title: Věc C-434/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 6. září 2010 — Peter Aladžov v. Zamestnik direktor na Stolichna direktsia na vatreshnite raboti kam Ministerstvo na vatreshnite raboti

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 6. září 2010 — Peter Aladžov v. Zamestnik direktor na Stolichna direktsia na vatreshnite raboti kam Ministerstvo na vatreshnite raboti
   (Věc C-434/10)
   ()
   2010/C 317/31
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Peter Aladžov

      Žalovaný: Zamestnik direktor na Stolichna direktsia na vatreshnite raboti kam Ministerstvo na vatreshnite raboti

      Předběžné otázky

               1)

               Musí zákaz opustit území členského státu Evropské unie, uložený příslušníku tohoto státu jakožto jednateli obchodní společnosti zapsané podle práva dotyčného státu z důvodu nezaplacených veřejnoprávních pohledávek této společnosti, odpovídat důvodu ochrany „veřejného pořádku“, stanovenému v čl. 27 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, jestliže jsou dány tyto okolnosti původního řízení a zároveň následující okolnosti:

                           1.1

                           V ústavě tohoto členského státu není stanoveno žádné omezení svobody pohybu fyzických osob na ochranu veřejného pořádku;

                           1.2

                           důvod „veřejného pořádku“ jakožto základ pro uložení uvedeného zákazu je obsažen ve vnitrostátním zákoně, přijatém k provedení jiného právního aktu Evropské unie;

                           1.3

                           důvod „veřejného pořádku“ ve smyslu uvedeného ustanovení směrnice zahrnuje i důvod „ochrany práv jiných občanů státu“, pokud je přijato opatření k zajištění rozpočtových příjmů členského státu prostřednictvím splnění veřejnoprávních závazků?

               2)

               Vyplývá z omezení a podmínek stanovených pro výkon svobody pohybu občana Unie, jakož i z opatření přijatých k jejich provedení podle práva Unie za okolností daných v původním řízení, že je přípustná vnitrostátní právní úprava, která stanoví, že členský stát uloží svému státnímu příslušníku jakožto jednateli obchodní společnosti zapsané podle práva dotyčného státu z důvodu nezaplacených veřejnoprávních pohledávek vůči tomuto státu, které jsou podle práva tohoto státu kvalifikovány jako „značné“, donucovací správní opatření „zákaz opustit zemi“, jestliže je ke splacení tohoto dluhu přípustné použití řízení o vzájemné pomoci mezi členskými státy podle směrnice Rady 2008/55/ES ze dne 26. května 2008 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z některých dávek, cel, daní a jiných opatření, jakož i nařízení Komise (ES) č. 1179/2008 ze dne 28. listopadu 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením směrnice Rady 2008/55?

               3)

               Je nutno zásadu přiměřenosti a omezení a podmínky stanovené pro výkon svobody pohybu občana Unie, jakož i opatření přijatá k jejich provedení podle práva Unie resp. kritéria stanovená v čl. 27 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS za okolností daných v původním řízení vykládat v tom smyslu, že připouštějí, aby v případě existence veřejnoprávního závazku obchodní společnosti zapsané podle práva členského státu, který je podle práva tohoto státu kvalifikován jako „značný dluh“, bylo fyzické osobě, která je jednatelem dotyčné společnosti, zakázáno opustit tento členský stát, jestliže jsou zároveň dány následující okolnosti:

                           3.1

                           existence „značného“ dluhu z veřejnoprávních závazků je považována za skutečné, aktuální a dostatečně závažné ohrožení, které se dotýká některého ze základních zájmů společnosti, což je posouzení, které zákonodárce provedl prostřednictvím zavedení konkrétního správního opatření „zákaz opustit zemi“;

                           3.2

                           není stanoveno posouzení okolností souvisejících s osobním chováním jednatele a zásahem do jeho základních práv, jako je právo na výkon výdělečné činnosti v jiném právním vztahu spojené s cestami do zahraničí;

                           3.3

                           po uložení zákazu nejsou posuzovány následky pro obchodní činnost dlužníka a možnosti splacení dluhu z veřejnoprávních závazků;

                           3.4

                           zákaz se uloží na základě návrhu, který má závaznou povahu, jestliže je v něm potvrzeno, že existuje „značný“ dluh z veřejnoprávních závazků konkrétní obchodní společnosti, že dluh není zajištěn v rozsahu jistiny a úroků a že osoba, vůči níž je navrhováno uložení zákazu, je jednatelem obchodní společnosti;

                           3.5

                           zákaz je platný do úplného splacení nebo zajištění dluhu z veřejnoprávních závazků, aniž by byl stanoven přezkum tohoto zákazu na návrh adresáta u orgánu, který zákaz uložil, a zohlednění lhůt promlčení dluhu?


title: Věc C-274/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht München (Německo) dne 20. července 2009 — Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler v. Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau — vedlejší účastníci řízení: Malteser Hilfsdienst e.V. a Bayerisches Rotes Kreuz

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/28

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht München (Německo) dne 20. července 2009 — Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler v. Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau — vedlejší účastníci řízení: Malteser Hilfsdienst e.V. a Bayerisches Rotes Kreuz
   (Věc C-274/09)
   2009/C 267/50
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht München

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler

      Žalovaný: Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau

      Vedlejší účastnící řízení: Malteser Hilfsdienst e.V. a Bayerisches Rotes Kreuz

      Předběžné otázky

   Soudnímu dvoru Evropských společenství se k výkladu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (1) (dále jen „směrnice“) předkládají podle čl. 234 odst. 1 ES následující otázky:

               1)

               Má být smlouva týkající se služeb (v projednávaném případě poskytování záchranných služeb), podle jejíhož obsahu není dodavatel přímo odměňován veřejným zadavatelem, nýbrž

                           a)

                           odměna za užívání plnění, jež mají být poskytnuta, se stanoví na základě jednání mezi dodavatelem a třetími osobami, které jsou veřejnými zadavateli (v tomto případě: instituce sociálního pojištění),

                           b)

                           nedojde-li k dohodě, je rozhodnutí vyhrazeno rozhodčímu orgánu stanovenému pro tento případ, jehož rozhodnutí podléhá kontrole státních soudů a

                           c)

                           odměna není hrazena přímo uživateli, nýbrž je dodavateli vyplácena prostřednictvím pravidelných záloh centrálním zúčtovacím střediskem, jehož služby musí dodavatel podle zákona využívat,

                     pouze z tohoto důvodu kvalifikována jako koncese na služby ve smyslu čl. 1 odst. 4 směrnice — jako protiklad k zakázce na služby ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. a) a písm. d) směrnice?

               2)

               Pokud by byla první otázka zodpovězena záporně, jedná se o koncesi na služby tehdy, pokud je provozní riziko spojené s veřejnou službou omezeno, protože

                           a)

                           podle zákonné úpravy je nutno jako základ odměn za poskytnuté služby vzít ty náklady, které jsou podle provozně-hospodářských zásad uplatnitelné, které odpovídají řádnému poskytnutí služby, hospodárnému a úspornému vedení podniku a výkonné organizaci, a

                           b)

                           odměny za užívání dluží solventní instituce sociálního pojištění,

                           c)

                           je zajištěna určitá výlučnost užívání ve smluvně stanovené oblasti,

                     dodavatel toto omezené riziko ale plně přebírá?

      (1)  Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132.


title: Žaloba podaná dne 1. dubna 2009 Kontrolním úřadem ESVO na Lichtenštejnské knížectví – (Věc E-3/09)

text:
               30.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 99/10

         Žaloba podaná dne 1. dubna 2009 Kontrolním úřadem ESVO na Lichtenštejnské knížectví
   (Věc E-3/09)
   2009/C 99/08
   Dne 1. dubna 2009 podal Kontrolní úřad ESVO zastoupený Bjørnarem Alterskjærem a Ólafurem Jóhannesem Einarssonem, kteří jednali jako zástupci Kontrolního úřadu ESVO, 35, Rue Belliard, B-1040 Brusel, k Soudu ESVO žalobu na Lichtenštejnské knížectví.
   Kontrolní úřad ESVO žádá Soud ESVO, aby prohlásil, že:

               1.

               nepřijetím opatření nutných k provedení právního aktu uvedeného mimo jiné v bodě 7b přílohy IX Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění a o změně směrnic Rady 73/239/EHS, 92/49/EHS, jakož i směrnic 98/78/ES a 2002/83/ES) a začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ve stanovené lhůtě nesplnilo Lichtenštejnské knížectví své povinnosti podle článku 64 odst. 1 tohoto aktu a podle článku 7 Dohody o EHP
               a

               2.

               Lichtenštejnské knížectví nese náklady tohoto řízení.

      Právní a skutkové souvislosti a právní odůvodnění:

               —

               Věc se týká neprovedení směrnice o zajištění.

               —

               Kontrolní úřad ESVO má za to, že Lichtenštejnské knížectví neposkytlo žádné údaje o provedení této směrnice do lichtenštejnského právního řádu.

               —

               Kontrolní úřad ESVO má za to, že Lichtenštejnské knížectví neprovedení této směrnice nepopřelo.


title: Věc C-142/15 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 10. března 2016 – SolarWorld AG v. Brandoni solare SpA, Global Sun Ltd, Silicio Solar SAU, Solaria Energia y Medio Ambiente SA, Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Článek 263 SFEU — Kritérium bezprostředního dotčení — Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek — Dumping — Dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Číny — Nařízení (ES) č. 1225/2009 — Článek 8 — Nabídka cenového závazku podaná čínskými vývozci — Přijetí ze strany Komise — Osvobození od antidumpingového cla — Žaloba proti rozhodnutí o přijetí — Nepřípustnost“

text:
               6.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/2

         Usnesení Soudního dvora ze dne 10. března 2016 – SolarWorld AG v. Brandoni solare SpA, Global Sun Ltd, Silicio Solar SAU, Solaria Energia y Medio Ambiente SA, Evropská komise
   (Věc C-142/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Článek 263 SFEU - Kritérium bezprostředního dotčení - Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek - Dumping - Dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Číny - Nařízení (ES) č. 1225/2009 - Článek 8 - Nabídka cenového závazku podaná čínskými vývozci - Přijetí ze strany Komise - Osvobození od antidumpingového cla - Žaloba proti rozhodnutí o přijetí - Nepřípustnost“)
   (2016/C 200/02)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: SolarWorld AG (zástupci: L. Ruessmann, advokát, J. Beck, solicitor)

      Další účastnice řízení: Brandoni solare SpA, Global Sun Ltd, Silicio Solar SAU, Solaria Energia y Medio Ambiente SA, (zástupci: J L. Ruessmann, advokát, J. Beck, solicitor), Evropská komise (zástupci: F. Brakeland, T. Maxian Rusche a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se odmítá.

               2)

               Společnosti SolarWorld AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 190, 8.6.2015.


title: Věc T-144/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2015 – EE v. OHIM (Bílé tečky na slonovinovém pozadí) „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství zobrazující bílé tečky na slonovinovém pozadí — Absolutní důvod pro zamítnutí — Neexistence rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b), nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2015 – EE v. OHIM (Bílé tečky na slonovinovém pozadí)
   (Věc T-144/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství zobrazující bílé tečky na slonovinovém pozadí - Absolutní důvod pro zamítnutí - Neexistence rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b), nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 354/37)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: EE Ltd (Hatfield, Spojené království) (zástupce: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Bonne, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 7. ledna 2014 (věc R 705/2013-1) týkajícímu se žádosti o zápis obrazového označení zobrazujícího bílé tečky na slonovinovém pozadí jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               EE Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Věc C-498/12: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 7. února 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal di Tivoli — Itálie) — Antonella Pedone v. N ( „Řízení o předběžné otázce — Listina základních práv Evropské unie — Nutnost spojitosti s unijním právem — Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“ )

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/13

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 7. února 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal di Tivoli — Itálie) — Antonella Pedone v. N
   (Věc C-498/12) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Listina základních práv Evropské unie - Nutnost spojitosti s unijním právem - Zjevná nepříslušnost Soudního dvora)
   2013/C 108/26
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunal di Tivoli

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Antonella Pedone

      Žalovaný: N

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale di Tivoli — Výklad čl. 47 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie, jakož i článku 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv, ve spojení s článkem 6 SEU a čl. 52 odst. 3 Listiny základních práv — Právní pomoc — Vnitrostátní právní předpisy, které stanoví, že se honorář obhájce snižuje o polovinu, pokud byla klientovi poskytnuta právní pomoc

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie je zjevně nepříslušný k zodpovězení otázek položených Tribunale di Tivoli (Itálie).

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013.


title: Věc T-709/14: Žaloba podaná dne 3. října 2014 – Tri-Ocean Trading v. Rada

text:
               15.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 448/32

         Žaloba podaná dne 3. října 2014 – Tri-Ocean Trading v. Rada
   (Věc T-709/14)
   (2014/C 448/41)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Tri-Ocean Trading (George Town, Kajmanské ostrovy) (zástupci: P. Saini, QC, B. Kennelly, Barrister, a N. Sheikh, Solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí Rady 2014/488/SZBP ze dne 22. července 2014, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 793/2014 ze dne 22. července 2014, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že Rada nedodržela kritérium pro zařazení na seznam, a to kritérium, že dotyčná osoba je „odpovědná za násilné represe vůči civilnímu obyvatelstvu v Sýrii“, nebo je osobou, která „poskytuje podporu syrskému režimu a má z něj prospěch“, nebo je s takovými osobami spojena. Radě se nepodařilo prokázat opodstatněnost důvodů, kterých se vůči dotyčnému subjektu dovolávala.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Rada porušila právo žalobkyně na obhajobu a právo na účinnou soudní ochranu. Žalobkyně nikdy neobdržela „závažné a věrohodné důkazy“ nebo „konkrétní důkazy a informace“, které by odůvodňovaly přijetí omezujících opatření vůči ní, jak to vyžaduje judikatura Soudního dvora.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Rada dostatečně neodůvodnila rozhodnutí o jejím zařazení na seznam.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Rada vážně porušila základní právo žalobkyně vlastnit majetek a právo na dobrou pověst. Omezující opatření byla uložena bez odpovídajících záruk, které by žalobkyni umožnily vysvětlit svůj případ Radě. Rada neprokázala, že tento vážný zásah do práva žalobkyně vlastnit majetek je oprávněný a přiměřený. Zásah do práv žalobkyně má kromě finančního dopadu také za následek poškození její pověsti.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení. Krom jediného důvodu pro její zařazení chybí jakékoliv informace či důkazy o tom, že žalobkyně skutečně „podporovala syrský režim“, a měla z něj prospěch.


title: Věc T-2/11: Žaloba podaná dne 4. ledna 2011 — Portugalsko v. Komise

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/20

         Žaloba podaná dne 4. ledna 2011 — Portugalsko v. Komise
   (Věc T-2/11)
   2011/C 89/42
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo a J. Saraiva de Almeida, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise 2010/668/ES ze dne 4. listopadu 2010 o vyloučení některých výdajů uskutečněných členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) z financování Evropské unie (oznámeno pod číslem K(2010) 7555) v rozsahu, v němž ukládá Portugalsku jednorázovou finanční opravu v opatření POSEI za roky 2005, 2006 a 2007 v celkové výši 743 251,25 eur;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně na podporu své žaloby uplatňuje čtyři žalobní důvody: porušení článku 11 nařízení č. 885/2006 (1), nesprávný výklad dvacátého osmého bodu odůvodnění nařízení č. 43/2003 (2), porušení čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1258/1999 (3) a porušení zásad rovnaného zacházení a proporcionality.
   Svým prvním žalobním důvodem žalobkyně tvrdí, že Komise porušila článek 1 nařízení č. 885/2006 v rozsahu, v němž neuvedla žádný výsledek ověřování ani žádnou poznámku týkající se let 2005 a 2006, takže portugalským orgánům zabránila, aby prokázaly, že její závěry co se těchto let týče jsou nesprávné, nebo aby opravily možné nedostatky, a tím dosáhly souladu s pravidly Společenství, a proto jim nebyla poskytnuta procesní záruka, kterou uvedené ustanovení přiznává členským státům.
   Druhým žalobním důvodem žalobkyně uvádí, že Komise nesprávně vyložila dvacátý osmý bod odůvodnění nařízení č. 43/2003, jelikož měla na jedné straně za to, že kontrola provedená portugalskými orgány byla ve světle pravidel Unie v ohledu úrovně zjištěných nesrovnalostí nedostatečná, aniž však v jakémkoliv okamžiku vysvětluje, v jakém rozsahu a z jakých důvodů měly být uvedené kontroly odlišné a důkladnější, ale na straně druhé naopak měla za to, že tatáž kontrola je dostatečná pro účely výpočtu finanční opravy.
   Dodává, že Komise porušila také čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1258/1999, podle něhož Komise rozhoduje, které výdaje mají být vyloučeny z financování z prostředků Společenství, pakliže shledá, že tyto výdaje nebyly uskutečněny v souladu s předpisy Společenství, tak, že z financování z prostředků Společenství vyloučila výdaje uskutečněné Portugalskou republikou, když došla k nesprávnému závěru, že uvedené výdaje nebyly vynaloženy v souladu s uvedenými předpisy.
   Třetím žalobním důvodem žalobkyně tvrdí, že Komise porušila čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1258/1999 v rozsahu, v němž při schvalování účetní závěrky záručního fondu (EZZF) vůbec nezohlednila pokyny uvedené v pracovním dokumentu VI/5330/97 ze dne 23. prosince 1997, které Komise vypracovala a sama uložila pro použití uvedeného ustanovení, konkrétněji pak za účelem výpočtu finančních oprav.
   Posledním žalobním důvodem žalobkyně tvrdí, že v důsledku nezohlednění uvedených pokynů Komise porušila také zásadu rovného zacházení, jelikož s případem Portugalské republiky nezacházela stejným způsobem, jako zacházela s jinými případy, u nichž použila opravný koeficient 5 % v souladu s pokyny. Tvrdí, že Komise porušila zásadu proporcionality, jelikož tím, že nezohlednila uvedené pokyny, použila vyšší opravné koeficienty, a sice mezi 44,32 % a 90,48 %, místo koeficientu, jenž byl odůvodněn s ohledem na dotčenou finanční újmu.
   Z téhož důvodu Komise porušila také čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1258/1999, podle něhož „Komise zváží částky, které mají být vyloučeny z financování, zejména s ohledem na význam zjištěného nesouladu. Komise vezme v úvahu povahu a závažnost porušení předpisů a finanční ztrátu, kterou Společenství utrpělo“.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 885/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV (Úř. věst. L 171, s. 90).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 43/2003 ze dne 23. prosince 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001 a (ES) č. 1454/2001, pokud jde o podpory místní produkce rostlinných produktů v nejvzdálenějších regionech Evropské unie (Úř. věst. L 7, s. 25; Zvl. vyd. 03/38, s. 31).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 160, s. 103; Zvl. vyd. 03/25, s. 414).


title: Věc F-54/11: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 17. července 2012 — BG v. Evropský veřejný ochránce práv ( „Veřejná služba — Disciplinární řízení — Disciplinární sankce — Zproštění funkce — Přípravné řízení probíhající před trestními soudy v okamžiku přijetí rozhodnutí o zproštění funkce — Rovné zacházení pro muže a ženy — Zákaz dát výpověď těhotné zaměstnankyni v době od počátku těhotenství až do konce mateřské dovolené“ )

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/29

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 17. července 2012 — BG v. Evropský veřejný ochránce práv
   (Věc F-54/11) (1)

   (Veřejná služba - Disciplinární řízení - Disciplinární sankce - Zproštění funkce - Přípravné řízení probíhající před trestními soudy v okamžiku přijetí rozhodnutí o zproštění funkce - Rovné zacházení pro muže a ženy - Zákaz dát výpověď těhotné zaměstnankyni v době od počátku těhotenství až do konce mateřské dovolené)
   2013/C 46/55
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: BG (zástupci: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaný: Evropský veřejný ochránce práv (zástupci: J. Sant’Anna, zmocněnec, C. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Návrh na zrušení rozhodnutí, kterým byla žalobkyni uložena sankce ve formě zproštění funkce beze ztráty nároků na důchod. V důsledku toho návrh na přijetí žalobkyně na její původní místo a podpůrně návrh na to, aby jí byla přiznána částka odpovídající odměně, která by jí byla vyplacena v období od data právní moci rozhodnutí o zproštění funkce do data, kdy dosáhne věku odchodu do důchodu. V každém případě návrh, aby byla žalobkyni přiznána částka z titulu vzniklé nemajetkové újmy

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba BG se zamítá.

               2)

               BG ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených Evropským veřejným ochráncem práv.

      (1)  Úř. věst. C 204, 9.7.2011, s. 30.


title: Věc C-324/07: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. listopadu 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – Coditel Brabant SPRL v. Commune d'Uccle, Région de Bruxelles-Capitale (Veřejné zakázky — Zadávací řízení — Koncese na veřejné služby — Koncese na provozování obecní distribuční sítě kabelové televize — Svěření koncese obcí obecní družstevní společnosti s účastí několika obcí — Povinnost transparentnosti — Podmínky — Výkon kontroly orgánu udělujícího koncesi nad držitelem koncese obdobné kontrole, kterou vykonává nad vlastními organizačními složkami)

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. listopadu 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – Coditel Brabant SPRL v. Commune d'Uccle, Région de Bruxelles-Capitale
   (Věc C-324/07) (1)

   (Veřejné zakázky - Zadávací řízení - Koncese na veřejné služby - Koncese na provozování obecní distribuční sítě kabelové televize - Svěření koncese obcí obecní družstevní společnosti s účastí několika obcí - Povinnost transparentnosti - Podmínky - Výkon kontroly orgánu udělujícího koncesi nad držitelem koncese obdobné kontrole, kterou vykonává nad vlastními organizačními složkami)
   (2009/C 6/10)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Conseil d'État
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Coditel Brabant SA

      Žalovaní: Commune d'Uccle, Région de Bruxelles-Capitale

      Za přítomnosti: Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutélé)
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Conseil d'État – Výklad základních zásad primárního práva Společenství (zásady zákazu diskriminace a transparentnosti), jakož i výjimek z těchto zásad v oblasti koncesí na veřejné služby – Koncese týkající se provozování obecní distribuční sítě kabelové televize – Nutnost nabídkového řízení s výhradou případů, kdy orgán udělující koncesi vykonává nad držitelem koncese kontrolu obdobnou kontrole, kterou vykonává nad vlastními organizačními složkami a kdy držitel koncese uskutečňuje většinu své činnosti s orgánem, který jej vlastní
   Výrok

               1)

               Články 43 ES a 49 ES, zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti, jakož i povinnost transparentnosti, která z nich vyplývá, nebrání tomu, aby veřejný orgán udělil bez vyhlášení soutěže koncesi na veřejné služby obecní družstevní společnosti s účastí několika obcí, jejímiž členy jsou pouze veřejné orgány, pokud tyto veřejné orgány vykonávají nad touto společností kontrolu, která je obdobná kontrole, kterou vykonávají nad svými vlastními organizačními složkami, a uvedená společnost vykonává většinu své činnosti s těmito veřejnými orgány.

               2)

               S výhradou ověření skutkového stavu, pokud jde o stupeň samostatnosti dotčené obecní družstevní společnosti předkládajícím soudem, za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, kdy jsou rozhodnutí týkající se činností obecní družstevní společnosti s účastí několika obcí držené výlučně veřejnými orgány přijímána statutárními orgány této společnosti složenými ze zástupců veřejných orgánů, které jsou jejími členy, lze mít za to, že kontrola vykonávaná nad těmito rozhodnutími uvedenými veřejnými orgány umožňuje těmto veřejným orgánům vykonávat nad touto společností kontrolu, která je obdobná kontrole, kterou vykonávají nad svými vlastními organizačními složkami.

               3)

               V případě, kdy veřejný orgán vstoupí do obecní družstevní společnosti s účastí několika obcí, jejímiž členy jsou pouze veřejné orgány, s cílem svěřit jí správu veřejné služby, může být kontrola, kterou orgány, které jsou členy této společnosti, nad ní vykonávají, k tomu, aby byla kvalifikována jako obdobná kontrole, kterou vykonávají nad svými vlastními organizačními složkami, těmito veřejnými orgány vykonávána společně, případně na základě většinového rozhodování.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc T-65/08 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 30. dubna 2008 – Španělsko v. Komise ( Předběžné opatření — Kontrola spojování podniků — Článek 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 139/2004 — Podmínky uložené španělskými orgány účastníkům spojení podniků, jež bylo prohlášeno za slučitelné se společným trhem — Návrh na odklad provádění — Fumus boni juris — Nedostatek naléhavosti — Vážení zájmů )

text:
               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/18

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 30. dubna 2008 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-65/08 R)
   („Předběžné opatření - Kontrola spojování podniků - Článek 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 139/2004 - Podmínky uložené španělskými orgány účastníkům spojení podniků, jež bylo prohlášeno za slučitelné se společným trhem - Návrh na odklad provádění - Fumus boni juris - Nedostatek naléhavosti - Vážení zájmů“)
   (2008/C 158/28)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Španělské království (zástupce: N. Díaz Abad, zmocněnec)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Di Bucci, F. Castillo de la Torre a É. Gippini Fournier, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise ze dne 5. prosince 2007 (věc č. COMP/M.4685 – Enel/Acciona/Endesa) v řízení podle článku 21 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 24, s. 1; Zvl. vyd. 08/03, s. 40)
   Výrok

               1)

               Návrh na odklad vykonatelnosti se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-224/05: Žaloba podaná dne 10. června 2005 Olivierem Chassagne proti Komisi Evropských společenství

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/27

         Žaloba podaná dne 10. června 2005 Olivierem Chassagne proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-224/05)
   (2005/C 205/49)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 10. června 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Olivierem Chassagne, s bydlištěm v Bruselu, zastoupeným Stéphanem Rodriguesem a Yolou Minatchy, advokáty.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               rozhodl o protiprávnosti, a v důsledku toho o nepoužitelnosti článku 8 přílohy VII nového služebního řádu úředníků Evropských společenství na žalobce;

               —

               přiznal žalobci jedno (1) symbolické euro jako náhradu utrpěné újmy a částku sedm tisíc tři sta sedmdesát dva (7 372) eur z titulu náhrady utrpěné finanční škody;

               —

               uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úředník Komise, pochází z ostrova Réunion, francouzského zámořského departementu. Tuto žalobu podal poté, co byla zamítnuta stížnost, kterou podal proti své výplatní pásce z měsíce srpna 2004 obsahující náhradu jeho ročních výdajů za cestu.
   Na podporu své žaloby žalobce uplatňuje protiprávnost článku 8 přílohy VII služebního řádu týkající se vyplacení ročních výdajů za cestu úředníků do místa jejich původu. Tvrdí, že toto ustanovení je v rozporu s právem Společenství v tom smyslu, ve kterém z něj vyplývá více nerovností v zacházení spojených s místem původu úředníků, stejně tak jako diskriminace v rozporu s články 12 a 299 ES vůči úředníkům pocházejícím z francouzských zámořských departementů, ale taktéž vzhledem k státní příslušnosti, příslušnosti k jazykové menšině, etnickému nebo rasovému původu.
   Žalobce rovněž tvrdí, že toto ustanovení porušuje další obecné zásady práva Společenství, jako je povinnost odůvodnění a zásady přiměřenosti, transparentnosti a řádného úředního postupu, stejně jako zásady legitimního očekávání a právní jistoty.


title: Věc T-598/13: Žaloba podaná dne 15. listopadu 2013 — Sanctuary Brands v. OHIM — Richter International (TAILORBYRD)

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/30

         Žaloba podaná dne 15. listopadu 2013 — Sanctuary Brands v. OHIM — Richter International (TAILORBYRD)
   (Věc T-598/13)
   2014/C 24/55
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sanctuary Brands LLC (New Canaan, Spojené státy) (zástupce: B. Brandreth, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Richter International Ltd (Scarborough, Kanada)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 7. srpna 2013 ve věci R 1115/2012-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „TAILORBYRD“ pro výrobky zařazené do třídy 25 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 325 549

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: nezapsaná obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „TAILORBYRD“, nezapsaná slovní ochranná známka a obchodní jméno „TAILORBYRD“ a jméno společnosti „Tailorbyrd, LLC“ používané v obchodním styku ve Spojeném království pro „oblečení, košile“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009


title: Věc C-249/07: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království ( Nesplnění povinnosti státem — Články 28 ES a 30 ES — Směrnice 92/43/ES — Opatření s rovnocenným účinkem — Předchozí povolení pro vysazení ústřic a mušlí domácích druhů pocházejících z jiných členských států — Odůvodnění — Ochrana života živočichů — Udržení biologické rozmanitosti a zachování rybolovných druhů v zájmu rybolovu )

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království
   (Věc C-249/07) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Články 28 ES a 30 ES - Směrnice 92/43/ES - Opatření s rovnocenným účinkem - Předchozí povolení pro vysazení ústřic a mušlí domácích druhů pocházejících z jiných členských států - Odůvodnění - Ochrana života živočichů - Udržení biologické rozmanitosti a zachování rybolovných druhů v zájmu rybolovu“)
   (2009/C 19/06)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Konstantinidis a S. Noe, zmocněnci)

      Žalované: Nizozemské království (zástupci: C. M. Wissels a C. ten Dam, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 28 ES a 30 ES – Systém předchozího povolení vysazení ústřic a mušlí pocházejících z jiných členských států v nizozemských pobřežních vodách
   Výrok

               1)

               Nizozemské království tím, že zavedlo systém předchozího povolení pro vysazení ústřic a mušlí, které legálně pochází z jiných členských států a patří mezi nizozemské domácí druhy, v nizozemských pobřežních vodách, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 28 ES a 30 ES.

               2)

               Nizozemskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


title: Věc C-331/08: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství ( Nesplnění povinnosti státem — Odpovědnost za životní prostředí — Směrnice 2004/35/ES — Prevence a náprava škod na životním prostředí )

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/13

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-331/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Odpovědnost za životní prostředí - Směrnice 2004/35/ES - Prevence a náprava škod na životním prostředí“)
   2009/C 113/25
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Rozet a U. Wölker, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí ustanovení nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí (Úř. věst. L 143, s. 56; Zvl. vyd. 15/08, s. 357)

      Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 19 této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


title: Věc C-189/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 24. dubna 2015 – Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico (IRCCS) – Fondazione Santa Lucia v. Cassa conguaglio per il settore elettrico a další

text:
               13.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 24. dubna 2015 – Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico (IRCCS) – Fondazione Santa Lucia v. Cassa conguaglio per il settore elettrico a další
   (Věc C-189/15)
   (2015/C 228/06)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico (IRCCS) – Fondazione Santa Lucia

      Odpůrci: Cassa conguaglio per il settore elettrico, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Autorità per l’energia elettrica e il gas

      Předběžné otázky

               1)

               Spadá vnitrostátní právní úprava (jako je právní úprava dotčená v původním řízení), která zaprvé obsahuje definici „energeticky náročného podniku“ v souladu s definicí v této směrnici a zadruhé vyhrazuje tomuto druhu podniků platební pobídky k financování všeobecných nákladů energetické sítě (a nikoli pobídky týkající se zdanění energetických produktů a elektřiny jako takového), do působnosti směrnice 2003/96/ES (1)?

         Pokud ano:

               2)

               Brání právo Společenství, a zejména články 11 a 17 směrnice 2003/96/ES, vnitrostátní právní a správní úpravě (jako je právní úprava platná v italském právu a popsaná v rámci tohoto usnesení), která zaprvé zavádí systém úlev na spotřebu energetických produktů (elektřiny) „energeticky náročnými“ podniky ve smyslu výše uvedeného článku 17 a zadruhé omezuje možnost využívat těchto úlev pouze ve prospěch „energeticky náročných“ podniků působících ve výrobním odvětví, čímž ji vylučuje ve srovnání s podniky působícími v různých odvětvích výroby?

      (1)  Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (Úř. věst. L 283, s. 51; Zvl. vyd. 09/01, s. 405).


title: Věc T-267/11: Žaloba podaná dne 24. května 2011 — Video Research USA v. OHIM (VR)

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/31

         Žaloba podaná dne 24. května 2011 — Video Research USA v. OHIM (VR)
   (Věc T-267/11)
   2011/C 211/65
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Video Research USA, Inc. (New York, USA.) (zástupce: B. Brandreth, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 8. března 2011 ve věci R 1187/2010-2;

               —

               vrátit věc Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a doporučit, aby v případě přihlášky ochranné známky Společenství č. 919324 bylo dosaženo navrácení do původního stavu;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení vzniklých před odvolacím senátem a Tribunálem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „VR“ — zápis ochranné známky Společenství č. 919324

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí žádosti o navrácení do původního stavu a potvrzení zrušení zápisu ochranné známky Společenství č. 919324

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení článku 81 nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát tento článek nesprávně použil a nesprávně posoudil skutkové okolnosti, když rozhodl, že zástupci žalobkyně nejednali s řádnou péčí.


title: Věc T-503/04: Žaloba podaná dne 27. prosince 2004 José Pedrem Pessoem e Costa proti Komisi Evropských společenství

text:
               5.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 57/37

         Žaloba podaná dne 27. prosince 2004 José Pedrem Pessoem e Costa proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-503/04)
   (2005/C 57/63)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 27. prosince 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství José Pedrem Pessoem e Costa, s bydlištěm v Bruselu, zastoupeným Sébastienem Orlandim, Albertem Coolenem, Jean-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 9. října 2003, jímž se zamítá žalobcovo přeložení k Evropskému monitorovacímu centru pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA),

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úředník Komise, požádal o přeložení k Evropskému monitorovacímu centru pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA). Poté, co byla tato žádost zamítnuta, podal u Soudu žalobu (1), na jejímž základě byl tento akt (2) zrušen. Následně po tomto zrušení se žalovaná znovu zabývala žalobcovou žádostí a opět ji napadeným rozhodnutím zamítla.
   Na podporu své žaloby se žalobce dovolává článku 233 ES, porušení zásady proporcionality a povinnosti odůvodnit rozhodnutí, jakož i nesprávného právního posouzení. Žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí pouze opakuje argumenty uvedené v prvním, Soudem zrušeném, zamítavém rozhodnutí, aniž by poskytovalo jakékoli vysvětlení, které by umožňovalo zjistit, zda zamítnutí žalobcovy žádosti vychází ze zhodnocení jednotlivých existujících zájmů, jak to požadoval Soud ve svém rozsudku. Komise se dále nesprávně domnívala, že by žalobcovo přeložení mělo za následek skončení disciplinárního řízení, které bylo vůči němu zahájeno. A konečně žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí je protiprávní z toho důvodu, že si Komise přisvojila posuzovací pravomoc výběrové komise EMCDDA, když ve své odpovědi na žalobcovu stížnost tvrdila, že není vyloučeno, že by byl výsledek výběru uskutečněného EMCDDA jiný, kdyby jeho výběrová komise byla informována o obviněních, která jsou proti němu vznesena.

      (1)  Věc T-166/02, Úř. věst. C 180, 27.7.2002, s. 32.

      (2)  Rozsudek Soudu ze dne 13. března 2003, Úř. věst. C 124 ze dne 24.5.2003, s. 20.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. ledna 2005 ve věci T-141/01, Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis proti Komisi Evropských společenství („EZOZF — Finanční účast na demonstračním projektu týkajícím se zavedení nových pěstitelských postupů při produkci škumpy — Zrušení finanční pomoci z fondu“)

text:
               19.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/13

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 18. ledna 2005
   ve věci T-141/01, Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis proti Komisi Evropských společenství (1)

   („EZOZF - Finanční účast na demonstračním projektu týkajícím se zavedení nových pěstitelských postupů při produkci škumpy - Zrušení finanční pomoci z fondu“)
   (2005/C 69/24)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci T-141/01, Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis, se sídlem v Barceloně (Španělsko), zastoupená M. Belardem-Kopkem Marquesem-Pintem a C. Viñasem Llebotem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: S. Pardo a L. Visaggio, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (1999) 534 ze dne 4. března 1999, kterým se ruší finanční pomoc z orientační sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), původně poskytnutá žalobkyni na základě rozhodnutí C (93) 3394 ze dne 26. listopadu 1993, v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 4256/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2052/88, pokud jde o orientační sekci EZOZF (Úř. věst. L 374, s. 25), za účelem financování demonstračního projektu týkajícího se zavedení nových pěstitelských postupů při produkci škumpy (projekt č. 93.ES.06.030), Soud (druhý senát), ve složení N. J. Forwood, předseda, J. Pirrung a A. W. H. Meij, soudci; vedoucí soudní kanceláře: J. Palacio González, vrchní rada, vydal dne 18. ledna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyně ponese své náklady řízení a náklady, které vznikly Komisi, včetně nákladů, které vznikly v rámci řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 289, 13.10.2001.


title: Věc C-139/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Barcelona (Španělsko) dne 21. března 2011 — Joan Cuadrench Moré v. Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (KLM)

text:
               18.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Barcelona (Španělsko) dne 21. března 2011 — Joan Cuadrench Moré v. Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (KLM)
   (Věc C-139/11)
   2011/C 179/16
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Joan Cuadrench Moré

      Žalovaný: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (KLM)

      Předběžná otázka

   Musí být nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (1) ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, vykládáno v tom smyslu, že lhůtou pro podání žaloby je lhůta dvou let stanovená v článku 35 Montrealské úmluvy, anebo je stran této lhůty nezbytné použít jiný předpis práva Společenství či vnitrostátní právní úpravu?

      (1)  Úř. věst. L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10.


title: Věc C-476/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. září 2015 Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V., proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 29. června 2015 ve věci T-618/14, Grupo Bimbo v. EUIPO

text:
               10.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/4

         Kasační opravný prostředek podaný dne 7. září 2015 Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V., proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 29. června 2015 ve věci T-618/14, Grupo Bimbo v. EUIPO
   (Věc C-476/15 P)
   (2016/C 165/04)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V. (zástupce: N. Fernández Fernández-Pacheco, abogado)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   Usnesením ze dne 15. března 2016 Soudní dvůr (šestý senát) odmítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V., ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc T-108/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. února 2011 Evropskou nadací pro vzdělávání (ETF) proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 9. prosince 2010 ve věci F-88/08, Vandeuren v. ETF

text:
               7.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. února 2011 Evropskou nadací pro vzdělávání (ETF) proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 9. prosince 2010 ve věci F-88/08, Vandeuren v. ETF
   (Věc T-108/11 P)
   2011/C 139/41
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Evropská nadace pro vzdělávání (ETF) (zástupce: L. Levi, advokát)

      Další účastnice řízení: Monique Vandeuren (Pino Torinese, Itálie)

      Návrhová žádání

   Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 9. prosince 2010 ve věci F-88/08;

               —

               v důsledku toho zamítl žalobu v prvním stupni, a proto

               —

               uložil další účastnici řízení náhradu veškerých nákladů v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty, které navrhovatelka uplatňuje, jsou shodné s důvody a argumenty uplatněnými ve věci T-107/11 P, ETF v. Schuerings.


title: Věc T-417/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — Sociedade Portuguesa de Autores v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Autorská práva k veřejnému provozování hudebních děl prostřednictvím internetu, družicového vysílání a kabelového přenosu — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Rozdělení zeměpisného trhu — Dvoustranné smlouvy mezi vnitrostátními organizacemi pro kolektivní správu — Jednání ve vzájemné shodě vylučující možnost udělit licence pro více území a více repertoárů — Důkaz — Presumpce neviny“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — Sociedade Portuguesa de Autores v. Komise
   (Věc T-417/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Autorská práva k veřejnému provozování hudebních děl prostřednictvím internetu, družicového vysílání a kabelového přenosu - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Rozdělení zeměpisného trhu - Dvoustranné smlouvy mezi vnitrostátními organizacemi pro kolektivní správu - Jednání ve vzájemné shodě vylučující možnost udělit licence pro více území a více repertoárů - Důkaz - Presumpce neviny)
   2013/C 156/53
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sociedade Portuguesa de Autores CRL (Lisabon, Portugalsko) (zástupce: M. Favart, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a A. Biolan, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Francie) (zástupci: J. F. Bellis a K. Van Hove, advokáti); a European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Švýcarsko) (zástupci: D. Waelbroeck, advokát, a D. Slater, solicitor)

      Předmět věci

   Návrh na částečně zrušení rozhodnutí Komise C(2008) 3435 final ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 — CISAC).

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 3 rozhodnutí Komise C(2008) 3435 final ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 — CISAC) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká Sociedade Portuguesa de Autores CRL.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc T-137/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2015 – I Castellani v. OHIM Chomarat (Zobrazení kruhu) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka znázorňující kruh — Řádné užívání ochranné známky — Význam užívání — Článek 15 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 — Forma lišící se prvky, které nemění rozlišovací způsobilost — Právo účinně se v řízení hájit — Článek 75 nařízení č. 207/2009“

text:
               14.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2015 – I Castellani v. OHIM Chomarat (Zobrazení kruhu)
   (Věc T-137/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka znázorňující kruh - Řádné užívání ochranné známky - Význam užívání - Článek 15 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 - Forma lišící se prvky, které nemění rozlišovací způsobilost - Právo účinně se v řízení hájit - Článek 75 nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 414/37)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: I Castellani Srl (Meldola, Itálie) (zástupci: M. Caramelli, F. Boscariol de Roberto, I. Gatto a D. Martucci, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: M. Rajh a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Compagnie Chomarat (Paříž, Francie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. prosince 2013 (věc R 1001/2012-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Compagnie Chomarat a I Castellani Srl.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               I Castellani Srl se ukládá náhrad nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Věc T-397/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2015 – Diputación Foral de Bizkaia v. Komise „Státní podpory — Stavebnictví — Podpora poskytnutá španělskými orgány společnosti Habidite — Dohody uzavřené za účelem výstavby výrobního závodu na stavební moduly a dodávky bytových jednotek z modulů vyrobených v tomto závodě — Rozhodnutí, jímž jsou podpory prohlášeny za protiprávní — Rozhodnutí, jímž jsou podpory prohlášeny za částečně slučitelné a částečně neslučitelné s vnitřním trhem — Nedostatek předběžného oznámení — Právo se v řízení účinně bráni — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2015 – Diputación Foral de Bizkaia v. Komise
   (Věc T-397/12) (1)

   („Státní podpory - Stavebnictví - Podpora poskytnutá španělskými orgány společnosti Habidite - Dohody uzavřené za účelem výstavby výrobního závodu na stavební moduly a dodávky bytových jednotek z modulů vyrobených v tomto závodě - Rozhodnutí, jímž jsou podpory prohlášeny za protiprávní - Rozhodnutí, jímž jsou podpory prohlášeny za částečně slučitelné a částečně neslučitelné s vnitřním trhem - Nedostatek předběžného oznámení - Právo se v řízení účinně bráni - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2015/C 213/49)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Diputación Foral de Bizkaia (zástupce: I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Afonso, É. Gippini Fournier a P. Němečková, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2012) 4194 final ze dne 27. června 2012, týkajícího se státní podpory SA.28356 (C 37/2009) (ex N 226/2009).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Diputación Foral de Bizkaia se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 319, 20.10.2012.


title: Věc C-63/14: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. července 2015 – Evropská komise v. Francouzská republika „Nesplnění povinnosti státem — Státní podpory — Protiprávní podpora neslučitelná s vnitřním trhem — Povinnost navrácení — Absolutní nemožnost — Vyrovnávací platby za doplňkovou službu k základní službě“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/6

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. července 2015 – Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-63/14) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Státní podpory - Protiprávní podpora neslučitelná s vnitřním trhem - Povinnost navrácení - Absolutní nemožnost - Vyrovnávací platby za doplňkovou službu k základní službě“)
   (2015/C 294/07)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: B. Stromsky, zmocněnec)

      Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, D. Colas, N. Rouam et J. Bousin)

      Výrok

               1)

               Francouzská republika tím, že ve stanovených lhůtách nepřijala veškerá opatření nezbytná k tomu, aby Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA navrátila státní podpory, které byly v čl. 2 odst. 1 rozhodnutí Komise 2013/435/EU ze dne 2. května 2013 o státní podpoře SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN), poskytnuté Francií ve prospěch společnosti Société Nationale Corse Méditerranée a společnosti Compagnie Méridionale de Navigation, prohlášeny za protiprávní a neslučitelné s vnitřním trhem, tím, že ve stanovených lhůtách nezrušila veškeré vyplácení podpor uvedených ve zmíněném čl. 2 odst. 1, a tím, že ve stanovených lhůtách neinformovala Evropskou komisi o opatřeních přijatých k dosažení souladu s výše uvedeným rozhodnutím, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 288 čtvrtého pododstavce SFEU a z článků 3 až 5 uvedeného rozhodnutí.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Věc F-63/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 13. června 2012 — BL v. Evropská komise ( „Veřejná služba — Bývalý úředník — Sociální zabezpečení — Úraz — Ukončení řízení podle článku 73 služebního řádu — Časová platnost tabulky, který je přílohou nové verze pravidel pojištění pro případ úrazu a nemoci z povolání — Doba trvání řízení“ )

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/35

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 13. června 2012 — BL v. Evropská komise
   (Věc F-63/10) (1)

   (Veřejná služba - Bývalý úředník - Sociální zabezpečení - Úraz - Ukončení řízení podle článku 73 služebního řádu - Časová platnost tabulky, který je přílohou nové verze pravidel pojištění pro případ úrazu a nemoci z povolání - Doba trvání řízení)
   2012/C 227/58
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: BL (Brusel, Belgie) (zástupci: L. Levi a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Curall a D. Martin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise, jímž se ukončuje řízení zahájené na základě článku 73 služebního řádu v návaznosti na úraz žalobce ze dne 13. srpna 2001 a jímž se žalobce uznává trvale částečně invalidním v 6 % míře, a uložení žalované, aby žalobci uhradila určitou částku jako náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí ze dne 28. října 2009, jímž se ukončuje řízení zahájené na základě článku 73 služebního řádu úředníků Evropské unie v návaznosti na úraz BL ze dne 13. srpna 2001, se zrušuje.

               2)

               Evropské komisi se ukládá zaplatit BL částku 2 500 eur.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené BL.

      (1)  Úř. věst. C 260, 25.9.2010, s. 29.


title: Věc F-118/15: Žaloba podaná dne 18. srpna 2015 – ZZ v. Komise

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/57

         Žaloba podaná dne 18. srpna 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-118/15)
   (2015/C 320/79)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: N. de Montigny, J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise o nepovýšení žalobce v rámci povyšovacího řízení za rok 2014.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 14. listopadu 2014 týkající se zveřejnění seznamu úředníků, kteří byli povýšeni v rámci povyšovacího řízení za rok 2014, v rozsahu, v němž neobsahuje jméno žalobce;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-386/04: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof -Německo) – Centro di Musicologia Walter Stauffer v. Finanzamt München für Körperschaften (Volný pohyb kapitálu — Daň z příjmů právnických osob — Osvobození příjmů z pronájmu — Podmínka sídla — Nadace založená podle soukromého práva uznaná za obecně prospěšnou)

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/9

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof -Německo) – Centro di Musicologia Walter Stauffer v. Finanzamt München für Körperschaften
   (Věc C-386/04) (1)

   (Volný pohyb kapitálu - Daň z příjmů právnických osob - Osvobození příjmů z pronájmu - Podmínka sídla - Nadace založená podle soukromého práva uznaná za obecně prospěšnou)
   (2006/C 281/13)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Centro di Musicologia Walter Stauffer

      Žalovaný: Finanzamt München für Körperschaften
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesfinanzhof – Výklad článku 52 Smlouvy o ES (nyní po změně článek 43 ES), článku 58 Smlouvy o ES (nyní článek 48 ES), článku 59 Smlouvy o ES (nyní po změně článku 49 ES) a článku 73b Smlouvy o ES (nyní článek 56 ES) – Vnitrostátní právní předpisy v oblasti daně z příjmů právnických osob – Osvobození obecně prospěšných nadací založených podle soukromého práva, které mají příjmy z pronájmu nemovitého majetku na vnitrostátním území, za předpokladu, že tyto nadace jsou daňovými rezidenty
   Výrok
   Článek 73b Smlouvy o ES ve vzájemném spojení s článkem 73d Smlouvy musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát, který osvobozuje od daně z příjmů právnických osob příjmy z pronájmu pobírané na území státu obecně prospěšnými nadacemi v zásadě v plném rozsahu podléhajícími dani, pokud jsou usazeny v tomto státě, odmítl stejným způsobem osvobodit příjmy stejného druhu obecně prospěšné nadace založené podle soukromého práva z toho důvodu, že vzhledem k tomu, že je usazena v jiném členském státě, podléhá dani na jeho území pouze částečně.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004.


title: Věc C-293/15 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 30. června 2016 – Slovenská pošta a.s. v. Evropská komise, Slovenská republika, Cromwell a.s., Slovak Mail Services a.s., Prvá Doručovacia, a.s., ID Marketing Slovensko s.r.o. (dříve TNT Post Slovensko s.r.o.) „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Státní podniky — Změna slovenských právních předpisů o poštovních službách — Výlučná práva udělená tradičnímu provozovateli, Slovenské poště a.s., za účelem poskytování tzv. hybridních poštovních služeb — Rozhodnutí, kterým se tato ustanovení prohlašují za neslučitelná s články 86 et 82 CE“

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/11

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 30. června 2016 – Slovenská pošta a.s. v. Evropská komise, Slovenská republika, Cromwell a.s., Slovak Mail Services a.s., Prvá Doručovacia, a.s., ID Marketing Slovensko s.r.o. (dříve TNT Post Slovensko s.r.o.)
   (Věc C-293/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Státní podniky - Změna slovenských právních předpisů o poštovních službách - Výlučná práva udělená tradičnímu provozovateli, Slovenské poště a.s., za účelem poskytování tzv. hybridních poštovních služeb - Rozhodnutí, kterým se tato ustanovení prohlašují za neslučitelná s články 86 et 82 CE“)
   (2016/C 343/16)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Slovenská pošta a.s. (zástupci: O. Brouwer a A. Pliego Selie, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: T. Christoforou, R. Sauer a C. Vollrath, zmocněnci), Slovenská republika (zástupce: B. Ricziová, zmocněnkyně), Cromwell a.s., Slovak Mail Services a.s., Prvá Doručovacia, a.s., ID Marketing Slovensko s.r.o. (dříve TNT Post Slovensko s.r.o.)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Slovenská pošta a.s. ponese vlastní náklady a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Slovenská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 302, 14.9.2015.


title: Věc T-159/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 10. června 2009 — Procter & Gamble v. OHIM — Bayer (LIVENSA) ( Ochranná známka Společenství — Námitka — Zpětvzetí námitky — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/15

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 10. června 2009 — Procter & Gamble v. OHIM — Bayer (LIVENSA)
   (Věc T-159/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitka - Zpětvzetí námitky - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2009/C 233/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Procter & Gamble Company (Cincinnati, Spojené státy) (zástupce: K. Sandberg, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Bayer AG (Leverkusen, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. února 2008 (věc R 960/2007-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi Bayer AG a The Procter & Gamble Company

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí ve věci samé již nebude vydáno.

               2)

               Žalobkyně ponese vlastní nálady řízení a nahradí náklady vynaložené OHIM.

      (1)  Úř. věst. C 171, 5.7.2008.


title: Věc C-96/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Finanzgericht Hamburg ze dne  23. ledna 2006  ve věci Viamex Agrar Handels GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Finanzgericht Hamburg ze dne 23. ledna 2006 ve věci Viamex Agrar Handels GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Věc C-96/06)
   (2006/C 96/10)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Finanzgericht Hamburg (Německo) ze dne 23. ledna 2006 ve věci Viamex Agrar Handels GmbH proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 17. února 2006, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Finanzgericht Hamburg žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Obsahuje ustanovení čl. 5 odst. 3 nařízení č. 615/98 (1) zvláštní skutkovou podstatu, která má za důsledek, že Hauptzollamt nese s ohledem na předpoklady čl. 5 odst. 3 nařízení č. 615/98 důkazní břemeno?

               2)

               V případě kladné odpovědi na předcházející otázku: vyžaduje závěr celního úřadu ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení č. 615/98 o tom, že nebyla dodržena směrnice o ochraně zvířat během přepravy, důkaz o porušení směrnice 91/628/EHS (2) v konkrétním případě, nebo celní úřad unesl své důkazní břemeno už tím, že uvede a prokáže skutečnosti, které ve svém celku svědčí se značnou pravděpodobností o tom, že směrnice o ochraně zvířat během přepravy nebyla dodržena (ani) ve vztahu k dotčeným vývozním zásilkám?

               3)

               Bez ohledu na odpovědi na první a druhou otázku: Může celní úřad vývozci zcela odmítnout vyplacení vývozní náhrady podle čl. 5 odst. 3 nařízení č. 615/98, pokud ohledně dotčených vývozních zásilek neexistují žádné indicie, že (případným) porušením směrnice 91/628/EHS byla během přepravy skutečně dotčena ochrana zvířat?

      (1)  Úř. věst. L 82, s. 19.

      (2)  Úř. věst. L 340, s. 17; Zvl. vyd. 03/12, s. 133.


title: Věc C-510/09: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. června 2010 — Evropská komise v. Francouzská republika

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/38

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. června 2010 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-510/09) (1)

   ()
   2010/C 346/69
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 37, 13.2.2010.


title: Věc F-84/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhý senát) ze dne 1. března 2007 – Neirinck v. Komise ( Úředníci — Dočasný zaměstnanec — Přípustnost — Žádost ve smyslu čl. 90 odst. 1 služebního řádu — Zásada ochrany legitimního očekávání — Údajný příslib zaměstnání )

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/55

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhý senát) ze dne 1. března 2007 – Neirinck v. Komise
   (Věc F-84/05) (1)

   („Úředníci - Dočasný zaměstnanec - Přípustnost - Žádost ve smyslu čl. 90 odst. 1 služebního řádu - Zásada ochrany legitimního očekávání - Údajný příslib zaměstnání“)
   (2007/C 82/115)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wineke Neirinck (Brusel, Belgie) (zástupci: G. Vandersanden, L. Levi a C. Ronzi, advokáti)

      Žalovaná Komise Evropských společenství (zástupci: D. Martin a L. Lozano Palacios, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na náhradu škody, jehož cílem je získat náhradu za škodu, která vznikla žalobkyni z důvodu, že nebyla přijata jako dočasná zaměstnankyně v důsledku údajného pochybení při úředním postupu žalované
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 281, 12.11.2005, s. 29 (věc původně zapsaná u Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-334/05, na Soud pro veřejnou službu Evropské unie převedena usnesením ze dne 15.12.2005).


title: Věc T-695/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2016 – ENAC v. INEA „Finanční pomoc — Projekty společného zájmu v oblasti transevropské dopravní a energetické sítě — Vypracování studie intermodálního rozvoje letiště Bergame Orio al Serio — Určení konečné výše finanční pomoci — Neuznatelné výdaje — Nesprávné právní posouzení — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2016 – ENAC v. INEA
   (Věc T-695/13) (1)

   („Finanční pomoc - Projekty společného zájmu v oblasti transevropské dopravní a energetické sítě - Vypracování studie intermodálního rozvoje letiště Bergame Orio al Serio - Určení konečné výše finanční pomoci - Neuznatelné výdaje - Nesprávné právní posouzení - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 402/29)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ente nazionale per l’aviazione civile (ENAC) (Řím, Itálie) (zástupci: G. Palmieri a P. Garofoli, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Výkonná agentura pro inovace a sítě (zástupci: I. Ramallo, D. Silhol a Z. Szilvássy, zmocněnci, ve spolupráci s M. Merola, M. C. Santacroce a L. Armati, advokáti)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) (Grassobbio, Itálie) (zástupci: M. Muscardini, G. Greco a G. Carullo, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh zakládající se na článku 263 SFEU a znějící na zrušení dopisů Výkonné agentury pro transevropskou dopravní síť (TEN-T EA), nyní INEA, ze dne 18. března a 23. října 2013 ohledně některých výdajů vynaložených v rámci vypracování studie proveditelnosti týkající se intermodální povahy letiště Bergame Orio al Serio (Itálie) v důsledku finanční pomoci poskytnuté Evropskou komisí žalobkyni.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Ente nazionale per l’aviazione civile (ENAC, Vnitrostátní úřad pro civilní letectví, Itálie) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 52, 22.2.2014.


title: Věc C-79/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeidshof te Brussel (Belgie) dne 15. února 2013 — Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers v. Selver Saciri a další

text:
               20.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 114/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeidshof te Brussel (Belgie) dne 15. února 2013 — Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers v. Selver Saciri a další
   (Věc C-79/13)
   2013/C 114/40
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Arbeidshof te Brussel

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers

      Žalovaní: Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri (zastoupení Selverem Sacirim a Danijelou Dordevic), Sanela Saciri (zastoupená Selverem Sacirim a Danijelou Dordevic), Denis Saciri (zastoupený Selverem Sacirim a Danijelou Dordevic), Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest

      Předběžné otázky

               1)

               Je členský stát, který si zvolí možnost, že materiální podporu podle čl. 13 odst. 5 směrnice 2003/9 ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl, bude poskytovat ve formě peněžité dávky, zodpovědný i za dohled nad tím, že žadatel o azyl využívá v nějaké formě minimální ochranná opatření v čl. 13 odst. 1 a 2 a čl. 14 odst. 1, 3, 5 a 8 této směrnice?

               2)

               Je třeba poskytovat peněžitou dávku stanovenou v čl. 13 odst. 5 směrnice 2003/9 od okamžiku podání žádosti o azyl a žádosti o přijetí či po uplynutí lhůty stanovené v čl. 5 odst. 1 této směrnice nebo od jiného okamžiku? Musí být peněžitá dávka tak vysoká, aby umožňovala žadateli o azyl, pokud mu členský stát nebo státem určený subjekt neposkytuje materiální podmínky přijetí, aby se sám kdykoliv postaral o své ubytování, případně v hotelu, dokud mu nebude nabídnuto trvalé ubytování nebo dokud si sám nebude moci zařídit ubytování na delší období?

               3)

               Je se směrnicí 2003/9 slučitelné, pokud členský stát poskytuje materiální podmínky přijetí pouze v rozsahu, ve kterém mohou toto ubytování zabezpečit existující přijímací struktury, a žadatele o azyl, pro které v nich není místo, odkazuje dále na sociální podporu, na kterou mají nárok všichni obyvatelé tohoto státu, aniž by existovala nezbytná zákonná ustanovení a struktury, která by nestátním zařízením skutečně umožňovala poskytovat žadatelům o azyl v krátké lhůtě důstojné podmínky?


title: Věc C-162/05 P: Usnesení Soudního dvora ze dne  12. ledna 2006  – Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — EZOZF — Finanční účast na demonstračním projektu týkajícím se zavedení nových pěstitelských postupů při produkci škumpy — Zrušení finanční pomoci)

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/3

         Usnesení Soudního dvora ze dne 12. ledna 2006 – Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-162/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - EZOZF - Finanční účast na demonstračním projektu týkajícím se zavedení nových pěstitelských postupů při produkci škumpy - Zrušení finanční pomoci)
   (2006/C 154/05)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis (zástupce: M. Belard-Kopke Marques-Pinto, advokát)

      Další účastník řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Visaggio a F. Jimeno Fernández, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 18. ledna 2005, Entorn v. Komise, jímž byl zamítnut návrh na zrušení rozhodnutí Komise, kterým se ruší finanční pomoc z orientační sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), poskytnutá žalobkyni na demonstrační projekt týkající se zavedení nových pěstitelských postupů při produkci škumpy
   Výrok

               1)

               Opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Entorn, Societat Limitada Enginyeria i Serveis se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 143, 11.6.2005.


title: Přidělení soudců k senátům

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/2

         Přidělení soudců k senátům
   2009/C 267/06
   Soudní dvůr na schůzích konaných dne 8. a 9. října 2009 rozhodl přidělit soudce k senátům následujícím způsobem:

                  První senát

               p. Tizzano, předseda,
               p. Borg Barthet, p. Ilešič, p. Levits, p. Kasel, p. Safjan a pí Berger, soudci

                  Druhý senát

               p. Cunha Rodrigues, předseda,
               p. Rosas, p. Lõhmus, p. Ó Caoimh, pí Lindh a p. Arabadžev, soudci

                  Třetí senát

               p. Lenaerts, předseda,
               pí Silva de Lapuerta, p. Juhász, p. Arestis, p. Malenovský, p. von Danwitz a p. Šváby, soudci

                  Čtvrtý senát

               p. Bonichot, předseda,
               p. Timmermans, p. Schiemann, p. Kūris, p. Bay Larsen a pí Toader, soudci

                  Pátý senát

               p. Levits, předseda,
               p. Borg Barthet, p. Ilešič, p. Kasel, p. Safjan a pí Berger, soudci

                  Šestý senát

               pí Lindh, předsedkyně,
               p. Rosas, p. Lõhmus, p. Ó Caoimh a p. Arabadžev, soudci

                  Sedmý senát

               pí Silva de Lapuerta, předsedkyně,
               p. Juhász, p. Arestis, p. Malenovský, p. von Danwitz a p. Šváby, soudci

                  Osmý senát

               pí Toader, předsedkyně,
               p. Timmermans, p. Schiemann, p. Kūris a p. Bay Larsen, soudci


title: Věc T-480/13: Žaloba podaná dne 30. srpna 2013 — You-View.tv v.OHIM — YouView TV (YouView+)

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/58

         Žaloba podaná dne 30. srpna 2013 — You-View.tv v.OHIM — YouView TV (YouView+)
   (Věc T-480/13)
   2013/C 344/107
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: You-View. tv (Antverpy, Belgie) (zástupce: S. Criel, lawyer)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: YouView TV Ltd (Londýn, Spojené království)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 18. června 2013 ve věci R 2112/2012-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „YouView+“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 38, 41 a 42 — přihláška slovní ochranné známky Společenství č. 10 286 061

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka v červeném a bílém provedení obsahující slovní prvky „You View You-View.tv“ pro služby zařazené do tříd 35, 38 a 41 — ochranná známka Beneluxu č. 838 408

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-448/11: Žaloba podaná dne 5. srpna 2011 — Golden Balls v. OHIM — Intra-Presse (GOLDEN BALLS)

text:
               8.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/25

         Žaloba podaná dne 5. srpna 2011 — Golden Balls v. OHIM — Intra-Presse (GOLDEN BALLS)
   (Věc T-448/11)
   2011/C 298/46
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Golden Balls Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: M. Edenborough, QC, a S. Smith, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Intra-Presse (Boulogne-Billancourt, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 22. června 2011 ve věci R 1432/2010-1 v rozsahu, v němž bylo vyhověno odvolání pokud jde o výrobky zařazené do tříd 9, 28 a 41,

               —

               uložit žalovanému, podpůrně další účastnici řízení před odvolacím senátem, náhradu nákladů řízení vzniklých žalobkyni tímto odvoláním.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „GOLDEN BALLS“ pro výrobky zařazené do tříd 9, 28 a 41 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6036503.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka Společenství č. 4226148 „BALLON D’OR“ mj. pro výrobky zařazené do tříd 9, 14, 16, 18, 25, 28, 38 a 41.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Rozhodnutí námitkového oddělení bylo zrušeno a námitce a odvolání bylo částečně vyhověno.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, neboť odvolací senát se nesprávně domníval, že mezi přihláškou ochranné známky Společenství a starší ochrannou známkou je patrný rozpor.


title: Věc T-309/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. října 2015 – Enosi Mastichoparagogon v. OHIM – Gaba International (ELMA) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství — Slovní ochranná známka ELMA — Starší slovní ochranná známka Společenství ELMEX — Zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               7.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. října 2015 – Enosi Mastichoparagogon v. OHIM – Gaba International (ELMA)
   (Věc T-309/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství - Slovní ochranná známka ELMA - Starší slovní ochranná známka Společenství ELMEX - Zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 406/28)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Enosi Mastichoparagogon Chiou (Chios, Řecko) (zástupce: A.-E. Malami, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: P. Geroulakos a J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice v řízení před Tribunálem: Gaba International Holding GmbH (Therwil, Švýcarsko) (zástupci: G. Schindler, M. Zintler a P. Nagel, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. března 2013 (věc R 1539/2012-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Gaba International Holding GmbH a Enosi Mastichoparagogon Chiou.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Enosi Mastichoparagogon Chiou se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 2263, 3. 8. 2013.


title: Věc C-163/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. března 2007 Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi a Musa Akar proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 17. ledna 2007 ve věci T-129/06, Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi a Musa Akar v. Komise Evropských společenství

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/7

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. března 2007 Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi a Musa Akar proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 17. ledna 2007 ve věci T-129/06, Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi a Musa Akar v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-163/07 P)
   (2007/C 129/10)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi a Musa Akar (zástupce: Ç. Şahin, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 17. ledna 2007 ve věci T-129/06 (1), které bylo navrhovatelům doručeno dne 26. ledna 2007, a prohlásit napadené rozhodnutí odpůrkyně č. MK/KS/DELTUR/(2005)/SecE/D/1614 ze dne 23. prosince 2005 za neplatné;

               —

               podpůrně, zrušit v tomto rozsahu usnesení Soudu prvního stupně uvedené v bodu 1 a prohlásit napadené rozhodnutí odpůrkyně č. MK/KS/DELTUR/(2005)/SecE/D/1614 ze dne 23. prosince 2005 za neplatné a vyhovět návrhovým žádáním předloženým v řízení před Soudem prvního stupně;

               —

               dále podpůrně, zrušit usnesení Soudu prvního stupně uvedené v bodě 1 a vrátit věc Soudu prvního stupně;

               —

               uložit odpůrkyni náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatelé odůvodňují svůj kasační opravný prostředek proti uvedenému usnesení následovně.
   Soud se neomezil na to, aby provedl zjištění skutkového stavu v před ním probíhajících řízeních pouze v souladu s návrhy účastníků řízení a aby rozhodl pouze na základě důkazních prostředků, které mu účastníci řízení navrhli. Článek 21 Statutu Soudního dvora naopak zdůrazňuje, že soudy Evropských společenství jsou povinny objasnit skutkový stav a mohou tak jednat nejen na základě vlastní iniciativy, ale musí tak učinit, pokud je to nutné.
   Soud tím, že v projednávaném případě neobjasnil, zda v napadeném rozhodnutí odpůrkyně bylo uvedeno řádné poučení o opravném prostředku, a tím, že navrhovatelé byli teprve po uplynutí jednoho měsíce, tedy po uplynutí lhůty, informováni o formální vadě, porušil článek 21 Statutu Soudního dvora, článek 64 svého jednacího řádu a materiální právo Společenství v souvislosti se zásadami rozsahu domněnky legality právního aktu, jakož i teorie prima facie. V právu Společenství totiž existuje jako důsledek zvláště závažných a zjevných vad právního aktu správních orgánů institut absolutně neplatného právního aktu.
   V případě řádného poučení o opravném prostředku by navrhovatelé přímo pověřili advokáta vykonávajícího činnost u daného soudu, a tak by během stanovené lhůty podali žalobu. Výtka Soudu, že navrhovatelé a jejich turečtí advokáti nevynaložili veškerou péči, kterou je nutné od obezřetného žalobce vyžadovat, nezprošťuje odpůrkyni povinnosti řádného poučení o opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 212, s. 29.


title: Věc T-325/16: Žaloba podaná dne 24. června 2016 – České dráhy v. Komise

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/26

         Žaloba podaná dne 24. června 2016 – České dráhy v. Komise
   (Věc T-325/16)
   (2016/C 314/36)
   Jednací jazyk: čeština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: České dráhy, a.s. (Praha, Česká republika) (zástupci: K. Muzikář, J. Kindl, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2016) 2417 final ze dne 18. dubna 2016 (Věc AT.40156 – FALCON);

               —

               uložil Komisi nahradit společnosti České dráhy náklady tohoto soudního řízení v plné výši.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí o kontrole účasti na protisoutěžním jednání, respektive kontrola samotná, představují svévolný a nepřiměřený zásah do soukromé sféry žalobkyně.

                           —

                           Napadené rozhodnutí bylo vydáno v rozporu se zásadou proporcionality, jelikož rozhodné informace se již nacházejí ve spisu řízení před vnitrostátním orgánem pro ochranu hospodářské soutěže a ve stejné věci jsou vedena i dvě soukromoprávní řízení. Účelu sledovaného napadeným rozhodnutím bylo navíc možné dosáhnout méně invazivní formou, která by omezila míru narušení základních práv žalobkyně.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí nesplňuje požadavky kladené na úroveň jeho odůvodnění a na vymezení předmětu a účelu kontroly.

                           —

                           Komise v napadeném rozhodnutí vymezila předmět a účel kontroly nepřípustně široce. Napadené rozhodnutí také nedostatečně odůvodnila. Komise v odůvodnění napadeného rozhodnutí též v konkrétní rovině nepopisuje skutečnosti a domněnky, které měla v úmyslu kontrolou ověřit. Neoznačuje ani jakékoli nepřímé důkazy, které by její podezření opodstatňovaly. Vymezení předmětu a účelu kontroly v napadeném rozhodnutí a jejich odůvodnění neumožnilo žalobkyni dostatečně přesně určit své odpovídající povinnosti. Napadené rozhodnutí tak rovněž zasahuje do práva žalobkyně na obhajobu.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že neexistují ani nepřímé důkazy odůvodňující podezření z protisoutěžního jednání žalobkyně, které by opodstatňovaly vydání napadeného rozhodnutí a provedení kontroly, důkazy shromážděné v řízení před vnitrostátním orgánem na ochranu hospodářské soutěže naopak takové podezření vylučují.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Komise neměla pravomoc k vydání napadeného rozhodnutí a k provedení kontroly, neboť údajné protisoutěžní jednání žalobkyně každopádně nemůže ovlivnit obchod mezi členskými státy a žalobkyně v předmětném případě nemůže mít dominantní postavení na vnitřním trhu nebo jeho podstatné části.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že vydání napadeného rozhodnutí a provedení kontroly po více než čtyřech letech od zahájení řízení před vnitrostátním orgánem pro ochranu hospodářské soutěže není v souladu se zásadou právní jistoty a zásadou ochrany legitimních očekávání.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z toho, že napadeným rozhodnutím a souvisejícím postupem Komise bylo zasaženo do práv žalobkyně zaručených článkem 7 Listiny (respektive článkem 8 EÚLP) a článkem 48 Listiny (respektive článkem 6 EÚLP).