title: Věc T-423/14: Žaloba podaná dne 6. června 2014 – Larko v. Komise

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/48

         Žaloba podaná dne 6. června 2014 – Larko v. Komise
   (Věc T-423/14)
   2014/C 292/59
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE (Atény, Řecko) (zástupci: I. Drillerakis, E. Triantafillou, G. Psaroudakis, E. Rantos, N. Korogiannakis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               vyhověl této žalobě v plném rozsahu,

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 27. března 2014 [SG-Greffe (2014) D/4621/28/03/2014] o státní podpoře poskytnuté Řeckou republiku ve prospěch žalobkyně (č. SA.34572 (2013/C) (ex 2013/NN);

               —

               nařídil, aby jakákoli částka přímo či nepřímo „vymožená“ od žalobkyně na základě sporného rozhodnutí byla vrácena spolu s úrokem, a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila čl. 107 odst. 1 SFEU a článek 296 SFEU, neboť a) opatření 2, 3, 4 a 6 nelze kvalifikovat jako státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU, a b) i kdyby některá z opatření 2, 3, 4 a 6 mohla být kvalifikována jako státní podpora podle čl. 107 odst. 1 SFEU, byla by uvedená podpora slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 SFEU.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z neodůvodněného nesprávného použití kritérií uvedených ve sdělení Komise o zárukách [Úř. věst. 2008, C 155, s. 10] a z porušení zásady proporcionality v souvislosti s kvalifikací opatření 2, 4 a 6 jako státní podpory a v souvislosti s vyčíslením prvku podpory.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z nedostatečného odůvodnění a z porušení zásady řádné správy z důvodu, že při posuzování opatření 3, 4 a 6 nebyla zohledněna škoda způsobená žalobkyni mimořádnými událostmi roku 2009, jež splňují podmínky pro použití čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z nedostatečného odůvodnění a z porušení zásady řádné správy z důvodu, že okolnosti řecké hospodářské krize a následné zastavení plateb řeckým státem ve prospěch žalobkyně nebyly zohledněny jako mimořádná událost ve smyslu čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU.

               5.

               Pátý žalobní důvod uplatněný na podporu zrušení sporného rozhodnutí vychází z chyb v částce, která má být navrácena, obsažených v oddíle 4.5 a ve výroku sporného rozhodnutí: porušení čl. 108 odst. 3 SFEU a článku 14 nařízení č. 659/1999, nedostatečné odůvodnění, porušení zásady proporcionality, porušení práva vlastnit majetek a sankční povaha příkazu k navrácení částek.


title: Věc T-121/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. září 2015 – Oil Pension Fund Investment Company v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Povinnost uvést odůvodnění — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Zjevně nesprávné posouzení — Přiměřenost — Právo na vlastnictví — Posun časových účinků zrušení“

text:
               9.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. září 2015 – Oil Pension Fund Investment Company v. Rada
   (Věc T-121/13) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Zjevně nesprávné posouzení - Přiměřenost - Právo na vlastnictví - Posun časových účinků zrušení“)
   (2015/C 371/23)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Oil Pension Fund Investment Company (Teherán, Írán) (zástupce: K. Kleinschmidt, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a J. P. Hix, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2012/829/SZBP ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 356, s. 71), jakož i prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1264/2012 ze dne 21. prosince 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 356, s. 55) v rozsahu, v němž se tyto akty dotýkají žalobkyně.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady 2012/829/SZBP ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu, se zrušuje v rozsahu, v němž zařazuje společnost Oil Pension Fund Investment Company na seznam uvedený v příloze II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP.

               2)

               Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1264/2012 ze dne 21. prosince 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu, se zrušuje v rozsahu, v němž zařazuje společnost Oil Pension Fund Investment Company na seznam uvedený v příloze IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010.

               3)

               Účinky rozhodnutí 2012/829 a prováděcího nařízení č. 1264/2012 zůstávají vůči společnosti Oil Pension Fund Investment Company zachovány do doby, než uplyne lhůta k podání kasačního opravného prostředku uvedená v čl. 56 prvním pododstavci statutu Soudního dvora Evropské unie, nebo pokud bude v této lhůtě podán kasační opravný prostředek, do dne jeho zamítnutí.

               4)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Oil Pension Fund Investment Company.

      (1)  Úř. věst. C 129, 4.5.2013.


title: Věc C-111/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 12. března 2008 – SCT Industri AB i likvidation v. Alpenblume AB

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 12. března 2008 – SCT Industri AB i likvidation v. Alpenblume AB
   (Věc C-111/08)
   (2008/C 116/28)
   Jednací jazyk: švédština
   Předkládající soud
   Högsta domstolen
   Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: SCT Industri AB i likvidation

      Odpůrkyně: Alpenblume AB
   Předběžná otázka
   Má být výjimka upravená nařízením Brusel I týkající se konkursu, vyrovnání a podobných řízení vykládána tak, že se vztahuje i na rozhodnutí vydané soudem členského státu A týkající se zápisu vlastnického práva k obchodnímu podílu na obchodní společnosti, která má své sídlo ve členském státě A, přičemž toto vlastnictví bylo převedeno správcem podstaty na obchodní společnost v jiném členském státě B, jestliže soud založil své rozhodnutí na skutečnosti, že členský stát A, neexistuje-li dohoda mezi státy o vzájemném uznávání úpadkových řízení, neuznává oprávnění správce podstaty k nakládání s majetkem ve členském státě A?


title: Věc C-299/09: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. května 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího správního soudu — Česká republika) — DAR Duale Abfallwirtschaft und Verwertung Ruhrgebiet GmbH v. Ministerstvo životního prostředí

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/27

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. května 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího správního soudu — Česká republika) — DAR Duale Abfallwirtschaft und Verwertung Ruhrgebiet GmbH v. Ministerstvo životního prostředí
      (Věc C-299/09) (1)

      ()
      (2010/C 288/48)
      Jednací jazyk: čeština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc T-449/07: Žaloba podaná dne 3. prosince 2007 – Rotter v. OHIM (EU-BRUZZEL)

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/31

         Žaloba podaná dne 3. prosince 2007 – Rotter v. OHIM (EU-BRUZZEL)
   (Věc T-449/07)
   (2008/C 37/49)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Thomas Rotter (Mnichov, Německo) (zástupce: M. Müller, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 27. září 2007, R 1415/2006-4;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vzniklých během odvolacího řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Trojrozměrná ochranná známka „EU-BRUZZEL“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 29, 30 a 43 (přihláška č. 4 346 185).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), neboť přihlašovaná ochranná známka má ve vztahu k uzeninám, jež jsou stále předmětem sporu, rozlišovací způsobilost.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-422/06: Žaloba podaná dne 16. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Polská republika

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/28

         Žaloba podaná dne 16. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Polská republika
   (Věc C-422/06)
   (2006/C 326/57)
   Jednací jazyk: polština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: H Støvlbæk a K. Mojzesowicz, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Rady 74/557/EHS ze dne 4. června 1974 o dosažení svobody usazování a volného pohybu služeb pro samostatně výdělečné činnosti a zprostředkovatelské činnosti v obchodě s toxickými látkami a jejich distribuci (1), respektive tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 8 této směrnice;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 74/557/EHS uplynula dne 30. dubna 2004.

      (1)  Úř. věst. L 307, 18.11.1974, s. 5; Zvl. vyd. 06/01, s. 38.


title: Věc T-327/09: Usnesení Tribunálu ze dne 27. března 2012 — Connefroy a další v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Nesplnění podmínky osobního dotčení — Nepřípustnost“ )

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/27

         Usnesení Tribunálu ze dne 27. března 2012 — Connefroy a další v. Komise
   (Věc T-327/09) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Nesplnění podmínky osobního dotčení - Nepřípustnost)
   2012/C 151/44
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Philippe Connefroy (Le Rozel, Francie); Jean-Guy Gueguen (Carantec, Francie); a EARL de Cavagnan (Grézet-Cavagnan, Francie) (zástupkyně: C. Galvez, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupce: B. Stromsky, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2009/402/ES ze dne 28. ledna 2009 týkající se ročních hospodářských plánů v odvětví ovoce a zeleniny provedených Francií (Úř. věst. L 127, s. 11).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Philippe Connefroy, Jean-Guy Gueguen a EARL de Cavagnan ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Evropské komisi.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Spojené věci T-431/10 a T-560/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. června 2013 — Nencini v. Parlament ( „Právní úprava náhrad a příspěvků poslanců Evropského parlamentu — Cestovní náklady a parlamentní příspěvky — Vrácení neoprávněně vyplacených plateb — Promlčení — Přiměřená lhůta — Právo se v řízení účinně bránit — Zásada kontradiktornosti — Proporcionalita“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/64

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. června 2013 — Nencini v. Parlament
   (Spojené věci T-431/10 a T-560/10) (1)

   (Právní úprava náhrad a příspěvků poslanců Evropského parlamentu - Cestovní náklady a parlamentní příspěvky - Vrácení neoprávněně vyplacených plateb - Promlčení - Přiměřená lhůta - Právo se v řízení účinně bránit - Zásada kontradiktornosti - Proporcionalita)
   2013/C 225/142
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Riccardo Nencini (Barberino del Mugello, Itálie) (zástupci: F. Bertini a M. Chiti, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: původně N. Lorenz, D. Moore a A. Caiola, poté N. Lorenz, D. Moore a G. Ricci, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 16. července 2010 a dne 4. srpna 2010, týkajících se navrácení některých částek obdržených žalobcem, bývalým poslancem Evropského parlamentu, na cestovní náklady a výdaje na parlamentní asistenci, které mu byly neoprávněně vyplaceny, jakož i vrubopisů generálního ředitele finančního ředitelství Evropského parlamentu č. 312331 ze dne 4. srpna 2010 ač. 315653 ze dne 13. října 2010 a všech souvisejících nebo předcházejících aktů a, podpůrně, návrh na vrácení věci generálnímu tajemníkovu Evropského parlamentu, aby znovu spravedlivě stanovil částku, jejíž vrácení je požadováno.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba ve věci T-560/10 se zamítá.

               2)

               Riccardu Nencinimu se ukládá náhrada nákladů řízení ve věci T-560/1, včetně nákladů řízení o předběžných opatřeních.

               3)

               Věc T-431/10 je vyškrtnuta z rejstříku.

               4)

               Všichni účastníci řízení ponesou vlastní náklady řízení ve věci T-431/10, včetně nákladu řízení předběžných opatřeních.

      (1)  Úř. věst. C 317, 20.11.2010.


title: Věc C-261/12 P: Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. ledna 2013 — Annunziata Del Prete v. Giorgio Armani SpA, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Nebezpečí záměny — Dobré jméno — Obrazové označení „AJ AMICI JUNIOR“ — Námitky majitele starší národní obrazové ochranné známky AJ ARMANI JEANS a starší národní slovní ochranné známky ARMANI JUNIOR“ )

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/2

         Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. ledna 2013 — Annunziata Del Prete v. Giorgio Armani SpA, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-261/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Nebezpečí záměny - Dobré jméno - Obrazové označení „AJ AMICI JUNIOR“ - Námitky majitele starší národní obrazové ochranné známky AJ ARMANI JEANS a starší národní slovní ochranné známky ARMANI JUNIOR)
   2013/C 79/03
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Annunziata Del Prete (zástupce: R. Bocchini, avvocato)

      Další účastníci řízení: Giorgio Armani SpA (zástupce: M. Rapisardi, avvocato), Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: P. Bullock a F. Mattina, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) ze dne 27. března 2012, Armani v. OHIM (T-420/10), kterým Tribunál zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. července 2010 týkající se námitkového řízení mezi společností Giorgio Armani SpA a paní Annunziatou Del Prete (věc R 1360/2009-2) — Nebezpečí záměny — Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Annunziatě Del Prete se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 227, 28.7.2012.


title: Věc C-310/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Helsingin hovioikeus (Finsko) dne 30. června 2014 – Nike European Operations Netherlands BV v. Sportland Oy:n konkurssipesä

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Helsingin hovioikeus (Finsko) dne 30. června 2014 – Nike European Operations Netherlands BV v. Sportland Oy:n konkurssipesä
   (Věc C-310/14)
   2014/C 292/24
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Helsingin hovioikeus

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Nike European Operations Netherlands BV

      Žalovaná: Sportland Oy:n konkurssipesä

      Předběžné otázky

               1)

               Je článek 13 nařízení o úpadkovém řízení (1) nutno vykládat v tom smyslu, že se výrazem „v daném případě dotyčný úkon“ rozumí, že daný právní úkon není s přihlédnutím ke všem okolnostem případu napadnutelný?

               2)

               V případě kladné odpovědi na tuto otázku a povinnosti odpůrce napadení odvolávat se na ustanovení práva ve smyslu první odrážky článku 13, podle něhož je zaplacení splatného dluhu napadnutelné pouze za podmínek uvedených v tomto ustanovení, které nejsou zmíněny v žalobě podané podle práva státu, v němž bylo úpadkové řízení zahájeno:

                           i)

                           Jsou dány důvody, jež neumožňují výklad článku 13 v tom smyslu, že účastník řízení domáhající se neplatnosti musí poté, co se dozvěděl o existenci tohoto právního ustanovení, uplatnit tyto okolnosti, pokud podle vnitrostátního práva členského státu, v němž bylo řízení o úpadku zahájeno, je povinen uvést veškeré okolnosti odůvodňující žalobu na neplatnost, nebo

                           ii)

                           musí odpůrce napadení prokázat, že tyto okolnosti nejsou dány, a napadení tudíž není podle sporného ustanovení možné, aniž by se napadající účastník řízení musel na tyto okolnosti odvolávat?

               3)

               Bez ohledu na odpověď na otázku 2 bod i): Je článek 13 nutno vykládat v tom smyslu, že

                           i)

                           odpůrce napadení nese důkazní břemeno ohledně toho, že okolnosti uvedené v příslušném ustanovení v konkrétním případě nejsou dány, nebo

                           ii)

                           lze důkazní břemeno ohledně existence těchto okolnosti určit podle práva jiného členského státu, jež se vztahuje na předmětný právní úkon, než podle práva státu, v němž bylo řízení o úpadku zahájeno, podle něhož nese důkazní břemeno účastník řízení domáhající se neplatnosti, nebo

                           iii)

                           lze článek 13 vykládat také v tom smyslu, že se tato otázka důkazního břemene rozhodne podle vnitrostátních ustanovení státu soudu?

               4)

               Je článek 13 nutno vykládat v tom smyslu, že obrat „[dotyčný úkon nelze] žádným způsobem napadnout“ zahrnuje kromě insolvenčních ustanovení práva, jemuž daný úkon podléhá, také obecná ustanovení a zásady tohoto práva, jež se vztahují na tento úkon?

               5)

               V případě kladné odpovědi na čtvrtou otázku:

                           i)

                           Je článek 13 nutno vykládat v tom smyslu, že odpůrce napadení je povinen prokázat, že právo ve smyslu článku 13 neobsahuje žádná obecná či zvláštní ustanovení či zásady, podle nichž by bylo možné napadení na základě tvrzených skutečností, a

                           ii)

                           může soud podle článku 13 v případě, že se domnívá, že odpůrce napadení k tomu uvedl dostatečné důvody, požadovat od druhého účastníka řízení důkaz o existenci ustanovení úpadkového práva jiného členského státu ve smyslu článku 13, než státu, který řízení o úpadku zahájil, nebo o existenci obecných právních ustanovení tohoto jiného členského státu, jež se vztahují na předmětný úkon a podle nichž je napadení přece jen možné?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení (Úř. věst. L 160, 30.6.2000, s. 1).


title: Věc C-497/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 18. října 2010 — Barbara Mercredi v. Richard Chaffe

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 18. října 2010 — Barbara Mercredi v. Richard Chaffe
   (Věc C-497/10)
   ()
   2010/C 328/45
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Barbara Mercredi

      Žalovaný: Richard Chaffe

      Předběžné otázky

               1)

               Jaké je vhodné kritérium k určení obvyklého bydliště dítěte pro účely:

                           a)

                           článku 8 nařízení (ES) č. 2201/2003 (1),

                           b)

                           článku 10 nařízení (ES) č. 2201/2003.

               2)

               Může být soud „orgánem nebo jiným subjektem“, jemuž může být přiznáno právo péče o dítě pro účely ustanovení nařízení (ES) č. 2201/2003?

               3)

               Uplatní se článek 10 nadále i poté, co soudy dožádaného členského státu zamítly žalobu směřující k navrácení dítěte na základě Haagské úmluvy z roku 1980 proto, že nebyly splněny podmínky článků 3 a 5?
               Konkrétně, jak by měl být řešen konflikt mezi rozhodnutím dožádaného státu, že podmínky článků 3 a 5 Haagské úmluva z roku 1980 nejsou splněny, a rozhodnutím dožadujícího státu, že podmínky článků 3 a 5 Haagské úmluva z roku 1980 jsou splněny?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 243)


title: Spojené věci C-347/13 a C-353/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. února 2014 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim – Německo) – Erich Pickert (C-347/13), Jürgen Hein (C-353/13), Hjördis Hein (C-353/13) v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/24

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. února 2014 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim – Německo) – Erich Pickert (C-347/13), Jürgen Hein (C-353/13), Hjördis Hein (C-353/13) v. Condor Flugdienst GmbH
   (Spojené věci C-347/13 a C-353/13) (1)

   2014/C 184/39
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věcí.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21.9.2013.


title: Věc T-72/06: Žaloba podaná dne  23. února 2006  – Groupe Gascogne v. Komise

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/30

         Žaloba podaná dne 23. února 2006 – Groupe Gascogne v. Komise
   (Věc T-72/06)
   (2006/C 96/49)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Groupe Gascogne (Saint-Paul-les-Dax, Francie) (zástupce: C. Lazarus, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               primárně, zrušit čl. 1 písm. k), čl. 2 písm. i) a čl. 4 bod 12 rozhodnutí v rozsahu, ve kterém jsou určeny Groupe Gascogne a ve kterém jí uložily peněžní pokutu, a změnit čl. 2 písm. i) rozhodnutí v rozsahu, ve kterém ukládá Sachsa peněžní pokutu vyšší než 10 % jejího obratu, porušujíc čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/62 a čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003;

               —

               podpůrně zrušit čl. 2 písm. i) rozhodnutí;

               —

               velmi podpůrně změnit čl. 2 písm. i) rozhodnutí a snížit částku pokuty uloženou společně a nerozdílně Sachsa a Groupe Gascogne;

               —

               uložit Komisi veškerou náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou se žalobkyně domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise K (2005) 4634 konečné, ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 ES (věc COMP/F/38.354 – Průmyslové pytle), kterým Komise rozhodla, že podniky, kterým bylo rozhodnutí určeno, porušily článek 81 ES tím, že se účastnily systému dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví plastových průmyslových pytlů na území Belgie, Nizozemska, Lucemburska, Německa, Francie a Španělska. V části jejího rozhodnutí týkající se žalobkyně Komise učinila žalobkyni odpovědnou za porušení společně a nerozdílně se společností Sachsa Verpackung GmbH z důvodu jejího postavení jako mateřské společnosti posledně uvedené společnosti. Žalobkyně se podpůrně domáhá zrušení pouze čl. 2 písm. i), který jí ukládá pokutu, a velmi podpůrně změny uvedeného článku ve smyslu snížení uložené pokuty.
   Na podporu svých tvrzení se žalobkyně dovolává tří žalobních důvodů.
   Prvním žalobním důvodem, dovolávaným primárně, žalobkyně uplatňuje, že Komise porušila ustanovení čl. 81 odst. 1 ES tím, že jí neprávem přičítá společnou a nerozdílnou odpovědnost za jednání Sachsa a že ji učinila společně a nerozdílně odpovědnou za platbu pokuty uložené Sachsa.
   Svým druhým žalobním důvodem, dovolávaným podpůrně, žalobkyně tvrdí, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení tím, že nesprávně vyložila pojem „podnik“ ve smyslu článku 81 ES a tím, že jí v důsledku toho uložila pokutu vypočítanou v poměru ke konsolidovanému obratu Groupe Gascogne, zatímco podle žalobkyně měla vycházet z kumulovaného obratu Groupe Gascogne a Sachsa, aniž by vysvětlila důvody, na základě kterých by ostatní dceřiné společnosti Groupe Gascogne měly být zahrnuty do „podniku“ odpovědného za jednání Sachsa, které bylo v napadeném rozhodnutí posouzeno jako protisoutěžní.
   Svým třetím žalobním důvodem, dovolávaným velmi podpůrně, žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásadu proporcionality tím, že uložila společně a nerozdílně Sachsa a Groupe Gascogne údajně nadměrnou pokutu zejména proto, že opomněla přihlédnout k existenci rozumného poměru mezi uloženou pokutou a skutečně realizovaným obratem Groupe Gascogne v odvětví plastových pytlů.


title: Věc T-179/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. dubna 2011 — Zitro IP v. OHIM — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství BINGO SHOWALL — Starší obrazová ochranná známka SHOW BALL — Relativní důvod pro zamítnutí — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               28.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 160/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. dubna 2011 — Zitro IP v. OHIM — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL)
   (Věc T-179/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství BINGO SHOWALL - Starší obrazová ochranná známka SHOW BALL - Relativní důvod pro zamítnutí - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 160/35
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Zitro IP Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: A. Canela Giménez, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Show Ball Informática Ltda (São Paulo, Brazílie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. února 2010 (věc R 666/2009-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Zitro IP Sàrl a Show Ball Informática Ltda.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Zitro IP Sàrl ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Věc F-28/08: Žaloba podaná dne 28. února 2008 – Pouzol v. Účetní dvůr

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/35

         Žaloba podaná dne 28. února 2008 – Pouzol v. Účetní dvůr
   (Věc F-28/08)
   (2008/C 116/68)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Michel Pouzol (Combaillaux, Francie) (zástupci: D. Grisay, I. Andoulsi, D. Piccininno, advokáti)

      Žalovaný: Evropský účetní dvůr
   Předmět a popis sporu
   Jednak zrušení rozhodnutí Účetního dvora ze dne 29. listopadu 2007, jakož i návrhů učiněných žalobci dne 10. května 2007 týkajících se převodu nároků na důchod nabytých ve Francii, a v důsledku toho přiznání žalobci dodatečného navýšení odsloužených let započitatelných pro účely důchodu v délce 6 let, 10 měsíců a 1 dne, což činí celkové navýšení odsloužených let započitatelných pro účely důchodu v délce 10 let, 3 měsíců a 24 dní. Krom toho uložení žalované nahradit majetkovou a nemajetkovou škodu vzniklou žalobci.
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Účetního dvora ze dne 29. listopadu 2007, jakož i návrhy učiněné žalobci dne 10. května 2007;

               —

               přiznat žalobci dodatečné navýšení odsloužených let započitatelných pro účely důchodu v délce 6 let, 10 měsíců a 1 dne, což činí celkové navýšení odsloužených let započitatelných pro účely důchodu v délce 10 let, 3 měsíců a 24 dní;

               —

               uložit Účetnímu dvoru povinnost převést toto navýšení na příplatek k žalobcově důchodu ve výši 1 232,32 eur měsíčně;

               —

               uložit Účetnímu dvoru povinnost nahradit majetkovou újmu způsobenou žalobci, vyčíslenou k datu podání této žaloby ve výši 32 040,32 eur (tj. žalobcův ušlý zisk ve výši 1 232,32 eur měsíčně počítaný od jeho odchodu do důchodu dne 1. ledna 2006 do 1. března 2008);

               —

               uložit Účetnímu dvoru povinnost nahradit nemajetkovou újmu způsobenou žalobci v průběhu více než 14 let, přičemž výše náhrady škody bude účastníky řízení určena později smírnou cestou;

               —

               uložit Účetnímu dvůr náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-227/11: Žaloba podaná dne 26. dubna 2011 — Wall v. OHIM — Bluepod Media Worldwide (bluepod media)

text:
               2.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/18

         Žaloba podaná dne 26. dubna 2011 — Wall v. OHIM — Bluepod Media Worldwide (bluepod media)
   (Věc T-227/11)
   2011/C 194/30
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wall AG (Berlín, Německo) (zástupce: A. Nordemann, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bluepod Media Worldwide Ltd (Londýn, Spojené království)

      Návrhová žádání:

               —

               částečně zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. února 2011 ve věci R 301/2010-1 a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „bluepod media“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 35, 38 a 41 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6099709

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: zápis obrazové ochranné známky Společenství „blue spot“ č. 5660972 pro služby zařazené do tříd 35, 36, 37 a 38; zápis mezinárodní slovní ochranné známky „BlueSpot“ č. 880800 pro služby zařazené do tříd 35, 37 a 38; zápis německé slovní ochranné známky „BlueSpot“ č. 30472373 pro služby zařazené do tříd 35, 37 a 38

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné vyhovění odvolání a částečné zamítnutí přihlášky. V důsledku toho přijetí přihlášky ve zbývající části a částečné zamítnutí námitek.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát nesprávně usoudil, že neexistuje nebezpečí záměny.


title: Věc T-100/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. března 2016 – Dextro Energy v. Komise „Ochrana spotřebitelů — Nařízení (ES) č. 1924/2006 — Zdravotní tvrzení při označování potravin jiná než tvrzení o snížení rizika onemocnění a o vývoji a zdraví dětí — Neschválení určitých tvrzení navzdory kladnému stanovisku EFSA — Proporcionalita — Rovné zacházení — Povinnost odůvodnění“

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/41

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. března 2016 – Dextro Energy v. Komise
   (Věc T-100/15) (1)

   („Ochrana spotřebitelů - Nařízení (ES) č. 1924/2006 - Zdravotní tvrzení při označování potravin jiná než tvrzení o snížení rizika onemocnění a o vývoji a zdraví dětí - Neschválení určitých tvrzení navzdory kladnému stanovisku EFSA - Proporcionalita - Rovné zacházení - Povinnost odůvodnění“)
   (2016/C 156/54)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Dextro Energy GmbH & Co. KG (Krefeld, Německo) (zástupci: M. Hagenmeyer a T. Teufer, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupce: S. Grünheid, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Komise (EU) č. 2015/8 ze dne 6. ledna 2015 o neschválení určitých zdravotních tvrzení při označování potravin jiných než tvrzení o snížení rizika onemocnění a o vývoji a zdraví dětí (Úř. věst. L 3, p. 6).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Dextro Energy GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 11.5.2015.


title: Věc C-500/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Centrale — Sezione di Bologna (Itálie) dne 19. října 2010 — Ufficio IVA di Piacenza v. Belvedere Costruzioni Srl

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/34

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Centrale — Sezione di Bologna (Itálie) dne 19. října 2010 — Ufficio IVA di Piacenza v. Belvedere Costruzioni Srl
   (Věc C-500/10)
   ()
   2010/C 346/59
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione Tributaria Centrale — Sezione di Bologna

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Ufficio IVA di Piacenza

      Odpůrkyně: Belvedere Costruzioni Srl

      Předběžná otázka

   Brání článek 10 Smlouvy o ES, nyní článek 4 Smlouvy o Evropské unii a články 2 a 22 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu právnímu ustanovení Italského státu obsaženému v čl. 3 odst. 2a vládního nařízení s mocí zákona č. 40 ze dne 25. března 2010, změněného v zákon č. 73 ze dne 22. května 2010, které již předem zabraňuje daňovému soudu, aby rozhodl o existenci daňového nároku uplatněného ve stanovené lhůtě daňovou správou opravným prostředkem proti nepříznivému rozhodnutí, a v podstatě tak stanoví vzdání se sporné pohledávky DPH v plné výši, pokud byla tato pohledávka shledána neodůvodněnou ve dvou stupních soudního řízení, bez jakéhokoliv odvodu, a to ani ve snížené míře, sporné pohledávky daňovým poplatníkem, který má prospěch ze vzdání se daně?


title: Věc T-417/14: Žaloba podaná dne 12. června 2014 – Afar 4 v. Komise

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/55

         Žaloba podaná dne 12. června 2014 – Afar 4 v. Komise
   (Věc T-417/14)
   2014/C 253/73
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Afar 4, SL (Madrid, Španělsko) (zástupce: A. López Gómez, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               podpůrně zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém soubor opatření, která podle něj představují takzvaný španělský systém zdanění leasingu („SEAF“), kvalifikuje jako novou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               podpůrně zrušil články 1 a 4 napadeného rozhodnutí, které jako příjemce údajných podpor a jako jediné adresáty příkazu k navrácení určuje investory AIE (hospodářských zájmových sdružení);

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém v rozporu s obecnými zásadami unijního práva nařizuje vrácení údajných podpor;

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém rozhoduje o legalitě soukromých smluv mezi investory a dalšími subjekty, a to buď v plném rozsahu, nebo způsobem, který omezí neexistenci dopadu na rentabilitu transakcí, a

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou tytéž, jaké byly uvedeny ve věci T-401/14, Duro Felguera v. Komise.


title: Věc C-277/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Ireland — Irsko) — M. v. Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irsko, Attorney General ( „Řízení o předběžné otázce — Společný evropský azylový systém — Směrnice 2004/83/ES — Minimální normy týkající se podmínek přiznávání postavení uprchlíka nebo statusu podpůrné ochrany — Článek 4 odst. 1 druhá věta — Spolupráce členského státu s žadatelem k posouzení významných náležitostí žádosti — Rozsah — Bezvadnost vnitrostátního postupu uplatňovaného při vyřizování žádosti o podpůrnou ochranu po odmítnutí žádosti o přiznání postavení uprchlíka — Dodržování základních práv — Právo být slyšen“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/9

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Ireland — Irsko) — M. v. Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irsko, Attorney General
   (Věc C-277/11) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Společný evropský azylový systém - Směrnice 2004/83/ES - Minimální normy týkající se podmínek přiznávání postavení uprchlíka nebo statusu podpůrné ochrany - Článek 4 odst. 1 druhá věta - Spolupráce členského státu s žadatelem k posouzení významných náležitostí žádosti - Rozsah - Bezvadnost vnitrostátního postupu uplatňovaného při vyřizování žádosti o podpůrnou ochranu po odmítnutí žádosti o přiznání postavení uprchlíka - Dodržování základních práv - Právo být slyšen)
   2013/C 26/16
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Ireland

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: M.

      Žalovaní: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irsko, Attorney General

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — High Court of Ireland — Výklad čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (Úř. věst. L 304, s. 12; Zvl. vyd. 19/07, s. 96) — Žádost o podpůrnou ochranu po odmítnutí přiznání postavení uprchlíka — Návrh na zamítnutí žádosti o podpůrnou ochranu — Povinnost poskytnout žadateli výsledky posouzení jeho žádosti před přijetím konečného rozhodnutí

      Výrok

   Požadavek spolupráce dotyčného členského státu s žadatelem o azyl, tak jak je upraven v čl. 4 odst. 1 druhé větě Směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany nemůže být vykládán v tom smyslu, že za předpokladu, že cizinec žádá o přiznání statusu podpůrné ochrany poté, co mu nebylo přiznáno postavení uprchlíka, a že příslušný vnitrostátní orgán hodlá rovněž tuto druhou žádost zamítnout, by byl tento orgán povinen před přijetím svého rozhodnutí dotyčného informovat o chystaném zamítnutí jeho žádosti, a sdělit mu argumenty, na jejichž základě hodlá jeho žádost zamítnout, aby tak uvedený žadatel mohl v tomto ohledu uplatnit své stanovisko.
   Avšak jedná-li se o režim, jako je režim zavedený předmětnou vnitrostátní právní úpravou v původním řízení, charakterizovaný existencí dvou odlišných na sebe navazujících řízení k přezkumu žádosti o přiznání postavení uprchlíka a následné žádosti o podpůrnou ochranu, náleží předkládajícímu soudu zajistit v rámci každého z těchto řízení dodržování základních práv žadatele, a konkrétně práva být slyšen v tom smyslu, že mu musí být umožněno užitečně vyjádřit své stanovisko před přijetím každého rozhodnutí o nepřiznání požadované ochrany. Okolnost, že již dotčená osoba byla platně vyslechnuta při šetření její žádosti o přiznání postavení uprchlíka, v takovémto režimu neznamená, že by bylo možné tuto náležitost opomíjet v rámci řízení o žádosti o podpůrnou ochranu.

      (1)  Úř. věst. C 226, 30.7.2011.


title: Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-408/05  ( Úř. věst. C 22, 28.1.2006, s. 18 )

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/46

         Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-408/05

      (
            „Úřední věstník Evropské unie“ C 22 ze dne 28. ledna 2006, s. 18
         )

   (2006/C 48/85)
   Sdělení v Úř. věst. ve věci T-408/05, Luigi Marcuccio v. Komise, je třeba číst následovně:

         Žaloba podaná dne 16. listopadu 2005 – Marcuccio v. Komise
         (Věc T-408/05)
         (2006/C 22/35)
         Jednací jazyk: italština
         Účastníci řízení

            Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: Avv. Alessandro Distante)

            Žalovaná: Komise Evropských společenství
         Návrhové žádání žalobce

                     —

                     zrušit konkludentní rozhodnutí o zamítnutí návrhu ze dne 11. října 2004;

                     —

                     v nezbytném rozsahu zrušit rozhodnutí Komise ze dne 4. srpna 2004;

                     —

                     uložit žalované uhradit žalobci v rámci stoprocentního hrazení lékařské náklady ve výši 381,04 eur;

                     —

                     uložit žalované zaplatit žalobci úroky z prodlení ve výši 10 % s roční kapitalizací ode dne 11. října 2004 až do skutečného splacení;

                     —

                     uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

               Žalobní důvody a hlavní argumenty
         Žalobce vystupuje proti odmítnutí žalované uhradit mu lékařské náklady ve výši 100 %.
         Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou obdobné jako ve věci T-18/04 (1) (Marcuccio v. Komise).
         Žalobce uplatňuje úplnou absenci odůvodnění, zjevnou chybu v posouzení, porušení článku 72 služebního řádu a povinnosti řádné péče, jakož i porušení zákazu diskriminace a povinnosti řádné správy.

      (1)  Úř. věst. C 71, 20.3.2004, s. 38.


title: Věc F-139/15: Žaloba podaná dne 3. listopadu 2015 – ZZ v. Výbor regionů

text:
               11.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/38

         Žaloba podaná dne 3. listopadu 2015 – ZZ v. Výbor regionů
   (Věc F-139/15)
   (2016/C 007/52)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: L. Levi, advokát)

      Žalovaný: Výbor regionů Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým Výbor regionů odmítl uznat původ invalidity žalobce v povolání, jakož i návrh na náhradu údajně vzniklé nemajetkové újmy.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí Předsednictva Výboru regionů ze dne 2. prosince 2014, doručeného dne 6. ledna 2015, v rozsahu, v němž toto rozhodnutí, kterým byly potvrzeny závěry výboru pro otázky invalidity, odmítlo uznat původ invalidity žalobce v povolání ve smyslu čl. 78 odst. 5 služebního řádu;

               —

               zrušit rozhodnutí Výboru regionů ze dne 24. července 2015, doručeného dne 27. července 2015, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce;

               —

               uložit Výboru regionů, aby zaplatil částku 25 000 eur jako náhradu nemajetkové újmy;

               —

               uložit Výboru regionů náhradu všech nákladů řízení.


title: Věc T-252/08: Žaloba podaná dne 26. června 2008 – Tipik v. Komise

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/64

         Žaloba podaná dne 26. června 2008 – Tipik v. Komise
   (Věc T-252/08)
   (2008/C 209/114)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Tipik Communication Agency SA (Brusel, Belgie) (zástupci: E. Gillet, L. Levi a C. Dubois, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise, jehož datum přijetí je neznámé, kterým byla odmítnuta nabídka předložená žalobkyní v rámci řízení o zadání veřejné zakázky na služby, zejména internetové stránky EUROPA (PO/2007-31/C2);

               —

               zrušit rozhodnutí Komise, jehož datum přijetí je neznámé, kterým bylo rozhodnuto o zadání této veřejné zakázky konsorciu vedenému společností European Service Network;

               —

               uložit žalované náhradu škody vzniklé žalobkyni v důsledku přijetí těchto vadných rozhodnutí ve výši 5 063 773,29 eur, s úrokem z prodlení počítaným ode dne vydání rozhodnutí Soudem do splacení celé částky. Sazba úroku z prodlení má být vypočtena na základě úrokové sazby stanovené pro dotčené období Evropskou centrální bankou pro hlavní operace refinancování, zvýšené o tři body;

               —

               uložit žalované náhradu všech nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně zpochybnila rozhodnutí Komise o odmítnutí její nabídky předložené v rámci řízení o zadání zakázky nazvané „Communication via EUROPA – oficiální internetová stránka EU a jiné informační materiály a informace ‚on-line‘ a tištěné informace spravované generálním ředitelstvím Komise Evropských společenství pro komunikaci – editorská, grafická a technická a překladatelská podpora při navrhování, vytváření a správě“ (Úř. věst 2007, S 193-234221) stejně jako rozhodnutí o zadání zakázky konsorciu vedenému společností European Service Network. Dále žalobkyně požaduje náhradu škody údajně vzniklé v důsledku pochybení, kterých se dopustila Komise.
   Žalobkyně na podporu své žaloby uvádí, že Komise měla konsorcium vedené společností European Service Network vyloučit ze zadávacího řízení, jelikož bylo konstatováno, že jeden z členů tohoto konsorcia vážně porušil své smluvní povinnosti v rámci zakázky na služby pro OPOCE, které jsou podobné předmětu projednávané zakázky.
   Podpůrně žalobkyně uvádí, že Komise zjevně nesprávně posoudila nabídku předloženou konsorciem vedeným společností European Service Network, jelikož ji v rámci kritéria kvality ohodnotila stejně jako nabídku žalobkyně, ačkoliv neměla žádnou jistotu, že konsorcium bude schopné poskytnout dostatečnou technickou podporu v dané oblasti.
   Žalobkyně uvádí, že tato pochybení mohou založit odpovědnost Komise, jelikož jednak pochybila a jednak zjevně a závažným způsobem překročila meze své posuzovací pravomoci.


title: Věc C-132/05: Žaloba podaná dne 21. března 2005 Komisí Evropských společenství proti Spolkové republice Německo

text:
               28.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 132/15

         Žaloba podaná dne 21. března 2005 Komisí Evropských společenství proti Spolkové republice Německo
   (Věc C-132/05)
   (2005/C 132/28)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 21. března 2005 žaloba směřující proti Spolkové republice Německo podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Eugeniem De March a Sabine Grünheid, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Spolková republika Německo tím, že formálně odmítla na svém státním území stíhat použití označení „Parmesan“ při označování výrobků, které neodpovídají specifikaci chráněného označení původu „Parmigiano Reggiano“, a tím zvýhodnila protiprávní zneužití proslulosti pravého výrobku chráněného ve Společenství, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 13 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 (1) ze dne 14. července 1992;

               2.

               uložil Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Komise je toho názoru, že uvedení sýru na trh na německém území s označením „Parmesan“, které neodpovídá specifikaci označení „Parmigiano Reggiano“, představuje porušení čl. 13 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2081/92, které měly německé úřady bez návrhu zakázat.
   Jelikož je označení „Parmigiano Reggiano“ od roku 1996 zapsáno jako chráněné označení původu v „Seznamu chráněných zeměpisných údajů a označení původu“ a tím chráněno na území Společenství, musejí členské státy toto označení chránit proti protiprávnímu zneužití, napodobení nebo vyvolání domněnky chráněných označení, a to sice i tehdy, pokud je uveden skutečný původ výrobků nebo pokud se jedná o překlad chráněného označení.
   Komise uplatňuje, že se u pojmu „Parmesan“ jedná o francouzský překlad označení „Parmigiano Reggiano“. Pojmy „Parmesan“ a „Parmigiano Reggiano“ představují podle názoru Komise synonyma, která vzhledem k historii chráněného označení a důkazů v mnohých příručkách, které sahají od roku 1516 až do současnosti, prokazatelně označují sýr vyráběný v příslušné zeměpisné oblasti Itálie. V důsledku zápisu chráněného označení původu „Parmigiano Reggiano“ jsou zeměpisná označení „Parmigiano“ a „Reggiano“ Společenstvím chráněna jak samostatně, tak v jejich složení.
   Podle názoru Komise neexistují žádné opodstatněné důvody pro přijetí názoru Spolkové republiky Německo, podle kterého je výraz „Parmigiano“, pokud je používán samostatně, vnímán jako druhové označení ve smyslu článku 3 nařízení (EHS) č. 2081/92, u kterého pro spotřebitele neexistuje žádné spojení s určitou zeměpisnou oblastí.
   Jelikož je tím používání označení „Parmesan“ vyhrazeno výhradně výrobcům na italském území, kteří vyrábějí tento sýr podle závazné specifikace, Spolková republika Německo tím, že odmítla na německém státním území zakázat neoprávněné používání označení „Parmesan“, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 13 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 2081/92.

      (1)  Úř. věst. L 208, s. 1.


title: Věc T-44/07: Žaloba podaná dne 16. února 2007 – Kaučuk v. Komise

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/49

         Žaloba podaná dne 16. února 2007 – Kaučuk v. Komise
   (Věc T-44/07)
   (2007/C 82/102)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kaučuk a.s. (Kralupy nad Vltavou, Česká republika) (zástupci: M. Powell a K. Kuik, solicitors)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit články 1 až 3 napadeného rozhodnutí, zcela nebo částečně, v rozsahu, v jakém jsou určeny žalobkyni;

               —

               podpůrně zrušit článek 2 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém ukládá společnosti Kaučuk pokutu ve výši 17,55 milionů EUR, a stanovit podstatně nižší částku pokuty; a

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 5700 konečné ze dne 29. listopadu 2006 ve věci COMP/F/38.638 – Butadienový kaučuk a emulzní butadienstyrenový kaučuk, ve kterém Komise rozhodla, že žalobkyně spolu s dalšími podniky porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru tím, že se dohodly na cílových cenách u produktů, rozdělily si zákazníky dohodami o neútočení a vyměňovaly si obchodní informace ohledně cen, soutěžitelů a zákazníků.
   Na podporu své žaloby žalobkyně tvrdí, že Komise:

               —

               provedla nesprávné právní posouzení, když žalobkyni přičítala chování jejího obchodního zprostředkovatele, společnosti Tavorex, která je samostatným právním subjektem;

               —

               právně dostačujícím způsobem neprokázala, že Tavorex se od listopadu 1999 do listopadu 2002 účastnila jediného a pokračujícího protiprávního jednání;

               —

               se dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, když jedny a tytéž skutečnosti považovala za dostačující k prokázání účasti společnosti Tavorex, avšak za nedostačující k prokázání účasti jiných výrobců;

               —

               provedla nesprávné právní posouzení, když použila právo hospodářské soutěže Společenství na žalobkyni a na společnost Tavorex, aniž by prokázala dostatečnou vazbu mezi žalobkyní/společností Tavorex, dotčenou činností a územím Evropských společenství v rozporu s judikaturou k exteritoriálnímu použití práva hospodářské soutěže Společenství;

               —

               se dopustila zjevně nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, když stanovila, že žalobkyně spáchala prostřednictvím společnosti Tavorex protiprávní jednání v souvislosti s butadienovým kaučukem, což je produkt, který žalobkyně ani nevyrábí, a ani neprodává;

               —

               neprokázala pro účely stanovení pokuty, zda se žalobkyně prostřednictvím společnosti Tavorex dopustila protiprávního jednání úmyslně nebo z nedbalosti; a

               —

               dopustila se zjevně nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, když nepoužila své pokyny pro stanovování pokut.


title: Věc T-427/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2010 — CEAHR v. Komise ( „Kartelové dohody — Zneužití dominantního postavení — Rozhodnutí, kterým se zamítá stížnost — Odmítnutí výrobců švýcarských hodinek dodávat náhradní díly nezávislým hodinářům — Zájem Společenství — Relevantní trh — Primární trh a poprodejní trh — Povinnost odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení“ )

text:
               5.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/11

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2010 — CEAHR v. Komise
   (Věc T-427/08) (1)

   (Kartelové dohody - Zneužití dominantního postavení - Rozhodnutí, kterým se zamítá stížnost - Odmítnutí výrobců švýcarských hodinek dodávat náhradní díly nezávislým hodinářům - Zájem Společenství - Relevantní trh - Primární trh a poprodejní trh - Povinnost odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení)
   2011/C 38/16
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Confédération européenne des Associations d'horlogers-réparateurs (CEAHR) (Brusel, Belgie) (zástupce: P. Mathijsen, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně X. Lewis a F. Ronkes Agerbeek, poté F. Ronkes Agerbeek a F. Castilla Contreras, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Richemont International SA (Bellevue, Švýcarsko) (zástupci: J. Ysewyn, advokát, a H. Crossley, solicitor)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 3600 ze dne 10. července 2008, kterým se zamítá stížnost podaná žalobkyní ve věci COMP/E-1/39.097.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise K(2008) 3600 ze dne 10. července 2008 ve věci COMP/E-1/39.097 se zrušuje.

               2)

               Společnost Richemont International SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) z důvodu vedlejšího účastenství.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí zbývající část nákladů řízení vynaložených CEAHR.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc F-11/06: Žaloba podaná dne  31. ledna 2006  – Larsen v. Komise

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/36

         Žaloba podaná dne 31. ledna 2006 – Larsen v. Komise
   (Věc F-11/06)
   (2006/C 74/70)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Holger Larsen a další (Londýn, Spojené království) a další (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ředitelky úřadu pro správu a výpočet individuálních práv ze dne 2. března 2005 snížit odměnu žalobce počínaje 1. květnem 2005;

               —

               uložit žalované zaplatit žalobci příspěvek na nájemné, na který má nárok ode dne, kdy mu přestal být vyplácen, zvýšený o náhradu ušlého zisku vypočítanou zvýšením ústředního kurzu Evropské centrální banky o dva body;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úředník zaměstnaný na úřadě zastoupení Komise v Londýně, dostával od 1. října 2002 příspěvek na nájemné podle článku 14a přílohy VII služebního řádu a nařízení Rady č. 6/66/Euratom a č. 121/66/EHS (1). Jelikož byl uvedený článek při reformě služebního řádu zrušen, odejmula Komise žalobci rozhodnutím ze dne 2. května 2005 uvedený příspěvek.
   Na podporu své žaloby žalobce uplatňuje nejprve porušení článku 62 služebního řádu a článku 19 přílohy XIII služebního řádu. Především uplatňuje, že žalovaná chybně použila posledně uvedený článek podle výkladu přijatého Radou vedoucích správy dne 14. října 2004, který vyloučil příspěvek na nájemné z částí odměny, na které se vztahují přechodná období stanovená v uvedeném článku. Takový výklad je totiž protiprávní, jelikož snižuje dosah záruky nominálního příjmu, kterou upravuje dotčené ustanovení.
   Nadto žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu rovnosti kupní síly úředníků, jak je upravena v článcích 64 a 65 služebního řádu.

      (1)  Nařízení Rady č. 6/66/Euratom, 121/66/EHS ze dne 28. července 1966, kterým se stanoví seznam míst, kde může být přiznán příspěvek na nájemné, maximální výše uvedeného příspěvku a pravidla pro jeho přiznání, Úř. věst. 150, s. 2749.


title: Věc T-257/05: Žaloba podaná dne  12. července 2005  – Deutsche Telekom v. OHIM

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/25

         Žaloba podaná dne 12. července 2005 – Deutsche Telekom v. OHIM
   (Věc T-257/05)
   (2005/C 296/55)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deutsche Telekom (Bonn, Němcko) (zástupce: J.-C. Gaedertz, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyně

               —

               zrušení rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 2. května 2005 v odvolacím řízení R0620/2004-2;

               —

               navrácení práv žalobkyni (restitutio in integrum) podle článku 78 nařízení o ochranné známce Společenství.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „t“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 35, 36, 38, 39 a 41 – přihláška č. 2 893 865.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí žádosti o navrácení do původního stavu a zamítnutí odvolání žalobkyně.

      Dovolávané žalobní důvody: Odepření navrácení do původního stavu v odvolacím řízení je protiprávní, neboť není pravda, že organizace kanceláře advokátů žalobkyně nesplňuje požadavky čl. 78 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-345/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika (Nesplnění povinnosti státem — Daňové právní předpisy — Podmínky osvobození příjmu z úplatného převodu nemovitostí od daně — Články 18 ES, 39 ES a 43 ES — Články 28 a 31 Dohody o Evropském hospodářském prostoru — Soudržnost daňového systému — Politika bydlení)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/18

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-345/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Daňové právní předpisy - Podmínky osvobození příjmu z úplatného převodu nemovitostí od daně - Články 18 ES, 39 ES a 43 ES - Články 28 a 31 Dohody o Evropském hospodářském prostoru - Soudržnost daňového systému - Politika bydlení)
   (2006/C 326/35)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: R. Lyal a M. Afonso, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika (zástupci: L. Fernandes a J. Menezes Leitão, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 18, 39, 43 ES, čl. 56 odst. 1 ES a článků 28, 31 a 40 Dohody o EHP – Vnitrostátní ustanovení podřizující osvobození příjmů z úplatného převodu nemovitostí určených k trvalému bydlení osoby povinné k dani nebo členů její domácnosti od daně podmínce, že zisk bude znovu investován do nabytí nemovitostí na vnitrostátním území
   Výrok

               1)

               Portugalská republika tím, že ponechala v platnosti taková daňová ustanovení, jako je čl. 10 odst. 5 zákoníku o dani z příjmu fyzických osob, která podřizují osvobození příjmu z úplatného převodu nemovitostí určených k vlastnímu a trvalému bydlení osoby povinné k dani nebo členů její domácnosti od daně podmínce, že realizovaný zisk bude znovu investován do nabytí nemovitostí nacházejících se na portugalském území, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 18 ES, 39 ES, 43 ES, jakož i z článků 28, 31 Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 281, 12.11.2005.


title: Věc T-450/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. září 2014 – Galileo International Technology v. OHIM – ESA a Komise (GALILEO) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství GALILEO — Starší slovní ochranné známka Společenství GALILEO — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Neexistence podobnosti mezi dotčenými výrobky a službami“

text:
               27.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 380/8

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. září 2014 – Galileo International Technology v. OHIM – ESA a Komise (GALILEO)
   (Věc T-450/11) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství GALILEO - Starší slovní ochranné známka Společenství GALILEO - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neexistence podobnosti mezi dotčenými výrobky a službami“)
   2014/C 380/09
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbados) (zástupci: S. Malynicz, barrister, M. Blair a K. Gilbert, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Evropská komise (zástupci: J. Samnada a F. Wilman, zmocněnci); a Evropská kosmická agentura (ESA) (Paříž, Francie) (zástupce: M. Buydens, advokát

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 14. dubna 2011 (věc R 1423/2005-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Galileo International Technology LLC a Evropskou unií.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Galileo International Technology LLC ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené OHIM.

               3.

               Evropská komise a Evropská kosmická agentura ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 298, 8.10.2011.


title: Věc C-343/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Centrale Raad van Beroep (Nizozemsko) dne 8. července 2015 – J. Klinkenberg v. Minister van Infrastructuur en Milieu

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Centrale Raad van Beroep (Nizozemsko) dne 8. července 2015 – J. Klinkenberg v. Minister van Infrastructuur en Milieu
   (Věc C-343/15)
   (2015/C 311/36)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: J. Klinkenberg

      Odpůrce: Minister van Infrastructuur en Milieu

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 1 směrnice 1999/63/ES (1) a § 1 odst. 1 přílohy („Evropská dohoda o úpravě pracovní doby námořníků“) vykládán v tom smyslu, že tato směrnice a tato dohoda se vztahují na zaměstnance, který vykonává pracovní činnosti ve službách Státního rejdařství a je členem posádky plavidla, které provádí kontroly rybolovu?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Musí být článek 2 směrnice 89/391/EHS (2), čl. 1 odst. 3 a čl. 2 body 1 a 2 směrnice 93/104/ES (3), jakož i čl. 1 odst. 3 a čl. 2 body 1 a 2 směrnice 2003/88 (4), vykládány v tom smyslu, že se na zaměstnance uvedeného v první otázce vztahují směrnice 93/104/ES a 2003/88/ES?

               3)

               Musí být články 3, 5 a 6 směrnice 93/104/ES a články 3, 5 a 6 směrnice 2003/88/ES vykládány v tom smyslu, že odporují právní úpravě členského státu, podle níž hodiny, kdy zaměstnanec, uvedený v první otázce, během plavby nevykonává sice žádnou pracovní činnost, je nicméně povinen být připraven na zavolání vykonávat činnosti za účelem odstranění poruch ve strojovně, mají být považovány za dobu odpočinku?

               4)

               Musí být články 3, 5 a 6 směrnice 93/104/ES a články 3, 5 a 6 směrnice 2003/88/ES vykládány v tom smyslu, že odporují právní úpravě členského státu, podle níž hodiny, kdy zaměstnanec uvedený v první otázce během plavby nevykonává sice žádnou pracovní činnost, nicméně na pokyn kapitána, pokud je to nezbytné s ohledem na bezprostřední bezpečnost lodi, osob na její palubě, náklad nebo životní prostředí nebo v souvislosti s poskytováním pomoci jiným lodím či osobám v nouzi, je k vykonávání příslušných činností povinen, mají být považovány za dobu odpočinku?

      (1)  Směrnice Rady 1999/63/ES ze dne 21. června 1999 o dohodě o úpravě pracovní doby námořníků uzavřené mezi Svazem provozovatelů námořních plavidel Evropského společenství (ECSA) a Federací odborů pracovníků v dopravě v Evropské unii (Federation of Transport Workers’ Unions in the European Union FST) – Příloha: „Evropská dohoda o úpravě pracovní doby námořníků“ (Úř. věst. L 167, s. 33; Zvl. vyd. 05/03, s. 363.

      (2)  Směrnice Rady ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci (Úř. věst. L 183, s. 1; Zvl. vyd. 05/01, s. 349.

      (3)  Směrnice Rady 93/104/ES ze dne 23. listopadu 1993 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 307, s. 18; Zvl. vyd. 05/02, s. 197).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 299, 18.11.2003, s. 9; Zvl. vyd. 05/04, s. 381).


title: Věc C-273/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Španělsko) dne 1. června 2010 — David Montoya Medina v. Fondo De Garantia Salarial y Universidad de Alicante

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Španělsko) dne 1. června 2010 — David Montoya Medina v. Fondo De Garantia Salarial y Universidad de Alicante
   (Věc C-273/10)
   ()
   2010/C 221/41
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: David Montoya Medina

      Žalovaný: Fondo De Garantia Salarial y Universidad de Alicante

      Předběžné otázky

   Je v rozporu se zásadou zákazu diskriminace zavedenou ustanovením 4 směrnice 1999/70/ES (1) ze dne 28. června 1999 úprava, jako je úprava obsažená v nařízení vlády Valencie č. 174/2002 ze dne 15. října 2002, Decreto sobre Régimen y Retribuciones del Personal Docente y Investigador Contratado Laboral de las Universidades Públicas Valencianas y sobre Retribuciones Adicionales des Profesorado Universitario (Nařízení o režimu a odměňování vědecko-pedagogických pracovníků přijímaných do pracovního poměru na veřejných univerzitách ve Valencii a o příplatcích pro akademické pracovníky), pokud upírá osobám na pozici asistující vysokoškolský učitel s akademickým titulem doktor (profesor ayudante doctor) nárok na příplatek za odpracovaná léta, jako je příplatek za tři odpracovaná léta, a zároveň se nárok na tentýž příplatek přiznává osobám na pozici vysokoškolský učitel s akademickým titulem doktor (profesor contratado doctor)?

      (1)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43)


title: Věc T-168/01: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2006 – GlaxoSmithKline Services v. Komise ( Hospodářská soutěž — Velkoobchodní distribuce léčivých přípravků — Paralelní obchod — Rozdílné ceny — Článek 81 odst. 1 ES — Dohoda — Omezení hospodářské soutěže — Účel — Relevantní trh — Účinek — Článek 81 odst. 3 ES — Přispění k podpoře technického pokroku — Neexistence vyloučení hospodářské soutěže — Důkaz — Odůvodnění — Subsidiarita )

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/39

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2006 – GlaxoSmithKline Services v. Komise
   (Věc T-168/01) (1)

   („Hospodářská soutěž - Velkoobchodní distribuce léčivých přípravků - Paralelní obchod - Rozdílné ceny - Článek 81 odst. 1 ES - Dohoda - Omezení hospodářské soutěže - Účel - Relevantní trh - Účinek - Článek 81 odst. 3 ES - Přispění k podpoře technického pokroku - Neexistence vyloučení hospodářské soutěže - Důkaz - Odůvodnění - Subsidiarita“)
   (2006/C 294/82)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: GlaxoSmithKline Services (Brentford, Middlesex, Spojené království) (zástupci: S. Martínez Lage, advokát, I. Forrester, QC, F. Depoortere, A. Schulz, T. Louko a I. Vandenborre, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Oliver, poté É. Gippini Fournier, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci na podporu žalované: European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC), ( Brusel, Belgie), (zástupci: původně U. Zinsmeister a M. Lienemeyer, poté A. Martin-Ehlers, a nakonec M. Hartmann-Rüppel, advokáty); Bundesverband der Arzneimittell-Importeure eV, (Mülheim an der Ruhr,Německo), (zástupci: původně M. Epping a W. Rehmann, poté W. Rehmann, advokáty); Spain Pharma, SA, (Madrid, Španělsko) (zástupci: P. Muñoz Carpen, B. Ortúzar Somoz a R. Gutiérrez Sánchez, advokáty) a Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar), (Madrid, Španělsko), (zástupci: původně M. Araujo Boyd a R. Sanz, poté M. Araujo Boyd a J. L. Buendia Sierra, advokáty)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2001/791/ES ze dne 8. května 2001, v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES [Věci IV/36.957/F3 Glaxo Wellcome (oznámení), IV/36.997/F3 Aseprofar a Fedifar (stížnost), IV/37.121/F3 Spain Pharma (stížnost), IV/37.138/F3 BAI (stížnost) a IV/37.380/F3 EAEPC (stížnost)] (Úř. věst. L 302, s. 1).
   Výrok rozsudku

               1)

               Články 2, 3 a 4 rozhodnutí Komise 2001/791/ES ze dne 8. května 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES [Věci IV/36.957/F3 Glaxo Wellcome (oznámení), IV/36.997/F3 Aseprofar a Fedifar (stížnost), IV/37.121/F3 Spain Pharma (stížnost), IV/37.138/F3 BAI (stížnost) a IV/37.380/F3 EAEPC (stížnost)], se zrušují.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               GlaxoSmithKline Services Unlimited ponese polovinu vlastních nákladů řízení a polovinu nákladů řízení Komise, včetně nákladů řízení spojených se vstupem vedlejších účastníků do řízení.

               4)

               Komise ponese polovinu vlastních nákladů řízení a polovinu nákladů řízení GlaxoSmithKline Services, včetně nákladů řízení spojených se vstupem vedlejších účastníků do řízení.

               5)

               Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar), Bundesverband der Arzneimittell-Importeure eV, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) a Spain Pharma, SA, ponesou každý vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 275, 29.9.2001.


title: Věc T-729/14: Usnesení Tribunálu ze dne 30. června 2015 – PAN Europe a Unaapi v. Komise

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/61

         Usnesení Tribunálu ze dne 30. června 2015 – PAN Europe a Unaapi v. Komise
   (Věc T-729/14) (1)

   (2015/C 311/70)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 7, 12. 1. 2015.


title: Věc T-303/13: Žaloba podaná dne 4. června 2013 — Miettinen v. Rada

text:
               27.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/18

         Žaloba podaná dne 4. června 2013 — Miettinen v. Rada
   (Věc T-303/13)
   2013/C 215/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Samuli Miettinen (Espoo, Finsko) (zástupci: O. Brouwer, E. Raedts, advokáti, a A. Villette, Solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady ze dne 21. března 2013, kterým se odepírá úplný přístup k dokumentu 15309/12 podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331), které bylo žalobci sděleno dne 25. března 2013 v dopise se značkou „04/c/01/13“ (dále jen „napadené rozhodnutí“); a

               —

               uložil Radě podle článku 87 jednacího řádu Tribunálu náhradu nákladů řízení včetně nákladů řízení všech vedlejších účastníků řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 druhé odrážky a čl. 4 odst. 3 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1049/2001, jelikož napadené rozhodnutí se zakládá na nesprávném výkladu a uplatnění těchto ustanovení, které se týkají ochrany soudního řízení a právního poradenství a ochrany probíhajícího rozhodovacího procesu, neboť

                           —

                           zaprvé Rada neprokázala, že zpřístupnění dokumentu 15309/12 narušuje schopnost její právní služby obhajovat ji v budoucích soudních řízeních a legislativní proces,

                           —

                           zadruhé Rada neprokázala, že dokument 15309/12 je zvlášť citlivý nebo se širokou působností, což by odůvodňovalo nepoužití domněnky ve prospěch zpřístupnění právních stanovisek v legislativním kontextu,

                           —

                           zatřetí teorie Rady o újmě je čistě hypotetická. Je skutkově i právně nepodložená, jelikož obsah právního stanoviska nacházejícího se v dokumentu 15309/12 — dohoda členských států v souladu s analýzou právní služby — byl v době přijetí napadeného rozhodnutí veřejný; a

                           —

                           začtvrté Rada nesprávně uplatnila kritérium převládajícího veřejného zájmu ve vztahu k čl. 4 odst. 3 prvnímu pododstavci, když posuzovala pouze údajné ohrožení svého rozhodovacího procesu spojené se zpřístupněním dokumentu a nikoli pozitivní účinky takového zpřístupnění, mimo jiné na legitimitu rozhodovacího procesu, a toto kritérium vůbec neuplatnila ve vztahu k čl. 4 odst. 2 druhé odrážce.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění podle článku 296 SFEU, jelikož Rada nesplnila svoji povinnost uvést dostatečné a odpovídající odůvodnění napadeného rozhodnutí.


title: Věc C-354/14: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 6. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Cluj – Rumunsko) – SC Capoda Import-Export SRL v. Registrul Auto Român, Benone-Nicolae Bejan „Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb zboží — Opatření s rovnocenným účinkem — Výrobky ve volném oběhu v Německu — Výrobky podléhající v Rumunsku schvalovacím kontrolám — Prohlášení o shodě poskytnuté distributorem z jiného členského státu — Prohlášení považované za nedostatečné pro účely volného obchodování s těmito výrobky — Zásada vzájemného uznávání — Částečná nepřípustnost“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/9

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 6. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Cluj – Rumunsko) – SC Capoda Import-Export SRL v. Registrul Auto Român, Benone-Nicolae Bejan
   (Věc C-354/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb zboží - Opatření s rovnocenným účinkem - Výrobky ve volném oběhu v Německu - Výrobky podléhající v Rumunsku schvalovacím kontrolám - Prohlášení o shodě poskytnuté distributorem z jiného členského státu - Prohlášení považované za nedostatečné pro účely volného obchodování s těmito výrobky - Zásada vzájemného uznávání - Částečná nepřípustnost“)
   (2015/C 389/10)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Cluj

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SC Capoda Import-Export SRL

      Žalovaní: Registrul Auto Român, Benone-Nicolae Bejan

      Výrok

   Článek 34 SFEU a čl. 31 odst. 1 a 12 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice), musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takovým vnitrostátním právním předpisům, jako jsou předpisy dotčené ve věci v původním řízení, které obchodování s novými náhradními částmi pro silniční motorová vozidla – v daném případě s vodními čerpadly a s filtry pohonných hmot – v jednom členském státě podmiňují uplatněním postupu certifikace nebo schvalování v tomto členském státě, jestliže tyto právní předpisy zároveň stanoví výjimky z uvedených postupů, na jejichž základě nebudou muset těmto postupům podléhat výrobky legálně vyrobené a obchodované v jiných členských státech, anebo v opačném případě jestliže dotčené části mohou představovat významné nebezpečí pro správné fungování systémů se zásadním významem pro bezpečnost vozidla nebo pro jeho vliv na životní prostředí a uvedený postup schvalování nebo certifikace je nezbytně nutný a přiměřený k dosažení cílů ochrany bezpečnosti silničního provozu a ochrany životního prostředí.
   Na podmínky, za kterých je nutno prokázat, že takové části byly již schváleny nebo certifikovány nebo že jde o původní části nebo o části odpovídající kvality, se v případě neexistence právní úpravy v unijním právu vztahuje s výhradou dodržení zásady rovnocennosti a zásady efektivity právo členských států.

      (1)  Úř. věst. C 361, 13.10.2014.


title: Věc C-297/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Ufficio del giudice di pace di Bitonto ze dne 30. června 2004 ve věci Nicolò Tricarico proti Assitalia Assicurazioni SPA

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Ufficio del giudice di pace di Bitonto ze dne 30. června 2004 ve věci Nicolò Tricarico proti Assitalia Assicurazioni SPA
   (Věc C-297/04)
   (2004/C 251/07)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Ufficio del giudice di pace di Bitonto (Itálie) ze dne 30. června 2004 ve věci Nicolò Tricarico proti Assitalia Assicurazioni SPA, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 13. července 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Ufficio del giudice di pace di Bitonto žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1.

               Je třeba článek 81 Smlouvy vykládat v tom smyslu, že dohody nebo jednání ve vzájemné shodě mezi pojišťovacími společnostmi, které spočívají ve vzájemné výměně informací, které umožňují navýšení pojistného na RC auto pojistku, jež není odůvodněno tržními podmínkami, jsou neplatné od počátku, rovněž s ohledem na skutečnost, že se podniky z různých členských států podílejí na dohodě nebo na jednání ve vzájemné shodě?

               2.

               Je třeba článek 81 Smlouvy vykládat v tom smyslu, že opravňuje třetí strany, které mají relevantní právní zájem, spoléhat na neplatnost dohody nebo jednání zakázaného ustanovením Společenství a domáhat se náhrady škody za utrpěnou újmu v případě, že existuje příčinná souvislost mezi dohodou nebo jednáním ve vzájemné shodě a újmou?

               3.

               Je třeba článek 81 Smlouvy vykládat v tom smyslu, že lhůta pro podání žaloby na náhradu škody, která je na ní založená, počíná běžet dnem, ve kterém dohoda nebo jednání ve vzájemné shodě byly přijaty, nebo dnem, ve kterém dohoda nebo jednání ve vzájemné shodě byly ukončeny?

               4.

               Je třeba článek 81 Smlouvy vykládat v tom smyslu, že v případě, že vnitrostátní soud shledá, že náhrada škody, která může být přiznána na základě vnitrostátního práva, je nižší než ekonomická výhoda získaná podnikem – škůdcem, který je stranou zakázané dohody nebo jednání ve vzájemné shodě, je třeba, aby z vlastního podnětu rovněž přiznal náhradu škody plnící represivní funkci poškozené třetí straně, která je nezbytná k tomu, aby byla přiznaná částka náhrady škody vyšší než výhoda získaná škůdcem za účelem zamezení přijímání dohod nebo jednání ve vzájemné shodě zakázaných článkem 81 Smlouvy?


title: Věc C-67/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. února 2011 DTL Corporación, S.L. proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 15. prosince 2010 ve věci T-188/10, DTL Corporación, S.L. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/11

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. února 2011 DTL Corporación, S.L. proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 15. prosince 2010 ve věci T-188/10, DTL Corporación, S.L. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-67/11 P)
   2011/C 130/20
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): DTL Corporación, SL (zástupce: A. Zuazo Araluze, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a Gestión de Recursos y Soluciones Empresariales, S.L.

      Návrhová žádání navrhovatelky

               —

               zrušit rozsudek vydaný dne 15. prosince 2010 Tribunálem ve věci T-188/10;

               —

               přijmout návrhová žádání předložená v prvním stupni:

                           1)

                           zrušit rozhodnutí vydané dne 17. února 2010 druhým odvolacím senátem OHIM ve věci R 767/2009-2;

                           2)

                           nahradit jej jiným rozhodnutím, které zamítne námitky včas předložené společností GESTION DE RECURSOS Y SOLUCIONES EMPRESARIALES S.L. proti obrazové ochranné známce Společenství č. 515 33 25 „SOLARIA“ a umožní zápis uvedené ochranné známky Společenství pro všechny dotčené služby ve třídách 37 a 42;

                           3)

                           uložit OHIM a dalším účastníkům řízení namítajícím proti tomuto kasačnímu opravného prostředku náhradu nákladů tohoto řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Vady řízení před Tribunálem, které poškozují zájmy žalobkyně (návrh na přerušení řízení na základě čl. 77 písm. c) a d) jednacího řádu Tribunálu zůstal bez povšimnutí) (článek 58 statutu Soudního dvora Evropské unie);

               2)

               nesprávné použití práva Unie Tribunálem (rozsudek je v rozporu s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 — nyní nařízení Rady (ES) č. 207/2009 — o ochranné známce Společenství, jelikož Tribunál výslovně uvedl, že

                           a)

                           slovní prvek ochranné známky Společenství, která je předmětem sporu, je dominantní v rámci této ochranné známky,

                           b)

                           slovní prvek ochranné známky Společenství, která je předmětem sporu, není dominantní v rámci této ochranné známky; jedná se o rozpor, který má rozhodný vliv na posouzení nebezpečí záměny (článek 58 statutu Soudního dvora Evropské unie).


title: Věc T-175/16: Žaloba podaná dne 18. dubna 2016 – Wessel Werk v. EUIPO – Wolf PVG (Nástavce vysavače)

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/63

      Žaloba podaná dne 18. dubna 2016 – Wessel Werk v. EUIPO – Wolf PVG (Nástavce vysavače)
      (Věc T-175/16)
      (2016/C 211/78)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Wessel-Werk GmbH (Reichshof, Německo) (zástupce: C. Becker, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Wolf PVG GmbH & Co. KG (Vlotho, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Žalobkyně

         Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství č. 725932-0008 (Nástavec vysavače)

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. února 2016, ve věci R 1725/2014-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil účastníkům řízení, kteří neměli ve věci úspěch, náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002;

                  —

                  porušení čl. 63 odst. 1 nařízení č. 6/2002;

                  —

                  porušení článku 62 nařízení č. 6/2002.


title: Věc T-2/14: Žaloba podaná dne 1. ledna 2014 — Caixabank v. Komise

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/49

         Žaloba podaná dne 1. ledna 2014 — Caixabank v. Komise
   (Věc T-2/14)
   2014/C 52/95
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Caixabank SA (Barcelona, Španělsko) (zástupci: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém soubor opatření, která podle Komise představují takzvaný španělský systém zdanění leasingu („SEAF“), kvalifikuje jako novou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               podpůrně zrušil články 1 a 4 napadeného rozhodnutí, které jako příjemce údajných podpor a jako jediné adresáty příkazu k navrácení určuje investory AIE (hospodářských zájmových sdružení);

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém v rozporu s obecnými zásadami unijního práva nařizuje vrácení údajných podpor;

               —

               zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém rozhoduje o legalitě soukromých smluv mezi investory a dalšími subjekty,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou tytéž, jako byly uvedeny ve věci T-700/13, Bankia v. Komise.


title: Věc C-314/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 7. června 2013 — Užsienio reikalų ministerija v. Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE

text:
               10.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 7. června 2013 — Užsienio reikalų ministerija v. Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE
   (Věc C-314/13)
   2013/C 233/05
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Nejvyšší správní soud Litvy)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Užsienio reikalų ministerija (Ministerstvo zahraničních věcí)

      Žalovaný: Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE

      Další účastník řízení: Finansinių nusikaltimų tyrimų tarnyba prie Vidaus reikalų ministerijos (Služba vyšetřování finanční kriminality při Ministerstvu vnitra)

      Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 765/2006 (1) vykládán v tom smyslu, že orgán příslušný k uplatňování výjimky uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení disponuje při rozhodování o udělení této výjimky neomezenou rozhodovací pravomocí?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku, jakými kritérii se má takový orgán řídit a jaká kritéria jsou pro něj závazná při rozhodování o udělení výjimky uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 765/2006 ze dne 18. května 2006?

               3)

               Má být čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 765/2006 ze dne 18. května 2006 vykládán v tom smyslu, že orgán příslušný k udělování výše uvedené výjimky je při rozhodování o udělení této výjimky oprávněn či povinen zohlednit, mimo jiné, skutečnost, že osoby žádající o tuto výjimku usilují o uplatnění svých základních práv (v projednávané věci práva na soudní ochranu), přičemž musí rovněž zajistit, že v případě udělení výjimky v konkrétním případě nebude zmařen účel uložené sankce a že výjimka nebude zneužita (například, je-li částka určená k zajištění soudní ochrany zjevně nepřiměřená vzhledem k rozsahu poskytovaných právních služeb)?

               4)

               Má být čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 765/2006 ze dne 18. května 2006 vykládán v tom smyslu, že jedním z důvodů pro neudělení výjimky uvedené v tomto ustanovení může být skutečnost, že finanční prostředky, ohledně jejichž použití má být tato výjimka udělena, byly získány nezákonným způsobem?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 765/2006 ze dne 18. května 2006 o omezujících opatřeních vůči prezidentu Lukašenkovi a některým představitelům Běloruska (Úř. věst. 2006, L 134, s. 1).


title: Věc C-327/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 10. června 2016 – Marc Jacob v. Ministre des finances et des comptes publics

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 10. června 2016 – Marc Jacob v. Ministre des finances et des comptes publics
   (Věc C-327/16)
   (2016/C 305/24)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Marc Jacob

      Odpůrce: Ministre des finances et des comptes publics

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být ustanovení článku 8 směrnice ze dne 23. července 1990 (1) vykládána v tom smyslu, že v případě výměny cenných papírů spadající do působnosti směrnice zakazují režim odložení zdanění, který spočívá v tom, že odchylně od pravidla, podle něhož okolnost vedoucí ke zdanění kapitálového zisku nastává v průběhu roku, v němž tento zisk vznikl, je kapitálový zisk plynoucí z výměny zjištěn a vyměřen v souvislostí s výměnou cenných papírů a zdaněn je v roce, v průběhu kterého nastala okolnost, kterou bylo odložení zdanění ukončeno, kterou může být zejména převod cenných papírů nabytých v okamžiku výměny?

               2)

               Musí být ustanovení článku 8 směrnice ze dne 23. července 1990 vykládána v tom smyslu, že v případě výměny cenných papírů spadající do působnosti směrnice zakazují, aby kapitálový zisk z výměny cenných papírů, je-li považován za zdanitelný, byl zdaněn státem, v němž má osoba povinná k dani domicil v okamžiku výměny, přestože ke dni, kdy byly převedeny cenné papíry nabyté v souvislosti s touto výměnou, při níž byl kapitálový zisk z výměny skutečně zdaněn, přemístila tato osoba povinná k dani svoji daňovou rezidenci do jiného členského státu?

      (1)  Směrnice Rady 90/434/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění při fúzích, rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií týkajících se společností z různých členských států (Úř. věst. L 225, s. 1).


title: Spojené věci T-156/13 a T-373/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. září 2015 – Petro Suisse Intertrade v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Žaloba na neplatnost — Entita působící pod úrovní státu — Aktivní legitimace a právní zájem na podání žaloby — Přípustnost — Právo být vyslechnut — Oznamovací povinnost — Povinnost uvést odůvodnění — Právo na obhajobu — Zjevně nesprávné posouzení — Právo vlastnit majetek“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. září 2015 – Petro Suisse Intertrade v. Rada
   (Spojené věci T-156/13 a T-373/14) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Žaloba na neplatnost - Entita působící pod úrovní státu - Aktivní legitimace a právní zájem na podání žaloby - Přípustnost - Právo být vyslechnut - Oznamovací povinnost - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Zjevně nesprávné posouzení - Právo vlastnit majetek“)
   (2015/C 389/31)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Petro Suisse Intertrade Co. SA (Pully, Švýcarsko) (zástupci: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, N. Pilkington a D. Sellers, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a I. Rodios, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí Rady 2012/829/SZBP ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 356, s. 71), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1264/2012 ze dne 21. prosince 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 356, s. 55), a zadruhé na zrušení rozhodnutí Rady obsažené v dopise ze dne 14. března 2014, jehož účelem je zachovat omezující opatření přijatá vůči žalobkyni v platnosti.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Petro Suisse Intertrade Co. SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 147, 25.5.2013.