4711 Aqua Mirabilis)
   (Věc T-25/13)
   2013/C 71/41
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG (Stolberg, Německo) (zástupce: T. Schulte-Beckhausen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sacra Srl (Benátky, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 13. listopadu 2012 ve věci R 1601/2011-2;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení a náhradu nákladů odvolacího řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „4711 Aqua Mirabilis“ pro výrobky zařazené do třídy 3 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8 988 181

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Sacra Srl

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „Aqua Admirabilis“ pro výrobky zařazené do třídy 3

      Rozhodnutí námitkového oddělení: námitce bylo z části vyhověno

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), jakož i čl. 7 odst. 1 a 2 nařízení č. 207/2009


title: Věc F-23/15: Žaloba podaná dne 9. února 2015 – ZZ v. Komise

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/42

         Žaloba podaná dne 9. února 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-23/15)
   (2015/C 127/60)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí uložit žalobci důtku jakožto disciplinární sankci.

      Návrhová žádání žalobce

   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí OOJ ze dne 15. dubna 2014, jímž byla žalobci uložena důtka jakožto disciplinární sankce;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení podle článku 87 jednacího řádu Soudu.


title: Věc C-200/15: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 16. června 2016 – Evropská komise v. Portugalská republika „Nesplnění povinnosti státem — Článek 110 SFEU — Vnitrostátní zdanění — Diskriminační zdanění — Ojetá motorová vozidla dovezená z jiných členských států — Stanovení daňové hodnoty — Míra poklesu hodnoty“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/10

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 16. června 2016 – Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-200/15) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Článek 110 SFEU - Vnitrostátní zdanění - Diskriminační zdanění - Ojetá motorová vozidla dovezená z jiných členských států - Stanovení daňové hodnoty - Míra poklesu hodnoty“)
   (2016/C 305/14)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Wasmeier a P. Guerra a Andrade, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, A. Cunha, A. Brigas Afonso a N. Vitorino, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Tím, že Portugalská republika uplatňovala při stanovování daňové hodnoty motorových vozidel uvedených na portugalské území z jiného členského státu systém výpočtu poklesu hodnoty vozidel, který nebere v úvahu pokles hodnoty, k němuž u těchto vozidel dochází v prvním roce jejich provozu, ani více než 52 % pokles hodnoty v případech, kdy se vozidla provozují déle než pět let, nesplnila povinnosti, které jí vyplývají z článku 110 SFEU.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 205, 22.6.2015.


title: Věc T-548/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2016 – Španělsko v. Komise „Celní unie — Dovoz výrobků z tuňáka z Ekvádoru — Dodatečné vybrání dovozního cla — Žádost o nevybrání dovozního cla — Článek 220 odst. 2 písm. b) a článek 236 nařízení (EHS) č. 2913/92 — Oznámení dovozcům zveřejněné v Úředním věstníku — Dobrá víra — Žádost o prominutí dovozního cla — Článek 239 nařízení (EHS) č. 2913/92“

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2016 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-548/14) (1)

   („Celní unie - Dovoz výrobků z tuňáka z Ekvádoru - Dodatečné vybrání dovozního cla - Žádost o nevybrání dovozního cla - Článek 220 odst. 2 písm. b) a článek 236 nařízení (EHS) č. 2913/92 - Oznámení dovozcům zveřejněné v Úředním věstníku - Dobrá víra - Žádost o prominutí dovozního cla - Článek 239 nařízení (EHS) č. 2913/92“)
   (2017/C 038/33)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: A. Rubio González, abogado del Estado)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Arenas, A. Caeiros, B. R. Killmann, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení článku 2 rozhodnutí Komise C(2014) 3007 final ze dne 15. května 2014, kterým bylo konstatováno, že v konkrétním případě je prominutí dovozního cla odůvodněno pro určitou částku, ale není odůvodněno pro jinou částku (REM 03/2013).

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 2 rozhodnutí Komise C(2014) 3007 final ze dne 15. května 2014, kterým bylo konstatováno, že v konkrétním případě je prominutí dovozního cla odůvodněno pro určitou částku, ale není odůvodněno pro jinou částku (REM 03/2013), se zrušuje.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 315, 15.9.2014.


title: Věc C-375/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 7. července 2016 – Finanzamt Bergisch Gladbach v. Igor Butin

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 7. července 2016 – Finanzamt Bergisch Gladbach v. Igor Butin
   (Věc C-375/16)
   (2016/C 392/07)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Finanzamt Bergisch Gladbach

      Žalovaný: Igor Butin

      Předběžné otázky

               1.

               Stanoví čl. 226 bod 5 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (dále jen „směrnice 2006/112“) (1) uvedení adresy osoby povinné k dani, na které vykonává svou hospodářskou činnost?

               2.

               V případě záporné odpovědi na první otázku:

                           a)

                           Postačí pro splnění požadavku stanoveného v čl. 226 bodu 5 směrnice 2006/112 adresa poštovní přihrádky?

                           b)

                           Jakou adresu má uvádět na faktuře osoba povinná k dani, která provozuje podnik bez provozovny (např. internetový obchod)?

               3.

               Má být pro případ, že nejsou splněny formální požadavky na fakturu podle článku 226 směrnice 2006/112, přizná se odpočet daně na vstupu vždy, pokud nedošlo k daňovému úniku nebo pokud osoba povinná k dani nevěděla a nemohla o tom, že byla zapojena do podvodu, nebo zásada legitimního očekávání v takovém případě vyžaduje, aby osoba povinná k dani učinila vše, co po ní lze rozumně vyžadovat k přezkoumání správnosti údajů na faktuře?

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1.


title: Věc C-148/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 24. března 2017 – Peek & Cloppenburg KG v. Peek & Cloppenburg KG

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 24. března 2017 – Peek & Cloppenburg KG v. Peek & Cloppenburg KG
   (Věc C-148/17)
   (2017/C 231/05)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg

      Odpůrkyně: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf

      Předběžné otázky

               1)

               Je se článkem 14 směrnice 2008/95/ES (1) slučitelné, pokud neplatnost nebo zrušení národní ochranné známky, která tvoří základ pro uplatnění seniority ochranné známky Unie a které se majitel vzdal nebo která zanikla, lze dodatečně prohlásit pouze tehdy, pokud jsou podmínky pro neplatnost nebo zrušení splněny nejen v okamžiku, kdy se majitel ochranné známky vzdal nebo kdy ochranná známka zanikla, nýbrž rovněž v okamžiku soudního rozhodnutí o tomto prohlášení?

               2)

               V případě kladné odpovědi na otázku 1:
               Má uplatnění seniority podle čl. 34 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 (2) takový účinek, že národní ochranná známka zaniká a nelze ji již užívat k zachování práv, která jsou s ní spojena, nebo zůstává národní ochranná známka zachována na základě unijního práva, i když již neexistuje v rejstříku dotčeného členského státu, s tím důsledkem, že může a musí být nadále užívána tak, aby práva s ní spojená byla zachována?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. L 299, s. 25)

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2004 ve věci T-203/02, The Sunrider Corp. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Starší slovní ochranná známka VITAFRUT) — Přihláška slovní ochranné známky Společenství VITAFRUIT — Řádné užívání starší ochranné známky — Podobnost výrobků — Čl. 8 odst. 1 písm. b), článek 15 a čl. 43 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 40/94)

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/19

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 8. července 2004
   ve věci T-203/02, The Sunrider Corp. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Starší slovní ochranná známka VITAFRUT) - Přihláška slovní ochranné známky Společenství VITAFRUIT - Řádné užívání starší ochranné známky - Podobnost výrobků - Čl. 8 odst. 1 písm. b), článek 15 a čl. 43 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 40/94)
   (2004/C 239/39)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-203/02, The Sunrider Corp., se sídlem v Torrance, Kalifornie (Spojené státy), zastoupená A. Kockläunerem, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnec: S. Laitinen), přičemž dalším účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM byl Juan Espadafor Caba, s bydlištěm v Granadě (Španělsko), jejímž předmětem je žaloba proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 8. dubna 2002 (věc R 1046/2000-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi Juanem Espadaforem Cabou a The Sunrider Corp., Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, a A.W.H. Meij a N.J. Forwood, soudci, tajemník: J. Plingers, rada, vydal dne 8. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 233, 28.9.2002.


title: Věc C-73/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. února 2011 Frucona Košice a.s. proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 7. prosince 2010 ve věci T-11/07, Frucona Košice a.s. v. Evropská komise, St. Nicolaus — trade a.s.

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. února 2011 Frucona Košice a.s. proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 7. prosince 2010 ve věci T-11/07, Frucona Košice a.s. v. Evropská komise, St. Nicolaus — trade a.s.
   (Věc C-73/11 P)
   2011/C 130/22
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Frucona Košice a.s. (zástupci: P. Lasok, QC, J. Holmes, Barrister, B. Hartnett. Barrister, O. Geiss, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, St. Nicolaus — trade a.s.

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 7. prosince 2010 ve věci T-11/07 v rozsahu, v němž se týká čtvrtého a šestého žalobního důvodu žaloby účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek předložené Tribunálu;

               —

               prohlásit tyto žalobní důvody za opodstatněné;

               —

               vrátit spor Tribunálu k rozhodnutí o pátém, šestém, sedmém, osmém a devátém žalobním důvodu předložených účastnicí řízení podávající kasační opravný prostředek, neboť tyto žalobní důvody se týkají řízení o daňových únicích;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) uplatňuje dva důvody kasačního opravného prostředku.
   1)   První důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál neposoudil použití kritéria soukromého věřitele na základě správných právních předpisů

   2)   Druhý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se nedovoleným způsobem pokusil nahradit argumentaci Komise k uplatnění kritéria soukromého věřitele svým vlastním kritériem nebo provedl zjevně nesprávné posouzení existujících důkazů relevantních pro toto kritérium a tím zkreslil jasný význam důkazů


title: Věc C-296/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bayerisches Verwaltungsgericht München (Německo) dne 28. května 2013 — RWE AG v. Freistaat Bayern

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bayerisches Verwaltungsgericht München (Německo) dne 28. května 2013 — RWE AG v. Freistaat Bayern
   (Věc C-296/13)
   2013/C 274/02
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bayerisches Verwaltungsgericht München

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: RWE AG

      Žalovaný: Svobodný stát Bavorsko
   Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 25. července 2013 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.


title: Věc C-388/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kúria (Maďarsko) dne 8. července 2013 — UPC Magyarország Kft. v. Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság

text:
               19.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 304/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kúria (Maďarsko) dne 8. července 2013 — UPC Magyarország Kft. v. Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság
   (Věc C-388/13)
   2013/C 304/07
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Kúria

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: UPC Magyarország Kft.

      Žalovaný: Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (1) (směrnice o nekalých obchodních praktikách) vykládán v tom smyslu, že v případě klamavých praktik ve smyslu čl. 5 odst. 4 této směrnice nelze samostatně přezkoumat kritéria stanovená v čl. 5 odst. 2 písm. a)?

               2)

               Musí být sdělení nepravdivých informací pouze jednomu spotřebiteli považováno za obchodní praktiku ve smyslu výše uvedené směrnice?

      (1)  Úř. věst. L 149, s. 22.


title: Věc T-70/16 P: Usnesení Tribunálu ze dne 3. května 2017 – De Nicola v. EIB „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Zaměstnanci EIB — Psychické obtěžování — Mimosmluvní odpovědnost — Nesprávná právní posouzení — Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/28

         Usnesení Tribunálu ze dne 3. května 2017 – De Nicola v. EIB
   (Věc T-70/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Psychické obtěžování - Mimosmluvní odpovědnost - Nesprávná právní posouzení - Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
   (2017/C 221/39)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Carlo De Nicola (Strassen, Lucembursko) (zástupce: G. Ferabecoli, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská investiční banka (EIB) (zástupci: G. Nuvoli a G. Faedo, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (samosoudce) ze dne 18. prosince 2015, De Nicola v. EIB (F-104/13, EU:F:2015:164), znějící na částečné zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Carlo De Nicola ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou investiční bankou (EIB) v tomto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 111, 29.3.2016.


               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/1

         (2007/C 129/01)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 117, 26.5.2007

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 96, 28.4.2007

      Úř. věst. C 95, 28.4.2007

      Úř. věst. C 82, 14.4.2007

      Úř. věst. C 69, 24.3.2007

      Úř. věst. C 56, 10.3.2007

      Úř. věst. C 42, 24.2.2007

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-379/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. března 2012 — Mustang v. OHIM — Decathlon (Vlnovka) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující vlnovku — Starší národní a starší mezinárodní obrazová ochranná známka znázorňující bílou vlnovku na černém podkladu — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               28.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 126/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. března 2012 — Mustang v. OHIM — Decathlon (Vlnovka)
   (Věc T-379/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující vlnovku - Starší národní a starší mezinárodní obrazová ochranná známka znázorňující bílou vlnovku na černém podkladu - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2012/C 126/23
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mustang — Bekleidungswerke GmbH & Co. KG (Künzelsau, Německo) (zástupci: A. Klett a K. Weimer, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: R. Pethke, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Decathlon SA (Villeneuve d’Ascq, Francie) (zástupce: P. Demoly, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. července 2008 (věc R 859/2007-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Decathlon SA a Mustang — Bekleidungswerke GmbH & Co. KG.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Mustang — Bekleidungswerke GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc T-486/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. prosince 2015 – Orange Polska v. Komise „Hospodářská soutěž — Zneužití dominantního postavení — Polský telekomunikační trh — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 102 SFEU — Podmínky uložené historicky zavedeným operátorem pro povolení placeného přístupu nových operátorů k síti a velkoobchodním službám širokopásmového připojení — Legitimní zájem na konstatování protiprávního jednání — Pokuty — Povinnost uvést odůvodnění — Závažnost protiprávního jednání — Polehčující okolnosti — Proporcionalita — Soudní přezkum v plné jurisdikci — Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006“

text:
               15.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 59/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. prosince 2015 – Orange Polska v. Komise
   (Věc T-486/11) (1)

   („Hospodářská soutěž - Zneužití dominantního postavení - Polský telekomunikační trh - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 102 SFEU - Podmínky uložené historicky zavedeným operátorem pro povolení placeného přístupu nových operátorů k síti a velkoobchodním službám širokopásmového připojení - Legitimní zájem na konstatování protiprávního jednání - Pokuty - Povinnost uvést odůvodnění - Závažnost protiprávního jednání - Polehčující okolnosti - Proporcionalita - Soudní přezkum v plné jurisdikci - Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006“)
   (2016/C 059/11)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Orange Polska S.A., původně Telekomunikacja Polska S.A. (Varšava, Polsko) (zástupci: původně M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, advokáti, A. Howard, barrister, a C. Vajda, QC, poté M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, A. Howard a D. Beard, QC)

      Žalovaná: Evropká komise (zástupci: původně B. Gencarelli, K. Mojzesowicz a G. Koleva, poté K. Mojzesowicz, G. Koleva a M. Malferrari a nakonec G. Koleva, M. Malferrari, É. Gippini Fournier a J. Szczodrowski, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji (Varšava, Polsko) (zástupci: P. Rosiak a K. Karasiewicz, advokáti)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: European Competitive Telecommunications Association (zástupci: původně P. Alexiadis a J. MacKenzie, poté J. MacKenzie, solicitors)

      Předmět věci

   Návrh na úplné nebo částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2011) 4378 final ze dne 22. června 2011 v řízení podle článku 102 SFEU (věc COMP/39.525 – Polské telekomunikace) a návrh na snížení pokuty uložené Komisí v článku 2 tohoto rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Orange Polska S. A. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji a European Competitive Telecommunications Association ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 340, 19.11.2011.


title: Věc F-79/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 8. prosince 2010 — Dubus v. Komise

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/69

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 8. prosince 2010 — Dubus v. Komise
   (Věc F-79/10) (1)

   ()
   2011/C 30/140
   Jednací jazyk: francouzština
   V důsledku smírného urovnání sporu rozhodl předseda prvního senátu o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010, s. 66.


title: Věc F-50/08: Žaloba podaná dne 19. května 2008 – Bartha v. Komise

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/73

         Žaloba podaná dne 19. května 2008 – Bartha v. Komise
   (Věc F-50/08)
   (2008/C 209/134)
   Jednací jazyk: maďarština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Gábor Bartha (Brusel, Belgie) (zástupce: P. Homoki, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí EPSO nezapsat žalobce do seznamu úspěšných uchazečů výběrového řízení EPSO AD/56/06
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí výběrové komise Evropského úřadu pro výběr zaměstnanců ze dne 19. listopadu 2007 týkající se výsledku výběrového řízení „EPSO/AD/56/06, administrativní pracovníci (AD5) maďarské státní příslušnosti“;

               —

               zrušit rozhodnutí výběrové komise EPSO ze dne 23. ledna 2008, kterým byla zamítnuta stížnost týkající se výsledku účasti na výběrovém řízení;

               —

               zrušit rozhodnutí výběrové komise EPSO ze dne 31. března 2008, kterým bylo potvrzeno zamítnutí stížnosti týkající se výsledku účasti na výběrovém řízení;

               —

               uložit žalované nahradit škodu vzniklou na základě zrušených rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


               29.5.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/5

         Žaloba podaná dne 1. dubna 2004 KM Europa Metal AG, Tréfimétaux S.A. a Europa Metalli S.p.A. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-127/04)
   (2004/C 146/07)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 1. dubna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství KM Europa Metal AG, Osnabruck (Německo), Tréfimétaux S.A., Courbevoie (Francie) a Europa Metalli S.p.A., Florencie (Itálie), zastoupenými p. M. Siragusou, p. A. Wincklerem, p. G. Cesare Rizzou, p. T. Grafem a p. M. Piergiovannim, advokáty.
   Žalobkyně navrhují, aby Soud:

               —

               podstatně snížil pokutu uloženou žalobkyním rozhodnutím Komise Evropských společenství, které bylo přijato dne 16. prosince 2003 ve věci COMP/E-1/38.240

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení a též výdajů vynaložených žalobkyněmi v souvislosti s poskytnutím bankovní záruky namísto zaplacení pokuty uložené společnosti KME během projednávání věci Soudem.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   V napadeném rozhodnutí Komise shledala, že žalobkyně, mimo jiné, porušily článek 81 ES a čl. 53 odst. 1 dohody o EHP tím, že se podílely na dohodách a jednáních ve vzájemné shodě, které ovlivnily trh EHP s průmyslovými měděnými trubkami dodávanými ve vrstevně navinutých kotoučích. Z těchto důvodů Komise uložila žalobkyním společně a nerozdílně pokutu ve výši 18 990 000 eur.
   Žalobkyně nepopírají zjištění obsažená v rozhodnutí týkající se jejich porušení pravidel hospodářské soutěže ES a EHP, ale tvrdí, že se Komise dopustila několika skutkových a právních omylů při výpočtu výše pokuty. Zaprvé se domnívají, že při stanovení základu pokuty a při výpočtu její složky odrážející délku trvání Komise porušila zásady přiměřenosti a rovného zacházení tím, že nevzala v úvahu statisticky bezvýznamný dopad předmětných dohod na trh a změny, k nimž došlo v kartelových činnostech.
   Žalobkyně dále namítají, že Komise při posuzování závažnosti porušení hrubě nadhodnotila hospodářský dopad předmětných dohod tím, že spíše než trh zpracovatelských služeb vzala v úvahu velikost trhu s polotovary (měděné průmyslové trubky).
   Žalobkyně též tvrdí, že Komise chybně opomenula vzít v úvahu několik polehčujících okolností, to jest: omezené provedení předmětných dohod žalobkyněmi, jejich okamžité a dobrovolné ukončení porušování; strukturální krizi oboru výroby průmyslových trubek a spolupráci žalobkyň s Komisí. Žalobkyně namítají, že snížení pokuty o 30 %, které jim bylo přiznáno, bylo založeno na chybných skutkových předpokladech a bylo v rozporu s praxí Komise a s judikaturou. Dále uvádějí, že Komise protiprávně rozlišovala mezi nimi a jinou společností tím, že uplatňovala určité polehčující okolnosti pouze vůči posledně zmíněné společnosti a že bez jakéhokoli objektivního důvodu zacházela s touto společností daleko shovívavěji.


title: Věc T-145/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. února 2017 – Rumunsko v. Komise „EZZF a EZFRV — Opatření vztahující se na plochu — Výdaje vyloučené z financování — Paušální finanční opravy — Článek 52 nařízení (EU) č. 1306/2013 — Povinnost uvést odůvodnění — Proporcionalita“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/45

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. února 2017 – Rumunsko v. Komise
   (Věc T-145/15) (1)

   („EZZF a EZFRV - Opatření vztahující se na plochu - Výdaje vyloučené z financování - Paušální finanční opravy - Článek 52 nařízení (EU) č. 1306/2013 - Povinnost uvést odůvodnění - Proporcionalita“)
   (2017/C 104/63)
   Jednací jazyk: rumunština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Rumunsko (zástupci: původně R.-H Radu, V. Angelescu, R. Mangu, D. Bulancea, N. Horumbă, E. Mierlea a T. Crainic, poté R.-H Radu, V. Angelescu, R. Mangu, N. Horumbă, E. Mierlea a T. Crainic, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Biolan a G. von Rintelen, zmocněnci)

      Předmět

   Návrh podle článku 263 SFEU na částečné zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/103 ze dne 16. ledna 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2015, L 16, s. 33).

      Výrok

               1)

               Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/103 ze dne 16. ledna 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), se zrušuje v rozsahu, v němž se týká Rumunska.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Rumunskem.

      (1)  Úř. věst. C 178, 1.6.2015.


title: Věc T-216/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. června 2016 – Telefónica v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Portugalský a španělský telekomunikační trh — Doložka o nesoutěžení na iberském trhu začleněná do smlouvy, na jejímž základě společnost Telefónica nabývá podíl společnosti Portugal Telecom v brazilském mobilním telefonním operátorovi Vivo — Výhrada zákonnosti znějící ‚v rozsahu dovoleném zákonem‘ — Protiprávní jednání z hlediska účelu — Akcesorické omezení — Autonomie jednání žalobkyně — Potenciální konkurence — Protiprávní jednání z hlediska účinků — Výpočet výše pokuty — Návrh na výslech svědků“

text:
               8.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. června 2016 – Telefónica v. Komise
   (Věc T-216/13) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Portugalský a španělský telekomunikační trh - Doložka o nesoutěžení na iberském trhu začleněná do smlouvy, na jejímž základě společnost Telefónica nabývá podíl společnosti Portugal Telecom v brazilském mobilním telefonním operátorovi Vivo - Výhrada zákonnosti znějící ‚v rozsahu dovoleném zákonem‘ - Protiprávní jednání z hlediska účelu - Akcesorické omezení - Autonomie jednání žalobkyně - Potenciální konkurence - Protiprávní jednání z hlediska účinků - Výpočet výše pokuty - Návrh na výslech svědků“)
   (2016/C 287/22)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Telefónica, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez a E. Peinado Iríbar, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Giolito a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 306 final ze dne 23. ledna 2013 v řízení podle článku 101 SFEU (Věc COMP/39.839 – Telefónica v. Portugal Telecom) a podpůrně návrh na snížení pokuty.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 2 rozhodnutí Komise C (2013) 306 final ze dne 23. ledna 2013 v řízení podle článku 101 SFEU (věc COMP/39.839 – Telefónica v. Portugal Telecom), se zrušuje v části týkající se stanovení pokuty uložené společnosti Telefónica, SA na částku 66 894 000 eur, a to v rozsahu, v němž byla tato částka stanovena na základě hodnoty tržeb zohledněné Evropskou komisí.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Společnost Telefónica ponese tři čtvrtiny vlastních nákladů řízení a nahradí jednu čtvrtinu nákladů řízení vynaložených Komisí. Komise ponese tři čtvrtiny vlastních nákladů řízení a nahradí jednu čtvrtinu nákladů řízení vynaložených společností Telefónica.

      (1)  Úř. věst. C 156, 1. 6. 2013.


title: Věc T-96/17: Usnesení Tribunálu ze dne 5. května 2017 – King.com v. EUIPO – TeamLava (animované ikony)

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/37

         Usnesení Tribunálu ze dne 5. května 2017 – King.com v. EUIPO – TeamLava (animované ikony)
   (Věc T-96/17) (1)

   (2017/C 221/52)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 112, 10.4.2017.


title: Věc T-547/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. října 2015 – Rosian Express v. OHIM (Tvar krabice na hru) „Ochranná známka Společenství — Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství — Tvar krabice na hru — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění — Právo být vyslechnut — Článek 75 nařízení č. 207/2009“

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. října 2015 – Rosian Express v. OHIM (Tvar krabice na hru)
   (Věc T-547/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství - Tvar krabice na hru - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Článek 75 nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 398/46)
   Jednací jazyk: rumunština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rosian Express SRL (Medias, Rumunsko) (zástupkyně: E. Grecu a A. Tigau, advokátky)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: V. Melgar a A. Geavela, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. července 2013 (věc R 797/2013-5), týkajícímu se přihlášky trojrozměrného označení tvořeného tvarem krabice na hru k zápisu jako ochranná známka Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Rosian Express SRL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 367, 14.12.2013.


title: Věc T-839/14: Usnesení Tribunálu ze dne 30. dubna 2015 – Alnapharm v. OHIM – Novartis (Alrexil) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               6.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/20

         Usnesení Tribunálu ze dne 30. dubna 2015 – Alnapharm v. OHIM – Novartis (Alrexil)
   (Věc T-839/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 221/27)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alnapharm GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo) (zástupce: H. Heldt, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: H. O’Neill, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Novartis AG (Bâle, Švýcarsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtému odvolacího senátu OHIM ze dne 23. října 2014 (věc R 1723/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Novartis AG a společností Alnapharm GmbH & Co. KG.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2.

               Žalobkyně a další účastnice řízení před odvolacím senátem ponesou vlastní náklady řízení a nahradí každá polovinu nákladů řízení vynaložených žalovaným.

      (1)  Úř. věst. C 65, 23.2.2015.


title: Věc T-328/16: Žaloba podaná dne 23. června 2016 – Paice v. EUIPO – Blackmore (DEEP PURPLE)

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/44

         Žaloba podaná dne 23. června 2016 – Paice v. EUIPO – Blackmore (DEEP PURPLE)
   (Věc T-328/16)
   (2016/C 305/60)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ian Paice (Londýn, Spojené království) (zástupci: M. Engelman, Barrister a J. Stephenson, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Spojené státy)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „DEEP PURPLE“ – Přihláška č. 11 772 721

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. března, ve věci R 736/2015-5.

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém to bude považovat za odůvodněné, jmenovitě, aby zamítl ochrannou známku jako celek ve vztahu ke zboží a službám, pro které byla přihlášena;

               —

               uložil EUIPO náhradu žalobcových nákladů vzniklých v tomto řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-131/11: Žaloba podaná dne 7. března 2011 –Ezzedine v. Rada

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/20

         Žaloba podaná dne 7. března 2011 –Ezzedine v. Rada
   (Věc T-131/11)
   2011/C 130/39
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ibrahim Ezzedine (Treichville, Pobřeží slonoviny) (zástupce: G. Collard, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               konstatoval, že pokud jde o žalobce Ibrahima EZZEDINA, není rozhodnutí Rady 2011/71/SZBP ze dne 31. ledna 2011, které bylo dne 2. února 2011 zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie, skutkově opodstatněné,

               —

               a v důsledku toho

                           —

                           zrušil rozhodnutí Rady 2011/71/SZBP ze dne 31. ledna 2011;

                           —

                           podpůrně uložil, aby jméno Ibrahim EZZEDINE bylo vyškrtnuto ze seznamu přiloženého k danému rozhodnutí.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uplatňuje žalobce dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění v rozsahu, v němž důvody zapsání žalobce na seznam osob a subjektů, na které se uplatní omezující opatření, jsou stereotypní, bez uvedení jakéhokoliv přesného skutkového poznatku umožňujícího posoudit vhodnost daného zapsání.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení v rozsahu, v němž je žalobci vytýkáno, že přispěl k financování nelegitimní vlády L. Gbagba, zatímco žalobce vykonával činnost pouze jako soukromý podnikatel a přispěl tak placením daní a poplatků pouze k financování Republiky Pobřeží slonoviny, a ne konkrétního režimu.


title: Věc C-394/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Asylgerichtshof (Rakousko) dne 27. srpna 2012 — Shamso Abdullahi

text:
               10.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Asylgerichtshof (Rakousko) dne 27. srpna 2012 — Shamso Abdullahi
   (Věc C-394/12)
   2012/C 343/10
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Asylgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Shamso Abdullahi

      Odpůrce: Bundesasylamt

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 19 nařízení č. 343/2003 (1) ve spojení s článkem 18 nařízení č. 343/2003 vykládat v tom smyslu, že souhlasem členského státu podle těchto ustanovení se tento členský stát stává státem, který je podle čl. 16 odst. 1 úvodní věty nařízení č. 343/2003 příslušným k posouzení žádosti nebo musí vnitrostátní orgán, který posouzení vykonává, v souladu s unijním právem, pokud během řízení o opravném prostředku podle čl. 19 odst. 2 nařízení č. 343/2003 — bez ohledu na tento souhlas — dospěje k závěru, že podle kapitoly III nařízení č. 343/2003 je příslušný jiný stát (i když tomuto státu nebyla určena žádná žádost o přijetí nebo tento stát neudělil souhlas), závazně stanovit příslušnost tohoto jiného členského státu pro jeho řízení o rozhodnutí o opravném prostředku? Existují v tomto ohledu subjektivní práva každého žadatele o azyl na posouzení jeho žádosti určitým členským státem, který je příslušný podle těchto kritérií o příslušnosti?

               2)

               Je třeba čl. 10 odst. 1 nařízení č. 343/2003 vykládat v tom smyslu, že členský stát, v němž došlo k prvnímu nedovolenému vstupu (dále jen „první členský stát“) je povinen při uskutečnění následujících skutkových okolností uznat svou příslušnost k posouzení žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země.
               Státní příslušník třetí země přicestuje ze třetí země nedovoleným způsobem do dotčeného prvního členského státu. Nepodá v něm žádost o azyl. Vycestuje následně do třetí země. Po méně než třech měsících přicestuje protiprávně z třetí země do jiného členského státu EU (dále jen „druhý členský stát“). Z tohoto druhého členského státu okamžitě vycestuje do třetího členského státu a podá v něm první žádost o azyl. K tomuto okamžiku uplynulo méně než 12 měsíců od jeho prvního protiprávního vstupu do prvního členského státu.

               3)

               Je bez ohledu na odpověď na otázku 2, pokud se v případě tzv. prvního uvedeného členského státu jedná o členský stát, jehož azylový systém vykazuje zjištěné systematické nedostatky, které jsou totožné s nedostatky popsanými v rozsudku Evropského soudu pro lidská práva ze dne 21.01.2011, M.S.S., 30.696/09, vhodné jiné posouzení prvního členského státu příslušného ve smyslu nařízení č. 343/2003, bez ohledu na rozsudek Soudního dvora ze dne 21. prosince 2011, C-411/10 a C-493/10? Je možné zejména vycházet z toho, že pobyt v takovém členském státě není již od počátku vhodný, aby představoval skutkový stav, na němž je ve smyslu článku 10 nařízení č. 343/2003 založena příslušnost?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států (Úř. věst. L 50, 25.2.2003, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 109).


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  12. ledna 2006  ve věci C-173/04 P: Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Trojrozměrné tvary stojacích sáčků na ovocné nápoje a ovocné šťávy — Absolutní důvod pro zamítnutí — Rozlišovací způsobilost)

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/5

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 12. ledna 2006
   ve věci C-173/04 P: Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Trojrozměrné tvary stojacích sáčků na ovocné nápoje a ovocné šťávy - Absolutní důvod pro zamítnutí - Rozlišovací způsobilost)
   (2006/C 60/09)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-173/04 P, jejímž předmětem je kasační opravný prostředek na základě článku 56 Statutu Soudního dvora, podaný dne 6. dubna 2004, Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG, se sídlem v Eppelheim (Německo), (advokáti: H. Eichmann, G. Barth, U. Blumenröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke, U. Stephani, B. Allekotte, E. Pfrang, K. Lochner a B. Ertle, Rechtsanwälte), přičemž dalším účastníkem řízení je: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnec: G. Schneider), Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, K. Schiemann, K. Lenaerts, E. Juhász a M. Ilešič (zpravodaj), soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: K. H. Sztranc, rada, vydal dne 12. ledna 2006 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 156, 12.6.2004.


title: Věc T-142/11: Žaloba podaná dne 14. března 2011 — SIR v. Rada

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/24

         Žaloba podaná dne 14. března 2011 — SIR v. Rada
   (Věc T-142/11)
   2011/C 130/47
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Société ivoirienne de raffinage (SIR) (Abidjan, Pobřeží slonoviny) (zástupce: M. Ceccaldi, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2011/18/SZBP, jakož i nařízení Rady (EU) č. 25/2011 ze dne 14. ledna 2011, kterými se ukládají omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům, a to zejména vůči společnosti SIR;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uplatňuje žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení Charty OSN, jakož i čl. 3 odst. 5 a 6, čl. 21 odst. 1 SEU a článku 7 SFEU, jelikož žalovaná překročila své pravomoci tím, že uložila omezující opatření, neboť jméno žalobkyně není uvedeno mezi osobami, na něž se vztahuje rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1572 (2004).

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásady nevměšování se do vnitřních záležitostí státu, jelikož žalovaná postupovala v rozporu se svrchovaným rozhodnutím Ústavní rady Republiky Pobřeží slonoviny, která prohlásila, že prezidentem byl zvolen L. Gbagbo a nikoli A. Ouattara.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z vnitřní protiprávnosti napadených aktů, které nemohou spadat do působnosti či pravomoci žalované.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu v rozsahu, v němž se žalobkyně nemohla seznámit se skutečnostmi svědčícími v její neprospěch a nemohla tudíž v tomto ohledu účelně zaujmout stanovisko.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality v rozsahu, v němž následky přijatých opatření jsou pro žalobkyni i pro obyvatelstvo Pobřeží slonoviny nepřiměřené ve vztahu ke sledovanému cíli.


title: Věc T-348/16: Žaloba podaná dne 27. června 2016 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. Výkonná agentura Evropské rady pro výzkum (ERCEA)

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/39

         Žaloba podaná dne 27. června 2016 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. Výkonná agentura Evropské rady pro výzkum (ERCEA)
   (Věc T-348/16)
   (2016/C 296/49)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Soluň, Řecko) (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentura Evropské rady pro výzkum (ERCEA) (Brusel, Belgie)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že pohledávka uvedená na výzvě k úhradě č. 3241626289 ze dne 26. května 2016 vydané žalovanou a směřující k tomu, aby Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis nahradil část dotace, kterou obdržel na projekt MINATRAN a která činí 245 525,43 eur, je nepodložená a že tato částka odpovídá způsobilým výdajům;

               —

               uložil Výkonné agentuře Evropské rady pro výzkum náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobce navrhuje Tribunálu Evropské unie, aby na základě článku 272 SFEU určil, že částka zpochybněná ERCEA odpovídá způsobilým výdajům.
   Na podporu své žaloby žalobce tvrdí, že náklady zpochybněné ERCEA, zejména personální náklady, náklady na přepravu a nepřímé náklady, jsou způsobilé výdaje. To je podpořeno důkazy odevzdanými žalobcem ERCEA v průběhu kontroly na místě a dále v rámci následné korespondence, a především společným přezkumem shromážděných důkazů.


title: Věc C-327/08: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Francouzská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 89/665/EHS a 92/13/EHS — Přezkumná řízení při zadávání veřejných zakázek — Záruka účinného přezkumu — Minimální lhůta, kterou je třeba dodržet mezi doručením rozhodnutí o zadání zakázky všem vyloučeným zájemcům a uchazečům a podpisem smlouvy ohledně dané zakázky )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/21

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-327/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 89/665/EHS a 92/13/EHS - Přezkumná řízení při zadávání veřejných zakázek - Záruka účinného přezkumu - Minimální lhůta, kterou je třeba dodržet mezi doručením rozhodnutí o zadání zakázky všem vyloučeným zájemcům a uchazečům a podpisem smlouvy ohledně dané zakázky“)
   2009/C 180/34
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Rozet, D. Kukovec a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a J.-Ch. Gracia, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 2 odst. 1 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/01 s. 246) ve znění směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst L 209, s.1; Zvl. vyd. 06/01 s. 322) a čl. 2 odst.1 směrnice Rady 92/13/EHS ze dne 25. února 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se uplatňování pravidel Společenství pro postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací (Úř. věst. L 76, s. 14; Zvl. vyd. 06/01 s. 315) — Minimální lhůta, kterou je třeba dodržet mezi doručením rozhodnutí o udělení zakázky zájemcům a uchazečům a podpisem smlouvy ohledně této zakázky

      Výrok

               1)

               Francouzská republika tím, že přijala a ponechala v platnosti čl. 1441 odst. 1 nového code de procédure civile (občanského soudního řádu), ve znění čl. 48 odst.1 dekretu č. 2005-1742 ze dne 30. prosince 2005 o zakázkách zadávaných zadavateli uvedenými v čl. 4 nařízení č. 2005-649 ze dne 6. června 2005 o zadávání zakázek určitými osobami veřejného nebo soukromého práva, které nepodléhají code des marchés publics (kodex veřejných zakázek), v rozsahu, v němž toto ustanovení stanoví desetidenní lhůtu pro odpověď veřejného zadavatele nebo zadavatele na předchozí oznámení, a vylučuje jakékoli předsmluvní jednání před zmíněnou odpovědí, aniž by tato lhůta stavěla běh lhůty mezi doručením rozhodnutí o zadání zakázky všem vyloučeným zájemcům a uchazečům a podpisem smlouvy, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, ve znění směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992, a směrnice Rady 92/13/EHS ze dne 25. února 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se uplatňování pravidel Společenství pro postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise Evropských společenství a Francouzská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 285, 8.11.2008.


title: Věc T-189/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 3. června 2009 — Frosch Touristik v. OHIM — DSR touristik (FLUGBÖRSE) ( Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství FLUGBÖRSE — Rozhodné datum pro průzkum důvodu absolutní neplatnosti — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 )

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/10

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 3. června 2009 — Frosch Touristik v. OHIM — DSR touristik (FLUGBÖRSE)
   (Věc T-189/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství FLUGBÖRSE - Rozhodné datum pro průzkum důvodu absolutní neplatnosti - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   2009/C 167/20
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Frosch Touristik GmbH (Mnichov, Německo) (zástupci: H. Lauf a T. Raab, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: B. Schmidt, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: DSR touristik GmbH (Karlsruhe, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 22. března 2007 (věc R 1084/2004-4), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi DSR touristik GmbH a Frosch Touristik GmbH.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 22. března 2007 (věc R 1084/2004-4) se zrušuje.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


title: Věc C-525/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van België (Belgie) dne 3. října 2013 — Vlaams Gewest v. Heidi Van Den Broeck

text:
               21.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 377/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van België (Belgie) dne 3. října 2013 — Vlaams Gewest v. Heidi Van Den Broeck
   (Věc C-525/13)
   2013/C 377/12
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van Cassatie van België

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel kasačního opravného prostředku: Vlaams Gewest

      Odpůrkyně v řízení o kasačním opravném prostředku: Heidi Van Den Broeck

      Předběžná otázka

   Má být čl. 33 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 2419/2001 (1) ze dne 11. prosince 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor Společenství zavedený nařízením Rady (EHS) č. 3508/92 vykládán v tom smyslu, že se rozhodnutí neposkytnout „podporu, na kterou by měl zemědělec nárok podle čl. 31 odst. 2, pro příslušný kalendářní rok v rámci daného režimu podpory“ vztahuje na podporu, která má být poskytnuta „v rámci daného režimu podpory“ ve smyslu čl. 1 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 3508/92 (2) ze dne 27. listopadu 1992 o zavedení integrovaného administrativního a kontrolního systému pro některé režimy podpor Společenství, že tedy musí být odepřena nejen podpora pro „dotyčnou skupinu plodin“, nýbrž celá podpora podle jednoho ze zde uvedených režimů podpory, pod který spadá dotyčná skupina plodin?

      (1)  Úř. věst. L 327,.s. 11.

      (2)  Úř. věst. L 355, s. 1.


title: Věc T-457/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. července 2014 – Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband v. Komise „Státní podpory — Restrukturalizace WestLB — Podpory určené k nápravě závažného narušení ekonomiky členského státu — Článek 87 odstavec 3 písm. b) ES — Rozhodnutí prohlašující podporu za slučitelnou se společným trhem za určitých podmínek — Žaloba na neplatnost — Osobní dotčení — Zájem na podání žaloby — Přípustnost — Kolegialita — Povinnost uvést odůvodnění — Pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích — Proporcionalita — Zásada zákazu diskriminace — Článek 295 ES — Článek 7 odstavec 4 nařízení (ES) č. 659/1999“

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. července 2014 – Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband v. Komise
   (Věc T-457/09) (1)

   („Státní podpory - Restrukturalizace WestLB - Podpory určené k nápravě závažného narušení ekonomiky členského státu - Článek 87 odstavec 3 písm. b) ES - Rozhodnutí prohlašující podporu za slučitelnou se společným trhem za určitých podmínek - Žaloba na neplatnost - Osobní dotčení - Zájem na podání žaloby - Přípustnost - Kolegialita - Povinnost uvést odůvodnění - Pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích - Proporcionalita - Zásada zákazu diskriminace - Článek 295 ES - Článek 7 odstavec 4 nařízení (ES) č. 659/1999“)
   2014/C 292/31
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (Münster, Německo) (zástupci: původně A. Rosenfeld a I. Liebach, poté A. Rosenfeld a O. Corzilius, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně L. Flynn, K. Gross a B. Martenczuk, poté L. Flynn, B. Martenczuk a T. Maxian Rusche zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2009/971/ES ze dne 12. května 2009 o státní podpoře C 43/08 (ex N 390/08), kterou Německo hodlá poskytnout na restrukturalizaci WestLB AG (Úř. věst. L 345, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1)

               Návrh Evropské komise na nevydání rozhodnutí ve věci samé se zamítá.

               2)

               Žaloba se zamítá.

               3)

               Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí včetně nákladů řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 11, 16.1.2010.


title: Věc C-196/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 13. dubna 2017 – Kathrin Meyer v. TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 13. dubna 2017 – Kathrin Meyer v. TUIfly GmbH
   (Věc C-196/17)
   (2017/C 231/10)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Hannover

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Kathrin Meyer

      Žalovaná: TUIfly GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

               3)

               V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?

               4)

               V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).


title: Věc C-240/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 16. května 2007 – Sony Music Entertainment (Germany) GmbH v. Falcon Neue Medien Vertrieb GmbH

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 16. května 2007 – Sony Music Entertainment (Germany) GmbH v. Falcon Neue Medien Vertrieb GmbH
   (Věc C-240/07)
   (2007/C 170/23)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesgerichtshof
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Sony Music Entertainment (Germany) GmbH

      Žalovaná: Falcon Neue Medien Vertrieb GmbH
   Předběžné otázky

               1)

               Vztahuje se doba ochrany stanovená ve směrnici o době ochrany za podmínek čl. 10 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/116/ES (1) ze dne 12. prosince 2006 o době ochrany autorského práva a určitých práv s ním souvisejících (směrnice o době ochrany) na dotčený předmět ochrany i tehdy, jestliže dotčený předmět nebyl v členském státě, v němž je ochrana nárokována, nikdy chráněn?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku:

                           a)

                           Jsou vnitrostátními předpisy ve smyslu čl. 10 odst. 2 směrnice o době ochrany také předpisy členských států o ochraně nositelů práv, kteří nejsou státními příslušníky členského státu Společenství?

                           b)

                           Vztahuje se doba ochrany stanovená ve směrnici o době ochrany na základě čl. 10 odst. 2 této směrnice také na předměty ochrany, které ke dni uvedenému v čl. [10] odst. 1 směrnice sice splňovaly podmínky ochrany směrnice Rady 92/100/EHS (2) ze dne 19. listopadu 1992 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem, ale jejich nositelé práv nebyly státními příslušníky členského státu Společenství?

      (1)  Úř. věst. L 372, s. 12.

      (2)  Úř. věst. L 346, s. 61; Zvl. vyd. 17/01, s. 120.


title: Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unieÚř. věstník C 201 ze dne 7.8.2004

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/46

         (2004/C 228/110)
   Poslední publikace Soudního dvora v
         Úředním věstníku Evropské unie

      Úř. věst. C 201, 7.8.2004

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 190, 24.7.2004

      Úř. věst. C 179, 10.7.2004

      Úř. věst. C 168, 26.6.2004

      Úř. věst. C 156, 12.6.2004

      Úř. věst. C 146, 29.5.2004

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Věc F-1/07 R: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. března 2007 – Chassagne v. Komise (Předběžné opatření — Návrh na odklad provádění — Naléhavost — Neexistence)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/57

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. března 2007 – Chassagne v. Komise
   (Věc F-1/07 R)
   (Předběžné opatření - Návrh na odklad provádění - Naléhavost - Neexistence)
   (2007/C 95/114)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Olivier Chassagne (Brusel, Belgie) (zástupce: Y. Minatchy, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a V. Joris, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad provádění rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 17. listopadu 2006, kterým se přijímá seznam úředníků povýšených za hodnotící období 2006 do platové třídy A*11, zveřejněné tentýž den ve Správních sděleních č. 55-2006
   Výrok usnesení

               1.

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2.

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-577/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeidshof te Antwerpen, sekce Hasselt (Belgie) dne 29. prosince 2008 – Rijksdienst voor Pensioenen v. E. Brouwer

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeidshof te Antwerpen, sekce Hasselt (Belgie) dne 29. prosince 2008 – Rijksdienst voor Pensioenen v. E. Brouwer
   (Věc C-577/08)
   (2009/C 55/25)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Arbeidshof te Antwerpen, sekce Hasselt
   Účastníci původního řízení

      Navrhovatel v odvolacím řízení: Rijksdienst voor Pensioenen

      Odpůrkyně v odvolacím řízení: E. Brouwer
   Předběžná otázka
   Jsou Královská nařízení vydávaná k provedení článku 25 Koninklijk besluit van 21 december 1967 tot vaststelling van het algemeen reglement betreffende het rust- en overlevingspensioen voor werknemers (Královského nařízení ze dne 21. prosince 1967 o obecné úpravě systému starobních a pozůstalostních důchodů pro zaměstnance) ze dne 1. prosince 1969, ze dne 18. června 1970, ze dne 8. června 1971, ze dne 14. září 1972, ze dne 31. července 1973, ze dne 12. července 1974, ze dne 13. února 1975, ze dne 28. listopadu 1975, ze dne 26. listopadu 1976, ze dne 26. září 1977, ze dne 31. července 1978, ze dne 31. srpna 1979, ze dne 2. prosince 1980, ze dne 13. ledna 1982, ze dne 14. března 1983, ze dne 11. ledna 1984, ze dne 30. listopadu 1984, ze dne 24. ledna 1986, ze dne 30. prosince 1986, ze dne 6. ledna 1988, ze dne 2. prosince 1988, ze dne 30. listopadu 1989, ze dne 10. prosince 1990, ze dne 1. června 1993, ze dne 8. prosince 1993, ze dne 19. prosince 1994 a ze dne 10. října 1995, jimiž byly pro účely výpočtu starobního důchodu pro příhraniční pracovnice stanoveny nižší fiktivní nebo paušální mzdy než pro příhraniční pracovníky mužského pohlaví, slučitelná s čl. 4 odst. 1 směrnice 79/7/EHS (1) o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení?

      (1)  Směrnice Rady ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 6, 10.1.1979, s. 24; Zvl. vyd. 05/01, s. 215).


title: Věc T-489/10: Žaloba podaná dne 8. října 2010 — Islamic Republic of Iran Shipping Lines a další v. Rada

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/40

         Žaloba podaná dne 8. října 2010 — Islamic Republic of Iran Shipping Lines a další v. Rada
   (Věc T-489/10)
   ()
   2011/C 30/73
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teherán, Írán), Bushehr Shipping Co. Ltd (Valetta, Malta), Cisco Shipping Company Limited (Soul, Jižní Korea), Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teherán, Írán), Irano Misr Shipping Co. (Teherán, Írán), Irinvestship Ltd (Londýn, Spojené království), IRISL (Malta) Ltd (Sliema, Malta), IRISL Club (Teherán, Írán), IRISL Europe GmbH (Hamburk) (Hamburk, Německo), IRISL Marine Services and Engineering Co. (Teherán, Írán), IRISL Multimodal Transport Company (Teherán, Írán), ISI Maritime Ltd (Malta) (Valletta, Malta), Khazer Shipping Lines (Bandar Anzali) (Gilan, Írán), Leadmarine (Singapur), Marble Shipping Ltd (Malta) (Sliema, Malta), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teherán, Írán), Shipping Computer Services Co. (SCSCOL) (Teherán, Írán), Soroush Saramin Asatir (SSA) (Teherán, Írán), South Way Shipping Agency Co. Ltd (Teherán, Írán), Valfajr 8th Shipping Line Co. (Teherán, Írán) (zástupci: F. Randolph, M. Lester, Barristers, a M. Taher, Solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhové žádání žalobců

               —

               zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 668/2010 ze dne 26. července 2010, kterým se provádí čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 423/2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu (1) a rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (2) v rozsahu, ve kterém se tato opatření týkají žalobců;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V tomto případě žalobkyně, námořní společnosti se sídlem v Iránu, Spojeném království, Maltě, Německu, Singapuru a Jižní Koreji žádají o částečné zrušení prováděcího nařízení Rady č. 668/2010 a rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP v rozsahu, v němž jsou zahrnuty na seznam fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, jejichž finanční prostředky a hospodářské zdroje jsou zmrazeny v souladu s tímto ustanovením.
   Žalobkyně se dovolávají čtyř žalobních důvodů na podporu svých tvrzení.
   Zaprvé žalobkyně tvrdí, že napadená opatření byla přijata při porušení práv žalobkyň na obhajobu a jejich práv na účinnou soudní ochranu, jelikož neobsahují žádný postup, kterým by sdělili žalobkyním důkazy, na nich bylo založeno rozhodnutí zmrazit jejich majetek, nebo který by jim umožnil se k těmto důkazům smysluplně vyjádřit. Dále žalobkyně tvrdí, že důvody obsažené v nařízení a v rozhodnutí obsahují obecná, nepodložená, vágní tvrzení o chování, které se týká jen dvou žalobkyň. Pokud jde o další žalobkyně, nejsou uvedeny žádné jiné důkazy nebo informace než to, že se dovolávají neupřesněného spojení s první žalobkyní. Podle názoru žalobkyň Rada neposkytla dostatečné informace, které by jim umožnily sdělit jejich názory, což neumožňuje Soudnímu dvoru posoudit, zda rozhodnutí Rady bylo odůvodněné a zakládalo se na přesvědčivých důkazech.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Rada neposkytla dostatečné důvody k tomu, aby je zahrnula do napadených opatření a porušila svou povinnost jasně formulovat skutečné a zvláštní důvody odůvodňující její rozhodnutí, včetně zvláštních individuálních důvodů, které ji vedly k tomu, že usoudila, že žalobkyně poskytovali podporu pro šíření jaderných zbraní a materiálu.
   Zatřetí žalobkyně tvrdí, že napadená opatření představují neoprávněné a nepřiměřené omezení vlastnického práva žalobkyň a jejich svobody podnikání. Opatření zmrazující majetek mají významný a dlouhodobý dopad na jejich základní práva. Žalobkyně tvrdí, že jejich zahrnutí není racionálně spojeno s cílem napadeného nařízení a rozhodnutí, jelikož tvrzení proti žalobkyním se netýkají šíření jaderných zbraní nebo materiálu. Každopádně Rada neprokázala, že celkové zmrazení majetku představuje co nejmenší zátěž k zajištění takového cíle, ani že je značné poškození žalobkyň oprávněné a přiměřené.
   Začtvrté žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že rozhodla, že stanovená kritéria v napadeném nařízení a napadeném rozhodnutí byla ve vztahu k žalobkyním splněna. Ani jedno z tvrzení proti žalobkyním týkající se kterékoliv ze žalobkyň se netýká šíření jaderných zbraní nebo materiálu. Pouhé tvrzení, že některé ze žalobkyň jsou vlastněny nebo kontrolovány první žalobkyní nebo jejími zástupci ke splnění kritérií nestačí. Podle názoru žalobkyň tedy Rada selhala při ohodnocení skutečné situace.

      (1)  Úř. věst. L 195, s. 25

      (2)  Úř. věst. L 195, s. 39; oprava v Úř. věst. L 265, 8.10.2010, s. 18


title: Věc C-257/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Regeringsrätten (Švédsko) dne 25. května 2010 — Försäkringskässan v. Elisabeth Bergström

text:
               17.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Regeringsrätten (Švédsko) dne 25. května 2010 — Försäkringskässan v. Elisabeth Bergström
   (Věc C-257/10)
   2010/C 195/22
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Regeringsrätten

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Försäkringskässan

      Žalovaná: Elisabeth Bergström

      Předběžné otázky

               1)

               Může být podle práva Unie, zejména Dohody o volném pohybu osob se Švýcarskem a článku 72 nařízení č. 1408/71, odpracovaná doba pro účely rodinné dávky ve formě dávky na péči o dítě závislé na příjmu dosažena zcela prostřednictvím zaměstnání a pojištění ve Švýcarsku?

               2)

               Je třeba podle práva Unie, zejména Dohody o volném pohybu osob se Švýcarskem a čl. 3 odst. 1 a článku 72 nařízení č. 1408/71, při stanovování nároku na rodinnou dávku ve formě dávky na péči o dítě závislé na příjmu považovat příjem získaný ve Švýcarsku za příjem získaný v tuzemsku?


title: Věc T-381/10: Usnesení Tribunálu ze dne 3. května 2012 — Consorzio del vino nobile di Montepulciano a další v. Komise

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/19

         Usnesení Tribunálu ze dne 3. května 2012 — Consorzio del vino nobile di Montepulciano a další v. Komise
   (Věc T-381/10) (1)

   2012/C 184/38
   Jednací jazyk: italština
   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 260, 25.9.2010.


title: Věc C-417/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 23. července 2013 — ÖBB Personenverkehr AG v. Gotthard Starjakob

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 23. července 2013 — ÖBB Personenverkehr AG v. Gotthard Starjakob
   (Věc C-417/13)
   2013/C 325/17
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalovaná a navrhovatelka v řízení o opravném prostředku „Revision“: ÖBB Personenverkehr AG

      Žalobce a odpůrce v řízení o opravném prostředku „Revision“: Gotthard Starjakob

      Předběžné otázky

               1)

               Má být článek 21 Listiny základních práv ve spojení s čl. 7 odst. 1 a články 16 a 17 směrnice 2000/78/ES (1) vykládán v tom smyslu, že

                           a)

                           zaměstnanec, pro kterého zaměstnavatel započtením předchozích období služby, které bylo upraveno v zákoně a představovalo diskriminaci na základě věku, nejprve stanovil nesprávné rozhodné datum pro povýšení, má v každém případě nárok na vyplacení rozdílu v platu při uplatnění nediskriminačního data rozhodného pro povýšení,

                           b)

                           anebo v tom smyslu, že členský stát má možnost odstranit diskriminaci na základě věku prostřednictvím nediskriminačního započtení předchozích období služby i bez finančního vyrovnání (novým stanovením rozhodného data pro povýšení při současném prodloužení období, které tomuto postupu předcházelo), zejména pokud se tímto platově neutrálním řešením zachová platební schopnost zaměstnavatele a předejde se příliš náročnému novému výpočtu?

               2)

               V případě, že bude na otázku uvedenou pod bodem 1 písm. b) odpovězeno kladně:
               Může zákonodárce takové nediskriminační započtení předchozích období služby

                           a)

                           zavést i zpětně (v daném případě vyhlášeným zákonem ze dne 27. prosince 2011, BGBl I 2011/129, se zpětnou účinností od 1. ledna 2004) nebo

                           b)

                           platí až od okamžiku přijetí, resp. vyhlášení nových právních předpisů upravujících započtení a povýšení v zaměstnání?

               3)

               V případě, že bude na otázku uvedenou pod bodem 1 písm. b) odpovězeno kladně:
               Má být článek 21 Listiny základních práv ve spojení s čl. 2 odst. 1 a odst. 2, jakož i s čl. 6 odst. 1 směrnice 2000/78/ES vykládán v tom smyslu, že

                           a)

                           zákonná úprava, která v případě období zaměstnání na začátku kariéry stanovuje delší období pro povýšení, a ztěžuje tudíž postup do vyššího platového stupně, představuje nepřímou diskriminaci na základě věku,

                           b)

                           a pokud ano, v tom smyslu, že taková úprava je vzhledem k malým odborným zkušenostem na začátku kariéry přiměřená a nezbytná?

               4)

               V případě, že bude na otázku uvedenou pod bodem 1 písm. b) odpovězeno kladně:
               Mají být čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 ve spojení s čl. 6 odst. 1 směrnice 2000/78/ES vykládány v tom smyslu, že pokračující účinnost staré právní úpravy diskriminující na základě věku je přípustná, resp. opodstatněná z důvodu ochrany majetku a legitimního očekávání již proto, aby byla zaměstnanci v jeho prospěch poskytnuta ochrana před platovým znevýhodněním vzniklým v důsledku nové nediskriminační právní úpravy (doložka o zajištění platu)?

               5)

               V případě, že bude na otázky uvedené pod bodem 1 písm. b) a pod bodem 3 písm. b) odpovězeno kladně:

                           a)

                           Může zákonodárce za účelem stanovení započitatelných předchozích období služby stanovit pro zaměstnance povinnost spolupráce (závazek spolupracovat) a pro přechod do nového systému započtení a povýšení stanovit podmínku splnění této povinnosti?

                           b)

                           Může se zaměstnanec, který při novém stanovení rozhodného data pro povýšení podle nového nediskriminačního systému započtení a povýšení nespolupracuje, ačkoli to od něj lze požadovat, a proto vědomě nevyužije nediskriminační právní úpravu a dobrovolně zůstane v režimu starého systému započtení a povýšení, který je diskriminační na základě věku, odvolávat na diskriminaci na základě věku podle starého systému, anebo představuje setrvání ve starém diskriminačním systému pouze z důvodu možnosti uplatnění peněžitých nároků zneužití práva?

               6)

               V případě, že bude na otázky uvedené pod bodem 1 písm. a) nebo pod bodem 1 písm. b) a pod bodem 2 písm. b) odpovězeno kladně:
               Ukládá zásada efektivity zakotvená v unijním právu v čl. 47 odst. 1 Listiny základních práv a čl. 19 odst. 1 SEU, aby promlčení nároků zakotvených v unijním právu nezačalo plynout dříve, než se vyhlášením relevantního rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie jednoznačně vysvětlí právní stav?

               7)

               V případě, že bude na otázky uvedené pod bodem 1 písm. a) nebo pod bodem 1 písm. b) a pod bodem 2 písm. b) odpovězeno kladně:
               Ukládá zásada rovnocennosti zakotvená v unijním právu, aby se zastavení běhu promlčecí lhůty, pokud jde o uplatnění nároků podle nového systému započtení a povýšení, které je upraveno ve vnitrostátním právu (§ 53a odst. 5 Bundesbahngesetz), rozšířilo na uplatnění rozdílů v platu, které vyplývají ze starého systému diskriminujícího na základě věku?

      (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79).


title: Věc C-513/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 13. listopadu 2012 — Aslihan Nazli Ayalti v. Spolková republika Německo

text:
               2.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 13. listopadu 2012 — Aslihan Nazli Ayalti v. Spolková republika Německo
   (Věc C-513/12)
   2013/C 63/10
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Aslihan Nazli Ayalti

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Předběžné otázky

               1)

               Brání čl. 41 odst. 1 dodatkového protokolu ze dne 23. listopadu 1970 k Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem ze dne 2. září 1963, který se týká přechodné etapy přidružení (DP), a/nebo článek 13 rozhodnutí Rady přidružení EHS Turecko č. 1/80 ze dne 19. září 1980 (rozhodnutí č. 1/80) vnitrostátní právní úpravě prvně zavedené po vstupu výše uvedených ustanovení v platnost, která první vstup rodinného příslušníka, který je tureckým státním příslušníkem a který požívá právního postavení podle článku 6 rozhodnutí č. 1/80, na území [Spolkové republiky Německo] podmiňuje tím, že rodinný příslušník před vstupem prokáže, že se v německém jazyce může základním způsobem dorozumět?

               2)

               V případě záporné odpovědi na otázku 1: Brání čl. 7 odst. 2 první pododstavec směrnice Rady 2003/86/ES ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny (1) vnitrostátní právní úpravě uvedené v otázce 1?

      (1)  Úř. věst. L 251, s. 12; Zvl. vyd. 19/06, s. 224.


title: Věc T-211/11: Usnesení Tribunálu ze dne 22. května 2012 — Timab Industries a CFPR v. Komise

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/20

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. května 2012 — Timab Industries a CFPR v. Komise
   (Věc T-211/11) (1)

   2012/C 200/42
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 179, 18.6.2011.


title: Věc T-426/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. října 2012 — Itálie v. Komise ( „EZOZF — Záruční sekce — EZZF — Výdaje vyloučené z financování — Ovoce a zelenina — Cukr — Zpracování citrusových plodů — Mléko — Zemědělské plodiny — Paušální finanční oprava — Přiměřenost — Povinnost odůvodnění — Neexistence nesprávného posouzení“ )

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. října 2012 — Itálie v. Komise
   (Věc T-426/08) (1)

   (EZOZF - Záruční sekce - EZZF - Výdaje vyloučené z financování - Ovoce a zelenina - Cukr - Zpracování citrusových plodů - Mléko - Zemědělské plodiny - Paušální finanční oprava - Přiměřenost - Povinnost odůvodnění - Neexistence nesprávného posouzení)
   2012/C 366/52
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Rossi a F. Jimeno Fernández, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2008/582/ES ze dne 8. července 2008, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) (Úř. věst. L 186, s. 39), v části, v níž vylučuje výdaje vynaložené Itálií ve výši 174 704 912,66 eur.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Italská republika ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 301, 22.11.2008.


title: Věc C-299/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem (Česká republika) dne 18. června 2012 — GREEN — SWAN PHARMACEUTICALS CR, a.s. v. Státní zemědělská a potravinářská inspekce

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem (Česká republika) dne 18. června 2012 — GREEN — SWAN PHARMACEUTICALS CR, a.s. v. Státní zemědělská a potravinářská inspekce
   (Věc C-299/12)
   2012/C 273/09
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: GREEN — SWAN PHARMACEUTICALS CR, a. s.

      Žalovaná: Státní zemědělská a potravinářská inspekce

      Předběžné otázky

               1)

               Je tvrzením o snížení rizika onemocnění ve smyslu čl. 2 odst. 2 bodu 6 nařízení č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (1), ve znění nařízení Komise (EU) č. 116/2010, ze dne 9. února 2010 (2), následující zdravotní tvrzení: „Přípravek obsahuje navíc vápník a vitamin D3, které napomáhají snižovat riziko vzniku osteoporózy a zlomenin“, přestože z něj výslovně nevyplývá, že by konzumace tohoto přípravku významně snižovala riziko vzniku uvedeného onemocnění?

               2)

               Zahrnuje pojem „ochranná známka nebo obchodní značka“ ve smyslu čl. 28 odst. 2 nařízení č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin, ve znění nařízení Komise (EU) č. 116/2010, ze dne 9. února 2010, i obchodní sdělení uvedené na obalu produktu?

               3)

               Lze přechodné opatření obsažené v čl. 28 odst. 2 nařízení č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin, ve znění nařízení Komise (EU) č. 116/2010, ze dne 9. února 2010, vykládat tak, že se vztahuje na (jakékoli) potraviny, které existovaly před 1. lednem 2005, nebo tak, že se vztahuje na potraviny, které byly opatřeny ochrannou známkou nebo obchodní značkou a jako takové existovaly již před tímto datem?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin; Úř. věst. L 404, s. 9.

      (2)  Nařízení Komise (EU) č. 116/2010 ze dne 9. února 2010, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006, pokud jde o seznam výživových tvrzení; Úř. věst. L 37, s. 16.


title: Věc T-472/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2016 – Lundbeck v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s léčivými přípravky pro léčbu depresí, které obsahují účinnou farmaceutickou látku citalopram — Pojem omezení hospodářské soutěže prostřednictvím účelu — Potenciální hospodářská soutěž — Generické léčivé přípravky — Překážky vstupu na trh vyplývající z existence patentů — Dohody uzavřené mezi majitelem patentů a podniky působícími v oblasti generických léčivých přípravků — Článek 101 odst. 1 a 3 SFEU — Nesprávné právní posouzení a nesprávné posouzení skutkového stavu — Povinnost uvést odůvodnění — Právo na obhajobu — Právní jistota — Pokuty“

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2016 – Lundbeck v. Komise
   (Věc T-472/13) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s léčivými přípravky pro léčbu depresí, které obsahují účinnou farmaceutickou látku citalopram - Pojem omezení hospodářské soutěže prostřednictvím účelu - Potenciální hospodářská soutěž - Generické léčivé přípravky - Překážky vstupu na trh vyplývající z existence patentů - Dohody uzavřené mezi majitelem patentů a podniky působícími v oblasti generických léčivých přípravků - Článek 101 odst. 1 a 3 SFEU - Nesprávné právní posouzení a nesprávné posouzení skutkového stavu - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Právní jistota - Pokuty“)
   (2016/C 402/27)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: H. Lundbeck A/S (Valby, Dánsko) a Lundbeck Ltd (Milton Keynes, Spojené království) (zástupci: R. Subiotto, QC, a T. Kuhn, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Bourke, F. Castilla Contreras, B. Mongin, T. Vecchi a C. Vollrath, poté F. Castilla Contreras, B. Mongin, T. Vecchi, C. Vollrath a T. Christoforou, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyně: Evropská federace farmaceutického průmyslu a asociací (EFPIA) (Ženeva, Švýcarsko) (zástupci: F. Carlin, barrister, a M. Healy, solicitor)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 3803 final ze dne 19. června 2013 v řízení podle článku 101 [SFEU] a článku 53 Dohody o EHP (věc AT/39226 – Lundbeck) a návrh na snížení výše pokuty uložené žalobkyním podle tohoto rozhodnutí.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti H. Lundbeck A/S a Lundbeck Ltd ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Evropská federace farmaceutického průmyslu a asociací (EFPIA) ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 325, 9.11.2013.


title: Věc F-34/15: Žaloba podaná dne 24. února 2015 – ZZ v. ESVČ

text:
               1.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/25

         Žaloba podaná dne 24. února 2015 – ZZ v. ESVČ
   (Věc F-34/15)
   (2015/C 178/26)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o zamítnutí stížnosti týkající se psychického obtěžování podané žalobcem proti vrchnímu řediteli Evropské služby pro vnější činnost.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Vysoké představitelky Evropské unie, místopředsedkyně Evropské komise, ze dne 14. dubna 2014 o zamítnutí stížnosti týkající se psychického obtěžování podané žalobcem proti vrchnímu řediteli Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ);

               —

               uložit ESVČ náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-172/13: Žaloba podaná dne 21. března 2013 — Novomatic v. OHIM — Simba Toys (AFRICAN SIMBA)

text:
               18.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/25

         Žaloba podaná dne 21. března 2013 — Novomatic v. OHIM — Simba Toys (AFRICAN SIMBA)
   (Věc T-172/13)
   2013/C 141/45
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Rakousko) (zástupce: W. Mosing, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth-Stadeln, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 15. ledna 2013 ve věci 157/2012-4 a námitku pro nedostatek podobnosti výrobků či označení v celém rozsahu zamítl a přihlášku ochranné známky Společenství AFRICAN SIMBA, přihláška ochranné známky Společenství č. 7534175, připustil v souladu s přihláškou k zápisu;

               —

               uložil OHIM a — v případě písemného vyjádření — další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení a náhradu nákladů, které žalobkyně vynaložila v řízení před OHIM a v tomto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „AFRICAN SIMBA“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 9, 28 a 41 — přihláška ochranné známky Společenství č. 7534175

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Simba Toys GmbH & Co. KG

      Namítaná ochranná známka nebo označení: národní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Simba“, jakož i mezinárodní zápis slovní ochranné známky „SIMBA“ pro výrobky zařazené do třídy 28

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 42 odst. 2 ve spojení s odst. 3 nařízení č. 207/2009 ve spojení s pravidlem 22 odst. 2 nařízení č. 2868/95 a čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009