title: Věc C-79/15 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. července 2017 – Rada Evropské unie v. Hamas, Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Boj proti terorismu — Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům — Zmrazení finančních prostředků — Společný postoj 2001/931/SZBP — Článek 1 odst. 4 a 6 — Nařízení (ES) č. 2580/2001 — Článek 2 odst. 3 — Ponechání organizace na seznamu osob, skupin a subjektů zapojených do teroristických činů — Podmínky — Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků — Rozhodnutí přijaté příslušným orgánem — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. července 2017 – Rada Evropské unie v. Hamas, Evropská komise
   (Věc C-79/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Boj proti terorismu - Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům - Zmrazení finančních prostředků - Společný postoj 2001/931/SZBP - Článek 1 odst. 4 a 6 - Nařízení (ES) č. 2580/2001 - Článek 2 odst. 3 - Ponechání organizace na seznamu osob, skupin a subjektů zapojených do teroristických činů - Podmínky - Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků - Rozhodnutí přijaté příslušným orgánem - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2017/C 309/04)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen, G. Étienne, M. Bishop, zmocněnci)

      Další účastník řízení: Hamás (zástupce: L. Glock, avocate), Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, M. Konstantinidis a R. Tricot, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující navrhovatelku: Francouzská republika (zástupci: D. Colas, F. Fize a G. de Bergues, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. prosince 2014, Hamás v. Rada (T-400/10, EU:T:2014:1095), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací Tribunálu Evropské unie.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 146, 4.5.2015.


title: Věc C-471/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. září 2012 Holding kompanija Interspeed a.d. proti rozsudku Tribunálu vydanému dne 10. července 2012 ve věci T-587/10, Holding kompanija Interspeed a.d. v. Komise

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/55

         Kasační opravný prostředek podaný dne 17. září 2012 Holding kompanija Interspeed a.d. proti rozsudku Tribunálu vydanému dne 10. července 2012 ve věci T-587/10, Holding kompanija Interspeed a.d. v. Komise
   (Věc C-471/12 P)
   2013/C 225/104
   Jednací jazyk: slovinština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Holding kompanija Interspeed a.d. (zástupci: D. Komlensky a P. Komljenovic, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise
   Usnesením ze dne 20. června 2013 Soudní dvůr (sedmý senát) rozhodl:

               1)

               Žádost o poskytnutí právní pomoci se zamítá.

               2)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               3)

               Společnost Holding kompanija Interspeed a.d. nese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-287/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 23. května 2016 – Fidelidade-Companhia de Seguros SA v. Caisse Suisse de Compensation a další

text:
               5.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 23. května 2016 – Fidelidade-Companhia de Seguros SA v. Caisse Suisse de Compensation a další
   (Věc C-287/16)
   (2016/C 326/17)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal de Justiça

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: Fidelidade-Companhia de Seguros SA

      Odpůrci: Caisse Suisse de Compensation, Fundo de Garantia Automóvel, Sandra Cristina Chrystello Pinto Moreira Pereira, Sandra Manuela Teixeira Gomes Seemann, Catarina Ferreira Seemann, José Batista Pereira

      Předběžná otázka

   Brání čl. 3 odst. 1 směrnice 72/166/EHS (1), čl. 2 odst. 1 směrnice 84/5/EHS (2) a článek 1 směrnice 90/232/EHS (3) o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel vnitrostátní právní úpravě, která za poskytnutí nepravdivých prohlášení o vlastnictví motorového vozidla nebo o totožnosti jeho obvyklého řidiče stanoví sankci v podobě absolutní neplatnosti pojistné smlouvy, pokud osoba, která uzavřela smlouvu, nemá hospodářský zájem na provozu daného motorového vozidla a pokud zúčastněné osoby (pojistník, majitel a obvyklý řidič) usilují o to, aby podvodem dosáhly krytí rizik vyplývajících z provozu, a to prostřednictvím i) uzavření smlouvy, kterou by pojišťovna neuzavřela, pokud by jí byla známa totožnost pojistníka; ii) placením nižšího pojistného, než jaké by bylo namístě, a to z důvodu věku obvyklého řidiče?

      (1)  Směrnice Rady ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění (Úř. věst. 1972 L 103, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 10).

      (2)  Druhá Směrnice Rady ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (Úř. věst. 1984 L 8, s. 17; Zvl. vyd. 06/07, s. 3).

      (3)  Třetí směrnice Rady ze dne 14. května 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (Úř. věst. 1990 L 129, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 249).


title: Věc F-9/06: Žaloba podaná dne  30. ledna 2006  – Canteiro Lopes v. Komise

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/35

         Žaloba podaná dne 30. ledna 2006 – Canteiro Lopes v. Komise
   (Věc F-9/06)
   (2006/C 74/69)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Rui Canteiro Lopes (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokati)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 13. října 2005 o nedoplnění jména žalobce do seznamu úředníků, o kterých bylo rozhodnuto, že mají největší zásluhy, a o jeho nepovýšení do platové třídy A4 za hodnotící období pro povýšení 2000;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Dne 21. prosince 2000 podal žalobce stížnost proti rozhodnutí o jeho nepovýšení do platové třídy A4 za hodnotící období pro povýšení 2000. Dne 2. července 2001 mu žalovaná vyhověla a informovala žalobce o krocích, které byly přijaty za účelem dokončení jeho hodnocení, které přesto nebylo provedeno. Žalobce v důsledku toho předložil žádost směřující k získání informací o realizaci uvedeného rozhodnutí ze dne 2. července 2001. Žalovaná, poté, co uznala, že hodnotící zprávy za roky 1995-1997 a 1997-1999 nebyly dosud dokončeny, navrhla žalobci stanovit jeho hodnocení za období 1997-1999 na stejné úrovni, jakou získal za období 1999-2001.
   Přestože žalobce tento návrh odmítl, žalovaná uzavřela svoji hodnotící zprávu za období 1997-1999 a rozhodla o nedoplnění jména žalobce do seznamu úředníků, o kterých bylo rozhodnuto, že mají největší zásluhy, a o jeho nepovýšení do třídy A4 za hodnotící období pro povýšení 2000.
   Na podporu své žaloby žalobce nejprve uplatňuje, že toto rozhodnutí je stiženo vadami, jelikož bylo přijato, aniž by existovaly dokončené hodnotící zprávy za sporná období. Žalovaná se totiž dopustila nesprávného úředního postupu, jelikož nenechala včas vypracovat hodnotící zprávy žalobce pro období od 1. července 1995 do 30. června 1999.
   Žalobce rovněž tvrdí, že žalovaná nesprávně provedla srovnávací přezkum zásluh žalobce, jelikož použila podpůrná kritéria, jako je věk a délka služby, které mohou být použity pouze v případě rovnosti zásluh úředníků určených k povýšení, přičemž tato podmínka nebyla v projednávaném případě splněna. Napadené rozhodnutí tak porušilo článek 45 služebního řádu a zásadu rovnosti zacházení.


title: Věc F-160/12: Žaloba podaná dne 26. prosince 2012 — ZZ v. Komise

text:
               2.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/26

         Žaloba podaná dne 26. prosince 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-160/12)
   2013/C 63/53
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: F. A. Rodriguez-Gigirey Perez, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí nezapsat žalobkyni na seznam kandidátů sestavený na základě výběrového řízení EPSO/AD/206-207/11-AD5/AD7

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že diplom přiložený k přihlášce žalobkyně splňuje požadavky stanovené v oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/206-207/11- AD5/AD7- Administrátoři;

               —

               zrušit rozhodnutí příslušného orgánu, které jí bylo oznámeno dne 29. září 2012, kterým byla zamítnuta stížnost ohledně platnosti jejího univerzitního diplomu umožňujícího účast v otevřeném výběrovém řízení;

               —

               a určit právo žalobkyně být zařazena na seznam kandidátů na základě výběrového řízení EPSO/AD/206-207/11- AD5/AD7- Administrátoři, obor: ekonomie, Úřední věstník C 82 A, ze dne 16. března 2011, a to na dostatečně dlouhou dobu platnosti, rovnocennou s dobou platnosti ostatních kandidátů zařazených na seznam od počátku; případně znovu otevřít uvedený seznam, pokud by v době vydání rozsudku byl již uzavřen;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-76/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Morningstar v. Komise „Hospodářská soutěž — Zneužití dominantního postavení — Celosvětový trh toku konsolidovaných údajů v reálném čase — Rozhodnutí prohlašující za závazné závazky nabídnuté podnikem v dominantním postavení — Článek 9 nařízení (ES) č. 1/2003“

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Morningstar v. Komise
   (Věc T-76/14) (1)

   („Hospodářská soutěž - Zneužití dominantního postavení - Celosvětový trh toku konsolidovaných údajů v reálném čase - Rozhodnutí prohlašující za závazné závazky nabídnuté podnikem v dominantním postavení - Článek 9 nařízení (ES) č. 1/2003“)
   (2016/C 392/29)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Morningstar, Inc. (Chicago, Illinois, Spojené státy) (zástupci: S. Kinsella, K. Daly, P. Harrison, solicitors a M. Abenhaïm, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castilla Contreras, A. Dawes a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Thomson Reuters Corp. (Toronto, Kanada) a Reuters Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: A. Nourry, G. Olsen a C. Ghosh, solicitors)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2012) 9635 ze dne 20. prosince 2012 v řízení podle článku 102 SFEU a článku 54 Dohody o EHP [věc COMP/D2/39.654 – Reuters Instrument Codes (RIC)]

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Morningstar, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5. 5. 2014.


title: Věc T-91/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. června 2008 – Kypr v. Komise

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/58

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. června 2008 – Kypr v. Komise
   (Věc T-91/08) (1)

   (2008/C 223/107)

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 142, 7.6.2008.


title: Věc T-361/09: Žaloba podaná dne 16. září 2009 — Centraal bureau voor de statistiek v. Komise

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/51

         Žaloba podaná dne 16. září 2009 — Centraal bureau voor de statistiek v. Komise
   (Věc T-361/09)
   2009/C 282/98
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Centraal bureau voor de statistiek (Den Haag, Nizozemsko) (zástupce: R. van den Tweel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ESTAT/E-1/ME/ykl/eb D(2009) 10188 ze dne 7. července 2009, které se týká definitivního zaplacení příspěvků na výdaje, které vznikly na základě zjišťování o struktuře za rok 2005, ve výši 546 818,77 eur;

               —

               podpůrně, uložit Komisi doplacení příspěvku ve výši 38 295,55 eur a úroků od 45. dne po vydání rozhodnutí ze dne 7. července 2009 až do dne skutečného zaplacení;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle názoru žalobkyně není napadené rozhodnutí slučitelné ani s nařízením Rady (EHS) č. 571/88 ze dne 29. února 1988 o organizaci statistických zjišťování Společenství o struktuře zemědělských podniků v letech 1988 až 1997 (Úř. věst. L 56, s. 1; Zvl. vyd. 03/08, s. 10) v pozměněném znění, ani s dohodou uzavřenou mezi žalobkyní a Komisí o příspěvcích Společenství na výdaje, které vznikly na základě zjišťování o struktuře za rok 2005 v Nizozemsku (číslo smlouvy 62102.2005.001-2005.055) a dále ani se zásadami právní jistoty a ochrany legitimního očekávání a povinností uvést odůvodnění. V každém případě je v rozhodnutí nesprávně stanovena částka, kterou žalobkyně uplatňuje.
   Svým první žalobním důvodem žalobkyně uplatňuje, že jí Komise neoprávněně neposkytla žádný příspěvek ve smyslu čl. 14 odst. 1 nařízení č. 571/88, nýbrž že ji místo toho požádala, aby předložila přesnější údaje k vzniklým nákladům a ne pouze k počtu zemědělských podniků zahrnutých do zjišťování. Vzhledem k tomu, že článek 14 nařízení výslovně stanoví pevnou maximální částku ve výši 700 000 eur za každý zahrnutý zemědělský podnik, je krom toho jiný výklad neslučitelný se zásadou ochrany legitimního očekávání a zásadou právní jistoty.
   Jako druhý žalobní důvod žalobkyně uvádí, že čl. II.14.3 dohody mezi ní a Komisí se nevztahuje na výdaje, které byly vyúčtovány Ministerie van landbouw (ministerstvem zemědělství). Komise tyto účty neoprávněně v plné výši neuznala jako výdaje, které skutečně vznikly a které jsou způsobilé pro poskytnutí podpory. Rozhodnutí Komise v každém případě postrádá přiměřené odůvodnění.
   Žalobkyně se konečně dovolává toho, že výdaje způsobilé pro poskytnutí podpory — pokud by se měl použít článek II.14.3 dohody — byly vypočteny nesprávně, nebo byly vypočteny způsobem, který je bez dalšího odůvodnění nesrozumitelný, protože Komise nepřímo produktivní hodiny neoprávněně zahrnula do výpočtu použitelné hodinové sazby. Argumentace Komise není v napadeném rozhodnutí jasně a jednoznačně vyjádřena. Rozhodnutí tak bylo v každém případě vydáno za porušení povinnosti uvést odůvodnění.


title: Věc C-120/12 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. října 2013 — Bernhard Rintisch v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Bariatrix Europe Inc. SAS ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 74 odst. 2 — Nařízení (ES) č. 2868/95 — Pravidlo 50 odst. 1 první a třetí pododstavec — Námitky majitele starší ochranné známky — Existence ochranné známky — Důkazy předložené na podporu námitek po uplynutí lhůty stanovené za tímto účelem — Nezohlednění — Posuzovací pravomoc odvolacího senátu — Ustanovení, které by stanovilo jinak — Okolnosti, které brání zohlednění dalších nebo doplňkových důkazů“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/24

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. října 2013 — Bernhard Rintisch v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Bariatrix Europe Inc. SAS
   (Věc C-120/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 74 odst. 2 - Nařízení (ES) č. 2868/95 - Pravidlo 50 odst. 1 první a třetí pododstavec - Námitky majitele starší ochranné známky - Existence ochranné známky - Důkazy předložené na podporu námitek po uplynutí lhůty stanovené za tímto účelem - Nezohlednění - Posuzovací pravomoc odvolacího senátu - Ustanovení, které by stanovilo jinak - Okolnosti, které brání zohlednění dalších nebo doplňkových důkazů)
   2013/C 344/40
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Bernhard Rintisch (zástupce: A. Dreyer, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec), Bariatrix Europe Inc. SAS

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 16. prosince 2011, Rintisch v. OHIM (T-62/12), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou majitelem národních slovních a obrazových ochranných známek „PROTI“, „PROTIPOWER“ a „PROTIPLUS“ pro výrobky zařazené do tříd 29 a 32 a národního obchodního názvu „PROTITOP“ pro výrobky zařazené do tříd 29, 30 a 32 proti rozhodnutí R 740/2008-4 čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 15. prosince 2008, zamítajícímu odvolání podané proti rozhodnutí námitkového oddělení, které zamítlo námitky žalobce proti zápisu slovní ochranné známky „PROTI SNACK“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 29, 30 a 32 — Opožděné předložení dokumentů — Diskreční pravomoc svěřená v čl. 74 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 40/94 (nyní čl. 76 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 207/2009)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Bernhardu Rintischovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 165, 9.6.2012.


title: Věc T-280/11: Žaloba podaná dne 31. května 2011 — Ewald v. OHIM — Kin Cosmetics (Keen)

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/20

         Žaloba podaná dne 31. května 2011 — Ewald v. OHIM — Kin Cosmetics (Keen)
   (Věc T-280/11)
   2011/C 238/36
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rita Ewald (Frauenwald, Německo) (zástupce: S. Reinhardt, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Kin Cosmetics, SA (Sant Feliu de Guixols, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu žalovaného ze dne 3. března 2011, sp. zn. R 1383/2010-1;

               —

               zamítl námitky, podané u OHIM dne 24. července 2008 společností KIN COSMETICS, SA a vedené pod sp. zn. B 1359944, proti přihlášce ochranné známky Společenství EM 006 498 621„Keen“;

               —

               podpůrně pro případě, že Tribunál nemůže vydat sám konečné rozhodnutí ve věci podle bodu 2: vrátil věc k novému rozhodnutí žalovanému;

               —

               uložil žalovanému a společnosti KIN COSMETICS, SA, pokud by vstoupila do řízení, náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Keen“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3 a 44 — přihláška č. 6 498 621.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Kin Cosmetics, SA.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní a obrazové ochranné známky „KIN“, „KinBooKs“, „KINWORKS“ a „KINSTYLIUM“ a slovní ochranné známky Společenství „KINWORKS“ a „KINSTYLIUM“ a obrazová ochranná známka Společenství „KinBooKs“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5, 35 a 44.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, neboť mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.


title: Věc T-125/14: Žaloba podaná dne 14. února 2014 – Gappol Marzena Porczyńska v. OHIM GAP (ITM) – (GAPPol)

text:
               12.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/40

         Žaloba podaná dne 14. února 2014 – Gappol Marzena Porczyńska v. OHIM GAP (ITM) – (GAPPol)
   (Věc T-125/14)
   2014/C 142/52
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: PP Gappol Marzena Porczyńska (Łódź, Polsko) (zástupce: J. Gwiazdowska, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: GAP (ITM), Inc. (San Francisco, Spojené státy)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 2. prosince 2013 ve věci R 686/2013-1

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „GAPPol“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 20, 25 a 37 – Přihláška obrazové ochranné známky Společenství č. 8 346 165.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: zápis slovní ochranné známky Společenství „GAP“; zápis obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek „GAP“; národní ochranné známky „GAP“ a národní obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „GAP“ pro výrobky zařazené do třídy 25.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a článku 5 nařízení (ES) č. 207/2009.


title: Věc F-27/13: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 18. června 2015 – CX v. Komise „Veřejná služba — Disciplinární řízení — Role a pravomoci disciplinárního výboru a OOJ — Disciplinární opatření — Přeřazení do nižší platové třídy následující po rozhodnutí o povýšení — Přiměřenost sankce“

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/47

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 18. června 2015 – CX v. Komise
   (Věc F-27/13) (1)

   („Veřejná služba - Disciplinární řízení - Role a pravomoci disciplinárního výboru a OOJ - Disciplinární opatření - Přeřazení do nižší platové třídy následující po rozhodnutí o povýšení - Přiměřenost sankce“)
   (2015/C 245/57)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: CX (zástupce: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Ehrbar, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o přeřazení žalobce do platové třídy AD8 na základě čl. 9 odst. 1 bodu f) přílohy IX služebního řádu, jakož i návrh na náhradu škody včetně úroků za údajně vzniklou majetkovou a nemajetkovou újmu.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               CX ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 207, 20.7.2013, s. 56.


title: Věc T-379/04: Žaloba podaná dne 17. září 2004 J. proti Komisi Evropských společenství

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/27

         Žaloba podaná dne 17. září 2004 J. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-379/04)
   (2004/C 284/53)
   Jednací jazyk: italština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 17. září 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství J., zastoupenou Carlem Fortem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 10. června 2004, kterým byly zamítnuty stížnosti podané žalobkyní proti rozhodnutím téhož orgánu ze dne 31. října 2003, kterým jí nebyl uznán příspěvek za práci v zahraničí, a ze dne 10. prosince 2003, kterým jí nebyl přiznán příspěvek na zařízení, a o jejichž navrácení bylo požádáno, neboť čl. 4 odst. 1 písm. a) poslední věta druhé odrážky přílohy VII a čl. 5 odst. 1 přílohy VII, jakož i článek 85 služebního řádu úředníků Evropských společenství nebyly uznány použitelnými;

               —

               zrušil uvedená rozhodnutí téhož orgánu ze dne 31. října 2003 a ze dne 10. prosince 2003;

               —

               uložil přijetí veškerých opatření k navrácení práv žalobkyni, včetně zaplacení úroků z prodlení;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, která byla před přijetím místa dočasného zaměstnance v Komisi u generálního ředitelství pro výzkum zaměstnána jako výzkumný pracovník Consiglio Nazionale di Ricerca (Národní rada pro výzkum) (CNR) se sídlem v Bruselu, napadá odmítnutí žalované přiznat jí příspěvky za práci v zahraničí a na zařízení.
   Postoj žalované spočívá v domněnce, podle které nemůže být CNR považována za součást veřejné správy a podle které je třeba její činnosti vyloučit z okruhu činností italského státu, jehož vůli nevykonává a přímé zájmy nezastupuje.
   Na podporu svých tvrzení žalobkyně především uplatňuje nesprávné použití čl. 4 odst. 1 písm. a) druhé odrážky a čl. 5 odst. 1 přílohy VII služebního řádu a tvrdí, že z důvodu jejího postavení italského státního úředníka by jí měly být přiznány příspěvky, které jí byly odepřeny. Belgické ministerstvo zahraničních věcí toto postavení žalobkyni přiznalo tím, že jí předalo „Carte d'identité spéciale“ s uvedením „Fonctionnaire italienne en mission officielle en Belgique“.
   V tomto ohledu je třeba upřesnit, že CNR je právnickou osobou veřejného práva, jíž italský právní řád svěřuje oblast pravomoci (spadající do ústřední moci), hmotné prostředky a organizační strukturu, jež je tvořena právě úředníky veřejné správy a pravidly, která se na ně používají.
   Žalobkyně rovněž uplatňuje porušení článku 85 služebního řádu.


title: Věc T-295/14: Usnesení Tribunálu ze dne 22. května 2015 – Autoneum Germany v. Komise „Státní podpory — Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a energeticky náročných podniků — Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU — Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé — Žaloba na neplatnost — Návrh na úpravu návrhových žádání — Neexistence nové skutečnosti — Nepřípustnost“

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/23

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. května 2015 – Autoneum Germany v. Komise
   (Věc T-295/14) (1)

   („Státní podpory - Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a energeticky náročných podniků - Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU - Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé - Žaloba na neplatnost - Návrh na úpravu návrhových žádání - Neexistence nové skutečnosti - Nepřípustnost“)
   (2015/C 245/27)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Autoneum Germany GmbH (Roßdorf, Německo) (zástupci: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme, M. Ringel a T. Wielsch, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci, ve spolupráci s A. Luke a C. Maurer, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4424 final ze dne 18. prosince 2013 o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci prováděcích opatření, která Spolková republika Německo zavedla ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a velkých odběratelů energií [státní podpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není namístě rozhodnout.

               2)

               Návrh na úpravu návrhových žádání projednávané žaloby v tom smyslu, že se vztahují na rozhodnutí Komise C (2014) 8786 final ze dne 25. listopadu 2014 o státní podpoře zavedené Spolkovou republikou Německo ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a velkých odběratelů energií, se odmítá jako nepřípustný.

               3)

               O návrhu na vstup do řízení jako vedlejší účastník řízení, podaném Kontrolním úřadem ESVO, již není namístě rozhodnout.

               4)

               Společnost Autoneum Germany GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření.

               5)

               Kontrolní úřad ESVO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc C-554/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski gradski sad (Bulharsko) dne 3. prosince 2014 – Trestní řízení proti Atanasi Ognjanovi

text:
               2.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/11

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski gradski sad (Bulharsko) dne 3. prosince 2014 – Trestní řízení proti Atanasi Ognjanovi
      (Věc C-554/14)
      (2015/C 073/17)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Sofijski gradski sad

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Atanas Ognjanov

         Žalovaný: Státní zástupce při Sofijska gradska prokuratura

         Předběžné otázky

                  1.

                  Připouštějí ustanovení rámcového rozhodnutí 2008/909/SVV, aby vykonávající stát v řízení o předání zkrátil dobu trestu „zbavení osobní svobody“, uloženého vydávajícím státem na základě práce vykonané během výkonu tohoto trestu ve vydávajícím státě:

                              A)

                              Zkrácení trestu je následkem uplatnění práva vykonávajícího státu na výkon trestu podle čl. 17 odst. 1 [rámcového rozhodnutí]. Připouští toto ustanovení, aby bylo právo vykonávajícího státu týkající se výkonu trestu uplatněno již v řízení o předání s ohledem na okolnosti, ke kterým došlo v době, během níž odsouzený podléhal soudní příslušnosti vydávajícího státu (tedy s ohledem na práci vykonávanou během výkonu trestu ve věznici vydávajícího státu)?

                              B)

                              Ke zkrácení trestu dojde na základě započtení podle čl. 17 odst. 2 [rámcového rozhodnutí]. Připouští toto ustanovení započtení doby, která je delší než doba výkonu trestu stanovená podle práva vydávajícího státu, pokud se použije právo vykonávajícího státu a tím dojde k novému právnímu posouzení okolností, ke kterým došlo ve vydávajícím státě (tj. okolností práce vykonané ve věznici vydávajícího státu)?

                  2.

                  Pokud se na uvedené zkrácení trestu použijí tato nebo jiná ustanovení rámcového rozhodnutí, je třeba o tom informovat vydávající stát, pokud o to výslovně požádal a je nutno řízení o předání zastavit, pokud tento stát zkrácení odmítne? Pokud je třeba na požadavek informování odpovědět kladně, jak má dojít k informování – obecně a abstraktně o použitelném právu nebo o konkrétním zkrácení, které provede soud u konkrétní odsouzené osoby?

         Dodatečná otázka

      Pokud by Soudní dvůr Evropské unie konstatoval, že ustanovení čl. 17 odst. 1 a 2 rámcového rozhodnutí 2008/909/SVV nepřipouštějí, aby vykonávající stat zkrátil trest na základě svého vnitrostátního práva (z důvodu pracovní činnosti vykonávané ve vydávajícím státě), je pak rozhodnutí vnitrostátního soudu, že presto použije své vnitrostátní právo, protože je příznivější než článek 17 rámcového usnesení 2008/909/SV, v souladu s evropským právem?


title: Věc F-71/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 8. května 2013 — Z v. Soudní dvůr ( „Veřejná služba — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/48

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 8. května 2013 — Z v. Soudní dvůr
   (Věc F-71/11) (1)

   (Veřejná služba - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2013/C 252/84
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Z (Lucemburk, Lucembursko)

      Žalovaný: Soudní dvůr Evropské unie (zástupce: A. V. Placco, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení hodnotícího posudku za období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2007, jakož i uložení povinnosti žalovanému k zaplacení odškodnění za nemajetkovou újmu.

      Výrok usnesení

               1)

               Není namístě vydat rozhodnutí ve věci F-71/11, Z v. Soudní dvůr.

               2)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Soudním dvorem Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 355, 3.12.2011, s. 30.


title: Věc T-546/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2010 — Villa Almé v. OHIM — Marqués de Murrieta (i GAI) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství i GAI — Národní slovní ochranná známka YGAY a obrazová a slovní ochranná známka Společenství MARQUÉS DE MURRIETA YGAY — Relativní důvody pro zamítnutí — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 43 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009) — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009)“ )

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2010 — Villa Almé v. OHIM — Marqués de Murrieta (i GAI)
   (Věc T-546/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství i GAI - Národní slovní ochranná známka YGAY a obrazová a slovní ochranná známka Společenství MARQUÉS DE MURRIETA YGAY - Relativní důvody pro zamítnutí - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 43 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009) - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009))
   2010/C 301/46
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Villa Almè Azienda vitivinicola di Vizzotto Giuseppe (Mansué, Itálie) (zástupci: G. Massa a P. Massa, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: O. Montalto a A. Sempio, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Marqués de Murreita, SA (Logroño, Španělsko) (zástupci: P. López Ronda a G. Macias Bonilla, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 24. září 2008 (věc R 1695/2007-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Bodegas Marqués de Murreita, SA a Villa Almè Azienda vitivinicola di Vizzotto Giuseppe.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Villa Almè Azienda vitivinicola di Vizzotto Giuseppe se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009.


title: Věc C-552/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. prosince 2008 Agrar-Invest-Tatschl GmbH proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 8. října 2008 ve věci T-51/07, Agrar-Invest-Tatschl GmbH v. Komise Evropských společenství

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 12. prosince 2008 Agrar-Invest-Tatschl GmbH proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 8. října 2008 ve věci T-51/07, Agrar-Invest-Tatschl GmbH v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-552/08 P)
   (2009/C 55/16)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Agrar-Invest-Tatschl GmbH (zástupci: U. Schrömbges a O. Wenzlaff, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadený rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 8. října 2008 ve věci T-51/07, „Agrar-Invest-Tatschl GmbH v. Komise Evropských společenství“.

               —

               zrušit v souladu s prvním bodem návrhového žádání žaloby ze dne 22. února 2007 podané v řízení před Soudem prvního stupně Evropských společenství ve věci T-51/07 čl. 1 odst. 2 a čl. 1 odst. 3 rozhodnutí Evropské komise K(2006) 5789 v konečném znění (REC 05/05) ze dne 4. prosince 2006.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Tento kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku Soudu prvního stupně, kterým byla zamítnuta žaloba navrhovatelky kasačního opravného prostředku podaná proti rozhodnutí Komise K(2006) 5789 ze dne 4. prosince 2006 o dodatečném zaúčtování dovozního cla dlužného navrhovatelkou kasačního opravného prostředku z dovozu cukru pocházejícího z Chorvatska.
   Soud odůvodnil zamítnutí žaloby navrhovatelky kasačního opravného prostředku neexistencí dobré víry, která představuje jednu ze čtyř kumulativních podmínek prominutí dodatečného zaúčtování dovozního cla. Soud uvedl, že podle čl. 220 odst. 2 písm. b) pátého pododstavce nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (dále jen „celní kodex“) nemůže osoba povinná zaplatit clo uplatnit svoji dobrou víru, pokud Komise – jako v projednávaném případě – zveřejnila v Úředním věstníku oznámení dovozcům o existenci odůvodněných pochybností o správném uplatňování preferenčního režimu zvýhodněnou zemí. Nezáleží rovněž na tom, že navrhovatelka kasačního opravného prostředku byla v souvislosti s dodatečným potvrzením pravosti a správnosti průvodního osvědčení v dobré víře, neboť při provádění dovozů v dobré víře v každém případě nebyla.
   Navrhovatelka kasačního opravného prostředku opírá svůj opravný prostředek o chybný výklad čl. 220 odst. 2 písm. b) pátého pododstavce celního kodexu Soudem. Výklad Soudu je zatížen právním omylem tím, že oznámení Komise v Úředním věstníku o pochybnostech o správném uplatňování preferenčního režimu zvýhodněnou zemí připisuje účinky vylučující dobrou víru dokonce i tehdy, pokud – jako v projednávaném případě – byla sporná osvědčení pro účely preferenčního zacházení podrobena po zveřejnění varovného oznámení kontrole, při níž byla potvrzena pravost a správnost osvědčení pro účely preferenčního zacházení.
   Soud pominul skutečnost, že účinky varovného oznámení, které jsou stanoveny v čl. 220 odst. 2 písm. b) pátém pododstavci celního kodexu, jsou omezeny zásadou uznávání informací celních orgánů třetích států v rámci systému správní spolupráce. U předmětného ustanovení celního kodexu se jedná o zákonnou fikci nedostatku dobré víry, která je vyvratitelná, a to jako v projednávaném případě právě provedením kontrolního řízení. Dobrá víra navrhovatelky kasačního opravného prostředku byla tedy prostřednictvím dodatečného potvrzení pravosti a správnosti průvodních osvědčení znovu obnovena, to znamená, že navrhovatelka mohla mít důvěru v to, že odůvodněné pochybnosti, na jejichž základě bylo zveřejněno varovné oznámení Komise, byly v rámci kontroly odstraněny. Dobrá víra žalobkyně tedy není založena na řádném vystavení sporných průvodních osvědčení chorvatskými celními orgány, nýbrž na řádné kontrole těchto průvodních osvědčení celními orgány na základě pochybností o jejich řádném vystavení, které byly zveřejněny ve varovném oznámení Komise.


title: Věc T-396/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. září 2009 — France Télécom v. OHIM (UNIQUE) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství UNIQUE — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009] )

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/60

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. září 2009 — France Télécom v. OHIM (UNIQUE)
   (Věc T-396/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství UNIQUE - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 267/106
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: France Télécom (Paříž, Francie) (zástupci: B. Potot a C. Bertheux Scotte, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. září 2007 (věc R 585/2007-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení UNIQUE jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               France Télécom se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 315, 22.12.2007.


title: Zvolení předsedy Soudního dvora

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/1

         Zvolení předsedy Soudního dvora
   (2006/C 326/02)
   Soudci Soudního dvora Evropských společenství, shromážděni dne 9. října 2006, zvolili na základě čl. 7 odst. 1 jednacího řádu p. Skourise předsedou Soudního dvora na období od 9. října 2006 do 6. října 2009.


title: Věc C-178/11: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. dubna 2012 — Evropská komise v. Republika Malta

text:
               4.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/12

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. dubna 2012 — Evropská komise v. Republika Malta
   (Věc C-178/11) (1)

   2012/C 235/25
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 179, 18.6.2011.


title: Věc C-458/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 3. října 2014 – Promoimpresa srl v. Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro, Regione Lombardia

text:
               15.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 448/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 3. října 2014 – Promoimpresa srl v. Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro, Regione Lombardia
   (Věc C-458/14)
   (2014/C 448/14)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Promoimpresa srl

      Žalovaný: Consorzio dei comuni della Sponda Bresciana del Lago di Garda e del Lago di Idro, Regione Lombardia

      Předběžná otázka

   Brání zásady svobody usazování, zákazu diskriminace a ochrany hospodářské soutěže, uvedené v článcích 49, 56 a 106 SFEU, jakož i zásada odůvodněnosti, která je v nich obsažena, vnitrostátní právní úpravě, která v důsledku po sobě jdoucích legislativních zásahů stanoví opakované prodloužení doby platnosti koncesí na veřejný majetek na březích moří, jezer a řek s hospodářským významem, jejichž doba trvání se prodlužuje ze zákona o alespoň jedenáct let, čímž se zachovává výlučné právo téhož koncesionáře na hospodářské využití majetku, ačkoli doba platnosti stanovená v koncesi, která mu byla udělena, již uplynula, s následným vyloučením jakékoli možnosti zainteresovaných hospodářských subjektů, aby získaly koncesi na veřejný majetek na základě veřejného zadávacího řízení?


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 9. září 2004 ve věci T-14/04, Alto de Casablanca, SA proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Zastoupení advokátem — Zjevná nepřípustnost)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/24

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 9. září 2004
   ve věci T-14/04, Alto de Casablanca, SA proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Zastoupení advokátem - Zjevná nepřípustnost)
   (2005/C 19/52)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-14/04, Alto de Casablanca, SA, se sídlem v Casablance (Chile), zastoupené A. Pluckrosem, proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnec: O. Montalto), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM byla Bodegas Julián Chivite, SL, se sídlem v Cintruénigo (Španělsko), jejímž předmětem je žaloba na zrušení rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. listopadu 2003 (věc R 18/2003-2) týkajícího se přihlášky slovní ochranné známky VERAMONTE jako ochranné známky Společenství, Soud (pátý senát), ve složení P. Lindh, předsedkyně, R. García-Valdecasas a D. Cooke, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 9. září 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese své náklady.

      (1)  Úř. věst. C 71, 20.3.2004.


title: Věc T-634/15: Žaloba podaná dne 12. listopadu 2015 – Frinsa del Noroeste v. OHIM – Frigoríficos Unidos (Frinsa LA CONSERVERA)

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/48

         Žaloba podaná dne 12. listopadu 2015 – Frinsa del Noroeste v. OHIM – Frigoríficos Unidos (Frinsa LA CONSERVERA)
   (Věc T-634/15)
   (2016/C 016/57)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Ribeira, Španělsko) (zástupce: J. Botella Reyna, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Frigoríficos Unidos, SA (Riudellots de la Selva, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „FRINSA LA CONSERVERA“ – Přihláška č. 11 495 728

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 27. července 2015, ve věci R 2382/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál zrušil napadené rozhodnutí.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Přednostní práva k výrazu FRINSA a nerušená koexistence údajně kolidujících známek na trhu i v rejstříku;

               —

               obecná známost ochranné známky FRINSA;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-325/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. února 2007 – Citigroup v. OHIM – Link Interchange Network (WORLDLINK) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné Společenství WORLDLINK — Starší národní obrazová ochranná známka LiNK — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Omezení služeb uvedených v přihlášce ochranné známky — Totožnost služeb — Podobnost označení — Články 73 a 74 nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/26

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. února 2007 – Citigroup v. OHIM – Link Interchange Network (WORLDLINK)
   (Věc T-325/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné Společenství WORLDLINK - Starší národní obrazová ochranná známka LiNK - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Omezení služeb uvedených v přihlášce ochranné známky - Totožnost služeb - Podobnost označení - Články 73 a 74 nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 92/52)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Citigroup, Inc., dříve Citicorp (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: dříve V. von Bomhard, A. Renck, A. Pohlmann, advokáti, a C. Schulte, solicitor, poté V. von Bomhard a A. Renck)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Link Interchange Network Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: D. McFarland, barrister, a R. Brown, solicitor)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 18. května 2004 (věc R 789/2002-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi Link Interchange Network Ltd a Citigroup, Inc.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Citigroup, Inc., ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 273, 6.11.2004.


title: Věc T-249/04: Žaloba podaná dne 21. června 2004 Philippem Combescotem proti Komisi Evropských společenství

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/33

         Žaloba podaná dne 21. června 2004 Philippem Combescotem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-249/04)
   (2004/C 217/59)
   Jednací jazyk: italština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 21. června 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Philippem Combescotem, zastoupeným Albertem Maritatim a Viola Messa, advokáty.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               uznal naprostou protiprávnost chování úředníka, nadřízeného P. Combescota, a jeho dopad na jeho profesní život, na jeho služební postup, a tím i na jeho zdravotní stav a v důsledku toho určil jeho právo na pomoc upravenou článkem 24 služebního řádu;

               —

               uznal protiprávnost posudku o vývoji služebního poměru, vyplývající ze stavu vážného a nenapravitelného nepřátelství mezi žalobcem a jeho nadřízeným;

               —

               uznal nárok P. Combescota na odškodnění utrpěné nemajetkové újmy a újmy utrpěné v rámci jeho profesního života a služebního postupu, které musí být stanoveny v minimální výši , EUR.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   V projednávaném případě žalobce tvrdí, že byl vystaven ze strany svého nadřízeného osobním a profesním výhružkám, zastrašování a ponižování v době, kdy byl přidělen k Delegaci Komise v Guatemale, kde vykonával funkce místního poradce. Jednalo se celkem o řadu diskriminačních postojů, které negativně ovlivnily jeho profesní život a které měly vážné následky pro jeho zdravotní stav.
   Zamítnutí žádosti o pomoc ve smyslu článku 24 služebního řádu musí být tedy posouzeno jako právně neodůvodněné. Mimoto posudek o vývoji služebního poměru, týkající se sporného období, musí být také z právního hlediska považován za protiprávní.


title: Věc C-541/11: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. ledna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vrhovno sodišče — Slovinsko) — Jožef Grilc v. Slovensko zavarovalno združenje GIZ ( „Článek 104 odst. 3 druhý pododstavec jednacího řádu — Pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel — Směrnice 2000/26/ES — Orgány pro odškodnění — Návrh na náhradu škody podaný k vnitrostátnímu soudu“ )

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/2

         Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. ledna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vrhovno sodišče — Slovinsko) — Jožef Grilc v. Slovensko zavarovalno združenje GIZ
   (Věc C-541/11) (1)

   (Článek 104 odst. 3 druhý pododstavec jednacího řádu - Pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel - Směrnice 2000/26/ES - Orgány pro odškodnění - Návrh na náhradu škody podaný k vnitrostátnímu soudu)
   2013/C 79/02
   Jednací jazyk: slovinština

      Předkládající soud

   Vrhovno sodišče

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Jožef Grilc

      Žalovaná: Slovensko zavarovalno združenje GIZ

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Vrhovno sodišče Republike Slovenije — Výklad čl. 6 odst. 1 prvního pododstavce směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/26/ES ze dne 16. května 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a o změně směrnic Rady 73/239/EHS a 88/357/EHS (Čtvrtá směrnice o pojištění motorových vozidel) (Úř. věst. L 181, s. 65) — Pojmy „žádost o odškodnění“ a „pověřený poskytováním odškodnění“ — Pasivní legitimace orgánu pro odškodnění

      Výrok

               1)

               Článek 6 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/26/ES ze dne 16. května 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a o změně směrnic Rady 73/239/EHS a 88/357/EHS (Čtvrtá směrnice o pojištění motorových vozidel) musí být vykládán v tom smyslu, že poškozený může předložit svou žádost o náhradu škody orgánu pro odškodnění za podmínek stanovených v tomto článku a tato žádost musí být předložena nejdříve tomuto orgánu, aniž by byla dotčena možnost, aby poškozený poté případně předložil žalobu územně příslušnému soudu, pokud orgán pro odškodnění zamítne jeho žádost.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


title: Věc F-1/06: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 14. února 2007 – Fernández Ortiz v. Komise (Úředníci — Přijímání — Zkušební doba — Propuštění po ukončení zkušební doby)

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/55

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 14. února 2007 – Fernández Ortiz v. Komise
   (Věc F-1/06) (1)

   (Úředníci - Přijímání - Zkušební doba - Propuštění po ukončení zkušební doby)
   (2007/C 82/116)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Fernández Ortiz (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. R. Iturriagagoitia Bassas, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Clotuche-Duvieusart, L. Lozano Palacios a L. Escobar Guerrero, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí, kterým Komise Evropských společenství rozhodla o propuštění žalobce po ukončení jeho zkušební doby
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc T-21/07: Žaloba podaná dne 29. ledna 2007 – L'Oréal v. OHIM – Spa Monopole (SPALINE)

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/23

         Žaloba podaná dne 29. ledna 2007 – L'Oréal v. OHIM – Spa Monopole (SPALINE)
   (Věc T-21/07)
   (2007/C 69/51)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: L'Oréal SA (zástupce: E. Baud, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: SA Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, zkráceně SA Spa Monopole NV (Spa, Belgie)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí R 415/2005-1 prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 18. října 2006;

               —

               uložit žalovanému a případně vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka Společenství „SPALINE “pro výrobky zařazené ve třídě 3 (mýdla a sprchové gely, zvlhčovače pleti, tělová mléka, tonizační přípravky, adstringentní přípravky, tělové a pleťové čistící přípravky, pleťové masky, peelingy a deodoranty) – přihláška č. 989 236

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: SA Spa Monopole NV

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní a mezinárodní slovní a obrazové ochranné známky „SPA“, „LIP SPA“, „SPA SKIN CARE “a „Les Thermes de Spa “pro výrobky zařazené do tříd 3, 32, 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
   Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně uplatňuje na podporu své žaloby jediný žalobní důvod, podle kterého napadené rozhodnutí porušuje čl. 8 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 40/94.
   Žalobkyně nejprve argumentuje tím, že napadené rozhodnutí chybně posoudilo požadavky pro použití čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství v rozsahu, v jakém nevzalo v úvahu a tudíž nezohlednilo popisnou a druhovou povahu slova „spa “ve vztahu ke kosmetickým přípravkům na území států Beneluxu.
   Žalobkyně zejména tvrdí, že napadené rozhodnutí nesprávně posoudilo několik požadavků stanovených v čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství, jelikož oproti zjištěním prvního odvolacího senátu nejsou předmětná označení pro relevantního spotřebitele vzhledově, foneticky nebo pojmově podobná, aby si mezi nimi vytvořil spojitost. Kromě toho se žalobkyně domnívá, že použití ochranné známky Společenství „SPALINE “není způsobilé nekalým způsobem využít dobré jméno starší ochranné známky Beneluxu „SPA “a že ochranná známka nebude použita bez řádného důvodu.


title: Věc C-393/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 25. července 2011 — Autorità per l’energia elettrica e il gas v. Antonella Bertazzi a další

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 25. července 2011 — Autorità per l’energia elettrica e il gas v. Antonella Bertazzi a další
   (Věc C-393/11)
   2011/C 282/28
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas

      Žalovaní: Antonella Bertazzi, Annalise Colombo, Maria Valeria Contin, Angela Filippina Marasco, Guido Giussani, Lucia Lizzi, Fortuna Peranio

      Předběžné otázky

               1)

               Je čl. 75 odst. 2 nařízení s mocí zákona č.112/08, který vůbec neuznává počet odpracovaných let na základě smluv na dobu určitou uzavřených s nezávislými orgány veřejné správy v případech, kdy dotčení pracovníci jsou jmenováni výjimečně — odchylně od zásady uvedené v čl. 36 odst. 5 legislativního nařízení č. 165/01 — na základě „výběrových testů“, které nejsou srovnatelné s veřejnými výběrovými řízeními na základě běžných testů (jejichž účelem je optimální přidělení funkcí úspěšným uchazečům), ale kteří jsou přesto způsobilí ke jmenování za výjimečných okolností, což by mělo být považováno za nový platný pracovní poměr „ex nunc“, který je v případě, že jsou k tomu dány objektivní důvody, v souladu s ustanovením 4 odst. 4 přílohy směrnice 1999/70/ES, (podle kterého pro zaměstnance v pracovním poměru na dobu určitou platí stejná kritéria „počtu odpracovaných let“ týkající se určitých pracovních podmínek jako pro zaměstnance v pracovním poměru na dobu neurčitou, ledaže je možné rozdílná kritéria počtu odpracovaných let ospravedlnit objektivními důvody)?

               2)

               Nebo je v rozporu se směrnicí 1999/70/ES — což má nutně za následek odmítnutí uplatnění výše uvedeného vnitrostátního ustanovení — nezohlednit nejen počet odpracovaných let, ale též kariérní postup, kterého bylo dosaženo ke dni jmenování, v plném rozsahu nebo ve vztahu k části přesahující buď počet odpracovaných let požadovaný pro připuštění k výše uvedeným výběrovým testům, nebo jakákoli ochranná opatření, která je vnitrostátní zákonodárce oprávněn přijmout za účelem ochrany v přiměřených mezích postavení úspěšných uchazečů výběrového řízení?


title: Věc C-513/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. listopadu 2008 Luigim Marcucciem proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. září 2008 ve věci T-143/08, Marcuccio v. Komise

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. listopadu 2008 Luigim Marcucciem proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. září 2008 ve věci T-143/08, Marcuccio v. Komise
   (Věc C-513/08 P)
   (2009/C 32/31)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Luigi Marcuccio (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               1. v každém případě

                           (1.a)

                           zrušit napadené usnesení v plném rozsahu;

                           (1.b)

                           prohlásit projednávaný kasační opravný prostředek za plně přípustný;

                  a dále:

               —

                  2/A v prvé řadě: (2/A.1) zrušit napadené rozhodnutí; (2/A.2) zrušit v potřebném rozsahu výkaz č. 58; (2/A.3) zrušit v potřebném rozsahu rozhodnutí o zamítnutí stížnosti; (2/A.4) uložit žalované povinnost zaplatit navrhovateli částku 324,09 eur (slovy třistadvacetčtyři eur, devět centů) nebo vyšší či nižší částku, kterou bude Soudní dvůr považovat za přiměřenou a spravedlivou; (2/A.5) uložit v potřebném rozsahu žalované, aby navrhovateli v souladu s ustanoveními použitelnými v projednávaném případě zaplatila zbývající, dosud neuhrazené náklady lékařského vyšetření ze dne 28. září 2008; (2/A.6) uložit žalované zaplatit navrhovateli úroky z prodlení z částek uvedených ve výše uvedených bodech 2/A.4 a 2/A.5 tohoto kasačního opravného prostředku s kapitalizací mezi dies a quo a dies ad quem, které budou určeny v souladu se spisem projednávaného řízení; (2/A.7) uložit žalované nahradit navrhovateli všechny jím nesené náklady řízení
               nebo

               —

               2/B: podpůrně vrátit věc Soudu k dalšímu řízení

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               Zkreslení a překroucení skutkových okolností, jakož i tvrzení navrhovatele v jeho písemnostech, související rovněž s věcnou nesprávností posouzení Soudu (zvláště body 36, 38, 39 a 41 napadeného usnesení).

               2.

               Chybný a nesprávný výklad a použití pojmu „napadnutelný akt“, rovněž pro zmatečnost, nesmyslnost, nelogičnost, porušení článku 231 Smlouvy o ES a neuznání judikatury týkající se účinků zrušení rozhodnutí orgánu Společenství soudem Společenství, porušení zásady právní síly res iudicata, porušení zásady rozdělení pravomoci (zvláště body 39 a 41 napadeného rozhodnutí).


title: Věc C-549/08: Žaloba podaná dne 10. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Irsko

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/9

         Žaloba podaná dne 10. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-549/08)
   (2009/C 55/14)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupkyně: P. Dejmek a A.. A. Gilly, zmocněnkyně)

      Žalované: Irsko
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Irsko tím, že nepřijalo veškeré právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Komise 2006/70/ES (1) ze dne 1. srpna 2006, kterou se stanoví prováděcí opatření ke směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES (2), pokud se jedná o definici politicky exponovaných osob a technická kritéria pro zjednodušené postupy hloubkové kontroly klienta a pro výjimku na základě finanční činnosti vykonávané příležitostně nebo ve velmi omezené míře, nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Irsku náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice uplynula dne 15. prosince 2007.

      (1)  Úř. věst. L 214, s. 29.

      (2)  Úř. věst. L 309, s. 15.


title: Věc T-704/14: Žaloba podaná dne 3. října 2014 – Marine Harvest v. Komise

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/61

         Žaloba podaná dne 3. října 2014 – Marine Harvest v. Komise
   (Věc T-704/14)
   2014/C 409/82
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Marine Harvest ASA (Bergen, Norsko) (zástupce: R. Subiotto, QC)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál,

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 23. července 2014 ve věci COMP/M.7184 – Marine Harvest v. Morpol (článek 14 odst. 2);

               —

               podpůrně zrušil pokuty uložené společnosti Marine Harvest na základě tohoto rozhodnutí;

               —

               dále podpůrně podstatně snížil pokuty uložené společnosti Marine Harvest na základě tohoto rozhodnutí

               —

               v každém případě uložil Komisi, aby společnosti Marine Harvest nahradila právní a jiné náklady, jakož i výdaje související s tímto řízením; a přijala jakékoli další opatření, které bude tento soud považovat za vhodné.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se Komise v uvedeném rozhodnutí dopustila nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, jelikož podle jejího názoru měla společnost Marine Harvest v souladu s nařízením Rady (ES) č. 139/2004 oznámit převzetí 48,5 % podílu ve společnosti Morpol v prosinci 2012 (dále jen „převzetí z prosince 2012“) a zdržet se získání titulu ke 48,5 % podílu ve společnosti Morpol před přijetím rozhodnutí o tomto aspektu celé transakce, čímž popírá jak jednotnou povahu převzetí z prosince 2012 a následné veřejné nabídky vyplývající z převzetí z prosince 2012 podle norských pravidel o veřejných převzetích, tak použitelnost čl. 7 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 na toto převzetí, které společnost Marine Harvest vždy zamýšlela zahájit urychleně, aby získala plnou kontrolu nad společností Morpol.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se Komise v uvedeném rozhodnutí dopustila nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, jelikož podle jejího názoru společnost Marine Harvest zanedbala své povinnosti, když neoznámila převzetí z prosince 2012 a nezdržela se získání titulu ke 48,5 % podílu ve společnosti Morpol před přijetím rozhodnutí o tomto aspektu celé transakce, čímž odhlíží od skutečnosti, že společnost Marine Harvest nemohla rozumně předvídat, ať už objektivně či subjektivně, že převzetí z prosince 2012 a následná veřejná nabídka nebudou spadat do oblasti působnosti čl. 7 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 139/2004.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí porušuje zásadu, že nikdo by neměl být potrestán dvakrát za stejné protiprávní jednání, jelikož společnosti Marine Harvest ukládá pokutu za to, že (i) neoznámila převzetí z prosince 2012 před (ii) jeho provedením tím, že získala titul ke 48,5 % podílu ve společnosti Morpol.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z podpůrného tvrzení, že rozhodnutí uložit společnosti Marine Harvest pokuty porušuje zásady právní jistoty, „nullum crimen, nulla poena sine lege“ a rovného zacházení z důvodu novosti skutkových a právních otázek v tomto případě a nedávného zacházení Komise ve srovnatelném případě, kdy (i) nezahájila vyšetřování, (ii) nedospěla ke konečnému a závaznému závěru o oblasti působnosti čl. 7 odst. 1 a 3 nařízení Rady (ES) č. 139/2004, a (iii) neuložila pokutu.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z dalšího podpůrného tvrzení, že rozhodnutí obsahuje zjevně nesprávné právní posouzení a zjevně nesprávné posouzení skutkového stavu a postrádá odůvodnění ohledně stanovení výše pokut v tomto případě, protože (i) nevysvětluje, jak jsou pokuty vypočtené, (ii) zdůrazňuje závažnost údajného porušení odkazem na faktory, které tuto závažnost neprokazují, (iii) zahrnuje doby trvání protiprávního jednání, které jsou v ostatních případech vyloučeny, na základě mylného důvodu, že společnost Marine Harvest nebyla dostatečně vstřícná v období před oznámením, (iv) stanoví pokuty na úrovni, která je nepřiměřená vzhledem k délce trvání a závažnosti údajného porušení a cílům, kterých má být dosaženo, a (v) odhlíží od polehčujících okolností, včetně transparentního a kooperativního procesu kontroly spojování, absence relevantních precedentů a omluvitelné chyby při spáchání údajného porušení.


title: Věc T-374/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 7. listopadu 2007 – Německo v. Komise ( Životní prostředí — Směrnice 2003/87/ES — Systém obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů — Národní alokační plán pro přidělování emisních povolenek Spolkové republiky Německo — Opatření, jejichž předmětem je dodatečná úprava počtu povolenek přiděleného zařízením — Rozhodnutí Komise o zamítnutí — Rovné zacházení — Povinnost odůvodnění )

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/34

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 7. listopadu 2007 – Německo v. Komise
   (Věc T-374/04) (1)

   („Životní prostředí - Směrnice 2003/87/ES - Systém obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Národní alokační plán pro přidělování emisních povolenek Spolkové republiky Německo - Opatření, jejichž předmětem je dodatečná úprava počtu povolenek přiděleného zařízením - Rozhodnutí Komise o zamítnutí - Rovné zacházení - Povinnost odůvodnění“)
   (2007/C 315/64)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: původně C.-D. Quassowski, A. Tiemann a C. Schulze-Bahr, poté C. Schulze-Bahr a M. Lumma, zmocněnci, ve spolupráci s D. Sellnerem a U. Karpensteinem, advokáty)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: U. Wölker)
   Předmět věci
   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2004) 2515/2 konečné ze dne 7. července 2004, které se týká národního alokačního plánu pro přidělování povolenek na emise skleníkových plynů oznámeného Spolkovou republikou Německo v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631), v rozsahu, v němž Komise v tomto rozhodnutí odmítá některá opatření, jejichž předmětem jsou dodatečné úpravy v přidělování, z důvodu jejich neslučitelnosti s kritérii č. 5 a 10 přílohy III uvedené směrnice
   Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 rozhodnutí Komise K (2004) 2515/2 konečné ze dne 7. července 2004, které se týká národního alokačního plánu pro přidělování povolenek na emise skleníkových plynů oznámeného Spolkovou republikou Německo v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES, se zrušuje.

               2)

               Článek 2 písm. a) až c) uvedeného rozhodnutí se zrušuje v rozsahu, v němž ukládá Spolkové republice Německo jednak povinnost odstranit opatření, jejichž předmětem jsou dodatečné úpravy, která jsou v něm uvedena, a jednak povinnost uvědomit o tomto odstranění Komisi.

               3)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 284, 20.11.2004.


title: Věc C-166/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Celle (Německo) dne 22. března 2016 – Tui Deutschland GmbH v. Stefan Düren

text:
               27.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Celle (Německo) dne 22. března 2016 – Tui Deutschland GmbH v. Stefan Düren
   (Věc C-166/16)
   (2016/C 232/03)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Celle

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Tui Deutschland GmbH

      Žalovaný: Stefan Düren
   Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 21. dubna 2016 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.


title: Věc F-95/13: Žaloba podaná dne 23. září 2013 — ZZ a další v. Evropská agentura pro železnice (ERA)

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/28

         Žaloba podaná dne 23. září 2013 — ZZ a další v. Evropská agentura pro železnice (ERA)
   (Věc F-95/13)
   2013/C 352/54
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a další (zástupci: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro železnice (ERA)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí nezměnit kvalifikaci smluv o přijetí žalobců jakožto dočasných zaměstnanců na dobu určitou, na kvalifikaci smluv o přijetí na dobu neurčitou.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí o zamítnutí žádosti žalobců ze dne 20. prosince 2012 o změnu kvalifikace smlouvy o přijetí dočasného zaměstnance na dobu určitou ve smyslu čl. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců, na kvalifikaci smlouvy o přijetí na dobu neurčitou podle článku 8 pracovního řádu ostatních zaměstnanců k datu jejího skutečného nabytí účinnosti;

               —

               uložit Evropské agentuře pro železnice náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-385/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. února 2011 — Annco v. OHIM — Freche et fils (ANN TAYLOR LOFT) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství ANN TAYLOR LOFT — Starší národní slovní ochranná známka LOFT — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               2.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. února 2011 — Annco v. OHIM — Freche et fils (ANN TAYLOR LOFT)
   (Věc T-385/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ANN TAYLOR LOFT - Starší národní slovní ochranná známka LOFT - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 103/39
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Annco, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zátupce: G. Triet, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Freche et fils associés (Paříž, Francie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 1. července 2009 (věc R 1485/2008-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Freche et fils associés a Annco, Inc.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 1. července 2009 (věc R 1485/2008-1) se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části je žaloba nepřípustná.

               3)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 21.11.2009.


title: Věc T-402/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/62

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise
   (Věc T-402/05) (1)

   (2008/C 301/109)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 22, 28.1.2006.


title: Věc C-579/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 29. června 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného proti Danielu Adamovi Popławskému „Řízení o předběžné otázce — Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech — Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV — Evropský zatýkací rozkaz a postupy předávání mezi členskými státy — Důvody, pro které je možné odmítnout výkon — Článek 4 bod 6 — Závazek vykonávajícího členského státu vykonat trest v souladu s jeho vnitrostátním právem — Provedení — Povinnost konformního výkladu“

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/3

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 29. června 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného proti Danielu Adamovi Popławskému
   (Věc C-579/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Evropský zatýkací rozkaz a postupy předávání mezi členskými státy - Důvody, pro které je možné odmítnout výkon - Článek 4 bod 6 - Závazek vykonávajícího členského státu vykonat trest v souladu s jeho vnitrostátním právem - Provedení - Povinnost konformního výkladu“)
   (2017/C 283/04)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Amsterdam

      Účastníci původního řízení

   Daniel Adam Popławski

      Za přítomnosti: Openbaar Ministerie

      Výrok

               1)

               Článek 4 bod 6 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy musí být vykládán v tom smyslu, že brání právním předpisům členského státu provádějícím toto ustanovení, které v případě, kdy jiný členský stát žádá o předání cizího státního příslušníka, který má na území tohoto členského státu povolení k pobytu na dobu neurčitou, za účelem výkonu trestu odnětí svobody uloženého tomuto státnímu příslušníkovi pravomocným soudním rozhodnutím, zaprvé nepovolují takové předání a zadruhé se omezují na stanovení povinnosti justičních orgánů prvního členského státu oznámit justičním orgánům druhého členského státu, že jsou připraveny zajistit výkon tohoto rozsudku, aniž by bylo v den odmítnutí předání zaručeno skutečné zajištění výkonu a aniž by navíc v případě, že se následně ukáže toto zajištění jako nemožné, mohlo být toto odmítnutí zpochybněno.

               2)

               Ustanovení rámcového rozhodnutí 2002/584 nemají přímý účinek. Nicméně příslušný vnitrostátní soud je povinen, při zohlednění veškerého vnitrostátního práva a za použití metod výkladu jím uznaných, vyložit vnitrostátní ustanovení dotčená v původním řízení v co možná největším rozsahu ve světle znění a účelu tohoto rámcového rozhodnutí, což v projednávaném případě znamená, že v případě odmítnutí vykonat evropský zatýkací rozkaz vydaný za účelem předání osoby, které byl ve vystavujícím členském státě pravomocným rozsudkem uložen trest odnětí svobody, justiční orgány vykonávajícího členského státu mají povinnost samy zajistit skutečný výkon trestu uloženého této osobě.

               3)

               Článek 4 bod 6 rámcového rozhodnutí 2002/584 musí být vykládán v tom smyslu, že neopravňuje členský stát odmítnout vykonat evropský zatýkací rozkaz vydaný za účelem předání osoby, které byl pravomocným rozsudkem uložen trest odnětí svobody, a to jen z toho důvodu, že tento členský stát zamýšlí zahájit vůči této osobě stíhání pro stejné činy, pro které byl vyhlášen tento rozsudek.

      (1)  Úř. věst. C 27, 25.1.2016.


title: Věc T-366/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2010 — Procter & Gamble v. OHIM — Prestige Cosmetics (P&G PRESTIGE BEAUTE) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství P&G PRESTIGE BEAUTE — Starší národní obrazové ochranné známky Prestige — Částečné zamítnutí zápisu — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2010 — Procter & Gamble v. OHIM — Prestige Cosmetics (P&G PRESTIGE BEAUTE)
   (Věc T-366/07) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství P&G PRESTIGE BEAUTE - Starší národní obrazové ochranné známky Prestige - Částečné zamítnutí zápisu - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2010/C 301/39
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Procter & Gamble Company (Cincinnati, Ohio, Spojené státy) (zástupci: K. Sandberg a B. Klingberg, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Laporta Insa, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Prestige Cosmetics SpA (Anzola Emilia, Itálie) (zástupci: A. Mugnoz, M. Andreolini a A. Parini, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. července 2007 (věc R 681/2006-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Prestige Cosmetics Srl a The Procter & Gamble Company.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)(OHIM) ze dne 19. července 2007 (věc R 681/2006-2) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů řízení vynaložených společností The Procter & Gamble Company před Tribunálem.

               3)

               Společnost Prestige Cosmetics Srl ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených společností The Procter & Gamble Company před odvolacím senátem.

               4)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc T-132/11: Žaloba podaná dne 7. března 2011 — Kessé v. Rada

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/21

         Žaloba podaná dne 7. března 2011 — Kessé v. Rada
   (Věc T-132/11)
   2011/C 130/40
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Feh Lambert Kessé (Abidžan, Pobřeží slonoviny) (zástupce: G. Collard, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               konstatoval, že pokud jde o žalobce Feh Lamberta KESSEA, jsou nařízení Rady (EU) č. 25/2011 ze dne 14. ledna 2011 a rozhodnutí Rady 2011/18/SZBP ze dne 14. ledna 2011, která byla dne 15. ledna 2011 zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie skutkově neopodstatněná,

               —

               a v důsledku toho

                           —

                           zrušil nařízení Rady (EU) č. 25/2011 ze dne 14. ledna 2011 a rozhodnutí Rady 2011/18/SZBP ze dne 14. ledna 2011;

                           —

                           podpůrně uložil, aby jméno Feh Lambert KESSE bylo vyškrtnuto ze seznamů přiložených k danému nařízení a rozhodnutí.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty uplatněné žalobcem jsou v zásadě totožné s důvody dovolávanými v rámci věci T-130/11, Gossio v. Rada, nebo jsou těmto důvodům podobné.


title: Věc T-73/09: Žaloba podaná dne 18. února 2009 – Compagnie de Saint-Gobain v. Komise

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/25

         Žaloba podaná dne 18. února 2009 – Compagnie de Saint-Gobain v. Komise
   (Věc T-73/09)
   2009/C 102/39
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Compagnie de Saint-Gobain (Courbevoie, Francie) (zástupci: P. Hubert a E. Durand, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské Komise K(2008) 6815 v konečném znění o postupu podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.125 – Automobilové sklo), jakož i důvody, na kterých je založen výrok v rozsahu, v němž se společnost Compagnie de Saint-Gobain stala adresátem tohoto rozhodnutí, a vyvodit z toho veškeré nevyhnutelné důsledky, pokud jde o výši pokuty;

               —

               podpůrně, bez ohledu na to, zda společnost Compagnie de Saint-Gobain může být, či nikoli, adresátem rozhodnutí, snížit výši pokuty uložené společnostem skupiny Saint-Gobain;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se touto žalobou domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 6815 v konečném znění ze dne 12. listopadu 2008, ve věci COMP/39.125 – Automobilové sklo, kterým Komise konstatovala, že určité podniky porušily čl. 81 odst. 1 ES a čl. 53 odst. 1 Dohody o evropském hospodářském prostoru tím, že si rozdělily smlouvy o dodávce automobilových oken a koordinovaly si svou cenovou politiku a své strategie zásobování na evropském trhu automobilového skla.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje čtyři důvody vycházející:

               —

               z porušení čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003 (1) a zásady osobní povahy sankcí v rozsahu, v němž se společnost Compagnie de Saint-Gobain stala adresátem napadeného rozhodnutí jakožto mateřská společnost společnosti Saint-Gobain Glass France SA, aniž by se osobně a bezprostředně podílela na tomto porušování;

               —

               z nedostatečného odůvodnění, porušení čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003 a zásady osobní povahy sankcí vzhledem k tomu, že Komise neprokázala, že celkový konsolidovaný obrat skupiny Saint-Gobain může sloužit jako základ sankce;

               —

               z porušení zásad legitimního očekávání a zákazu zpětného působení právních předpisů v rozsahu, v němž Komise retroaktivním způsobem použila nové pokyny z roku 2006 pro výpočet pokut (2) na skutečnosti předcházející vstupu těchto pokynů v platnost a které před tímto datem zcela skončily;

               —

               z porušení čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003 a zásady proporcionality, jelikož nemohl být legitimně zohledněn žádný faktor opakovaného protiprávního jednání.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

      (2)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2).


title: Věc C-228/15: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. září 2016 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Catania – Itálie) – trestní řízení proti Snežaně Velikove „Řízení o předběžné otázce – Právo občanů Unie pohybovat se a pobývat na území Evropské unie – Irelevance žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce pro vyřešení sporu v původním řízení – Zjevná nepřípustnost“

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/8

      Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. září 2016 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Catania – Itálie) – trestní řízení proti Snežaně Velikove
      (Věc C-228/15) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Právo občanů Unie pohybovat se a pobývat na území Evropské unie - Irelevance žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce pro vyřešení sporu v původním řízení - Zjevná nepřípustnost“)
      (2016/C 454/16)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale di Catania

         Účastnice původního trestního řízení

      Snežana Velikova

         Výrok

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Catania (soud v Katánii, Itálie) rozhodnutím ze dne 7. ledna 2015 je zjevně nepřípustná.

         (1)  Úř. věst. C 245, 27.7.2015.


title: Věc C-458/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 5. září 2011 — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort) v. Canon Deutschland GmbH

text:
               10.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 362/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 5. září 2011 — Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort) v. Canon Deutschland GmbH
   (Věc C-458/11)
   2011/C 362/16
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Žalovaná: Canon Deutschland GmbH

      Předběžné otázky

   Soudnímu dvoru Evropské unie se za účelem výkladu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (1) předkládají následující otázky:

               1)

               Má být směrnice při výkladu vnitrostátního práva zohledněna již pro situace, ke kterým došlo po 22. červnu 2001, kdy vstoupila směrnice v platnost, ale před okamžikem, kdy dne 22. prosince 2002 nabyla účinnosti?

               2)

               Jedná se u rozmnoženin, které vznikly pomocí tiskáren, o rozmnoženiny, které vznikly použitím jakékoliv fotografické techniky nebo některým jiným procesem s podobnými účinky ve smyslu čl. 5 odst. 2 písm. a) směrnice?

               3)

               V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Mohou být požadavky směrnice na spravedlivou odměnu za výjimky nebo omezení práva na rozmnožování podle čl. 5 odst. 2 a 3 směrnice s ohledem na základní právo rovného zacházení, jež je zakotveno v článku 20 Listiny základních práv EU, splněny i tehdy, pokud osobami povinnými zaplatit přiměřenou odměnu nejsou výrobci, dovozci a prodejci tiskáren, nýbrž výrobci, dovozci a prodejci jiného přístroje nebo více jiných přístrojů sestavy přístrojů vhodné k provádění příslušných rozmnoženin?

               4)

               Připouští již sama možnost použití technologických prostředků ve smyslu článku 6 směrnice odpadnutí podmínky spravedlivé odměny ve smyslu čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice?

               5)

               Odpadá podmínka [čl. 5 odst. 2 písm. a) a b) směrnice] a možnost (viz 36 bod odůvodnění směrnice) spravedlivé odměny, pokud nositelé práv výslovně nebo konkludentně souhlasili s rozmnožováním svých děl?

      (1)  Úř. věst. L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230.


title: Věc C-157/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 21. března 2007 – Finanzamt für Körperschaften III in Berlin v. Krankenheim Ruhesitz am Wannsee – Seniorenheimstatt GmbH

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 21. března 2007 – Finanzamt für Körperschaften III in Berlin v. Krankenheim Ruhesitz am Wannsee – Seniorenheimstatt GmbH
   (Věc C-157/07)
   (2007/C 129/08)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Finanzamt für Körperschaften III in Berlin

      Žalovaná: Krankenheim Ruhesitz am Wannsee – Seniorenheimstatt GmbH
   Předběžné otázky

               1)

               Brání článek 31 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (1) právní úpravě členského státu, podle které daňový poplatník usazený v jednom členském státě a v něm plně podléhající daňové povinnosti sice podle dohody o zamezení dvojího zdanění může za určitých podmínek při stanovení celkové částky příjmů odečíst ztráty ze stálé provozovny nacházející se v jiném členském státě, které jsou osvobozeny od daně z příjmů,

                           —

                           podle které však odečtená částka v případě, že v některém z následujících zdaňovacích období u příjmů z živnostenské činnosti ze stálých provozoven nacházejících se v jiném členském státě, které mají být podle dohody o zamezení dvojího zdanění osvobozeny, celkově vyplyne kladná částka, musí být v dotyčném zdaňovací období při stanovení celkové částky příjmů znovu připočtena,

                           —

                           posledně uvedené ovšem ne tehdy, pokud daňový poplatník prokáže, že podle pro něj platných předpisů jiného členského státu nemůže být odpočet ztrát „obecně “uplatněn v jiných letech než v roce ztráty, což není splněno, pokud mu odpočet ztrát v tomto jiném státě podle jeho práva sice obecně přísluší, nicméně v konkrétní situaci, ve které se daňový poplatník nachází, k němu nedošlo?

               2)

               V případě kladné odpovědi: Projeví se na stát usazení, že omezení odpočtu ztrát v jiném členském státě (než ve státě, ze kterého pochází zdroj) jsou v rozporu s článkem 31 Dohody o Evropském hospodářském prostoru, protože tato omezení znevýhodňují daňového poplatníka, který tam se svými příjmy ze stálé provozovny podléhá daňové povinnosti jen částečně, oproti daňovému poplatníkovi, který tam plně podléhá daňové povinnosti?

               3)

               Dále v případě kladné odpovědi: Musí se stát usazení vzdát dodatečného zdanění zahraničních ztrát ze stálých provozoven, jestliže by tyto ztráty jinak nemohly být odečteny v žádném členském státě, protože stálá provozovna v jiném členském státě byla zrušena?

      (1)  Úř. věst. L 1, 1994, s. 1.


title: Věc T-669/13 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. listopadu 2014 – Komise v. Thomé „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Přijímání — Oznámení o výběrovém řízení — Odmítnutí přijetí do zaměstnání — Existence diplomu, který je v souladu s oznámením o výběrovém řízení z důvodu homologace — Finanční a morální újma“

text:
               15.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 448/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. listopadu 2014 – Komise v. Thomé
   (Věc T-669/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Přijímání - Oznámení o výběrovém řízení - Odmítnutí přijetí do zaměstnání - Existence diplomu, který je v souladu s oznámením o výběrovém řízení z důvodu homologace - Finanční a morální újma“)
   (2014/C 448/26)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: J. Currall a G. Gattinara, zmocněnci)

      Další účastník řízení: Florence Thomé (Brusel, Belgie) (zástupce: S. Orlandi, advokát)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 7. října 2013, Thomé v. Komise (F-97/12, Sb. VS, EU:F:2013:142), který směřuje ke zrušení tohoto rozsudku

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Evropské komise se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 52, 22.2.2014.