title: Věc T-395/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  10. května 2006  – Air One v. Komise ( Státní podpory — Letecká doprava — Stížnost — Nezaujetí stanoviska Komisí — Žaloba pro nečinnost — Lhůta — Přípustnost )

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/25

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. května 2006 – Air One v. Komise
   (Věc T-395/04) (1)

   („Státní podpory - Letecká doprava - Stížnost - Nezaujetí stanoviska Komisí - Žaloba pro nečinnost - Lhůta - Přípustnost“)
   (2006/C 165/49)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Air One Spa (Chieti, Itálie) (zástupci: G. Belotti a M. Padellaro, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Di Bucci a E. Righini, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na základě článku 232 ES směřující k určení, že Komise nesplnila své povinnosti tím, že nepřijala rozhodnutí o stížnosti žalobkyně ze dne 22. prosince 2003 ohledně podpor, které měla Italská republika protiprávně poskytnout letecké společnosti Ryanair
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004.


title: Věc F-124/11: Žaloba podaná dne 24. listopadu 2011 — ZZ v. FRONTEX

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/72

      Žaloba podaná dne 24. listopadu 2011 — ZZ v. FRONTEX
      (Věc F-124/11)
      (2012/C 25/141)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: ZZ (zástupce: S. A. Pappas, advokát)

         Žalovaná: Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (FRONTEX)

         Předmět a popis sporu

      Zrušení rozhodnutí o zrušení předchozího rozhodnutí týkajícího se prodloužení pracovní smlouvy žalobce.

         Návrhové žádání žalobce

      Žalobce navrhuje, aby Soud pro veřejnou službu:

                  —

                  zrušil rozhodnutí výkonného ředitele FRONTEX ze dne 28. března 2011;

                  —

                  zrušil rozhodnutí výkonného ředitele FRONTEX ze dne 11. srpna 2011;

                  —

                  uložil FRONTEX náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-367/07: Žaloba podaná dne 17. září 2007 – Dow AgroSciences a další v. Komise

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/34

         Žaloba podaná dne 17. září 2007 – Dow AgroSciences a další v. Komise
   (Věc T-367/07)
   (2007/C 283/63)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Spojené království), DOW AgroSciences BV (Rotterdam, Nizozemsko), Dow AgroSciences Danmark A/S (Lyngby-Taarbæk, Dánsko), Dow AgroSciences GmbH (Stade, Německo), Dow AgroSciences SAS (Mougins, Francie), Dow AgroSciences Export SAS (Mougins, Francie), Dow AgroSciences Hungary kft (Budapešť, Maďarsko), Dow AgroSciences Italia Srl (Miláno, Itálie), Dow AgroSciences Polska sp. z o.o. (Varšava, Polsko), Dow AgroSciences Distribution SAS (Mougins, Francie), Dow AgroSciences Iberica, SA (Madrid, Španělsko), Dow AgroSciences s.r.o. (Praha, Česká republika) a Dow AgroSciences LLC (Indianapolis, Spojené státy) (zástupci: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               Rozhodnout o zrušení rozhodnutí Komise 2007/437/EC;

               —

               určit nepoužitelnost článku 20 nařízení Komise (ES) č. 1490/2002 vůči první žalobkyni, jakož i vůči hodnocení dokumentace žalobkyně týkající se Haloxyfop-R, a určit jeho protiprávnost;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty uplatněné žalobkyněmi jsou totožné či podobné jako žalobní důvody a hlavní argumenty ve věci T-326/07, Cheminova a další v. Komise.


title: Věc T-580/14: Žaloba podaná dne 4. srpna 2014 – Aduanas y Servicios Fornesa v. Komise

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/70

         Žaloba podaná dne 4. srpna 2014 – Aduanas y Servicios Fornesa v. Komise
   (Věc T-580/14)
   2014/C 315/115
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Aduanas y Servicios Fornesa, SL (Lleida, Španělsko) (zástupce: I. Toda Jiménez, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uznal a určil právo žalobkyně na odpuštění cla požadovaného od žalobkyně ve výměru ze dne 27. června 2011, který vystavil Dependencia Regional de Aduanas e Impuestos Especiales de la delegación Especial de Cataluña (regionální kancelář Celního a daňového úřadu Katalánska), z titulu celní sazby Společenství za dovoz za roky 2006, 2007 a 2008 ve výši 2 4 53  003,38 eur, a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se v tomto řízení domáhá zrušení rozhodnutí Komise ze dne 15. dubna 2014 vydaného ve věci REM 02/2012, kterým odmítla odpustit žalobkyni cla vyměřená za dovozy „aromatizovaného cukrového sirupu s přidanými barvivy“, původně deklarovaného jako zpracovaný v Andoře, při nichž žalobkyně vystupovala jako celní zástupce v postavení nepřímého zástupce dovozce.
   Na podporu žaloby uvádí žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení článku 239 Celního kodexu Společenství z důvodu pochybení Komise při posouzení zvláštní situace a opomenutí zvážit skutečnosti relevantní pro rozhodnutí.

                           —

                           Celní zástupce neměl nic společného s výrobním postupem dováženého výrobku, přičemž právě výrobní postup byl klíčovým faktorem pro výměr cla; postup dovozce byl složitý a celní zástupce o něm neměl vědomosti; španělské celní orgány mu neoznámily své podezření o jednání dovozce a ani nepřijaly žádná bezpečnostní opatření; osvědčení EUR-1, ve kterých jsou dovozy uvedeny, byla andorskými orgány dvakrát potvrzena; a rovněž první analýzy španělských celních orgánů potvrzovaly, že výrobky mají nárok na preferenční zacházení.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 239 Celního kodexu Společenství, jelikož nedošlo k „podvodnému jednání“ či „hrubé nedbalosti“, což by vylučovalo odpuštění cla.

                           —

                           Komise se omezuje na uvedení řady možných úkonů, které celní zástupce údajně mohl vykonat, a které jej mohly vést k pochybnostem o zákonnosti dovozů, V žádném případě z toho nelze vyvodit z toho nedá vyvodit „podvodné jednání“ ani „hrubá nedbalost“ celního zástupce, takže to nebrání odpuštění cla.

                           —

                           Žalobkyně jako celní zástupce jednala s dobou vůlí a opatrností.


title: Věc T-103/13 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2015 – Komise v. Cocchi a Falcione „Kasační opravný prostředek — Vedlejší kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Důchody — Převedení vnitrostátních nároků na důchod — Návrhy na započtení příspěvkových let — Akt, který nezasahuje nepříznivě do právního postavení — Nepřípustnost žaloby v prvním stupni řízení — Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu“

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2015 – Komise v. Cocchi a Falcione
   (Věc T-103/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Vedlejší kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Převedení vnitrostátních nároků na důchod - Návrhy na započtení příspěvkových let - Akt, který nezasahuje nepříznivě do právního postavení - Nepřípustnost žaloby v prvním stupni řízení - Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu“)
   (2015/C 398/43)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: G. Gattinara a D. Martin, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Belgie) a Nicola Falcione (Brusel, Belgie) (zástupci: původně S. Orlandi, J. N. Louis a D. de Abreu Caldas, poté S. Orlandi, advokáti)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 11. prosince 2012, Cocchi a Falcione v. Komise (F-122/10, Sb. VS, EU:F:2012:180), a znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 11. prosince 2012, Cocchi a Falcione v. Komise (F-122/10), se zrušuje v části, v níž prohlašuje za přípustný a opodstatněný návrh na zrušení aktu ze dne 12. února 2010 adresovaného Evropskou komisí Nicolu Falcionemu a aktu ze dne 23. února 2010 adresovaného Evropskou komisí Giorgiu Cocchimu (přičemž oba akty byly v uvedeném rozsudku kvalifikovány jako „rozhodnutí“) v rozsahu, v němž byly těmito akty vzaty zpět návrhy učiněné G. Cocchimu a N. Falcionemu uvádějící výsledek případného převedení jejich nároků na důchod v dodatečně započitatelných letech.

               2)

               Vedlejší kasační opravný prostředek se zamítá.

               3)

               Žaloba podaná G. Cocchim a N. Falcionem k Soudu pro veřejnou službu ve věci F-122/10 se zamítá v části, v níž směřuje k tomu, aby akt ze dne 12. února 2010 adresovaný Komisí N. Falcionemu a akt ze dne 23. února 2010 adresovaný Komisí G. Cocchimu byly zrušeny v rozsahu, v němž byly těmito akty vzaty zpět návrhy učiněné G. Cocchimu a N. Falcionemu uvádějící výsledek případného převedení jejich nároků na důchod v dodatečně započitatelných letech.

               4)

               G. Cocchi a N. Falcione ponesou vlastní náklady řízení související s tímto řízením a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí v souvislosti s řízením o vedlejším kasačním opravném prostředku. Komise ponese vlastní náklady řízení související s řízením o kasačním opravném prostředku.

               5)

               G. Cocchi a N. Falcione, jakož i Komise ponesou vlastní náklady řízení související s řízením v prvním stupni.

      (1)  Úř. věst. C 129, 4.5.2013.


title: Věc T-185/17: Žaloba podaná dne 21. března 2017 – PlasticsEurope v. ECHA

text:
               22.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/34

         Žaloba podaná dne 21. března 2017 – PlasticsEurope v. ECHA
   (Věc T-185/17)
   (2017/C 161/48)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: PlasticsEurope (Brusel, Belgie) (zástupci: R. Cana, E. Mullier a F. Mattioli, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a důvodnou;

               —

               zrušil rozhodnutí ECHA zveřejněné dne 12. ledna 2017 zařadit bisfenol A na seznam látek pro případné zahrnutí do povolovacího postupu jakožto látku vzbuzující mimořádné obavy v souladu s článkem 59 nařízení REACH;

               —

               uložil ECHA náhradu nákladů řízení a

               —

               přijal jakákoli další opatření, která bude považovat za vhodná.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod: napadené rozhodnutí porušuje čl. 2 odst. 8 písm. b) nařízení REACH

                           —

                           Napadené rozhodnutí porušuje čl. 2 odst. 8 písm. b) nařízení (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (Úř. věst. 2006 L 396, s. 1, „nařízení REACH“), jelikož meziprodukty jsou podle čl. 2 odst. 8 písm. b) nařízení REACH vyňaty z celé hlavy VII a nespadají proto do působnosti článků 57 a 59 a nejsou předmětem povolování.

               2.

               Druhý žalobní důvod: napadené rozhodnutí porušuje zásadu proporcionality.

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu proporcionality, jelikož zahrnutí meziproduktů na seznam látek pro případné zahrnutí do povolovacího postupu překračuje meze toho, co je vhodné a nezbytné k dosažení sledovaného cíle, a není nejméně omezujícím opatřením, které Evropská agentura pro chemické látky mohla využít.

               3.

               Třetí žalobní důvod: žalovaná se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když nezohlednila informaci, jež měla k dispozici, a která prokazuje, že bisfenol A je meziproduktem.

                           —

                           Evropská agentura pro chemické látky nezohlednila informace ve spisu ohledně bisfenolu A podle přílohy XV nařízení REACH.


20150731046617022015/C 270/316182014TC27020150817CS01CSINFO_JUDICIAL20150629252621Věc T-618/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. června 2015 – Grupo Bimbo v. OHIM (Tvar mexického taco) „Ochranná známka Společenství – Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství – Tvar mexického taco – Absolutní důvod pro zamítnutí – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“
 ---documentbreak--- C2702015CS2510120150629CS0031251262Rozsudek Tribunálu ze dne 29. června 2015 – Grupo Bimbo v. OHIM (Tvar mexického taco)
   (Věc T-618/14) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Společenství — Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství — Tvar mexického taco — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009““2015/C 270/31Jednací jazyk: španělština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexiko, Mexiko) (zástupce: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně S. Palmero Cabezas, poté J. Garrido Otaola, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. června 2014 (věc R 2449/2013-2) týkajícímu se přihlášky třírozměrného označení ve tvaru mexického taco k zápisu

      Výrok

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Společnosti Grupo Bimbo, SAB de CV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 351, 6.10.2014.


title: Věc C-468/12: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Cosenza — Itálie) — CCIAA di Cosenza v. Ciesse srl ( „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Jednací řád — Článek 53 odst. 2, čl. 93 písm. a) a článek 99 — Směrnice 2008/7/ES — Nepřímé daně z kapitálových vkladů — Článek 5 odst. l písm. c) — Rozsah působnosti — Roční poplatek placený místním obchodním, průmyslovým, živnostenským a zemědělským komorám“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/52

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Cosenza — Itálie) — CCIAA di Cosenza v. Ciesse srl
   (Věc C-468/12) (1)

   (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Jednací řád - Článek 53 odst. 2, čl. 93 písm. a) a článek 99 - Směrnice 2008/7/ES - Nepřímé daně z kapitálových vkladů - Článek 5 odst. l písm. c) - Rozsah působnosti - Roční poplatek placený místním obchodním, průmyslovým, živnostenským a zemědělským komorám)
   2013/C 225/92
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Cosenza

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura (CCIAA) di Cosenza

      Žalovaná: Ciesse srl, v konkurzu

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Ordinario di Cosenza — Výklad článku 5 směrnice Rady 2008/7/ES ze dne 12. února 2008 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (Úř. věst. L 46, s. 11) — Uložení ročního poplatku z důvodu zápisu do rejstříku společností vedeného místními obchodními komorami — Výše ročního poplatku, která je určena příznivějším způsobem pro podnikatele-fyzické osoby, zemědělské společnosti („società semplici“) a sdružení advokátů než pro ostatní kapitálové společnosti

      Výrok

   Článek 5 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2008/7/ES ze dne 12. února 2008 o nepřímých daních z kapitálových vkladů musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takovému poplatku, jako je poplatek dotčený v původním řízení, který obchodním, průmyslovým, živnostenským a zemědělským komorám odvádí každý podnik zapsaný do rejstříku vedeného těmito komorami nebo v takovém rejstříku uvedený a který je v zásadě vypočítán v závislosti na obratu, ale u některých kategorií podniků, zejména u podniků vlastněných nebo provozovaných osobně fyzickými osobami, je stanoven ve fixní výši.

      (1)  Úř. věst. C 399, 22.12.2012.


title: Věc T-41/08 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 25. dubna 2008 – Vakakis v. Komise ( Nabídkové řízení Společenství — Návrh na vydání předběžných opatření — Ztráta šance — Aktivní legitimace — Přípustnost žaloby v hlavním řízení — Naléhavost — Vyšetřovací opatření )

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/25

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 25. dubna 2008 – Vakakis v. Komise
   (Věc T-41/08 R)
   („Nabídkové řízení Společenství - Návrh na vydání předběžných opatření - Ztráta šance - Aktivní legitimace - Přípustnost žaloby v hlavním řízení - Naléhavost - Vyšetřovací opatření“)
   (2008/C 197/44)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Vakakis International – Symvouloi gia Agrotiki Anaptixi AE (Atény, Řecko) (zástupce: B. O'Connor, solicitor)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Wilderspin a G. Boudot, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na vydání předběžných opatření podaný v rámci nabídkového řízení EuropeAid/125241/C/SER/CY, které se týká poskytování „technické pomoci na podporu politiky rozvoje venkova“ v severní části Kypru
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžná opatření se zamítá.

               2)

               Návrh na vyšetřovací nebo organizační procesní opatření se zamítá.

               3)

               Není nezbytné rozhodnout o návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později, s výjimkou nákladů vynaložených Agriconsulting Europe SA. Tato společnost ponese náklady řízení v souvislosti se svým návrhem na vstup vedlejšího účastníka do řízení.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. listopadu 2004 ve věci T-165/03, Eduard Vonier proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Výběrové řízení — Nezapsání na rezervní listinu — Vnitrostátní seminář — Složení zkušební komise — Ústní zkouška — Soukromý život — Jazykové znalosti)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/23

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 10. listopadu 2004
   ve věci T-165/03, Eduard Vonier proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Výběrové řízení - Nezapsání na rezervní listinu - Vnitrostátní seminář - Složení zkušební komise - Ústní zkouška - Soukromý život - Jazykové znalosti)
   (2005/C 19/50)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-165/03, Eduard Vonier, s bydlištěm v Amsterdamu (Nizozemsko), zastoupený W. Schmolkem, advokátem, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: J. Currall, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh jednak na zrušení rozhodnutí ze dne 30. července 2002, kterým zkušební komise výběrového řízení COM/A/6/01 rozhodla nezapsat žalobce na rezervní listinu správců v oblasti vnějších vztahů, a jednak návrh na náhradu škod včetně úroků pro nahrazení údajně utrpěné škody, Soud (třetí senát), ve složení J. Azizi, předseda senátu, F. Dehousse a O. Czúcz, soudci, vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 10. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Každá strana ponese své vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 213, 6.9.2003.


title: Věc C-149/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht München I (Německo) dne 24. března 2017 – Bastei Lübbe GmbH & Co. KG v. Michael Strotzer

text:
               3.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht München I (Německo) dne 24. března 2017 – Bastei Lübbe GmbH & Co. KG v. Michael Strotzer
   (Věc C-149/17)
   (2017/C 213/24)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht München I

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně/odvolatelka v původním řízení: Bastei Lübbe GmbH & Co. KG

      Žalovaný/odpůrce v původním řízení: Michael Strotzer

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vykládat ustanovení čl. 8 odst. 1 a 2 ve spojení s čl. 3 odst. 1 směrnice 2001/29/ES (1) v tom smyslu, že sankce proti porušování práva na zpřístupňování díla veřejnosti zůstávají „účinné a odrazují“ i tehdy, pokud je odpovědnost majitele internetového připojení, jehož prostřednictvím byla z důvodu sdílení souborů porušena autorská práva, vyloučena, uvede-li tento majitel alespoň jednoho rodinného příslušníka, který měl kromě něho možnost přístupu k tomuto internetovému připojení, aniž by na základě přiměřeného šetření uvedl bližší podrobnosti o okamžiku a způsobu, jak tento rodinný příslušník používal internet?

               2)

               Je třeba vykládat čl. 3 odst. 2 směrnice 2004/48/ES (2) v tom smyslu, že opatření k zajištění dodržování práv duševního vlastnictví zůstávají „účinná“ i tehdy, pokud je odpovědnost majitele internetového připojení, jehož prostřednictvím byla z důvodu sdílení souborů porušena autorská práva, vyloučena, uvede-li tento majitel alespoň jednoho rodinného příslušníka, který měl kromě něho možnost přístupu k tomuto internetovému připojení, aniž by na základě přiměřeného šetření uvedl bližší podrobnosti o okamžiku a způsobu, jak tento rodinný příslušník používal internet?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. 2001, L 167, s. 10; 17/01, s. 230).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví (Úř. věst. 2004, L 157, s. 45; Zvl. vyd. 17/02, s. 32).


title: Věc C-445/12 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 12. prosince 2013 — Rivella International AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „BASKAYA“ — Námitky — Dvoustranná úmluva — Území třetího státu — Pojem‚ skutečné užívání“ )

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/19

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 12. prosince 2013 — Rivella International AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas
   (Věc C-445/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „BASKAYA“ - Námitky - Dvoustranná úmluva - Území třetího státu - Pojem‚ skutečné užívání)
   2014/C 52/31
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rivella International AG (zástupce: C. Spintig, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec), Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) ze dne 12. července 2012, Rivella International v. OHIM — Baskaya di Baskaya Alim (BASKAYA) (T-170/11), kterým Tribunál zamítl žalobu podanou proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 10. ledna 2011 (věc R 534/2010-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Rivella International AG a Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas — Nebezpečí záměny mezi obrazovým označením obsahujícím slovní prvek „BASKAYA“ a starší mezinárodní obrazovou ochrannou známkou obsahující slovní prvek „Passaia“ — Porušení čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1) — Nesprávné posouzení průzkumu námitek

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Rivella International AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 366, 24.11.2012.


title: Věc T-104/14 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2015 – Komise v. Verile a Gjergji „Kasační opravný prostředek — Vzájemný kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Důchody — Převod nároků na vnitrostátní důchod — Návrh na započtení příspěvkových let — Akt nezasahující nepříznivě do právního postavení — Nepřípustnost žaloby v prvním stupni — Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu — Právní jistota — Legitimní očekávání — Rovné zacházení“

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/44

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2015 – Komise v. Verile a Gjergji
   (Věc T-104/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Vzájemný kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Převod nároků na vnitrostátní důchod - Návrh na započtení příspěvkových let - Akt nezasahující nepříznivě do právního postavení - Nepřípustnost žaloby v prvním stupni - Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu - Právní jistota - Legitimní očekávání - Rovné zacházení“)
   (2015/C 398/55)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: J. Currall, G. Gattinara a D. Martin, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Marco Verile (Cadrezzate, Itálie) a Anduela Gjergji (Brusel, Belgie) (zástupci: původně D. de Abreu Caldas, J. N. Louis a M. de Abreu Caldas, poté J. N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (pléna) ze dne 11. prosince 2013, Verile a Gjergji v. Komise (F-130/11, Sb. VS, EU:F:2013:195) znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (pléna) ze dne 11. prosince 2013, Verile a Gjergji v. Komise (F-130/11) se zrušuje.

               2)

               Žaloba podaná Marcem Verilem a Adnuela Gjergji k Soudu pro veřejnou službu ve věci F-130/11 se zamítá.

               3)

               M. Verile a A. Gjergji, jakož i Evropská komise ponesou každý vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 151, 19.5.2014.


title: Věc C-299/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/28

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-299/06) (1)

   (2007/C 82/60)

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 212, 2.9.2006.


title: Věc T-816/16 RENV: Usnesení Tribunálu ze dne 18. května 2017 – Alsteens v. Komise

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/49

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. května 2017 – Alsteens v. Komise
   (Věc T-816/16 RENV) (1)

   (2017/C 249/67)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 319, 20.10.2012 (věc původně zapsaná u Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-87/12).


title: Věc T-130/17 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 21. července 2017 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Vnitřní trh se zemním plynem — Směrnice 2009/73/ES — Návrh Bundesnetzagentur na změnu podmínek pro výjimky z některých požadavků stanovených unijním právem týkající se používání plynovodu OPAL — Rozhodnutí Komise o změně podmínek pro výjimky z unijních pravidel — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“

text:
               4.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 293/35

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 21. července 2017 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo v. Komise
   (Věc T-130/17 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Vnitřní trh se zemním plynem - Směrnice 2009/73/ES - Návrh Bundesnetzagentur na změnu podmínek pro výjimky z některých požadavků stanovených unijním právem týkající se používání plynovodu OPAL - Rozhodnutí Komise o změně podmínek pro výjimky z unijních pravidel - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
   (2017/C 293/42)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci/Účastnice řízení

      Žalobkyně: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Varšava, Polsko) (zástupce: M. Jeżewski, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: O. Beynet a K. Herrmann, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a R. Kanitz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise (2016) 6950 v konečném znění, ze dne 28. října 2016, o změně podmínek pro výjimky plynovodu OPAL z pravidel pro přístup třetích stran a pro regulaci sazeb stanovených směrnicí 2003/55/ES.

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-53/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/32

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-53/07) (1)

   (2007/C 315/57)

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 69, 24.3.2007.


title: Věc C-70/05: Žaloba podaná dne 14. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/23

         Žaloba podaná dne 14. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství
   (Věc C-70/05)
   (2005/C 82/46)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 14. února 2005 žaloba směřující proti Lucemburskému velkovévodství podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Denisem Martinem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (1), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2.

               uložil Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 2. prosince 2003.

      (1)  Úř. věst. L 303, 2.12.2000, s. 16.


title: Věc C-213/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Polská republika) dne 9. května 2011 — Fortuna Sp. z o.o. v. Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

text:
               23.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Polská republika) dne 9. května 2011 — Fortuna Sp. z o.o. v. Dyrektor Izby Celnej w Gdyni
   (Věc C-213/11)
   2011/C 219/06
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Fortuna Sp. z o.o.

      Žalovaný: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

      Předběžné otázky

   Má být čl. 1 bod 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů (1) vykládán tak, že k „technickým předpisům“, jejichž návrhy musí být podle čl. 8 odst. 1 této směrnice sděleny Komisi, patří právní předpis, který zakazuje prodloužení povolení k činnosti v oblasti automatizovaných her s nízkými výhrami?

      (1)  Směrnice Evropského Parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů (Úř. věst. L 204, s. 37) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/48/ES ze dne 20. července 1998, kterou se mění směrnice 98/34/ES o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů (Úř. věst. L 217, s. 18).


title: Věc T-329/04: Žaloba podaná dne 2. srpna 2004 Viasat Broadcasting UK Ltd. proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/50

         Žaloba podaná dne 2. srpna 2004 Viasat Broadcasting UK Ltd. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-329/04)
   (2004/C 262/94)
   Jednací jazyk: dánština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 2. srpna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Viasat Broadcasting UK Ltd., West Drayton (Velká Británie), zastoupenou Simonem Eversem Hjelmborgem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil článek 1 rozhodnutí Komise ze dne 19. května 2004 v věci státní podpory č. C 2/2003 (ex NN 22/2002), které se týká opatření Dánska ve prospěch TV2/Danmark v rozsahu, v němž rozhodnutí prohlašuje podporu za slučitelnou se společným trhem ve smyslu čl. 86 odst. 2 ES;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Napadeným rozhodnutím Komise schválila podporu poskytnutou TV2/DANMARK A/S v letech 1995 - 2002 ve formě zdrojů z licenčních poplatků a některých dalších opatření jako slučitelnou se společným trhem s výjimkou částky 628,2 milionů DKK, která podle mínění Komise představuje protiprávní státní podporu, kterou je Dánské království povinno vymoci od TV2/DANMARK A/S. Žalobkyně žádá o zrušení té části rozhodnutí, kterou Komise prohlašuje část podpory za slučitelnou se společným trhem.
   Žalobkyně tvrdí, že posouzení Komise je nesprávné v přehodnocení otázky, zda jsou závazky veřejné služby TV2/DANMARK A/S definovány dostatečně podrobně, neboť shledala, že celý programový rozsah TV/2 DANMARK A/S tvoří část jejích závazků veřejné služby. Je to právě tento aspekt, jenž znesnadňuje přezkoumání, zda Dánsko jednalo a jedná ve shodě s pravidly hospodářské soutěže Společenství, zejména s čl. 87 odst. 1 ES ve spojení s čl. 86 odst. 2 ES.
   Žalobkyně dodává, že metoda Komise pro posouzení, zda podpora zřízená ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES spolu s čl. 86 odst. 1 ES je slučitelná se společným trhem, je nesprávná, neboť tato metoda nebere v úvahu přítomnost nepřímé (horizontální) státní podpory (křížové podpory) v rozporu s čl. 87 odst. 1 ES:

               —

               jelikož protisoutěžní jednání TV2/DANMARK A/S na trhu prodeje televizní reklamy nemůže být nezbytné pro plnění závazků veřejné služby TV2/DANMARK A/S podle čl. 86 odst. 2 ES s tím výsledkem, že se čl. 87 odst. 1 použije v plném rozsahu ve vztahu k jednání TV2/DANMARK A/S na komerčních trzích;

               —

               jelikož Komise hodnotila pouze, zda možná nadměrná kompenzace od státu (přímá vertikální a zakázaná státní podpora) byla poskytnuta k podpoře komerčních aktivit, a nikoliv zda kompenzace od státu (přímá vertikální a povolená státní podpora) byla poskytnuta za účelem získání hospodářské výhody v komerčních aktivitách, jež narušila hospodářskou soutěž;

               —

               jelikož „samostatný“ test použitý Komisí není použitelný na tento případ, neboť je založen na srovnání nákladů společností soutěžících s TV2/DANMARK A/S (namísto vlastních nákladů TV2/DANMARK A/S) a příjmu TV2/DANMARK A/S z komerčních činností, čímž ignoruje možné rozdíly v úrovních výkonnosti s tím výsledkem, že test neukazuje plně, zda komerční aktivity TV2/DANMARK A/S prostřednictvím křížových podpor daly vzniknout hospodářské výhodě, která narušuje hospodářskou soutěž;

               —

               jelikož cenový test použitý Komisí rovněž není na tento případ použitelný.


title: Věc F-60/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. května 2016 – Abeloos v. Komise

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/49

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. května 2016 – Abeloos v. Komise
   (Věc F-60/14) (1)

   (2016/C 222/74)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 421, 24. 11. 2014, s. 60.


title: Věc C-426/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. srpna 2010 Bell & Ross BV proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 18. června 2010 ve věci T-51/10, Bell & Ross v. OHIM

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/28

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. srpna 2010 Bell & Ross BV proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 18. června 2010 ve věci T-51/10, Bell & Ross v. OHIM
   (Věc C-426/10 P)
   ()
   2010/C 346/46
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Bell & Ross BV (zástupce: S. Guerlain, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Klockgrossisten i Norden AB

      Návrhová žádání účastnice řízení podávají kasační opravný prostředek (navrhovatelky)

               —

               zrušit napadené usnesení;

               —

               konstatovat, že žaloba na neplatnost podaná žalobkyní proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (T-51/10) je přípustná a v důsledku toho vrátit věc Tribunálu, aby rozhodl ve věci uvedené žaloby na neplatnost;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku a nákladů řízení v prvním stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka se na podporu svého kasačního opravného prostředku dovolává šesti důvodů.
   Svým prvním důvodem se společnost Bell & Ross BV dovolává porušení článku 111 jednacího řádu Tribunálu, jelikož tento soud rozhodl, že žaloba je zjevně nepřípustná, aniž si předtím vyslechl generálního advokáta.
   Na základě druhého důvodu navrhovatelka tvrdí, že Tribunál porušil čl. 43 odst. 1 svého jednacího řádu tím, že rozhodl, že podepsané exempláře žaloby došlé soudní kanceláři dne 1. února 2010 nebyly originály a že pouze exemplář došlý dne 5. února 2010, tedy po lhůtě, mohl být považován za originál, aniž upřesnil, jak bylo možné rozeznat originály od kopií. Výše uvedený článek neupřesňuje jaké podmínky musí splňovat podpis advokáta, který musí být na originálu procesního dokumentu.
   Svým třetím důvodem vytýká společnost Bell & Ross BV Tribunálu, že ji nepovolil podle čl. 57 písm. d) praktických pokynů pro účastníky řízení a čl. 7.1 pokynů pro vedoucího kanceláře Tribunálu odstranit formální vadu, která ji byla vytýkána. Podle výše uvedených předpisů přísluší vedoucímu soudní kanceláře stanovit žalobci lhůtu pro odstranění zjištěné vady.
   Svým čtvrtým důvodem se společnost Bell & Ross BV dovolává omluvitelného omylu, jelikož nejasnosti týkající se identifikace originálu vyplývaly z výjimečných okolností, na které neměla žalobkyně žádný vliv. Velký počet kopií, jež vyžadoval spolupráci s externím dodavatelem, dokonalá kvalita tisku na papíře, jež neumožňovala rozeznat originál, jakož i přiložení podpisu na každý z exemplářů zaslaných vedoucímu soudní kanceláře ve lhůtách představují okolnosti, které umožňují v projednávané věci uznat omluvitelný omyl.
   Svým pátým důvodem se navrhovatelka dovolává existence okolností, jež jsou výjimečné, nezvyklé a hospodářskému subjektu cizí, které prokazují působení náhody nebo vyšší moci.
   Konečně na základě svého šestého důvodu společnost Bell & Ross BV tvrdí, že Tribunál porušil zásadu proporcionality a zásadu legitimního očekávání, jelikož jednak soudní kanceláři došlo sedm exemplářů s podpisem a jedna kopie faxem a jednak výše uvedené předpisy stanoví odstranění vad žaloby.


title: Věc F-38/07: Žaloba podaná dne 20. dubna 2007 – Caleprico v. Komise

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/45

         Žaloba podaná dne 20. dubna 2007 – Caleprico v. Komise
   (Věc F-38/07)
   (2007/C 140/73)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Francesco Caleprico (Brusel, Belgie) (zástupce: V. Guagliulmi, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               určit na základě článku 241 ES nepoužitelnost článků 12 a 13 přílohy XIII služebního řádu z důvodu jejich protiprávnosti;

               —

               zrušit rozhodnutí, kterým orgán oprávněný ke jmenování implicitně zamítl stížnost podanou žalobcem proti rozhodnutí ze dne 12. června 2006;

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 12. června 2006 v části, ve které orgán oprávněný ke jmenování stanovil zařazení žalobce do třídy AD6/2 namísto jeho zařazení do třídy AD8/3;

               —

               uložit Komisi povinnost nahradit napadenou část rozhodnutí ze dne 12. června 2006 částí, která zpětně stanoví (s účinkem od 1. července 2006) „zařazení“ žalobce do třídy AD8/3;

               —

               uložit Komisi zaplatit žalobci všechny částky, které neobdržel z důvodu protiprávnosti napadených rozhodnutí, navýšené o úroky z prodlení;

               —

               uložit Komisi nahradit žalobci všechny případné další újmy, které Soud pro veřejnou službu zjistí v projednávané věci;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, zapsaný na seznamu v rámci výběrového řízení EUR/A/155/2000 (1), kterým se vytvořil seznam kandidátů vhodných na přijetí ve třídách A7/A6, byl přijat po vstupu v platnost nařízení Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství (2), a byl zařazen do třídy AD6/2.
   Na podporu své žaloby uplatňuje dva žalobní důvody:
   V rámci prvního žalobního důvodu tvrdí, že rozhodnutí ze dne 12. června 2006 trpí vadou spočívající v rozpornosti mezi jednak odkazem v preambuli rozhodnutí na článek 31 služebního řádu, podle kterého jsou vybraní kandidáti jmenováni do platové třídy funkční skupiny stanovené v oznámení o výběrovém řízení, a jednak výrokem uvedeného rozhodnutí, kterým byl žalobce zařazen do třídy AD6/2.
   V rámci druhého žalobního důvodu uplatňuje, že dotčené rozhodnutí je v každém případě protiprávní, protože implicitně vychází z právního základu (články 12 a 13 přílohy XIII služebního řádu), který je protiprávní z následujících důvodů:

               —

               rozpor se zásadou právní jistoty a zásadou legitimního očekávání;

               —

               porušení zásady zákazu diskriminace a rovného zacházení;

               —

               porušení zásady přiměřenosti vzhledem k tomu, že použití nové právní úpravy závisí na zcela nahodilé události, a sice události, zda je úspěšný kandidát přijat před, nebo po určitém datu, bez existence jakéhokoliv jiného důvodu, který by odůvodňoval toto pravidlo;

               —

               porušení zásady řádné správy;

               —

               podpůrně rozpor s povinností uvést odůvodnění aktů Společenství stanovenou v článku 251 ES.

      (1)  Úř. věst. C 147 A, 25.5.2000, s. 10.

      (2)  Úř. věst. L 124, 27.4.2004, s. 1; Zvl. vyd. 01/02, s. 130.


title: Věc T-474/15 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 10. prosince 2015 – GGP Italy v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Směrnice 2006/42/ES — Ochrana zdraví a bezpečnosti spotřebitelů a pracovníků před riziky vyplývajícími z použití strojů — Opatření přijaté lotyšskými orgány, kterým se zakazuje typ sekačky na trávu — Rozhodnutí Komise prohlašující opatření za odůvodněné — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/61

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 10. prosince 2015 – GGP Italy v. Komise
   (Věc T-474/15 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Směrnice 2006/42/ES - Ochrana zdraví a bezpečnosti spotřebitelů a pracovníků před riziky vyplývajícími z použití strojů - Opatření přijaté lotyšskými orgány, kterým se zakazuje typ sekačky na trávu - Rozhodnutí Komise prohlašující opatření za odůvodněné - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
   (2016/C 038/83)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Global Garden Products Italy SpA (GGP Italy) (Castelfranco Veneto, Itálie) (zástupci: A. Villani, L. D’Amario a M. Caccialanza, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Braga da Cruz a L. Cappelletti, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/902 ze dne 10. června 2015, týkajícího se opatření přijatého Lotyšskem v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/42/ES za účelem zákazu uvádění sekačky na trávu vyráběné společností GGP Italy Spa na trh (Úř. věst. L 147, s. 22).

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-428/09: Usnesení Tribunálu ze dne 24. března 2010 — Berenschot Groep v. Komise

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/50

         Usnesení Tribunálu ze dne 24. března 2010 — Berenschot Groep v. Komise
   (Věc T-428/09) (1)

   2010/C 134/83

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 11, 16.1.2010.


title: Věc T-361/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. listopadu 2015 – Menelaus v. OHIM – Garcia Mahiques (VIGOR) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství VIGOR — Starší obrazová ochranná známka Společenství VIGAR a starší mezinárodní obrazová ochranná známka VIGAR — Přípustnost důkazů o užívání uvedených na CD-ROMu — Zohlednění dodatečných důkazů, které nebyly předloženy ve stanovené lhůtě — Řádné užívání starších ochranných známek — Článek 15 a čl. 57 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 — Podoba, která se liší prvky nezhoršujícími rozlišovací způsobilost“

text:
               11.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. listopadu 2015 – Menelaus v. OHIM – Garcia Mahiques (VIGOR)
   (Věc T-361/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství VIGOR - Starší obrazová ochranná známka Společenství VIGAR a starší mezinárodní obrazová ochranná známka VIGAR - Přípustnost důkazů o užívání uvedených na CD-ROMu - Zohlednění dodatečných důkazů, které nebyly předloženy ve stanovené lhůtě - Řádné užívání starších ochranných známek - Článek 15 a čl. 57 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 - Podoba, která se liší prvky nezhoršujícími rozlišovací způsobilost“)
   (2016/C 007/26)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Menelaus BV (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupci: A. von Mühlendahl a H. Hartwig, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastníci řízení před Tribunálem: Vicente Garcia Mahiques (Jesus Pobre, Španělsko) a Felipe Garcia Mahiques (Jesus Pobre) (zástupce: E. Pérez Crespo, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. dubna 2013 (věc R 88/2012-2), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Vicentem Garcia Mahiquesem a Felipem Garcia Mahiquesem na straně jedné a společností Menelaus BV na straně druhé.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnost Menelaus BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a náklady řízení Vicentemu Garcia Mahiquesovi a Felipemu Garcia Mahiquesovi.

      (1)  Úř. věst. C 260, 7. 9. 2013.


title: Věc C-168/14: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Grupo Itevelesa SL, Applus Iteuve Technology, Certio ITV SL, Asistencia Técnica Industrial SAE v. Oca Inspección Técnica de Vehículos SA, Generalidad de Cataluña „Řízení o předběžné otázce — Články 49 SFEU a 51 SFEU — Svoboda usazování — Směrnice 2006/123/ES — Působnost — Služby na vnitřním trhu — Směrnice 2009/40/ES — Přístup k činnostem technické prohlídky vozidel — Výkon soukromým subjektem — Činnosti spojené s výkonem veřejné moci — Režim předchozího povolení — Naléhavé důvody obecného zájmu — Bezpečnost silničního provozu — Územní rozmístění — Minimální vzdálenost mezi stanicemi technické kontroly vozidel — Maximální podíl na trhu — Odůvodnění — Schopnost dosáhnout sledovaného cíle — Soudržnost — Proporcionalita“

text:
               7.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/6

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Grupo Itevelesa SL, Applus Iteuve Technology, Certio ITV SL, Asistencia Técnica Industrial SAE v. Oca Inspección Técnica de Vehículos SA, Generalidad de Cataluña
   (Věc C-168/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Články 49 SFEU a 51 SFEU - Svoboda usazování - Směrnice 2006/123/ES - Působnost - Služby na vnitřním trhu - Směrnice 2009/40/ES - Přístup k činnostem technické prohlídky vozidel - Výkon soukromým subjektem - Činnosti spojené s výkonem veřejné moci - Režim předchozího povolení - Naléhavé důvody obecného zájmu - Bezpečnost silničního provozu - Územní rozmístění - Minimální vzdálenost mezi stanicemi technické kontroly vozidel - Maximální podíl na trhu - Odůvodnění - Schopnost dosáhnout sledovaného cíle - Soudržnost - Proporcionalita“)
   (2015/C 406/05)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Grupo Itevelesa SL, Applus Iteuve Technology, Certio ITV SL, Asistencia Técnica Industrial SAE

      Žalovaní: Oca Inspección Técnica de Vehículos SA, Generalidad de Cataluña

      Výrok

               1)

               Článek 2 odst. 2 písm. d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu musí být vykládán v tom smyslu, že činnosti technické prohlídky vozidel jsou vyloučeny z působnosti této směrnice.

               2)

               Článek 51 první pododstavec SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že takové činnosti stanic technické kontroly vozidel, jako jsou činnosti, na něž se vztahuje právní úprava dotčená v původním řízení, nejsou spojeny s výkonem veřejné moci ve smyslu tohoto ustanovení i přesto, že provozovatelé těchto stanic mohou nařídit odstavení, pokud vozidla po prohlídce vykazují bezpečnostní nedostatky vyvolávající bezprostřední nebezpečí.

               3)

               Článek 49 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je vnitrostátní právní úprava dotčená v původním řízení, která váže povolení pro podnik nebo skupinu podniků otevřít stanici technické kontroly vozidel na podmínku, aby existovala minimální vzdálenost mezi touto stanicí a již povolenými stanicemi tohoto podniku nebo této skupiny podniků a dále aby uvedený podnik či uvedená skupina podniků nedržela, bylo-li takové povolení uděleno, podíl na trhu převyšující 50 %, ledaže je prokázáno, že tato podmínka opravdu odpovídá snaze dosáhnout cílů ochrany spotřebitele a bezpečnosti silničního provozu a nepřekračuje meze toho, co je k dosažení těchto cílů nezbytné, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 175, 10.6.2014.


title: Věc T-557/16: Usnesení Tribunálu ze dne 12. ledna 2017 – Belis v. Komise

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/31

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. ledna 2017 – Belis v. Komise
   (Věc T-557/16) (1)

   (2017/C 070/41)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 294, 7.9.2015 (věc původně zapsaná u Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-97/15 a postoupená Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc C-157/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) dne 26. března 2013 — Nickel & Goeldner Spedition GmbH v. Kintra UAB, v likvidaci

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) dne 26. března 2013 — Nickel & Goeldner Spedition GmbH v. Kintra UAB, v likvidaci
   (Věc C-157/13)
   2013/C 156/36
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Nickel & Goeldner Spedition GmbH

      Odpůrkyně: Kintra UAB, v likvidaci

      Předběžné otázky

               1)

               Má být žaloba považována za žalobu, která úzce (přímo) souvisí s úpadkovým řízením proti žalobkyni, a na kterou se vztahuje výjimka z použití nařízení č. 44/2001 (1) a má být příslušnost soudu k jejímu projednání stanovena v souladu s nařízením č. 1346/2000 (2), v případě, kdy tuto žalobu podal insolvenční správce, který jedná v zájmu všech věřitelů podniku a který usiluje o obnovení platební schopnosti podniku a o nárůst hodnoty aktiv podniku v úpadku tak, aby bylo možné uspokojit nároky co nejvíce věřitelů — přičemž je třeba poznamenat, že stejné cíle sleduje insolvenční správce například podáním odpůrčích žalob (actio Pauliana), které byly uznány jako žaloby, které úzce souvisejí s úpadkovým řízením — a s ohledem na skutečnost, že v projednávaném případě je zaplacení dlužné částky za uskutečněnou mezinárodní nákladní dopravu požadováno na základě Úmluvy CMR a litevského občanského zákoníku (obecná ustanovení občanského práva)?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku Lietuvos Aukščiausiasis Teismas žádá Soudní dvůr o výklad, zda musí být uplatněn čl. 44 odst. 3 písm. a) nařízení č. 1346/2000 a zda se tudíž toto nařízení nepoužije, neboť příslušnost rozhodnout v projednávané věci by se stanovila podle článku 31 Úmluvy CMR, tj. ustanovení zvláštní smlouvy, v případě, kdy dotyčný závazek (závazek žalované, vyplývající z vadného plnění její smluvní povinnosti, zaplatit žalobkyni, která je v úpadku, dlužnou částku za mezinárodní nákladní dopravu a úroky z prodlení) vznikl před zahájením úpadkového řízení ve vztahu k žalobkyni?

               3)

               V případě záporné odpovědi na první otázku, kdy projednávaná věc spadá do působnosti nařízení č. 44/2001, Lietuvos Aukščiausiasis Teismas žádá Soudní dvůr o výklad, zda v projednávané věci, v rozsahu, v němž čl. 31 odst. 1 Úmluvy CMR a čl. 2 odst. 1 nařízení č. 44/2001 nejsou ve vzájemném rozporu, je třeba přihlédnout k tomu, že budou-li dotyčné vztahy spadat do působnosti Úmluvy CMR (zvláštní smlouvy), mají být při určení státu, jehož soudy jsou příslušné rozhodnout v projednávané věci, použita pravidla uvedená v článku 31 této úmluvy, jestliže pravidla stanovená v čl. 31 odst. 1 Úmluvy CMR nejsou v rozporu se základními cíli nařízení č. 44/2001, nevedou k výsledkům, které jsou méně příznivé pro dosažení řádného fungování vnitřního trhu, a jsou dostatečně jasná a přesná?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení (Úř. věst. L 160, s. 1; Zvl. vyd. 19/01, s. 191).


title: Věc T-416/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 5. prosince 2006 – Angelidis v. Parlament ( Úředníci — Hodnotící zpráva — Žaloba na neplatnost — Neexistence konzultace s předchozím přímým nadřízeným — Odůvodnění — Žaloba na náhradu škody — Nehmotná újma — Přípustnost )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/33

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 5. prosince 2006 – Angelidis v. Parlament
   (Věc T-416/03) (1)

   („Úředníci - Hodnotící zpráva - Žaloba na neplatnost - Neexistence konzultace s předchozím přímým nadřízeným - Odůvodnění - Žaloba na náhradu škody - Nehmotná újma - Přípustnost“)
   (2006/C 331/72)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Angel Angelidis (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: J. de Wachter a M. Mustapha Pacha, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak zrušení hodnotící zprávy žalobce, úředníka platové třídy A3 Evropského parlamentu za období od 1. ledna do 31. prosince 2001, a jednak návrh na náhradu škody za údajnou újmu utrpěnou jak z důvodu údajných vad ve sporné hodnotící zprávě, tak z důvodu jejího údajně opožděného vyhotovení.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 59, 6.3.2004.


title: Věc C-88/06: Žaloba podaná dne  13. února 2006  – Komise Evropských společenství v. Irsko

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/4

         Žaloba podaná dne 13. února 2006 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-88/06)
   (2006/C 108/05)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Enegren a I. Kaufmann-Bühler, zmocněnci)
   Žalovaný: Irsko
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Irsko tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/45/ES ze dne 27. června 2001, kterou se mění směrnice Rady 89/655/EHS o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví pro používání pracovního zařízení zaměstnanci při práci (druhá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (1), nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomilo, nesplnilo své povinnosti, které pro něho vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Irsku náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 19. července 2004.

      (1)  Úř. věst. L 195, 19.7.2001, s. 46


title: Věc T-135/17: Žaloba podaná dne 28. února 2017 – Scor v. Komise

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/50

         Žaloba podaná dne 28. února 2017 – Scor v. Komise
   (Věc T-135/17)
   (2017/C 144/69)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Scor SE (Paříž, Francie) (zástupci: N. Baverez, N. Autet, M. Béas a G. Marson, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil bod „(i) neomezená záruka poskytnutá Caisse Centrale de Réassurance (CCR) na její činnost v oblasti zajištění rizik přírodních katastrof ve Francii“ rozhodnutí Komise ze dne 26. září 2016, C(2016) 5995 final – Státní podpora SA.37649 (2013/CP); SA.45860 (2016/PN); SA.45860 (2016/N) – Francie;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení podle článku 134 jednacího řádu Tribunálu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod, vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je založeno na nesprávném právním základě pro posouzení slučitelnosti záruky poskytnuté Caisse Centrale de Réassurance (Ústřední zajišťovací pokladna).

               2.

               Druhý žalobní důvod, vycházející z několika nedostatků odůvodnění, jimiž je napadené rozhodnutí stiženo.

               3.

               Třetí žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Tento žalobní důvod se dělí na dvě části:

                           —

                           první část, vycházející z nesprávného právního posouzení v souvislosti s kontrolou proporcionality;

                           —

                           druhou část, vycházející z nepřiměřenosti záruky.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod, vycházející z porušení procesních práv žalobkyně.


title: Věc T-237/14: Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – Steinbeis Papier v. Komise „Státní podpory — Opatření přijatá Německem na podporu elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a ve prospěch energeticky náročných podniků — Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU — Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/60

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – Steinbeis Papier v. Komise
   (Věc T-237/14) (1)

   („Státní podpory - Opatření přijatá Německem na podporu elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a ve prospěch energeticky náročných podniků - Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU - Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 294/72)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Steinbeis Papier GmbH (Glückstadt, Německo) (zástupci: H. Janssen a G.-R. Engel, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci, ve spolupráci s A. Lukem a C. Maurerem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4424 final ze dne 18. prosince 2013 o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci prováděcích opatření, která zavedla Spolková republika Německo na podporu elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a ve prospěch energeticky náročných podniků [státní podpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není namístě rozhodovat.

               2)

               O návrhu na vstup do řízení jako vedlejší účastník řízení, podaném Kontrolním úřadem ESVO, již není namístě rozhodovat.

               3)

               Společnost Steinbeis Papier GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               4)

               Kontrolní úřad ESVO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc C-282/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Braunschweig (Německo) dne 11. června 2015 – Queisser Pharma GmbH & Co. KG v. Spolková republika Německo

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Braunschweig (Německo) dne 11. června 2015 – Queisser Pharma GmbH & Co. KG v. Spolková republika Německo
   (Věc C-282/15)
   (2015/C 294/37)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Braunschweig

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Queisser Pharma GmbH & Co. KG

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Předběžné otázky

               1.

               Je třeba články 34, 35 a 36 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s článkem 14 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (1), vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, jež zakazuje výrobu doplňků stravy obsahujících aminokyseliny (zde Lhistidin), nakládání s nimi a jejich případné uvádění na trh, pokud vnitrostátní orgán nepovolí za tímto účelem v rámci diskreční pravomoci za určitých dalších skutkových předpokladů časově omezenou výjimku?

               2.

               Vyplývá ze systematiky článků 14, 6, 7, 53 a 55 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin, že vnitrostátní zákazy jednotlivých potravin nebo složek potravin mohou být vydány pouze za podmínek uvedených v tomto nařízení, a odporuje to vnitrostátní právní úpravě popsané v bodě 1?

               3.

               Je třeba článek 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1925/2006 ze dne 20. prosince 2006 o přidávání vitaminů a minerálních látek a některých dalších látek do potravin (2) vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě popsané v bodě 1?

      (1)  Úř. věst. L 31, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 404, s. 26.


title: Věc T-622/15: Žaloba podaná dne 9. listopadu 2015 – Deere v. OHIM (EXHAUST-GARD)

text:
               11.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/33

         Žaloba podaná dne 9. listopadu 2015 – Deere v. OHIM (EXHAUST-GARD)
   (Věc T-622/15)
   (2016/C 007/44)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deere & Company (Wilmington, Spojené státy americké) (zástupci: N. Weber a T. Heitmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „EXHAUST-GARD“ – Přihláška č. 11 747 409

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. září 2015 ve věci R 196/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení článku 75 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-66/08: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 17. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Stuttgart – Německo) – Řízení týkající se výkonu evropského zatýkacího rozkazu proti Szymonu Kozlowskému (Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech — Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV — Evropský zatýkací rozkaz a postupy předávání mezi členskými státy — Článek 4 bod 6 — Důvod, pro který je možné odmítnout výkon evropského zatýkacího rozkazu — Výklad pojmů má trvalé bydliště a  zdržuje se ve vykonávajícím členském státě)

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/18

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 17. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Stuttgart – Německo) – Řízení týkající se výkonu evropského zatýkacího rozkazu proti Szymonu Kozlowskému
   (Věc C-66/08) (1)

   (Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Evropský zatýkací rozkaz a postupy předávání mezi členskými státy - Článek 4 bod 6 - Důvod, pro který je možné odmítnout výkon evropského zatýkacího rozkazu - Výklad pojmů „má trvalé bydliště“ a „zdržuje se“ ve vykonávajícím členském státě)
   (2008/C 223/29)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberlandesgericht Stuttgart
   Účastník původního řízení
   Szymon Kozlowski
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Oberlandesgericht Stuttgart – Výklad čl. 4 bodu 6 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, s. 1) – Možnost vykonávajícího soudního orgánu odmítnout vykonat evropský zatýkací rozkaz vydaný pro účely výkonu trestu odnětí svobody proti osobě, která pobývá ve vykonávajícím členském státě nebo tam má bydliště – Pojem „trvalé bydliště“ nebo „pobyt“ – Výklad čl. 6 odst. 1 EU ve spojení s články 12 a 17 ES – Vnitrostátní právní předpisy umožňující rozdílné zacházení ze strany vykonávajícího soudního orgánu s požadovanou osobou, pokud ta odmítá své vydání, podle toho, zda je státním příslušníkem vykonávajícího členského státu nebo jiného členského státu
   Výrok
   Článek 4 bod 6 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy je nutno vykládat tak, že:

               —

               vyžádaná osoba „má trvalé bydliště“ ve vykonávajícím členském státě, pokud zřídila své skutečné bydliště v tomto státě, a „zdržuje se“ tam, pokud si v důsledku stálého pobytu po určitou dobu v tomto členském státě vytvořila pouto k tomuto státu, které je srovnatelné s poutem vzniklým v důsledku bydliště;

               —

               pro určení, zda mezi vyžádanou osobou a vykonávajícím členským státem existuje pouto, na jehož základě by bylo možné konstatovat, že se na tuto osobu vztahuje výraz „zdržuje se“ ve smyslu zmíněného čl. 4 bodu 6, vykonávajícímu justičnímu orgánu přísluší provést celkové posouzení více objektivních skutečností, kterými se vyznačuje situace této osoby, mezi něž patří zejména délka, povaha a podmínky pobytu vyžádané osoby, jakož i rodinné a hospodářské vazby, které tato osoba udržuje k vykonávajícímu členskému státu.

      (1)  Úř. věst. C 107, 26.4.2008.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 2. června 2005 ve věci C-378/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad): Waterschap Zeeuws Vlaanderen proti Staatssecretaris van Financiën (DPH — Investiční majetek nabytý veřejnoprávním subjektem — Orgán veřejné správy — Plnění uskutečněná osobou povinnou k dani a osobou nepovinnou k dani — Nárok na odpočet a na opravu)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/4

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 2. června 2005
   ve věci C-378/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad): Waterschap Zeeuws Vlaanderen proti Staatssecretaris van Financiën (1)

   (DPH - Investiční majetek nabytý veřejnoprávním subjektem - Orgán veřejné správy - Plnění uskutečněná osobou povinnou k dani a osobou nepovinnou k dani - Nárok na odpočet a na opravu)
   (2005/C 217/07)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-378/02, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES podaná rozhodnutím Hoge Raad (Nizozemsko) ze dne 18. října 2002, došlým Soudnímu dvoru dne 21. října 2002, v řízení: Waterschap Zeeuws Vlaanderen proti Staatssecretaris van Financiën, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu, J.-P. Puissochet, S. von Bahr (zpravodaj), J. Malenovský a U. Lõhmus, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 2. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Na veřejnoprávní subjekt, který koupí investiční majetek jako orgán veřejné správy ve smyslu čl. 4 odst. 5 prvního pododstavce šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, a tudíž jako osoba nepovinná k dani, a který poté prodá tento majetek jako osoba povinná k dani, se nevztahuje v rámci tohoto prodeje nárok na opravu založený na článku 20 této směrnice za účelem odpočtu DPH zaplacené při koupi tohoto majetku.

      (1)  Úř. věst. C 7, 11.1.2003.


title: Věc T-551/15: Žaloba podaná dne 25. září 2015 – Portugalsko v. Komise

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/62

         Žaloba podaná dne 25. září 2015 – Portugalsko v. Komise
   (Věc T-551/15)
   (2015/C 389/70)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão a J. Saraiva de Almeida, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2015) 4076 (1) v rozsahu, v němž je z financování Evropskou unií vyloučena částka 5 01  445,57 eur odpovídající výdajům vykázaným Portugalskou republikou v rámci opatření týkajícího se lnu a konopí v hospodářském roce 1999/2000;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody:

               1.

               porušení čl. 5 odst. 2 nařízení č. 729/70 (2) spočívající v tom, že Komise neprokázala porušení pravidel týkajících se společné organizace zemědělských trhů;

               2.

               porušení čl. 5 odst. 2 nařízení č. 729/70 spočívající v tom, že nebyly splněny podmínky pro uplatnění paušální finanční opravy ve výši 25 %, které Komise stanovila v jednotných pokynech uvedených v dokumentu č. VI/5330/97 (3);

               3.

               porušení článku 31 nařízení č. 1290/2005 (4) v souvislosti s výdaji vynaloženými dříve než v průběhu předchozích 24 měsíců spočívající v tom, že napadené rozhodnutí vyloučením výdajů vynaložených v letech 1999 a 2000 z financování Společenství odepírá financování výdajů vynaložených více než 24 měsíců před písemným sdělením, ve kterém Komise oznámila portugalským orgánům výsledky šetření vyplývající ze zrušení rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2006 (5).

      (1)  Prováděcí rozhodnutí Komise C(2015) 4076 ze dne 22. června 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 182, s. 39).

      (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 729/70 ze dne 21. dubna 1970 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 94, s. 13).

      (3)  Dokument Komise č. VI/5330/97-PT ze dne 23. prosince 1997„Obecné pokyny týkající se výpočtu finančních důsledků při přípravě rozhodnutí o auditu účtů záruční sekce EZOZF“.

      (4)  Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 209, s. 1).

      (5)  Rozhodnutí Komise 2006/334/ES ze dne 28. dubna 2006 o vyloučení z financování Společenství některých výdajů vynaložených členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (Úř. věst. L 124, s. 21).


title: Věc F-14/11: Žaloba podaná dne 17. února 2011 — Strohm v. Komise

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/37

         Žaloba podaná dne 17. února 2011 — Strohm v. Komise
   (Věc F-14/11)
   2011/C 238/66
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Andreas Strohm (Brusel, Belgie) (zástupci: J. Schlenker, M. Heimburger, R. Bakker, U. Thanner, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí žalované nepřevzít 100 % léčebných nákladů vzniklých v souvislosti se stomatologickým ošetřením.

      Návrhová žádání žalobce

   Žalobce navrhuje

               —

               Zrušit vyúčtování ze dne 01.06.2010 č. pol. 10003157, ze dne 04.06.2010 č. pol. 10003164 a ze dne 25.11.2010 č. pol. 10003383, jakož i povolovacích opatření č.j. 100525302817 ze dne 04.06.2010 a 100525302817 ze dne 11.06.2010 a uložit žalované povinnost zaplatit žalobci částku 4 251,49 eur společně s úroky ve výši 5 %,

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-58/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2016 – Apax Partners v. EUIPO – Apax Partners Midmarket (APAX) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie APAX — Starší mezinárodní slovní ochranná známka APAX — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnosti výrobků nebo služeb — Článek 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/48

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2016 – Apax Partners v. EUIPO – Apax Partners Midmarket (APAX)
   (Věc T-58/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie APAX - Starší mezinárodní slovní ochranná známka APAX - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnosti výrobků nebo služeb - Článek 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 030/54)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Apax Partners LLP (Londýn, Spojené království) (zástupci: D. Rose, J. Warner a J. Curry, solicitors)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Folliard Monguiral a I. Moisescu, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Apax Partners Midmarket (Paříž, Francie) (zástupce: C. Moyou Joly, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. listopadu 2015 (věc R 1441/2014-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Apax Partners Midmarket a Apax Partners.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá

               2.

               Společnost APAX Partners LLP nahradí náklady řízení včetně nezbytných nákladů vynaložených společností APAX Partners Midmarket pro účely řízení před odvolacím senátem Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (1)  Úř. věst. C 111, 29.3.2016.


title: Věc T-563/14: Žaloba podaná dne 29. července 2014 – Hewlett Packard Development Company v. OHIM (ELITEDISPLAY)

text:
               6.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 351/19

         Žaloba podaná dne 29. července 2014 – Hewlett Packard Development Company v. OHIM (ELITEDISPLAY)
   (Věc T-563/14)
   2014/C 351/23
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hewlett Packard Development Company LP (Dallas, Spojené státy) (zástupci: T. Raab a H. Lauf, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 19. května 2014 ve věci R 1539/2013-2;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ELITEDISPLAY“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 9 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 1 5 41  901

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b), čl. 7 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 2 nařízení o ochranné známce Společenství


title: Věc C-362/09 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 16. prosince 2010 — Athinaïki Techniki AE v. Evropská komise, Athens Resort Casino AE Symmetochon ( „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Stížnost — Rozhodnutí, kterým se stížnost odkládá — Zpětvzetí rozhodnutí o odložení stížnosti — Podmínky legality zpětvzetí — Nařízení (ES) č. 659/1999“ )

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/12

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 16. prosince 2010 — Athinaïki Techniki AE v. Evropská komise, Athens Resort Casino AE Symmetochon
   (Věc C-362/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Stížnost - Rozhodnutí, kterým se stížnost odkládá - Zpětvzetí rozhodnutí o odložení stížnosti - Podmínky legality zpětvzetí - Nařízení (ES) č. 659/1999)
   2011/C 55/21
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Athinaïki Techniki AE (zástupce: S. A. Pappas, dikigoros)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupce: D. Triantafyllou, zmocněnec), Athens Resort Casino AE Symmetochon (zástupce: N. Korogiannakis, dikigoros)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 29. června 2009, Athinaïki Techniki AE v. Komise (věc T-94/05), kterým Soud rozhodl, že není namístě rozhodovat o žalobě podané žalobkyní v návaznosti na zpětvzetí napadeného rozhodnutí Komise, jímž se odkládá stížnost této žalobkyně týkající se údajné státní podpory poskytnuté Řeckou republikou — Nesprávný výklad rozsudku Soudního dvora ve věci C-521/06 P, Athinaïki Techniki — Podmínky oprávněnosti zpětvzetí správního aktu Společenství — Nepřípustnost nečinnosti správního úřadu v rámci přezkumu státních podpor — Zásada proporcionality

      Výrok

               1)

               Usnesení Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 29. června 2009, Athinaïki Techniki v. Komise (T-94/05), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací Tribunálu Evropské unie.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


title: Věc C-358/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. července 2015 par Bank of Industry and Mine proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 29. dubna 2015 ve věci T-10/13, Bank of Industry and Mine v. Rada

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/45

         Kasační opravný prostředek podaný dne 13. července 2015 par Bank of Industry and Mine proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 29. dubna 2015 ve věci T-10/13, Bank of Industry and Mine v. Rada
   (Věc C-358/15 P)
   (2015/C 294/57)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Bank of Industry and Mine (zástupci: E. Rosenfeld a S. Perrotet, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit rozsudek prvního senátu Tribunálu Evropské unie, T-10/13, oznámený navrhovatelce dne 5. května 2015, kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou společností Bank of Industry and Mine v dotčené věci, a uložil jí náhradu veškerých nákladů řízení,

               —

               vyhovět návrhovým žádáním žalobkyně v řízení v prvním stupni,

               —

               uložit odpůrkyni náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku navrhovatelka vznáší sedm důvodů.
   Zaprvé má navrhovatelka za to, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když v bodu 99 rozsudku konstatoval, že rozhodnutí 2012/635 (1) přijala Rada na základě článku 29 SEU, a když v bodu 101 učinil závěr, že toto rozhodnutí nepodléhá požadavkům čl. 215 odst. 2 SFEU. Tribunál se rovněž dopustil nesprávného právního posouzení, když v bodu 105 rozsudku rozhodl, že Rada byla oprávněna stanovit prováděcí pravomoci v souladu s čl. 291 odst. 2 SFEU. Mimoto se Rada se dopustila dalšího nesprávního právního posouzení, když usoudila, že prováděcí podmínky čl. 291 odst. 1 SFEU byly splněny. Článek 215 SFEU byl totiž jediným postupem použitelným v oblasti restriktivních opatření. Ustanovení čl. 291 odst. 2 SFEU tedy nemohl být použit, jelikož tento článek se použije pouze na opatření, která vyžadují prováděcí opatření. Opatření spočívající ve zmrazení finančních prostředků byla sama o sobě prováděcími opatřeními. Nemohla tedy věcně patřit do působnosti čl. 291 odst. 2 SFEU. Mimoto podmínky pro použití čl. 291 odst. 2 SFEU nebyly splněny, jelikož Rada v napadených rozhodnutích řádně neodůvodnila použití daného postupu.
   Zadruhé navrhovatelka Tribunálu vytýká závěr, že čl. 20 odst. 1 písm. c) rozhodnutí 2010/413 (2), změněného a doplněného rozhodnutím 2012/35 (3) a rozhodnutím 2012/635, jakož i čl. 23 odst. 2 písm. d) nařízení č. 267/2012 (4), nejsou v rozporu se zásadou právní jistoty, zásadou předvídatelnosti, zásadou proporcionality, jakož ani s právem vlastnit majetek. Kritérium kvantitativního a kvalitativního významu uvedené v bodu 79 rozsudku Tribunálu nebylo v napadených aktech obsaženo. Tribunál tak vytvořil důkaz pro účely dosažení platnosti napadených aktů. Krom toho bylo toto kritérium samo o sobě nejasné, nepřesné a nepřiměřené. Tribunál tak za cenu nesprávného právního posouzení usoudil, že skutečnost, že navrhovatelka poskytuje Iránu příspěvek, představovala podporu ve smyslu napadených aktů.
   Zatřetí navrhovatelka vytýká Tribunálu, že se v bodech 135 a 136 rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že napadené akty byly dostatečně odůvodněny, ačkoli sám v bodu 134 uvedeného rozsudku uznal, že napadené akty neuváděly rozsah a způsoby podpory připisované navrhovatelce. Mimoto navrhovatelka nedokázala při čtení napadených aktů pochopit důvody uložení sankce, což vypovídá o nedostatku odůvodnění.
   Začtvrté se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když v bodu 163 rozsudku usoudil, že nedostatek opětovného přezkumu situace navrhovatelky ve stanovené lhůtě nemohla vést k protiprávnosti ponechání jména navrhovatelky na seznamu sankcionovaných subjektů, ačkoli byla tato povinnost přísně objektivní.
   Zapáté se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když usoudil, že napadená rozhodnutí neporušila základní práva navrhovatelky a nebyla nepřiměřená, ačkoli byla nejednoznačná a nepřesná. Obdobně, kritérium kvantitativního a kvalitativního významu stanovené Tribunálem bylo skutečně svévolné.
   Zašesté se Tribunál v bodech 179 a 183 rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení, když usoudil, že navrhovatelka poskytla íránské vládě podporu, protože poskytla povinný příspěvek, ačkoli tento příspěvek byl jen daň a navrhovatelka byla ve stejném postavení, jako běžný daňový poplatník.
   Nakonec Tribunál opomenul konstatovat, že Rada porušila zásadu zákazu diskriminace a sankcionovala navrhovatelku za poskytnutí příspěvku Íránu, a nikoli všechny podniky povinné tento příspěvek odvádět.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP ze dne 15. října 2012 , kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 58).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, s. 39).

      (3)  Rozhodnutí Rady 2012/35/SZBP ze dne 23. ledna 2012, kterým se mění a doplňuje rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 19, s. 22).

      (4)  Nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu, kterým se zrušuje nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1).


title: Věc C-537/08 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. prosince 2010 — Kahla/Thüringen Porzellan GmbH v. Freistaat Thüringen, Spolková republika Německo, Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Rozhodnutí Komise prohlašující podporu za neslučitelnou se společným trhem a nařizující její navrácení — Zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání“ )

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. prosince 2010 — Kahla/Thüringen Porzellan GmbH v. Freistaat Thüringen, Spolková republika Německo, Evropská komise
   (Věc C-537/08 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Rozhodnutí Komise prohlašující podporu za neslučitelnou se společným trhem a nařizující její navrácení - Zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání)
   2011/C 55/04
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (zástupci: M. Schütte, S. Zühlke a P. Werner, Rechtsanwälte)

      Další účastníci řízení: Freistaat Thüringen, (zástupci: A. Weitbrecht a M. Núñez-Müller, Rechtsanwälte) Spolková republika Německo, (zástupci: M. Lumma a W.-D. Plessing, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: V. Kreuschitz a K. Gross, zmocněnci, C. Koenig, profesor)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 24. září 2008 ve věci Kahla/Thüringen Porzellan v. Komise Evropských společenství (T-20/03), kterým Soud zamítl žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Komise 2003/643/ES ze dne 13. května 2003 o státní podpoře poskytnuté Německem ve prospěch Kahla Porzellan GmbH a Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (Úř. věst. L 227, s. 12) v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí týká finanční podpory poskytnuté ve prospěch Kahla/Thüringen Porzellan GmbH — Porušení zásad právní jistoty a ochrany legitimního očekávání

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Kahla Thüringen Porzellan GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009.


title: Věc T-178/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. dubna 2017 – Policolor v. EUIPO – CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt (Policolor) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Policolor — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie ProfiColor — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009“

text:
               22.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. dubna 2017 – Policolor v. EUIPO – CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt (Policolor)
   (Věc T-178/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Policolor - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie ProfiColor - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009“)
   (2017/C 161/37)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Policolor SA (Bukurešť, Rumunsko) (zástupkyně: M. Comanescu, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: M. Rajh, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt GmbH & Co. KG (Düren-Merken, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. ledna 2016 (věc R 346/2015-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt a Policolor

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Policolor SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


title: Věc T-167/11: Usnesení Tribunálu ze dne 16. ledna 2013 — Centre national de la recherche scientifique v. Komise

text:
               9.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/27

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. ledna 2013 — Centre national de la recherche scientifique v. Komise
   (Věc T-167/11) (1)

   2013/C 71/45
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 145, 14.5.2011.


title: Věc T-217/16: Usnesení Tribunálu ze dne 25. ledna 2017 – Internacional de Productos Metálicos v. Komise „Žaloba na neplatnost — Dumping — Dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Číny nebo zasílaných z Malajsie — Nařízení, kterým se ruší konečná antidumpingové cla — Neexistence osobního dotčení — Nařizovací akt vyžadující přijetí prováděcích opatření — Zjevná nepřípustnost“

text:
               13.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/32

         Usnesení Tribunálu ze dne 25. ledna 2017 – Internacional de Productos Metálicos v. Komise
   (Věc T-217/16) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Dumping - Dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Číny nebo zasílaných z Malajsie - Nařízení, kterým se ruší konečná antidumpingové cla - Neexistence osobního dotčení - Nařizovací akt vyžadující přijetí prováděcích opatření - Zjevná nepřípustnost“)
   (2017/C 078/44)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Internacional de Productos Metálicos, SA (Vitoria-Gasteiz, Španělsko) (zástupci: C. Cañizares Pacheco, E. Tejedor de la Fuente a A. Monreal Lasheras, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. F. Brakeland, M. França a G. Luengo, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na základě článku 263 SFEU směřující ke zrušení článku 2 prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/278 ze dne 26. února 2016 o zrušení konečného antidumpingového cla uloženého na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky, rozšířeného na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli zasílaných z Malajsie bez ohledu na to, zdaje u nich deklarován původ z Malajsie (Úř. věst. 2016, L 52, s. 24).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Společnosti Internacional de Productos Metálicos, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 251, 11.7.2016.


title: Věc T-125/14: Usnesení Tribunálu ze dne 21. října 2014 – Gappol Marzena Porczyńska v. OHIM – Gap (ITM) (GAPPol) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Zrušení napadeného rozhodnutí — Bezpředmětnost sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/33

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. října 2014 – Gappol Marzena Porczyńska v. OHIM – Gap (ITM) (GAPPol)
   (Věc T-125/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Zrušení napadeného rozhodnutí - Bezpředmětnost sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 026/42)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: PP Gappol Marzena Porczyńska (Lodž, Polsko) (zástupce: J. Gwiazdowska, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Gap (ITM), Inc. (San Francisco, Kalifornie, Spojené státy) (zástupce: M. Siciarek, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 2. prosince 2013 (věc R R 686/2013 1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Gap (ITM), Inc. a PP Gappol Marzena Porczyńska.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společnostmi PP Gappol Marzena Porczyńska a Gap (ITM), Inc.

      (1)  Úř. věst. C 142, 12.5.2014.