title: Věc T-596/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. února 2017 – Batmore Capital. v. EUIPO – Univers Poche (POCKETBOOK) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Obrazová ochranná známka POCKETBOOK — Starší národní obrazové ochranné známky POCKET — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. února 2017 – Batmore Capital. v. EUIPO – Univers Poche (POCKETBOOK)
   (Věc T-596/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka POCKETBOOK - Starší národní obrazové ochranné známky POCKET - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 112/48)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Batmore Capital Ltd (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (zástpce: D. Masson, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Univers Poche (Paříž, Francie) (zástupce: F. Dumont, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. července 2015 (věc R 1952/2014-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Univers Poche a Batmore Capital.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Batmore Capital Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nutných nákladů vynaložených společností Univers Poche v řízení před odvolacím senátem Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (1)  Úř. věst. C 414, 14.12.2015.


title: Věc T-673/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2017 – Guardian Europe v. Evropská unie „Mimosmluvní odpovědnost — Zastoupení Unie — Promlčení — Zmaření právních účinků konečného rozhodnutí — Upřesnění žaloby — Přípustnost — Článek 47 Listiny základních práv — Přiměřená lhůta soudního rozhodování — Rovné zacházení — Majetková újma — Vzniklé ztráty — Ušlý zisk — Nemajetková újma — Příčinná souvislost“

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/44

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2017 – Guardian Europe v. Evropská unie
   (Věc T-673/15) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Zastoupení Unie - Promlčení - Zmaření právních účinků konečného rozhodnutí - Upřesnění žaloby - Přípustnost - Článek 47 Listiny základních práv - Přiměřená lhůta soudního rozhodování - Rovné zacházení - Majetková újma - Vzniklé ztráty - Ušlý zisk - Nemajetková újma - Příčinná souvislost“)
   (2017/C 239/55)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Guardian Europe Sàrl (Bertrange, Lucembursko) (zástupci: F. Louis, avocat, a C. O’Daly, solicitor)

      Žalovaná: Evropská unie, zastoupená Evropskou komisí (zástupci: N. Khan, A. Dawes a P. Van Nuffel, zmocněnci), a Soudním dvorem Evropské unie (zástupci: J. Inghelram a K. Sawyer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 268 SFEU směřující k získání náhrady škody, která žalobkyni údajně vznikla v důsledku délky řízení ve věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 27. září 2012, Guardian Industries a Guardian Europe v. Komise (T-82/08, EU:T:2012:494), a v důsledku porušení zásady rovného zacházení v rozhodnutí Komise C(2007) 5791 final ze dne 28. listopadu 2007 v řízení podle článku [101 SFEU] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/39165 – Ploché sklo) a v rozsudku ze dne 27. září 2012, Guardian Industries a Guardian Europe v. Komise (T-82/08, EU:T:2012:494).

      Výrok rozsudku

               1)

               Evropské unii zastoupené Soudním dvorem Evropské unie se ukládá, aby společnosti Guardian Europe Sàrl zaplatila náhradu ve výši 654 523,43 eura z titulu majetkové újmy, která této společnosti vznikla z důvodu nedodržení přiměřené lhůty soudního rozhodování ve věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 27. září 2012, Guardian Industries a Guardian Europe v. Komise (T 82/08, EU:T:2012:494). Tato náhrada škody bude za dobu od 27. července 2010 do vyhlášení tohoto rozsudku navýšena o kompenzační úroky ve výši roční míry inflace zjištěné pro rozhodnou dobu Eurostatem (statistický úřad Evropské unie) v členském státě, ve kterém je tato společnost usazena.

               2)

               Náhrada škody uvedená v bodě 1) bude ode dne vyhlášení tohoto rozsudku do úplného splacení navýšena o úroky z prodlení v sazbě stanovené Evropskou centrální bankou (ECB) pro její hlavní refinanční operace navýšené o dva procentní body.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Společnost Guardian Europe ponese náklady řízení vynaložené Unií zastoupenou Evropskou komisí.

               5)

               Společnost Guardian Europe na straně jedné a Unie zastoupená Soudním dvorem Evropské unie na straně druhé ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 59, 15.2.2016.


title: Věc C-362/10: Žaloba podaná dne 20. července 2010 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/4

         Žaloba podaná dne 20. července 2010 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-362/10)
   ()
   2010/C 301/06
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: S. La Pergola a K. Herrmann)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               konstatovat, že Polská republika tím, že nepřijala veškeré právní a správní předpisy nezbytné k provedení článků 2, 3, 4, 6, 7, 8, 10 a 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru (1), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle žalobkyně Polská republika dosud nepřijala vnitrostátní opatření nezbytná k řádnému provedení směrnice 2003/98 do vnitrostátního právního řádu. Zákon ze dne 6. září 2001 o přístupu k veřejným informacím (ustawa o dostępie do informacji publicznej) oznámený Komisi se netýká opakovaného použití informací veřejného sektoru, neboť nedefinuje ani samotný pojem „opakované použití“. Práva a povinnosti vyplývající z tohoto zákona nemohou tudíž, byť jen z tohoto důvodu, správně provést směrnici 2003/98.

      (1)  Úř. věst. L 345, s. 90; Zvl. vyd. 13/32, s. 701


title: Věc T-385/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. června 2016 – Loops v. EUIPO (Tvar zubního kartáčku) „Ochranná známka Evropské unie — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Trojrozměrná ochranná známka — Tvar zubního kartáčku — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/41

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. června 2016 – Loops v. EUIPO (Tvar zubního kartáčku)
   (Věc T-385/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Trojrozměrná ochranná známka - Tvar zubního kartáčku - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 270/46)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Loops, LLC (Dover, Delaware, Spojené státy) (zástupce: T. Schmidpeter, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: W. Schramek a A. Schifko, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. dubna 2015 (věc R 1917/2014-2) týkajícímu se přihlášky trojrozměrného označení znázorňujícího tvar zubního kartáčku jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Loops, LLC, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 302, 14.9.2015.


title: Věc C-53/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. února 2015 společností Moreda-Riviere Trefilerías, S.A., proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 25. listopadu 2014 ve spojených věcech T-426/10 a T-575/10 a ve věci T-440/12, Moreda-Riviere Trefilerías v. Komise

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. února 2015 společností Moreda-Riviere Trefilerías, S.A., proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 25. listopadu 2014 ve spojených věcech T-426/10 a T-575/10 a ve věci T-440/12, Moreda-Riviere Trefilerías v. Komise
   (Věc C-53/15 P)
   (2015/C 118/25)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. (zástupci: F. González Díaz a A. Tresandi Blanco, abogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil na základě článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie usnesení Tribunálu ze dne 25. listopadu 2014 ve spojených věcech T-426/10 a T-575/10 a ve věci T-440/12, Moreda-Riviere Trefilerías v. Komise, a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů tohoto řízení i řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka jediný důvod kasačního opravného prostředku.
   Navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení při posuzování právního zájmu společnosti Moreda-Riviere Trefilerías, S.A., na podání žaloby, a to jak v řízení o žalobě na neplatnost ve věci T-575/10, podané proti rozhodnutí Komise ze dne 30. září 2010, kterým se mění rozhodnutí C(2010) 4387 (final) v řízení podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP (věc COMP/38.344 – Předepjatá ocel), tak při úpravě žalobních důvodů a návrhových žádání předložených ve věci T-426/10 ve vztahu k rozhodnutí Komise ze dne 30. září 2010, kterým se mění rozhodnutí C(2010) 4387 (final) v řízení podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP (věc COMP/38.344) – Předepjatá ocel).


title: Věc T-548/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2015 – Deutsche Rockwool Mineralwoll v. OHIM – Redrock Construction (REDROCK) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Společenství REDROCK — Starší národní slovní ochranné známky ROCK, KEPROCK, FLEXIROCK, FORMROCK, FLOOR-ROCK, TERMAROCK, KLIMAROCK, SPEEDROCK, DUROCK, SPLITROCK, PLANAROCK, TOPROCK, KLEMMROCK, FIXROCK, SONOROCK PLUS, VARIROCK, SONOROCK a MASTERROCK — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2015 – Deutsche Rockwool Mineralwoll v. OHIM – Redrock Construction (REDROCK)
   (Věc T-548/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Společenství REDROCK - Starší národní slovní ochranné známky ROCK, KEPROCK, FLEXIROCK, FORMROCK, FLOOR-ROCK, TERMAROCK, KLIMAROCK, SPEEDROCK, DUROCK, SPLITROCK, PLANAROCK, TOPROCK, KLEMMROCK, FIXROCK, SONOROCK PLUS, VARIROCK, SONOROCK a MASTERROCK - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 279/38)
   Jednací jazyk: čeština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Gladbeck, Německo) (zástupce: J. Krenzel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: V. Mahelka, P. Geroulakos a M. Rajh, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Redrock Construction s.r.o. (Praha, Česká republika) (zástupce: D. Krofta, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. října 2012 (věc R 1596/2011-4), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG a Redrock Construction s.r.o.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 63, 2.3.2013.


title: Věc C-460/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. srpna 2013 Italskou republikou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 30. května 2013 ve věci T-454/10, Italská republika v. Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav)

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 8. srpna 2013 Italskou republikou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 30. května 2013 ve věci T-454/10, Italská republika v. Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav)
   (Věc C-460/13 P)
   2013/C 352/02
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, S. Varone, Avvocato dello Stato)

      Další účastníci řízení: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav),
   Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon),
   Evropská komise,
   Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA),
   Confederazione Cooperative Italiane

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadený rozsudek;

               —

               uložit odpůrcům náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Předmětem sporu je napadení rozsudku vydaného ve věci T-454/10, který zrušil:

               a)

               článek 52 odst. 2a druhý pododstavec nařízení Komise (ES) č. 1580/2007 (1), čl. 50 odst. 3 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 543/2011 (2)„v rozsahu, v němž stanoví, že hodnota ‚nikoli skutečných zpracovatelských činností‛ je zahrnuta do hodnoty produkce uvedené na trh u ovoce a zeleniny určených pro zpracování“;

               b)

               článek 60 odst. 7 prováděcího nařízení č. 543/2011, který stanoví financování investic a činností spojených se zpracováním produktů, v plném rozsahu.

         Podle názoru Italské republiky nejsou ustanovení zmíněná v písm. a) v rozporu s nařízením (ES) č. 1234/2007, když zavádějí podporu pro činnosti, které nejsou nařízením upraveny, avšak se i pro účely většího zjednodušení omezují na stanovení způsobů výpočtu hodnoty parametru podpory Společenství.
   Výklad Tribunálu vede k neodůvodněnému nerovnému zacházení v rámci organizací producentů ovoce a zeleniny, v nichž činnost uvádění na trh téhož produktu bude různě dotována podle toho, zda organizace producentů provádí skutečnou fázi zpracování, či nikoli.
   Pokud jde o písm. b) — zrušení čl. 60 odst. 7 prováděcího nařízení č. 543/2011 — uvádí se nesprávnost rozsudku Tribunálu v tom, že konstatuje existenci diskriminace vůči soukromým zpracovatelům vzhledem ke zpracovatelům, kteří většinou zakládají družstva a jsou členy organizací producentů.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 1580/2007 ze dne 21. prosince 2007, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v odvětví ovoce a zeleniny (Úř. věst. L 350, s. 1).

      (2)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny (Úř. věst. L 157, s. 1).


20150731050616812015/C 270/192392015CJC27020150817CS01CSINFO_JUDICIAL20150522151622Věc C-239/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. května 2015 společností RFA International, LP proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 17. března 2015 ve věci T-466/12: RFA International, LP v. Evropská komise
 ---documentbreak--- C2702015CS1520120150522CS0019152162Kasační opravný prostředek podaný dne 22. května 2015 společností RFA International, LP proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 17. března 2015 ve věci T-466/12: RFA International, LP v. Evropská komise
   (Věc C-239/15 P)2015/C 270/19Jednací jazyk: angličtina
      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: RFA International, LP (zástupci: B. Evtimov, advokát, Prof. D. O'Keeffe, Solicitor, E. Borovikov, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

            —

            zrušil rozsudek Tribunálu;

            —

            rozhodl o žalobních důvodech uplatněných v žalobě na neplatnost, je-li to v daném stadiu řízení možné, a částečně zrušil rozhodnutí napadená v řízení v prvním stupni;

            —

            podpůrně vrátil věc k rozhodnutí Tribunálu;

            —

            uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že Tribunál při zkoumání žalobních důvodů porušil unijní právo v následujících ohledech:

            —

            Tribunál se dopustil pochybení při právním posuzování názoru Komise na to, zda je pro účely použití čl. 2 odst. 9 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (
                  1
               ) (dále jen „základní antidumpingové nařízení“) relevantní jediná hospodářská jednotka (vnitřní prodejní oddělení vyvážejícího výrobce umístěné mimo stát vývozu), a dopustil se nesprávného právního posouzení, když nerozhodl o argumentech navrhovatelky zakládajících se na judikatuře Interpipe a Nikopolsky, čímž měl zasáhnout do jejího práva na soudní přezkum,

            —

            Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, a to i v rámci posuzování zkoumané judikatury, když důkazní břemeno v otázce výše úpravy podle čl. 2 odst. 9 základního antidumpingového nařízení uložil tomu účastníkovi řízení, který tvrdí, že úprava je na základě prokázání existence jediné hospodářské jednotky nepřiměřená;

            —

            Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že v napadených rozhodnutích a před Tribunálem nešlo o existenci jediné hospodářské jednotky, a když své rozhodnutí založil na předpokladu, že odmítnutí existence jediné hospodářské jednotky, k němuž došla Komise, nebylo ve znění napadených rozhodnutí obsaženo; Tribunál opomněl posoudit, že takové odmítnutí ze strany Komise bylo učiněno v souběžném předběžném přezkumném šetření podle čl. 11 odst. 3 základního antidumpingového nařízení ve vztahu k témuž dovozu a za stejné období šetření.

      (
         1
      ) – Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (kodifikované znění) (Úř. věst. L 343, s. 51; oprava v Úř. věst. 2010, L 7, s. 22).


title: Věc T-176/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2008 – Sviluppo Italia Basilicata v. Komise ( Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) — Snížení finanční podpory — Žaloba na neplatnost — Rizikové kapitálové fondy — Lhůta pro uskutečnění investice — Řízení — Zásada ochrany legitimního očekávání a právní jistoty — Zásada proporcionality — Odůvodnění — Žaloba na náhradu škody )

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/47

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2008 – Sviluppo Italia Basilicata v. Komise
   (Věc T-176/06) (1)

   („Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) - Snížení finanční podpory - Žaloba na neplatnost - Rizikové kapitálové fondy - Lhůta pro uskutečnění investice - Řízení - Zásada ochrany legitimního očekávání a právní jistoty - Zásada proporcionality - Odůvodnění - Žaloba na náhradu škody“)
   (2008/C 209/81)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sviluppo Italia Basilicata SpA (Potenza, Itálie) (zástupci: F. Sciaudone, D. Fioretti, S. Frazzani a R. Sciaudone, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Flynn a M. Velardo, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dalem Ferrem, advokát)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise C (2006) 1706 ze dne 20. dubna 2006, kterým byla snížena podpora Evropského fondu pro regionální rozvoj poskytnutá ve prospěch globální dotace BIC Basilicata za účelem uskutečnění opatření na podporu oživení zisků malých a středních podniků v regionu Basilicate v Itálii, v kontextu rámce strukturálních podpor Společenství regionů „Cíl 1“ v Itálii, a žaloba na náhradu škody způsobené tímto rozhodnutím.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Sviluppo Italia Basilicata SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006.


title: Věc T-143/05: Žaloba podaná dne 11. dubna 2005 Spojeným královstvím proti Komisi Evropských společenství

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/39

         Žaloba podaná dne 11. dubna 2005 Spojeným královstvím proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-143/05)
   (2005/C 115/69)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 11. dubna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Spojeným královstvím, zastoupeným C. Jacksonem, zmocněncem, ve spolupráci s M. Hoskinsem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil zamítavé rozhodnutí Komise obsažené v dopise ze dne 1. února 2005 týkající se národního alokačního plánu předloženého Spojeným královstvím dne 10. listopadu 2004; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených Spojeným královstvím v tomto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Dne 30. dubna 2004 Spojené království oznámilo Komisi prozatímní alokační plán podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1). V plánu bylo stanoveno několik probíhajících činností, které byly podle Spojeného království prozatímní povahy.
   Dne 7. července 2004 Komise přijala rozhodnutí K(2004)2515/4 konečné, které se týkalo předloženého plánu a byl v něm zjištěn určitý nesoulad s přílohou III uvedené směrnice.
   Po ukončení činností stanovených v prozatímním národním alokačním plánu sdělilo Spojené království Komisi dne 10. listopadu 2004, že si přeje pozměnit prozatímní národní alokační plán za účelem zohlednění výsledků uvedené práce.
   Dopisem ze dne 1. února 2005 Komise informovala Spojené království, že její žádost o změnu prozatímního národního alokačního plánu byla nepřijatelná, neboť zvýšení celkového množství povolenek o 19,8 milionů tun nemělo za cíl řešit nesoulad zjištěný v rozhodnutí Komise.
   Spojené království napadá toto zamítnutí a tvrdí, že dopis Komise ze dne 1. února 2005 je přezkoumatelným aktem podle článku 230 ES, neboť má mít právní účinky, protože Komise zaujala konečný postoj vůči oprávnění Spojeného království změnit prozatímní alokační plán.
   Spojené království dále tvrdí, že dopis Komise ze dne 1. února je právně nesprávný, neboť:

               —

               článek 9 odst. 1, čl. 9 odst. 3 a čl. 11 odst. 1 uvedené směrnice umožňují provést změny celkového množství povolenek, které členský stát přidělí po přijetí rozhodnutí Komise podle čl. 9 odst. 3 uvedené směrnice,

               —

               článek 3 odst. 3 rozhodnutí Komise K(2004)2515/4 konečné, stanoví, že lze provést změny za účelem řešení jiných otázek než nesouladu zjištěného v rozhodnutí, a

               —

               Spojené království nemůže splnit úplně svoje povinnosti podle čl. 11 odst. 1 uvedené směrnice, dokud Komise nezohlední pozměněný národní alokační plán v souladu s čl. 9 odst. 3 uvedené směrnice.

      (1)  Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32


title: Věc T-6/07: Žaloba podaná dne 2. ledna 2007 – Galderma v. OHIM – Lelas (Nanolat)

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/34

         Žaloba podaná dne 2. ledna 2007 – Galderma v. OHIM – Lelas (Nanolat)
   (Věc T-6/07)
   (2007/C 56/64)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Galderma SA (Cham, Švýcarsko) (zástupce: N. Hebeis, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Tihomir Lelas
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 25. října 2006 ve věci R 0146/2006-04 v rozsahu, v němž zamítlo námitku proti výrobkům „léky; farmaceutické, zvěrolékařské a hygienické přípravky; mýdla; kosmetické přípravky, vlasové vody“;

               —

               zamítnout přihlášku ochranné známky Společenství 003088986 „NANOLAT“ pro výše uvedené výrobky;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Tihomir Lelas

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Nanolat“ pro výrobky zařazené do tříd 1, 3 a 5 (přihláška č. 3 088 986).

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Německá slovní ochranná známka „TANNOLACT“ pro výrobky zařazené do třídy 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), jelikož existuje nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993, o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-476/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. listopadu 2008 Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) vydanému dne 10. září 2008 ve věci T-59/05, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Komise Evropských společenství

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. listopadu 2008 Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) vydanému dne 10. září 2008 ve věci T-59/05, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-476/08 P)
   (2009/C 19/23)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropaïki Dynamiki– Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zástupci: N. Korogiannakis, P. Katsimani, Δικηγόροι)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozhodnutí Soudu prvního stupně;

               —

               zrušit rozhodnutí Komise (GŘ pro zemědělství), kterým byla nabídka žalobkyně ohodnocena jako neúspěšná a veřejná zakázka byla zadána úspěšnému uchazeči;

               —

               uložit Komisi náhradu soudních a jiných nákladů vynaložených žalobkyní v souvislosti s původním řízením, a to i v případě, že bude tento kasační opravný prostředek zamítnout, jakož i nákladů spojených s tímto kasačním opravným prostředkem pro případ, že mu bude vyhověno

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatelka uplatňuje na podporu svého kasačního opravného prostředku proti rozsudku T-59/05 Soudu prvního stupně tyto důvody:
   Je tvrzeno, že se Soud prvního stupně dopustil procesní vady odmítnutím uznat zjevný rozpor mezi kritérii zadání stanovenými v odstavci 5.2 zprávy EvCo a kritérii zmíněnými v odstavci 5.4 téže zprávy, jakož i chybným výkladem procesních pravidel ohledně důkazního břemene. Konkrétněji Soud prvního stupně neodkazuje na žádné důkazy na podporu jeho kvalifikace zjevného rozporu jakožto „chyby v psaní“, přičemž takovouto kvalifikaci nelze z obsahu samotné hodnotící zprávy vyvodit.
   V rozsudku dále nejsou zohledněny důsledky porušení povinnosti řádné péče a zásady dobré správy Komisí. Soud prvního stupně tím, že navzdory svému konstatování, že Komise porušila zásady právního státu, nezrušil z uvedeného důvodu její rozhodnutí, bezpochyby opomenul uplatnit relevantní ustanovení.
   Je tvrzeno, že Soud prvního stupně neuplatnil ani relevantní ustanovení ohledně povinnosti veřejného zadavatele uvést důvody vedoucí ke zrušení rozhodnutí o zadání zakázky; navrhovatelce byly dopisem ze dne 10. prosince 2004 poskytnuty pouze informace ohledně počtu dosažených bodů a několik obecných poznámek. V tomto smyslu Soud prvního stupně zkreslil důkazy, jež mu byly předloženy a z tohoto důvodu musí být jeho rozsudek zrušen.


title: Věc F-33/08: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 21. října 2009 — V v. Komise ( Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci — Přijímání — Odmítnutí přijetí pro tělesnou nezpůsobilost k výkonu práce — Regulérnost postupu — Regulérnost vstupní lékařské prohlídky — Přípravné akty )

text:
               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/35

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 21. října 2009 — V v. Komise
   (Věc F-33/08) (1)

   („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Přijímání - Odmítnutí přijetí pro tělesnou nezpůsobilost k výkonu práce - Regulérnost postupu - Regulérnost vstupní lékařské prohlídky - Přípravné akty“)
   2009/C 297/54
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: V (Brusel, Belgie) (zástupci: C. Ronzi, A. Grauling a É. Boigelot, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Lozano Palacios a D. Martin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Zrušení rozhodnutí Komise ze dne 15. května 2007, kterým bylo žalobkyni oznámeno, že nesplňuje požadavky na tělesnou způsobilost stanovené pro výkon práce, a návrh na náhradu za nemajetkovou a majetkovou újmu.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení a polovinu nákladů řízení vynaložených V.

               3)

               V ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 158, 21.6.2008, s. 26.


title: Věc T-27/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. února 2014 — AC-Treuhand v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trhy s cínovými tepelnými stabilizátory a tepelnými stabilizátory ESBO/estery — Rozhodnutí konstatující dva případy porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Poradenský podnik nepůsobící na dotčených trzích — Pokuty — Návrh na zrušení — Pojem „podnik“ — Zásada legality trestných činů a trestů — Doba trvání protiprávního jednání — Promlčení — Délka správního řízení — Přiměřená lhůta — Právo na obhajobu — Opožděná informace o vyšetřování — Strop ve výši 10 % obratu — Sankce uložená za dvě protiprávní jednání v jediném rozhodnutí — Pojem „jediné protiprávní jednání“ — Návrh na změnu — Částka pokut — Délka protiprávního jednání — Délka správního řízení — Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 — Hodnota tržeb — Symbolická pokuta — Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“ )

text:
               15.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/6

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. února 2014 — AC-Treuhand v. Komise
   (Věc T-27/10) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trhy s cínovými tepelnými stabilizátory a tepelnými stabilizátory ESBO/estery - Rozhodnutí konstatující dva případy porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Poradenský podnik nepůsobící na dotčených trzích - Pokuty - Návrh na zrušení - Pojem „podnik“ - Zásada legality trestných činů a trestů - Doba trvání protiprávního jednání - Promlčení - Délka správního řízení - Přiměřená lhůta - Právo na obhajobu - Opožděná informace o vyšetřování - Strop ve výši 10 % obratu - Sankce uložená za dvě protiprávní jednání v jediném rozhodnutí - Pojem „jediné protiprávní jednání“ - Návrh na změnu - Částka pokut - Délka protiprávního jednání - Délka správního řízení - Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 - Hodnota tržeb - Symbolická pokuta - Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci)
   2014/C 78/12
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: AC-Treuhand AG (Curych, Švýcarsko) (zástupci: C. Steinle a I. Bodenstein, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Ronkes Agerbeek a R. Sauer, zmocněnci, ve vspolupráci s A. Böhlke, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 8682 final ze dne 11. listopadu 2009 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory) nebo, podpůrně, návrh na snížení částky uložených pokut.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti AC-Treuhand AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17. 4. 2010.


title: Věc C-351/07: Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 1. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Itálie) – CEPAV DUE – Consorzio ENI per l'Alta Velocità, Consorzio COCIV, Consorzio IRICAV DUE v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dei Trasporti e della Navigazione

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/30

         Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 1. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Itálie) – CEPAV DUE – Consorzio ENI per l'Alta Velocità, Consorzio COCIV, Consorzio IRICAV DUE v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dei Trasporti e della Navigazione
   (Věc C-351/07) (1)

   (2009/C 69/57)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 247, 20.10.2007.


title: Věc C-292/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. února 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Efeteio Patron) – E. Lechouritou, V. Karkoulias, G. Pavlopoulos, P. Brátsikas, D. Sotiropoulos, G. Dimopoulos v. Dimosio tis Omospondiakis Dimokratias tis Germanias (Bruselská úmluva — Článek 1 první pododstavec první věta — Rozsah působnosti — Občanské a obchodní věci — Pojem — Žaloba na náhradu škody podaná ve smluvnímu státě právními nástupci obětí válečných masakrů proti jinému smluvnímu státu z důvodu jednání jeho ozbrojených sil)

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. února 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Efeteio Patron) – E. Lechouritou, V. Karkoulias, G. Pavlopoulos, P. Brátsikas, D. Sotiropoulos, G. Dimopoulos v. Dimosio tis Omospondiakis Dimokratias tis Germanias
   (Věc C-292/05) (1)

   (Bruselská úmluva - Článek 1 první pododstavec první věta - Rozsah působnosti - Občanské a obchodní věci - Pojem - Žaloba na náhradu škody podaná ve smluvnímu státě právními nástupci obětí válečných masakrů proti jinému smluvnímu státu z důvodu jednání jeho ozbrojených sil)
   (2007/C 82/09)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Efeteio Patron
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: E. Lechouritou, V. Karkoulias, G. Pavlopoulos, P. Brátsikas, D. Sotiropoulos, G. Dimopoulos

      Žalovaná: Dimosio tis Omospondiakis Dimokratias tis Germanias
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Efeteio Patron – Výklad článku 1 Bruselské úmluvy – Rozsah působnosti úmluvy – Žaloba podaná oběťmi válečného masakru proti smluvnímu státu odpovědnému za jednání uskutečněné jeho ozbrojenými silami v době války
   Výrok
   Článek 1 první pododstavec první věta Úmluvy ze dne 27. září 1968 o soudní příslušnosti a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ve znění Úmluvy ze dne 9. října 1978 o přistoupení Dánského království, Irska a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, Úmluvy ze dne 25. října 1982 o přistoupení Řecké republiky a Úmluvy ze dne 26. května 1989 o přistoupení Španělského království a Portugalské republiky musí být vykládán v tom smyslu, že soudní žaloba podaná fyzickými osobami ve smluvním státě proti jinému smluvnímu státu a směřující k získání náhrady škody utrpěné právními nástupci obětí jednání ozbrojených sil v rámci válečných operací na území prvního státu nespadá pod „občanské věci “ve smyslu uvedeného ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 243, 1.10.2005.


title: Věc T-160/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2011 — Winzer Pharma v. OHIM — Alcon (OFTAL CUSI) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství OFTAL CUSI — Starší slovní ochranná známka Společenství Ophtal — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/47

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2011 — Winzer Pharma v. OHIM — Alcon (OFTAL CUSI)
   (Věc T-160/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství OFTAL CUSI - Starší slovní ochranná známka Společenství Ophtal - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 269/102
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Berlín, Německo) (zástupce: S. Schneller, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Alcon Inc. (Hünenberg, Švýcarsko) (zástupce: M. Vidal-Quadras Trias de Bes, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 4. února 2009 (věc R 1471/2007-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Dr. Robert Winzer Pharma GmbH a Alcon Inc.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Dr. Robert Winzer Pharma GmbH ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a společnosti Alcon Inc.

      (1)  Úř. věst. C 167, 18.7.2009.


title: Věc C-462/12: Žaloba podaná dne 12. října 2012 — Evropská komise v. Maďarsko

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/18

         Žaloba podaná dne 12. října 2012 — Evropská komise v. Maďarsko
   (Věc C-462/12)
   2012/C 379/30
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Braun a K. Talabér-Ritz, zmocněnci)

      Žalovaný: Maďarsko

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně požaduje, aby Soudní dvůr

               1)

               určil, že Maďarsko porušilo své povinnosti plynoucí z článků 12 a 14 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) tím, že

                           —

                           uložilo podnikům, které poskytují služby komunikací, vydáním zákona č. XCIV z roku 2010 o zvláštní dani pro určitá hospodářská odvětví (az egyes ágazatokat terhelő különadóról szóló 2010. évi XCIV. törvény) na základě obecného oprávnění zvláštní daň.

                           —

                           dotčeným subjektům řádně neoznámilo svůj úmysl změnit obecné oprávnění, práva na užívání a na instalování zřizování a podmínky užívání a instalování, a nestanovilo jim dostatečnou lhůtu, aby mohly předložit své stanovisko k plánovaným změnám.

               2)

               uložil Maďarsku náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Zákon č. XCIV z roku 2010 o zvláštní dani pro určitá hospodářská odvětví (az egyes ágazatokat terhelő különadóról szóló 2010. évi XCIV. törvény) zavedl k tíži tří hlavních odvětví maďarského hospodářství — maloobchodní odvětví, odvětví telekomunikací a všechny podniky zajišťující zásobování energií — nový poplatek označený jako zvláštní daň, který dotčené podniky musí zaplatit po tři po sobě následující roky na základě svého obchodního obratu před odvedením daní.
   Na podporu svého návrhu na určení porušení povinnosti uplatňuje Komise následující žalobní důvody a argumenty:

               Podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES je jejím cílem prostřednictvím harmonizace a zjednodušení pravidel a podmínek pro udělování oprávnění zavést vnitřní trh v oblasti sítí a služeb elektronických komunikací. Za tímto účelem je ve směrnici zdůrazněna vůle zákonodárce, aby úprava obecných oprávnění nenarušovala hospodářskou soutěž a neomezovala přístup na trh.

               Směrnice obsahuje předpisy o řízení pro udělování oprávnění s obsah oprávnění, jakož i druh a rozsah finanční zátěže, kterou je možno uložit. Podle článku 12 mohou správní poplatky, které jsou požadovány od elektronických komunikačních služeb, sloužit pouze k pokrytí správních nákladů, které vzniknou při řízení, kontrole a prosazování systému obecného oprávnění, práv na užívání a určitých zvláštních povinností, jakož i na regulační činnost zahrnující přípravu a prosazování sekundárního práva a správních rozhodnutí.

               Co se týče zvláštní daně, nesou elektronické komunikační služby vedle správních a kontrolních poplatků další finanční zátěž, která však v rozporu s článkem 12 směrnice má sloužit nikoliv k financování správních nákladů v souvislosti s obecným oprávněním, nýbrž k pokrytí rozpočtových výdajů maďarského státu.

               Takto vybíraná zvláštní daň má povahu zátěže pro elektronické komunikační služby v rámci obecného oprávnění, která značně zvyšuje finanční zátěž, kterou poskytovatelé této služby nesou, brání volnému pohybu služeb komunikací, a jejímž účelem je financování nákladů, které směrnice nepřipouští, které je jako takové neslučitelné s článkem 12 směrnice.

               Maďarsko neoznámilo dotčeným podnikům vhodným způsobem svůj úmysl změnit obecné oprávnění, práva na užívání a instalování a podmínky užívání a instalování, ani jim nestanovilo dostatečnou lhůtu, aby mohly k plánovaným změnám předložit své stanovisko. Tím Maďarsko porušilo své povinnosti vyplývající z článku 14 směrnice.


title: Věc C-182/13: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. května 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Industrial Tribunals, (Northern Ireland) – Spojené království) – Valerie Lyttle a další v. Bluebird UK Bidco 2 Limited „Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Hromadné propouštění — Směrnice 98/59/ES — Článek 1 odst. 1 první pododstavec písm. a) — Pojem ‚závod‘ — Metoda stanovení počtu propuštěných zaměstnanců“

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/2

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. května 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Industrial Tribunals, (Northern Ireland) – Spojené království) – Valerie Lyttle a další v. Bluebird UK Bidco 2 Limited
   (Věc C-182/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Hromadné propouštění - Směrnice 98/59/ES - Článek 1 odst. 1 první pododstavec písm. a) - Pojem ‚závod‘ - Metoda stanovení počtu propuštěných zaměstnanců“)
   (2015/C 236/03)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Industrial Tribunals, (Northern Ireland)

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Valerie Lyttle, Sarah Louise Halliday, Clara Lyttle, Tanya McGerty

      Žalovaná: Bluebird UK Bidco 2 Limited

      Výrok

   Pojem „závod“ uvedený v čl. 1 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) bodě ii) směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění musí být vykládán týmž způsobem jako pojem „závod“ uvedený v písm. a) bodě i) téhož pododstavce.
   Článek 1 odst. 1 první pododstavec písm. a) bod ii) směrnice 98/59 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví povinnost informování zaměstnanců a povinnost projednání se zaměstnanci v případě propouštění, k němuž dochází u alespoň 20 zaměstnanců během období 90 dnů v jednom konkrétním závodě podniku, ale nikoliv v případě, kdy je tohoto celkového počtu 20 nebo více zaměstnanců propuštěných během stejného období dosaženo ve všech závodech podniku dohromady nebo v jejich části.

      (1)  Úř. věst. C 189, 29.6.2013.


title: Věc C-224/14 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. září 2016 – Lidl Stiftung & Co. KG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví „Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Článek181 jednacího řádu Soudního dvora – Zjevně nepřípustný nebo zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/5

      Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. září 2016 – Lidl Stiftung & Co. KG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
      (Věc C-224/14 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Článek181 jednacího řádu Soudního dvora - Zjevně nepřípustný nebo zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
      (2016/C 454/11)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Lidl Stiftung & Co. KG (zástupci: M. Wolter, M. Kefferpütz a A. K. Marx, advokáti)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se odmítá.

                  2)

                  Společnosti Lidl Stiftung & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 282, 25.8.2014.


title: Věc T-537/15: Žaloba podaná dne 14. září 2015 – Deutsche Post v. OHIM – Verbis Alfa (InPost)

text:
               9.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/41

         Žaloba podaná dne 14. září 2015 – Deutsche Post v. OHIM – Verbis Alfa (InPost)
   (Věc T-537/15)
   (2015/C 371/42)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deutsche Post AG (Bonn, Německo) (zástupci: M. Viefhues a T. Heitmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Verbis Alfa sp. z o.o. (Krakov, Polsko), EasyPack sp. z o.o. (Krakov, Polsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelky sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „InPost“ – Přihláška č. 11 049 558

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 26. června 2015 ve věci R 546/2014-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž zamítl odvolání žalobkyně pro totožné služby;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc F-83/14: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 22. září 2015 – Silvan v. Komise „Veřejná služba — Úředníci — Povyšovací řízení za rok 2013 — Rozhodnutí o nepovýšení žalobce — Článek 43 a čl. 45 odst. 1 služebního řádu — DG E Komise — Námitka protiprávnosti — Porovnání zásluh — Zohlednění hodnotících zpráv — Neexistence známek v číselné podobě nebo analytických hodnocení — Poznámky obsahující slovní hodnocení“

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/48

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 22. září 2015 – Silvan v. Komise
   (Věc F-83/14) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Povyšovací řízení za rok 2013 - Rozhodnutí o nepovýšení žalobce - Článek 43 a čl. 45 odst. 1 služebního řádu - DG E Komise - Námitka protiprávnosti - Porovnání zásluh - Zohlednění hodnotících zpráv - Neexistence známek v číselné podobě nebo analytických hodnocení - Poznámky obsahující slovní hodnocení“)
   (2015/C 363/57)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Juha Tapio Silvan (Brusel, Belgie) (zástupci: původně D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas a J.-N. Louis, advokáti, poté J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy (AST 10) v rámci povyšovacího řízení Evropské komise za rok 2013

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Juha Tapio Silvan ponese vlastní náklady řízení a je povinen nahradit náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 7, 12.1.2015, s. 47.


title: Věc C-671/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 29. prosince 2016 – Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman v. Région de Bruxelles-Capitale

text:
               13.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 29. prosince 2016 – Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman v. Région de Bruxelles-Capitale
   (Věc C-671/16)
   (2017/C 078/18)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman

      Odpůrce: Région de Bruxelles-Capitale

      Předběžná otázka

   Je nutno ustanovení čl. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí (1) vykládat tak, že pod obrat „plány a programy“ zahrnuje územní nařízení přijaté regionálním orgánem, které:

               —

               obsahuje kartografický plán vyznačující oblast použití, která je omezena na jedinou čtvrť, a v rámci této oblasti vymezuje bloky, na něž se uplatní rozdílná pravidla rozmístění a výšky staveb; a

               —

               obsahuje rovněž konkrétní řešení územního plánování pro zóny v okolí nemovitostí, jakož i přesné údaje o prostorovém uplatnění některých pravidel, jež stanoví, a to při zohlednění ulic, rovných kolmic na tyto ulice a vzdáleností vůči zarovnání těchto ulic; a

               —

               sleduje cíl přestavby dotčené čtvrti; a

               —

               stanoví pravidla pro obsah složky žádosti o územní povolení, jež podléhá posouzení vlivů na životní prostředí v této čtvrti?

      (1)  Úř. věst. L 197, s. 30; Zvl. vyd. 15/06, s. 157.


title: Věc F-118/13: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 18. září 2014 – Lebedef v. Komise „Veřejná služba — Překážky řízení — Zjevná nepřípustnost“

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/57

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 18. září 2014 – Lebedef v. Komise
   (Věc F-118/13) (1)

   („Veřejná služba - Překážky řízení - Zjevná nepřípustnost“)
   2014/C 421/82
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Lucembursko) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení posudku o vývoji služebního postupu za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002 a zrušení bodů za zásluhy přidělených v povyšovacím řízení 2003.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Giorgio Lebedef ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 52, 22.2.2014, s. 53.


title: Věc T-159/15: Žaloba podaná dne 1. dubna 2015 – Puma v. OHIM – Gemma Group (znázornění zvířete ve skoku)

text:
               26.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/35

         Žaloba podaná dne 1. dubna 2015 – Puma v. OHIM – Gemma Group (znázornění zvířete ve skoku)
   (Věc T-159/15)
   (2015/C 171/42)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Puma SE (Herzogenaurach, Německo) (zástupce: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Gemma Group Srl (Cerasolo Ausa, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatel: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Společenství (znázornění zvířete ve skoku) – přihláška k zápisu č. 11 573 474

      Řízení před OHIM: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. prosince 2014 ve věci R 1207/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM a další účastnici řízení náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               porušení čl. 8 odst. 5 a článků 75 a 76 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-219/12: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr v. Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz ( „Šestá směrnice o DPH — Článek 4 odst. 1 a 2 — Pojem „hospodářské činnosti“ — Odpočet daně odvedené na vstupu — Provoz fotovoltaického zařízení umístěného na střeše obytného domu — Dodávání elektřiny do sítě — Odměna — Nižší výroba elektřiny než její spotřeba“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/33

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr v. Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz
   (Věc C-219/12) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Článek 4 odst. 1 a 2 - Pojem „hospodářské činnosti“ - Odpočet daně odvedené na vstupu - Provoz fotovoltaického zařízení umístěného na střeše obytného domu - Dodávání elektřiny do sítě - Odměna - Nižší výroba elektřiny než její spotřeba)
   2013/C 225/56
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

      Žalovaný: Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz

      Za přítomnosti: Thomase Fuchse

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Verwaltungsgerichtshof — Výklad článku 4 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Pojem „hospodářská činnost“ — Fotovoltaické zařízení vyrábějící elektřinu, které se nachází v blízkosti soukromého domu a není schopno vyrobenou elektřinu akumulovat — Prodej vyrobené elektřiny společnosti, která tomuto domu zpětně dodává elektřinu, kterou potřebuje — Výroba elektřiny, která je dlouhodobě nižší než její spotřeba

      Výrok

   Článek 4 odst. 1 a 2 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995, musí být vykládán v tom smyslu, že provoz fotovoltaického zařízení, které se nachází na obytném domě nebo v jeho bezprostřední blízkosti a které je koncipováno tak, že množství vyrobené elektřiny je trvale nižší než celkové množství elektřiny, které provozovatel zařízení spotřebuje pro osobní účely, a dále je dodáváno do sítě, za což výše uvedený získává pravidelné příjmy, spadá pod pojem „hospodářské činnosti“ ve smyslu tohoto článku.

      (1)  Úř. věst. C 243, 11.8.2012.


title: Věc C-558/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kammergericht Berlin (Německo) dne 3. listopadu 2016 – Doris Margret Lisette Mahnkopf

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kammergericht Berlin (Německo) dne 3. listopadu 2016 – Doris Margret Lisette Mahnkopf
   (Věc C-558/16)
   (2017/C 030/25)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Kammergericht Berlin

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Doris Margret Lisette Mahnkopf

      Odpůrce: Sven Mahnkopf

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vykládat čl. 1 odst. 1 nařízení č. 650/2012 (1) v tom smyslu, že oblast použití nařízení („dědění majetku zemřelých osob“) se vztahuje i na ustanovení vnitrostátního práva, která, jako § 1371 odst. 1 německého Bürgerliches Gesetzbuch (BGB – občanský zákoník), upravují majetkoprávní otázky po úmrtí jednoho z manželů zvýšením zákonného dědického podílu druhého z manželů?

               2)

               Je třeba v případě záporné odpovědi na otázku 1) vykládat čl. 68 písm. l), čl. 67 odst. 1 v každém případě v tom smyslu, že dědický podíl pozůstalého manžela, i když tento podíl vyplývá z části ze zvýšení na základě majetkoprávní úpravy, jakou je § 1371 odst. 1 BGB, lze přijmout jako celek do evropského dědického osvědčení?
               Pokud je to třeba v zásadě zamítnout, lze s tím přesto výjimečně souhlasit v situacích, ve kterých:

                           a)

                           je dědické osvědčení omezeno na účel uplatňování práv dědiců v určitém jiném členském státu ve vztahu k zůstavitelovu majetku, který se v tomto státě nachází

                           b)

                           je třeba rozhodnutí v dědických věcech (články 4 a 21 nařízení č. 650/2012) a – nezávisle, jaké kolizní normy jsou použity – otázky společného jmění manželů posoudit podle téhož právního řádu.

               3)

               Je třeba v případě celkové záporné odpovědi na otázky 1.) a 2.) vykládat čl. 68 písm. l) nařízení č. 650/2012 v tom smyslu, že dědický podíl pozůstalého manžela zvýšený na základě majetkoprávní úpravy lze jako celek – z důvodu zvýšení pak však jen pro informaci – zahrnout do evropského dědického osvědčení?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 650/2012 ze dne 4. července 2012 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a přijímání a výkonu veřejných listin v dědických věcech a o vytvoření evropského dědického osvědčení (Úř. věst. L 201, s. 107).


title: Věc C-504/14: Žaloba podaná dne 11. listopadu 2014 – Evropská komise v. Řecká republika

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/19

         Žaloba podaná dne 11. listopadu 2014 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-504/14)
   (2015/C 007/25)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Patakia a C. Hermes)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání

               —

               určit, že Řecká republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z

                           —

                           článku 6 odst. 2 a 3 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (1) a) tím, že nepřijala vhodná opatření, aby bylo vyloučeno poškozování přírodních stanovišť a stanovišť druhů a vyrušování druhů, pro něž je dotyčné území určeno, b) a tím, že povolila (aniž provedla odpovídající posouzení jejich důsledků ve smyslu čl. 6 odst. 3) zásahy, které by mohly mít na předmětnou lokalitu významný vliv, a to buď samostatně, nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty, způsobila poškozování nebo ničení hnízdišť prioritního druhu Caretta caretta nacházejícího se v této oblasti, čímž došlo k vyrušování tohoto druhu, a konečně způsobila poškozování nebo ničení písečných stanovišť č. 2110 a 2220, jakož i prioritního stanoviště č. 2250;

                           —

                           článku 12 odst. 1 písm. b) a d) uvedené směrnice tím, že nepřijala nezbytná opatření pro vytvoření systému přísné ochrany mořské želvy Caretta caretta (prioritní druh) v zálivu Kyparissia, aby se předešlo jakémukoli vyrušování tohoto druhu v období rozmnožování a jakékoli činnosti, která by mohla způsobit poškozování nebo ničení míst rozmnožování tohoto druhu.

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1.

               Nesplněné povinnosti se týká: a) důsledku různých projektů a činností na oblast Natura 2000 GR2550005 „Thines Kyparissias“ (navrženou jako lokalita významná pro Společenství – LVS – od 1. dubna 1997, následně lokalita významná pro Společenství od 1. září 2006) a konkrétně na prioritní druh Caretta caretta a na některá písečná stanoviště, včetně prioritního stanoviště č. 2250* Pobřežní písečné duny s Juniperus spp a b) nepřijetí nezbytných opatření pro vytvoření systému přísné ochrany mořské želvy Caretta caretta v dotyčné oblasti, aby se vyloučilo vyrušování tohoto druhu v období rozmnožování a jakákoli činnost, která by mohla způsobit poškozování nebo ničení míst rozmnožování tohoto druhu.

               2.

               Program LIFE-Nature LIFE98NAT/GR/5262 (Application of Management Plan for Caretta caretta in Southern Kyparissia) započal v roce 1998, po jeho schválení příslušným ministerstvem. Program LIFE byl dovršen v roce 2002 vypracováním zvláštního návrhu posouzení dopadů na životní prostředí (EPM v řeckých právních předpisech), který již odkazoval na vlastnosti předmětného druhu a na nutnost zajistit jeho účinnou ochranu.

               3.

               V návaznosti na několik stížností nevládních organizací a návštěvu delegace Komise na místě v červenci 2011 zahájila Komise řízení pro porušení ustanovení směrnice 92/43, která jsou uvedena v návrhovém žádání žaloby.

               4.

               Komise zaprvé Řecké republice vytýká, že v rozporu s článkem 12 směrnice nezavedla systém přísné ochrany druhů uvedených v příloze IV směrnice, který zakazuje:

                           —

                           úmyslné vyrušování daného druhu, zejména v období rozmnožování,

                           —

                           poškozování nebo ničení míst rozmnožování nebo míst odpočinku.

               5.

               Konkrétně je Řecké republice vytýkáno, že opomněla zavést úplný a konsistentní vnitrostátní právní rámec a přijmout konkrétní, zvláštní a účinná opatření a tolerovala činnosti, které nejenže mohou poškodit nebo ničit místa rozmnožování, ale i vyrušovat dotyčný živočišný druh zejména v období inkubace, vylíhnutí a přesunu novorozených mláďat do moře.

               6.

               Komise dále tvrdí, že Řecká republika porušila čl. 6 odst. 2 a 3 směrnice, jelikož:

                           a)

                           nezajistila, aby bylo vyloučeno poškozování přírodních stanovišť a rozsáhlé vyrušování druhů ve vyhlášených oblastech. Řecká republika totiž tím, že v rozporu s povinnostmi, které pro ni vyplývají z čl. 6 odst. 2, tolerovala řadu nekontrolovaných či neregulovaných činností, nepřijala v projednávané věci vhodná opatření, aby bylo vyloučeno poškozování stanovišť a vyrušování dotyčného druhu;

                           b)

                           zjištěné předmětné činnosti nebyly v rozporu s povinnostmi, které pro Řeckou republiku vyplývají z čl. 6 odst. 3 směrnice, podrobeny odpovídajícímu posouzení jejich důsledků, to buď samostatně, nebo v kombinaci s jinými plány nebo projekty, přičemž uvedené ustanovení vyžaduje, aby takovémuto posouzení podléhal jakýkoli plán nebo projekt, který s danou lokalitou přímo nesouvisí nebo není pro péči o ni nezbytný, avšak bude mít pravděpodobně na tuto lokalitu významný vliv.

      (1)  Úř. věst. L 206, s. 7.


title: Věc C-415/12: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 13. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbeitsgericht Nienburg — Německo) — Bianca Brandes v. Land Niedersachsen ( „Sociální politika — Směrnice 2003/88/ES — Nárok na placenou dovolenou za kalendářní rok — Rámcová dohoda o částečném pracovním úvazku — Pracovník s plným pracovním úvazkem, který nemohl využít nárok na placenou dovolenou za kalendářní rok během referenčního období — Přechod tohoto pracovníka na režim částečného pracovního úvazku — Vnitrostátní ustanovení nebo praxe stanovící snížení počtu dříve nabytých dnů placené dovolené poměrně k počtu pracovních dnů v týdnu v rámci částečného pracovního úvazku“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/50

         Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 13. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbeitsgericht Nienburg — Německo) — Bianca Brandes v. Land Niedersachsen
   (Věc C-415/12) (1)

   (Sociální politika - Směrnice 2003/88/ES - Nárok na placenou dovolenou za kalendářní rok - Rámcová dohoda o částečném pracovním úvazku - Pracovník s plným pracovním úvazkem, který nemohl využít nárok na placenou dovolenou za kalendářní rok během referenčního období - Přechod tohoto pracovníka na režim částečného pracovního úvazku - Vnitrostátní ustanovení nebo praxe stanovící snížení počtu dříve nabytých dnů placené dovolené poměrně k počtu pracovních dnů v týdnu v rámci částečného pracovního úvazku)
   2013/C 225/89
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Arbeitsgericht Nienburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Bianca Brandes

      Žalovaný: Land Niedersachsen

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Arbeitsgericht Nienburg — Výklad ustanovení 4 bodů 1 a 2 přílohy směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 14, s. 9), ve znění směrnice Rady 98/23/ES ze dne 7. dubna 1998 (Úř. věst. L 131, s. 10) — Zaměstnanec přecházející z plného pracovního úvazku na částečný pracovní úvazek — Právní úprava členského státu, která v takovém případě umožňuje přepočítat nárok na dovolenou za kalendářní rok nabytou, avšak nevyužitou v rámci plného pracovního úvazku, což vede ke snížení počtu dní dovolené

      Výrok

   Relevantní unijní právo, zejména čl. 7 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby, a ustanovení 4 bod 2 rámcové dohody o částečném pracovním úvazku, která byla uzavřena dne 6. června 1997 a je obsažena v příloze směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, ve znění směrnice Rady 98/23/ES ze dne 7. dubna 1998, musí být vykládáno v tom smyslu, že brání takovým vnitrostátním ustanovením nebo praxi, o jaké jde v původním řízení, podle kterých je počet dnů placené dovolené za kalendářní rok, které pracovník s plným pracovním úvazkem nemohl vyčerpat během referenčního období, z důvodu, že tento pracovník přešel na režim částečného pracovního úvazku, snížen poměrně k rozdílu mezi počtem pracovních dnů v týdnu, které tento pracovník odpracoval před takovým přechodem na částečný pracovní úvazek a počtem dnů, které odpracoval po tomto přechodu.

      (1)  Úř. věst. C 366, 24.11.2012.


title: Věc C-548/07: Žaloba podaná dne 10. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/38

         Žaloba podaná dne 10. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-548/07)
   (2008/C 22/68)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Patakia a M. van Beek)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice Rady 96/34/ES ze dne 3. června 1996 o rámcové dohodě o rodičovské dovolené uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (1), a zvláště z ustanovení 1 odst. 2, z ustanovení 2 odst. 1 a 3 písm. b), z ustanovení 2 odst. 3 písm. e) a f) a z ustanovení 2 odst. 4 a 6 dohody připojené k uvedené směrnici;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1.

               Komise poté, co přezkoumala všechny řecké právní předpisy týkající se provedení směrnice 96/34/ES o rámcové dohodě o rodičovské dovolené uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS do řeckého právního řádu, konstatovala, že je toto provedení nedostatečné a nesprávné, co se týče některých ustanovení výše uvedené rámcové dohody, upravené v uvedené směrnici, pokud jde o pracovníky obchodního námořnictva.

               2.

               Dotčené řecké právní předpisy, které ratifikují kolektivní smlouvy v této oblasti, zvláště mají omezenou působnost v rozsahu, v němž se nepoužijí na všechny pracovníky obchodních plavidel.

               3.

               Krom toho je pro uznání práva na rodičovskou dovolenou pro výše uvedené pracovníky na základě řeckých právních předpisů nezbytné splnit níže uvedené podmínky, které se připojují k podmínkám stanoveným směrnicí:

                           —

                           odpracovanou dobu v délce 12 měsíců na tomtéž plavidle;

                           —

                           zaměstnání alespoň 30 osob na uvedeném plavidle;

                           —

                           předložení důkazu, že druhý rodič je zaměstnán;

                           —

                           kvalifikaci pracovní smlouvy námořníka od jeho návratu z rodičovské dovolené jako „nová“ a opětovný požadavek minimální odpracované doby 6 nebo 7 měsíců;

                           —

                           úhradu nákladů na vyslání zástupce námořníkem;

                           —

                           použití dotčených vnitrostátních právních předpisů pouze na pracovní smlouvy námořníků uzavřené po vstupu kolektivních smluv v platnost;

                           —

                           kvalifikaci obchodních závazků jakožto důvodů vyšší moci pro nepřiznání rodičovské dovolené.

               4.

               Komise konečně konstatuje, že v kolektivních smlouvách ani ve vyhláškách ministerstev, které je ratifikují, neexistuje žádný odkaz na otázku ochrany pracovníků před propouštěním z důvodů žádosti o rodičovskou dovolenou nebo čerpání rodičovské dovolené.

               5.

               V důsledku toho se Komise domnívá, že Řecká republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice 96/34/ES, a zvláště z ustanovení 1 odst. 2, z ustanovení 2 odst. 1 a 3 písm. b), z ustanovení 2 odst. 3 písm. e) a f) a z ustanovení 2 odst. 4 a 6 dohody připojené k uvedené směrnici.

      (1)  Úř. věst. L 145, 19.6.1996, s. 4; Zvl. vyd. 05/02, s. 285.


title: Věc T-278/10 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. listopadu 2015 – Wesergold Getränke v. OHIM – Lidl Stiftung (WESTERN GOLD) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství WESTERN GOLD — Starší slovní národní ochranné známky, starší slovní ochranná známka Společenství a starší slovní mezinárodní ochranná známka WeserGold, Wesergold a WESERGOLD — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Rozhodnutí o odvolání — Článek 64 odst. 1 nařízení č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění — Právo být vyslechnut — Článek 75 nařízení č. 207/2009“

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. listopadu 2015 – Wesergold Getränke v. OHIM – Lidl Stiftung (WESTERN GOLD)
   (Věc T-278/10 RENV) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství WESTERN GOLD - Starší slovní národní ochranné známky, starší slovní ochranná známka Společenství a starší slovní mezinárodní ochranná známka WeserGold, Wesergold a WESERGOLD - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Rozhodnutí o odvolání - Článek 64 odst. 1 nařízení č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Článek 75 nařízení č. 207/2009“)
   (2016/C 016/33)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: riha WeserGold Getränke GmbH & Co. KG, dříve Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG (Rinteln, Německo) (zástupci: T. Melchert, P. Goldenbaum a I. Rohr, avokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně A. Pohlmann, poté S. Hanne, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo) (zástupci: A. Marx a M. Wolter, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 24. března 2010 (věc R 770/2009-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG a Lidl Stiftung & Co. KG.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnost riha WeserGold Getränke GmbH & Co. KG ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a společností Lidl Stiftung & Co. KG v řízeních před Tribunálem a Soudním dvorem.

      (1)  Úř. věst. C 221, 14.8.2010.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. července 2005 ve věci C-373/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Freiburg): Ceyhun Aydinli proti Land Baden-Württemberg (Přidružení EHS-Turecko — Volný pohyb pracovníků — Rozhodnutí rady přidružení č. 1/80 — Články 6 a 7 — Odsouzení v trestním řízení — Trest odnětí svobody — Dopad na právo pobytu)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/10

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 7. července 2005
   ve věci C-373/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Freiburg): Ceyhun Aydinli proti Land Baden-Württemberg (1)

   (Přidružení EHS-Turecko - Volný pohyb pracovníků - Rozhodnutí rady přidružení č. 1/80 - Články 6 a 7 - Odsouzení v trestním řízení - Trest odnětí svobody - Dopad na právo pobytu)
   (2005/C 217/19)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-373/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Verwaltungsgericht Freiburg (Německo) ze dne 12. března 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 5. září 2003, v řízení Ceyhun Aydinli proti Land Baden-Württemberg, Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, R. Schintgen (zpravodaj) a P. Kūris, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 7. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Turecký státní příslušník, který je na základě článku 7 prvního pododstavce druhé odrážky rozhodnutí č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení, přijatého radou přidružení zřízenou Dohodou o přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, oprávněn k volnému přístupu k jakékoli zaměstnanecké činnosti dle svého výběru, toto právo neztrácí z důvodu dlouhodobé nepřítomnosti na trhu práce v důsledku uvěznění, byť na několik let, a následné dlouhodobé léčby závislosti na omamných látkách, ani z důvodu okolnosti, že dotyčný byl v okamžiku rozhodnutí o vyhoštění zletilý a nebydlel již u tureckého pracovníka, od něhož odvozoval své právo pobytu, ale vedl život nezávislý na tomto pracovníkovi.

      (1)  Úř. věst. C 21, 24.1.2005.


title: Věc T-340/14: Žaloba podaná dne 15. května 2014 – Klyuyev v. Rada

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/27

         Žaloba podaná dne 15. května 2014 – Klyuyev v. Rada
   (Věc T-340/14)
   2014/C 261/51
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Andriy Klyuyev (Donetsk, Ukrajina) (zástupce: R. Gherson, Solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil v rozsahu, v němž se týká žalobce:

                           —

                           Rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině; a

                           —

                           Nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející tvrzení, že článek 29 SEU nepředstavoval řádný právní základ pro napadené rozhodnutí, protože stížnost na žalobce ho neidentifikovala jako osobu, která ohrožuje právní stát nebo lidská práva na Ukrajině ve smyslu čl. 21 odst. 2 a článku 23 SEU. Žalobce tvrdí, že z důvodu neplatnosti napadeného rozhodnutí se tak Rada pro přijetí napadeného nařízení nemohla opřít o čl. 215 odst. 2 SFEU. V době přijetí omezujících opatření nebyla podle žalobce na jakémkoli soudu vůči němu podána žaloba nebo stížnost směřující k tomu, že jeho aktivity by mohly ohrozit právní stát nebo porušit jakákoliv lidská práva na Ukrajině.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Rada porušila právo žalobce na obhajobu a právo na účinnou soudní ochranu, neboť základ, který vedl k jeho zařazení na seznam, odpovídá veřejnému prohlášení o vině před soudním rozhodnutím ve věci, a neboť žalobci nebyla poskytnuta žádná zvláštní informace týkající se důvodů uvedených v napadených opatřeních pro jeho zařazení na seznam osob, subjektů a orgánů, kterých se týkají omezující opatření, navzdory jeho žádosti o informace určené Radě.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Rada neposkytla žalobci dostatečné důvody pro jeho zařazení na seznam. Žalobce tvrdí, že nebyly poskytnuty žádné detaily týkající se povahy chování žalobce, které vedlo k jeho zařazení na seznam. Žalobce dále tvrdí, že nebyly poskytnuty žádné detaily týkající se úřadu odpovědného za trestné řízení, které mělo být údajně vedeno proti žalobci, ani detaily týkající se data, kdy mělo být řízení proti žalobci zahájeno.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Rada neodůvodněně a nepřiměřeně porušila žalobcovo základní právo vlastnit majetek a základní právo na dobrou pověst, neboť omezující opatření nebyly stanoveny zákonem a byly uloženy bez řádných záruk, které by žalobci umožnily účinně předložit svou věc Radě.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Rada vycházela z věcně nesprávných skutečností a dopustila se zjevně nesprávného posouzení. Žalobce tvrdí, že podle jemu dostupných informací, se vůči němu nevede žádné trestní řízení nebo vyšetřování v souvislosti se zpronevěrou ukrajinských státních finančních prostředků nebo jejich protiprávním převodem mimo Ukrajinu.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Rada nezajistila relevanci a platnost důkazu pro zařazení žalobce na seznam, protože nezohlednila, zda v současnosti jednající generální státní zástupce Ukrajiny měl podle ukrajinské ústavy pravomoc zahájit vyšetřování vůči žalobci a Rada nezohlednila, že vyšetřování vedené vůči žalobci v Rakousku se skočilo z důvodu nedostatečných důkazů na podporu tvrzení proti žalobci týkajících se zpronevěry státních prostředků.


title: Věc C-263/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 10. května 2017 – Whirlpool Europe Srl a další v. Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 10. května 2017 – Whirlpool Europe Srl a další v. Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico
   (Věc C-263/17)
   (2017/C 309/24)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: Whirlpool Europe Srl, Fenice – Qualità Per L’ambiente SpA, FCA Italy SpA, FCA Group Purchasing Srl, FCA Melfi SpA, Barilla G. e R. Fratelli SpA, Versalis SpA

      Odpůrce: Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být směrnice 2009/72/ES (1), a zejména čl. 3 odst. 5 a 6 a článek 28 vykládány v tom smyslu, že soustava vytvořená a provozovaná soukromou osobu, ke které je připojen omezený počet výrobních a spotřebních jednotek a která je připojena k veřejné síti, nutně představuje elektroenergetickou síť, a tudíž „distribuční soustavu“ ve smyslu této směrnice, aniž by bylo možné z této klasifikace vyloučit soukromé soustavy s těmito vlastnostmi vytvořené před vstupem směrnice v platnost a původně vzniklé za účelem vlastní výroby?

               2)

               V případě kladné odpovědi na předchozí otázku, je jedinou možností, kterou nabízí směrnice pro účely zhodnocení zvláštních charakteristik soukromé elektroenergetické sítě, zařadit tuto síť do kategorie uzavřených distribučních soustav uvedené v článku 28 této směrnice, nebo je vnitrostátnímu zákonodárci dovoleno stanovit jinou kategorii distribučních soustav podléhajících zjednodušené právní úpravě, která se liší od úpravy stanovené pro UDS?

               3)

               Bez ohledu na předchozí otázky, musí být směrnice vykládána v tom smyslu, že se na uzavřené distribuční soustavy uvedené v článku 28 v každém případě vztahuje povinnost přístupu třetích osob?

               4)

               Bez ohledu na předchozí otázky, umožňuje klasifikace soukromé elektroenergetické sítě jako uzavřené distribuční soustavy ve smyslu článku 28 směrnice 2009/72/ES vnitrostátnímu zákonodárci, aby ve prospěch této soustavy stanovil pouze výjimky ze všeobecného režimu distribučních soustav, které jsou výslovně stanoveny v článku 28 a čl. 26 odst. 4 této směrnice, nebo je s ohledem na ustanovení bodu 29 a 30 odůvodnění směrnice dovoleno či uloženo členskému státu stanovit další výjimky z použití všeobecného režimu distribučních soustav tak, aby bylo zajištěno dosažení cílů stanovených ve výše uvedených bodech odůvodnění?

               5)

               V případě, že Soudní dvůr učiní závěr, že členský stát může nebo musí přijmout právní úpravu, která zohledňuje zvláštnosti uzavřených distribučních soustav, brání ustanovení směrnice 2009/72/ES, a zejména body 29 a 30 odůvodnění, čl. 15 odst. 7, čl. 37 odst. 6 písm. b) a čl. 26 odst. 4 takovým vnitrostátním právním předpisům, jako jsou právní předpisy relevantní v tomto řízení, které podrobují uzavřené distribuční soustavy právní úpravě v oblasti dispečinku a účetního a funkčního oddělení, která je zcela obdobná právní úpravě, která je stanovena pro veřejné sítě a která v oblasti všeobecných nákladů elektrické soustavy stanoví placení těchto poplatků v poměrné výši i za energii spotřebovanou uvnitř uzavřené soustavy?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009, L 211, s. 55).


title: Věc C-337/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim — Německo) — Elvira Mandl, Helmut Mandl v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/17

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim — Německo) — Elvira Mandl, Helmut Mandl v. Condor Flugdienst GmbH
   (Věc C-337/14) (1)

   (2014/C 431/28)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 315, 15.9.2014.


title: Spojené věci C-468/10 a C-469/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. listopadu 2011 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo — Španělsko) — Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF) (C-468/10), Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD) (C-469/10) v. Administración del Estado ( „Zpracování osobních údajů — Směrnice 95/46/ES — Článek 7 písm. f) — Přímý účinek“ )

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/18

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. listopadu 2011 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo — Španělsko) — Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF) (C-468/10), Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD) (C-469/10) v. Administración del Estado
      (Spojené věci C-468/10 a C-469/10) (1)

      (Zpracování osobních údajů - Směrnice 95/46/ES - Článek 7 písm. f) - Přímý účinek)
      (2012/C 25/30)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Supremo

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF) C-468/10), Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD) (C-469/10)

         Žalovaná: Administración del Estado

         Předmět věci

      Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal Supremo — Výklad čl. 7 písm. f) směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, s. 31) — Zpracování osobních údajů správci a jejich sdělování adresátům pro uskutečnění jejich oprávněného zájmu — Další požadavky — Přímý účinek ustanovení směrnice

         Výrok

                  1)

                  Článek 7 písm. f) směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která v případě, že není dán souhlas subjektu údajů, vyžaduje k umožnění zpracování jeho osobních údajů, které je nezbytné pro uskutečnění oprávněného zájmu správce tohoto zpracování nebo třetí osoby či třetích osob, jimž jsou tyto údaje sdělovány, aby kromě dodržení základních práv a svobod subjektu údajů byly tyto údaje uvedeny ve veřejně přístupných zdrojích, a tím tedy kategoricky a obecným způsobem vylučuje jakékoli zpracování údajů, které nejsou v takových zdrojích uvedeny.

                  2)

                  Článek 7 písm. f) směrnice 95/46 má přímý účinek.

         (1)  Úř. věst. C 346, 18.12.2010.


title: Věc T-282/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2012 — Grazer Wechselseitige Versicherung v. Komise ( „Státní podpory — Podpora poskytnutá rakouskými orgány skupině Grazer Wechselseitige (GRAWE) v rámci privatizace Bank Burgenland — Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za neslučitelnou se společným trhem a kterým se ukládá její navrácení — Kritérium soukromého investora v tržním hospodářství — Použití v situaci, kdy stát jedná jako prodejce — Určování tržní ceny“ )

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/9

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2012 — Grazer Wechselseitige Versicherung v. Komise
   (Věc T-282/08) (1)

   (Státní podpory - Podpora poskytnutá rakouskými orgány skupině Grazer Wechselseitige (GRAWE) v rámci privatizace Bank Burgenland - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za neslučitelnou se společným trhem a kterým se ukládá její navrácení - Kritérium soukromého investora v tržním hospodářství - Použití v situaci, kdy stát jedná jako prodejce - Určování tržní ceny)
   2012/C 109/20
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Grazer Wechselseitige Versicherung AG (Graz, Rakousko) (zástupce: H. Wollmann, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně V. Kreuschitz, N. Khan a K. Gross, poté V. Kreuschitz, N. Khan a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2008/719/ES ze dne 30. dubna 2008, kterým byla Rakouskem poskytnuta státní podpora K 56/2006 (dříve NN 77/2006) v rámci privatizace Bank Burgenland (Úř. věst. L 239, s. 32).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Grazer Wechselseitige Versicherung AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 247, 27.9.2008.


title: Věc C-608/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Sibiu (Rumunsko) dne 23. prosince 2014 – Elena Delia Pondiche v. Statul român, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Sibiu (Rumunsko) dne 23. prosince 2014 – Elena Delia Pondiche v. Statul român, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării
   (Věc C-608/14)
   (2015/C 089/11)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Elena Delia Pondiche

      Žalovaní: Statul român, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

      Předběžné otázky

               1)

               Mohou být sociální ochrana, práva dítěte a zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace, které zaručuje právo Společenství na základě článku 6 Smlouvy o Evropské Unii, článku 20, čl. 21 odst. 1, čl. 24 odst. 1 a 2, článku 34, článku 52 Listiny základních práv Evropské unie, jakož i čl. 3 odst. 1 písm. b) a článku 4 nařízení (ES) č. 883/2004 (1) o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům, které omezují výši příspěvku na péči o dítě – aniž by proto existovalo objektivní a smysluplné odůvodnění – v závislosti na dni narození dítěte a nikoliv v závislosti na dni početí, přestože počaté dítě již může být považováno za existující, pokud se narodí jako živé a životaschopné?

               2)

               Zavádí Ordonanța de urgență a Guvernului (naléhavé nařízení vlády) č. 111/2010 opatření, které je diskriminující ve vztahu k osobám, které se nachází ve stejné situaci, to znamená jednak mezi dětmi počatými a narozenými ke dni 31. prosince 2010 a jednak mezi dětmi počatými ke dni 31. prosince 2010 a narozenými po tomto datu?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 166, s. 1; Zvl. vyd. 05/05, s. 72).


title: Věc C-85/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 20. února 2012 — Société Landsbanki Islands HF v. Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux

text:
               21.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 20. února 2012 — Société Landsbanki Islands HF v. Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux
   (Věc C-85/12)
   2012/C 118/30
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Société Landsbanki Islands HF

      Odpůrci: Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux

      Předběžné otázky

               1)

               Mají být články 3 a 9 směrnice 2001/24/ES o reorganizaci a likvidaci úvěrových institucí (1) vykládány v tom smyslu, že reorganizační nebo likvidační opatření týkající se finanční instituce, jako jsou opatření vyplývající z islandského zákona č. 44/2009 ze dne 15. dubna 2009, musí být považována za opatření přijatá správními nebo soudními orgány ve smyslu těchto článků?

               2)

               Má být článek 32 směrnice 2001/24/ES vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby ustanovení vnitrostátního práva, jako je článek 98 islandského zákona ze dne 20. prosince 2002, který znemožňoval nebo přerušoval jakákoli soudní řízení vedená proti finanční instituci od vstupu moratoria v platnost, působil účinky na zajišťovací opatření přijatá v jiném členském státě před vyhlášením moratoria?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES ze dne 4. dubna 2001 o reorganizaci a likvidaci úvěrových institucí (Úř. věst. L 125, s. 15; Zvl. vyd. 06/04, s. 15).