title: Věc T-381/09: Žaloba podaná dne 25. září 2009 — RWE Transgas v. Komise

text:
               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/22

         Žaloba podaná dne 25. září 2009 — RWE Transgas v. Komise
   (Věc T-381/09)
   2009/C 297/33
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: RWE Transgas a.s. (Praha, Česká republika) (zástupci: W. Deselaers, D. Seeliger a S. Einhaus, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit bod 89 písm. a) třetí větu rozhodnutí Komise K(2009) 4694 ze dne 12. června 2009 v části, ve které podle něj musí být objednávky žalobkyně a společnosti Gazprom posuzovány jako agregované a společně nesmí přesáhnout 50 %, dokud mezi nimi existují dlouhodobé a podstatné dohody o dodávkách plynu;

               —

               podpůrně zrušit celé rozhodnutí a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně, která je dovozcem plynu do České republiky, napadá dopis ze dne 12. června 2009, který Komise zaslala Bundesnetzagentur (Spolková agentura pro sítě), německému energetickému regulačnímu orgánu, ve kterém Komise Bundesnetzagentur vyzývá, aby v určitých aspektech pozměnila svoji výjimku, kterou podle článku 22 směrnice 2003/55/ES (1) udělila projektu výstavby plynovodu v Baltském moři Ostseepipeline-Anbindungsleitung (dále jen „OPAL“). Žalobkyně spatřuje nedostatky v tom, že jedna z podmínek Komise vede k tomu, že bude omezen přístup žalobkyně, respektive že bude zabráněno přístupu žalobkyně k přepravním respektive výstupním kapacitám OPAL v České republice.
   Na podporu své žaloby žalobkyně na prvním místě uplatňuje, že žalovaná porušila její právo být vyslechnut tím, že jí neposkytla žádnou příležitost, aby k podmínce, která ji zatěžuje, zaujala před jejím stanovením stanovisko.
   Zadruhé je uplatňováno, že žalovaná porušila právo žalobkyně na nahlédnutí do spisu tím, že jí neposkytla žádnou příležitost k nahlédnutí do spisu.
   Žalobkyně konečně vytýká, že žalovaná chybně použila čl. 22 odst. 4 směrnice 2003/55/ES a že porušila zásadu proporcionality, zásadu rovného zacházení a povinnost uvést odůvodnění (článek 253 ES).

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES (Úř. věst. L 176, s. 57; Zvl. vyd. 12/02, s. 230).


title: Věc T-243/09: Žaloba podaná dne 18. června 2009 — Fedecom v. Komise

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/43

         Žaloba podaná dne 18. června 2009 — Fedecom v. Komise
   (Věc T-243/09)
   2009/C 205/78
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Fédération de l’Organisation Economique Fruits et Légumes (Fedecom) (Paříž, Francie) (zástupkyně: C. Galvez, advokátka)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit napadené rozhodnutí na základě čl. 230 čtvrtého pododstavce Smlouvy o ES;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhá zrušení rozhodnutí Komise K(2009) 203 v konečném znění (1), ze dne 28. ledna 2009, kterým Komise prohlásila státní podpory poskytnuté Francouzskou republikou producentům ovoce a zeleniny v rámci „ročních hospodářských plánů“, jejichž cílem je usnadnění uvádění zemědělských výrobků sklizených ve Francii na trh a uložila Francouzské republice získat dotčené podpory zpět, za neslučitelné se společným trhem.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje tři důvody vycházející z:

               —

               porušení pojmu státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES v rozsahu, v němž měla Komise za to, že tyto dobrovolné příspěvky vyplacené producenty v rámci ročních hospodářských plánů (odborové příspěvky) jsou státními příjmy;

               —

               porušení ustanovení čl. 87 odst. 3 ES v rozsahu, v němž měla Komise za to, že opatření zavedená v rámci ročních hospodářských plánů nebyla slučitelná se společným trhem, aniž by provedla důkladnou analýzu každého ročního hospodářského plánu;

               —

               porušení zásady legitimního očekávání v rozsahu, v němž desetiletá nečinnost Komise, ačkoli Komise musela být o existenci ročního hospodářských plánů nezbytně informována, mohla vést k důvěře producentů ve správnost ročních hospodářských plánů.

      (1)  Úř. věst. L 127, s. 11.


title: Věc C-390/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 2. října 2009 — Reti Televisive Italiane SpA (RTI) v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 2. října 2009 — Reti Televisive Italiane SpA (RTI) v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (Věc C-390/09)
   2009/C 312/32
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: Reti Televisive Italiane SpA (RTI)

      Odpůrce: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba články 18 a 18a směrnice 89/552/EHS (1), ve znění směrnice 97/36/ES (2), považovat za dostatečně přesná a bezpodmínečná ustanovení, která mohou mít po uplynutí lhůty pro provedení do vnitrostátního právního řádu přednost před vnitrostátním právem, jež je s nimi v rozporu, mohou doplnit, podle správného výkladu čl. 249 třetího pododstavce Smlouvy, vnitrostátní ustanovení v této oblasti a mohou být prováděna správním orgánem, jako je AGCOM, který má pravomoc provádět vnitrostátní zákon?

               2)

               Je třeba články 18 a 18a směrnice 89/552/EHS, ve znění směrnice 97/36/ES, vykládat tak, že co se týče minimální a povinné patnáctiminutové doby trvání oken teleshoppingu, musí být každá další forma teleshoppingu, byť v délce trvání delší než 3 minuty, avšak kratší než 15 minut, kvalifikována jako „teleshoppingový spot“ a řídit se hodinovými limity použitelnými na reklamní spoty?

               3)

               Je třeba čl. 1 písm. c), články 10 a 11 a čl. 18 odst. 3 směrnice 89/552/EHS, ve znění směrnice 97/36/ES, vykládat tak, že oznámení subjektu vysílání týkající se vlastních programů, vysílaná bezplatně, spadají pod pojem reklamy pro účely podřízení podmínkám rozeznatelnosti reklamního sdělení od ostatních pořadů a zařazování reklamy do televizního vysílání?

               4)

               Je třeba čl. 1 písm. c), články 10 a 11 a čl. 18 odst. 3 směrnice 89/552/EHS, ve znění směrnice 97/36/ES, vykládat tak, že institucionální informační a komunikační činnosti podle italského zákona č. 150 ze dne 7. června 2000, včetně společensky prospěšných zpráv a zpráv veřejného zájmu, spadají pod pojem reklamy pro účely podřízení podmínkám rozeznatelnosti reklamního sdělení od ostatních pořadů a zařazování reklamy do televizního vysílání?

      (1)  Úř. věst. L 298, s. 23.

      (2)  Úř. věst. L 265, s. 42.


title: Věc T-86/15: Žaloba podaná dne 20. února 2015 – Aston Martin Lagonda v. OHIM (Zobrazení masky chladiče na přední části motorového vozidla)

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/58

         Žaloba podaná dne 20. února 2015 – Aston Martin Lagonda v. OHIM (Zobrazení masky chladiče na přední části motorového vozidla)
   (Věc T-86/15)
   (2015/C 138/75)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaydon, Spojené království) (zástupce: D. Farnsworth, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Společenství obsahující výraz „jiný“ a zobrazující masku chladiče na přední části motorového vozidla – přihláška č. 1 2 2 18  418

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 18. prosince 2014 ve věci R 1795/2014-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil v části, v níž potvrzuje závěr průzkumového referenta o tom, že přihlašované ochranné známce v souvislosti s dotčenými výrobky a službami na první pohled chybí rozlišovací způsobilost,

               —

               umožnil zveřejnění přihlášky ochranné známky Společenství č. 1 2 2 18  418,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-416/06: Usnesení Tribunálu ze dne 21. ledna 2011 — Sumitomo Chemical Agro Europe v. Komise

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/27

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. ledna 2011 — Sumitomo Chemical Agro Europe v. Komise
   (Věc T-416/06) (1)

   2011/C 89/53
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Věc T-435/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. června 2009 — Danjaq v. OHIM — Mission Productions (Dr. No) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Dr. No — Námitky majitele nezapsaných slovních ochranných známek a označení Dr. No a Dr. NO — Neexistence podmínky starších ochranných známek — Neexistence rozlišovacího označení užívaného v obchodním styku — Článek 8 odst. 1 písm. a) a b), odst. 2 písm. c) a odst. 4 nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. a) a b), odst. 2 písm. c) a odstavec 4 nařízení (ES) č. 207/2009] — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 73 nařízení č. 40/94 [nyní článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009] )

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/16

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. června 2009 — Danjaq v. OHIM — Mission Productions (Dr. No)
   (Věc T-435/05) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Dr. No - Námitky majitele nezapsaných slovních ochranných známek a označení Dr. No a Dr. NO - Neexistence podmínky starších ochranných známek - Neexistence rozlišovacího označení užívaného v obchodním styku - Článek 8 odst. 1 písm. a) a b), odst. 2 písm. c) a odst. 4 nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. a) a b), odst. 2 písm. c) a odstavec 4 nařízení (ES) č. 207/2009] - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 73 nařízení č. 40/94 [nyní článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 193/22
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Danjaq, LLC (Santa Monica, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: G. Hobbs, QC, G. Hollingworth, barrister, S. Skrein a L. Berg, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Mission Productions Gesellschaft für Film-, Fernseh- und Veranstaltungsproduktion mbH (Mnichov, Německo) (zástupce: K. Lewinsky, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 21. září 2005 (věc R 1118/2004-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Danjaq, LLC a společností Mission Productions Gesellschaft für Film-, Fernseh- und Veranstaltungsproduktion mbH.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Danjaq, LLC se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006.


title: Věc C-517/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Namur – Belgie) – Proximus SA, dříve Belgacom SA, která do řízení vstoupila na místo původní žalobkyně Belgacom Mobile SA v. Province de Namur „Řízení o předběžné otázce — Sítě a služby elektronických komunikací — Směrnice 97/13/ES — Články 4 a 11 — Směrnice 2002/20/ES — Článek 6 — Podmínky, které mohou být spojeny s obecným oprávněním a s právy na užívání rádiových frekvencí a čísel, a zvláštní povinnosti — Článek 13 — Poplatek za práva na instalování zařízení — Oblast působnosti — Právní předpisy provincie — Poplatek ze stožárů nebo zařízení pro vysílání a příjem v rámci sítě mobilních telekomunikací“

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/3

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Namur – Belgie) – Proximus SA, dříve Belgacom SA, která do řízení vstoupila na místo původní žalobkyně Belgacom Mobile SA v. Province de Namur
   (Věc C-517/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sítě a služby elektronických komunikací - Směrnice 97/13/ES - Články 4 a 11 - Směrnice 2002/20/ES - Článek 6 - Podmínky, které mohou být spojeny s obecným oprávněním a s právy na užívání rádiových frekvencí a čísel, a zvláštní povinnosti - Článek 13 - Poplatek za práva na instalování zařízení - Oblast působnosti - Právní předpisy provincie - Poplatek ze stožárů nebo zařízení pro vysílání a příjem v rámci sítě mobilních telekomunikací“)
   (2016/C 068/03)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de première instance de Namur

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Proximus SA, dříve Belgacom SA, která do řízení vstoupila na místo původní žalobkyně Belgacom Mobile SA

      Žalovaná: Province de Namur

      Výrok

   Články 6 a 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby byl takový poplatek, jako je poplatek ve věci v původním řízení, uložen fyzické nebo právnické osobě, která provozuje stožár nebo zařízení pro vysílání a příjem v rámci sítě mobilních telekomunikací.

      (1)  Úř. věst. C 352, 30. 11. 2013


title: Věc C-617/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. listopadu 2013 společnostmi Repsol Lubricantes y Especialidades a dalšími proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věci T-496/07, Repsol Lubricantes y Especialidades a další v. Komise

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. listopadu 2013 společnostmi Repsol Lubricantes y Especialidades a dalšími proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věci T-496/07, Repsol Lubricantes y Especialidades a další v. Komise
   (Věc C-617/13 P)
   2014/C 24/28
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Repsol Lubricantes y Especialidades, S. A., Repsol Petróleo, S. A., a Repsol, S. A. (zástupci: L. Ortiz Blanco, J. L. Buendía Sierra, M. Muñoz de Juan, Á. Givaja Sanz a A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky) navrhují, aby Soudní dvůr:

               1)

               zrušil napadený rozsudek v rozsahu, v němž se týká

                           —

                           přičtení společné a solidární odpovědnosti společnostem Repsol Petróleo, S. A., a Repsol YPF, S. A. (nyní Repsol, S. A.),

                           —

                           nesprávného zohlednění období let 1998 až 2002 pro účely výpočtu pokuty a

                           —

                           nesprávného rozhodnutí Tribunálu převzít základní částku pokuty stanovenou Komisí a nevyužít své pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci, čímž došlo k porušení zásady proporcionality;

               2)

               zrušil ve stejném smyslu sporné rozhodnutí;

               3)

               na základě své pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci snížil pokutu na částku, kterou uzná za vhodnou;

               4)

               určil, že nalézací řízení před Tribunálem bylo nepřiměřeně a nedůvodně dlouhé, a tudíž v rozporu s právem na účinnou soudní ochranu a s právem každého na to, aby jeho věc byla projednána spravedlivě a v přiměřené lhůtě (článek 47 Listiny a článek 6 EÚLP);

               5)

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Zaprvé Repsol namítá nesprávné právní posouzení spočívající v metodě, kterou v rozsudku použil Tribunál k hodnocení důkazů předložených na podporu plné a skutečné obchodní samostatnosti dceřiné společnosti Repsol Lubricantes y Especialidades, S. A., nebo podpůrně nedostatek odůvodnění.

               2)

               Zadruhé se Repsol domnívá, že se Tribunál v rozsudku nesprávně vyložil oznámení o shovívavosti z roku 2002.

               3)

               Zatřetí Repsol tvrdí, že rozsudek je v rozporu s článkem 261 SFEU a se zásadou proporcionality, neboť Tribunál nesplnil svou povinnost provést soudní přezkum v plné jurisdikci týkající se sankcí v oblasti hospodářské soutěže.

               4)

               Začtvrté Repsol uvádí, že Tribunál tím, že nerozhodl v přiměřené lhůtě, porušil článek 47 Listiny základních práv Evropské unie (1) a článek 6 Evropské úmluvy o lidských pávech.

      (1)  Úř. věst. C 364, s. 1


title: Věc T-155/12: Žaloba podaná dne 2. dubna 2012 — Schulze v. OHIM — NKL (Klassiklotterie)

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/31

         Žaloba podaná dne 2. dubna 2012 — Schulze v. OHIM — NKL (Klassiklotterie)
   (Věc T-155/12)
   2012/C 165/52
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Hans Gerd Schulze (Hamburk, Německo) (zástupce: K. Lodigkeit, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: NKL Nordwestdeutsche Klassenlotterie (Hamburk)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. ledna 2012 (odvolací řízení R 600/2011-4) v rozsahu, v němž zamítl zápis ochranné známky „Klassiklotterie“;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobce

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Klassiklotterie“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 28, 35 a 41 (přihláška č. 8 554 354)

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: NKL Nordwestdeutsche Klassenlotterie

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „NKL-Klassiklotterie“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 35 a 41 (zápis německé ochranné známky č. 2 904 650)

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitkám bylo částečně vyhověno.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jelikož mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.


title: Věc C-6/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Simvoulio tis Epikratias ze dne 17. listopadu 2004 ve věci Medipac - Th. Kazantzidis A.E. proti Venizelio-Pananio (PE.S.I. Kritis)

text:
               19.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Simvoulio tis Epikratias ze dne 17. listopadu 2004 ve věci Medipac - Th. Kazantzidis A.E. proti Venizelio-Pananio (PE.S.I. Kritis)
   (Věc C-6/05)
   (2005/C 69/14)
   Jednací jazyk: řečtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Simvoulio tis Epikratias (Řecko) ze dne 17. listopadu 2004 ve věci Medipac - Th. Kazantzidis A.E. proti Venizelio-Pananio (PE.S.I. Kritis), které došlo kanceláři Soudního dvora dne 5. ledna 2005, předložena žádost o rozhodnutí o následujících předběžných otázkách:

               (1)

               Pokud jsou nabídková řízení, která se řídí směrnicí Rady 93/36/EHS, pro dodávku zdravotnických prostředků ve smyslu směrnice 93/42/EHS, prováděna systémem nejnižší nabídky, může zadavatel jako kupující příslušného zboží, v souladu se směrnicí 93/42, vyloženou ve spojení se směrnicí 93/36, odmítnout nabídku zdravotnických prostředků, které jsou opatřeny označením CE a podléhají kontrole kvality příslušným kontrolním orgánem, jako technicky nepřijatelných ve stádiu technického ohodnocení, opírajíc se o oprávněné námitky vztahující se k jejich adekvátnosti v kvalitě, které jsou spojeny s ochranou veřejného zdraví a zvláštním účelem použití, ke kterému jsou tyto prostředky určeny a vzhledem k těmto námitkám jsou prostředky považovány za neodpovídající a nevhodné pro tento účel (se zřejmým předpokladem, že opodstatněnost těchto námitek podléhá přezkumu příslušného soudu v případě sporu)?

               (2)

               V případě kladné odpovědi na předchozí otázku, může zadavatel jako kupující příslušných výrobků, z výše uvedeného důvodu, přímo posoudit zdravotnické prostředky, které jsou opatřeny označením CE, jako nevhodné ke způsobu použití, ke kterému jsou určeny, nebo musí nejdříve použít ochranné doložky, které jsou uvedeny ve směrnici 93/42 a ve výše uvedeném společném rozhodnutí ministerstev DI/ik.2480/1994, a které opravňuje příslušný orgán – kterým je v Řecku Ministerstvo zdravotnictví a sociálního zabezpečení jednající prostřednictvím Ředitelství pro lékařskou technologii – přijmout opatření jednak v souladu s postupem v článku 8 směrnice, pokud správně nainstalované a udržované zdravotnické prostředky mohou ohrozit život nebo bezpečnost pacientů nebo uživatelů, nebo podle článku 18 směrnice, jestliže se zjistí, že označení CE bylo nesprávně připojeno?

               (3)

               V návaznosti na odpověď na druhou otázku, a v případě, že výše uvedené ochranné doložky musí být předem použity, je zadavatel povinen čekat na výsledek řízení zahájeného buď podle článku 8 nebo podle článku 18 směrnice 93/42 a, dále, je vázán tímto výsledkem v tom smyslu, že má povinnost si dotyčný výrobek koupit i přesto, že jeho použití zjevně představuje nebezpečí pro veřejné zdraví a obecně je nevhodný k použití, ke kterému ho zadavatel určil?


title: Věc C-98/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil n o 7 de Madrid (Španělsko) dne 4. března 2008 – Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) a Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes – Sociedad de Gestión de España (AIE) v. Sogecable, S.A. a Canal Satélite Digital, S.L.

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil no7 de Madrid (Španělsko) dne 4. března 2008 – Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) a Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes – Sociedad de Gestión de España (AIE) v. Sogecable, S.A. a Canal Satélite Digital, S.L.
   (Věc C-98/08)
   (2008/C 128/39)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Juzgado de lo Mercantil no 7 de Madrid
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) a Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes – Sociedad de Gestión de España (AIE)

      Žalované: Sogecable, S. A. a Canal Satelite Digital, S. L.
   Předběžné otázky
   Připouští právo Společenství, konkrétně směrnice Rady 92/100/EHS (1) ze dne 19. listopadu 1992 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem, existenci takového ustanovení práva členského státu, jako je čl. 109 odst. 1 Ley de Propiedad Intelectual 22/1987 ze dne 11. listopadu 1987, který výrobcům zvukových záznamů zveřejněných k obchodním účelům přiznává výlučné právo udílet svolení ke sdělování těchto záznamů a jejich rozmnoženin veřejnosti?

      (1)  Úř. věst. L 346, s. 61; Zvl. vyd. 17/01, s. 120.


title: Věc C-336/10: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. dubna 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Craiova — Rumunsko) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu v. Victor Vinel Ijac ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Vnitrostátní zdanění — Článek 110 SFEU — Daň ze znečišťování životního prostředí z motorových vozidel vybíraná při první registraci motorových vozidel“ )

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/8

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. dubna 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Craiova — Rumunsko) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu v. Victor Vinel Ijac
   (Věc C-336/10) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Vnitrostátní zdanění - Článek 110 SFEU - Daň ze znečišťování životního prostředí z motorových vozidel vybíraná při první registraci motorových vozidel)
   2011/C 211/13
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Craiova

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu

      Žalovaný: Victor Vinel Ijac

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Curtea de Apel Craiova — Registrace ojetých vozidel již dříve registrovaných v jiných členských státech — Daň ze znečišťování životního prostředí, které jsou podrobena motorová vozidla při jejich první registraci v určeném členském státě — Slučitelnost vnitrostátní právní úpravy s článkem 110 SFEU

      Výrok

   Článek 110 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát zavedl daň ze znečišťování životního prostředí, jíž jsou podrobena motorová vozidla při jejich první registraci v tomto členském státě, je-li toto daňové opatření nastaveno takovým způsobem, že odrazuje od uvádění ojetých vozidel zakoupených v jiných členských státech do provozu v uvedeném členském státě, aniž odrazuje od koupě ojetých vozidel téhož stáří a téhož opotřebení na tuzemském trhu.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.10.2010.


title: Věc C-371/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Tivoli (Itálie) dne 3. srpna 2012 — Enrico Petillo a Carlo Petillo v. Unipol

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Tivoli (Itálie) dne 3. srpna 2012 — Enrico Petillo a Carlo Petillo v. Unipol
   (Věc C-371/12)
   2012/C 295/44
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Tivoli

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Enrico Petillo a Carlo Petillo

      Žalovaná: Unipol

      Předběžná otázka

   Je vzhledem ke směrnicím 72/166/EHS (1), 84/5/EHS (2), 90/232/EHS (3) a 2009/103/ES (4), které upravují povinné pojištění v oblasti občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel, dovoleno, aby vnitrostátní právní předpisy členského státu stanovily — ze zákona prostřednictvím povinného vyčíslení škod vyplývajících z dopravních nehod — skutečné omezení (z hlediska vyčíslení) odpovědnosti za nemajetkové újmy, které nesou osoby (pojišťovny), jež jsou povinny ve smyslu těchto směrnic zajistit povinné pojištění za škody z provozu motorových vozidel?

      (1)  Směrnice Rady ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění, Úř. věst. L 103, s. 1, Zvl. vyd. 06/01, s. 10.

      (2)  Druhá Směrnice Rady ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel, Úř. věst. 1984, L 8, s. 17; Zvl. vyd. 06/07, s. 3.

      (3)  Třetí směrnice Rady ze dne 14. května 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel, Úř. věst. L 129, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 249.

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/103/ES ze dne 16. září 2009 o pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontrole povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění, Úř. věst. L 263, s. 11.


title: Věc C-331/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Sibiu (Rumunsko) dne 18. června 2013 — Ilie Nicolae Nicula v. Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Sibiu (Rumunsko) dne 18. června 2013 — Ilie Nicolae Nicula v. Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Věc C-331/13)
   2013/C 260/40
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ilie Nicolae Nicula

      Žalované: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu

      Předběžné otázky

   Mohou být ustanovení článku 6 Smlouvy o Evropské unii, článků 17, 20 a 21 Listiny základních práv Evropské unie a článku 110 SFEU, jakož i zásada právní jistoty a zásada non reformatio in peius, obě zakotvené v unijním právu a v judikatuře Soudního dvora (1), vykládána v tom smyslu, že brání právnímu předpisu jako je nařízení s mocí zákona 9/2013?

      (1)  Věci Belgocodex, C-381/97, Belboaub, 10/78.


title: Věc T-542/08: Usnesení Tribunálu ze dne 17. května 2011 — Evropaïki Dynamiki v. ECHA

text:
               23.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/21

         Usnesení Tribunálu ze dne 17. května 2011 — Evropaïki Dynamiki v. ECHA
   (Věc T-542/08) (1)

   2011/C 219/33
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009.


               10.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/10

         Žaloba podaná Kontrolním úřadem ESVO dne 3. srpna 2016 proti Islandu
   (Věc E-10/16)
   (2016/C 413/09)
   Dne 3. srpna 2016 podal Kontrolní úřad ESVO, který zastupují zplnomocnění zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese 35, Rue Belliard, 1040 Brusel, Belgium) Carsten Zatschler, Øyvind Bø a Marlene Lie Hakkebová, k Soudnímu dvoru ESVO žalobu na Island.
   Kontrolní úřad ESVO požaduje, aby Soudní dvůr ESVO:

               1.

               prohlásil, že Island nesplnil své povinnosti vyplývající z právního aktu uvedeného v bodech 6a a 6e v kapitole VIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/68/EU ze dne 15. května 2014 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání tlakových zařízení na trh) začleněného do Dohody protokolem 1 k uvedené dohodě, a z článku 7 Dohody tím, že ve stanovené lhůtě nepřijal opatření nutná k provedení článku 13 zmíněného aktu, a že o této skutečnosti v každém případě neinformoval Kontrolní úřad ESVO.

               2.

               Uložil Islandu uhradit náklady tohoto řízení.

      Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               Podle této žaloby Island nejpozději do 13. března 2016 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 13. ledna 2016, podle kterého Island neprovedl do svého vnitrostátního právního řádu směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/68/EU ze dne 15. května 2014 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání tlakových zařízení na trh, uvedenou v bodech 6a a 6e v kapitole VIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru začleněné do uvedené Dohody protokolem 1 k uvedené dohodě.

               —

               Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že Island ve stanovené lhůtě nepřijal opatření nutná k provedení zmiňovaného aktu, čímž nesplnil své povinnosti vyplývající z tohoto aktu a z článku 7 Dohody o EHP.


title: Věc C-495/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 15. října 2010 — Centre hospitalier universitaire de Besançon v. Thomas Dutrueux, Caisse primaire d'assurance maladie du Jura

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 15. října 2010 — Centre hospitalier universitaire de Besançon v. Thomas Dutrueux, Caisse primaire d'assurance maladie du Jura
   (Věc C-495/10)
   ()
   2011/C 30/21
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Centre hospitalier universitaire de Besançon

      Odpůrci: Thomas Dutrueux, Caisse primaire d'assurance maladie du Jura

      Předběžné otázky

               1)

               Umožňuje směrnice 85/374/EHS ze dne 25. července 1985 (1) s ohledem na ustanovení svého článku 13 zavedení systému odpovědnosti, který vychází ze zvláštní situace pacientů veřejných zdravotnických zařízení a který jim přiznává zejména nárok na to, aby od těchto zařízení i při absenci pochybení na jejich straně obdrželi náhradu za újmu způsobenou v důsledku selhání výrobků a přístrojů, které používají, aniž je dotčena možnost, aby dotyčné zařízení uplatnilo regresní nárok proti výrobci?

               2)

               Omezuje směrnice možnost, aby členské státy upravily odpovědnost osob, které používají vadné přístroje nebo výrobky v rámci poskytování služeb a přitom způsobí újmu příjemci této služby?

      (1)  Směrnice Rady 85/374/EHS ze dne 25. července 1985 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky (Úř. věst. L 210, s. 29; Zvl. vyd. 15/01, s. 257).


title: Věc C-175/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunsko) dne 20. dubna 2015 – Taser International Inc. v. SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunsko) dne 20. dubna 2015 – Taser International Inc. v. SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu
   (Věc C-175/15)
   (2015/C 236/33)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Taser International Inc.

      Žalovaní: SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu

      Předběžné otázky

   Musí být článek 24 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1) vykládán v tom smyslu, že výrazem „není-li soud příslušný již podle jiných ustanovení tohoto nařízení“ se rozumí i situace, kdy si strany smlouvy o převodu práv k ochranné známce zapsané v členském státě Evropské unie jednoznačným a nezpochybněným způsobem ujednaly, že k projednání sporů týkajících se plnění smluvních závazků jsou příslušné soudy státu, který není členským státem Evropské unie a ve kterém má žalobce bydliště (sídlo), přičemž se žalobce obrátil na soud členského státu Evropské unie, na jehož území má své bydliště (sídlo) žalovaný?
   V případě kladné odpovědi:
   Musí být čl. 23 odst. 5 téhož nařízení vykládán v tom smyslu, že se nevztahuje na doložku o příslušnosti soudu státu, který není členským státem Evropské unie, s tím důsledkem, že soud projednávající věc na základě článku 2 nařízení určí příslušnost podle právních předpisů mezinárodního práva soukromého svého vnitrostátního práva?
   Lze spor, jehož předmětem je soudní výkon povinnosti převést práva k ochranné známce zapsané v členském státě Evropské unie, jež vznikla v rámci smlouvy uzavřené mezi účastníky tohoto sporu, považovat za spor týkající se práva, „které vyžaduje udělení nebo zápis“ ve smyslu čl. 22 odst. 4 nařízení, s ohledem na to, že podle práva státu, ve kterém je ochranná známka zapsána, převod práv k ochranné známce podléhá zápisu do rejstříku ochranných známek a zveřejnění v úředním věstníku průmyslového vlastnictví?
   V případě záporné odpovědi, brání článek 24 nařízení tomu, aby soud projednávající věc na základě článku 2 nařízení v situaci, jako je ta popsaná ve výše uvedené předběžné otázce, určil, že není příslušný k rozhodnutí ve věci, i když se žalovaný k tomuto soudu dostavil, včetně posledního stupně řízení, aniž by namítal jeho nepříslušnost?

      (1)  Úř. vest. L 12, s. 1.


title: Věc C-155/09: Žaloba podaná dne 4. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/4

         Žaloba podaná dne 4. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-155/09)
   2009/C 167/07
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: R. Lyal a D. Triantafillu)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 18 ES, 39 ES a 43 ES, posuzovaných s ohledem na článek 12 ES (a z článků 28, 31 a 4 Dohody o EHP), v rozsahu, v němž brání výkonu základních svobod, které vyplývají z těchto ustanovení,

                           —

                           tím, že osvobodila od daně z převodu nemovitostí jen osoby, které jsou již trvale usazeny v Řecku, přičemž vyloučila ty, které se v něm chtějí usadit v budoucnosti;

                           —

                           tím, že za určitých podmínek přiznala osvobození od daně z převodu nemovitostí v Řecku pouze řeckým státním příslušníkům při nabytí první rezidence v Řecku, a diskriminovala tak výslovně zahraniční rezidenty, kteří nejsou řeckými státními příslušníky;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Z osvobození od daně z převodu nemovitosti mají prospěch hlavně řečtí státní příslušníci. Skutečnost, že z tohoto osvobození byli vyloučeni státní příslušníci Společenství, kteří ještě nemají bydliště v Řecku, je diskriminací z důvodu státní příslušnosti, která komplikuje a brání v nabytí prvního bydliště v této zemi občany z jiných členských států. Tuto diskriminační překážku potvrzuje a posiluje výslovné omezení osvobození na řecké občany za zahraničí.
   Toto opatření nemůže ulehčit přístup rezidentů k vlastnictví jejich bydliště, protože neexistuje příslušná povinnost tuto nemovitost využívat. Krom toho je nepřiměřené, protože místo skutečného bydliště je možné kontrolovat pomocí prohlášení kupujících, doplněného o různé zápisy do rejstříků a kontroly.
   Pokud jde o výslovné omezení výhody osvobození na řecké občany ze zahraničí, není je možné odůvodnit snahou o jejich repatriaci, protože tento cíl je v rozporu se zásadou volného pohybu.


title: Věc T-467/12: Žaloba podaná dne 25. října 2012 — Tridium v. OHIM — q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK)

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/38

         Žaloba podaná dne 25. října 2012 — Tridium v. OHIM — q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK)
   (Věc T-467/12)
   2013/C 9/70
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tridium, Inc. (Richmond, Spojené státy) (zástupce: M. Nentwig, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: q-bus Mediatektur GmbH (Berlín, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 2. srpna 2012 ve věci R 1943/2011-2; a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „SEDONA FRAMEWORK“ pro výrobky zařazené do třídy 9 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 9067372

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Mezinárodní obrazová ochranná známka „~sedna“pro výrobky zařazené do třídy 9

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce v celém rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc T-110/15: Žaloba podaná dne 2. března 2015 – International Management Group v. Komise

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/65

         Žaloba podaná dne 2. března 2015 – International Management Group v. Komise
   (Věc T-110/15)
   (2015/C 138/84)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: International Management Group (Brusel, Belgie) (zástupci: M. Burgstaller, Solicitor, a E. Wright, Barrister)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského úřadu pro boj proti podvodům OLAF) THOR/C4/LL/el/(S)(2015)4287 ze dne 6. února 2015, kterým byl odepřen přístup k určitým dokumentům podle nařízení (ES) č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise; a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod spočívající v tom, že žalovaná nesplnila povinnost uvést důvody, když odepřela přístup k požadovaným dokumentům na základě obecné domněnky, že se uplatní ochrana pro účely inspekce, vyšetřování a auditu.

               2.

               Druhý žalobní důvod spočívající v tom, že je dán převažující veřejný zájem na zpřístupnění dokumentů.

               3.

               Třetí žalobní důvod spočívající v tom, že žalovaná nevysvětlila, proč ochrana soukromí a integrity fyzických osob brání částečnému zpřístupnění požadovaných dokumentů.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod spočívající v tom, že žalovaná porušil právo žalobkyně na dobrou správu.


title: Věc T-61/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2012 — Vermop Salmon v. OHIM — Leifheit (Clean Twist) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství Clean Twist — Starší slovní ochranné známky Společenství TWIX a TWIXTER — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2012 — Vermop Salmon v. OHIM — Leifheit (Clean Twist)
   (Věc T-61/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství Clean Twist - Starší slovní ochranné známky Společenství TWIX a TWIXTER - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 258/32
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vermop Salmon GmbH (Gilching, Německo) (zástupci: W. von der Osten-Sacken, M. Ring a O. Sude, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: K. Klüpfel, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Leifheit AG (Nassau, Německo) (zástupci: G. Hasselblatt a V. Töbelmann, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 19. listopadu 2010 (věc R 671/2010-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Vermop Salmon GmbH a Leifheit AG.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Vermop Salmon GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 89, 19.3.2011.


title: Věc C-416/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 14. září 2012 — Wikom Elektrik GmbH v. VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 14. září 2012 — Wikom Elektrik GmbH v. VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH
   (Věc C-416/12)
   2012/C 379/23
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Wikom Elektrik GmbH

      Žalovaná: VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH

      Předběžná otázka

   Zahrnuje pojem „sdělování veřejnosti“ ve smyslu čl. 3 odst. 1 směrnice 2001/29/ES (1) přenos po drátě díla vysílaného rozhlasem, pokud původní vysílání může být v oblasti pokrytí signálem přijímáno i bezdrátově, dílo je přenášeno k majitelům přijímačů, kteří vysílání přijímají jednotlivě nebo v soukromém či rodinném kruhu, a přenos provádí jiná než původní vysílací organizace za výdělečným účelem?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. L 167, 22.6.2001, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230).


title: Věc C-62/05 P: Opravný prostředek podaný dne 11. února 2005 Nordspedizionieri di Danielis Livio & C. in liquidazione proti rozsudku vydanému dne 14. prosince 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým senátem) ve věci T-332/02 mezi Nordspedizionieri a dalšími a Komisí Evropských společenství

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/20

         Opravný prostředek podaný dne 11. února 2005 Nordspedizionieri di Danielis Livio & C. in liquidazione proti rozsudku vydanému dne 14. prosince 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým senátem) ve věci T-332/02 mezi Nordspedizionieri a dalšími a Komisí Evropských společenství
   (Věc C-62/05 P)
   (2005/C 82/41)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 11. února 2005 opravný prostředek podaný Nordspedizionieri a dalšími, zastoupenými G. Leonem, proti rozsudku vydanému dne 14. prosince 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým senátem) ve věci T-332/02 mezi Nordspedizionieri a dalšími a Komisí Evropských společenství.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               zrušil napadené rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 28. června 2002 (spis REM 1401) oznámené dne 2. září 2002, kterým shledala prominutí dovozního cla neoprávněným, a naopak určil, že v projednávaném případě je prominutí oprávněné podle čl. 13 odst. 1 nařízení EHS č.1430/79 (1) na základě zvláštních okolností, za kterých žádná nedbalost nebo podvod nemohou být přisuzovány účastníkům řízení podávajícím opravný prostředek;

               2.

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení jak před Soudem prvního stupně, tak i před Soudním dvorem.

         Důvody opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastníci podávající opravný prostředek, kteří jsou celními deklaranty, vydali dvě T1 tranzitní prohlášení Společenství, že náklady pocházející z Jugoslávie a určené pro Španělsko obsahují kartónové krabice. Italské celní úřady požadovaly po účastnících podávajících opravný prostředek, aby uhradili clo účtované z dotčených dvou nákladů, s tím že prohlásily, že náklady neobsahují krabice, ale cigarety.
   Účastníci podávající opravný prostředek podali návrh na zahájení řízení, ve kterém byli neúspěšní, a poté požádali Komisi o prominutí cla, která jejich žádost zamítla s tím, že tvrdila, že účastníci podávající opravný prostředek nesplnili náležitosti.
   Účastníci podávající opravný prostředek tedy podali žalobu k Soudu prvního stupně Evropských společenství na základě článku 13 nařízení EHS 1430/79, v níž tvrdili, že nemohou být podrobeni clu, protože pro tento případ existují „zvláštní okolnosti“ osvobozující Nordspedizionieri od povinnosti hradit toto clo. Tvrdí, že byli oprávněni vycházet z dokumentů (obchodních a přepravních) předložených jim řidičem nákladního vozidla v době celního prohlášení, ze kterých vyplývá, že náklady tvořily kartónové krabice.
   Zvláštní situace umožňující prominutí vyplývá ze skutečnosti, že celní deklarant není schopný kontrolovat obsah nákladních vozidel, které „oprávněně“ překračují hranici mezi Itálií a Jugoslávií, a kromě toho, že v projednávaném případě se dokumentace zdála být v pořádku, takže náklady byly celně odbaveny na základě „rychlého“ celního řízení.
   Účastníci podávající opravný prostředek dále poukazují na existenci dalších náležitostí článku 13 v projednávaném případě, že zde nedošlo ani k „nedbalosti“ ani k „podvodu“, v tom, že T1 prohlášení bylo sepsáno na základě informací obsažených v dopravní a obchodní dokumentaci.
   Na závěr se v žalobě k Soudu prvního stupně účastníci podávající opravný prostředek podpůrně dovolávají použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení EHS 2144/87 (2), který osvobozuje od platby cla takové zboží, které bylo zabaveno a poté zkonfiskováno.
   Rozsudkem ze dne 14. prosince 2004 Soud prvního stupně (pátý senát) zamítl žalobu v plném rozsahu s tím, že tvrdil, že zde nebyly žádné „zvláštní okolnosti“, a tedy ponechal stranou otázku, zda v projednávaném případě došlo či nikoliv k „nedbalosti“ nebo „podvodu“.
   Opravný prostředek znovu uvádí stejná tvrzení, která byla předložena v řízení v prvním stupni, včetně skutečnosti, že v projednávaném případě došlo k porušení Bělehradské dohody o vzájemné správní pomoci mezi Itálií a Jugoslávií, která ukládá jugoslávským celním úřadům povinnost oznámit italským celním úřadům tranzit daňově citlivého zboží (jako cigarety) ve vztahu k těmto dvěma dotčeným nákladním vozidlům; třetí nákladní vozidlo bylo zastaveno a zboží zabaveno díky varování (i když pozdě) italských celních úřadů od jejich jugoslávské protistrany.

      (1)  Úř. věst. L 175, 12.7.1979, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 201, 22.7.1987, s. 15.


title: Věc C-643/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 31. ledna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Varna — Bulharsko) — LVK — 56 EOOD v. Direktor na Direkcia „Obžalvane I uprevlenie na izpalnenieto“ — Varna při Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite ( „Daně — DPH — Směrnice 2006/112/ES — Zásada daňové neutrality — Nárok na odpočet — Odepření — Článek 203 — Uvedení DPH na faktuře — Vznik daňové povinnosti — Uskutečnění zdanitelného plnění — Totožné posouzení ve vztahu k vystaviteli faktury a k jejímu příjemci — Nezbytnost“ )

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 31. ledna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Varna — Bulharsko) — LVK — 56 EOOD v. Direktor na Direkcia „Obžalvane I uprevlenie na izpalnenieto“ — Varna při Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite
   (Věc C-643/11) (1)

   (Daně - DPH - Směrnice 2006/112/ES - Zásada daňové neutrality - Nárok na odpočet - Odepření - Článek 203 - Uvedení DPH na faktuře - Vznik daňové povinnosti - Uskutečnění zdanitelného plnění - Totožné posouzení ve vztahu k vystaviteli faktury a k jejímu příjemci - Nezbytnost)
   2013/C 86/09
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad Varna

      Účastníci/Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: LVK — 56 EOOD

      Žalovaný: Direktor na Direkcia „Obžalvane I uprevlenie na izpalnenieto“ — Varna při Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Administrativen sad — Varna — Výklad směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Nárok na odpočet DPH zaplacené na vstupu — Důkazy o uskutečnění zdanitelného plnění — Praxe daňové správy, podle níž je příjemci zdanitelného dodání odepřen nárok na odpočet DPH, pokud není prokázáno, že se dodání skutečně uskutečnilo, přestože na úrovni dodavatele je konstatována existence daňové povinnosti

      Výrok

               1)

               Článek 203 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že:

                           —

                           osoba je povinna odvést daň z přidané hodnoty, kterou uvede na faktuře bez ohledu na to, zda zdanitelné plnění bylo uskutečněno;

                           —

                           z pouhé skutečnosti, že daňová správa neopravila v opravném daňovém výměru zaslaném vystaviteli této faktury daň z přidané hodnoty, kterou přiznal, nelze vyvodit, že tato správa uznala, že uvedená faktura se vztahuje k uskutečněnému zdanitelnému plnění.

               2)

               Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že článek 167 a čl. 168 písm. a) směrnice 2006/112, jakož i zásady daňové neutrality, právní jistoty a rovného zacházení nebrání tomu, aby byl příjemci faktury odepřen nárok na odpočet daně odvedené na vstupu z důvodu, že zdanitelné plnění nebylo uskutečněno, přestože v opravném daňovém výměru zaslaném vystaviteli této faktury nebyla DPH přiznaná tímto vystavitelem opravena. Pokud se však s ohledem na daňový únik nebo nesrovnalosti, kterých se dopustil tento vystavitel nebo osoby, které se před ním účastnily plnění uplatňovaného za účelem vzniku nároku na odpočet, má za to, že toto plnění nebylo uskutečněno, musí být s ohledem na objektivní okolnosti a bez požadavku, aby příjemce faktury prováděl ověření, která mu nepřísluší, prokázáno, že tento příjemce věděl nebo měl vědět, že uvedené plnění bylo součástí daňového úniku ve vztahu k dani z přidané hodnoty, ověření čehož je na předkládajícím soudu.

      (1)  Úř. věst. C 80, 17.3.2012.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2004 ve věci T-44/00, Mannesmannröhren-Werke AG proti Komisi Evropských společenství (Hospodářská soutěž — Dohody narušující hospodářskou soutěž — Trhy s ocelovými bezešvými trubkami — Délka trvání porušení — Pokuty)

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/12

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 8. července 2004
   ve věci T-44/00, Mannesmannröhren-Werke AG proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Hospodářská soutěž - Dohody narušující hospodářskou soutěž - Trhy s ocelovými bezešvými trubkami - Délka trvání porušení - Pokuty)
   (2004/C 239/24)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-44/00, Mannesmannröhren-Werke AG, se sídlem v Mülheim an der Ruhr (Německo), zastoupená K. Klusmannem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: M. Erhart a A. Whelan, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2003/382/ES ze dne 8. prosince 1999 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (věc IV/E-1/35.860-B - Bezešvé ocelové trubky) (Úř. věst. 2003, L 140, s. 1) nebo podpůrně návrh na snížení výše pokuty uložené žalobkyni, Soud (druhý senát), ve složení N.J. Forwood, předseda, J. Pirrung a A.W.H. Meij, soudci, tajemník: J. Plingers, rada, vydal dne 8. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Článek 1 odst. 2 rozhodnutí Komise 2003/382/ES ze dne 8. prosince 1999 v řízení podle článku 81 ES (Věc IV/E-1/35.860-B – Bezešvé ocelové trubky) se zrušuje v rozsahu, v němž stanoví existenci porušení vytýkaného tímto ustanovením žalobkyni před 1. lednem 1991.

               2.

               Výše pokuty uložené žalobkyni v článku 4 rozhodnutí 2003/382 se stanoví na 12 600 000 eur.

               3.

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4.

               Žalobkyně a Komise ponesou své náklady.

      (1)  Úř. věst. C 135, 13.5.2000.


title: Věc T-534/14: Usnesení Tribunálu ze dne 17. prosince 2015 – Murnauer Markenvertrieb v. OHIM – Bach Flower Remedies (MURNAUERS Bachblüten) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/27

         Usnesení Tribunálu ze dne 17. prosince 2015 – Murnauer Markenvertrieb v. OHIM – Bach Flower Remedies (MURNAUERS Bachblüten)
   (Věc T-534/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2016/C 068/35)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Egelsbach, Německo) (zástupci: F. Traub a D. Horst, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Bach Flower Remedies Ltd (Wimbledon, Spojené království) (zástupci: A. Renck a M. Petersen, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 5. května 2014 (věc R 2041/2012-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Murnauer Markenvertieb GmbH a Bach Flower Remedies Ltd.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2.

               Společnosti Murnauer Markenvertrieb GmbH a Bach Flower Remedies Ltd ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich nahradí polovinu nákladů vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 351, 6.10.2014.


title: Věc T-249/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2012 — Kitzinger v. OHIM — Mitteldeutscher Rundfunk a Zweites Deutsches Fernsehen (KICO) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství KICO — Národní obrazová ochranná známka a dřívější slovní ochranná známka Společenství KIKA — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               25.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 58/8

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2012 — Kitzinger v. OHIM — Mitteldeutscher Rundfunk a Zweites Deutsches Fernsehen (KICO)
   (Věc T-249/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství KICO - Národní obrazová ochranná známka a dřívější slovní ochranná známka Společenství KIKA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 58/13
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kitzinger & Co. (GmbH & Co. KG) (Hamburk, Německo) (zástupce: S. Kitzinger, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastníci před Tribunálem: Mitteldeutscher Rundfunk (Lipsko, Německo) a Zweites Deutsches Fernsehen (Mohuč, Německo) (zástupci: B. Krause a F. Cordt, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. března 2010 (věc R 1388/2008-4) týkající se námitkového řízení mezi Mitteldeutscher Rundfunk a Zweites Deutsches Fernsehen na straně jedné a Kitzinger & Co. (GmbH & Co. KG) na straně druhé.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Kitzinger & Co. (GmbH & Co. KG) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 209, 31.7.2010.


title: Věc C-43/11: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Milano — Itálie) — Procura della Repubblica v. Assane Samb

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/39

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Milano — Itálie) — Procura della Repubblica v. Assane Samb
   (Věc C-43/11) (1)

   2011/C 269/83
   Jednací jazyk: italština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 113, 9.4.2011.


title: Věc C-346/07: Žaloba podaná dne 25. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/31

         Žaloba podaná dne 25. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-346/07)
   (2007/C 211/60)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Zavvos a P. Dejmek)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/50/ES ze dne 29. dubna 2004, kterou se mění směrnice Rady 96/48/ES o interoperabilitě transevropského vysokorychlostního železničního systému a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/16/ES o interoperabilitě transevropského konvenčního železničního systému (1), a v každém případě tím, že o těchto předpisech neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2004/50/ES do vnitrostátního práva uplynula dne 30. dubna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 164, s. 114; Zvl. vyd. 13/34, s. 838.


title: Věc T-97/08: Žaloba podaná dne 20. února 2008 – KUKA Roboter v. OHIM (Farbmarke Orange)

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/37

         Žaloba podaná dne 20. února 2008 – KUKA Roboter v. OHIM (Farbmarke Orange)
   (Věc T-97/08)
   (2008/C 107/63)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: KUKA Roboter GmbH (Aubsburg, Německo) (zástupce: A. Kohn, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu žalovaného ze dne 14. prosince 2007 ve věci odvolání R 1572/2007-4;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: barevná oranžová ochranná známka bez obrysu pro výrobky zařazené do třídy 7 (přihláška č. 4 607 801).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.
   Dovolávané žalobní důvody:

               —

               Porušení článku 28 ES, protože kvůli napadenému rozhodnutí existuje opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení dovozu.

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), protože přihlašovaná ochranná známka má rozlišovací způsobilost.

               —

               Porušení článků 73 a 74 nařízení č. 40/94, protože napadené rozhodnutí není odůvodněné, resp. není dostatečně odůvodněné a skutkový stav nebyl dostatečně přezkoumán.

               —

               Zneužití pravomoci, protože žalovaný v souvislosti s potřebou dostupnosti uplatnil věcně irelevantní úvahy k odůvodnění napadeného rozhodnutí.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


               25.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/16

         Výzva k předkládání žádostí o pracovní místo – Generální ředitel (platové třídy AD15–AD16) Knihovny, výzkumu a dokumentace u Soudního dvora Evropských společenství
   (2008/C 161/10)
   V blízké době dojde k uvolnění pracovního místa generálního ředitele (platové třídy AD15–AD16) Knihovny, výzkumu a dokumentace u Soudního dvora Evropských společenství v Lucemburku. Toto místo bude obsazeno podle čl. 29 odst. 2 služebního řádu úředníků Evropských společenství.
   POPIS FUNKCÍ
   Osoba vybraná na toto pracovní místo bude pověřena pod přímým dohledem vedoucího soudní kanceláře organizací, koordinací a vedením generálního ředitelství „Knihovna, výzkum a dokumentace“.
   Toto generální ředitelství zahrnující téměř 100 pracovníků sdružuje rozsáhlou právnickou knihovnu spadající do odpovědnosti ředitele, jakož i skupinu výzkumníků a dokumentátorů, sdružených v současnosti ve čtyřech odborech, z nichž jeden je pověřen právní informatikou. Tito pracovníci asistují Soudnímu dvoru, Soudu prvního stupně a Soudu pro veřejnou službu při výkonu jejich soudní funkce, zejména vypracováváním studií a zpráv týkajících se srovnávacího práva, mezinárodního práva a práva Společenství, a přispívají k rozšiřování judikatury v oblasti práva Společenství, zejména právní a dokumentační analýzou rozhodnutí soudů Společenství. Tyto čtyři odbory výzkumu a dokumentace budou v blízké době sdruženy v rámci jediného ředitelství podřízeného generálnímu řediteli.
   POŽADAVKY
   Kandidáti musejí splňovat následující požadavky:

               —

               úplné právní vzdělání doložené vysokoškolským diplomem, jakož i hluboké znalosti práva Společenství,

               —

               prokázat schopnost vést a koordinovat práci rozsáhlé administrativní jednotky,

               —

               rozsáhlé znalosti a odborné zkušenosti v oblastech, jimiž se generální ředitelství zabývá. Zvláště budou zohledněny zkušenosti s organizací a vedením institucí zabývajících se právním výzkumem a dokumentací,

               —

               důkladná znalost jednoho z úředních jazyků Evropských společenství a uspokojivá znalost dalšího úředního jazyka Evropských společenství. Z důvodu služby je nezbytná dobrá znalost francouzského jazyka.

         PŘEDKLÁDÁNÍ ŽÁDOSTÍ O PRACOVNÍ MÍSTO
   Žádosti o toto pracovní místo musejí být Soudnímu dvoru doručeny výhradně elektronickou poštou na adresu DG-BRD-CURIA@curia.europa.eu nejpozději do 31. srpna 2008 ve 13:00 hod. K žádostem je nutno přiložit podrobný životopis a veškeré další užitečné dokumenty.
   V Lucemburku dne 17. června 2008.


title: Věc T-228/16: Žaloba podaná dne 10. května 2016 – Haverkamp v. EUIPO – Sissel (Povrchový vzor evokující oblázkovou pláž)

text:
               4.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/43

         Žaloba podaná dne 10. května 2016 – Haverkamp v. EUIPO – Sissel (Povrchový vzor evokující oblázkovou pláž)
   (Věc T-228/16)
   (2016/C 243/48)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Reinhard Haverkamp (Kindberg, Rakousko) (zástupce: A. Waldenberger, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Sissel GmbH (Bad Dürkheim, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporného (průmyslového) vzoru: žalobce

      Sporný (průmyslový) vzor: mezinárodní zápis (průmyslového) vzoru „Povrchový vzor evokující oblázkovou pláž“ s vyznačením Evropské unie – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. DM/072198-0001

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. února 2016 ve věci R 2619/2014-3

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů tohoto řízení, řízení před odvolacím senátem a řízení o prohlášení neplatnosti před EUIPO.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 5 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002,

               —

               porušení čl. 6 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002.


title: Věc C-319/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. července 2007 3F, dříve Specialarbejderforbundet i Danmark (SID), proti usnesení Soudu prvního stupně (druhého rozšířeného senátu) vydanému dne 23. dubna 2007 ve věci T-30/03, Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) v. Komise Evropských společenství

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/27

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. července 2007 3F, dříve Specialarbejderforbundet i Danmark (SID), proti usnesení Soudu prvního stupně (druhého rozšířeného senátu) vydanému dne 23. dubna 2007 ve věci T-30/03, Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-319/07 P)
   (2007/C 211/49)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: 3F, dříve Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (zástupci: A. Bentley, barrister a A. Worsøe, advokát)

      Další účastníci řízení: Komise Evropských společenství, Dánské království, Norské království
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky)
   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr

               —

               zrušil usnesení Soudu prvního stupně ze dne 23. dubna 2007 ve věci T-30/03, Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) v. Komise Evropských společenství; a

               —

               prohlásil žalobu navrhovatelky ve věci T-30/03 za přípustnou; a

               —

               uložil Komisi v každém případě náhradu nákladů tohoto řízení vynaložených navrhovatelkou.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatelka tvrdí, že napadené usnesení by mělo být zrušeno z následujících důvodů:

               1.

               Soud prvního stupně se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že se odvolával na věc C-67/96, Albany, když rozhodl, že se navrhovatelka nemohla odvolávat na své soutěžní postavení při vyjednávání kolektivních dohod, aby prokázala, že byla osobně dotčena.

               2.

               Soud prvního stupně se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že shledal, že se navrhovatelka nemohla odvolávat na sociální aspekty, aby prokázala, že byla osobně dotčena.

               3.

               Soud prvního stupně nesprávně použil judikaturu ve věcech Plaumann a ARE tím, že shledal, že navrhovatelka nemůže být považována za osobně dotčenou pouze na základě toho, že dotčená podpora je poskytována příjemcům prostřednictvím snížení mzdových nároků námořníků využívajících osvobození od daně z příjmu.

               4.

               Soud prvního stupně nesprávně použil judikaturu ve věcech Van der Kooy a CIRFS tím, že shledal, že zájem navrhovatelky jako vyjednavače nebyly dotčeny fiskálními opatřeními.


title: Věc T-309/12 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 5. července 2013 — Zweckverband Tierkörperbeseitigung v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Vyplacení příspěvků sdružení veřejného práva — Státní podpory — Povinnost navrácení — Návrh na odklad vykonatelnosti — Naléhavost“ )

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/42

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 5. července 2013 — Zweckverband Tierkörperbeseitigung v. Komise
   (Věc T-309/12 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Vyplacení příspěvků sdružení veřejného práva - Státní podpory - Povinnost navrácení - Návrh na odklad vykonatelnosti - Naléhavost)
   2013/C 260/74
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (Rivenich, Německo) (zástupce: A. Kerkmann, advokátka)

      Žalovaná: Evropská Komise (zástupci: R. Sauer a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Saria Bio Industries AG & Co. KG (Selm, Německo); SecAnim GmbH (Lünen, Německo); a Knochen- und Fett-Union (KFU) GmbH (Selm) (zástupci: U. Karpenstein a C. Johann, advokáti)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Evropské komise ze dne 25. dubna 2012 o státní podpoře SA.25051 (C-19/2010) (ex NN 23/2010), kterou Německo poskytlo ve prospěch Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (Úř. věst. L 236, s. 1.).

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-565/10: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 19. července 2012 — Evropská komise v. Italská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 91/271/EHS — Čištění městských odpadních vod — Články 3, 4 a 10 — Stokové soustavy — Sekundární čištění nebo jiné rovnocenné čištění — Čistírny odpadních vod — Reprezentativní vzorky“ )

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/4

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 19. července 2012 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-565/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 91/271/EHS - Čištění městských odpadních vod - Články 3, 4 a 10 - Stokové soustavy - Sekundární čištění nebo jiné rovnocenné čištění - Čistírny odpadních vod - Reprezentativní vzorky)
   2012/C 295/06
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: S. Pardo Quintillán a D. Recchia, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, a M. Russo, avvocato dello Stato)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 3, 4 a 10 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, s. 40)

      Výrok

               1)

               Italská republika tím, že nepřijala:

                           —

                           opatření nezbytná k zajištění, aby aglomerace Acri, Siderno, Bagnara Calabra, Bianco, Castrovillari, Crotone, Santa Maria del Cedro, Lamezia Terme, Mesoraca, Montebello Ionico, Motta San Giovanni, Reggio Calabria, Rende, Rossano, Scalea, Sellia Marina, Soverato, Strongoli (Kalábrie), Cervignano del Friuli (Furlánsko-Julské Benátsko), Frascati (Lazio), Porto Cesareo, Supersano, Taviano (Apulie), Misterbianco a další, Aci Catena, Adrano, Catania a další, Giarre-Mascali-Riposto a další, Caltagirone, Aci Castello, Acireale a další, Belpasso, Gravina di Catania, Tremestieri Etneo, San Giovanni La Punta, Agrigento a její předměstí, Porto Empedocle, Sciacca, Cefalù, Carini a ASI Palermo, Palermo a okrajové části, Santa Flavia, Augusta, Priolo Gargallo, Carlentini, Scoglitti, Marsala, Messina 1, Messina a Messina 6 (Sicílie) s populačním ekvivalentem vyšším než 15 000 PE, které vypouštějí městské odpadové vody do recipientů nepovažovaných za «citlivé oblasti» podle článku 5 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č, 1137/2008 ze dne 22. října 2008, byly vybaveny stokovými soustavami ve smyslu článku 3 této směrnice,

                           —

                           opatření nezbytná k zajištění, aby aglomerace Lanciano-Castel Frentano (Abruzzy), Acri, Siderno, Bagnara Calabra, Castrovillari, Crotone, Montebello Ionico, Motta San Giovanni, Reggio Calabria, Rossano (Kalábrie), Battipaglia, Benevento, Capaccio, Capri, Ischia, Casamicciola Terme, Forio, Massa Lubrense, Neapol-východ, Vico Equense (Kampánie), Trieste-Muggia-San Dorligo (Furlánsko-Julské Benátsko), Albenga, Borghetto Santo Spirito, Finale Ligure, Imperia, Santa Margherita Ligure, Quinto, Rapallo, Recco, Riva Ligure (Ligurie), Casamassima, Casarano, Porto Cesareo, San Vito dei Normanni, Supersano (Apulie), Misterbianco a další, Scordia-Militello Val di Catania, Palagonia, Aci Catena, Giarre-Mascali-Riposto a další, Caltagirone, Aci Castello, Acireale a další, Belpasso, Gravina di Catania, Tremestieri Etneo, San Giovanni La Punta, Macchitella, Niscemi, Riesi, Agrigento a jejího předměstí, Favara, Palma di Montechiaro, Menfi, Porto Empedocle, Ribera, Sciacca, Bagheria, Cefalù, Carini a ASI Palermo, Misilmeri, Monreale, Santa Flavia, Termini Imerese, Trabia, Augusta, Avola, Carlentini, Ragusa, Scicli, Scoglitti, Campobello di Mazara, Castelvetrano 1, Triscina Marinella, Marsala, Mazara del Vallo, Barcellona Pozzo di Gotto, Capo d’Orlando, Furnari, Giardini Naxos, Consortile Letojanni, Pace del Mela, Piraino, Roccalumera, Consortile Sant’Agata Militello, Consortile Torregrotta, Gioiosa Marea, Messina 1, Messina 6, Milazzo, Patti a Rometta (Sicílie) s populačním ekvivalentem vyšším než 15 000 PE, které vypouštějí městské odpadové vody do recipientů nepovažovaných za «citlivé oblasti» podle článku 5 směrnice 91/271/EHS ve znění nařízení č. 1137/2008, byly podrobeny čištění v souladu s požadavky stanovenými čl. 4 odst. 1 a 3 této směrnice, a

                           —

                           opatření nezbytná k tomu, aby byly čistírny městských odpadních vod stavěné způsobem vyhovujícím požadavkům článků 4 až 7 směrnice 91/271/EHS ve znění nařízení č. 1137/2008 projektovány, budovány, provozovány a udržovány tak, aby byla zaručena jejich dostatečná účinnost za všech běžných místních klimatických podmínek a aby se při projektování čistíren vzaly v úvahu sezónní rozdíly zatížení v aglomeracích Lanciano-Castel Frentano (Abruzzy), Acri, Siderno, Bagnara Calabra, Castrovillari, Crotone, Montebello Ionico, Motta San Giovanni, Reggio Calabria, Rossano (Kalábrie), Battipaglia, Benevento, Capaccio, Capri, Ischia, Casamicciola Terme, Forio, Massa Lubrense, Neapol-východ, Vico Equense (Kampánie), Trieste-Muggia-San Dorligo (Furlánsko-Julské Benátsko), Albenga, Borghetto Santo Spirito, Finale Ligure, Imperia, Santa Margherita Ligure, Quinto, Rapallo, Recco, Riva Ligure (Ligurie), Casamassima, Casarano, Porto Cesareo, San Vito dei Normanni, Supersano (Apulie), Misterbianco a další, Scordia-Militello Val di Catania, Palagonia, d’Aci Catena, Giarre-Mascali-Riposto a další, Caltagirone, Aci Castello, Acireale a další, Belpasso, Gravina di Catania, Tremestieri Etneo, San Giovanni La Punta, Macchitella, Niscemi, Riesi, Agrigento a jejího předměstí, Favara, Palma di Montechiaro, Menfi, Porto Empedocle, Ribera, Sciacca, Bagheria, Cefalù, Carini a ASI Palermo, Misilmeri, Monreale, Santa Flavia, Termini Imerese, Trabia, Augusta, Avola, Carlentini, Ragusa, Scicli, Scoglitti, Campobello di Mazara, Castelvetrano 1, Triscina Marinella, Marsala, Mazara del Vallo, Barcellona Pozzo di Gotto, Capo d’Orlando, Furnari, Giardini Naxos, Consortile Letojanni, Pace del Mela, Piraino, Roccalumera, Consortile Sant’Agata Militello, Consortile Torregrotta, Gioiosa Marea, Messina 1, Messina 6, Milazzo, Patti a Rometta (Sicílie),

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 3, čl. 4 odst. l a 3 a článku 10 směrnice 91/271/EHS ve znění nařízení č. 1137/2008.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 30, 29.01.2011.


title: Věc T-156/08 P: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. března 2009 – R v. Komise ( Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci ve zkušební době — Zpráva o ukončení zkušební doby — Neexistence aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení — Lhůta pro podání žaloby — Opožděnost )

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/18

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. března 2009 – R v. Komise
   (Věc T-156/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci ve zkušební době - Zpráva o ukončení zkušební doby - Neexistence aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení - Lhůta pro podání žaloby - Opožděnost“)
   2009/C 102/28
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: R (Brusel, Belgie) (zástupce: Y. Minatchy, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Martin a K. Herrmann, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 19. února 2008, R v. Komise (F- 49/07, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), a směřující ke zrušení tohoto usnesení

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               R ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Komisí v tomto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 5.7.2008.


title: Věc T-508/12: Žaloba podaná dne 19. listopadu 2012 — Automobile Association v. OHIM — Duncan Petersen Publishing (Folders)

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/64

         Žaloba podaná dne 19. listopadu 2012 — Automobile Association v. OHIM — Duncan Petersen Publishing (Folders)
   (Věc T-508/12)
   2013/C 26/126
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Automobile Association Ltd (St. Helier, Spojené království) (zástupce: N. Walker, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Duncan Petersen Publishing Ltd (Londýn, Spojené království)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. září 2012 ve věci 172/2011-3 a vrátil věc OHIM k novému rozhodnutí a

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství, který je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: (průmyslový) vzor výrobku „složky“ — zapsaný (průmyslový) vzor Společenství č. 1121404-0001

      Majitelka (průmyslového) vzoru Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru Společenství: žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: žalobkyně se domáhá prohlášení neplatnosti zapsaného (průmyslového) vzoru Společenství na základě článků 4 až 9 nařízení Rady č. 6/2002

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení článku 8 nařízení Rady č. 6/2002;

               —

               porušení čl. 8 odst. 2 ve spojení s článkem 62 nařízení Rady č. 6/2002 a

               —

               porušení čl. 25 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 3 písm. a) nařízení Rady č. 6/2002.


title: Věc C-106/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. března 2009 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího rozšířeného senátu) vydanému dne 18. prosince 2008 ve spojených věcech T-211/04 a T-215/04, Government of Gibraltar a Spojené království v. Komise Evropských společenství

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. března 2009 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího rozšířeného senátu) vydanému dne 18. prosince 2008 ve spojených věcech T-211/04 a T-215/04, Government of Gibraltar a Spojené království v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-106/09 P)
   2009/C 141/41
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupci: R. Lyal, V. Di Bucci, N. Khan, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Government of Gibraltar, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Španělské království

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně (třetího rozšířeného senátu) ze dne 18. prosince 2008 ve spojených věcech T-211/04 a T-215/04, Government of Gibraltar a Spojené království v. Komise, který byl oznámen Komisi dne 5. ledna 2009;

               —

               zamítnout návrhy na prohlášení neplatnosti podané ze strany Government of Gibraltar a Spojeného království;

               —

               uložit Government of Gibraltar a Spojenému království náhradu nákladů řízení;
               podpůrně:

               —

               vrátit věci zpět Soudu prvního stupně k novému projednání a

               —

               rozhodnout, že o nákladech řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku bude rozhodnuto později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Komise tvrdí, že napadený rozsudek by měl být zrušen z následujících důvodů:

               Soud prvního stupně nesprávně posoudil vztah mezi čl. 87 odst. 1 ES a pravomocí členských států v daňové oblasti;

               Soud prvního stupně nesprávně vyložil a použil čl. 87 odst. 1 ES, když stanovil neodůvodněné omezení ve vztahu k posouzení opatření, která by mohla představovat státní podporu;

               Soud prvního stupně nesprávně vyložil a použil čl. 87 odst. 1 ES, když stanovil neodůvodněné omezení ve vztahu k výkonu pravomoci soudního přezkumu s ohledem na identifikaci běžného či „obvyklého“ daňového systému;

               Soud prvního stupně nesprávně vyložil a použil čl. 87 odst. 1 ES, když měl za to, že běžný nebo „obvyklý“ daňový systém může být důsledkem uplatnění různých mechanismů ve vztahu k různým osobám podléhajícím dani;

               Soud prvního stupně nesprávně vyložil a použil čl. 87 odst. 1 ES, když měl za to, že Komise neidentifikovala běžný nebo „obvyklý“ daňový systém a neprovedla požadované posouzení, aby prokázala selektivní povahu dotčených opatření;

               Soud prvního stupně nesprávně vyložil a použil čl. 87 odst. 1 ES, když nepřezkoumal tři prvky selektivity zjištěné v napadeném rozhodnutí.


title: Věc T-282/14: Žaloba podaná dne 30. dubna 2014 – Bayer MaterialScience v. Komise

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/34

         Žaloba podaná dne 30. dubna 2014 – Bayer MaterialScience v. Komise
   (Věc T-282/14)
   2014/C 223/38
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bayer MaterialScience AG (Leverkusen, Německo) (zástupci: C. Arhold, N. Wimmer, F. Wesche, L. Petersen a T. Woltering, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 18. prosince 2013 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ve věci Státní podpora SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Podpora výroby elektrické energie z obnovitelných zdrojů a snížení poplatku podle EEG pro energeticky náročné podniky;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod: Porušení čl. 107 odst. 1 a článku 108 SFEU z důvodu nesprávné klasifikace zvláštního kompenzačního režimu

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí o zahájení řízení porušuje čl. 107 odst. 1, článek 108 SFEU a čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (1), jelikož poplatek EEG upravený v Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (zákoně o upřednostnění energií z obnovitelných zdrojů) (dále jen: EEG) nepředstavuje poskytnutí státních prostředků a snížení poplatku EEG pro energeticky náročné podniky neznamená vzdání se státních prostředků.

                           —

                           V této souvislosti žalobkyně uvádí, že Komise při svém posouzení vycházela z nových delimitačních parametrů, které jsou v rozporu se zásadami dřívější judikatury. Komise především zcela vynechala kritérium konkrétní dispoziční moci orgánů státní moci, které je podle ustálené judikatury nezbytné ke kvalifikaci státních prostředků, a považovala za dostatečné, že vnitrostátní zákonodárce vykonává vliv na platební toky mezi soukromými osobami a že na dodržování zákonných požadavků ze strany soukromých osob dohlížejí regulační orgány.

                           —

                           Dále je Komise podle žalobkyně vázána svým rozhodnutím, ve kterém jako státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU neklasifikovala EEG 2000, jelikož nedocházelo k transferu státních prostředků, a z tohoto důvodu právně nesprávně kvalifikovala EEG 2012 jakožto nový protiprávně zavedený režim podpory.

                           —

                           Kromě toho Komise nedostatečně posoudila a tudíž také neuznala, že výjimky pro energeticky náročné podniky jsou odůvodněné na základě cíle, povahy anebo vnitřní struktury EEG 2012 a nepředstavují tedy selektivní výhodu.

               2.

               Druhý žalobní důvod: Porušení čl. 108 odst. 1 SFEU a článků 18 a 19 nařízení č. 659/1999 z důvodu nenavržení vhodných opatření

                           —

                           Žalobkyně uvádí, že Komise měla při přezkumu EEG 2012 každopádně použít postup pro existující podpory podle čl. 108 odst. 1 SFEU a článků 17-19 nařízení č. 659/1999 a měla Německu před zahájením formálního vyšetřovacího řízení navrhnout vhodná opatření, namísto toho, aby účastníky na trhu prostřednictvím kvalifikace EEG 2012 jakožto nové neoznámené podpory vystavila značným ekonomickým rizikům.

               3.

               Třetí žalobní důvod: Porušení práva na slyšení

                           —

                           Žalobkyně má také za to, že ji Komise každopádně měla před přijetím rozhodnutím s tak závažnými právními účinky vyslechnout.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod: Nedostatečné odůvodnění

                           —

                           Závěrem žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí o zahájení řízení bylo v podstatných pasážích nedostatečně odůvodněné.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc C-6/15: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Belgie) – TNS Dimarso NV v. Vlaams Gewest „Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky na služby — Směrnice 2004/18/ES — Článek 53 odst. 2 — Kritéria pro zadání zakázky — Hospodářsky nejvýhodnější nabídka — Metoda hodnocení — Pravidla, podle kterých je přidělována poměrná váha — Povinnost veřejného zadavatele vymezit ve výzvě k podávání nabídek poměrnou váhu kritérií pro zadání zakázky — Rozsah povinnosti“

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/9

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Belgie) – TNS Dimarso NV v. Vlaams Gewest
   (Věc C-6/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky na služby - Směrnice 2004/18/ES - Článek 53 odst. 2 - Kritéria pro zadání zakázky - Hospodářsky nejvýhodnější nabídka - Metoda hodnocení - Pravidla, podle kterých je přidělována poměrná váha - Povinnost veřejného zadavatele vymezit ve výzvě k podávání nabídek poměrnou váhu kritérií pro zadání zakázky - Rozsah povinnosti“)
   (2016/C 335/11)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: TNS Dimarso NV

      Žalovaný: Vlaams Gewest

      Výrok

   Článek 53 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, ve světle zásady rovného zacházení a povinnosti transparentnosti, která z ní vyplývá, musí být vykládán v tom smyslu, že veřejný zadavatel není v případě, kdy má být zakázka na služby zadána podle kritéria nabídky, která je z jeho hlediska hospodářsky nejvýhodnější, povinen seznámit potenciální uchazeče v oznámení o zakázce nebo zadávací dokumentaci o metodě hodnocení, kterou použije při posuzování a konkrétním seřazení nabídek. Uvedená metoda však nemůže vést ke změně kritérií pro zadání zakázky a jejich poměrné váhy.

      (1)  Úř. věst. C 118, 13. 4. 2015.