title: Věc C-309/18: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 2. května 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Itálie) — Lavorgna Srl v. Comune di Montelanico, Comune di Supino, Comune di Sgurgola, Comune di Trivigliano („Řízení o předběžné otázce — Zadávání veřejných zakázek — Směrnice 2014/24/EU — Náklady práce — Automatické vyloučení uchazeče, který v nabídce neuvedl samostatně uvedené náklady — Zásada proporcionality“)

text:
               1.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/12

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 2. května 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Itálie) — Lavorgna Srl v. Comune di Montelanico, Comune di Supino, Comune di Sgurgola, Comune di Trivigliano
      (Věc C-309/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Zadávání veřejných zakázek - Směrnice 2014/24/EU - Náklady práce - Automatické vyloučení uchazeče, který v nabídce neuvedl samostatně uvedené náklady - Zásada proporcionality“)
      (2019/C 220/16)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Lavorgna Srl

         Žalované: Comune di Montelanico, Comune di Supino, Comune di Sgurgola, Comune di Trivigliano

         Za účasti: Gea Srl

         Výrok

      Zásady právní jistoty, rovného zacházení a transparentnosti, jak jsou uvedené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, podle které skutečnost, že v ekonomické nabídce předložené ve veřejném zadávacím řízení nejsou samostatně uvedeny náklady práce, vede k vyloučení této nabídky, aniž by bylo možné využít pomoc s vypracováním dokumentace, a to včetně případu, kdy povinnost uvést tyto náklady samostatně nebyla v zadávací dokumentaci upřesněna, pokud je tato podmínka a tato možnost vyloučení výslovně stanovena vnitrostátní právní úpravou vztahující se na zadávací řízení, na kterou se v této dokumentaci výslovně odkazuje. Pokud nicméně ustanovení zadávacího řízení neumožňují uchazečům uvést tyto náklady ve svých ekonomických nabídkách, musí se zásady transparentnosti a proporcionality vykládat v tom smyslu, že nebrání tomu, aby se uchazečům umožnilo napravit svoji situaci a splnit povinnosti stanovené vnitrostátní právní úpravou v dané oblasti ve lhůtě stanovené veřejným zadavatelem.

         (1)  Úř. věst. C 268, 30.7.2018.


title: Věc C-330/18 P: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. března 2019 — Bruno Gollnisch v. Evropský parlament („Kasační opravný prostředek — Evropský parlament — Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu — Příspěvek na parlamentní asistenci — Vrácení neoprávněně vyplacených částek“)

text:
               1.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/14

      Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. března 2019 — Bruno Gollnisch v. Evropský parlament
      (Věc C-330/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Evropský parlament - Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu - Příspěvek na parlamentní asistenci - Vrácení neoprávněně vyplacených částek“)
      (2019/C 220/18)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Bruno Gollnisch (zástupce: B. Bonnefoy-Claudet, avocat)

         Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupkyně: S. Seyr a C. Burgos, zmocněnkyně)

         Výrok

                  1.

                  Kasační opravný prostředek se zčásti odmítá jako zjevně nepřípustný a zčásti zamítá jako zjevně neopodstatněný.

                  2.

                  Brunu Gollnischovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 240, 9.7.2018.


title: Věc C-462/18 P: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. března 2019 — Mylène Troszczynski v. Evropský parlament („Kasační opravný prostředek — Evropský parlament — Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu — Náhrada výdajů na parlamentní asistenci — Navrácení neoprávněně vyplacených částek“)

text:
               1.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/15

      Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. března 2019 — Mylène Troszczynski v. Evropský parlament
      (Věc C-462/18 P) (1))
      („Kasační opravný prostředek - Evropský parlament - Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu - Náhrada výdajů na parlamentní asistenci - Navrácení neoprávněně vyplacených částek“)
      (2019/C 220/19)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Mylène Troszczynski (zástupce: F. Wagner, advokát)

         Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupkyně: S. Seyr a C. Burgos, zmocněnkyně)

         Výrok

                  1.

                  Kasační opravný prostředek se zčásti odmítá jako zjevně nepřípustný a zčásti zamítá jako zjevně neopodstatněný.

                  2.

                  Mylène Troszczynski se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 364, 8.10.2018.


title: Věc C-99/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. ledna 2019 BI proti usnesení předsedy Tribunálu vydanému dne 26. listopadu 2018 ve věci T-626/18 AJ, BI v. Evropská komise

text:
               1.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/15

      Kasační opravný prostředek podaný dne 7. ledna 2019 BI proti usnesení předsedy Tribunálu vydanému dne 26. listopadu 2018 ve věci T-626/18 AJ, BI v. Evropská komise
      (Věc C-99/19 P)
      (2019/C 220/20)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: BI

         Další účastnice řízení: Evropská komise
      Soudní dvůr Evropské unie (sedmý senát) zamítl usnesením ze dne 21. května 2019 kasační opravný prostředek a rozhodl, že účastník řízení, který neměl ve věci úspěch, ponese náklady řízení.


title: Věc C-123/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. února 2019 Vans, Inc. proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 6. prosince 2018 ve věci T-817/16, Vans, Inc v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               1.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/16

      Kasační opravný prostředek podaný dne 18. února 2019 Vans, Inc. proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 6. prosince 2018 ve věci T-817/16, Vans, Inc v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      (Věc C-123/19 P)
      (2019/C 220/21)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Vans, Inc (zástupci: M. Hirsch a M. Metzner, Rechtsanwälte)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Deichmann SE

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  1.

                  zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie (devátého senátu) ze dne 6. prosince 2018 ve věci T-817/16 a rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 21. září 2016 ve věci R 2030/2015-4 a aby v celém rozsahu zamítl námitku;

                  2.

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Tribunál vycházel nesprávně z toho, že vedlejší účastnice řízení starší ochrannou známku dostatečně odůvodnila; Tribunál zejména příliš široce vyložil pojem „rovnocenný dokument“ ve smyslu pravidla 19 odst. 2 písm. a) bodu ii) nařízení (ES) č. 2868/95 (1) (nyní čl. 7 odst. 2 písm. a) bod ii) nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625) (2).

                  —

                  Na rozdíl od názoru Tribunálu se v případě výpisu z databáze TM View nejedná o „rovnocenný dokument“ ve smyslu pravidla 19 odst. 2 písm. a) bodu ii) nařízení 2868/95; toto vyplývá jednak z jednoznačného znění tohoto ustanovení, které se v souvislosti s přípustnými rovnocennými dokumenty vztahuje na druh a ne na původ dokumentu, a dále z ratio legis tohoto ustanovení.

                  —

                  Výpis z databáze TM View nelze ani na základě vlastností této databáze použít jako prokázání odůvodnění.

                  —

                  Námitku proto bylo nutno zamítnout již z důvodu neexistence odůvodnění staršího práva.

                  —

                  Tribunál dále vycházel nesprávně z toho, že mezi kolidujícími označeními existuje nebezpečí záměny; Tribunál sice konstatoval rozdíly existující mezi označeními, při posuzování vizuální podobnosti je už ale nezohlednil, nýbrž pouze paušálně a bez dalšího odůvodnění konstatoval, že mezi označeními existuje průměrná vizuální podobnost.

         (1)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1995, L 303, s. 1) (dále jen nařízení 2868/95).

         (2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430 (Úř. věst. 2018, L 104, s. 1).


title: Věc C-125/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. února 2019 Vans, Inc. proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 6. prosince 2018 ve věci T-848/16, Deichmann SE v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               1.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/17

      Kasační opravný prostředek podaný dne 18. února 2019 Vans, Inc. proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 6. prosince 2018 ve věci T-848/16, Deichmann SE v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      (Věc C-125/19 P)
      (2019/C 220/22)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Vans, Inc. (zástupci: M. Hirsch, M. Metzner, advokáti)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Deichmann SE

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie (devátého senátu) ze dne 6. prosince 2018 ve věci T-848/16 a žalobu zamítl;

                  —

                  uložil společnosti Deichmann SE náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Tribunál nesprávně vycházel z toho, že společnost Deichmann dostatečně prokázala starší ochranné známky; Tribunál vyložil příliš široce pojem „jiná rovnocenná písemnost“ podle pravidla 19 odst. 2 písm. a) bodu ii) (nyní čl. 7 odst. 2 písm. a) bod ii) nařízení č. 2868/95 (1).
      Na rozdíl od názoru Tribunálu se v případě výpisu z databáze TMView nejedná o „jinou rovnocennou písemnost ve smyslu pravidla 19 odst. 2 písm. a) bodu ii) nařízení č. 2868/95; vyplývá to z jednoznačného znění ustanovení, které se vztahuje ohledně přípustných jiných rovnocenných písemností na druh a nikoli původ písemnosti, a dále z účelu ustanovení.
      Výpis z databáze TMView nelze také z důvodu jejích vlastností považovat za opodstatněný důkaz.
      Námitka by tedy měla být — jak správně konstatoval odvolací senát — zamítnuta již z důvodu chybějícího podloženého prokázání starších práv.

         (1)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství, Úř. věst. 1995, L 303, s. 1.


title: Věc C-292/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 10. dubna 2019 — PORR Építési Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               1.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 10. dubna 2019 — PORR Építési Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Věc C-292/19)
      (2019/C 220/24)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: PORR Építési Kft.

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Předběžné otázky

                  1)

                  Má být čl. 90 odst. 1 a 2 směrnice o DPH (1) vykládán v tom smyslu, že členské státy musí povolit snížení základu DPH, pokud lze s konečnou platností prokázat, že osoba povinná k dani neobdržela v plné výši nebo z části protiplnění odpovídající uskutečněné transakci?

                  2)

                  Má být judikatura Soudního dvora Evropské unie, zejména s ohledem na rozsudky vydané ve věcech Almos, [C 337/13], bod 23, Di Maura, [C 246/16], body 20 až 29, a obdobně T 2, [C 396/16], body 31 až 45, vykládána v tom smyslu, že z pohledu povinnosti členského státu, stanovené v čl. 90 odst. 1 směrnice o DPH, snížit a posteriori základ daně, je třeba rozlišovat mezi úplným nebo částečným nezaplacením ze strany kupujícího a situací, kdy se pohledávka věřitele stala s konečnou platností nedobytnou, takže v prvním případě členský stát může využít výjimky stanovené v čl. 90 odst. 2, zatímco ve druhém případě je uvedená výjimka vyloučena a členský stát musí každopádně umožnit snížení a posteriori základu daně?

         (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


title: Věc C-394/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgie) dne 21. května 2019 — PN, QO, RP, SQ, TR v. Centre public d’action sociale d’Anderlecht (CPAS)

text:
               22.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgie) dne 21. května 2019 — PN, QO, RP, SQ, TR v. Centre public d’action sociale d’Anderlecht (CPAS)
      (Věc C-394/19)
      (2019/C 246/14)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal du travail francophone de Bruxelles

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: PN, QO, RP, SQ, TR

         Žalovaný: Centre public d’action sociale d’Anderlecht (CPAS)

         Předběžné otázky

      Musí být zásada plné účinnosti norem Společenství a jejich ochrany, jak byla definována v rozsudku Francovich a Brasserie du Pêcheur, a směrnice 2004/38/ES (1) vykládány tak, že členský stát má povinnost v situaci, kdy je cizinci odňato právo pobytu bez předchozího posouzení přiměřenosti z důvodu nesprávného provedení směrnice do vnitrostátního práva, postarat se v rámci svého systému sociální podpory o základní potřeby žadatele mimo potřeb zdravotních, a to dokud nebude přijato rozhodnutí o pobytu daného cizince v souladu s unijním právem?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS. (Úř. věst. 2004, L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46).


title: Věc C-395/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal d'instance de Nice (Francie) dne 22. května 2019 — VT, WU v. easyJet Airline Co. Ltd

text:
               22.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal d'instance de Nice (Francie) dne 22. května 2019 — VT, WU v. easyJet Airline Co. Ltd
      (Věc C-395/19)
      (2019/C 246/15)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal d'instance de Nice

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: VT, WU

         Žalovaná: easyJet Airline Co. Ltd

         Předběžné otázky

                  1)

                  K použitelnosti čl. 3 odst. 2 písm. a) v případě zpoždění

                              a)

                              Je s ohledem na skutečnost, že nárok na odškodnění v případě odepření nástupu na palubu či zrušení podle článku 7 nařízení (ES) č. 261/2004 (1) ze dne 11. února 2004 byl rozšířen na případy zpoždění prostřednictvím judikatury (SDEU, čtvrtý senát, 19. listopadu 2009, věc C-402/07 a C-432/07, Sturgeon), podmínka týkající se přihlášení se cestujícího k přepravě, která se podle čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004 vztahuje výhradně na případy odepření nástupu na palubu, použitelná v rámci požadovaného odškodnění ze strany cestujícího, jehož let byl zpožděn a nebyl mu odepřen nástupu na palubu?

                              b)

                              V případě kladné odpovědi na otázku 1) a), má být lhůta nejpozději čtyřicet pět minut před zveřejněným časem odletu podle čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 vykládána v takovém případě tak, že jde o lhůtu nejpozději čtyřicet pět minut před novým časem odletu zpožděného letu zveřejněným na informačních cedulích na letišti či sděleným cestujícím?

                  2)

                  K důkaznímu břemeni ohledně „přihlášení se k přepravě“

                              V případě kladné odpovědi na otázku 1) a), tedy v případě uplatnění čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 na náhradu škody požadovanou cestujícím, jehož let byl zpožděn:

                                          Jsou podmínky stanovené v čl. 3 odst. 2 písm. a) předběžné podmínky, které spotřebitel musí splnit, aby mohl požadovat uplatnění nařízení, či liberační důvod pro leteckou společnost, který jí umožňuje předložit seznam cestujících za účelem prokázání, že spotřebitel se nedostavil k přihlášení se k přepravě „jak je předem a písemně stanoveno a v čase uvedeném leteckým dopravcem, provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy nebo oprávněným zprostředkovatelem služeb v cestovním ruchu, nebo, jestliže není uveden čas, nejpozději do 45 minut před zveřejněným časem odletu“ podle čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, s ohledem na technologický vývoj, který nyní umožňuje elektronické vydávání digitálních palubních vstupenek, neexistenci časového jakéhokoli časového označování papírových palubních vstupenek, související neexistenci jakékoli povinnosti dostavit se fyzicky k odbavovací přepážce, a na to, že pouze letecké společnosti mají v držení všechny informace týkající se přihlášení se k přepravě cestujících až do ukončení činností souvisejících s přihlašováním?

                              V případě kladné odpovědi na otázku 1) a), tedy v případě uplatnění čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 na náhradu škody požadovanou cestujícím, jehož let byl zpožděn:

                                          Spočívá důkazní břemeno týkající se skutečného přihlášení se k přepravě cestujícího, který podal soudní žalobu, „jak je předem a písemně stanoveno a v čase uvedeném leteckým dopravcem, provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy nebo oprávněným zprostředkovatelem služeb v cestovním ruchu, nebo, jestliže není uveden čas, nejpozději do 45 minut před zveřejněným časem odletu“ podle čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, výhradně na cestujícím, s ohledem na technologický vývoj, který nyní umožňuje elektronické vydávání digitálních palubních vstupenek, neexistenci časového jakéhokoli časového označování papírových palubních vstupenek, související neexistenci jakékoli povinnosti dostavit se fyzicky k odbavovací přepážce, a na to, že pouze letecké společnosti mají v držení všechny informace týkající se přihlášení se k přepravě cestujících až do ukončení činností souvisejících s přihlašováním?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, 17.2.2004, s. 1).


title: Věc C-413/19: Žaloba podaná dne 24. května 2019 — Evropská komise v. Republika Slovinsko

text:
               22.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/16

      Žaloba podaná dne 24. května 2019 — Evropská komise v. Republika Slovinsko
      (Věc C-413/19)
      (2019/C 246/16)
      Jednací jazyk: slovinština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: M. Kocjan, K. Talabér-Ritz)

         Žalovaná: Republika Slovinsko

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  určit, že Republika Slovinsko tím, že omezila povinnost vystavit certifikát energetické náročnosti pouze na budovy, které vlastní nebo užívají veřejné orgány, nesplnila povinnost, která pro ni vyplývá z čl. 13 odst. 2 směrnice o energetické náročnosti budov (1);

                  —

                  uložit Republice Slovinsko náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Podle čl. 13 odst. 2 směrnice 2010/31/EU musí členské státy vyžadovat, aby tam, kde celkovou užitnou podlahovou plochu budovy, pro kterou byl vydán certifikát energetické náročnosti podle čl. 12 odst. 1, větší než 500 m2 často navštěvuje veřejnost, byl certifikát energetické náročnosti vystaven na nápadném místě dobře viditelném veřejnosti. Jelikož Republika Slovinsko zavedla tuto povinnost pouze pro budovy, které vlastní nebo užívají veřejné orgány, Komise se rozhodla podat žalobu k Soudnímu dvoru.

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/31/EU ze dne 19. května 2010 o energetické náročnosti budov (Úř. věst. 2010 L 153, s. 13).


title: Věc T-366/16: Usnesení Tribunálu ze dne 27. září 2017 – Gaki v. Europol „Žaloba na neplatnost a na náhradu škody — Nedodržení formálních náležitostí — Návrh na vydání soudního příkazu — Zjevná nepřípustnost — Zjevný nedostatek pravomoci — Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/35

         Usnesení Tribunálu ze dne 27. září 2017 – Gaki v. Europol
   (Věc T-366/16) (1)

   („Žaloba na neplatnost a na náhradu škody - Nedodržení formálních náležitostí - Návrh na vydání soudního příkazu - Zjevná nepřípustnost - Zjevný nedostatek pravomoci - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
   (2017/C 402/46)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Anastasia-Soultana Gaki (Düsseldorf, Německo) (zástupci: původně A. Heinen, poté G. Keisers, advokáti)

      Žalovaná: Agentura Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) (zástupci: D. Neumann a S. Ryder, zmocněnci, ve spolupráci s R. van der Houtem a P. Luxem, advokáty)

      Předmět věci

   Jednak návrh podaný na základě článku 263 SFEU v podstatě na uložení povinnosti Europolu, aby přijal některá opatření a na zrušení rozhodnutí společného kontrolního orgánu Europolu ze dne 4. května 2016, týkajícího se stížnosti podané žalobkyní, a jednak návrh podaný na základě článku 268 na náhradu škody, která byla žalobkyni údajně způsobena

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Paní Anastasii-Soultaně Gaki se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 402, 31.10.2016.


title: Věc T-651/17: Žaloba podaná dne 22. září 2017 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Auarita Pneumatic Tools (Stříkací pistole na barvu)

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/46

         Žaloba podaná dne 22. září 2017 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Auarita Pneumatic Tools (Stříkací pistole na barvu)
   (Věc T-651/17)
   (2017/C 402/61)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Německo) (zástupkyně: K. Manhaeve, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Zhejiang Auarita Pneumatic Tools Co. Ltd (Zhejiang, Čína)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Žalobkyně

      Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství „stříkací pistole na barvu“ – (Průmyslový) vzor Společenství č. 1259626-0001

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. července 2017, ve věci R 914/2016-3

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a případně společnosti Zhejiang Auarita Pneumatic Tools Co. Ltd společně a nerozdílně náhradu veškerých nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 6 odst. 1 písm. b), čl. 6 odst. 2, čl. 60 odst. 1 a článků 62 a 64 nařízení č. 6/2002.


title: Věc T-184/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2017 – NRJ Group v. EUIPO – Sky International (SKY ENERGY) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SKY ENERGY — Starší slovní ochranná známka Evropské unie NRJ — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2017 – NRJ Group v. EUIPO – Sky International (SKY ENERGY)
   (Věc T-184/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SKY ENERGY - Starší slovní ochranná známka Evropské unie NRJ - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2017/C 402/31)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: NRJ Group (Boileau, Francie) (zástupce: M. Antoine-Lalance, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. O’Neill, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Sky International AG (Zug, Švýcarsko) (zástupce: J. Barry, solicitor)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. února 2016 (věc R 3137/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi NRJ Group a Sky International.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti NRJ Group se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 232, 27.6.2016.


title: Věc T-841/16: Usnesení Tribunálu ze dne 10. října 2017 – Alex v. Komise „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Financování projektu urbanistického rozvoje — Stížnost — Předběžné řízení o přezkumu — Rozhodnutí Komise konstatující neexistenci státní podpory — Žaloba zpochybňující opodstatněnost rozhodnutí Komise — Neexistence osobního dotčení — Nepřípustnost“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/36

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. října 2017 – Alex v. Komise
   (Věc T-841/16) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Financování projektu urbanistického rozvoje - Stížnost - Předběžné řízení o přezkumu - Rozhodnutí Komise konstatující neexistenci státní podpory - Žaloba zpochybňující opodstatněnost rozhodnutí Komise - Neexistence osobního dotčení - Nepřípustnost“)
   (2017/C 402/47)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Alex SCI (Bayonne, Francie) (zástupce: J. Fouchet, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Herrmann a C. Georgieva-Kecsmar, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise, kterým se zamítá stížnost týkající se údajně protiprávní státní podpory, kterou poskytla Francouzská republika sdružení obcí Côte-Basque-Adour pro projekt „Technocité“ (SA.44409).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Není již důvodné rozhodnout o návrhu na vstup Francouzské republiky do řízení v postavení vedlejší účastnice.

               3)

               Alex SCI ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               4)

               Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

      (1)  Úř. věst. C 30, 30.1.2017.


title: Věc C-541/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 15. září 2017 – Spolková republika Německo v. Amar Omar

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 15. září 2017 – Spolková republika Německo v. Amar Omar
   (Věc C-541/17)
   (2017/C 402/16)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Spolková republika Německo

      Odpůrce: Amar Omar

      Předběžné otázky

               1)

               Brání unijní právo členskému státu (zde Německu), aby při výkonu zmocnění podle čl. 33 odst. 2 písm. a) směrnice 2013/32/EU (1), případně podle čl. 25 odst. 2 písm. a) směrnice 2005/85/ES (2), který mu předcházel, zamítl jako nepřípustnou žádost o mezinárodní ochranu z důvodu, že již bylo v jiném členském státě (zde Bulharsku) přiznáno postavení uprchlíka, pokud forma této mezinárodní ochrany, zejména životní podmínky osob, kterým bylo přiznáno postavení uprchlíka, v tomto jiném členském státě, který již žadateli přiznal mezinárodní ochranu (zde Bulharsko),

                           a)

                           neodpovídá požadavkům článku 20 a násl. směrnice 2011/95/EU (3), nebo

                           b)

                           je v rozporu s článkem 4 Listiny, případně s článkem 3 EÚLP?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Platí to i tehdy, jestliže

                           a)

                           osobám, kterým bylo přiznáno postavení uprchlíka, v členském státě, v němž k tomu došlo (zde Bulharsku), nejsou zabezpečovány žádné existenční potřeby, případně jim jsou v porovnání s jinými členskými státy zabezpečovány jen ve velmi omezeném rozsahu, ale není s nimi v tomto ohledu zacházeno jinak než se státními příslušníky dotčeného státu,

                           b)

                           osobám, kterým bylo přiznáno postavení uprchlíka, jsou sice ohledně existenčních potřeb z formálního hlediska postaveni na roveň státním příslušníkům dotčeného státu, mají však fakticky těžší přístup k souvisejícím dávkám a nemají záruku skutečně rovného zacházení prostřednictvím programu začleňování, který by byl koncipovaný odpovídajícím způsobem a přizpůsobený zvláštním potřebám dotčeného okruhu osob?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany, Úř. věst. 2013, L 180, s. 60.

      (2)  Směrnice Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka, Úř. věst. 2005, L 326, s. 13.

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany, Úř. věst. 2011, L 337, s. 9.


title: Věc C-567/15: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 5. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus apygardos teismas – Litva) – „LitSpecMet“ UAB v. „Vilniaus lokomotyvų remonto depas“ UAB „Řízení o předběžné otázce — Stavební práce, dodávky a služby — Směrnice 2004/18/ES — Článek 1 odst. 9 — Pojem ‚veřejný zadavatel‘ — Společnost, jejíž kapitál vlastní veřejný zadavatel — Vnitroskupinová plnění“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/2

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 5. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus apygardos teismas – Litva) – „LitSpecMet“ UAB v. „Vilniaus lokomotyvų remonto depas“ UAB
   (Věc C-567/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Stavební práce, dodávky a služby - Směrnice 2004/18/ES - Článek 1 odst. 9 - Pojem ‚veřejný zadavatel‘ - Společnost, jejíž kapitál vlastní veřejný zadavatel - Vnitroskupinová plnění“)
   (2017/C 402/02)
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Vilniaus apygardos teismas

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně:„LitSpecMet“ UAB

      Žalovaná:„Vilniaus lokomotyvų remonto depas“ UAB

      za přítomnosti:„Plienmetas“ UAB

      Výrok

   Článek 1 odst. 9 druhý pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, ve znění nařízení Komise (EU) č. 1251/2011 ze dne 30. listopadu 2011, musí být vykládán v tom smyslu, že společnost, která je zcela ve vlastnictví veřejného zadavatele, jehož činnost spočívá v uspokojování potřeb obecného zájmu, a poskytuje plnění pro tohoto veřejného zadavatele i plnění na otevřeném trhu, musí být považována za „veřejnoprávní subjekt“ ve smyslu tohoto ustanovení, pokud je činnost této společnosti nezbytná k tomu, aby daný veřejný zadavatel mohl vykonávat svou činnost, a pokud se uvedená společnost za účelem uspokojování potřeb obecného zájmu nechává vést jinými důvody než hospodářskými zájmy, což musí ověřit předkládající soud. V tomto ohledu je irelevantní, že hodnota interních plnění může v budoucnu činit méně než 90 % nebo nebude představovat hlavní část celkového obratu společnosti.

      (1)  Úř. věst. C 27, 25.1.2016.


title: Věc C-544/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. září 2017 BPC Lux 2 Sàrl a další proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 19. července 2017 ve věci T-812/14, BPC Lux 2 Sàrl a další v. Evropská komise

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/15

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. září 2017 BPC Lux 2 Sàrl a další proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 19. července 2017 ve věci T-812/14, BPC Lux 2 Sàrl a další v. Evropská komise
   (Věc C-544/17 P)
   (2017/C 402/17)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: BPC Lux 2 Sàrl a další (zástupci: K. Bacon QC, B. Woogar, Barristers, J. Webber, M. Steenson, Solicitors)

      Další účastnice řízení: Evropská komise, Portugalská republika

      Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelé“) navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil usnesení Tribunálu;

               —

               vrátil věc Tribunálu k dalšímu řízení ve věci samé a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení navrhovatelů.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tento návrh je kasačním opravným prostředkem podaným proti usnesení Tribunálu ze dne 19. července 2017 ve věci T-812/14 BPC Lux 2 Sàrl v. Evropská komise EU:T:2017:560 (dále jen „usnesení, proti kterému byl podán kasační opravný prostředek“), kterým Tribunál odmítl jako nepřípustný kasační opravný prostředek navrhovatelů znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 5682 o státní podpoře SA.39250 Řešení krize Banco Espírito Santo (dále jen „napadené rozhodnutí“).
   V usnesení, proti kterému byl podán kasační opravný prostředek, Tribunál i bez návrhu určil, že navrhovatelé nemají právní zájem na zrušení, a tudíž je jejich žaloba nepřípustná. Navrhovatelé podali nyní kasační opravný prostředek k Soudnímu dvoru na základě jediného důvodu kasačního opravného prostředku, a sice že Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení a zjevného zkreslení důkazů, které mu byly předloženy.
   Navrhovatelé mají za to, že Tribunál se dopustil nesprávného posouzení, když měl za to, že zrušení napadeného rozhodnutí by nemělo žádný vliv na vnitrostátní řízení, neboť toto řízení se týká otázek vnitrostátního práva, zatímco se uvedené řízení vztahuje k otázkám práva EU. Jak je uvedeno níže, navrhovatelé předložili důkazy od jejich portugalského právníka, které nezpochybnila Komise ani Portugalská republika, o tom, že zrušení napadeného rozhodnutí by podstatně zvýšilo pravděpodobnost úspěchu jejich vnitrostátní správní žaloby opravňující je ke zrušení rozhodnutí o řešení krize BES nebo k náhradě škody. Tribunál tím, že dospěl k opačnému závěru, a odepřel tudíž portugalským soudům příležitost přezkoumat věc, neoprávněně nahradil posouzení výkladu vnitrostátního práva portugalskými soudy vlastním posouzením a zjevně zkreslil důkazy, které mu byly předloženy.


title: Věc T-211/17 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 29. září 2017 – Amplexor Luxembourg v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Veřejné zakázky na služby — Návrh na nařízení předběžných opatření — Neexistence naléhavosti“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/36

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 29. září 2017 – Amplexor Luxembourg v. Komise
   (Věc T-211/17 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky na služby - Návrh na nařízení předběžných opatření - Neexistence naléhavosti“)
   (2017/C 402/48)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Amplexor Luxembourg Sàrl (Bertrange, Lucembursko) (zástupce: J.-F. Steichen, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Estrada de Solà a O. Verheecke, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a znějící na přiznání předběžných opatření spočívajících v odkladu vykonatelnosti rozhodnutí Úřadu pro publikace Evropské unie (OP) ze dne 13. února 2017 v rámci zadávacího řízení č. 10651 v rozsahu, v němž na první místo vybralo nabídku konsorcia Jouve a Skrivanek, a dále v pozastavení platnosti rámcové smlouvy uzavřené mezi OP a uvedeným konsorciem.

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-281/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2017 – Solelec a další v. Parlament „Veřejné zakázky na stavební práce — Zadávací řízení — Elektrické práce (silnoproud) v rámci projektu rozšíření a rekonstrukce budovy Parlamentu Konrad Adenauer v Lucemburku — Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání veřejné zakázky jinému uchazeči — Zjevně nesprávné posouzení — Kritéria výběru — Technická a odborná způsobilost — Kritéria pro zadání — Nabídka s neobvykle nízkou cenou — Tržní hodnota“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2017 – Solelec a další v. Parlament
   (Věc T-281/16) (1)

   („Veřejné zakázky na stavební práce - Zadávací řízení - Elektrické práce (silnoproud) v rámci projektu rozšíření a rekonstrukce budovy Parlamentu Konrad Adenauer v Lucemburku - Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání veřejné zakázky jinému uchazeči - Zjevně nesprávné posouzení - Kritéria výběru - Technická a odborná způsobilost - Kritéria pro zadání - Nabídka s neobvykle nízkou cenou - Tržní hodnota“)
   (2017/C 402/32)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Solelec SA (Esch-sur-Alzette, Lucembursko), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Lucembursko), Paul Wagner et fils SA (Lucemburk, Lucembursko) a Socom SA (Foetz, Lucembursko) (zástupce: S. Marx, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: M. Mraz a L. Chrétien, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 27. května 2016, kterým byla odmítnuta nabídka žalobkyň týkající se části 75, nazvané „Elektrické práce (silnoproud)“, která byla předložena v rámci zadávacího řízení INLO-D-UPIL-T-15-AO6, týkajícího se projektu rozšíření a rekonstrukce budovy Konrad Adenauer v Lucemburku (Lucembursko), a dále rozhodnutí, kterým byla dotčená část přidělena jinému uchazeči

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem Solelec SA, Mannelli & Associés SA, Paul Wagner et fils SA a Socom SA se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžných opatřeních.

      (1)  Úř. věst. C 260, 18.7.2016.


title: Věc T-656/17: Žaloba podaná dne 25. září 2017 – Sumol + Compal Marcas v. EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials)

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/48

         Žaloba podaná dne 25. září 2017 – Sumol + Compal Marcas v. EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials)
   (Věc T-656/17)
   (2017/C 402/63)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sumol + Compal Marcas, SA (Carnaxide, Portugalsko) (zástupkyně: A. De Sampaio, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Ludwig Manfred Jacob (Heidesheim, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „Dr. Jacob’s essentials“ vyobrazené v barvě oranžové, žluté a v odstínech zelené – Přihláška č. 13 742 903

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. července 2017, ve věci R 2067/2016-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a dalšímu účastníkovi řízení náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Spojené věci C-24/16 a C-25/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 27. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Nintendo Co. Ltd v. BigBen Interactive GmbH, BigBen Interactive SA „Řízení o předběžné otázce — Duševní vlastnictví — Nařízení (ES) č. 6/2002 — Článek 20 odst. 1 písm. c), čl. 79 odst. 1, jakož i články 82, 83, 88 a 89 — Žaloba pro porušení — Omezení práv z (průmyslového) vzoru Společenství — Pojem ‚citace‘ — Nařízení (ES) č. 44/2001 — Článek 6 odst. 1 — Pravomoc ve vztahu ke spolužalovanému s bydlištěm či sídlem mimo členský stát místa soudu — Územní rozsah pravomoci soudů pro (průmyslové) vzory Společenství — Nařízení (ES) č. 864/2007 — Článek 8 odst. 2 — Rozhodné právo ve věcech návrhů na vydání příkazů ukládajících postihy a jiná opatření“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/3

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 27. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Nintendo Co. Ltd v. BigBen Interactive GmbH, BigBen Interactive SA
   (Spojené věci C-24/16 a C-25/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Duševní vlastnictví - Nařízení (ES) č. 6/2002 - Článek 20 odst. 1 písm. c), čl. 79 odst. 1, jakož i články 82, 83, 88 a 89 - Žaloba pro porušení - Omezení práv z (průmyslového) vzoru Společenství - Pojem ‚citace‘ - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Článek 6 odst. 1 - Pravomoc ve vztahu ke spolužalovanému s bydlištěm či sídlem mimo členský stát místa soudu - Územní rozsah pravomoci soudů pro (průmyslové) vzory Společenství - Nařízení (ES) č. 864/2007 - Článek 8 odst. 2 - Rozhodné právo ve věcech návrhů na vydání příkazů ukládajících postihy a jiná opatření“)
   (2017/C 402/03)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Nintendo Co. Ltd

      Žalované: BigBen Interactive GmbH, BigBen Interactive SA

      Výrok

               1)

               Nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství, ve spojení s čl. 6 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, musí být vykládáno v tom smyslu, že za takových okolností, jaké jsou dány ve věcech v původním řízení, kdy je mezinárodní příslušnost soudu pro (průmyslové) vzory Společenství, k němuž byla podána žaloba pro porušení, ve vztahu k prvnímu žalovanému založena podle čl. 82 odst. 1 nařízení č. 6/2002 a ve vztahu k druhému žalovanému usazenému v jiném členském státě je založena podle uvedeného čl. 6 odst. 1, ve spojení s čl. 79 odst. 1 nařízení č. 6/2002, z důvodu, že tento druhý žalovaný vyrábí a prvnímu žalovanému dodává výrobky, které první žalovaný uvádí na trh, uvedený soud může na návrh žalobce vydat příkazy vůči druhému žalovanému, jež se týkají opatření spadajících do působnosti čl. 89 odst. 1 a čl. 88 odst. 2 nařízení č. 6/2002 a vztahují se i na jiná jednání druhého žalovaného, než jsou jednání související s výše uvedeným dodavatelským řetězcem, a jejich působnost se vztahuje na celé území Evropské unie.

               2)

               Článek 20 odst. 1 písm. c) nařízení č. 6/2002 musí být vykládán v tom smyslu, že třetí osoba, které bez souhlasu majitele práv z (průmyslových) vzorů Společenství užívá, a to i prostřednictvím svých internetových stránek, vyobrazení výrobků odpovídajících takovýmto (průmyslovým) vzorům v rámci legálního prodeje výrobků určených k užívání jakožto příslušenství specifických výrobků majitele práv z těchto (průmyslových) vzorů, s cílem vysvětlit nebo doložit společné užívání takto prodávaných výrobků a specifických výrobků majitele uvedených práv, uskutečňuje reprodukční činnost prováděnou za účelem „citací“ ve smyslu uvedeného čl. 20 odst. 1 písm. c), přičemž takováto činnost je podle tohoto ustanovení dovolena, pokud splňuje kumulativní podmínky stanovené v uvedeném ustanovení, což musí ověřit vnitrostátní soud.

               3)

               Článek 8 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 ze dne 11. července 2007 o právu rozhodném pro mimosmluvní závazkové vztahy (Řím II) musí být vykládán v tom smyslu, že se pojem „země, ve které k porušení tohoto práva došlo“, ve smyslu tohoto ustanovení, vztahuje na zemi, ve které došlo ke skutečnosti, jež vedla ke vzniku škody. Za okolností, kdy jsou témuž žalovanému vytýkána různá porušení, k nimž došlo v různých členských státech, není k určení skutečnosti, jež vedla ke vzniku škody, namístě vycházet z každého jednotlivého vytýkaného porušení, nýbrž je třeba jednání uvedeného žalovaného posoudit globálně, s cílem určit místo, kde k prvotnímu porušení, z něhož vyplývá vytýkané jednání, došlo nebo hrozí dojít.

      (1)  Úř. věst. C 145, 25.4.2016.


title: Věc T-244/17 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 19. září 2017 – António Conde & Companhia v. Komise „Předběžná opatření — Rybářské plavidlo — Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku — Přípustnost — Nové skutečnosti — Změna okolností — Návrh na vydání předběžného opatření — Neexistence právního zájmu“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/37

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 19. září 2017 – António Conde & Companhia v. Komise
   (Věc T-244/17 R)
   („Předběžná opatření - Rybářské plavidlo - Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku - Přípustnost - Nové skutečnosti - Změna okolností - Návrh na vydání předběžného opatření - Neexistence právního zájmu“)
   (2017/C 402/49)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: António Conde & Companhia, SA (Gafanha de Nazaré, Portugalsko) (zástupce: J.R. García-Gallardo Gil-Fournier, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet, A. Lewis a F. Moro, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU znějící na vydání předběžného opatření nařizujícího Evropské komisi, aby se, zaprvé, zdržela nátlaku na Portugalskou republiku s cílem vyškrtnout rybářské plavidlo Calvão ze seznamu lodí plujících pod portugalskou vlajkou oprávněných k rybolovu v oblasti upravené předpisy NAFO a, zadruhé, zaslala dokumenty týkající se výměny mezi Komisí a zástupci Portugalska ohledně vyškrtnutí plavidel žalobkyně z oblasti upravené předpisy NAFO.

      Výrok

               1)

               Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-316/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. října 2017 – MORAVIA Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-554S) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SDC 554S — Starší nezapsaná slovní národní ochranná známka SDC 554S — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [později čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] — Důkazy prokazující obsah vnitrostátního práva — Pravidlo 19 odst. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 2868/95 [později čl. 7 odst. 2 písm. d) nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430] — Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem — Posuzovací pravomoc odvolacího senátu — Článek 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009 [později čl. 95 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. října 2017 – MORAVIA Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-554S)
   (Věc T-316/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SDC 554S - Starší nezapsaná slovní národní ochranná známka SDC 554S - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [později čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] - Důkazy prokazující obsah vnitrostátního práva - Pravidlo 19 odst. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 2868/95 [později čl. 7 odst. 2 písm. d) nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430] - Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem - Posuzovací pravomoc odvolacího senátu - Článek 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009 [později čl. 95 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2017/C 402/33)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: MORAVIA Consulting, spol. s r.o. (Brno, Česká republika) (zástupce: M. Kyjovský, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Citizen Systems Europe GmbH (Stuttgart, Německo) (zástupci: C. von Donat, J. Lipinsky, J. Hagenberg, T. Hollerbach a C. Nitschke, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. dubna 2016 (věc R 1575/2015-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi MORAVIA Consulting a Citizen Systems Europe.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti MORAVIA Consulting, spol. s r.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 287, 8.8.2016.


title: Věc T-579/17 R: Usnesení místopředsedy Tribunálu ze dne 26. září 2017 – Wall Street Systems UK v. ECB „Předběžné opatření — Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Dodání systému pro správu peněžních prostředků — Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání zakázky jinému uchazeči — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/37

         Usnesení místopředsedy Tribunálu ze dne 26. září 2017 – Wall Street Systems UK v. ECB
   (Věc T-579/17 R)
   („Předběžné opatření - Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Dodání systému pro správu peněžních prostředků - Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání zakázky jinému uchazeči - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
   (2017/C 402/50)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Wall Street Systems UK Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: A. Csaki, advokát)

      Žalovaná: Evropská centrální banka (ECB) (zástupci: C. Kroppenstedt a I. Köpfer, zmocněnci a U. Soltész a A. Neun, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí o zamítnutí odvolání podaného žalobkyní v rámci zadávacího řízení 2016/S 093-165651.

      Výrok

               1)

               Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

               2)

               Usnesení ze dne 29. srpna 2017 ve věci T-579/17 se zrušuje.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-554/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Svea hovrätt (Švédsko) 21. září 2017 – Rebecka Jonsson v. Société du Journal L’Est Républicain

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Svea hovrätt (Švédsko) 21. září 2017 – Rebecka Jonsson v. Société du Journal L’Est Républicain
   (Věc C-554/17)
   (2017/C 402/18)
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Svea hovrätt

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Rebecka Jonsson

      Odpůrkyně: Société du Journal L’Est Républicain

      Předběžné otázky

               1)

               Brání článek 16 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 861/2007 (1) ze dne 11. července 2007, kterým se zavádí evropské řízení o drobných nárocích (nařízení o drobných nárocích) takové vnitrostátní právní úpravě, podle níž je účastníkům řízení uložena náhrada nákladů řízení ve stejné výši nebo poměrně, pokud mají se svými návrhy částečně úspěch či částečně neúspěch, pokud ve sporu bylo předloženo několik návrhů nebo pokud bylo návrhu vyhověno pouze částečně?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Jak je třeba vykládat pojem „strana, která neměla úspěch ve věci“ ve smyslu článku 16 nařízení?

      (1)  Úř. věst. 2007, L 199, s. 1.


title: Věc C-73/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 27. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Najvyššího súdu Slovenské republiky – Slovensko) – Peter Puškár v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Kriminálny úrad finančnej správy „Řízení o předběžné otázce — Listina základních práv Evropské unie — Články 7, 8 a 47 — Směrnice 95/46/ES — Články 1, 7 a 13 — Zpracování osobních údajů — Článek 4 odst. 3 SEU — Vyhotovení seznamu osobních údajů — Předmět — Výběr daní — Boj proti daňovým únikům — Soudní přezkum — Ochrana základních práv a svobod — Podřízení soudní žaloby požadavku předchozí správní stížnosti — Přípustnost uvedeného seznamu jako důkazu — Podmínky pro zákonnost zpracování osobních údajů — Úkol prováděný ve veřejném zájmu správcem údajů“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/4

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 27. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Najvyššího súdu Slovenské republiky – Slovensko) – Peter Puškár v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Kriminálny úrad finančnej správy
   (Věc C-73/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Listina základních práv Evropské unie - Články 7, 8 a 47 - Směrnice 95/46/ES - Články 1, 7 a 13 - Zpracování osobních údajů - Článek 4 odst. 3 SEU - Vyhotovení seznamu osobních údajů - Předmět - Výběr daní - Boj proti daňovým únikům - Soudní přezkum - Ochrana základních práv a svobod - Podřízení soudní žaloby požadavku předchozí správní stížnosti - Přípustnost uvedeného seznamu jako důkazu - Podmínky pro zákonnost zpracování osobních údajů - Úkol prováděný ve veřejném zájmu správcem údajů“)
   (2017/C 402/04)
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Najvyšší súd Slovenské republiky

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Peter Puškár

      Odpůrci: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Kriminálny úrad finančnej správy

      Výrok

               1)

               Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátnímu zákonu, který podřizuje podání soudní žaloby osobou, která tvrdí, že bylo porušeno její právo na ochranu osobních údajů zaručené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, předchozímu vyčerpání dostupných správních opravných prostředků, za podmínky, že konkrétní postupy uplatňování uvedených opravných prostředků nepřiměřeně neovlivňují právo na účinný prostředek nápravy před soudem zakotvené v uvedeném ustanovení. Zejména je důležité, aby předchozí vyčerpání dostupných správních opravných prostředků nevedlo k podstatnému prodlení, pokud jde o podání žaloby k soudu, stavělo promlčení dotčených práv a nevedlo ke vzniku nadměrných nákladů.

               2)

               Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby vnitrostátní soud odmítl jako důkaz porušení ochrany osobních údajů přiznané směrnicí 95/46 takový seznam, jako je sporný seznam, předložený dotčenou osobou a obsahující její osobní údaje, v případě, že uvedená osoba obdržela tento seznam bez zákonem vyžadovaného souhlasu správce uvedených údajů, ledaže je takové odmítnutí stanoveno vnitrostátním zákonem a respektuje současně podstatu práva na účinný prostředek nápravy a zásadu proporcionality.

               3)

               Článek 7 písm. e) směrnice 95/46 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takovému zpracování osobních údajů orgány členského státu pro účely výběru daní a boje proti daňovým podvodům, jako je zpracování, k němuž došlo vyhotovením sporného seznamu ve věci v původním řízení, bez souhlasu dotčených osob pod podmínkou, že na jedné straně vnitrostátní zákon svěřil uvedeným orgánům úkoly veřejného zájmu ve smyslu uvedeného ustanovení, že vyhotovení uvedeného seznamu a zapsání jmen dotčených osob na uvedený seznam je skutečně vhodné a nezbytné pro účely dosažení sledovaných cílů a existují dostačující důvody k předpokladu, že dotčené osoby jsou na uvedeném seznam zapsány oprávněně, a na druhé straně jsou splněny všechny podmínky zákonnosti uvedeného zpracování osobních údajů uložené směrnicí 95/46.

      (1)  Úř. věst. C 165, 10.05.2016.


title: Věc T-317/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. října 2017 – Moravia Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-888TII RU) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SDC-888TII RU — Starší nezapsaná slovní národní ochranná známka SDC-888TII RU — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] — Důkazy prokazující obsah vnitrostátního práva — Pravidlo 19 odst. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní čl. 7 odst. 2 písm. d) nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430] — Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem — Posuzovací pravomoc odvolacího senátu — Článek 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 95 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. října 2017 – Moravia Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-888TII RU)
   (Věc T-317/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SDC-888TII RU - Starší nezapsaná slovní národní ochranná známka SDC-888TII RU - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] - Důkazy prokazující obsah vnitrostátního práva - Pravidlo 19 odst. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní čl. 7 odst. 2 písm. d) nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430] - Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem - Posuzovací pravomoc odvolacího senátu - Článek 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 95 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2017/C 402/34)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Moravia Consulting spol. s r. o. (Brno, Česká republika) (zástupce: M. Kyjovský, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Citizen Systems Europe GmbH (Stuttgart, Německo) (zástupci: C. von Donat, J. Lipinsky, J. Hagenberg, T. Hollerbach a C. Nitschke, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. dubna 2016 (věc R 1566/2015-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Moravia Consulting a Citizen Systems Europe.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Moravia Consulting, spol. s r.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 287, 8.8.2016.


title: Věc T-156/17: Žaloba podaná dne 11. září 2017 – L v. Parlament

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/38

         Žaloba podaná dne 11. září 2017 – L v. Parlament
   (Věc T-156/17)
   (2017/C 402/51)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: L (zástupce: I. Coutant Peyre, advokátka)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu o propuštění žalobce ze dne 24. června 2016, které dotyčný obdržel dne 25. července 2016;

               —

               uložil Parlamentu, aby mu zaplatil částku 100 000 eur z titulu nemajetkové újmy; a

               —

               uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce devět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení zásad ochrany oznamovatelů podle článků 22a, 22b služebního řádu a čl. 6 odst. 1 vnitřních pravidel a příslušných unijních zájmů.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z nedostatku odůvodnění.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti péče.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z neexistence odpovědi Parlamentu na žádost žalobce o pomoc podle článku 24, porušení práva na obhajobu, porušení práva na smír.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vychází z porušení práva na přístup k dokumentům.

               8.

               Osmý žalobní důvod vychází ze zneužití pravomoci.

               9.

               Devátý žalobní důvod vychází z nespravedlivého propouštění.


title: Věc C-555/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 22. září 2017 – 2M-Locatel A/S v. Skatteministeriet

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 22. září 2017 – 2M-Locatel A/S v. Skatteministeriet
   (Věc C-555/17)
   (2017/C 402/19)
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Østre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: 2M-Locatel A/S

      Odpůrce: Skatteministeriet

      Předběžné otázky

   Mají být

               i)

               část „videotunery“ sazebního čísla 8528,

               ii)

               sazební podpoložka 8528 71 13 a

               iii)

               sazební podpoložka 8528 71 90

         kombinované nomenklatury společného celního sazebníku, tak jak je uvedená v příloze I nařízení Komise (ES) č. 1549/2006 (1). ze dne 17. října 2006, kterým se mění příloha I nařízení Rady (ES) č. 2658/87 (2). o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. 2006, L 301, s. 1), vykládány v tom smyslu, že zboží odpovídající popisu uvedenému v sazební podpoložce 8528 71 13, umožňující příjem, naladění a zpracování televizního signálu živě vysílaného po internetu, ale nikoliv příjem, naladění a zpracování takového signálu vysílaného terestricky, po kabelu nebo prostřednictvím satelitu, musí být předmětem sazebního zařazení do podpoložky 8528 71 13, podpoložky 8528 71 90, nebo do jiné podpoložky?

      (1)  Úř. věst. 2006, L 301, s. 1

      (2)  Úř. věst. 1987, L 256, s. 1


title: Věc T-658/17: Žaloba podaná dne 21. září 2017 – Stichting Against Child Trafficking v. OLAF

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/48

         Žaloba podaná dne 21. září 2017 – Stichting Against Child Trafficking v. OLAF
   (Věc T-658/17)
   (2017/C 402/64)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Stichting Against Child Trafficking (Nijmegen, Nizozemsko) (zástupce: E. Agstner, advokát)

      Žalovaný: Evropský úřad pro boj proti podvodům

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) ze dne 3. srpna 2017 ve věci OC/2017/0451 nezahájit správní vyšetřování,

               —

               pověřil OLAF, aby zahájil správní vyšetřování a v závislosti na jeho zjištěních předal věc vnitrostátním orgánům za účelem trestního řízení nebo unijním orgánům za účelem správního řízení, a

               —

               uložil OLAF náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení unijního práva a zjevných nesprávných posouzení skutkového stavu, kterých se dopustil OLAF

                           —

                           Napadené rozhodnutí je v rozporu se základními hodnotami Evropské unie, acquis communautaire a Úmluvou Organizace spojených národů o právech dítěte a je založeno na zjevně nesprávném posouzení dokumentů ve spisu.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z nečinnosti a zahájení vyšetřování

                           —

                           OLAF nebere v úvahu spojitost mezi předchozím a současným účinkem unijního financování organizací a politik, které jsou v rozporu s právem a hodnotami EU.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z práva být vyslechnut

                           —

                           OLAF zjevně ukázal nezájem na zjištění pravdy tím, že odmítl předvolat svědky a setkat se se žalobkyní.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušování postupů

                           —

                           Ze schůze ze dne 10. září 2014, během níž žalobkyně a dva úředníci Evropské komise přednesli prohlášení a sdělili podpůrné skutečnosti, nebyl pořízen zápis.


title: Věc C-557/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) 22. září 2017 – Y. Z. a další v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) 22. září 2017 – Y. Z. a další v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Věc C-557/17)
   (2017/C 402/20)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelé v řízení o vzájemném odvolání: Y. Z., Z. Z. a Y. Y., Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Žalovaný a odpůrce v řízení o vzájemném odvolání:

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutné vykládat čl. 16 odst. 2 písm. a) směrnice Rady 2003/86/ES (1) ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny v tom smyslu, že brání odnětí povolení k pobytu uděleného v rámci sloučení rodiny, pokud bylo toto povolení získáno na základě podvodných informací, avšak rodinný příslušník nevěděl, že tyto informace byly podvodné?

               2)

               Je nutné vykládat čl. 9 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2003/109/ES (2) ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty v tom smyslu, že brání odnětí právního postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta, pokud bylo toto postavení získáno na základě podvodných informací, avšak dlouhodobě pobývající rezident nevěděl, že tyto informace byly podvodné?

      (1)  Úř. věst. 2003, L 251, s. 12; Zvl. vyd. 19/06, s. 224.

      (2)  Úř. věst. 2004, L 16, s. 44; Zvl. vyd. 19/06, s. 272.


title: Věc T-520/17: Žaloba podaná dne 6. srpna 2017 – Gestvalor 2040 a další v. SRB

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/39

         Žaloba podaná dne 6. srpna 2017 – Gestvalor 2040 a další v. SRB
   (Věc T-520/17)
   (2017/C 402/52)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Gestvalor 2040, SL (Madrid, Španělsko) a dalších 596 žalobců (zástupce: P. Rúa Sobrino, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál přijal žalobu na neplatnost „rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí přijatého na výkonném zasedání dne 7. června 2017 a kterým se přijímá program řešení krize ve vztahu k Banco Popular Español, S.A., s identifikačním číslem právní osobnosti 80H66LPTVDLM0P28XF25, určeného [Fondu pro řízenou bankovní restrukturalizaci (]FROB[)] (SRB/EES/2017/08)“, a po řádném projednání věci:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               určil neplatnost a nepoužitelnost článků 18 a 29 nařízení (EU) č. 806/2014;

               —

               uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-318/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. října 2017 – Moravia Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-444S) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SDC-444S — Starší nezapsaná slovní národní ochranná známka SDC-444S — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] — Důkazy prokazující obsah vnitrostátního práva — Pravidlo 19 odst. 2 písm. d) nařízení č. 2868/95 [nyní čl. 7 odst. 2 písm. d) nařízení Komise (EU) 2017/1430] — Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem — Posuzovací pravomoc odvolacího senátu — Článek 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 95 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. října 2017 – Moravia Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-444S)
   (Věc T-318/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SDC-444S - Starší nezapsaná slovní národní ochranná známka SDC-444S - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] - Důkazy prokazující obsah vnitrostátního práva - Pravidlo 19 odst. 2 písm. d) nařízení č. 2868/95 [nyní čl. 7 odst. 2 písm. d) nařízení Komise (EU) 2017/1430] - Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem - Posuzovací pravomoc odvolacího senátu - Článek 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 95 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2017/C 402/35)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Moravia Consulting (Brno, Česká republika) (zástupce: M. Kyjovský, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Citizen Systems Europe GmbH (Štutgart, Německo) (zástupci: C. von Donat, J. Lipinsky, J. Hagenberg, T. Hollerbach a C. Nitschke, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. dubna 2016 (věc R 1573/2015-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Moravia Consulting a Citizen Systems Europe.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Moravia Consulting spol. s r. o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 287, 8.8.2016.


title: Věc T-665/17: Žaloba podaná dne 27. září 2017 – China Construction Bank v. EUIPO – Groupement des cartes bancaires (CCB)

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/49

         Žaloba podaná dne 27. září 2017 – China Construction Bank v. EUIPO – Groupement des cartes bancaires (CCB)
   (Věc T-665/17)
   (2017/C 402/65)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: China Construction Bank Corp. (Peking, Čína) (zástupci: A. Carboni, J. Gibbs, Solicitors)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Groupement des cartes bancaires (Paříž, Francie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „CCB“ – Přihláška č. 13 359 609

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. června 2017, ve věci R 2265/2016-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil a přihlášku ochranné známky Evropské unie č. 13 359 609 vrátil EUIPO za účelem jejího zápisu, a

               —

               rozhodl, že EUIPO a všichni vedlejší účastníci řízení ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní v tomto řízení, řízení před odvolacím senátem ve věci R 2265/2016-1 a námitkovém řízení B 2 524 422 před námitkovým oddělením.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článku 75 nařízení o ochranné známce Evropské unie, jelikož EUIPO své rozhodnutí založil na důvodech a důkazech, ke kterým neměla žalobkyně možnost předložit své připomínky;

               —

               porušení čl. 76 odst. 1 nařízení o ochranné známce Evropské unie, jelikož EUIPO vzalo v úvahu skutečnosti, důkazy a argumenty, které nebyly předloženy žádnou ze stran, a důkazy, které nebyly uvedeny ve spisu;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Evropské unie z důvodu výše uvedených porušení, jakož i nesprávného uplatnění pokynů soudů, pokud jde o posouzení nebezpečí záměny.


title: Věc T-382/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2017 – Asna v. EUIPO – Wings Software (ASNA WINGS) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ASNA WINGS — Starší slovní ochranná známka Beneluxu WINGS — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 47 odst. 2 a 3 nařízení 2017/1001] — Důkazy předložené poprvé před Tribunálem“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2017 – Asna v. EUIPO – Wings Software (ASNA WINGS)
   (Věc T-382/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ASNA WINGS - Starší slovní ochranná známka Beneluxu WINGS - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 47 odst. 2 a 3 nařízení 2017/1001] - Důkazy předložené poprvé před Tribunálem“)
   (2017/C 402/36)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Asna, Inc. (San Antonio, Texas, Spojené státy) (zástupci: J.-B. Devaureix a J. Erdozain López, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: M. Rajh, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Wings Software BVBA (Heist-Op-den-Berg, Belgie) (zástupci: C. Dekoninck a J. Bussé, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. dubna 2016 (věc R 436/2015-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Wings Software a Asna.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Asna, Inc. se ukládá náhrada nákladů.

      (1)  Úř. věst. C 335, 12.9.2016.


title: Věc T-553/17: Žaloba podaná dne 16. srpna 2017 – Cambra Abaurrea v. Parlament a další

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/39

         Žaloba podaná dne 16. srpna 2017 – Cambra Abaurrea v. Parlament a další
   (Věc T-553/17)
   (2017/C 402/53)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Agustín Cambra Abaurrea (Marcilla, Španělsko) (zástupce: A. Mayayo Martínez, advokát)

      Žalovaní: Evropský parlament, Rada Evropské unie a Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               přijal – coby řádně a včas podanou – žalobu na neplatnost směřující proti provádění rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí, a sice prováděcímu rozhodnutí, na jehož základě vznikly vážné škody na majetku bývalých a legitimních akcionářů a věřitelů společnosti Banco Popular, a vydal rozsudek, kterým toto rozhodnutí zruší;

               —

               v opačném případě nařídil neprodlené pozastavení provádění onoho rozhodnutí Jednotným výborem pro řešení krizí a Fondem pro řízenou bankovní restrukturalizaci (FROB), neboť v důsledku jeho platnosti a účinnosti vzniká na majetku akcionářů společnosti Banco Popular – kteří jsme toto postavení ztratili – škoda, kterou nelze vůbec nebo jen stěží napravit.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-386/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2017 – Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo v. EUIPO – Zanini Porte (silente PORTE & PORTE) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Obrazová ochranná známka Evropské unie silente PORTE & PORTE — Skutečné užívání — Místo užívání — Povaha užívání — Užívání třetí osobou — Zrušení — Právo na obhajobu — Články 75 a 76 nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2017 – Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo v. EUIPO – Zanini Porte (silente PORTE & PORTE)
   (Věc T-386/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Obrazová ochranná známka Evropské unie silente PORTE & PORTE - Skutečné užívání - Místo užívání - Povaha užívání - Užívání třetí osobou - Zrušení - Právo na obhajobu - Články 75 a 76 nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009“)
   (2017/C 402/37)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo Snc (Caerano di San Marco, Itálie) (zástupce: B. Osti, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: S. Di Natale a L. Rampini, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Zanini Porte SpA (Bosco Chiesanuova, Itálie) (zástupce: A. Rizzoli, advokátka)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. dubna 2016 (věc R 240/2015-1) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Zanini Porte a Falegnameria Universo dei F.lli Priaroll.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo Snc se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 383, 17.10.2016.


title: Věc C-164/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Mercedes-Benz Financial Services UK Ltd „Řízení o předběžné otázce — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Článek 14 odst. 2 písm. b) — Dodání zboží — Motorová vozidla — Finanční leasing s opcí odkupu“

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Mercedes-Benz Financial Services UK Ltd
   (Věc C-164/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 14 odst. 2 písm. b) - Dodání zboží - Motorová vozidla - Finanční leasing s opcí odkupu“)
   (2017/C 402/05)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Žalovaná: Mercedes-Benz Financial Services UK Ltd

      Výrok

   Výraz „smlouva o nájmu, v níž je stanoveno, že za obvyklých okolností bude vlastnické právo převedeno nejpozději k okamžiku zaplacení poslední splátky“ použitý v čl. 14 odst. 2 písm. b) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, musí být vykládán v tom smyslu, že se vztahuje na typovou smlouvu o nájmu s opcí odkupu, pokud lze z finančních smluvních podmínek vyvodit, že využití opce se jeví jako jediná ekonomicky rozumná volba, kterou bude moci nájemce v daném okamžiku učinit, pokud je smlouva plněna až do konce, což musí ověřit vnitrostátní soud.

      (1)  Úř. věst. C 191, 30.5.2016.


title: Věc C-567/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 26. září 2017 – „Bene Factum“ UAB v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 26. září 2017 – „Bene Factum“ UAB v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Věc C-567/17)
   (2017/C 402/21)
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka:„Bene Factum“ UAB

      Odpůrce: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 27 odst. 1 písm. b) směrnice Rady 92/83/EHS (1) ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů vykládán v tom smyslu, že se použije na veškeré výrobky, které v souladu s jejich základním (přímým) zamýšleným využitím nejsou určeny pro lidskou spotřebu, a to bez ohledu na skutečnost, že některé osoby spotřebovávají kosmetické výrobky a výrobky osobní hygieny, jako jsou výrobky dotčené v projednávané věci, jako alkoholické nápoje za účelem vyvolání stavu opojenosti?

               2)

               Má na odpověď na první otázku vliv okolnost, že osoba, která dovážela dotčené výrobky z členského státu, věděla, že výrobky obsahující denaturovaný etylalkohol, vyráběné na její objednávku a dodávané (prodávané) dalšími osobami konečným spotřebitelům v Litvě, jsou některými osobami spotřebovávány jako alkoholické nápoje, a s ohledem na tuto skutečnost tyto výrobky vyráběla a označovala tak, aby dosáhla jejich co nejvyššího prodeje?

      (1)  Úř. věst. 1992, L 316, s. 21; Zvl. vyd. 09/01, s. 206.


title: Věc C-571/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 28. září 2017 – Openbaar Ministerie v. Samet Ardic

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 28. září 2017 – Openbaar Ministerie v. Samet Ardic
   (Věc C-571/17)
   (2017/C 402/22)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Amsterdam

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Openbaar Ministerie

      Žalovaný: Samet Ardic

      Předběžná otázka

   Byla-li vyžádaná osoba pravomocně odsouzena v řízení, které proběhlo za její účasti a byl-li jí uložen trest odnětí svobody, jehož výkon byl odložen v závislosti na splnění podmínek, je pozdější řízení, v jehož rámci soud bez osobní účasti vyžádané osoby odvolá odklad výkonu tohoto trestu pro nesplnění podmínek a nepodrobení se dohledu a vedení probačního úředníka, „soudním jednáním, ve kterém bylo vydáno dané rozhodnutí“ ve smyslu čl. 4a rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV (1)?

      (1)  Rámcové rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. 2002, L 190, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 34).


title: Věc T-672/17: Žaloba podaná dne 25. září 2017 – Mamas and Papas v. EUIPO Wall Budden (mantinely do dětských postýlek)

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/50

         Žaloba podaná dne 25. září 2017 – Mamas and Papas v. EUIPO Wall Budden (mantinely do dětských postýlek)
   (Věc T-672/17)
   (2017/C 402/66)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mamas and Papas Ltd (Huddersfield, Spojené království) (zástupci: J. Reid, Barrister a B. Whitehead, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Jane Wall-Budden (Byfleet, Spojené království)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporného (průmyslového) vzoru: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor mantinelů do dětských postýlek – (Průmyslový) vzor Společenství č. 1230460-0001

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. července 2017, ve věci R 208/2016-3

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               prohlásil zapsaný (průmyslový) vzor Společenství č. 1230460-0001 za neplatný;

               —

               uložil majiteli (průmyslového) vzoru EUIPO náhradu nákladů žalobkyně v řízení o prohlášení neplatnosti a v odvolacím řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 nařízení č. 6/2002;

               —

               Porušení článků 3 a 4 nařízení č. 6/2002;

               —

               Odvolací senát nekladl menší důraz na funkce, které nejsou viditelné při užívání;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002.


title: Věc C-591/17: Žaloba podaná dne 12. října 2017 – Rakouská republika v. Spolková republika Německo

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/18

         Žaloba podaná dne 12. října 2017 – Rakouská republika v. Spolková republika Německo
   (Věc C-591/17)
   (2017/C 402/23)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Rakouská republika (zástupce: G. Hesse, zmocněnec)

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Spolková republika tím, že poplatkem za osobní vozidla zavedeným Infrastrukturabgabengesetz (zákon o poplatcích za užívání pozemních komunikací) ze dne 8. června 2015 (BGBl. I, s. 904), ve znění článku 1 zákona ze dne 18. května 2017 (BGBl. I, s. 1218), ve spojení se slevou na dani zavedenou Zweites Verkehrsteueränderungsgesetz (druhý zákon o změně silniční daně) ze dne 8. června 2015 (BGBl. I, s. 901) do Kraftfahrzeugsteuergesetz (zákon o dani z provozu motorových vozidel) ve znění vyhlášeném dne 26. září 2002 (BGBl. I, s. 3818) a naposledy pozměněnou Zweites Verkehrsteueränderungsgesetz (zákon o změně druhého zákona o změně silniční daně) ze dne 6. června 2017 (BGBl. I, s. 1493) pro držitele osobních vozidel registrovaných v Německu, porušila články 18, 34, 56 a 92 SFEU.

               —

               Spolkové republice Německo se uloží náhrada nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   1.   Nepřímá diskriminace na základě státní příslušnosti kompenzací poplatku za užívání pozemních komunikací prostřednictvím slevy na dani pro držitele vozidel registrovaných v Německu

   Zákon o poplatcích za užívání pozemních komunikací ukládá všem uživatelům německé dálniční sítě povinnost zaplacení poplatku za užívání pozemních komunikací, odstupňovaného podle emisní třídy vozidla. Uživatelům silnic s bydlištěm v Německu je však minimálně stejná částka vrácena prostřednictvím slevy na dani zakotvené v zákonu o dani z provozu motorových vozidel. Časová a obsahová souvislost mezi poplatkem za užívání pozemních komunikací a slevy na dani z provozu motorových vozidel v (minimálně) stejné výši vede k tomu, že fakticky budou poplatkem za užívání pozemních komunikací zatíženi pouze zahraniční uživatelé silnic.
   Rakouská republika zastává názor, že tato obě opatření musejí být z důvodu své časové a obsahové nerozlučitelnosti posouzena z hlediska unijního práva společně. Dotčená právní úprava má za následek nepřímou diskriminaci na základě státní příslušnosti, která musí být podle článku 18 SFEU odůvodněna. Takové odůvodnění pro diskriminaci zahraničních řidičů motorových vozidel podle názoru Rakouské republiky neexistuje. Dotčená právní úprava je tudíž v rozporu s článkem 18 SFEU.
   2.   Nepřímá diskriminace na základě státní příslušnosti prostřednictvím právní úpravy poplatku za užívání pozemních komunikací

   Nerovné zacházení s tuzemskými a zahraničními uživateli silnic spočívá také v tom, že dohled nad platební povinností, jakož i sankce z důvodu nezaplaceného nebo nesprávně zaplaceného poplatku za užívání pozemních komunikací budou uplatňovány zcela převážně na zahraniční řidiče motorových vozidel, protože němečtí řidiči dostanou výměr k zaplacení poplatku za užívání pozemních komunikací automaticky.
   3.   Porušení článků 34 a 56 SFEU

   Podle názoru Rakouské republiky dochází mimoto k porušení svobody volného pohybu zboží a volného pohybu služeb v rozsahu, v němž má právní úprava účinky na přeshraniční dodávky zboží prostřednictvím malých nákladních vozidel s tonáží do 3,5 tun celkové váhy, která podléhají poplatku za používání pozemních komunikací, jakož i na poskytování služeb osobami neusazenými v Německu, resp. na poskytování služeb osobám neusazeným v Německu. Je proto nutné ji – mimo již uvedenou diskriminaci – kvalifikovat také jako nepřípustné omezení uvedených základních svobod, které nelze odůvodnit.
   4.   Porušení článku 92 SFEU

   Dotčená právní úprava je nakonec v rozporu s článkem 92 SFEU v rozsahu, v němž se vztahuje na přepravu cestujících autobusem na základě živnostenského oprávnění a přepravu zboží nákladními automobily s tonáží do 3,5 tun. Možnost odůvodnění článek 92 SFEU nestanoví, takže již existence diskriminace podle článku 92 SFEU vede k rozporu dotčené právní úpravy s unijním právem.


title: Věc T-585/17: Žaloba podaná dne 29. srpna 2017 – Alonso Goñi a další v. SRB

text:
               27.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/40

         Žaloba podaná dne 29. srpna 2017 – Alonso Goñi a další v. SRB
   (Věc T-585/17)
   (2017/C 402/54)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Pablo Alonso Goñi (Legutio, Španělsko), Xabier Alonso Vicinay (Legutio), Leire Alonso Vicinay (Legutio) (zástupce: R. García-Bragado Acín, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               přijal žalobu na neplatnost rozhodnutí SRB/EES/2017/08 ze dne 7. června [2017], o řešení krize v Banco Popular Español, i posouzení, na kterém se zakládá, a po provedení příslušných zjištění připustil žalobu k projednání a provedl řízení podle článku 120 a násl. jednacího řádu Soudního dvora;

               —

               vzhledem k praktické nemožnosti vrátit zpět výkon zmíněného rozhodnutí uložil rozsudkem Jednotnému výboru pro řešení krizí povinnost nahradit škodu způsobenou žalobcům ve výši odpovídající jejich investici nebo ve výši určené na základě rozsudku;

               —

               uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.