title: Věc T-120/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2017 – Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Obrazová ochranná známka Burlington — Starší slovní národní ochranné známky BURLINGTON a BURLINGTON ARCADE — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie BURLINGTON ARCADE a starší národní obrazová ochranná známka BURLINGTON ARCADE — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Užívání označení, jehož význam není pouze místní, v obchodním styku — Článek 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 4 nařízení 2017/1001) — Neoprávněný prospěch z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starších ochranných známek — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 5 nařízení 2017/1001)“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2017 – Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (Burlington)
   (Věc T-120/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka Burlington - Starší slovní národní ochranné známky BURLINGTON a BURLINGTON ARCADE - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie BURLINGTON ARCADE a starší národní obrazová ochranná známka BURLINGTON ARCADE - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Užívání označení, jehož význam není pouze místní, v obchodním styku - Článek 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 4 nařízení 2017/1001) - Neoprávněný prospěch z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starších ochranných známek - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 5 nařízení 2017/1001)“)
   (2018/C 032/30)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tulliallan Burlington Ltd (Saint-Hélier, Jersey) (zástupce: A. Norris, barrister)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Burlington Fashion GmbH (Schmallenberg, Německo) (zástupce: A. Parr, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. ledna 2016 (věc R 94/2014-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Tulliallan Burlington a Burlington Fashion.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Tulliallan Burlington Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 175, 17.5.2016.


title: Věc C-514/16: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 28. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação de Guimarães – Portugalsko) – Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues de Andrade, Fausto da Silva Rodrigues de Andrade v. José Manuel Proença Salvador, Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA, Jorge Oliveira Pinto „Řízení o předběžné otázce — Povinné pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel — Směrnice 72/166/EHS — Článek 3 odst. 1 — Pojem ‚provoz vozidel‘ — Nehoda, k níž došlo v zemědělském podniku — Nehoda stojícího zemědělského traktoru, jehož motor byl však v chodu za účelem pohonu čerpadla herbicidního postřikovače“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 28. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação de Guimarães – Portugalsko) – Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues de Andrade, Fausto da Silva Rodrigues de Andrade v. José Manuel Proença Salvador, Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA, Jorge Oliveira Pinto
   (Věc C-514/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Povinné pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel - Směrnice 72/166/EHS - Článek 3 odst. 1 - Pojem ‚provoz vozidel‘ - Nehoda, k níž došlo v zemědělském podniku - Nehoda stojícího zemědělského traktoru, jehož motor byl však v chodu za účelem pohonu čerpadla herbicidního postřikovače“)
   (2018/C 032/04)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal da Relação de Guimarães

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues de Andrade, Fausto da Silva Rodrigues de Andrade

      Odpůrci: José Manuel Proença Salvador, Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA, Jorge Oliveira Pinto

      Výrok

   Článek 3 odst. 1 směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění musí být vykládán v tom smyslu, že se pojem „provoz vozidel“, jenž je uveden v tomto ustanovení, nevztahuje na situaci, v níž se účastnil nehody zemědělský traktor, jehož hlavní funkcí v okamžiku vzniku této nehody nebylo sloužit jako dopravní prostředek, ale byl používán jako stroj pro získávání hnací síly nezbytné k pohonu čerpadla herbicidního postřikovače.

      (1)  Úř. věst. C 475, 19.12.2016.


title: Věc T-755/17: Žaloba podaná dne 20. listopadu 2017 – Spolková republika Německo v. ECHA

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/37

         Žaloba podaná dne 20. listopadu 2017 – Spolková republika Německo v. ECHA
   (Věc T-755/17)
   (2018/C 032/51)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: D. Klebs a T. Henze, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí odvolacího senátu Evropské agentury pro chemické látky ze dne 8. září 2017 (věc č. A-026-2015) v rozsahu, v němž odvolací senát částečně zrušil rozhodnutí Výboru členských států ze dne 1. října 2015 týkající se látky 1,4-benzendiamin, N, N‘- směs derivátů fenylu a benzylu (dále jen „BENPAT“) CAS-č.: 68953-84-4 (EG-č.: 273-227-8):

                           —

                           v rozsahu, v němž rozhodnutí stanovilo identifikaci metabolitů přihlašovateli během studie podle OECD TG 309,

                           —

                           v rozsahu, v němž rozhodnutí stanovilo provedení studie podle OECD TG 309 a

                           —

                           v rozsahu, v němž rozhodlo, že prohlášení o bioakumulaci má být odstraněno z odůvodnění rozhodnutí;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.
   Žalobkyně odvolacímu senátu zejména vytýká, že překročil svoje pravomoci, když v průběhu námitkového řízení opakovaně zkoumal a analyzoval rozhodnutí o posouzení v celém jeho rozsahu a (nesprávně tak z formálního, jakož i z věcného hlediska) dospěl k závěru, že rozhodnutí Výboru členských států je nutno z části zrušit a z části pozměnit.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z nepříslušnosti odvolacího senátu, pokud jde o hmotně právní otázky týkající se postupu hodnocení.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení judikatury Soudního dvora ve věci Meroni, protože odvolací senát, jako orgán agentury Unie nemá diskreční pravomoc.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady subsidiarity a zásady svěření pravomocí, neboť odvolací senát porušil práva členských států, která jsou institucionalizována jejich rozhodovací pravomocí v rámci Výboru členských států ECHA, protože pro jeho jednání neexistuje v unijním právu žádný zmocňovací základ.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení ustanovení nařízení REACH (1), protože odvolací senát nemá pravomoc z věcného hlediska přezkoumávat hodnotící rozhodnutí.
               Podpůrně žalobkyně uvádí, že odvolací senát disonuje jen omezenou přezkumnou pravomocí, pokud jde o hodnotící rozhodnutí přijatá podle čl. 51 odst. 8 nařízení REACH.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění, kterou stanoví čl. 296 odst. 2 SFEU, protože odvolací senát neprokázal svoji údajnou přezkumnou pravomoc.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z obsahově nesprávného a protiprávního rozhodnutí.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. 2006, L 396, s. 1).


title: Věc C-486/17: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 23. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Basilicata – Itálie) – Olympus Italia Srl v. Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico – Centro di Riferimento Oncologico della Basilicata (CROB) di Rionero in Vulture „Řízení o předběžné otázce — Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora — Veřejné zakázky na stavební práce, dodávky a služby — Směrnice 2014/24/EU — Článek 4 — Částky prahových hodnot pro veřejné zakázky — Zakázky mající nepochybný přeshraniční význam — Zjevně nepřípustná žádost“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/10

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 23. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Basilicata – Itálie) – Olympus Italia Srl v. Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico – Centro di Riferimento Oncologico della Basilicata (CROB) di Rionero in Vulture
   (Věc C-486/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Veřejné zakázky na stavební práce, dodávky a služby - Směrnice 2014/24/EU - Článek 4 - Částky prahových hodnot pro veřejné zakázky - Zakázky mající nepochybný přeshraniční význam - Zjevně nepřípustná žádost“)
   (2018/C 032/15)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Basilicata

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Olympus Italia Srl

      Žalovaný: Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico – Centro di Riferimento Oncologico della Basilicata (CROB) di Rionero in Vulture

      za přítomnosti: Crimo Italia Srl

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale amministrativo regionale per la Basilicata (regionální správní soud pro Basilicata, Itálie) rozhodnutím ze dne 22. července 2017, došlým Soudnímu dvoru dne 10. srpna 2017, je zjevně nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 374, 6.11.2017.


title: Věc T-622/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. prosince 2017 – sheepworld v. EUIPO (Alles wird gut) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Alles wird gut — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. prosince 2017 – sheepworld v. EUIPO (Alles wird gut)
   (Věc T-622/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Alles wird gut - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2018/C 032/38)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: sheepworld AG (Ursensollen, Německo) (zástupce: S. von Rüden, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. června 2016 (věc R 212/2016-4) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení Alles wird gut jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti sheepworld AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 383, 17.10.2016.


title: Věc C-453/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. července 2017 Laure Camerin proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 1. června 2017 ve věci T-647/16, Camerin v. Parlament

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/11

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. července 2017 Laure Camerin proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 1. června 2017 ve věci T-647/16, Camerin v. Parlament
   (Věc C-453/17 P)
   (2018/C 032/16)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Laure Camerin (zástupce: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament
   Soudní dvůr Evropské unie (desátý senát) usnesením ze dne 30. listopadu 2017 kasační opravný prostředek zamítl.


title: Věc T-728/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. prosince 2017 – Tuerck v. Komise „Veřejná služba — Úředníci — Důchody — Převod vnitrostátních nároků na důchod — Kapitálové zhodnocení, mezi dnem žádosti o převod a skutečným dnem převodu“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. prosince 2017 – Tuerck v. Komise
   (Věc T-728/16) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Převod vnitrostátních nároků na důchod - Kapitálové zhodnocení, mezi dnem žádosti o převod a skutečným dnem převodu“)
   (2018/C 032/39)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sabine Tuerck (Woluwe-Saint-Pierre, Belgie) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Gattinara a L. Radu Bouyon, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a žádající o zrušení rozhodnutí Komise ze dne 10. prosince 2015 o potvrzení převodu nároků na důchod nabytých žalobkyní před jejím nástupem do služeb Unie do důchodového systému Evropské unie.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské komise ze dne 10. prosince 2015 o potvrzení převodu nároků na důchod nabytých Sabinou Tuerck před jejím nástupem do služeb Unie do důchodového systému Evropské unie, se zrušuje.

               2)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 475, 19.12.2016.


title: Věc T-121/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2017 – Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Obrazová ochranná známka BURLINGTON THE ORIGINAL — Starší národní slovní ochranné známky BURLINGTON a BURLINGTON ARCADE — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie a starší národní obrazová ochranná známka BURLINGTON ARCADE — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Používání označení, které má širší než lokální rozsah, v obchodním styku — Článek 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 4 nařízení 2017/1001) — Neoprávněné těžení z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starších ochranných známek — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 5 nařízení 2017/1001)“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2017 – Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL)
   (Věc T-121/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka BURLINGTON THE ORIGINAL - Starší národní slovní ochranné známky BURLINGTON a BURLINGTON ARCADE - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie a starší národní obrazová ochranná známka BURLINGTON ARCADE - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Používání označení, které má širší než lokální rozsah, v obchodním styku - Článek 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 4 nařízení 2017/1001) - Neoprávněné těžení z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starších ochranných známek - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 5 nařízení 2017/1001)“)
   (2018/C 032/31)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tulliallan Burlington Ltd (Saint-Hélier, Jersey) (zástupce: A. Norris, barrister)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Burlington Fashion GmbH (Schmallenberg, Německo) (zástupkyně: A. Parr, advokátka)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. ledna 2016 (věc R 2001/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Tulliallan Burlington a Burlington Fashion.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Tulliallan Burlington Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 175, 17.5.2016.


title: Věc T-757/17: Žaloba podaná dne 10. listopadu 2017 – Kerstens v. Komise

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/38

         Žaloba podaná dne 10. listopadu 2017 – Kerstens v. Komise
   (Věc T-757/17)
   (2018/C 032/52)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Petrus Kerstens (Overijse, Belgie) (zástupce: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 27. března 2017 adresované žalobci, a to v rozsahu, v němž nařizuje projednat věc CMS 15/017 od počátku;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 7. dubna 2017 adresované žalobci, a to v rozsahu, v němž nařizuje projednat věc CMS 12/063 od počátku;

               —

               přiznal žalobci celkovou náhradu ve výši 40 000 eur za speciální nemajetkovou újmu, a to k tíži Evropské komise;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení podle článku 134 jednacího řádu Tribunálu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že nedošlo ke správnému naplnění povinností vyplývajících ze zrušujícího rozsudku ze dne 14. února 2017, Kerstens v. Komise (T-270/16 P, nezveřejněný, EU:T:2017:74), a z porušení zásady „non bis in idem“, čehož se měl dopustit orgán oprávněný ke jmenování (dále jen „OOJ“), když rozhodl o znovuzahájení disciplinárních řízení vedených s žalobcem.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že nedošlo ke správnému naplnění povinností vyplývajících ze shora uvedeného rozsudku, a z porušení zásady řádné správy, včetně povinnosti nestranného a spravedlivého projednání věci, z porušení zásady presumpce neviny a z porušení práva na obhajobu, a to v rozsahu, v němž tato rozhodnutí o znovuzahájení uvedených disciplinárních řízení neposkytují záruky nestrannosti a spravedlivosti při projednávání žalobcovy věci.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že nedošlo ke správnému naplnění povinností vyplývajících ze shora uvedeného rozsudku, a z porušení zásad právní jistoty a řádné správy, zejména zásady přiměřené lhůty, neboť podle žalobce by i nové disciplinární řízení mělo proběhnout v přiměřené lhůtě, což se v projednávané věci neděje.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z návrhu na přiznání speciální náhrady v důsledku shora uvedených nesrovnalostí k napravení nemajetkové újmy údajně způsobené žalobci administrativou, neboť tuto újmu nelze napravit pouhým zrušením napadených aktů.


title: Věc C-467/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. srpna 2017 Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio Ss proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 6. června 2017 ve věci T-172/17, Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio v. Parlament a Rada

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/11

         Kasační opravný prostředek podaný dne 1. srpna 2017 Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio Ss proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 6. června 2017 ve věci T-172/17, Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio v. Parlament a Rada
   (Věc C-467/17 P)
   (2018/C 032/17)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio Ss (zástupce: F. Longo, advokát)

      Další účastníci řízení: Evropský parlament a Rada Evropské unie
   Usnesením ze dne 29. listopadu 2017 Soudní dvůr (osmý senát) zamítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že společnost Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio Ss ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc T-815/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2017 – For Tune v. EUIPO – Simplicity trade (opus AETERNATUM) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie opus AETERNATUM — Starší slovní ochranná známka Evropské unie OPUS — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2017 – For Tune v. EUIPO – Simplicity trade (opus AETERNATUM)
   (Věc T-815/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie opus AETERNATUM - Starší slovní ochranná známka Evropské unie OPUS - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2018/C 032/40)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: For Tune sp. z o.o. (Varšava, Polsko) (zástupce: K. Popławska, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Simplicity trade GmbH (Oelde, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. září 2016 (věc R 152/2016-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Simplicity trade a For Tune

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti For Tune sp. z o.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 14, 16.1.2017.


title: Věc C-593/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 13. října 2017 – Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Hannover

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 13. října 2017 – Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Hannover
   (Věc C-593/17)
   (2018/C 032/18)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Hauptzollamt Hannover

      Předběžné otázky

               1)

               Je prováděcí nařízení Komise (EU) č. 767/2014 ze dne 11. července 2014 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury (1) platné?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Je třeba při výkladu podpoložky 1902 3010 kombinované nomenklatury zohlednit vysvětlivku Evropské komise k podpoložce 1902 3010 KN, která byla zveřejněna dne 4. března 2015, pokud je v ní smažení uvedeno jako příklad průmyslového vysoušení?

      (1)  Úř. věst. 2014, L 209, s. 12.


title: Věc T-761/17: Žaloba podaná dne 17. listopadu 2017 – UR v. Komise

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/39

         Žaloba podaná dne 17. listopadu 2017 – UR v. Komise
   (Věc T-761/17)
   (2018/C 032/53)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: UR (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že rozhodnutí výběrové komise nezapsat jméno žalobce na seznam úspěšných kandidátů výběrového řízení EPSO/AD/322/16, které přijala dne 11. srpna 2017 po opětném posouzení, se zrušuje;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, k němuž výběrová komise dospěla, když konstatovala, že žalobcův diplom nesplňuje jednu z podmínek pro přijetí do výběrového řízení.

               2.

               Druhý podpůrný žalobní důvod vychází z námitky protiprávnosti oznámení o výběrovém řízení na základě čl. 27 prvního pododstavce služebního řádu. Sporná podmínka se konkrétně netýká požadavků na obsazovanou pracovní pozici popsaných v oznámení o výběrovém řízení, a je tedy v rozporu se zájmem služby.

               3.

               Třetí ještě podpůrnější žalobní důvod vychází z absence odůvodnění napadeného rozhodnutí, jelikož kritéria stanovená výběrovou komisí pro posouzení relevance diplomu žalobce s ohledem na spornou podmínku nebyla uvedena, což mu zabránilo v tom náležitě se hájit.


title: Věc C-624/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Den Haag (Nizozemsko) dne 6. listopadu 2017 – Gerechtshof Den Haag v. Tronex BV

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Den Haag (Nizozemsko) dne 6. listopadu 2017 – Gerechtshof Den Haag v. Tronex BV
   (Věc C-624/17)
   (2018/C 032/19)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof Den Haag

      Účastník původního řízení

   Tronex BV

      Předběžné otázky

               1)

                           a.

                           Musí být obchodník, který vrátí dodavateli předmět vrácený spotřebitelem nebo předmět, který se stal v jeho sortimentu nadbytečným na základě dohody uzavřené se svým dodavatelem (tedy dovozcem, velkoobchodníkem, prodejcem, výrobcem nebo jiné osobě, od které nabyl předmět), považován za držitele, který se zbavuje předmětu ve smyslu čl. 3 bodu 1 rámcové směrnice (1)?

                           b.

                           Je pro odpověď na otázku 1.1 relevantní, zda má tento předmět snadno odstranitelnou vadu?

                           c.

                           Je pro odpověď na otázku 1.1 relevantní, zda se jedná o předmět, který vykazuje nedostatek nebo vadu takového rozsahu nebo takové závažnosti, že z tohoto důvodu již není vhodný nebo použitelný ke svému původnímu účelu?

               2)

                           a.

                           Musí být obchodník nebo dodavatel, který dále prodá kupujícímu (vykupujícímu nevyužité zásoby) předmět vrácený spotřebitelem nebo předmět, který se stal nadbytečným v sortimentu, považován za držitele, který se zbavuje předmětu ve smyslu čl. 3 bodu 1 rámcové směrnice?

                           b.

                           Je pro odpověď na otázku 2.1 relevantní, jak vysoká je kupní cena, kterou musí kupující zaplatit prodejci nebo dodavateli?

                           c.

                           Je pro odpověď na otázku 2.1 relevantní, zda se jedná o předmět, který má snadno odstranitelný nedostatek či vadu?

                           d.

                           Je pro odpověď na otázku 2.1 relevantní, zda se jedná o předmět, který vykazuje nedostatek nebo vadu takového rozsahu nebo takové závažnosti, že z tohoto důvodu již není vhodný nebo použitelný ke svému původnímu účelu?

               3)

                           a.

                           Musí být kupující, který dále prodává velké množství zboží vykoupeného od obchodníků nebo dodavatelů či zboží vráceného spotřebiteli nebo nadbytečného zboží, třetí (zahraniční) osobě, považován za držitele, který se zbavuje předmětu ve smyslu čl. 3 bodu 1 rámcové směrnice?

                           b.

                           Je pro odpověď na otázku 3.1 relevantní, jak vysoká je kupní cena, kterou musí tomuto kupujícímu zaplatit třetí osoba?

                           c.

                           Je pro odpověď na otázku 3.1 relevantní, zda je v této položce zahrnuto i zboží, které má snadno odstranitelný nedostatek či vadu?

                           d.

                           Je pro odpověď na otázku 3.1 relevantní, zda je v této položce zahrnuto i zboží, které vykazuje nedostatek nebo vadu takového rozsahu nebo takové závažnosti, že z tohoto důvodu již není vhodné nebo použitelné ke svému původnímu účelu?

                           e.

                           Je pro odpověď na otázku 3.3 nebo 3.4 relevantní, jaký procentní podíl má vadné zboží na celkové položce zboží dále prodávaného třetí osobě? Pokud je odpověď na tuto otázku kladná, jaký procentní podíl je zlomový?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 98/2008 ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. 2008, L 312, s. 3).


title: Věc C-107/16: Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 23. listopadu 2017 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Pordenone – Itálie) – trestní řízení proti Giorgiovi Fidenatovi „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Zemědělství — Geneticky modifikované potraviny a krmiva — Mimořádná opatření — Vnitrostátní opatření, kterým se zakazuje pěstování geneticky modifikované kukuřice MON 810 — Přijetí opatření a zachování jeho platnosti — Nařízení (ES) č. 1829/2003 — Článek 34 — Nařízení (ES) č. 178/2002 — Články 53 a 54 — Podmínky uplatnění — Zásada předběžné opatrnosti“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/4

         Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 23. listopadu 2017 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Pordenone – Itálie) – trestní řízení proti Giorgiovi Fidenatovi
   (Věc C-107/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Zemědělství - Geneticky modifikované potraviny a krmiva - Mimořádná opatření - Vnitrostátní opatření, kterým se zakazuje pěstování geneticky modifikované kukuřice MON 810 - Přijetí opatření a zachování jeho platnosti - Nařízení (ES) č. 1829/2003 - Článek 34 - Nařízení (ES) č. 178/2002 - Články 53 a 54 - Podmínky uplatnění - Zásada předběžné opatrnosti“)
   (2018/C 032/05)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Pordenone

      Účastník původního trestního řízení

   Giorgio Fidenato

      Výrok

               1)

               Článek 34 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 ze dne 22. září 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech, ve spojení s článkem 53 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin, musí být vykládán v tom smyslu, že Evropská komise není povinna přijmout mimořádná opatření ve smyslu posledně uvedeného článku, když ji členský stát podle čl. 54 odst. 1 posledně uvedeného nařízení úředně informuje o nutnosti přijmout taková opatření, není-li zřejmé, že produkt povolený nařízením č. 1829/2003 nebo v souladu s tímto nařízením může představovat vážné riziko pro lidské zdraví, zdraví zvířat nebo životní prostředí.

               2)

               Článek 34 nařízení č. 1829/2003, ve spojení s článkem 54 nařízení č. 178/2002, musí být vykládán v tom smyslu, že poté, co členský stát úředně informuje Evropskou komisi o nutnosti přijmout mimořádná opatření a Komise žádné opatření podle článku 53 nařízení č. 178/2002 nepřijme, může členský stát přijmout taková opatření na vnitrostátní úrovni.

               3)

               Článek 34 nařízení č. 1829/2003, ve spojení se zásadou předběžné opatrnosti upravenou v článku 7 nařízení č. 178/2002, musí být vykládán v tom smyslu, že členským státům neumožňuje přijmout v souladu s článkem 54 nařízení č. 178/2002 dočasná mimořádná opatření pouze na základě této zásady, nejsou-li splněny hmotněprávní podmínky stanovené v článku 34 nařízení č. 1829/2003.

      (1)  Úř. věst. C 165, 10.5.2016.


title: Věc C-629/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 18. srpna 2017 – J. Portugal Ramos Vinhos SA v. Adega Cooperativa de Borba CRL

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 18. srpna 2017 – J. Portugal Ramos Vinhos SA v. Adega Cooperativa de Borba CRL
   (Věc C-629/17)
   (2018/C 032/20)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal de Justiça

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: J. Portugal Ramos Vinhos SA

      Odpůrkyně: Adega Cooperativa de Borba CRL

      Předběžná otázka

   Je třeba formulaci „údaje, jež mohou sloužit v oblasti obchodu k označení jiných vlastností výrobku“, uvedenou v čl. 4 odst. 1 písm. c) směrnice 2008/95/ES (1), pokud je použita v kontextu posuzování přípustnosti zápisu označení nebo údajů, které se mají používat k označení vinařských výrobků, vykládat v tom smyslu, že zahrnuje použití slova adega, jako slova, které se běžně používá k označení zařízení a prostor, v nichž probíhá výroba tohoto druhu výrobků, ve slovních výrazech používaných jako ochranná známka, které obsahují zeměpisný název chráněný jako označení původu vína, v případech, že je takové slovo (adega) jedním ze slovních prvků, které tvoří název právnické osoby, která požaduje zápis ochranné známky?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (kodifikované znění) (Úř. věst. 2008, L 299, s. 25).


title: Věc T-122/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2017 – Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Slovní ochranná známka BURLINGTON — Starší národní slovní ochranné známky BURLINGTON a BURLINGTON ARCADE — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie a starší národní obrazová ochranná známka BURLINGTON ARCADE — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001] — Používání označení, které má širší než lokální rozsah, v obchodním styku — Článek 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 8 odst. 4 nařízení 2017/1001) — Neoprávněné těžení z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starších ochranných známek — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 8 odst. 5 nařízení 2017/1001)“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2017 – Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON)
   (Věc T-122/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Slovní ochranná známka BURLINGTON - Starší národní slovní ochranné známky BURLINGTON a BURLINGTON ARCADE - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie a starší národní obrazová ochranná známka BURLINGTON ARCADE - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001] - Používání označení, které má širší než lokální rozsah, v obchodním styku - Článek 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 8 odst. 4 nařízení 2017/1001) - Neoprávněné těžení z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starších ochranných známek - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 8 odst. 5 nařízení 2017/1001)“)
   (2018/C 032/32)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tulliallan Burlington Ltd (Saint-Hélier, Jersey) (zástupce: A. Norris, barrister)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Burlington Fashion GmbH (Schmallenberg, Německo) (zástupce: A. Parr, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. ledna 2016 (věc R 1635/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Tulliallan Burlington a Burlington Fashion.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Tulliallan Burlington se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 175, 17.5.2016.


title: Věc C-637/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa (Portugalsko) dne 15. listopadu 2017 – Cogeco Communications Inc v. Sport TV Portugal a další

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa (Portugalsko) dne 15. listopadu 2017 – Cogeco Communications Inc v. Sport TV Portugal a další
   (Věc C-637/17)
   (2018/C 032/21)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Cogeco Communications Inc

      Žalované: Sport TV Portugal, SA, Controlinvest-SGPS SA, Nos-SGPS SA

      Předběžné otázky

               1.

               Mají být čl. 9 odst. 1, čl. 10 odst. 2, 3 a 4 směrnice 2014/104/EU (1) ze dne 26. listopadu 2014, jakož i další její ustanovení, a obecné zásady unijního práva vykládat v tom smyslu, že zakládají práva osobám podléhajícím soudní pravomoci (v projednávané věci akciová obchodní společnost založená podle kanadského práva), na která se mohou odvolávat vůči jiným osobám poléhajícím soudní pravomoci (v projednávané věci akciová obchodní společnost založená podle portugalského práva) v rámci žaloby na náhradu škody údajně způsobené v důsledku porušení práva hospodářské soutěže, zejména pokud k datu podání žaloby (27. února 2015) dosud neuplynula lhůta k provedení směrnice stanovená pro členské státy v souladu s čl. 21 odst. 1 této směrnice?

               2.

               Mají být čl. 10 odst. 2, 3 a 4 směrnice, jakož i další její ustanovení, a obecné zásady unijního práva vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu ustanovení, jako je čl. 498 odst. 1 portugalského občanského zákoníku, který vzhledem k tomu, že se uplatňuje na skutkové okolnosti, které nastaly před uveřejněním směrnice, před jejím vstupem v platnost a před datem stanoveným k provedení směrnice, v rámci žaloby rovněž podané před posledně uvedeným datem:

                           a)

                           stanoví tříletou promlčecí lhůtu pro právo na náhradu škody založené na mimosmluvní občanskoprávní odpovědnosti;

                           b)

                           stanoví, že tříletá promlčecí lhůta začne plynout datem, kdy se poškozený dozvěděl o svém právu na náhradu škody, ačkoli není znám odpovědný subjekt a přesný rozsah škody a

                           c)

                           nestanoví žádné pravidlo, kterým se ukládá či povoluje zastavení či přerušení této lhůty jen z důvodu, že Úřad pro hospodářskou soutěž přijal opatření v rámci vyšetřování či řízení pro porušení práva hospodářské soutěže, s nímž souvisí žaloba na náhradu škody?

               3.

               Mají být čl. 9 odst. 1 směrnice, směrnice, jakož i další její ustanovení, a obecné zásady unijního práva vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu ustanovení, jako je článek 623 portugalského občanského soudního řádu, který vzhledem k tomu, že se uplatňuje na skutkové okolnosti, které nastaly před uveřejněním směrnice, před jejím vstupem v platnost a před datem stanoveným k provedení směrnice, v rámci žaloby rovněž podané před posledně uvedeným datem:

                           a)

                           stanoví, že právoplatné rozhodnutí vydané v rámci správního řízení nevyvolává účinky v žádném občanskoprávním řízení, v němž se projednávají právní vztahy plynoucí z protiprávního jednání? Nevo (v závislosti od výkladu)

                           b)

                           stanoví, že takové pravomocné rozhodnutí vydané v rámci správního řízení představuje pro třetí osoby vyvratitelnou domněnku týkající se existence skutečností charakterizujících sankcionované protiprávní jednání a splňující zákonné požadavky v každém občanskoprávním řízení týkajícím se právních vztahů plynoucích z protiprávního jednání?

               4.

               Mají být se čl. 9 odst. 1, čl. 10 odst. 2, 3 a 4 směrnice, čl. 288 třetí odstavec SFEU či jakékoli další ustanovení primárního či sekundárního práva, judikatura či obecná zásada unijního práva vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním ustanovením, jako jsou čl. 498 odst. 1 portugalského občanského zákoníku a článek 623 portugalského občanského soudního řádu, které vzhledem k tomu, že se uplatňuje na skutkové okolnosti, které nastaly před uveřejněním směrnice, před jejím vstupem v platnost a před datem stanoveným k provedení směrnice, v rámci žaloby rovněž podané před posledně uvedeným datem, nezohledňují znění ani účel směrnice a nemají za cíl dosáhnout cíle sledovaného směrnicí?

               5.

               Podpůrně, a jen pro případ kladné odpovědi Soudního dvora na kteroukoli z výše uvedených otázek, mají být článek 22 směrnice, jakož i další její ustanovení, a obecné zásady unijního práva vykládány v tom smyslu, že brání, aby vnitrostátní soud v projednávané věci uplatnil čl. 498 odst. 1 portugalského občanského zákoníku či článek 623 portugalského občanského soudního řádu v jejich současném znění, ale s výkladem, který je v souladu s ustanoveními článku 10 směrnice?

               6.

               V případě kladné odpovědi na pátou otázku, může se osoba podléhající soudní pravomoci odvolávat na článek 22 směrnice vůči jiné osobě podléhající soudní pravomoci před vnitrostátním soudem v rámci žaloby na náhradu škody způsobené porušením práva hospodářské soutěže?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/104/EU ze dne 26. listopadu 2014 [o určitých pravidlech upravujících žaloby o náhradu škody podle vnitrostátního práva v případě porušení právních předpisů členských států a Evropské unie o hospodářské soutěži (Úř. věst. 2014 L 349, s. 1).


title: Věc T-562/15: Usnesení Tribunálu ze dne 26. listopadu 2017 – Federcaccia Toscana a další v. Komise „Životní prostředí — Ochrana volně žijících ptáků — Druhy ptactva, které mohou být loveny — Podmínky, které musí splňovat vnitrostátní předpisy o lovu — Harmonizace kritérií pro uplatnění čl. 7 odst. 4 směrnice 2009/147/ES — Období zákazu lovu v Toskánsku“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/31

         Usnesení Tribunálu ze dne 26. listopadu 2017 – Federcaccia Toscana a další v. Komise
   (Věc T-562/15) (1)

   („Životní prostředí - Ochrana volně žijících ptáků - Druhy ptactva, které mohou být loveny - Podmínky, které musí splňovat vnitrostátní předpisy o lovu - Harmonizace kritérií pro uplatnění čl. 7 odst. 4 směrnice 2009/147/ES - Období zákazu lovu v Toskánsku“)
   (2018/C 032/42)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Federcaccia Toscana (Florencie, Itálie) a 5 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze usnesení) (zástupce: A. Bruni, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Gattinara a C. Hermes, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 265 SFEU znějící na určení, že Komise neoprávněně neaktualizovala některá italská data obsažená v dokumentu týkajícím se klíčových pojmů, jenž vypracoval výbor ORNIS podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. 2010, L 20, s. 7), návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení dopisu Komise ze dne 6. října 2014, v němž se uvádí, že prodloužení období lovu v Toskánsku pro určité druhy ptactva není v souladu s unijní právní úpravou, a návrh na základě článku 268 SFUE na náhradu škody, kterou žalobci údajně utrpěli v důsledku neprovedení aktualizace italských údajů Komisí.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Federcaccia Toscana a dalších 5 žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze usnesení, ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 381, 16.11.2015.


title: Věc C-662/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) dne 27. listopadu 2017– E.G. v. Slovinská republika

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) dne 27. listopadu 2017– E.G. v. Slovinská republika
   (Věc C-662/17)
   (2018/C 032/22)
   Jednací jazyk: slovinština

      Předkládající soud

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: E.G.

      Odpůrkyně: Slovinská republika

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být zájem žadatele ve smyslu čl. 46 odst. 2 druhého pododstavce Procesní směrnice II (1) vykládán tak, že ze statusu doplňkové ochrany nevyplývají stejná práva a stejné výhody, jaké plynou z postavení uprchlíka, pokud podle vnitrostátní právní úpravy cizí státní příslušníci, jimž byla přiznána mezinárodní ochrana, sice požívají stejná práva a stejné výhody, avšak odlišný přístup je použit pro vymezení délky trvání nebo zániku mezinárodní ochrany, jelikož postavení uprchlíka je přiznáno na dobu neurčitou, avšak zanikne, jakmile pominou okolnosti, na jejichž základě bylo toto postavení přiznáno, kdežto doplňková ochrana je přiznána na dobu určitou a je prodloužena do doby, dokud trvají důvody k jejímu přiznání?

               2)

               Musí být zájem žadatele ve smyslu čl. 46 odst. 2 druhého pododstavce Procesní směrnice II vykládán tak, že ze statusu doplňkové ochrany nevyplývají stejná práva a stejné výhody, jaké plynou z postavení uprchlíka, pokud podle vnitrostátní právní úpravy cizí státní příslušníci, jimž byla přiznaná mezinárodní ochrana, sice požívají stejná práva a stejné výhody, ale odvozená práva, na kterých jsou tato práva a výhody založeny, jsou odlišná?

               3)

               Je s ohledem na individuální situaci žadatele třeba posoudit, zda by vzhledem ke konkrétním okolnostem žadatele z přiznání postavení uprchlíka pro něj vyplývalo více práv, než jsou práva plynoucí z přiznání doplňkové ochrany, nebo zda k tomu, aby byl zájem ve smyslu čl. 46 odst. 2 druhého pododstavce Procesní směrnice II dán, je dostačující právní úprava, která rozlišuje mezi odvozenými právy, jež se zakládají na právech a výhodách obou forem mezinárodní ochrany?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 60).


title: Věc T-123/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2017 – Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Slovní ochranná známka BURLINGTON — Starší národní slovní ochranné známky BURLINGTON a BURLINGTON ARCADE — Starší národní obrazové ochranné známky a obrazové ochranné známky Evropské unie BURLINGTON ARCADE — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001] — Používání označení, které má širší než lokální rozsah, v obchodním styku — Článek 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 8 odst. 4 nařízení 2017/1001) — Neoprávněné těžení z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starších ochranných známek — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 8 odst. 5 nařízení 2017/1001)“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2017 – Tulliallan Burlington v. EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON)
   (Věc T-123/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Slovní ochranná známka BURLINGTON - Starší národní slovní ochranné známky BURLINGTON a BURLINGTON ARCADE - Starší národní obrazové ochranné známky a obrazové ochranné známky Evropské unie BURLINGTON ARCADE - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001] - Používání označení, které má širší než lokální rozsah, v obchodním styku - Článek 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 8 odst. 4 nařízení 2017/1001) - Neoprávněné těžení z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starších ochranných známek - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 8 odst. 5 nařízení 2017/1001)“)
   (2018/C 032/33)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tulliallan Burlington Ltd (Saint-Hélier, Jersey) (zástupce: A. Norris, barrister)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Burlington Fashion GmbH (Schmallenberg, Německo) (zástupce: A. Parr, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. ledna 2016 (věc R 1635/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Tulliallan Burlington a Burlington Fashion.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Tulliallan Burlington Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 175, 17.5.2016.


title: Věc C-476/16: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte – Chorvatsko) – Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo v. Air Serbia A.D. Beograd, Dane Kondić „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora — Postavení předkládajícího orgánu jako ‚soudu‘ — Nezávislost — Zjevná nepřípustnost žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/5

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte – Chorvatsko) – Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo v. Air Serbia A.D. Beograd, Dane Kondić
   (Věc C-476/16) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Postavení předkládajícího orgánu jako ‚soudu‘ - Nezávislost - Zjevná nepřípustnost žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce“)
   (2018/C 032/06)
   Jednací jazyk: chorvatština

      Předkládající soud

   Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo

      Žalované: Air Serbia A.D. Beograd, Dane Kondić

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte (Ministerstvo pro námořní záležitosti, dopravu a infrastrukturu – ředitelství civilního letectví, telekomunikací a pošty, Chorvatsko) rozhodnutím ze dne 26. srpna 2016 je zjevně nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 419, 14.11.2016.


title: Věc T-125/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. prosince 2017 – Léon Van Parys v. Komise „Celní unie — Dovozy banánů pocházejících z Ekvádoru — Dodatečný výběr dovozního cla — Žádost o prominutí dovozního cla — Rozhodnutí přijaté v návaznosti na zrušení předchozího rozhodnutí Tribunálem — Přiměřená lhůta“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. prosince 2017 – Léon Van Parys v. Komise
   (Věc T-125/16) (1)

   („Celní unie - Dovozy banánů pocházejících z Ekvádoru - Dodatečný výběr dovozního cla - Žádost o prominutí dovozního cla - Rozhodnutí přijaté v návaznosti na zrušení předchozího rozhodnutí Tribunálem - Přiměřená lhůta“)
   (2018/C 032/34)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Firma Léon Van Parys NV (Antverpy, Belgie) (zástupci: P. Vlaemminck, B. Van Vooren, R. Verbeke a J. Auwerx, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Caeiros, B.-R. Killmann a E. Manhaeve, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2016) 95 final ze dne 20. ledna 2016, kterým se konstatuje, že v daném konkrétním případě je důvodné dodatečné zaúčtování dovozního cla a že prominutí cla je odůvodněné u jednoho dlužníka, ale u druhého dlužníka je odůvodněné jen částečně a není u něj odůvodněné, pokud jde o jinou část, a kterým se mění rozhodnutí Komise C(2010)2858 final ze dne 6. května 2010, a dále návrh, aby bylo rozhodnuto, že článek 909 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. 1993, L 253, s. 1; Zvl. vyd. 03/13, s. 388), vyvolal v návaznosti na rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2013, Firma Van Parys v. Komise (T 324/10, EU:T:2013:136), účinky vůči žalobkyni.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 odst. 4 rozhodnutí Komise C(2016) 95 final ze dne 20. ledna 2016, kterým se konstatuje, že v daném konkrétním případě je důvodné dodatečné zaúčtování dovozního cla a prominutí cla je odůvodněné u jednoho dlužníka, ale u druhého dlužníka je odůvodněné jen částečně a není u něj odůvodněné, pokud jde o jinou část, a kterým se mění rozhodnutí Komise C(2010)2858 final ze dne 6. května 2010, se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které vynaložila Firma Léon Van Parys NV.

      (1)  Úř. věst. C 175, 17.5.2016.


title: Věc C-663/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2017 Evropskou centrální bankou proti usnesení Tribunálu (velkého senátu) vydanému dne 12. září 2017 ve věci T-247/16, Fursin a další v. Evropská centrální banka

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2017 Evropskou centrální bankou proti usnesení Tribunálu (velkého senátu) vydanému dne 12. září 2017 ve věci T-247/16, Fursin a další v. Evropská centrální banka
   (Věc C-663/17 P)
   (2018/C 032/23)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská centrální banka (zástupci: E. Koupepidou a C. Hernández Saseta, agents, B. Schneider, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Trasta Komercbanka AS, Ivan Fursin, Igors Buimisters, C & R Invest SIA, Figon Co. Ltd, GCK Holding Netherlands BV a Rikam Holding SA

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadené usnesení v rozsahu, v němž má Tribunál za to, že žalobci – akcionáři měli právní zájem na podání žaloby a právo podat k Tribunálu žalobu na zrušení napadeného rozhodnutí (bod 2 výroku napadeného usnesení)

               —

               přijmout konečné rozhodnutí ve věci samé a prohlásit žalobu podanou žalobci – akcionáři za nepřípustnou;

               —

               uložit žalobcům náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podpory svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka tři důvody kasačního opravného prostředku.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vycházející ze skutečnosti, že žalobci – akcionáři (tedy akcionáři společnosti Trasta Komercbanka na rozdíl od samotné společnosti Trasta Komercbanka) neměli právní zájem na podání žaloby na neplatnost, který by byl odlišný od právního zájmu na podání žaloby společnosti Trasta Komercbanka.
               První důvod kasačního opravného prostředku je založen na následujících argumentech:

                           —

                           navrhovatelka uvádí, že Tribunál provedl nesprávný výklad judikatury, která vyžaduje, aby akcionáři prokázali, že mají samostatný právní zájem na podání žaloby proti rozhodnutí, které je určeno podniku, v němž mají částečně podíly. Tribunál se zejména dopustil právního omylu, když v usnesení ze dne 12. září 2017 konstatoval, že tato judikatura není na věc T-247/16 použitelná;

                           —

                           žalobci – akcionáři neprokázali, že mají právní zájem na podání žaloby, který by se lišil od právního zájmu společnosti Trasta Komercbanka na podání žaloby: napadené rozhodnutí nemělo vliv na jejich právní postavení (na rozdíl od rozhodnutí o likvidaci, které představuje samostatný právní akt). Nelze mít za to, že žalobci – akcionáři měli právní zájem na tom, aby Trasta Komercbanka měla bankovní licenci, který se liší od vlastního právního zájmu společnosti Trasta Komercbanka na vlastnictví takové licence;

                           —

                           zájem na uplatnění náhrady škody nebo ekonomický zájem akcionářů na získání dividend nelze zejména považovat za samostatný právní zájem.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nedostatečného právního zájmu akcionářů na podání žaloby, jelikož napadené rozhodnutí se jich osobně nedotýká.
               Druhý důvod kasačního opravného prostředku je založen na následujících argumentech:

                           —

                           žalobci – akcionáři nejsou osobně dotčeni, jelikož napadené rozhodnutí se jich nedotýká z důvodu určitých vlastností, které jsou pro ně zvláštní;

                           —

                           napadené rozhodnutí nevedlo k tomu, že se žalobci – akcionáři dostali do právního postavení, které by bylo odlišné od právního postavení ostatních akcionářů nebo společnosti Trasta Komercbanka.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z chybějícího právního zájmu akcionářů na podání žaloby, jelikož napadené rozhodnutí se jich bezprostředně netýká.
               Třetí důvod kasačního opravného prostředku je založen na následujících argumentech:

                           —

                           žalobci – akcionáři nejsou bezprostředně dotčeni napadeným rozhodnutím v rozsahu, v němž jejich práva nebyla ve smyslu judikatury zásadně dotčena;

                           —

                           pouhá hospodářská ztráta vyplývající z napadeného rozhodnutí neumožňuje dospět k závěru, že (na rozdíl od právního postavení společnosti Trasta Komercbanka) bylo dotčeno jejich právní postavení, a to bez ohledu na intenzitu těchto hospodářských důsledků.


title: Věc T-702/15: Usnesení Tribunálu ze dne 20. listopadu 2017 – BikeWorld v. Komise „Žaloba na neplatnost — Zastoupení advokátem, který nemá postavení třetí osoby — Nepřípustnost“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/31

         Usnesení Tribunálu ze dne 20. listopadu 2017 – BikeWorld v. Komise
   (Věc T-702/15) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Zastoupení advokátem, který nemá postavení třetí osoby - Nepřípustnost“)
   (2018/C 032/43)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: BikeWorld GmbH (Sankt Ingbert, Německo) (zástupce: J. Jovy, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, B. Stromsky a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na částečné zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2016/151 ze dne 1. října 2014 o státní podpoře Německa SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN) ve prospěch závodní dráhy Nürburgring (Úř. věst. 2016, L 34, s. 1)

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Společnosti BikeWorld GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 68, 22.2.2016.


title: Věc T-250/16 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. prosince 2017 – Spadafora v. Komise „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Odmítnutí žaloby v prvním stupni jako zjevně nepřípustné a její zamítnutí jako zjevně neopodstatněné — Návrh na zrušení — Místo vedoucího oddělení ‚Právní poradenství‘ v rámci OLAF — Výběrové řízení — Komise pro předběžný výběr kandidátů — Nezapsání na užší seznam uchazečů navržených pro závěrečný pohovor s orgánem oprávněným ke jmenování — Nestrannost — Návrh na náhradu škody — Ztráta příležitosti — Věc, ve které soudní řízení dovoluje rozhodnout“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. prosince 2017 – Spadafora v. Komise
   (Věc T-250/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Odmítnutí žaloby v prvním stupni jako zjevně nepřípustné a její zamítnutí jako zjevně neopodstatněné - Návrh na zrušení - Místo vedoucího oddělení ‚Právní poradenství‘ v rámci OLAF - Výběrové řízení - Komise pro předběžný výběr kandidátů - Nezapsání na užší seznam uchazečů navržených pro závěrečný pohovor s orgánem oprávněným ke jmenování - Nestrannost - Návrh na náhradu škody - Ztráta příležitosti - Věc, ve které soudní řízení dovoluje rozhodnout“)
   (2018/C 032/35)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Sergio Spadafora (Brusel, Belgie) (zástupce: G. Belotti, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: původně G. Gattinara a C. Berardis-Kayser, poté G. Gattinara a L. Radu Bouyon, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 7. dubna 2016, Spadafora v. Komise (F-44/15, EU:F:2016:69), znějící na zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 7. dubna 2016, Spadafora v. Komise (F-44/15) se zrušuje, s výjimkou odmítnutí jako zjevně nepřípustného návrhu na určení, že na základě zrušení rozhodnutí ze dne 30. června 2014, kterým generální ředitel Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) jmenoval paní D. na místo vedoucího oddělení „Právní poradenství“ ředitelství „Podpora vyšetřování“ OLAF, a rozhodnutí Ares (2015) 43686 ze dne 5. ledna 2015, které vydala K. Georgieva, místopředsedkyně Evropské komise, a které se týkalo zamítnutí stížnosti navrhovatele R/994/14, bylo výběrové řízení stiženo protiprávností, a to od okamžiku, kdy se protiprávnost udála.

               2)

               Ve zbývající části se kasační opravný prostředek zamítá.

               3)

               Rozhodnutí z 30. června 2014, kterým generální ředitel OLAF jmenoval paní D. na místo vedoucího oddělení „Právní poradenství“ ředitelství „Podpora vyšetřování“ OLAF, se zrušuje.

               4)

               Rozhodnutí Ares (2015) 43686 ze dne 5. ledna 2015, které vydala K. Georgieva, místopředsedkyně Komise, a které se týkalo zamítnutí stížnosti navrhovatele R/994/14, se zrušuje.

               5)

               Žaloba v prvním stupni se zamítá v rozsahu, v němž Sergio Spadafora žádá o náhradu majetkové újmy vyplývající ze ztráty příležitosti být vybrán na místo vedoucího oddělení „Právní poradenství“ ředitelství „Podpora vyšetřování“ OLAF.

               6)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení o kasačním opravném prostředku a nákladů řízení v prvním stupni.

      (1)  Úř. věst. C 251, 11.7.2016.


title: Věc C-491/16: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP v. Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda „Řízení o předběžné otázce — Článek 53 odst. 2 a článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Nařízení (ES) č. 1260/1999 — Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 — Článek 3 odst. 1 — Ochrana finančních zájmů Evropské unie — Pojem ‚víceletý program‘ — Oblast působnosti“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/5

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP v. Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda
   (Věc C-491/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 a článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Nařízení (ES) č. 1260/1999 - Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 - Článek 3 odst. 1 - Ochrana finančních zájmů Evropské unie - Pojem ‚víceletý program‘ - Oblast působnosti“)
   (2018/C 032/07)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci původního řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP

      Žalobkyně: Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda

      Výrok

               1)

               První a třetí otázka položená Supremo Tribunal Administrativo (Nejvyšší správní soud, Portugalsko) je zjevně nepřípustná.

               2)

               Článek 3 odst. 1 druhý pododstavec věta druhá nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství musí být vykládán v tom smyslu, že takový operační program ve smyslu čl. 9 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech, jako je Operační program rozvoje venkova, schválený rozhodnutím Komise C(2000) 2878 ze dne 30. října 2000, nespadá pod pojem „víceletý program“ ve smyslu prvně uvedeného ustanovení, ledaže již v tomto programu byly uvedeny konkrétní akce, jež mají být provedeny, což musí ověřit předkládající soud.

      (1)  Úř. věst. C 441, 28.11.2016.


title: Věc T-332/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. prosince 2017 – Colgate-Palmolive v. EUIPO (360°) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie 360° — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] — Rozlišovací způsobilost získaná užíváním — Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 7 odst. 3 nařízení 2017/1001)“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. prosince 2017 – Colgate-Palmolive v. EUIPO (360o)
   (Věc T-332/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie 360o - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] - Rozlišovací způsobilost získaná užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 7 odst. 3 nařízení 2017/1001)“)
   (2018/C 032/36)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Colgate-Palmolive Co. (New York, New York, Spojené státy americké) (zástupci: M. Zintel a A. Stolz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Rajh, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. dubna 2016 (věc R 2288/2015-4) týkajícímu se přihlášky slovního označení 360o jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Colgate–Palmolive Co. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 296, 16.8.2016.


title: Věc T-775/17: Žaloba podaná dne 28. listopadu 2017 – Estampaciones Rubí v. Komise

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/40

         Žaloba podaná dne 28. listopadu 2017 – Estampaciones Rubí v. Komise
   (Věc T-775/17)
   (2018/C 032/55)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Estampaciones Rubí, SAU (Vitoria-Gasteiz, Španělsko) (zástupci: D. Armesto Macías a K. Caminos García, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               připustil tuto žalobu a její přílohy k projednání;

               —

               požádal formou organizačního procesního opatření Komisi, aby po případném odstranění důvěrných údajů třetích osob, jsou-li takové údaje přítomny, předložila plné znění následujících dokumentů:

                           a)

                           neformální zpráva ze dne 26. března 2013 v odpověď na písemnosti předané ve dnech 22. února a 4. a 12. března 2013 (Álava);

                           b)

                           „Informal message in reply to the submission of 7 November (Álava)“ ze dne 4. prosince 2012;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise obsažená v uvedených dokumentech;

               —

               podpůrně určil, že nečinností Komise došlo k porušení Smluv, a Komisi uložil povinnost odpovědět žalobkyni na žádost podanou formou písemnosti předložené dne 31. července 2017 tak, aby žalobkyně coby příjemce uvedené podpory mohla využít svých procesních práv, která jí v rámci formálního řízení určeného k posouzení slučitelnosti dané podpory přiznává unijní právo;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Prostřednictvím této žaloby se žalobkyně domáhá určení neplatnosti rozhodnutí Komise o odmítnutí slučitelnosti blíže určených daňových podpor, které žalobkyně obdržela ve formě slevy na dani ve výši 45 % u blíže určených investičních záměrů, jež Komisi sdělily španělské daňové orgány, reprezentované Diputación Foral de Álava, obsažených ve výše zmíněných písemnostech Komise, nazvaných „informal message“ a „neformální zpráva“, ze dne 4. prosince 2012 a ze dne 26. března 2013, ke kterým měla žalobkyně přístup v průběhu vnitrostátního řízení.
   Podpůrně se prostřednictvím této žaloby žalobkyně domáhá určení nečinnosti Komise ve smyslu článku 265 SFEU, spočívající v tom, že žalovaná nereagovala na žádost žalobkyně ze dne 31. července 2017 o vyjádření Komise k právní závaznosti či nezávaznosti shora označených „neformálních zpráv“ a o případné nařízení příslušného slyšení, na kterém bude moci prezentovat všechna tvrzení, která bude považovat za relevantní.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod, vycházející z toho, že napadená rozhodnutí byla přijata, aniž byly dodrženy minimální procesní záruky, které lze požadovat

                           —

                           V této souvislosti žalobkyně tvrdí, že Komise tím, že se v neformálních zprávách vyjádřila k neslučitelnosti státní podpory, aniž postupovala podle čl. 108 druhého pododstavce SFEU, nedodržela minimální procesní záruky, které lze požadovat. Toto nerespektování procesních předpisů představuje porušení základních práv žalobkyně zakotvených v Listině základních práv Evropské unie.

               2.

               Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 107 odst. 3 SFEU

                           —

                           V této souvislosti žalobkyně tvrdí, že Komise v důsledku toho, že shledala, že údajně neexistuje motivační účinek, dospěla v napadených rozhodnutích k nesprávnému závěru o neslučitelnosti podpory.

               3.

               Třetí žalobní důvod, vycházející z porušení článku 265 SFEU

                           —

                           V této souvislosti žalobkyně tvrdí, že se Komise tím, že neodpověděla na žádost žalobkyně o vyjádření k právní závaznosti či nezávaznosti „neformálních zpráv“ a o případné nařízení příslušného slyšení v rámci daného řízení, dopustila porušení Smluv k újmě žalobkyně.


title: Věc C-496/16: Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Německo) – výkon evropských zatýkacích rozkazů vydaných proti Pálovi Aranyosi „Řízení o předběžné otázce — Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech — Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV — Evropský zatýkací rozkaz — Důvody pro odmítnutí výkonu — Listina základních práv Evropské unie — Článek 4 — Zákaz nelidského či ponižujícího zacházení — Vězeňské podmínky ve vystavujícím členském státě — Zrušení evropského zatýkacího rozkazu vystavujícím justičním orgánem — Hypotetická otázka — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/6

         Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Německo) – výkon evropských zatýkacích rozkazů vydaných proti Pálovi Aranyosi
   (Věc C-496/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Evropský zatýkací rozkaz - Důvody pro odmítnutí výkonu - Listina základních práv Evropské unie - Článek 4 - Zákaz nelidského či ponižujícího zacházení - Vězeňské podmínky ve vystavujícím členském státě - Zrušení evropského zatýkacího rozkazu vystavujícím justičním orgánem - Hypotetická otázka - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2018/C 032/08)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Účastník původního řízení

   Pál Aranyosi

      Výrok

   Není namístě rozhodnout o žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce položené Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (vrchní zemský soud v Brémách, Německo) v usnesení ze dne 12. září 2016.

      (1)  Úř. věst. C 475, 19.12.2016.


title: Věc T-91/17: Žaloba podaná dne 29. listopadu 2017 – L v. Parlament

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/32

         Žaloba podaná dne 29. listopadu 2017 – L v. Parlament
   (Věc T-91/17)
   (2018/C 032/45)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: L (zástupkyně: I. Coutant Peyre, advokátka)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování Evropského parlamentu ze dne 31. srpna 2016, kterým nebyla akceptována dvě lékařská potvrzení předložená žalobcem k omluvení některých pracovních absencí a kterým byla předmětná absence prohlášena za neoprávněnou.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení zásad unijního a litevského práva týkajících se ochrany oznamovatelů.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází ze skutečnosti, že Parlament porušil svou povinnost péče a zásadu řádné správy.


title: Věc C-664/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Areios Pagos (Řecko) dne 27. listopadu 2017 – Ellinika Nafpigeia AE v. Panagiotis Anagnostopoulos a další

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Areios Pagos (Řecko) dne 27. listopadu 2017 – Ellinika Nafpigeia AE v. Panagiotis Anagnostopoulos a další
   (Věc C-664/17)
   (2018/C 032/24)
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Areios Pagos

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Ellinika Nafpigeia AE

      Odpůrci: Panagiotis Anagnostopoulos a další

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba ve smyslu článku 1 směrnice 98/50/ES (1) a k určení existence či neexistence převodu podniku, závodu nebo části závodu nebo podniku rozumět „hospodářskou jednotkou“ takovou jednotku se soběstačnou výrobou, která je schopná provozu za účelem dosahování svého hospodářského účelu, aniž by si obstarávala (na základě koupě, půjčky, leasingu atd.) výrobní faktory (suroviny, pracovní sílu, stroje, součásti konečného výrobku, služby podpory, finanční zdroje atd.) u třetích osob? Anebo naopak pro zařazení pod pojem „hospodářská jednotka“ postačují oddělený předmět činnosti, možnost, že tento předmět skutečně představuje cíl hospodářského podniku, a taková efektivní organizace výrobních faktorů (surovin, strojů a dalšího vybavení, pracovní síly, služeb podpory), že lze dotčeného cíle dosáhnout bez ohledu na to, zda si nový provozovatel obstarává výrobní faktory i mimo tuto jednotku, anebo bez ohledu na to, že v konkrétním případě vůbec nedosáhne stanoveného cíle?

               2)

               Jedná se ve smyslu článku 1 směrnice 98/50/ES o převod, pokud převodce nebo nabyvatel anebo oba předpokládají nejen úspěšné pokračování činnosti pod novým provozovatelem, ale také budoucí ukončení činnosti s výhledem na následnou likvidaci společnosti?

      (1)  Směrnice Rady 98/50/ES ze dne 29. června 1998, kterou se mění směrnice 77/187/EHS o sbližování právních předpisů týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů (Úř. věst. L 201, s. 88)


title: Věc T-778/17: Žaloba podaná dne 28. listopadu 2017 – Autostrada Wielkopolska v. Komise

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/41

         Žaloba podaná dne 28. listopadu 2017 – Autostrada Wielkopolska v. Komise
   (Věc T-778/17)
   (2018/C 032/56)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Autostrada Wielkopolska S.A. (Poznaň, Polsko) (zástupci: O. Geiss a D. Tayar, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 25. srpna 2017 ve věci SA.35356 (2013/C) (ex 2013/NN, ex 2012/N) o státní podpoře zavedené Polskem pro společnost Autostrada Wielkopolska S.A., a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila právo žalobkyně na účast v řízení, zejména právo být vyslechnuta před přijetím napadeného rozhodnutí;

                           —

                           Komise neposkytla žalobkyni přiměřenou možnost vyjádřit se k důkazům předloženým státem;

                           —

                           Komise připravila žalobkyni o její právo předložit vyjádření ke klíčovým dokumentům a závěrům, na jejichž základě Komise přijala napadené rozhodnutí;

                           —

                           nelze vyloučit, že tato opomenutí mohla tuto věc ovlivnit.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila právního a skutkového omylu, když použila nesprávné kritérium k určení, zda byly naplněny znaky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU, a uvedené (nesprávné) kritérium uplatnila v rozporu s čl. 107 odst. 1 SFEU;

                           —

                           závěr Komise, že došlo ke zvýhodnění pro účely použití čl. 107 odst. 1 SFEU, se zakládá pouze na kritériu spočívajícím na „časovém porovnání“;

                           —

                           Komise provedla posouzení na základě kritéria soukromého investora poté, co již rozhodla, že došlo ke zvýhodnění pro účely použití čl. 107 odst. 1 SFEU;

                           —

                           Komisí použité kritérium spočívající v „časovém porovnání“ je z právního hlediska nesprávné;

                           —

                           Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení při uplatnění kritéria spočívajícího v „časovém porovnání“ zejména tím, že nezohlednila relevantní informace, které měla k dispozici v době, kdy přijímala napadené rozhodnutí;

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila zjevného právního a skutkového omylu, když nepoužila kritérium soukromého investora v souladu s příslušnou judikaturou a nepodala odpovídající odůvodnění, čímž porušila čl. 107 odst. 1 SFEU;

                           —

                           Komise neuplatnila kritérium soukromého investora jako nedílnou součást svého posouzení podle čl. 107 odst. 1 SFEU v rozporu s příslušnou judikaturou;

                           —

                           Komise nezohlednila relevantní informace, které byly k dispozici v době přijímání napadeného rozhodnutí a které by běžně obezřetný a pečlivý soukromý vlastník nacházející se v situaci, která se co nejvíce blíží situaci státu, neponechal bez povšimnutí;

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že se závěr Komise o neslučitelné podpoře zakládá na chybných závěrech a trpí vnitřními rozpory;

                           —

                           Komise se dopustila skutkového omylu, když dospěla k závěru, že ze státních prostředků těží pouze investoři.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila zjevného právního a skutkového omylu při výpočtu výše podpory, když neprovedla vlastní posouzení a nepodala odpovídající odůvodnění;

                           —

                           závěr Komise o poskytování nadměrné náhrady za období od září 2005 do října 2007 trpí zásadními vadami spočívajícími v nesprávném posouzení;

                           —

                           Komise nezohlednila relevantní informace, které byly k dispozici v okamžiku přijímání napadeného rozhodnutí.


title: Věc T-737/17: Žaloba podaná dne 7. listopadu 2017 – Wattiau v. Parlament

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/33

         Žaloba podaná dne 7. listopadu 2017 – Wattiau v. Parlament
   (Věc T-737/17)
   (2018/C 032/46)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Francis Wattiau (Bridel, Lucembursko) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí obsažené ve vyúčtování č. 244 vystaveném likvidačním oddělením, podle kterého má nést částku 843,01 eur;

               —

               v případě potřeby zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 2. srpna 2017;

               —

               uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby uplatňuje žalobce námitku protiprávnosti dohody uzavřené mezi Evropskou unií a svazem lucemburských nemocnic o 15 % navýšení zdravotních výdajů vynakládaných pojištěnci společného systému nemocenského pojištění (RCAM) v Lucembursku. Tato námitka protiprávnosti je založena na dvou důvodech.

               1.

               První důvod vycházející z porušení zásady zákazu diskriminace z důvodu státní příslušnosti a článků 12 a 14 protokolu o výsadách a imunitách.

               2.

               Druhý důvod vycházející z porušení zásady řádné finanční správy stanovené v článku 30 nařízení č. 966/2012 a článku 43 společných pravidel nemocenského pojištění úředníků Evropské unie.


title: Věc C-615/16: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Giovanna Judith Kerr v. Fazenda Pública „Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty (TVA) — Směrnice 2006/112/ES — Článek 15 odst. 2 a čl. 135 odst. 1 písm. f) — Práva k užívání nemovitostí — Osvobození — Oblast působnosti — Pojem ‚sjednávání‘“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/7

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Giovanna Judith Kerr v. Fazenda Pública
   (Věc C-615/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (TVA) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 15 odst. 2 a čl. 135 odst. 1 písm. f) - Práva k užívání nemovitostí - Osvobození - Oblast působnosti - Pojem ‚sjednávání‘“)
   (2018/C 032/09)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: Giovanna Judith Kerr

      Žalovaná: Fazenda Pública

      Výrok

   Článek 15 odst. 2 a čl. 135 odst. 1 písm. f) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že pojem „sjednávání“ ve smyslu posledně zmíněného ustanovení se může vztahovat na takovou činnost, jako je činnost vyvíjená odvolatelkou v původním řízení, pokud je tato činnost činností zprostředkovatele s nárokem na odměnu vyvíjenou s cílem poskytnout jedné se stran smlouvy o finančních činnostech týkajících se cenných papírů službu spočívající v provedení všech úkonů nezbytných k tomu, aby prodávající a kupující takovou smlouvu podepsali, aniž tuto smlouvu podepíše sám zprostředkovatel a v každém případě aniž má tento zprostředkovatel vlastní zájem na obsahu této smlouvy. Splnění těchto podmínek ve sporu v původním řízení musí ověřit předkládající soud.

      (1)  Úř. věst. C 151, 15.5.2017.


title: Věc T-784/17: Žaloba podaná dne 4. prosince 2017 – Strabag Belgium v. Parlament

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/43

         Žaloba podaná dne 4. prosince 2017 – Strabag Belgium v. Parlament
   (Věc T-784/17)
   (2018/C 032/57)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Strabag Belgium (Antverpy, Belgie) (zástupci: M. Schoups, K. Lemmens a M. Lahbib, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil podanou žalobu na neplatnost za přípustnou a důvodnou;

         a v důsledku toho

               —

               zrušil i) rozhodnutí Evropského parlamentu neznámého data, kterým nebyla přijata nabídka společnosti Strabag Belgium týkající se zakázky, jejímž předmětem je rámcová smlouva o všeobecných pracích na budovách Evropského parlamentu (výzva k podávání nabídek č. 06/D20/2017/M036) v Bruselu, které bylo oznámeno dopisem ze dne 24. listopadu 2017, jakož i ii) rozhodnutí Evropského parlamentu neznámého data přidělit zakázku, jejímž předmětem je rámcová smlouva o všeobecných pracích na budovách Evropského parlamentu v Bruselu (výzva k podávání nabídek č. 06/D20/2017/M036), pěti jiným předkladatelům nabídky, než je Strabag Belgium, a

               —

               vyhověl žádosti Strabag Belgium o předložení následujících dokumentů:

                           —

                           dokumentů ze spisu zadávacího řízení, v nichž byly zaznamenány kontakty, které proběhly mezi Parlamentem a předkladateli nabídky ohledně otázky neobvyklých cen v souladu s čl. 160 odst. 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2462 ze dne 30. října 2015 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie;

                           —

                           rozhodnutí neznámého data o zadání zakázky pěti jiným předkladatelům nabídky a o nepřijetí nabídky Strabag Belgium;

                           —

                           zprávu o posouzení nabídek;

               —

               uložil Evropskému parlamentu náhradu všech nákladů včetně nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod vycházející z porušení:

               i)

               čl. 110 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. 2012, L 298, s. 1), ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 2015/1929 ze dne 28. října 2015 (Úř. věst. 2015, L 286, s. 1), který stanoví, že Komisi je svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 210 akty v přenesené pravomoci, pokud jde o prováděcí pravidla týkající se kritérií pro přidělování zakázek, včetně ekonomicky nejvýhodnější nabídky;

               ii)

               článku 151 pozměněného nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 2015/2462 ze dne 30. října 2015, kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. 2015, L 342, s. 7), jenž stanoví pravidla platná pro mimořádně nízké nabídky, jakož i

               iii)

               článku 102 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, který zakotvuje obecné zásady transparentnosti, proporcionality, rovného zacházení a nediskriminace v oblasti veřejných zakázek.


title: Věc C-131/17: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 23. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunál da Relação do Porto – Portugalsko) – Hélder José Cunha Martins v. Fundo de Garantia Automóvel „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora — Listina základních práv Evropské unie — Článek 47 — Právo na účinný procesní prostředek a právo na spravedlivý proces — Neexistence otázky týkající se jiného unijního práva než Listiny základních práv — Nepříslušnost Soudního dvora“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/7

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 23. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunál da Relação do Porto – Portugalsko) – Hélder José Cunha Martins v. Fundo de Garantia Automóvel
   (Věc C-131/17) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Listina základních práv Evropské unie - Článek 47 - Právo na účinný procesní prostředek a právo na spravedlivý proces - Neexistence otázky týkající se jiného unijního práva než Listiny základních práv - Nepříslušnost Soudního dvora“)
   (2018/C 032/10)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunál da Relação do Porto

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Hélder José Cunha Martins

      Žalovaný: Fundo de Garantia Automóvel

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie je zjevně nepříslušný odpovědět na otázky položené Tribunal da Relação do Porto (Odvolací soud města Porto, Portugalsko).

      (1)  Úř. věst. C ##, 1.1.1111.


title: Věc T-785/17: Žaloba podaná dne 27. listopadu 2017 – Ilhan v. EUIPO – EUIPO Time Gate (SPORTSWEAR COMPANY BIG SAM)

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/44

         Žaloba podaná dne 27. listopadu 2017 – Ilhan v. EUIPO – EUIPO Time Gate (SPORTSWEAR COMPANY BIG SAM)
   (Věc T-785/17)
   (2018/C 032/58)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ercan Ilhan (Istanbul, Turecko) (zástupce: S. Can, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Time Gate GmbH (Kolín, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobce

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis obrazové ochranné známky obsahující slovní prvky „SPORTSWEAR COMPANY BIG SAM“ s vyznačením Evropské unie – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 891 276

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. září 2017, ve věci R 974/2016-5

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. září 2017 (R 974/2016-5), a povolil zápis ochranné známky Sportswear Company BIG SAM;

               —

               uložil společnosti Time Gate GmbH, že ponese vlastní náklady řízení;

               —

               uložil EUIPO, že ponese vlastní náklady řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Vědomé strpění podle článku 54 nařízení č. 207/2009;

               —

               Nesprávné posouzení nebezpečí záměny označení.


title: Věc C-232/17: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Budai Központi Kerületi Bíróság – Maďarsko) – VE v. WD „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora — Ochrana spotřebitele — Směrnice 93/13/EHS — Nepřiměřené podmínky ve spotřebitelských smlouvách — Smlouva o úvěru vyjádřeném v cizí měně — Nedostatečné upřesnění skutkového a právního rámce sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících potřebu odpovědi na předběžnou otázku — Zjevná nepřípustnost“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/8

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Budai Központi Kerületi Bíróság – Maďarsko) – VE v. WD
   (Věc C-232/17) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora - Ochrana spotřebitele - Směrnice 93/13/EHS - Nepřiměřené podmínky ve spotřebitelských smlouvách - Smlouva o úvěru vyjádřeném v cizí měně - Nedostatečné upřesnění skutkového a právního rámce sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících potřebu odpovědi na předběžnou otázku - Zjevná nepřípustnost“)
   (2018/C 032/11)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Budai Központi Kerületi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: VE

      Žalované: WD

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Budai Központi Kerületi Bíróság (Soud pro centrální okres Buda, Maďarsko) rozhodnutím ze dne 10. dubna 2017 je zjevně nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 256,07.08.2017.


title: Věc T-787/17: Žaloba podaná dne 28. listopadu 2017 – Parfümerie Akzente v. EUIPO (GlamHair)

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/45

         Žaloba podaná dne 28. listopadu 2017 – Parfümerie Akzente v. EUIPO (GlamHair)
   (Věc T-787/17)
   (2018/C 032/59)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Parfümerie Akzente GmbH (Pfedelbach, Německo) (zástupci: O. Spieker, A. Schönfleisch, M. Alber, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „GlamHair“ – Přihláška č. 15 211 956

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. září 2017, ve věci R 82/2017-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.