title: Věc T-286/14: Žaloba podaná dne 2. května 2014 – Röchling Oertl Kunststofftechnik v. Komise

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/38

         Žaloba podaná dne 2. května 2014 – Röchling Oertl Kunststofftechnik v. Komise
   (Věc T-286/14)
   2014/C 223/41
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Röchling Oertl Kunststofftechnik GmbH (Brensbach, Německo) (zástupci: Rechtsanwälte T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme a T. Wielsch)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 18. prosince 2013 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU proti Spolkové republice Německo ohledně podpory výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a omezení příplatku EEG pro podniky s vysokou spotřebou energie, státní podpora SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) v rozsahu, v němž se týká omezení příplatku EEG pro podniky s vysokou spotřebou energie;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z nezvýhodnění ve smyslu článku 107 SFEU

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že snížení příplatku EEG pro podniky s vysokou spotřebou energie stanovené v zákoně o přednosti obnovitelných zdrojů energie (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, dále jen „EEG“) nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. V této souvislosti uvádí, že podniky s vysokou spotřebou energie nebudou již touto úpravou zvýhodněni. Zvláštní systém náhrad je spíše náhradou za mimořádnou zátěž, která významnou měrou postihuje žalobkyni a srovnatelné podniky v rámci podpory elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a slouží k obnovení konkurenceschopnosti podniků s vysokou spotřebou energie, které by byly příplatkem EEG značně poškozovány.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z neposkytnutí státních prostředků ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU

                           —

                           Žalobkyně mimoto tvrdí, že zvláštní systém náhrad nepředstavuje „státní [opatření] nebo [opatření poskytnuté] ze státních prostředků“. V této souvislosti uvádí, že samotný příplatek EEG nepředstavuje státní prostředek, a proto ani zřeknutí se tohoto prostředku cestou zvláštního systému náhrad nemůže představovat opatření poskytnutá ze státních prostředků.

                           —

                           Příplatek EEG není vybírán, spravován, či dokonce rozdělován státem nebo veřejnou či soukromou institucí. Příplatek EEG lze naopak vybrat přímo prostřednictvím provozovatelů přenosových soustav na základě odpovídajícího občanskoprávního nároku. Příplatek EEG neplyne do státního rozpočtu, a tudíž zvláštní systém náhrad nikterak nesníží příjmy státu, ani bezprostředně, ani zprostředkovaně.

                           —

                           Prostředky EEG nejsou k dispozici ani státním orgánům. Navíc neexistuje veřejná kontrola prostředků EEG, například Spolkovým úřadem pro hospodářství a kontrolu vývozu (Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle, „BAFA“) nebo Spolkovou agenturou pro sítě (Bundesnetzagentur).


title: Věc T-13/13: Žaloba podaná dne 3. ledna 2013 — MasterCard International v. OHIM — Nehra (surfpin)

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/19

         Žaloba podaná dne 3. ledna 2013 — MasterCard International v. OHIM — Nehra (surfpin)
   (Věc T-13/13)
   2013/C 86/31
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: MasterCard International, Inc. (New York, Spojené státy americké) (zástupci: N. Bolter a C. Sawdy, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Sheetal Nehra (Londýn, Spojené království)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí na základě čl. 8 odst. 1 písm. b), čl. 8 odst. 4 a čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství,

               —

               v celém rozsahu vyhověl námitkám žalobkyně podaným proti ochranné známce dalšího účastníka řízení před odvolacím senátem,

               —

               podpůrně vyhověl námitkám žalobkyně ve vztahu ke službám, u nichž bylo konstatováno nebezpečí záměny, nebo ve vztahu ke službám, u nichž je prokázáno riziko, že by přihlašovaná ochranná známka neprávem těžila z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména ochranné známky žalobkyně nebo jim byla na újmu, a

               —

               uložil dalšímu účastníkovi náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: další účastník řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka v modré, černé a bílé barvě obsahující slovní prvek „surfpin“ a vyobrazení tří překrývajících se kruhů pro služby zařazené do třídy 36 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8 368 862

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazové ochranné známky různých barev obsahující vyobrazení překrývajících se kruhů a některé z nich slovní prvky „MasterCard Worldwide“ nebo „MasterCard“ — zápis ochranné známky Společenství č. 5 198 585, zápis ochranné známky Společenství č. 5 198 494, zápis ochranné známky Spojeného království č. 2 425 471, zápis ochranné známky Spojeného království č. 2 429 669, zápis ochranné známky Společenství č. 5 646 261, zápis ochranné známky Společenství č. 761 221, zápis ochranné známky Společenství č. 5 646 492 a zápis ochranné známky Společenství č. 5 646 609 pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5, 6, 9, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 27, 28, 35, 36, 38, 39, 41, 42, 43, 44 a 45

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 4 a 5 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-61/15 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 28. ledna 2016 – Heli-Flight GmbH & Co. KG v. Evropská agentura pro bezpečnost letectví (EASA) „Kasační opravný prostředek — Civilní letectví — Žádosti o schválení předložených letových podmínek — Rozhodnutí Evropské agentury pro bezpečnost letectví — Zamítnutí žádosti — Povinné předchozí správní řízení — Možnost podat žalobu k soudu Evropské unie — Úloha soudu — Přijetí organizačních procesních opatření — Povinnost — Komplexní technická posouzení“

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/8

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 28. ledna 2016 – Heli-Flight GmbH & Co. KG v. Evropská agentura pro bezpečnost letectví (EASA)
   (Věc C-61/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Civilní letectví - Žádosti o schválení předložených letových podmínek - Rozhodnutí Evropské agentury pro bezpečnost letectví - Zamítnutí žádosti - Povinné předchozí správní řízení - Možnost podat žalobu k soudu Evropské unie - Úloha soudu - Přijetí organizačních procesních opatření - Povinnost - Komplexní technická posouzení“)
   (2016/C 106/10)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Heli-Flight GmbH & Co. KG (zástupce: T. Kittner, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská agentura pro bezpečnost letectví (EASA) (zástupce: T. Masing, advokát)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnost Heli-Flight GmbH & Co. KG ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 11. 5. 2015.


title: Věc C-321/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Dublin Circuit & District Civil Courts Office (Irsko) dne 6. června 2016 – Director of Public Prosecutions na návrh Marie Isabel Harmon v. Owen Pardue

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Dublin Circuit & District Civil Courts Office (Irsko) dne 6. června 2016 – Director of Public Prosecutions na návrh Marie Isabel Harmon v. Owen Pardue
   (Věc C-321/16)
   (2016/C 279/29)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Dublin Circuit & District Civil Courts Office

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Director of Public Prosecutions na návrh Marie Isabel Harmon

      Odpůrce: Owen Pardue

      Předběžné otázky

               1)

               S ohledem na skutečnosti uvedené v předkládacím rozhodnutí, dopustil se Director of Public Prosecutions [ředitel prokuratury, Irsko, dále jen „DPD“] porušení základních práv O. Pardua, zejména práv zakotvených v článcích 6, 20, 41, 47 a 48 Listiny základních práv Evropské unie a rozvedených v její preambuli?

               2)

               S ohledem na skutečnosti uvedené v překládacím rozhodnutí má DPD právo odepřít splnění legitimních soudních příkazů a/nebo je nesplnit, a/nebo toto nesplnění neodůvodnit, a je toto jednání v souladu s Listinou?

               3)

               S ohledem na skutečnosti uvedené v předkládacím rozhodnutí, jakož i na skutečnost, že za současného stavu irského práva může být rozhodnutí DPD napadeno u soudu pouze tehdy, je-li prokázáno, že DPD jednal ve zlé víře nebo z nelegitimních politických důvodů, je tato skutečnost v souladu s Listinou a je s ní slučitelná, a to s ohledem na skutkové okolnosti projednávané věci?


title: Věc C-684/15: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. dubna 2016 – Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/25

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. dubna 2016 – Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-684/15) (1)

   (2016/C 279/37)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 98, 14.3.2016.


title: Věc T-570/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. dubna 2017 – HF v. Parlament „Veřejná služba — Smluvní zaměstnanec pro pomocné práce — Článek 24 služebního řádu — Žádost o pomoc — Článek 12a služebního řádu — Psychické obtěžování — Článek 90 odst. 1 služebního řádu — Čtyřměsíční lhůta pro odpověď podle služebního řádu — Rozhodnutí OOUS zahájit správní šetření — Skutečnost, že se OOUS ve lhůtě pro odpověď podle služebního řádu nevyjádřil k existenci tvrzeného psychického obtěžování — Pojem ‚implicitní rozhodnutí o zamítnutí žádosti o pomoc‘ — Neexistující akt — Nepřípustnost“

text:
               6.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. dubna 2017 – HF v. Parlament
   (Věc T-570/16) (1)

   („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanec pro pomocné práce - Článek 24 služebního řádu - Žádost o pomoc - Článek 12a služebního řádu - Psychické obtěžování - Článek 90 odst. 1 služebního řádu - Čtyřměsíční lhůta pro odpověď podle služebního řádu - Rozhodnutí OOUS zahájit správní šetření - Skutečnost, že se OOUS ve lhůtě pro odpověď podle služebního řádu nevyjádřil k existenci tvrzeného psychického obtěžování - Pojem ‚implicitní rozhodnutí o zamítnutí žádosti o pomoc‘ - Neexistující akt - Nepřípustnost“)
   (2017/C 178/16)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: HF (zástupkyně: A. Tymen, advokátka)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: E. Taneva a M. Ecker, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 270 SFEU, směřující jednak ke zrušení implicitního rozhodnutí orgánu Parlamentu oprávněného k uzavírání pracovních smluv, které bylo údajně přijato dne 11. dubna 2015, jímž byla zamítnuta žádost o pomoc podaná žalobkyní dne 11. prosince 2014, a jednak k získání náhrady škody, která žalobkyni údajně vznikla.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada poloviny nákladů řízení vynaložených HF.

               3)

               HF ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 27, 25.1.2016 (věc původně zapsaná do rejstříku u Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-142/15 a předaná Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc T-505/14: Žaloba podaná dne 1. července 2014 – Seven for all mankind v. OHIM – Seven (SEVEN FOR ALL MANKIND)

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/54

         Žaloba podaná dne 1. července 2014 – Seven for all mankind v. OHIM – Seven (SEVEN FOR ALL MANKIND)
   (Věc T-505/14)
   2014/C 292/66
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Seven for all mankind LLC (Vernon, Spojené státy) (zástupce: A. Gautier-Sauvagnac, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Seven SpA (Leinì, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 9. dubna 2014 ve věci R 1277/2013-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „SEVEN FOR ALL MANKIND“ pro výrobky zařazené do tříd 14 a 18 – Přihláška ochranné známky Společenství č. 4 4 43  222

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazové ochranné známky společenství obsahující slovní prvek „Seven“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné vyhovění odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-262/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. září 2006 Komisí proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 12. července 2006 ve věci F-18/05, D v. Komise

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/53

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. září 2006 Komisí proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 12. července 2006 ve věci F-18/05, D v. Komise
   (Věc T-262/06 P)
   (2006/C 294/109)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství

      Další účastník řízení:„D“
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 12. července 2006 ve věci F-18/05, D v. Komise;

               —

               věc vrátit zpět Soudu pro veřejnou službu k rozhodnutí o ostatních důvodech;

               —

               rozhodnout o nákladech řízení o kasačním opravném prostředku, a podpůrně vyhradit náklady řízení k posouzení Soudu pro veřejnou službu.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Rozsudkem ze dne 12. července 2006, jehož zrušení je požadováno v rámci tohoto kasačního opravného prostředku, Soud zrušil rozhodnutí Komise ze dne 4. května 2004, kterým se zamítá návrh na uznání nemoci z povolání, kterou je postižen žalobce, a uložil Komisi náhradu všech nákladů řízení.
   Na podporu návrhu na zrušení uvedeného rozsudku Komise vznáší důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení práva Společenství, zejména čl. 48 odst. 2 jednacího řádu, jelikož Soud posoudil jako přípustnou argumentaci vycházející z porušení věci rozsouzené, která byla podle Komise vznesena žalobcem poprvé v replice v prvním stupni. Komise krom toho tvrdí, že Soud provedl nesprávné právní posouzení nebo nesprávný výklad právních okolností uplatněných účastníky a zvláště jí samotnou. Pokud jde o posouzení argumentů ve věci samé, má Komise za to, že Soud porušil právo Společenství a zejména článek 73 služebního řádu úředníků Evropských společenství, jakož i s ním související právní úpravu, že nezohlednil dosah rozsudku T-376/02 (1) a že porušil povinnost odůvodnění. Tvrdí rovněž, že Soud porušil zásadu právní jistoty.

      (1)  Rozsudek Soudu ze dne 23. listopadu 2004, O v. Komise (Sb. rozh. VS, s. I-A-349 a II-1595)


title: Věc T-356/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 — Koninklijke Volker Wessels Stevin v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Nizozemský trh se silničním bitumenem — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Pokuty — Přičitatelnost protiprávního jednání“ )

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 — Koninklijke Volker Wessels Stevin v. Komise
   (Věc T-356/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Nizozemský trh se silničním bitumenem - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Pokuty - Přičitatelnost protiprávního jednání)
   2012/C 355/32
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Koninklijke Volker Wessels Stevin NV (Rotterdam, Nizozemsko) (zástupci: původně E. Pijnacker Hordijk a Y. de Vries, poté E. Pijnacker Hordijk a X. Reintjes, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet, A. Nijenhuis a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci, ve spolupráci původně s L. Gyselenem, F. Tuytschaeverem a F. Wijckmansem, poté s L. Gyselenem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2006) 4090 final ze dne 13. září 2006 v řízení podle článku 81 [ES] [věc COMP/F/38.456 — Bitumen (Nizozemsko)] v rozsahu, v němž se týká žalobkyně.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Koninklijke Volker Wessels Stevin NV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 20, 27.1.2007.


title: Věc T-503/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2011 — Cybergun v. OHIM — Umarex Sportwaffen (AK 47) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství AK 47 — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               14.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2011 — Cybergun v. OHIM — Umarex Sportwaffen (AK 47)
   (Věc T-503/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství AK 47 - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 145/44
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cybergun SA (Bondoufle, Francie) (zástupce: S. Guyot, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Umarex Sportwaffen GmbH & Co. KG (Arnsberg, Německo) (zástupce: M.-H. Hoffmann, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 8. října 2009 (věc R 645/2008-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Umarex Sportwaffen GmbH & Co. KG a Cybergun SA

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Cybergun SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 51, 27.2.2010.


title: Věc C-317/11: Usnesení předsedy velkého senátu Soudního dvora ze dne 22. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesarbeitsgericht Berlin — Německo) — Rainer Reimann v. Philipp Halter GmbH & Co. Sprengunternehmen KG

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/34

         Usnesení předsedy velkého senátu Soudního dvora ze dne 22. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesarbeitsgericht Berlin — Německo) — Rainer Reimann v. Philipp Halter GmbH & Co. Sprengunternehmen KG
   (Věc C-317/11) (1)

   2013/C 9/57
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda velkého senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.9.2011.


title: Věc T-248/04: Žaloba podaná dne 21. června 2004 Scania AB (Publ) proti Komisi Evropských společenství

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/32

         Žaloba podaná dne 21. června 2004 Scania AB (Publ) proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-248/04)
   (2004/C 217/58)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 21. června 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Scania AB (Publ), se sídlem v Södertälje (Švédsko), zastoupenou D. Artsem a F. Herbertem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 7. dubna 2004, kterým Komise schválila společnosti Volvo převod A- akcií prostřednictvím společnosti Ainax;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   Žalobkyně uvádí, že schválení spojení podniků Volvo a Renault Vehicules Industriels (1) Komisí bylo podmíněno tím, že společnost Volvo převede své akcie společnosti Scania (závazek Scania). Komise v napadeném rozhodnutí přijala návrhy společnosti Volvo na převod, podle nichž společnost Volvo převede zbývající akcie společnosti Scania na dceřinou společnost Ainax. Žalobkyně dále uvádí, že akcie společnosti Ainax budou rozděleny jako dividendy mezi akcionáře společnosti Volvo.
   Podle názoru žalobkyně napadené rozhodnutí porušuje závazek týkající se společnosti Scania stanovený rozhodnutím Komise ze dne 1. září 2000, jakož i čl. 6 odst. 1 písm. c) a čl. 6 odst. 2 nařízení č. 4064/89 (2).
   Podle žalobkyně vytvoření zprostředkovatelské struktury, společnosti Ainax, zachovává balík akcií v současné době kontrolovaný společností Volvo, namísto jeho rozdělení mezi akcionáře společnosti Volvo. Žalobkyně dále tvrdí, že vzhledem k tomu, že společnost Renault má přibližně 20 % podíl ve společnosti Volvo, kontroluje společnost Renault přibližně 20 % společnosti Ainax, která naopak kontroluje přibližně 25 % společnosti Scania. Žalobkyně proto tvrdí, že uspořádání převodu akcií zajišťuje společnosti Renault a nepřímo společnosti Volvo podstatný vliv na žalobkyni a privilegovanou interní znalost jejích obchodních tajemství. Žalobkyně tak není schopna, podle svého tvrzení, jednat jako nezávislá alternativa ke skupině Volvo/Renault V.I.

      (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 1. září 2000, kterým se prohlašuje spojení za slučitelné se společným trhem (věc č. IV/M.1980 – 3* VOLVO/RENAULT V.I.) v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 4064/89 (Úř. věst. C 301, s. 23)

      (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. 1990 L 257, s. 13)


title: Věc C-120/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Itálie) dne 7. března 2011 — trestní řízení proti Yeboahovi Kwadwovi

text:
               14.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Itálie) dne 7. března 2011 — trestní řízení proti Yeboahovi Kwadwovi
   (Věc C-120/11)
   2011/C 145/23
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Účastník původního trestního řízení

   Yeboah Kwadwo

      Předběžná otázka

   Brání články 2, 15 a 16 směrnice 2008/115/ES (1), s ohledem na zásady loajální spolupráce, užitečného účinku směrnic, proporcionality a účinnosti donucovacích opatření určených k navrácení neoprávněně pobývajícího cizího státního příslušníka, obvinění a uložení trestu — odnětí svobody až na čtyři léta v případě nesplnění prvního příkazu k ukončení pobytu a až na pět let v případě nedodržení následných příkazů vydaných policejním ředitelem — neoprávněně pobývajícímu cizímu státnímu příslušníku, který pouze nedodržel rozhodnutí o vyhoštění a příkaz k ukončení pobytu vydané správním orgánem?

      (1)  Úř. věst. L 348, s. 98.


title: Věc C-323/05: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne  7. března 2006  – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/14

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. března 2006 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-323/05) (1)

   (2006/C 154/38)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 271, 29.10.2005.


title: Věc C-432/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 17. července 2017 – Dermod Patrick O'Brien v. Ministry of Justice (dříve Department for Constitutional Affairs)

text:
               25.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 318/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 17. července 2017 – Dermod Patrick O'Brien v. Ministry of Justice (dříve Department for Constitutional Affairs)
   (Věc C-432/17)
   (2017/C 318/14)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Dermod Patrick O'Brien

      Žalovaný: Ministry of Justice (dříve Department for Constitutional Affairs)

      Předběžná otázka

   Vyžaduje směrnice 97/81 (1) a zejména ustanovení 4 rámcové dohody k ní připojené týkající se zásady zákazu diskriminace, aby byly při výpočtu výše starobního důchodu pracovníka na částečný úvazek zohledněny roky odpracované před uplynutím lhůty k provedení této směrnice, pokud by se zohledňovaly při výpočtu důchodu srovnatelného pracovníka na plný úvazek?

      (1)  Směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS – Příloha: Rámcová dohoda o částečném pracovním úvazku (Úř. věst. 1998, L 14, s. 9)


title: Věc T-345/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2015 – Akzo Nobel a další v. Komise „Hospodářská soutěž — Správní řízení — Evropský trh s peroxidem vodíku a perboritanem — Zveřejnění rozhodnutí konstatujícího porušení článku 81 ES — Zamítnutí žádosti o důvěrné zacházení s informacemi poskytnutými Komisi na základě oznámení o spolupráci — Povinnost uvést odůvodnění — Důvěrnost — Profesní tajemství — Legitimní očekávání“

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2015 – Akzo Nobel a další v. Komise
   (Věc T-345/12) (1)

   („Hospodářská soutěž - Správní řízení - Evropský trh s peroxidem vodíku a perboritanem - Zveřejnění rozhodnutí konstatujícího porušení článku 81 ES - Zamítnutí žádosti o důvěrné zacházení s informacemi poskytnutými Komisi na základě oznámení o spolupráci - Povinnost uvést odůvodnění - Důvěrnost - Profesní tajemství - Legitimní očekávání“)
   (2015/C 089/18)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Akzo Nobel NV (Amsterodam, Nizozemsko); Akzo Chemicals Holding AB (Nacka, Švédsko), a Eka Chemicals AB (Bohus, Švédsko) (zástupci: C. Swaak a R. Wesseling, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Giolito, M. Kellerbauer a G. Meessen, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: CDC Hydrogene Peroxide Cartel Damage Claims (CDC Hydrogene Peroxide) (Brusel, Belgie) (zástupce: T. Funke, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2012) 3533 final ze dne 24. května 2012, kterým se zamítá žádost o důvěrné zacházení podaná společnostmi Akzo Nobel, Akzo Chemicals Holding a Eka Chemicals na základě článku 8 rozhodnutí předsedy Evropské komise č. 2011/695/EU ze dne 13. října 2011 o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (Věc COMP/F/C.38.620 – Peroxid vodíku a perboritan)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Akzo Nobel NV, Akzo Chemicals Holding AB a Eka Chemicals AB ponesou náklady řízení včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 295, 29.9.2012.


title: Věc T-489/09: Žaloba podaná dne 8. prosince 2009 — Leali v. Komise

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/43

         Žaloba podaná dne 8. prosince 2009 — Leali v. Komise
   (Věc T-489/09)
   2010/C 37/60
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Leali SpA (Odolo, Itálie) (zástupce: G. Belotti, advokát)

      Žalovaná: Evropská Komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ve věci COMP.37.956 — Výztuž do betonu, opětovné přijetí — K(2009) 7492 v konečném znění přijaté Komisí dne 30. září 2009,

               —

               podpůrně snížit uloženou pokutu,

               —

               uložit žalované náhradu všech nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné jako žalobní důvody a argumenty, které byly uplatněny ve věci T-472/09, SP v. Komise.


title: Věc T-184/08: Žaloba podaná dne 12. května 2008 – Rui Manuel Alves dos Santos v. Komise

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/55

         Žaloba podaná dne 12. května 2008 – Rui Manuel Alves dos Santos v. Komise
   (Věc T-184/08)
   (2008/C 209/99)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Rui Manuel Alves dos Santos (Rominha, Alvaiázere, Portugalsko) (zástupce: A. Marques Fernandes, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušení rozhodnutí Evropské komise (ES) přijatého v rámci řízení ve věci 89 0488 P1, které bylo oznámeno oznámeného žalobci 3. března 2008 a kterým bylo žalobci nařízeno vrátit Komisi částku 25 485,02 eur odpovídající částce 5 109 287 PTE.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Odborná příprava byla zcela ukončena.
   Auditoři použili kritéria, která jsou vzdálena realitě, a z důvodů, které se žalobce netýkají, zacházeli s náklady, jako kdyby byly neoprávněné.
   Celkové náklady by měly být považovány za oprávněné a zohledněny v konečném vyúčtování.
   Po uplynutí téměř dvaceti roků představuje vrácení jakékoli částky zjevnou nespravedlnost a je v rozporu se základními zásadami proporcionality a jistoty občanů ve vztahu k právu a institucím.


title: Věc T-127/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. května 2009 — KME Germany a další v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s měděnými průmyslovými trubkami — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Stanovení cen a rozdělení trhů — Pokuty — Skutečný dopad na trh — Velikost dotčeného trhu — Doba trvání protiprávního jednání — Polehčující okolnosti — Spolupráce )

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/33

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. května 2009 — KME Germany a další v. Komise
   (Věc T-127/04) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s měděnými průmyslovými trubkami - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Stanovení cen a rozdělení trhů - Pokuty - Skutečný dopad na trh - Velikost dotčeného trhu - Doba trvání protiprávního jednání - Polehčující okolnosti - Spolupráce“)
   2009/C 153/62
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: KME Germany AG, dříve KM Europa Metal AG (Osnabrück, Německo), KME France SAS, dříve Tréfimétaux SA (Courbevoie, Francie), a KME Italy SpA, dříve Europa Metalli SpA (Florencie, Itálie) (zástupci: M. Siragusa, A. Winckler, G.C. Rizza, T. Graf a M. Piergiovanni, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: É. Gippini Fournier, zmocněnec, ve spolupráci s C. Thomasem, advokátem)

      Předmět věci

   Jednak návrh na zrušení nebo snížení pokut uložených žalobkyním na základě článku 2 písm. c), d) a e) rozhodnutí Komise K(2003) 4820 v konečném znění ze dne 16. prosince 2003 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/E-1/38.240 — Průmyslové trubky) a jednak vzájemný návrh Komise na zvýšení uvedených pokut.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem KME Germany AG, KME France SAS a KME Italy SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 146, 29.5.2004.


title: Věc T-124/10: Usnesení Tribunálu ze dne 26. října 2015 – Lidl Stiftung v. OHIM – Vinotasia (VITASIA) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               21.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 429/23

         Usnesení Tribunálu ze dne 26. října 2015 – Lidl Stiftung v. OHIM – Vinotasia (VITASIA)
   (Věc T-124/10) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 429/30)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo) (zástupci: A. Marx a M. Schaeffer, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: G. Schneider a D. Botis, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Vinotasia GmbH (Koblenc, Německo) (zástupce: M. Gail, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. ledna 2010 (věc R 1054/2008-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Vinotasia GmbH a Lidl Stiftung & Co. KG

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2.

               Lidl Stiftung & Co. KG a Vinotasia GmbH ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich nahradí polovinu nákladů řízení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 134, 22.5.2010.


title: Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. října 2004 ve věci C-288/03 P: Bernard Zaoui a další proti Komisi Evropských společenství (Mimosmluvní odpovědnost Společenství — Odvolání z části zjevně neopodstatněné a z části zjevně nepřípustné)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/9

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 14. října 2004
   ve věci C-288/03 P: Bernard Zaoui a další proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Mimosmluvní odpovědnost Společenství - Odvolání z části zjevně neopodstatněné a z části zjevně nepřípustné)
   (2005/C 19/18)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-288/03 P, jejímž předmětem je odvolání na základě článku 56 Statutu Soudního dvora, podané dne 3. července 2003, Bernardem Zaoui, s bydlištěm v Combs-la-Ville (Francie), Lucienem Zaoui, s bydlištěm v Netanya (Izrael), Déborah Stain, rozenou Zaoui, s bydlištěm v Ramat Gan (Izrael) (advokát: J. A. Buchinger), dalším účastníkem řízení je: Komise Evropských společenství (zmocněnci: P. Kuijper, F. Dintilhac a C. Tufvesson), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans (zpravodaj), předseda senátu, C. Gulmann, R. Schintgen, J. Makarczyk a J. Klučka, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 14. října 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Odvolání se zamítá.

               2)

               Bernardu a Lucienovi Zaoui, jakož i Déborah Stain, rozené Zaoui, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 19.7.2003.


title: Věc T-578/17: Žaloba podaná dne 26. srpna 2017 – A & O Hotel and Hostel Friedrichshain v. Komise

text:
               9.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 338/20

         Žaloba podaná dne 26. srpna 2017 – A & O Hotel and Hostel Friedrichshain v. Komise
   (Věc T-578/17)
   (2017/C 338/23)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: A & O Hotel and Hostel Friedrichshain GmbH (Berlín, Německo) (zástupci: S. Heise a M. Lindner, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise C(2017) 3220 final ze dne 29. května 2017 týkající se nedaňových podpor poskytnutých Německem ve prospěch Jugendherberge Berlin Ostkreuz gGmbH (a dalších) SA.43145 (2016/FC) (Úř. věst. 2017, C 193, s. 1); a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod.
   Porušení podstatných formálních a procesních pravidel zakotvených v čl. 108 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 4 odst. 4 a čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) 2015/1589 (1), jakož i v čl. 296 odst. 2SFEU.

               —

               Komise porušila procesní práva žalobkyně tím, že rozhodnutí, které je předmětem žaloby, vydala jen po předběžném přezkumu, přestože byla povinna zahájit formální vyšetřovací řízení. Žalobkyně přitom uvádí, že Komise by v případě řádného posouzení jí předložených informací a údajů musela mít pochybnosti týkající se slučitelnosti nedaňové podpory protiprávně poskytnuté Německem ve prospěch Jugendherberge Berlin Ostkreuz gGmbH (a dalších).

               —

               V rozsahu, v němž se Komise těmito pochybnosti zakládajícími informacemi a údaji v rozhodnutí, jenž je předmětem žaloby, vůbec, nedostatečně nebo krom toho v podstatných částech neadekvátním způsobem zabývala, žalobkyně dále namítá, že Komise porušila svoji povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v čl. 296 odst. 2 SFEU.

      (1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst.2015, L 248, s. 9).


title: Věc C-249/07: Žaloba podaná dne 23. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/19

         Žaloba podaná dne 23. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království
   (Věc C-249/07)
   (2007/C 183/32)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Konstantinidis a S. B. Noë, zmocněnci)

      Žalované: Nizozemské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Nizozemské království tím, že zavedlo systém předchozího povolení pro ústřice a mušle, které legálně pochází z jiných členských států, patří mezi nizozemské domácí druhy a jsou určené k vysazení v nizozemských pobřežních vodách, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 28 ES a 30 ES

               —

               uložit Nizozemskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Zákaz, zavedený nizozemskou právní úpravou, vysazovat mušle a ústřice pocházející z jiných členských států bez předchozího povolení, narušuje obchod uvnitř Společenství a přístup mušlí a ústřic pocházejících z jiných členských států na trh.
   Toto vnitrostátní opatření nemůže být odůvodněné.


title: Věc C-370/11: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. května 2012 — Evropská komise v. Belgické království ( „Nesplnění povinnosti státem — Články 36 a 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru — Diskriminační zdanění zisků dosažených při zpětném odkupu akcií subjektů kolektivního investování se sídlem v Norsku nebo na Islandu, které nemají povolení podle směrnice 85/611/EHS“ )

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/5

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. května 2012 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-370/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Články 36 a 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru - Diskriminační zdanění zisků dosažených při zpětném odkupu akcií subjektů kolektivního investování se sídlem v Norsku nebo na Islandu, které nemají povolení podle směrnice 85/611/EHS)
   2012/C 194/07
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: W. Mölls, zmocněnec)

      Žalované: Belgické království (zástupci: J.-C. Halleux a M. Jacobs, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 36 a 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru — Diskriminační zdanění zisků dosažených při zpětném odkupu akcií subjektů kolektivního investování se sídlem v Norsku nebo na Islandu, které nemají povolení podle směrnice 85/611/EHS

      Výrok

               1)

               Belgické království tím, že ponechalo v platnosti právní úpravu, podle které se zisky dosažené při zpětném odkupu akcií subjektů kolektivního investování, jejichž majetek sestává z více než 40 % z pohledávek a které nemají povolení podle směrnice Rady 85/611/EHS ze dne 20. prosince 1985 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) nezdaňují, jestliže jsou tyto subjekty usazeny v Belgii, zatímco zisky dosažené při zpětném odkupu akcií subjektů kolektivního investování se sídlem v Norsku nebo na Islandu podléhají dani, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992.

               2)

               Belgické království ponese náhradu nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 290, 1.10.2011.


title: Věc T-298/08: Žaloba podaná dne 31. července 2008 – Aldi v. OHIM – Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes (ALDI)

text:
               27.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/20

         Žaloba podaná dne 31. července 2008 – Aldi v. OHIM – Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes (ALDI)
   (Věc T-298/08)
   (2008/C 247/40)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Německo) (zástupci: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks a C. Fürsen)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes, SA (Barcelona, Španělsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 14. května 2008 ve věci R 1301/2007-1;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „ALDI“ pro výrobky a služby tříd 35, 38 a 39 (přihláška č. 3 360 914).

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes, SA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Španělská slovní ochranná známka „ALPI“ pro služby zařazené do třídy 39 (ochranná známka č. 2 262 920), španělská slovní ochranná známka „ALPI“ pro služby zařazené do třídy 39 (ochranná známka č. 2 262 921) a mezinárodní slovní ochranná známka „ALPI“ pro služby zařazené do tříd 37, 38, 39 a 42 (ochranná známka č. 789 344), přičemž námitka směřovala pouze proti přihlášce pro služby zařazené do třídy 38.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), jelikož mezi spornými ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-41/15: Žaloba podaná dne 23. ledna 2015 – Novartis v. OHIM – Mabxience (HERTIXAN)

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/32

      Žaloba podaná dne 23. ledna 2015 – Novartis v. OHIM – Mabxience (HERTIXAN)
      (Věc T-41/15)
      (2015/C 107/42)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Novartis AG (Basel, Švýcarsko) (zástupce: M. Douglas, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Mabxience SA (Montevideo, Uruguay)

         Údaje týkající se řízení před OHIM

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „HERTIXAN – Přihláška č. 10 660 835

         Řízení před OHIM: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 31. října 2014, ve věci R 2550/2013-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

                  —

                  Porušení čl. 42 odst. 2 a odst. 3 nařízení č. 207/2009

                  —

                  Porušení čl. 75 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-393/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom dne 4. srpna 2010 — Dermod Patrick O'Brien v. Ministry of Justice (původně Department for Constitutional Affairs)

text:
               9.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom dne 4. srpna 2010 — Dermod Patrick O'Brien v. Ministry of Justice (původně Department for Constitutional Affairs)
   (Věc C-393/10)
   ()
   2010/C 274/25
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Dermod Patrick O'Brien

      Odpůrce: Ministry of Justice (původně Department for Constitutional Affairs)

      Předběžné otázky

               1)

               Je věcí vnitrostátního práva stanovit, zda soudci jako celek jsou zaměstnanci, kteří mají pracovní smlouvu nebo jsou v pracovním poměru ve smyslu ustanovení 2 bodu 1 rámcové dohody, nebo existuje norma Společenství, na základě které je třeba tento aspekt stanovit?

               2)

               Jsou-li soudci jako celek zaměstnanci, kteří mají pracovní smlouvu nebo jsou v pracovním poměru ve smyslu ustanovení 2 bodu 1 rámcové dohody, může vnitrostátní právo při poskytování důchodů rozlišovat mezi a) soudci na plný a na částečný úvazek nebo b) jednotlivými druhy soudců na částečný úvazek?


title: Věc T-67/15: Žaloba podaná dne 12. února 2015 – Polo Club v. OHIM – Lifestyle Equities (POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN)

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/36

         Žaloba podaná dne 12. února 2015 – Polo Club v. OHIM – Lifestyle Equities (POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN)
   (Věc T-67/15)
   (2015/C 118/46)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Polo Club (Gassin, Francie) (zástupce: D. Masson, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Lifestyle Equities CV (Amsterdam, Nizozemsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobce

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN“ – Přihláška č. 10 525 137

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 21. listopadu 2014, ve věci R 1882/2013-5

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí a zapsal přihlašovanou ochrannou známku v plném rozsahu;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-60/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  18. října 2005  – Regione Siciliana v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Článek 230 čtvrtý pododstavec ES — Fyzické nebo právnické osoby — Akty, které se jich bezprostředně dotýkají — Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) — Rozhodnutí Komise, kterým se zrušuje finanční pomoc a žádá o její vrácení — Článek 24 nařízení (EHS) č. 4253/88 — Zjevně nesprávné posouzení )

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/18

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. října 2005 – Regione Siciliana v. Komise
   (Věc T-60/03) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Článek 230 čtvrtý pododstavec ES - Fyzické nebo právnické osoby - Akty, které se jich bezprostředně dotýkají - Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) - Rozhodnutí Komise, kterým se zrušuje finanční pomoc a žádá o její vrácení - Článek 24 nařízení (EHS) č. 4253/88 - Zjevně nesprávné posouzení“)
   (2005/C 330/44)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Regione Siciliana (zástupci: G. Aiello, poté A. Cingolo, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: E. de March a L. Flynn, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise C (2002) 4905 ze dne 11. prosince 2002 ohledně zrušení podpory poskytnuté Italské republice rozhodnutím Komise C (87) 2090 026 ze dne 17. prosince 1987 o poskytnutí pomoci Evropského fondu pro regionální rozvoj z titulu investice do infrastruktury v částce rovnající se nebo převyšující 15 milionů eur v Itálii (region: Sicílie), a vymáhání zálohy vyplacené Komisí z titulu této pomoci.
   Výrok rozsudku

               1)

               Námitka nepřípustnosti se zamítá.

               2)

               Žaloba se zamítá jako neopodstatněná.

               3)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení a polovinu nákladů řízení vynaložených Komisí. Komise ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 101, 26.4.2003


title: Věc T-404/09: Žaloba podaná dne 9. října 2009 — Deutsche Bahn v. OHIM (Kombinace šedé a červené barvy)

text:
               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/31

         Žaloba podaná dne 9. října 2009 — Deutsche Bahn v. OHIM (Kombinace šedé a červené barvy)
   (Věc T-404/09)
   2009/C 297/47
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deutsche Bahn AG (Berlín, Německo) (zástupci: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern a B. Weichhaus, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 23. července 2009 (věc R 379/2009-1);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Ochranná známka tvořená kombinací šedé a červené barvy pro služby zařazené do třídy 39 (přihláška č. 6 733 315)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Žalovaný úřad údajně při posouzení přihlašované ochranné známky použil kritérium, které není slučitelné s judikaturou Soudu prvního stupně; zejména údajně nechal bez povšimnutí skutečnost, že pokud jde o přihlášku barevných ochranných známek pro služby, je třeba použít jiné kritérium než u přihlášky pro výrobky


title: Věc C-309/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hessischer Verwaltungsgerichtshof (Německo) dne 5. července 2007 – Baumann GmbH v. Land Hessen

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hessischer Verwaltungsgerichtshof (Německo) dne 5. července 2007 – Baumann GmbH v. Land Hessen
   (Věc C-309/07)
   (2007/C 247/03)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Hessischer Verwaltungsgerichtshof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Baumann GmbH

      Žalovaná: Land Hessen
   Předběžné otázky

               1)

               Je vnitrostátní zákonodárce při uplatnění možností, které jsou stanoveny v čl. 5 odst. 3 směrnice Rady 85/73/EHS ze dne 29. ledna 1985 ve znění směrnice Rady 96/43/ES ze dne 26. června 1996 a v příloze A kapitole I bodě 4 písm. a) pro zvýšení paušálních poplatků pro jednotlivá zařízení a v bodě 4 písm. b) pro výběr poplatku, jehož výše odpovídá skutečným nákladům, striktně vázán strukturou poplatků stanovenou v příloze A kapitole I bodě 1 a bodě 2a (podle druhů zvířat, mladých a dospělých zvířat, hmotnosti poraženého zvířete atd.), nebo má možnost při stanovení výše sazby poplatku rozlišovat mezi prohlídkami porážkových jednotek ve velkopodnicích a ostatními prohlídkami a krom toho i v rámci obou těchto skupin degresivně odstupňovat sazbu poplatku podle počtu provedených porážek v rámci jednotlivých druhů zvířat, pod jedinou podmínkou, že to odpovídá skutečným nákladům?

               2)

               Může vnitrostátní zákonodárce na základě výše uvedených ustanovení stanovit pro porážky, které jsou na žádost majitele prováděny mimo normální pracovní dobu, procentuální přirážku k poplatkům, které jsou vybírány za porážkové prohlídky během normální pracovní doby, jestliže toto odpovídá dodatečným skutečným nákladům, nebo musí být tyto náklady zahrnuty do paušálního (zvýšeného) poplatku pro všechny subjekty, které jsou povinny poplatek zaplatit?


title: Věc C-386/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski gradski sad (Bulharsko) dne 13. srpna 2012 — Siegfried János Schneider

text:
               13.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski gradski sad (Bulharsko) dne 13. srpna 2012 — Siegfried János Schneider
   (Věc C-386/12)
   2012/C 311/09
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Sofijski gradski sad

      Účastník původního řízení

      Odvolatel: Siegfried János Schneider

      Předběžné otázky

   Použije se čl. 22 bod 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 (1) ze dne 22. prosince 2000 pouze na sporná řízení, jejichž předmětem jsou věcná práva k nemovitostem, nebo i na nesporná řízení, v nichž státní příslušníci členského státu, kteří byli soudem tohoto státu podle jeho vnitrostátního práva prohlášeni za částečně nezpůsobilé k právním úkonům a jimž byl ustanoven opatrovník (rovněž státní příslušník tohoto státu), žádají o možnost nakládat s nemovitostí, jejímiž jsou vlastníky a která se nachází na území jiného členského státu?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42).


title: Věc C-244/12: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 21. března 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — Salzburger Flughafen GmbH v. Umweltsenat ( „Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí — Směrnice 85/337/EHS — Článek 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 2 — Záměry, na něž se vztahuje příloha II — Práce na rozšíření infrastruktury letiště — Přezkum na základě prahových hodnot nebo kritérií — Článek 4 odst. 3 — Výběrová kritéria — Příloha III bod 2 písm. g) — Hustě osídlené oblasti“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/15

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 21. března 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — Salzburger Flughafen GmbH v. Umweltsenat
   (Věc C-244/12) (1)

   (Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí - Směrnice 85/337/EHS - Článek 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 2 - Záměry, na něž se vztahuje příloha II - Práce na rozšíření infrastruktury letiště - Přezkum na základě prahových hodnot nebo kritérií - Článek 4 odst. 3 - Výběrová kritéria - Příloha III bod 2 písm. g) - Hustě osídlené oblasti)
   2013/C 156/23
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Salzburger Flughafen GmbH

      Žalovaný: Umweltsenat

      Za přítomnosti: Landesumweltanwaltschaft Salzburg, Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Verwaltungsgerichtshof — Výklad směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248), ve znění směrnice Rady 97/11 ze dne 3. března (Úř. věst. L 73, s. 5; Zvl. vyd. 15/03, s. 151) — Projekty podléhající posouzení — Rozšíření letiště — Právní úprava členského státu, která stanoví posouzení vlivů takovéhoto projektu na životní prostředí pouze v případě zvýšení ročního počtu letů nejméně o 20 000 dalších letů

      Výrok

               1)

               Ustanovení čl. 2 odst. 1, jakož i čl. 4 odst. 2 písm. b) a čl. 4 odst. 3 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997, brání vnitrostátní právní úpravě, podle které záměry týkající se změny infrastruktury letiště, na které se vztahuje příloha II této směrnice, podléhají posouzení vlivů na životní prostředí pouze tehdy, pokud v důsledku těchto záměrů vzroste počet pohybů letadel alespoň o 20 000 ročně.

               2)

               Jestliže členský stát na základě čl. 4 odst. 2 písm. b) směrnice 85/337, ve znění směrnice 97/11, pro záměry, na které se vztahuje příloha II této směrnice, stanoví takovou prahovou hodnotu, jako je prahová hodnota dotčená v původním řízení, která je neslučitelná s povinnostmi stanovenými v čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 3 této směrnice, mají ustanovení čl. 2 odst. 1, jakož i čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 uvedené směrnice přímý účinek, který vede k tomu, že příslušné vnitrostátní orgány musí zajistit, aby bylo nejprve přezkoumáno, zda dotčené záměry mohou mít významný vliv na životní prostředí, a pokud ano, aby bylo posouzení takových vlivů provedeno.

      (1)  Úř. věst. C 235, 4.8.2012.


title: Věc C-442/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 3. října 2012 — Jan Sneller v. DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 3. října 2012 — Jan Sneller v. DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV
   (Věc C-442/12)
   2013/C 9/49
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Jan Sneller

      Odpůrce: DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

      Předběžné otázky

               1)

               Připouští čl. 4 odst. 1 směrnice 87/344/EHS (1), aby si pojistitel právní ochrany, který ve svých smlouvách o pojištění uvádí, že právní pomoc v soudních a správních řízeních bude poskytnuta v zásadě zaměstnanci pojistitele, nadto vymínil, že výdaje spojené s právní pomocí pojištěným svobodně vybraného advokáta nebo právního zástupce budou uhrazeny pouze tehdy, pokud je pojistitel toho názoru, že vyřízení věci musí být předáno externímu právnímu zástupci?

               2)

               Je pro odpověď na první otázku rozhodné, zda je v dotčeném soudním nebo správním řízení právní pomoc povinná či nikoliv?

      (1)  Směrnice Rady ze dne 22. června 1987 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se pojištění právní ochrany (Úř. věst. L 185, s. 77; Zvl. vyd. 06/01, s. 187).


title: Věc C-182/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour constitutionnelle (Belgie) dne 9. dubna 2010 — Marie-Noëlle Solvay, Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Jean-Marie Solvay de la Hulpe, La Hulpe — Notre village ASBL, Alix Walsh, André Philips, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B.S.C.A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL, Grégoire Stassin, André Gilliard, Société Wallonne des Aéroports SA (SOWAER), Paul Fastrez, Henriette Fastrez, Infrabel SA, Jean-Pierre Olivier, Pierre Deneye, Paul Thiry, Antoine Boxus, Willy Roua, Gouvernement flamand, Inter-Environnement Wallonie ASBL, Sartau SA, Charleroi South Air Pur ASBL, Pierre Grymonprez, Philippe Grisard de la Rochette, Nicole Laloux, Annabelle Denoël-Gevers, Marc Traversin, Joseph Melard, Chantal Michiels, Thierry Regout, René Canfin, Georges Lahaye, Jeanine Postelmans, Christophe Dehousse, Christine Lahaye, Jean-Marc Lesoinne, Jacques Teheux, Anne-Marie Larock, Bernadette Mestdag, Jean-François Serrafin, Françoise Mahoux, Ferdinand Wallraf, Jeanne Mariel, Agnès Fortemps, Georges Seraffin, Jeannine Melen, Groupement Cerexhe-Heuseux/Beaufays ASBL, Action et Défense de l’Environnement de la vallée de la Senne et de ses affluents ASBL, Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne, Guido Durlet, Société régionale wallonne du transport SRWT, Philippe Daras, Bernard Croiselet, Bernard Page, Intercommunale du Brabant Wallon SCRL, Codic Belgique SA, Fédéral Express European Services Inc. v. Région wallonne

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour constitutionnelle (Belgie) dne 9. dubna 2010 — Marie-Noëlle Solvay, Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Jean-Marie Solvay de la Hulpe, La Hulpe — Notre village ASBL, Alix Walsh, André Philips, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B.S.C.A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL, Grégoire Stassin, André Gilliard, Société Wallonne des Aéroports SA (SOWAER), Paul Fastrez, Henriette Fastrez, Infrabel SA, Jean-Pierre Olivier, Pierre Deneye, Paul Thiry, Antoine Boxus, Willy Roua, Gouvernement flamand, Inter-Environnement Wallonie ASBL, Sartau SA, Charleroi South Air Pur ASBL, Pierre Grymonprez, Philippe Grisard de la Rochette, Nicole Laloux, Annabelle Denoël-Gevers, Marc Traversin, Joseph Melard, Chantal Michiels, Thierry Regout, René Canfin, Georges Lahaye, Jeanine Postelmans, Christophe Dehousse, Christine Lahaye, Jean-Marc Lesoinne, Jacques Teheux, Anne-Marie Larock, Bernadette Mestdag, Jean-François Serrafin, Françoise Mahoux, Ferdinand Wallraf, Jeanne Mariel, Agnès Fortemps, Georges Seraffin, Jeannine Melen, Groupement Cerexhe-Heuseux/Beaufays ASBL, Action et Défense de l’Environnement de la vallée de la Senne et de ses affluents ASBL, Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne, Guido Durlet, Société régionale wallonne du transport SRWT, Philippe Daras, Bernard Croiselet, Bernard Page, Intercommunale du Brabant Wallon SCRL, Codic Belgique SA, Fédéral Express European Services Inc. v. Région wallonne
   (Věc C-182/10)
   2010/C 179/30
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour constitutionnelle

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Marie-Noëlle Solvay, Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Jean-Marie Solvay de la Hulpe, La Hulpe — Notre village ASBL, Alix Walsh, André Philips, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B.S.C.A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL, Grégoire Stassin, André Gilliard, Société Wallonne des Aéroports SA (SOWAER), Paul Fastrez, Henriette Fastrez, Infrabel SA, Jean-Pierre Olivier, Pierre Deneye, Paul Thiry, Antoine Boxus, Willy Roua, Gouvernement flamand, Inter-Environnement Wallonie ASBL, Sartau SA, Charleroi South Air Pur ASBL, Pierre Grymonprez, Philippe Grisard de la Rochette, Nicole Laloux, Annabelle Denoël-Gevers, Marc Traversin, Joseph Melard, Chantal Michiels, Thierry Regout, René Canfin, Georges Lahaye, Jeanine Postelmans, Christophe Dehousse, Christine Lahaye, Jean-Marc Lesoinne, Jacques Teheux, Anne-Marie Larock, Bernadette Mestdag, Jean-François Serrafin, Françoise Mahoux, Ferdinand Wallraf, Jeanne Mariel, Agnès Fortemps, Georges Seraffin, Jeannine Melen, Groupement Cerexhe-Heuseux/Beaufays ASBL, Action et Défense de l'Environnement de la vallée de la Senne et de ses affluents ASBL, Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne, Guido Durlet, Société régionale wallonne du transport SRWT, Philippe Daras, Bernard Croiselet, Bernard Page, Intercommunale du Brabant Wallon SCRL, Codic Belgique SA, Fédéral Express European Services Inc.

      Žalovaný: Région wallonne

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 2 bod 2 a čl. 9 odst. 4 Aarhuské úmluvy „o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí“ (1) vykládány v souladu s upřesněními uvedenými v Průvodci použitím této úmluvy?

               2)

                           a)

                           Musí být čl. 2 bod 2 Aarhuské úmluvy vykládán tak, že vyjímá z působnosti uvedené úmluvy takové právní akty, jako jsou povolení v oblasti územního plánování a v oblasti životního prostředí vydaná v souladu s postupem zavedeným články 1 až 4 nařízení Valonského regionu ze dne 17. července 2008„o některých povoleních, u kterých existují naléhavé důvody obecného zájmu“?

                           b)

                           Musí být čl. 2 bod 2 Aarhuské úmluvy vykládán tak, že vyjímá z působnosti uvedené úmluvy takové právní akty, jako jsou ratifikace povolení v oblasti územního plánování a v oblasti životního prostředí obsažené v článcích 5 až 9 a 14 až 17 téhož nařízení?

                           c)

                           Musí být čl. 1 odst. 5 směrnice 85/337/EHS (2)„o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí“ vykládán tak, že vyjímá z působnosti uvedené směrnice takové právní akty, jako jsou povolení v oblasti územního plánování a v oblasti životního prostředí vydaná v souladu s postupem zavedeným články 1 až 4 téhož nařízení?

                           d)

                           Musí být čl. 1 odst. 5 směrnice 85/337/EHS vykládán tak, že vyjímá z působnosti uvedené směrnice takové právní akty, jako jsou ratifikace povolení v oblasti územního plánování a v oblasti životního prostředí obsažené v článcích 5 až 9 a 14 až 17 téhož nařízení?

               3)

                           a)

                           Musí být čl. 3 odst. 9 a čl. 9 odst. 2, 3 a 4 Aarhuské úmluvy a článek 10a směrnice 85/337/EHS vykládány tak, že brání takovému postupu, jako je postup zavedený v článcích 1 až 4 téhož nařízení, na základě kterého zákonodárce příslušný pro vydání nařízení vydává povolení v oblasti územního plánování nebo v oblasti životního prostředí, které jsou vypracovány správním orgánem a proti kterým lze podat pouze opravné prostředky uvedené v bodech B.6. a B.7. u Cour constitutionnelle a u obecných soudů?

                           b)

                           Musí být čl. 3 odst. 9 a čl. 9 odst. 2, 3 a 4 Aarhuské úmluvy a článek 10a směrnice 85/337/EHS vykládány tak, že brání přijetí takových legislativních aktů, jako jsou ratifikace se zpětným účinkem obsažené v článcích 5 až 9 a 14 až 17 téhož nařízení, proti kterým lze podat pouze opravné prostředky uvedené v bodech B.6. a B.7. u Cour constitutionnelle a u obecných soudů?

               4)

                           a)

                           Musí být čl. 6 odst. 9 Aarhuské úmluvy a čl. 9 odst. 1 směrnice 85/337/EHS vykládány tak, že brání takovému postupu, jako je postup zavedený v článcích 1 až 4 téhož nařízení, na základě kterého nařízení, které vydává povolení v oblasti územního plánování nebo v oblasti životního prostředí, nemusí obsahovat všechny skutečnosti umožňující přezkoumat, zda jsou tato povolení založena na náležitém předchozím přezkumu provedeném v souladu s požadavky Aarhuské úmluvy a směrnice 85/337/EHS?

                           b)

                           Musí být čl. 6 odst. 9 Aarhuské úmluvy a čl. 9 odst. 1 směrnice 85/337/EHS vykládány tak, že brání přijetí takových legislativních aktů, jako jsou ratifikace obsažené v článcích 5 až 9 a 14 až 17 téhož nařízení, které neobsahují všechny skutečnosti umožňující přezkoumat, zda jsou tato povolení založena na náležitém předchozím přezkumu provedeném v souladu s požadavky Aarhuské úmluvy a směrnice 85/337/EHS?

               5)

               Musí být čl. 6 odst. 3 směrnice 92/43/EHS (3)„o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin“ vykládán tak, že umožňuje zákonodárnému orgánu povolit takové záměry, jako jsou záměry uvedené v článcích 16 a 17 téhož nařízení, i když studie o posouzení vlivů, která se jich týká, byla Conseil d’Etat v rámci naléhavého řízení posouzena jako neúplná a byla v rozporu se stanoviskem orgánu Valonského regionu pověřeného ekologickou správou přírodního prostředí?

               6)

               Musí být v případě záporné odpovědi na předchozí otázku čl. 6 odst. 4 směrnice 92/43/EHS vykládán tak, že umožňuje považovat vybudování infrastruktury navržené jako administrativní centrum soukromé společnosti, v němž má být zaměstnáno velké množství pracovníků, za naléhavý důvod převažujícího veřejného zájmu?

      (1)  Aarhuská úmluva byla uzavřena dne 25. června 1998 a schválena jménem Evropského společenství rozhodnutím Rady 2005/370/ES ze dne 17. února 2005 (Úř. věst. L 124, s. 1).

      (2)  Směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40).

      (3)  Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 63).


title: Věc C-81/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 17. února 2014 – Nannoka Vulcanus Industries BV v. College van gedeputeerde staten van Gelderland

text:
               12.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 17. února 2014 – Nannoka Vulcanus Industries BV v. College van gedeputeerde staten van Gelderland
   (Věc C-81/14)
   2014/C 142/24
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Nannoka Vulcanus Industries BV

      Žalovaná: College van gedeputeerde staten van Gelderland

      Předběžné otázky

               1)

               Vyplývá z přílohy II B směrnice Rady 1999/13/ES (1) ze dne 11. března 1999 o omezování emisí těkavých organických sloučenin vznikajících při používání organických rozpouštědel při některých činnostech a v některých zařízeních, že provozovateli zařízení, v nichž lze předpokládat konstantní obsah netěkavých látek ve výrobku, který může být využit k definici referenčního bodu pro snižování emisí, musí být odchylně o harmonogramu stanoveného v této příloze prodloužena lhůta pro realizaci jeho plánů na snižování emisí, pokud jsou náhražky s nízkým nebo nulovým obsahem rozpouštědel ještě ve stavu vývoje?

         V případě kladné odpovědi na první otázku:

               2)

               Vyžaduje se za účelem prodloužení lhůty pro realizaci plánu na snižování emisí ve smyslu přílohy II B směrnice 1999/13/ES určité jednání provozovatele zařízení nebo povolení příslušného orgánu?

               3)

               Na základě jakých kritérií se určí rozsah prodloužení lhůty ve smyslu přílohy II B směrnice 1999/13/ES?

      (1)  Úř. věst L 85, s. 1


title: Věc F-12/12: Žaloba podaná dne 27. ledna 2012 — ZZ v. Komise

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/32

         Žaloba podaná dne 27. ledna 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-12/12)
   2012/C 138/73
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: S. Rodrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení implicitního rozhodnutí Komise, kterým byl zamítnut návrh žalobkyně směřující k jejímu zařazení do platové třídy AD 11 se zpětným účinkem ke dni 1. ledna 2010 a náhradu újmy, kterou údajně žalobkyně utrpěla.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí přijaté dne 18. října 2011, kterým bylo zamítnuto nové zařazení žalobkyně do platové třídy AD 11 od 1. ledna 2010;

               —

               nahradit morální újmu, kterou žalobkyně utrpěla, jejíž náhrada je stanovena ve výši 22 000 eur;

               —

               podpůrně, nahradit majetkovou újmu, kterou žalobkyně utrpěla ve výši 11 742,48 eur za rok 2010, a dále za následující období do vydání rozsudku v této věci, paušální částku navýšenou o kompenzační úroky a úroky z prodlení v zákonné výši, kterou je třeba vypočíst a připojit k první celkové paušální částce, která vyplývá z posouzení náhrady druhé složky majetkové újmy provedeného Tribunálem a pro jejíž výši lze jako výchozí bod předběžně použít částku ve výši 120 000 eur;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-151/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias – Řecko) – Theologos-Grigorios Chatzithanasis v. Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis, OEEK (Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis) (Směrnice 92/51/EHS — Uznávání diplomů — Studium ukončené v centru svobodných studií , které není hostitelským členským státem uznáno jako vzdělávací zařízení — Oční optik)

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/2

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias – Řecko) – Theologos-Grigorios Chatzithanasis v. Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis, OEEK (Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis)
   (Věc C-151/07) (1)

   (Směrnice 92/51/EHS - Uznávání diplomů - Studium ukončené v „centru svobodných studií“, které není hostitelským členským státem uznáno jako vzdělávací zařízení - Oční optik)
   (2009/C 19/03)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Symvoulio tis Epikrateias
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Theologos-Grigorios Chatzithanasis

      Žalovaní: Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis, OEEK (Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis)
   Předmět
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Symvoulio tis Epikrateias – Výklad článků 149 ES a 150 ES, jakož i směrnice Rady 92/51/EHS ze dne 18. června 1992 o druhém obecném systému pro uznávání odborného vzdělávání a přípravy, kterou se doplňuje směrnice 89/48/EHS (Úř. věst. L 209, s. 25; Zvl. vyd. 05/02, s. 47) – Neuznání v hostitelském členském státě dokladu o odborném vzdělání, který uděluje oprávnění k výkonu povolání očního optika v členském státě, v němž byl tento doklad vydán – Vzdělání získané převážně v zařízení, které legálně působí v hostitelském členském státě, ale které není právními předpisy uvedeného státu uznáváno jako vzdělávací zařízení
   Výrok
   Článek 1 písm. a) a články 3 a 4 směrnice Rady 92/51/EHS ze dne 18. června 1992 o druhém obecném systému pro uznávání odborného vzdělávání a přípravy, kterou se doplňuje směrnice 89/48/EHS, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001, musí být vykládány v tom smyslu, že příslušné orgány hostitelského členského státu jsou podle článku 3 uvedené směrnice povinny, s výhradou použití článku 4 téže směrnice, uznat diplom vydaný příslušným orgánem v jiném členském státě, přestože byl tento diplom vydán po ukončení vzdělání získaného zcela nebo zčásti v zařízení, které se nachází v hostitelském členském státě a podle právních předpisů tohoto posledně jmenovaného státu není uznáno jako vzdělávací zařízení.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


title: Věc C-583/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. listopadu 2011 Inuit Tapiriit Kanatami a dalšími proti rozsudku Tribunálu (sedmého rozšířeného senátu) vydanému dne 6. září 2011 ve věci T-18/10, Inuit Tapiriit Kanatami a další v. Evropský parlament, Rada Evropské unie, Nizozemské království, Evropská komise

text:
               25.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 58/3

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. listopadu 2011 Inuit Tapiriit Kanatami a dalšími proti rozsudku Tribunálu (sedmého rozšířeného senátu) vydanému dne 6. září 2011 ve věci T-18/10, Inuit Tapiriit Kanatami a další v. Evropský parlament, Rada Evropské unie, Nizozemské království, Evropská komise
   (Věc C-583/11 P)
   2012/C 58/03
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé): Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters’ and Trappers’ Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC), Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (zástupci: H. Viaene, avocat, a J. Bouckaert, advocaat)

      Další účastníci řízení: Evropský parlament, Rada Evropské unie, Nizozemské království, Evropská komise

      Návrhová žádání navrhovatelů

   Navrhovatelé se domáhají toho, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadené usnesení Tribunálu a prohlásil žalobu na neplatnost za přípustnou, pokud by Soudní dvůr měl mít za to, že jsou k dispozici všechny potřebné důkazy pro rozhodnutí o přípustnosti žaloby na neplatnost sporného nařízení (1)

               —

               podpůrně, zrušil napadené nařízení a vrátil věc Tribunálu;

               —

               uložil Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovateli;

               —

               rozhodl, že Evropská komise a Nizozemské království ponesou vlastní náklady řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Navrhovatelé předkládají tři důvody kasačního opravného prostředku: 1) Tribunál se při použití čl. 263 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie („SFEU“) dopustil nesprávného právního posouzení, 2) Tribunál porušil povinnost uvést odůvodnění a tím porušil článek 47 Listiny základních práv Evropské unie („Listina“) a článků 6 a 13 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod („EÚLP“), jako obecných zásad unijního práva, a 3) Tribunál nesprávně vyložil a zkreslil důkazy předložené navrhovateli v řízení v prvním stupni.

               2)

               V prvním důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelé tvrdí, že výklad pojmu „právní akt s obecnou působností“ podaný Tribunálem, tj. pojem samostatný a nezahrnující pojem „legislativní akt“, je nesprávný v tom, že popírá jakýkoli raison d’être nové možnosti zahájení řízení podle čl. 263 čtvrtého pododstavce (první část prvního důvodu kasačního opravného prostředku). V druhé části prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelé dále poukazují na nesprávné právní posouzení, kterého se měl Tribunál dopustit tím, že shledal, že pouze čtyři z osmnácti navrhovatelů jsou sporným nařízením přímo dotčeni. Tribunál použil příliš restriktivní výklad pojetí bezprostředního dotčení. Tribunál se rovněž dopustil nesprávného právního posouzení tím, že použil příliš restriktivní výklad požadavku osobního dotčení.

               3)

               Ve druhém důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelé připomínají, že se ve svých vyjádřeních k námitkám nepřípustnosti vyjádřili v tom smyslu, že pouze široký výklad čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU je v souladu s článkem 47 Listiny a články 6 a 13 EÚLP. Vzhledem k tomu, že byl tento žalobní důvod relevantní pro rozhodnutí ve věci, měl Tribunál právní povinnost se k němu konkrétně a výslovně vyjádřit. Navrhovatelé však poukazují na to, že se Tribunál k tomu to žalobnímu důvodu odpovídajícím způsobem nevyjádřil. Toto pochybení Tribunálu je nesprávným právním posouzením, které musí vést ke zrušení napadeného usnesení (první část druhého důvodu kasačního opravného prostředku). Ve druhé časti druhého důvodu kasačního opravného prostředku se navrhovatelé domáhají toho, aby Soudní dvůr zrušil napadené usnesení z důvodu toho, že výklad čl. 263 čtvrtého pododstavce a následné rozhodnutí Tribunálu prohlásit žalobu navrhovatelů za nepřípustnou porušují článek 47 Listiny a články 6 a 13 EÚLP, jakožto obecné zásady unijního práva.

               4)

               Ve třetím důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelé tvrdí, že Tribunál nesprávně vyložil a zkreslil důkazy, které předložili. Tribunál totiž odmítl argument navrhovatelů, který se týkal výkladu pojmu „právní akt s obecnou působností“, který byl učiněn na základě dvou návrhů, které navrhovatelé údajně podali, avšak ve skutečnosti se tak nestalo. Skutková zjištění napadeného usnesení jsou proto nesprávná a zkreslují důkazy poskytnuté Tribunálu, aniž by bylo nové posouzení skutkového stavu nezbytné. Tím, že Tribunál provedl výklad předložených argumentů způsobem, který je v rozporu s jejich zněním, jsou závěry učiněné Tribunálem v napadeném usnesení stiženy vadou spočívající ve zjevně nesprávném právním posouzení.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1007/2009 ze dne 16. září 2009 o obchodování s produkty z tuleňů (Úř. věst. L 286, s. 36).


title: Věc T-222/12: Žaloba podaná dne 24. května 2012 — National Trust for Scotland v. OHIM — Comhairle na Eilean Siar (ST KILDA)

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/24

         Žaloba podaná dne 24. května 2012 — National Trust for Scotland v. OHIM — Comhairle na Eilean Siar (ST KILDA)
   (Věc T-222/12)
   2012/C 227/41
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: National Trust for Scotland (Edinburgh, Spojené království) (zástupce: J. MacKenzie, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Comhairle na Eilean Siar (Isle of Lewis, Spojené království)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil v celém rozsahu rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 26. března 2012 ve věci R 310/2011-4 a odmítl zápis přihlašované ochranné známky,

               —

               nařídil OHIM a všem dalším účastníkům odvolacího řízení, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní v tomto řízení a v řízení před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka ST KILDA pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 35, 39, 41 a 43 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8 283 871

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: relativní důvody pro zamítnutí zápisu podle čl. 8 odst. 4 nařízení Rady č. 207/2009, konkrétně nezapsaná ochranná známka chráněná ve Spojeném království a vyjádření třetích stran podle článku 40 nařízení Rady č. 207/2009

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 207/2009,

               —

               porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 28. října 2004 ve věci C-16/04: Komise Evropských společenství proti Spolkové republice Německo (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 89/654/EHS — Ochrana pracovníků — Bezpečnost a ochrana zdraví pracovníků na pracovišti — Dveře nouzových východů, okna, světlíky — Neprovedení)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/6

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 28. října 2004
   ve věci C-16/04: Komise Evropských společenství proti Spolkové republice Německo (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 89/654/EHS - Ochrana pracovníků - Bezpečnost a ochrana zdraví pracovníků na pracovišti - Dveře nouzových východů, okna, světlíky - Neprovedení)
   (2005/C 19/11)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-16/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 20. ledna 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnci: H. Kreppel a D. Martin) proti Spolkové republice Německo (zmocněnci: C.-D. Quassowski a M. Lumma), Soudní dvůr (šestý senát), ve složení A. Borg Barthet (zpravodaj), předseda senátu, J.-P. Puissochet a J. Malenovský, soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 28. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Spolková republika Německo nesplnila povinnosti, jež pro ni vyplývají ze směrnice Rady 89/654/EHS ze dne 30. listopadu 1989 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví na pracovišti (první samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) tím, že nepřijala nezbytné právní a správní předpisy k dosažení souladu s touto směrnicí.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 59, 6.3.2004.


title: Věc C-525/09: Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 28. září 2010 — Evropská komise v. Portugalská republika

text:
               12.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/17

         Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 28. září 2010 — Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-525/09) (1)

   2011/C 80/33
   Jednací jazyk: portugalština
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 51, 27.2.2010.


title: Spojené věci T-162/11 a T-163/11: Usnesení Tribunálu ze dne 12. února 2014 – Cofra v. OHIM – O2 (can do) „Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/32

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. února 2014 – Cofra v. OHIM – O2 (can do)
   (Spojené věci T-162/11 a T-163/11) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2014/C 112/42
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cofra Holding AG (Zug, Švýcarsko) (zástupci: původně K. U. Jonas a J. Bogatz, poté M. Viefhues, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně K. Klüpfel, poté A. Schifko, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: O2 Holdings Ltd (Slough, Spojené království) (zástupci: M. Müller a A. Fottner, advokáti)

      Předmět věci

   Dvě žaloby podané proti dvěma rozhodnutím čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 10. ledna 2011 (věci R 242/2009-4 a R 246/2009-4) týkajícím se námitkového řízení mezi společnostmi ALDEMAR AG a O2 Holdings Ltd a námitkového řízení mezi společnostmi C&A Mode KG a O2 Holdings Ltd.

      Výrok

               1.

               Není již třeba vydat rozhodnutí ve věci samé.

               2.

               Žalobkyně a další účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich ponese polovinu nákladů řízení žalovaného.

      (1)  Úř. věst. C 139, 7.5.2011.


title: Věc T-50/17: Žaloba podaná dne 30. ledna 2017 – Mackevision Medien Design v. EUIPO (TO CREATE REALITY)

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/55

         Žaloba podaná dne 30. ledna 2017 – Mackevision Medien Design v. EUIPO (TO CREATE REALITY)
   (Věc T-50/17)
   (2017/C 104/76)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mackevision Medien Design GmbH Stuttgart (Stuttgart, Německo) (zástupci: E. Stolz, U. Stelzenmüller a J. Weiser, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „TO CREATE REALITY“ – přihláška č. 15 098 106

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. prosince 2016 ve věci R 995/2016-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-142/08: Žaloba podaná dne 7. dubna 2008 – Komise Evropských společenství v. Polská republika

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/18

         Žaloba podaná dne 7. dubna 2008 – Komise Evropských společenství v. Polská republika
   (Věc C-142/08)
   (2008/C 142/28)
   Jednací jazyk: polština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Kaduczak a P. Dejmek, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (1), a v každém případě tím, že o těchto předpisech neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají na základě této směrnice;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2006/73/ES uplynula dne 31. ledna 2007.

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 06/07, s. 263.


title: Věc C-378/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 7. srpna 2014 – Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen v. Tomislaw Trapkowski

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/24

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 7. srpna 2014 – Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen v. Tomislaw Trapkowski
      (Věc C-378/14)
      (2014/C 395/29)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzhof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen

         Žalovaný: Tomislaw Trapkowski

         Předběžné otázky

                  1)

                  Použije se v případě, kdy má osoba žijící v jednom členském státě (tuzemsku) nárok na přídavky na nezaopatřené děti, které mají bydliště v jiném členském státě (zahraničí) u druhého z manželů, od kterého je tato osoba odloučena, čl. 60 odst. 1 druhá věta nařízení č. 987/2009 (1) s tím důsledkem, že fikce, na základě které se pro účely článků 67 a 68 nařízení č. 883/2004 (2) přihlíží k situaci celé rodiny, jako by se na všechny dotyčné osoby vztahovaly právní předpisy dotčeného členského státu a všechny dotyčné osoby v tomto členském státě měly bydliště, zejména pokud jde o nárok osoby na takové dávky, povede k tomu, že nárok na přídavky na nezaopatřené dítě přísluší výlučně tomu z rodičů, který žije v jiném členském státě (zahraničí), protože vnitrostátní právo prvního členského státu (tuzemska) stanoví, že v případě více osob oprávněných k přídavkům na nezaopatřené dítě, je oprávněný ten z rodičů, v jehož domácnosti dítě žije?

                  2)

                  V případě kladné odpovědi na první předběžnou otázku:
                  Má být čl. 60 odst. 1 třetí věta nařízení č. 987/2009 v případě skutkového stavu uvedeného výše v bodě 1 vykládán v tom smyslu, že nárok na přídavky na nezaopatřené dítě náleží rodiči žijícímu v jednom členském státě (tuzemsku) na základě vnitrostátního (tuzemského) práva, protože druhý z rodičů žijící v jiném členském státě (zahraničí) nepodal žádost o přiznání přídavků na nezaopatřené dítě?

                  3)

                  V případě kladné odpovědi na druhou předběžnou otázku za skutkových okolností uvedených výše pod bodem 1. v tom smyslu, že pokud rodič žijící v jiném členském státě Evropské unie nepodá žádost o přiznání přídavku, přechází tento nárok na přídavky na nezaopatřené dítě na rodiče žijícího v tuzemsku:
                  Po jak dlouhém časovém období se má vycházet z toho, že rodič žijící v zahraničním členském státě Evropské unie „neuplatnil“ právo na přídavky na nezaopatřené dítě ve smyslu čl. 60 odst. 1 třetí věty nařízení č. 987/2009 s tím důsledkem, že toto právo náleží rodiči žijícímu v tuzemsku?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009 , kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 284, s. 1).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 166, s. 1; Zvl. vyd. 05/05, s. 72)


title: Věc T-213/12 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 4. září 2012 — Elitaliana v. Eulex Kosovo ( „Řízení o předběžném opatření — Veřejné zakázky — Nabídkové řízení — Odmítnutí nabídky — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nedodržení formálních náležitostí — Nepřípustnost“ )

text:
               20.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/10

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 4. září 2012 — Elitaliana v. Eulex Kosovo
   (Věc T-213/12 R)
   (Řízení o předběžném opatření - Veřejné zakázky - Nabídkové řízení - Odmítnutí nabídky - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedodržení formálních náležitostí - Nepřípustnost)
   2012/C 319/19
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Elitaliana SpA (Řím, Itálie) (zástupce: R. Colagrande, advokát)

      Žalovaná: Eulex Kosovo (Pristina, Kosovská republika) (zástupce: G. Brosadola Pontotti, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Eulex Kosovo, kterým se odmítá nabídka, kterou žalobkyně předložila v rámci nabídkového řízení nazvaného „EuropeAid/131516/D/SER/XK — Podpora mise EULEX v Kosovu vrtulníky (PROC/272/11)“, a kterým se tato zakázka zadává jinému uchazeči.

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.