title: Věc C-683/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 6. listopadu 2018 – Elsevier Inc. v. Cyando AG

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/4

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 6. listopadu 2018 – Elsevier Inc. v. Cyando AG
      (Věc C-683/18)
      (2019/C 82/04)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Elsevier Inc.

         Žalovaná: Cyando AG

         Předběžné otázky

                  1.

                              a)

                              Představuje jednání provozovatele služby sdíleného hostování (Sharehosting), jejímž prostřednictvím uživatelé bez souhlasu nositelů práv veřejně zpřístupňují soubory s obsahy, které jsou chráněny autorským právem, sdělování děl veřejnosti ve smyslu čl. 3 odst. 1 směrnice 2001/29/ES (1), pokud

                                          —

                                          proces nahrávání probíhá automaticky a bez předchozího nahlédnutí nebo kontroly ze strany provozovatele,

                                          —

                                          provozovatel v uživatelských podmínkách upozorňuje na to, že je zakázáno nahrávat obsahy porušující autorská práva,

                                          —

                                          provozováním služby dosahuje provozovatel příjmů,

                                          —

                                          služba se využívá pro zákonné účely, avšak provozovatel si je vědom toho, že je také dostupné značné množství obsahů (více než 9 500 děl), které porušují autorská práva,

                                          —

                                          provozovatel neposkytuje informace o obsahu ani vyhledávací funkci, avšak jím poskytované neomezené odkazy na stahování umísťují na internet třetí strany v podobě hromadných odkazů, které obsahují informace o obsahu souborů a umožňují vyhledávání určitých obsahů,

                                          —

                                          prostřednictvím systému odměn za stahování, které závisí na poptávce, motivuje k nahrávání obsahů, které porušují autorská práva, které by jinak uživatelé získali pouze za úplatu

                                    a

                                          —

                                          poskytnutím možnosti anonymního nahrávání souborů se zvyšuje pravděpodobnost, že uživatelé nebudou odpovědní za porušování autorských práv?

                              b)

                              Změní se takové posouzení v případě, pokud jsou prostřednictvím služby sdíleného hostování zpřístupněny nabídky, které porušují autorská práva a představují 90 – 96 % z celkového rozsahu užívání?

                  2.

                  V případě záporné odpovědi na první otázku:
                  Spadá činnost provozovatele služby sdíleného hostování za okolností popsaných v první otázce do působnosti čl. 14 odst. 1 směrnice 2000/31/ES (2)?

                  3.

                  V případě kladné odpovědi na druhou otázku:
                  Musí se účinné seznámení se s protiprávní činností nebo informací a vědomí o skutečnostech či okolnostech, z nichž je protiprávní činnost nebo informace zjevná, podle čl. 14 odst. 1 směrnice 2000/31/ES týkat konkrétních protiprávních činnosti nebo informací?

                  4.

                  V případě kladné odpovědi na druhou otázku:
                  Je slučitelné s čl. 8 odst. 3 směrnice 2001/29/ES, jestliže nositel práv může dosáhnout uložení soudního zákazu vůči poskytovateli služby, která spočívá v ukládání informací poskytnutých uživatelem, a kterou uživatel využil k porušení autorského práva nebo práv s ním souvisejících, teprve poté, co po upozornění na jasné porušení práva dojde opětovně k takovému porušení práv?

                  5.

                  V případě záporné odpovědi na první i druhou otázku:
                  Má být provozovatel služby sdíleného hostování za okolností popsaných v první otázce považován za porušovatele práv ve smyslu čl. 11 věty první a článku 13 směrnice 2004/48/ES (3)?

                  6.

                  V případě kladné odpovědi na pátou otázku:
                  Lze takovému porušovateli práv uložit povinnost k náhradě škody podle čl. 13 odst. 1 směrnice 2004/48/ES v závislosti na tom, že jednal úmyslně jak ve vztahu k porušení práv ze své strany, tak ve vztahu k porušení práv ze strany třetí osoby, a věděl nebo měl rozumně vědět, že uživatelé používají platformu ke konkrétnímu porušování práv?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. 2001, L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu („směrnice o elektronickém obchodu“) Úř. věst. 2000, L 178, s. 1; Zvl. vyd. 13/25, s. 399).

         (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví (Úř. věst. 2004, L 157, s. 45; Zvl. vyd. 17/02, s. 32).


title: Věc C-702/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. listopadu 2018 společností Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 12. září 2018 ve věci T-584/17, Primart v. EUIPO

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/6

      Kasační opravný prostředek podaný dne 9. listopadu 2018 společností Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 12. září 2018 ve věci T-584/17, Primart v. EUIPO
      (Věc C-702/18 P)
      (2019/C 82/06)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz (zástupce: J. Skołuda, advokát)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Bolton Cile España, SA

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil v plném rozsahu napadený rozsudek Tribunálu;

                  —

                  zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 22. června 2017 (R 1933/2016 4);

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti Bolton Cile España, S.A. náhradu nákladů řízení před Tribunálem a odvolacím senátem a rovněž uložil EUIPO náhradu nákladů řízení před Soudním dvorem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  1)

                  V napadeném rozsudku se Tribunál dopustil pochybení, když na základě čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009 (1) (nyní čl. 95 odst. 1 nařízení (EU) č. 2017/1001 (2)) a článku 65 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 72 nařízení č. 2017/1001) prohlásil, že argumenty navrhovatelky týkající se nízké rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky v námitkovém řízení jsou nepřípustné, jelikož byly poprvé předloženy až před Tribunálem (body 87 až 90 napadeného rozsudku).

                              a.

                              Tribunál musí posoudit skutečnosti a argumenty i v případě, že jsou poprvé předloženy až před ním, pokud je odvolací senát EUIPO měl vzít v úvahu z vlastního podnětu.

                              b.

                              Význam části ochranné známky v jazyce EU je obecně známou skutečností a jako takový by ho měl Úřad analyzovat z vlastního podnětu. V důsledku toho by měl Tribunál důkladně analyzovat argumenty, které se k ní vztahují, a to také tím, že posoudí argumenty, jež jsou poprvé předloženy až před ním.

                              c.

                              Žalobce v řízení před Tribunálem má právo zpochybnit posouzení známých skutečností provedené odvolacím senátem EUIPO, a to také tím, že předkládá Tribunálu nové argumenty a důkazy podporující tyto argumenty.

                              d.

                              Tribunál tím, že neposoudil skutečnosti a argumenty, které měl vzít v úvahu Úřad z vlastního podnětu (včetně obecně známých skutečností týkajících se významu ochranných známek, které byly předmětem námitkového řízení), porušil obecná pravidla pro řízení a provedl nesprávné posouzení záležitostí relevantních ve věci před odvolacím senátem.

                  2)

                  Pokud by Tribunál zohlednil obecně známou skutečnost, že slovo „PRIMA“ má pochvalný význam (jak uvedlo námitkové oddělení a navrhovatelka), přičemž znamená „první, nejpřednější/nejlepší, hlavní, nejdůležitější“, dospěl by k jinému závěru týkajícímu se nebezpečí záměny mezi ochrannými známkami ES-2578815 „PRIMA“ a EUTMA-013682299 „PRIMART MAREK ŁUKASIEWICZ“, a sice by měl za to, že neexistuje nebezpečí záměny mezi těmito ochrannými známkami.

                              a.

                              Dotčené ochranné známky se shodují v prvku, který má nízkou rozlišovací způsobilost a nemá nezávislou roli ve sporné ochranné známce. Toto, společně se středním stupněm vizuální podobnosti, nedostatkem koncepční podobnosti a nízkým stupněm fonetické podobnosti (nebo dokonce nedostatkem) vylučuje pravděpodobnost záměny mezi těmito ochrannými známkami.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 2009, L 78, s. 1).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie (Úř. věst. 2017, L 154, s. 1).


title: Věc C-714/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. listopadu 2018 ACTC GmbH proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 13. září 2018 ve věci T-94/17, ACTC v. EUIPO

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/8

      Kasační opravný prostředek podaný dne 14. listopadu 2018 ACTC GmbH proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 13. září 2018 ve věci T-94/17, ACTC v. EUIPO
      (Věc C-714/18 P)
      (2019/C 82/07)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: ACTC GmbH (zástupci: V. Hoene, Rechtsanwältin, D. Eickemeier, Rechtsanwalt, S. Gantenbrink, Rechtsanwältin)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Taiga AB

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2018 ve věci T-94/17 a rozhodnutí žalovaného ve věci R 693/2015-4,

            podpůrně

                  —

                  zrušil rozsudek uvedený v první odrážce a vrátil věc Tribunálu,

            a

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Tribunál porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 42 odst. 2 nařízení o ochranné známce Evropské unie v několika ohledech, když konstatoval existenci podobnosti označení a v důsledku nesprávného posouzení důkazu o užívání existenci podobnosti výrobků. Mezi dotčenými ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.

                  1.

                  Tribunál nesprávně rozhodl, že vedlejší účastnice řízení splnila podmínky používání týkající se všech výrobků třídy 25, pro které je starší ochranná známka zapsána. Podmínky jsou splněny, pouze pokud jde o zboží „oděvy; svrchní oděvy, spodní prádlo, pokrývky hlavy, rukavice; opasky a ponožky; všechny uvedené výrobky určené pouze pro použití jako speciální oblečení pro venkovní použití, které ochraňuje před povětrnostními podmínkami, za účelem ochrany před studenými, větrnými a/nebo deštivými povětrnostními podmínkami; overaly, kombinézy“. V rozporu se zjištěními Tribunálu jde o samostatnou podkategorii výrobků v třídě 25, takže důkaz o užívání byl předložen pouze ve vztahu k těmto výrobkům třídy 25.

                  2.

                  V důsledku nesprávného posouzení podmínek používání dospěl Tribunál k nesprávnému závěru, že výrobky „oděvy“ a „pokrývky hlavy“, které se objevují v seznamech obou ochranných známek, jsou totožné.

                  3.

                  Tribunál nesprávně rozhodl, že odvolací senát správně konstatoval, že dotčená označení jsou vizuálně podobná, jelikož dotčená označení mají stejnou délku a čtyři společná písmena. Tribunál neposuzoval neobvyklou kompozici napadené ochranné známky (asymetrické souhlásky a neobvyklá ortografie „igh“) a důsledky pro vizuální podobnost, jak to uváděla navrhovatelka. Je zřejmé, že průměrný spotřebitel vnímá ochrannou známku jako celek. Neobvyklá kompozice napadené ochranné známky má však významný vliv na její celkový dojem, což Tribunál nezohlednil.

                  4.

                  Tribunál také nesprávně rozhodl, že dotčené ochranné známky jsou foneticky totožné, protože žalobkyně nepředložila důkaz, podle kterého zvuk prvních slabik „ti“ a „TAI“ není pro anglicky hovořící veřejnost totožný a že neexistuje nic, co by rozlišovalo výslovnost dotčených označení. Tribunál naopak zastával názor, a to bez jakéhokoliv důkazu a nesprávným způsobem, že sled písmen „ti“ se vždy vyslovuje „tai“. Pro toto tvrzení neexistuje žádný důkaz. Slovo „ti“ v anglickém jazyce neexistuje. Tato sekvence písmen se proto vždy vyslovuje jen v souladu s jazykovými pravidly platnými pro dané slovo. Lze považovat za samozřejmé, že existuje nesčetně mnoho slov, ve kterých se sekvence písmen „ti“ nevyslovuje jako „tai“, jako například „trick“, „ticket“, „till“, „timbal“, „timberland“, „tin“, „tincture“, „tinder“, „tip“, „trigger“ a mnoho dalších, jakož i napadená ochranná známka „tigha“. Jednou z hlavních postav ve známé anglické knize pro děti Winnie-the-Pooh (Medvídek Pú) je zvíře se jménem „Tigger“, které se vyslovuje [tɪgǝ]. Proto kdykoliv se samohláska po „ti“ vyslovuje krátce, nedochází k výslovnosti jako „tai“. Toto navrhovatelka uváděla od začátku. Žalovaný ani vedlejší účastnice řízení nepředložily důkaz o opaku. Navrhovatelce tedy nepříslušelo předložit důkaz o tom, co je zjevné.

                  5.

                  Tribunál nesprávně uvedl, že navrhovatelka neprokázala, že TAIGA má pro relevantní veřejnost (spotřebitelé EU) jako celek jasný a konkrétní význam. Není to pravda. Navrhovatelka uvedla, aniž to bylo sporné, že TAIGA je lexikální známé slovo francouzského jazyka. Mělo by být nesporné a soudům známo, že Francie leží v jižní Evropě. Vzhledem k nesporné velikost, jakou má tajga (TAIGA) jako krajina, a jejímu významu pro svět jako celek, patří tajga (TAIGA) (zvláště spolu s pojmem TUNDRA) do všeobecného vzdělání napříč Evropou, i za jejími hranicemi.

                  6.

                  Mimoto podle judikatury Tribunálu stačí, aby se pojmu rozumělo v části Evropské unie, jako například v rámci italsky mluvící veřejnosti. Tribunál zde uznal neexistenci podobnosti z koncepčního hlediska mezi slovy „Granini“ a „Panini“ z důvodu, že „Granini“ nemá význam, zatímco význam slova „Panini“ je italský sendvič.

                  7.

                  Rozsudek ze dne 14. října 2003, T-292/01, bod 54 – BASS, citovaný Tribunálem, neobsahuje ani jeden náznak, že je třeba, aby se předmětnému slovu orozumělo napříč celou Evropskou unií. Proto je třeba zdůraznit, že posouzení Tribunálem nemá oporu v judikatuře BASS. Tribunál správně uznal, že velká část relevantní veřejnosti v rámci Evropy zná pojem TAIGA a rozumí mu.


title: Věc C-715/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 15. listopadu 2018 – Segler-Vereinigung Cuxhaven e.V. v. Finanzamt Cuxhaven

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/9

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 15. listopadu 2018 – Segler-Vereinigung Cuxhaven e.V. v. Finanzamt Cuxhaven
      (Věc C-715/18)
      (2019/C 82/08)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzhof

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Segler-Vereinigung Cuxhaven e.V.

         Žalovaný: Finanzamt Cuxhaven

         Předběžná otázka

      Zahrnuje snížená sazba daně za poskytování ubytování na místech upravených k využívání jako tábořiště a parkovišť pro obytné přívěsy podle čl. 98 odst. 2 směrnice Rady 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (dále jako „směrnice o DPH“) ve spojení s přílohou III bodem 12 směrnice o DPH také nájem kotvišť rekreačních lodí?

         (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.


title: Věc C-751/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) dne 3. prosince 2018 – Totalmédia – Marketing Direto e Publicidade SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) dne 3. prosince 2018 – Totalmédia – Marketing Direto e Publicidade SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Věc C-751/18)
      (2019/C 82/09)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Totalmédia – Marketing Direto e Publicidade SA

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je čl. 23 odst. 1 písm. c) Código do Imposto sobre o rendimento das Pessoas Coletivas (zákoník korporační daně), ve znění účinném v roce 2013, vykládaný tak, že po provedení dotčené reverzní fúze nejsou již úroky a jiné finanční výdaje související se zápůjčkami sjednanými se spojenými osobami či s úvěry sjednanými se třetími osobami (tj. výdaje, které by zanikající společnost mohla odpočítat, kdyby nedošlo k fúzi) a určenými k nabytí kapitálu nástupnické dceřiné společnosti, na kterou v důsledku fúze přešly, daňově odpočitatelné od základu daně nástupnické společnosti, slučitelný s unijním právem, konkrétně v tom smyslu, že by taková neodpočitatelnost finančních výdajů mohla představovat překážku nebo omezení pro operace spojování upravené směrnicí Rady 2009/133/ES (1) a být v rozporu se zásadami a cíli této směrnice, jakož i s ustanoveními jejího článku 4?

                  2)

                  V případě odpovědi na první předběžnou otázku v tom smyslu, že uvedená daňová neodpočitatelnost finančních výdajů je slučitelná se směrnicí, platí tato slučitelnost i tehdy, když daňová oprava byla provedena nikoli na základě ustanovení směrnice, které má zabraňovat zneužívání (článek 15), nebo pravidla vnitrostátního práva, které toto ustanovení přebírá (čl. 73 odst. 10 zákoníku korporační daně), nýbrž na základě jiného ustanovení vnitrostátního práva (článek 23 zákoníku korporační daně)?

         (1)  Směrnice Rady 2009/133/ES ze dne 19. října 2009 o společném systému zdanění při fúzích, rozděleních, částečných rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií týkajících se společností z různých členských států a při přemístění sídla evropské společnosti nebo evropské družstevní společnosti mezi členskými státy

         Úř. věst. 2009, L 310, s. 34


title: Věc C-761/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. prosince 2018 Päivi Leino-Sandberg proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 20. září 2018 ve věci T-421/17, Leino-Sandberg v. Parlament

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/10

      Kasační opravný prostředek podaný dne 3. prosince 2018 Päivi Leino-Sandberg proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 20. září 2018 ve věci T-421/17, Leino-Sandberg v. Parlament
      (Věc C-761/18 P)
      (2019/C 82/10)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Päivi Leino-Sandberg (zástupci: O. W. Brouwer, advokát, S. Schubert, Rechtsanwalt)

         Další účastník řízení: Evropský parlament

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil usnesení Tribunálu ze dne 20. září 2018 ve věci T-421/17;

                  —

                  využil své pravomoci podle čl. 61 prvního pododstavce statutu Soudního dvora Evropské unie a vydal sám konečné rozhodnutí ve věci; a

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů řízení případných vedlejších účastníků řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil v napadeném usnesení nesprávných právních posouzení, když konstatoval, že se spor stal bezpředmětným a tudíž není důvodné rozhodnout ve věci samé. Navrhovatel tvrdí, že v napadeném usnesení Tribunál pochybil, když nepoužil kritéria stanovená ve věci C-57/16 P, ClientEarth v. Komise (EU:C:2018:660), na jejichž základě měl konstatovat, že vzhledem k tomu, že Evropský parlament napadené rozhodnutí nevzal zpět, takže předmět sporu zůstal zachován.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se v napadeném usnesení dopustil nesprávného právního posouzení a procesních pochybení, když konstatoval, že zanikl právní zájem na podání žaloby. Navrhovatel tvrdí, že v napadeném usnesení byla nesprávně použita kritéria, jež jsou stanovena v ustálené judikatuře, včetně věci C-57/16 P, na jejichž základě mělo být konstatováno, že protiprávnost může nastat i v budoucnu bez ohledu na konkrétní okolnosti projednávané věci, a že tudíž přetrvává právní zájem na podání žaloby.


title: Věc C-766/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. prosince 2018 Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 25. září 2018 ve věci T-328/17, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/11

      Kasační opravný prostředek podaný dne 5. prosince 2018 Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 25. září 2018 ve věci T-328/17, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      (Věc C-766/18 P)
      (2019/C 82/11)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (zástupci: S. Malynicz QC, S. Baran, Barrister, V. Marsland, Solicitor)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  rozhodl o přípustnosti kasačního opravného prostředku proti rozsudku Tribunálu ve věci T-328/17, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. Evropský úřad pro duševní vlastnictví (EUIPO), EU:T:2018:594, a vyhověl žalobě na neplatnost navrhovatelky;

                  —

                  rozhodl, že Úřad a vedlejší účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení navrhovatelky.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  1.

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že nepřiznal kolektivní ochranné známce HALLOUMI řádný statut a ochranu, které vyžaduje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie (dále jen „NOZEU“) pro takové kolektivní ochranné známky, a to v rozporu s článkem 74 NOZEU;

                  2.

                  Konkrétně Tribunál nesprávně použil zcela nezměněný přístup k posouzení rozlišovací způsobilosti kolektivní ochranné známky HALLOUMI v rozporu s čl. 8 odst. 1 písm. b) a článkem 74 NOZEU;

                  3.

                  Tribunál nesprávně posoudil a uplatnil účinky rozhodnutí Soudního dvora ve spojených věcech C-673/15 P až C-676/15 P, The Tea Board v. EUIPO (dále jen „Tea Board“), a jeho odůvodněného usnesení C-392/12 P, Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. OHIM (dále jen „HELLIM“) a nepřiznal řádný účinek rozsudku ve věci C-196/11 P, Formule One Licensing v. OHIM, EU:C:2012:314 (dále jen „F1“); a

                  4.

                  Tribunál nesprávně nevrátil věc odvolacímu senátu k novému přezkumu s ohledem na jeho zjištění, podle kterého se čtvrtý odvolací senát přinejmenším – a to i podle názoru Tribunálu – dopustil dvou pochybení ve svém posouzení nebezpečí záměny. Tím porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nebo čl. 72 odst. 2 NOZEU.


title: Věc C-767/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. prosince 2018 Kyperskou republikou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 25. září 2018 ve věci T-384/17, Kypr v. EUIPO

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/12

      Kasační opravný prostředek podaný dne 5. prosince 2018 Kyperskou republikou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 25. září 2018 ve věci T-384/17, Kypr v. EUIPO
      (Věc C-767/18 P)
      (2019/C 82/12)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kyperská republika (zástupci: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, a V. Marsland, solicitor)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví a M. J. Dairies EOOD

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  vyhověl kasačnímu opravnému prostředku podanému proti rozsudku Tribunálu ve věci T-384/17, Kyperská republika v. EUIPO, EU:T:2018:593, a vyhověl návrh na zrušení,

                  —

                  uložil Úřadu a vedlejšímu účastníkovi řízení nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené navrhovatelkou.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  1.

                  Tribunál se dopustil nesprávného posouzení, když měl za to, že odvolací senát právem promítl konstatování ve starších rozsudcích Tribunálu (HELLIM a XAΛΛOYMI a HALLOUMI) na projednávanou věc. Uvedené věci se netýkaly certifikačních ochranných známek, nýbrž jiných typů známek, zejména kolektivních a běžných ochranných známek EU. Hlavní funkcí takových známek je označení obchodního původu výrobků (v případě kolektivní ochranné známky se jedná o několik obchodníků, jež spojuje příslušnost k určitému sdružení). Hlavní funkcí certifikačních ochranných známek naopak označení původu není, ale mají odlišovat třídu výrobků, tedy výrobky, které jsou certifikované v tom smyslu, že věcně odpovídají pravidlům pro povolené užívání certifikační ochranné známky HALLOUMI a mohou být v souladu s těmito pravidly vyráběny. Mimoto, v uvedených starších rozsudcích Tribunálu se dotčená veřejnost odlišovala od veřejnosti dotčené v projednávaném případě.

                  2.

                  Tribunál nesprávně rozhodl, že starší národní ochranná známka – v projednávaném případě certifikační národní ochranná známka – nemá jakoukoliv rozlišovací způsobilost umožňující odlišit certifikované výrobky od těch necertifikovaných a že ochranná známka je popisná, nesprávně ohrozil národní ochranu národní ochranné známky a nesprávně zpochybnil platnost této známky v námitkovém řízení před EUIPO.

                  3.

                  Tribunál se dopustil pochybení při srovnávání ochranných známek a hodnocení nebezpečí záměny. K těmto aspektům nesprávně přistoupil tak, jako kdyby starší ochranná známka byla známkou označující původ a nikoliv certifikační ochrannou známkou. Starší ochranné známce nepřiznal jakoukoliv rozlišovací způsobilost jakožto certifikační známka, tzn. známka odlišující výrobky skutečně splňující normy certifikační ochranné známky a skutečně vyráběné výrobci, kteří jsou k tomu oprávněni majitelem dané ochranné známky. Rovněž nepřihlédl ke způsobu, jakým jsou certifikační ochranné známky obvykle používány (tzn. vždy současně s rozlišovacím jménem, ochrannou známkou nebo logem). A konečně, nezkoumal smysl a význam sporné ochranné známky, když zejména nezkoumal, zda má prvek „HALLOUMI“ v novější ochranné známce samostatnou rozlišovací způsobilost jakožto označení sdělující, že výrobky označené spornou ochrannou známkou jsou v rozporu se skutečností certifikovány.

                  4.

                  Tribunál nezkoumal vnitrostátní ustanovení a judikaturu týkající se rozsahu a účinků národních certifikačních ochranných známek. Podmínky právních předpisů členských států týkajících se certifikačních ochranných známek totiž nebyly směrnicemi o ochranných známkách 89/104 (1) nebo 2008/95 (2) harmonizovány, avšak nařízení o ochranné známce EU stanoví, že tyto národní ochranné známky mohou být základem starších práv bránících zápisu ochranných známek Evropské unie. Tato práva tedy musí být zkoumána z pohledu vnitrostátní judikatury a ustanovení, per analogiam k různým vnitrostátním právům uvedeným v čl. 8 odst. 4 uvedeného nařízení (která rovněž nejsou harmonizována a jejichž povaha, rozsah a účinky se v jednotlivých členských státech značně liší).

         (1)  První směrnice Rady ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. 1989, L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 92).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. 2008, L 299, s. 25).


title: Věc C-776/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Erding (Německo) dne 10. prosince 2018 – U.B. a T.V. v. Eurowings GmbH

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Erding (Německo) dne 10. prosince 2018 – U.B. a T.V. v. Eurowings GmbH
      (Věc C-776/18)
      (2019/C 82/13)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Erding

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: U.B., T.V.

         Žalovaná: Eurowings GmbH

         Předběžná otázka

      Je třeba v případě zrušení letu ve smyslu článku 5 nařízení (ES) č. 261/2004 (1) považovat za nabídku přesměrování, které cestujícím umožní dosáhnout cílového místa určení nejpozději dvě hodiny po plánovaném čase příletu, také případ, kdy je náhradní přeprava uskutečněna na jiné letiště, než je letiště uvedené v potvrzení o rezervaci, jestliže se toto letiště nachází ve stejném regionu?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, 17.2.2004, s. 1).


title: Věc C-801/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil supérieur de la Sécurité sociale (Lucembursko) dne 19. prosince 2018 – EU v. Caisse pour l’avenir des enfants

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil supérieur de la Sécurité sociale (Lucembursko) dne 19. prosince 2018 – EU v. Caisse pour l’avenir des enfants
      (Věc C-801/18)
      (2019/C 82/14)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil supérieur de la Sécurité sociale

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: EU

         Odpůrkyně: Caisse pour l’avenir des enfants

         Předběžné otázky

                  1)

                  Jsou příslušné orgány sociálního zabezpečení prvního členského státu (v projednávané věci Caisse pour l’avenir des enfants – le Luxembourg) povinny na základě povinností stanovených unijním právem, jež mají na základě článku 45 SFEU, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004, o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států (1), a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (2), a zejména jeho článku 4, vyplácet rodinné dávky státnímu příslušníkovi druhého členského státu, pokud v případě, že existují tytéž podmínky pro přiznávání uvedených přídavků, uvedené příslušné orgány uznávají na základě dvoustranné mezinárodní úmluvy uzavřené mezi prvním členským státem (Lucembursko) a třetí zemí (Brazílií) nárok na rodinné dávky jejich vlastních státních příslušníků nebo osob, které mají trvalý pobyt na jejich území? “

                  2)

                  Bude-li na první otázku odpovězeno kladně a v případě, že se zásada, jež byla uplatněna ve výše uvedené judikatuře ve věci GOTTARDO (3), vztahuje i na rodinné dávky, může příslušný orgán v oblasti sociálního zabezpečení, a konkrétněji v oblasti rodinných dávek – v projednávané věci Caisse pour l’avenir des enfants, vnitrostátní orgán rodinných dávek Lucemburského velkovévodství – uplatnit objektivní odůvodnění na základě úvah, jež se týkají zvlášť vysoké finanční a administrativní zátěže pro dotčený správní orgán, aby ospravedlnil nerovné zacházení mezi státními příslušníky zemí – stran úmluvy (dotčené dvoustranné úmluvy) a ostatními státními příslušníky členských států Evropské unie?“

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46).

         (2)  Úř. věst. L 166, s. 1.

         (3)  Rozsudek ze dne 15. ledna 2002, Gottardo, C-55/00, EU:C:2002:16.


title: Věc C-802/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil supérieur de la Sécurité sociale (Lucembursko) dne 19. prosince 2018 – Caisse pour l'avenir des enfants v. FV, GW

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/15

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil supérieur de la Sécurité sociale (Lucembursko) dne 19. prosince 2018 – Caisse pour l'avenir des enfants v. FV, GW
      (Věc C-802/18)
      (2019/C 82/15)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil supérieur de la Sécurité sociale

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Caisse pour l'avenir des enfants

         Odpůrci: FV, GW

         Předběžné otázky

                  1)

                  Lze lucemburský rodinný přídavek, který se přiznává podle článků 269 a 270 zákona o sociálním zabezpečení, stavět na roveň sociální výhodě ve smyslu článku 45 SFEU nebo čl. 7 odst. 2 nařízení 492/2011 volném pohybu pracovníků uvnitř Unie (1)?

                  2)

                  Pokud ano, brání definice rodinného příslušníka, jež se použije na základě čl. 1 písm. i) nařízení 883/2004 (2), širší definici rodinného příslušníka podle čl. 2 bodu 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES (3), když posledně uvedená směrnice vylučuje jakoukoli autonomii členského státu při stanovení definice rodinného příslušníka, což je v rozporu s nařízením o koordinaci systému sociálního zabezpečení, a v důsledku toho dále vylučuje jakýkoli institut hlavního zabezpečování výživy. Musí mít definice rodinného příslušníka ve smyslu čl. 1 písm. i) nařízení 883/2004 proto přednost vzhledem ke svému postavení zvláštní úpravy v kontextu koordinace režimů sociálního zabezpečení a především zachovává si členský stát pravomoc stanovit definici rodinných příslušníků, jímž vzniká nárok na rodinné přídavky?

                  3)

                  V případě, že se čl. 2 bod 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38 použije na rodinné dávky a konkrétněji na lucemburské rodinné přídavky, lze považovat vyloučení dítěte manžela či manželky z definice rodinného příslušníka za nepřímou diskriminaci, která je odůvodněna s ohledem na vnitrostátní cíl členského státu stanovit osobní právo dítěte a na potřebu chránit správní orgány členského státu zaměstnání, jelikož v důsledku rozšíření osobní oblasti působnosti by vznikala nepřiměřená zátěž pro lucemburský systém rodinných dávek, který mimo jiné vyplácí téměř 48 % svých rodinných dávek do zahraničí?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 492/2011 ze dne 5. dubna 2011 o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie (Úř. věst. 2011, L 141, s. 1).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. 2004, L 200, s. 1; Zvl. vyd. 05/05, s. 72).

         (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. 2004, L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46).


title: Věc C-803/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) dne 20. prosince 2018 – AAS „BALTA“ v. UAB „GRIFS AG“

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/15

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) dne 20. prosince 2018 – AAS „BALTA“ v. UAB „GRIFS AG“
      (Věc C-803/18)
      (2019/C 82/16)
      Jednací jazyk: litevština

         Předkládající soud

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka v řízení o kasační stížnosti: AAS „BALTA“

         Další účastnice řízení o kasační stížnosti: UAB „GRIFS AG“

         Předběžná otázka

      Je nutno čl. 15 odst. 5 a čl. 16 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 (1) ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech vykládat tak, že v případě pojištění velkého rizika se lze ujednání o příslušnosti obsaženého v pojistné smlouvě uzavřené mezi pojistníkem a pojistitelem dovolávat vůči osobě pojištěné na základě této smlouvy, která s tímto ujednáním nevyjádřila výslovný souhlas a která má obvyklý pobyt nebo sídlo v členském státě odlišném od státu pojistníka a pojistitele?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2012, L 351, s. 1).


title: Věc C-810/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským súdem Trnava (Slovensko) dne 21. prosince 2018 – DHL Logistics (Slovakia), spol. s r.o. v. Finančné riaditeľstvo SR

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/16

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským súdem Trnava (Slovensko) dne 21. prosince 2018 – DHL Logistics (Slovakia), spol. s r.o. v. Finančné riaditeľstvo SR
      (Věc C-810/18)
      (2019/C 82/17)
      Jednací jazyk: slovenština

         Předkládající soud

      Krajský súd Trnava

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: DHL Logistics (Slovakia), spol. s r.o.

         Žalovaný: Finančné riaditeľstvo SR

         Předběžná otázka

      Má být podpoložka 8525 80 91 kombinované nomenklatury uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (1) ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění vysvětlivek zveřejněných na základě tohoto nařízení v roce 2011 (2) (sdělení Komise 2011/C 137/01), vykládána v tom smyslu, že do ní může být zařazeno zboží – digitální videokamery (o které se jedná v projednávané věci) i tehdy, pokud je schopno zachytit a zaznamenávat videosekvence pouze v kvalitě rozlišení nižší než 800 × 600 pixelů, a to konkrétně v kvalitě 720 x 576 pixelů, když další funkce tohoto zboží – zachycování a záznam statických snímků je omezena kvalitou rozlišení statických snímků v rozsahu 1 600 x 1 200 pixelů (1,92 megapixelu)?

         (1)  Úř. věst. 1987, L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382.

         (2)  Úř. věst. 2011, C 137, s. 1.


title: Věc C-817/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. prosince 2018 Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland a dalšími proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 15. října 2018 ve věci T-79/16, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters a další v. Komise

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/17

      Kasační opravný prostředek podaný dne 21. prosince 2018 Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland a dalšími proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 15. října 2018 ve věci T-79/16, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters a další v. Komise
      (Věc C-817/18 P)
      (2019/C 82/18)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastníci řízení

         Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland, Stichting Het Groninger Landschap, It Fryske Gea, Stichting Het Drentse Landschap, Stichting Het Overijssels Landschap, Stichting Het Geldersch Landschap, Stichting Flevo-Landschap, Stichting Het Utrechts Landschap, Stichting Landschap Noord-Holland, Stichting Het Zuid-Hollands Landschap, Stichting Het Zeeuwse Landschap, Stichting Het Noordbrabants Landschap, Stichting Het Limburgs Landschap (zástupci: P. Kuypers, M. de Wit, advokáti)

         Další účastníci řízení: Evropská komise, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters, Exploitatiemaatschappij De Berghaaf BV, Stichting Het Nationale Park De Hoge Veluwe, BV Landgoed Den Alerdinck II, Landgoed Ampsen BV, Pallandt van Keppel Stichting, Landgoed Kasteel Keppel BV, Baron van Lynden, Stichting het Lijndensche Fonds voor Kerk en Zending, Landgoed Welna BV, Landgoed „Huis te Maarn“ BV, Vicariestichting De Vijf Capellarijen / Ambachtsheerlijkheid Kloetinge, Maatschappij tot Exploitatie van het Landgoed Tongeren onder Epe BV, Landgoed Anderstein NV, Landgoed Bekspring BV, Landgoed Nijenhuis en Westerflier BV, Landgoed Caprera BV, Landgoed Schapenduinen BV, Stichting Schapenduinen, Landgoed de Noetselenberg BV

         Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelé“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek (vydaný ve věci T-79/16);

                  —

                  uložil VGG náhradu nákladů řízení v prvním stupni a nákladů řízení o kasačním opravném prostředku;

                  —

                  podpůrně v případě vrácení věci Tribunálu rozhodl, že o nákladech řízení v prvním stupni i v řízení o kasačním opravném prostředku bude rozhodnuto v konečném rozsudku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

         První důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že žaloba VGG je přípustná

      Tribunál použil nesprávně kritérium, jež musí splnit VGG k tomu, aby mohla být kvalifikována jako zúčastněná strana – jedná se o konkurenční vztah mezi VGG a navrhovatelkou kasačního opravného prostředku a skutečnost, že udělená podpora může mít konkrétní dopad na situaci VGG, neboť narušuje uvedený konkurenční vztah.
      Tribunál spojil aktivní legitimaci VGG a jejích členů s aktivní legitimací Stichting het Nationale Park De Hoge Veluwe, který zbyl jako jediný z žalobců, kteří podali v roce 2008 žaloby.
      V tomto ohledu Tribunál neprokázal či neprokázal dostatečně konkrétní činnosti, v nichž byli žalobci a Stichting het Nationale Park De Hoge Veluwe v konkurenčním vztahu. Proto nesprávně konstatoval existenci konkurenčního vztahu s Stichting het Nationale Park De Hoge Veluwe.
      Vzhledem k tomu, že Tribunál konstatoval existenci konkurenčního vztahu, měl následně nesprávně za to, že podpora měla konkrétní dopad na konkurenční postavení členů VGG a že je narušovala.
      Tribunál nemohl konstatovat aktivní legitimaci VGG na základě aktivní legitimace Stichting het Nationale Park De Hoge Veluwe.

         Druhý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál nesprávně vycházel z existence „vážných obtíží“

      Tribunál nesprávně konstatoval porušení procesních záruk stanovených v čl. 108 odst. 2 SFEU. Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že Komise prokázala při svém posuzování slučitelnosti režimu PNB s opatřením podpory existenci „vážných obtíží“.
      Z kvalifikace služeb obecného hospodářského zájmu jako „atypických“ či „komplexních“ nevyplývají žádné vážné obtíže, neboť neexistence odděleného účetnictví není indicií vážných obtíží a nechyběl ani mechanismus, jehož cílem bylo zamezit nadměrné kompenzaci.


title: Věc C-828/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de commerce de Paris (Francie) dne 24. prosince 2018 – Trendsetteuse SARL v. DCA SARL

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de commerce de Paris (Francie) dne 24. prosince 2018 – Trendsetteuse SARL v. DCA SARL
      (Věc C-828/18)
      (2019/C 82/19)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal de commerce de Paris

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Trendsetteuse SARL

         Žalovaná: DCA SARL

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 1 odst. 2 směrnice 86/653/EHS ze dne 18. prosince 1986 (1) o postavení obchodních zástupců vykládán v tom smyslu, že nezávislý zprostředkovatel, který jedná jako zmocněnec jménem a na účet zmocnitele, ale nemá pravomoc měnit ceny a smluvní podmínky kupních smluv stanovené zmocnitelem, není pověřen sjednávat takové smlouvy ve smyslu uvedeného článku, a tudíž jej nelze považovat za obchodního zástupce a není mu přiznáno postavení upravené zmíněnou směrnicí?

         (1)  Směrnice Rady 86/653/EHS ze dne 18. prosince 1986 o koordinaci právní úpravy členských států týkající se nezávislých obchodních zástupců (Úř. věst. 1986, L 382, s. 17).


title: Věc C-829/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de grande instance de Paris (Francie) dne 27. prosince 2018 – Crédit Logement SA v. OE

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de grande instance de Paris (Francie) dne 27. prosince 2018 – Crédit Logement SA v. OE
      (Věc C-829/18)
      (2019/C 82/20)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal de grande instance de Paris

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Crédit Logement SA

         Žalovaný: OE

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být směrnice 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 (1) a zásada účinnosti [unijního] práva vykládány v tom smyslu, že brání použití pravidla vnitrostátního práva, podle kterého nesmí soud posuzovat zneužívající povahu ujednání smlouvy uzavřené s poskytovatelem v případě, že ručitel, který tuto službu poskytuje v rámci svého podnikání a ručí za splnění smlouvy, informoval dlužníka – spotřebitele o svém úmyslu provést platbu a dlužník mu nesdělil, jakých výjimek se má dovolávat?

                  2)

                  Je-li v hlavním textu smlouvy uvedeno, že kurzové riziko nese úvěrovaný, a je-li připojen splátkový kalendář, lze takové ujednání považovat za „seps[ané] jasným a srozumitelným jazykem“ ve smyslu směrnice, pokud nejsou uvedeny příklady různých možností vývoje směnného kurzu, včetně těch nepříznivých?

                  3)

                  Nese důkazní břemeno spočívající v prokázání, že spotřebiteli byly předány podklady nezbytné k tomu, aby bylo dotčené ujednání sepsáno jasným a srozumitelným jazykem, a že uvedené ujednání je sepsáno jasným a srozumitelným jazykem, poskytovatel, nebo spotřebitel?

                  4)

                  Pokud by soud dospěl k závěru, že ujednání stanovená v článcích 1.2.1 až 1.2.9 a článku 2.8 smlouvy jsou zneužívající z důvodu, že nejsou sepsána dostatečně jasným a srozumitelným jazykem, je třeba prohlásit za neplatné od samého počátku všechny finanční podmínky, včetně podmínky stanovující úroky, nebo je na místě prohlásit za neplatné od samého počátku pouze podmínky týkající se výkyvů směnného kurzu a podmínku stanovující měnu, nebo je třeba zvážit ještě jinou možnost?

                  5)

                  Musí soud v rámci přezkumu uvedeného v předchozí otázce zajistit, aby takto uložená sankce byla účinná, přiměřená a odrazující?

         (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, 21.4.1993, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288).


title: Věc C-833/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de l'entreprise de Liège (Belgie) dne 31. prosince 2018 – SI, Brompton Bicycle Ltd v. Chedech / Get2Get

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de l'entreprise de Liège (Belgie) dne 31. prosince 2018 – SI, Brompton Bicycle Ltd v. Chedech / Get2Get
      (Věc C-833/18)
      (2019/C 82/21)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal de l'entreprise de Liège

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: SI, Brompton Bicycle Ltd

         Žalovaná: Chedech / Get2Get

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být unijní právo, a konkrétně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti, (1) která ve svých článcích 2 až 5 stanoví zejména různá výlučná práva, která přísluší nositelům autorského práva, vykládáno tak, že vylučuje autorskoprávní ochranu děl, jejichž forma je nezbytná k dosažení technického výsledku?

                  2)

                  Je třeba k posouzení formy nezbytné k dosažení technického výsledku zohlednit následující kritéria?

                              —

                              Existence dalších možných forem, které umožňují dosažení téhož technického výsledku?

                              —

                              Efektivnost formy k dosažení takového výsledku?

                              —

                              Vůle údajného porušovatele autorského práva k dosažení tohoto výsledku?

                              —

                              Existence dřívějšího patentu, který již vypršel, na postup, který umožňuje dosažení požadovaného technického výsledku?

         (1)  Úř. věst. 2001, L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230.


title: Věc C-12/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. ledna 2019 Mylène Troszczynski proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 8. listopadu 2018 ve věci T-550/17, Troszczynski v. Parlament

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/20

      Kasační opravný prostředek podaný dne 7. ledna 2019 Mylène Troszczynski proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 8. listopadu 2018 ve věci T-550/17, Troszczynski v. Parlament
      (Věc C-12/19 P)
      (2019/C 82/22)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Mylène Troszczynski (zástupce: F. Wagner, advokát)

         Další účastník řízení: Evropský parlament

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek šestého senátu Tribunálu Evropské unie (T-550/17) vydaný dne 8. listopadu 2018,

            a v důsledku toho:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 14. června 2017, kterým byla přijata zpráva Výboru pro právní záležitosti č. A8-0218/2017 o žádosti o zbavení imunity a výsad Mylène Troszczynski, členky Evropského parlamentu,

                  —

                  přiznal navrhovatelce náhradu nákladů řízení,

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu všech nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  1.

                  K analýze Tribunálu týkající se druhého žalobního důvodu
                  Tribunál nepovažuje sporný tweet Mylène Troszczynski za názor vyjádřený v rámci výkonu její funkce poslankyně z důvodu, že se týkal určité události, k níž má dojít ve Francii a který nelze klást na roveň obecnému postoji k aktuálním tématům nebo tématům, kterými se zabývá Parlament, což jsou nezbytné charakteristiky názoru, který je chráněn Protokolem.
                  Tribunál se dopustil zjevně nesprávného posouzení, neboť:

                              —

                              každý poslanec je zvolen ve své zemi, zastupuje své voliče a během výkonu svého mandátu musí s nimi zachovat nezbytnou vazbu tím, že uvádí zejména skutečnosti, které je zajímají nebo se jich týkají,

                              —

                              zásada č. 2 sdělení členům 11/2003 v tomto ohledu nijak nerozlišuje,

                              —

                              nošení závoje zakrývajícího celý obličej na veřejných místech se týká voličů ve Francii, ale také voličů ve všech zemích Evropy a tento veřejný projev náležitosti k islámu je předmětem obecného zájmu, který se týká jak veřejného života, tak práv žen,

                              —

                              Tribunál měl uplatnit zásady uvedené v rozsudku Patriciello.

                  2.

                  K analýze Tribunálu týkající se třetího žalobního důvodu
                  Tribunál připustil, což vyplynulo rovněž z debaty, že Mylène Troszczynski není autorkou sporného tweetu a že jej ihned poté, co se s ním seznámila, smazala. Tribunál má nicméně za to, že tyto dvě skutečnosti nelze zohlednit při určení, zda jsou splněny podmínky pro zbavení poslanecké imunity.
                  Tribunál se dopustil zjevně nesprávného posouzení:

                              —

                              když tvrdí, že není věcí Parlamentu vědět, zda skutečnosti vytýkané dotyčnému poslanci jsou prokázány, i když je Parlament zkoumal a ve svém rozhodnutí uznal, že Mylène Troszczynski není autorkou tweetu,

                              —

                              tím, že nevyvozuje právní důsledky z určitých písemností připojených jako příloha zprávy Výboru pro právní záležitosti, a sice výňatky ze zákona ze dne 29. července 1881 a zejména jeho článku 42,

                              —

                              tím, že rozhodnutí o postoupení věci trestnímu soudu ze dne 26. dubna 2018 vyjadřuje nevraživost soudu vůči poslanci, tudíž záměr jej politicky poškodit, v čemž spočívají charakteristické rysy fumus persecutionis.


title: Věc C-38/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. ledna 2019 Marion Le Pen proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 28. listopadu 2018 ve věci T-161/17, Le Pen v. Parlament

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/21

      Kasační opravný prostředek podaný dne 21. ledna 2019 Marion Le Pen proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 28. listopadu 2018 ve věci T-161/17, Le Pen v. Parlament
      (Věc C-38/19 P)
      (2019/C 82/23)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Marion Anne Perrine, známá jako Marine, Le Pen (zástupce: R. Bosselut, advokát)

         Další účastník řízení: Evropský parlament

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

                  —

                  zrušení rozsudku, který dne 28. listopadu 2018 přijal šestý senát Tribunálu Evropské unie ve věci T-161/17.

            A tudíž:

                  —

                  zrušení rozhodnutí generálního tajemníka Parlamentu ze dne 6. ledna 2017 přijatého na základě článku 68 rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu 2009/C 159/01 ze dne 19. května a 9. července 2008, „kterým se stanoví prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu“ v pozměněném znění, kterým byla konstatována pohledávka ve výši 41 554 eur.

                  —

                  zrušení oznámení o dluhu č. 2017-22 ze dne 11. ledna 2017, jímž byla navrhovatelka informována, že byla vůči ní konstatována na základě rozhodnutí generálního tajemníka ze dne 6. ledna 2017 pohledávka, vrácení částek neoprávněně vyplacených v rámci parlamentní asistence a uplatnění článku 68 prováděcích opatření ke statutu poslanců a článků 78, 79 a 80 finančního nařízení.

                  —

                  uložení náhrady všech nákladů řízení Parlamentu.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  A -

                  Důvod veřejného pořádku: Porušení unijního práva – Nesprávné právní posouzení – Porušení podstatných formálních náležitostí – Porušení práva na obhajobu -
                  Tento důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že navrhovatelka nebyla vyslechnuta a že jí generální tajemník nezaslal spis a zejména zprávu OLAF.
                  Tribunál porušil právo navrhovatelky na obhajobu zejména z hlediska Listiny základních práv Unie a článku 6 EÚLP.

                  B -

                  Porušení unijního práva – Nesprávné právní posouzení – Porušení zásady ochrany legitimního očekávání a zásady právní jistoty – Nesprávná kvalifikace právní povahy skutkových zjištění, zkreslení skutečností a důkazů
                  Tribunál zkreslil smysl důkazů, které navrhovatelka předložila v příloze dopisu ze dne 14. března 2016 adresovaného OLAF.
                  Nelze tvrdit, že částky vyplacené na základě „umělé“ smlouvy nebyly použity v souladu s prováděcími opatřeními ke statutu poslanců. Nedošlo tedy k obcházení cíle ani povahy těchto prostředků a Parlamentu nevznikla žádná škoda.

                  C-

                  Zneužití pravomoci – Fumus persecutionis

                  Diskriminace, zadržování důkazů, nepoctivost a porušení práva na obhajobu, kterého se dopustil generální tajemník Parlamentu vůči navrhovatelce, představují a z hlediska Tribunálu měly představovat „objektivní, relevantní a shodující se nepřímé důkazy, jejichž výlučným nebo přinejmenším rozhodujícím účelem je dosáhnout jiných cílů, než jsou uváděné cíle, nebo vyhnout se postupu zvláště upravenému Smlouvou pro vyrovnání se s okolnostmi daného případu“, a svědčí tak o tom, že vůči navrhovatelce došlo k fumus persecutionis.


title: Věc T-167/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2018 – Comune di Milano v. Komise „Státní podpory – Služby pozemního odbavování – Kapitálové vklady provedené společností SEA ve prospěch společnosti Sea Handling – Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její navrácení – Pojem ‚podpora‘ – Přičitatelnost státu – Kritérium soukromého investora – Zásada kontradiktornosti – Právo na obhajobu – Právo na řádnou správu – Legitimní očekávání“

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/23

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2018 – Comune di Milano v. Komise
      (Věc T-167/13) (1)

      („Státní podpory - Služby pozemního odbavování - Kapitálové vklady provedené společností SEA ve prospěch společnosti Sea Handling - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její navrácení - Pojem ‚podpora‘ - Přičitatelnost státu - Kritérium soukromého investora - Zásada kontradiktornosti - Právo na obhajobu - Právo na řádnou správu - Legitimní očekávání“)
      (2019/C 82/24)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Comune di Milano (Itálie) (zástupci: původně S. Grassani a A. Franchi, poté S. Grassani, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Conte a D. Grespan, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2015/1225 ze dne 19. prosince 2012 týkajícího se navýšení kapitálu společností SEA S.p.A. ve prospěch společnosti SEA Handling S.p.A. (SA.21420 [(C 14/10) (ex NN 25/10) (ex CP 175/06)]) (Úř. věst. 2015, L 201, s. 1).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Comune di Milano se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření.

         (1)  Úř. věst. C 129, 4.5.2013.


title: Věc T-498/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Deutsche Umwelthilfe v. Komise „Přístup k dokumentům – Dokumenty související s korespondencí mezi Komisí a podniky nebo výrobci automobilů týkající se chladiva R1234yf používaného v motorových vozidlech – Dokumenty neuvedené v seznamech – Nový žalobní důvod vznesený v průběhu řízení – Nepřípustnost – Dokazování, kterým se v souladu s článkem 104 jednacího řádu nařizuje předložit dokumenty – Výjimka ze zásady kontradiktornosti – Nařízení (ES) č. 1049/2001 – Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů – Veřejný zájem odůvodňující zpřístupnění – Zvážení – Nařízení (ES) č. 1367/2006 – Článek 6 odstavec 1 – Převažující veřejný zájem na zpřístupnění informací o životním prostředí nebo informací týkajících se emisí do životního prostředí – Obecná domněnka – Částečné odmítnutí přístupu – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/23

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Deutsche Umwelthilfe v. Komise
      (Věc T-498/14) (1)

      („Přístup k dokumentům - Dokumenty související s korespondencí mezi Komisí a podniky nebo výrobci automobilů týkající se chladiva R1234yf používaného v motorových vozidlech - Dokumenty neuvedené v seznamech - Nový žalobní důvod vznesený v průběhu řízení - Nepřípustnost - Dokazování, kterým se v souladu s článkem 104 jednacího řádu nařizuje předložit dokumenty - Výjimka ze zásady kontradiktornosti - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů - Veřejný zájem odůvodňující zpřístupnění - Zvážení - Nařízení (ES) č. 1367/2006 - Článek 6 odstavec 1 - Převažující veřejný zájem na zpřístupnění informací o životním prostředí nebo informací týkajících se emisí do životního prostředí - Obecná domněnka - Částečné odmítnutí přístupu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2019/C 82/25)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Deutsche Umwelthilfe eV (Radolfzell, Německo) (zástupci: R. Klinger a R. Geulen, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Clotuche-Duvieusart a J. Vondung, poté F. Clotuche-Duvieusart a H. Krämer, zmocněnci, původně ve spolupráci s R. van der Houtem a A. Köhlerem, poté R. van der Houtem a C. Wagnerem, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU směřující k částečnému zrušení rozhodnutí Komise GESTDEM 2014/547 ze dne 2. června 2014, kterým se potvrzuje odmítnutí přístupu ke všem dokumentům týkajícím se výměny korespondence mezi jednak Komisí a jednak podniky Honeywell a DuPont nebo výrobci automobilů v období od září 2011 do dubna 2012 a od září 2012 do konce ledna 2014 týkající se chladiva R1234yf, které se používá v motorových vozidlech.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  O návrhu na zrušení rozhodnutí Komise GESTDEM 2014/547 ze dne 2. června 2014, v rozsahu, v němž se týká původně utajených částí dokumentu č. 34, které byly poté zveřejněny, již není třeba rozhodnout.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Deutsche Umwelthilfe eV se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 329, 22. 9. 2014.


title: Věc T-677/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Biogaran v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Trh s perindopilem, který je léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální i generické podobě – Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článků 101 a 102 SFEU – Dohody směřující ke zpomalení či zamezení uvedení generické podoby perindoprilu na trh – Účast dceřiné společnosti na protiprávním jednání její mateřské společnosti – Přičtení protiprávního jednání – Společná a nerozdílná odpovědnost – Horní hranice pokuty“

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/24

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Biogaran v. Komise
      (Věc T-677/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s perindopilem, který je léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální i generické podobě - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článků 101 a 102 SFEU - Dohody směřující ke zpomalení či zamezení uvedení generické podoby perindoprilu na trh - Účast dceřiné společnosti na protiprávním jednání její mateřské společnosti - Přičtení protiprávního jednání - Společná a nerozdílná odpovědnost - Horní hranice pokuty“)
      (2019/C 82/26)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Biogaran (Colombes, Francie) (zástupci: T. Reymond, O. de Juvigny a J. Jourdan, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Castilla Contreras, T. Vecchi a B. Mongin, poté F. Castilla Contreras, B. Mongin a C. Vollrath, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Komise C (2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 v řízení podle článků 101 a 102 SFEU [věc AT.39612 – Perindopril (Servier)], v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a podpůrně ke snížení pokuty, která byla žalobkyni uvedeným rozhodnutím uložena.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Biogaran se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 395, 10.11.2014.


title: Věc T-679/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Teva UK a další v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Trh s perindoprilem, který je léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální i generické podobě – Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU – Zásada nestrannosti – Konzultace s Poradním výborem pro restriktivní praktiky a dominantní postavení – Dohoda o smírném narovnání patentových sporů a sporů týkajících se výhradního odběru – Potenciální hospodářská soutěž – Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu – Sladění práva hospodářské soutěže a patentového práva – Podmínky výjimky stanovené v čl. 101 odst. 3 SFEU – Pokuty“

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Teva UK a další v. Komise
      (Věc T-679/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s perindoprilem, který je léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální i generické podobě - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU - Zásada nestrannosti - Konzultace s Poradním výborem pro restriktivní praktiky a dominantní postavení - Dohoda o smírném narovnání patentových sporů a sporů týkajících se výhradního odběru - Potenciální hospodářská soutěž - Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu - Sladění práva hospodářské soutěže a patentového práva - Podmínky výjimky stanovené v čl. 101 odst. 3 SFEU - Pokuty“)
      (2019/C 82/27)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Teva UK Ltd (West Yorkshire, Spojené království), Teva Pharmaceuticals Europe BV (Utrecht, Nizozemsko), Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzalém, Izrael) (zástupci: D. Tayar a A. Richard, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Castilla Contreras, T. Vecchi a B. Mongin, poté F. Castilla Contreras, B. Mongin a C. Vollrath, zmocněnci, ve spolupráci s G. Peretzem, barrister)

         Vedlejší účastnice podporující žalobkyně: European Generic medicines Association AISBL (EGA) (Brusel, Belgie) (zástupci: S.-P. Brankin, solicitor, a E. Wijckmans, advokát)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 v řízení podle článků 101 a 102 SFEU [věc AT.39612 – Perindopril (Servier)], v rozsahu, v němž se týká žalobkyň, a podpůrně na snížení částky pokuty, která byla žalobkyni uložena uvedeným rozhodnutím.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Společnosti Teva UK Ltd, Teva Pharmaceuticals Europe BV a Teva Pharmaceutical Industries Ltd ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  European Generic medicines Association AISBL (EGA) ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 409, 17.11.2014.


title: Věc T-680/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Lupin v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Trh s perindopilem, který je léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální i generické podobě – Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU – dohody o smírném narovnání patentových sporů – Dohoda o získání technologií – Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu – Rovnováha mezi právem hospodářské soutěže a patentovým právem – Pokuty“

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Lupin v. Komise
      (Věc T-680/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s perindopilem, který je léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální i generické podobě - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU - dohody o smírném narovnání patentových sporů - Dohoda o získání technologií - Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu - Rovnováha mezi právem hospodářské soutěže a patentovým právem - Pokuty“)
      (2019/C 82/28)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Lupin Ltd (Maharashtra, Indie) (zástupci: původněM. Pullen, R. Fawcett-Feuillette, solicitors, M. Hoskins, QC, V. Wakefield, barrister a M. Boles, solicitor, poté M. Hoskins, V. Wakefield, M. Boles, K. Vernon a S. Smith, solicitors, a nakonec M. Hoskins, V. Wakefield, S. Smith a C. Wall, solicitor)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Castilla Contreras, B. Mongin a T. Vecchi, poté F. Castilla Contreras, B. Mongin a C. Vollrath, zmocněnci, ve spolupráci s B. Raymentem, barrister)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU směřující k částečnému zrušení rozhodnutí Komise C (2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 v řízení podle článků 101 a 102 SFEU [věc AT.39612 – Perindopril (Servier)], v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a podpůrně ke zrušení pokuty, která byla žalobkyni uvedeným rozhodnutím uložena nebo ke snížení její výše.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Lupin Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 439, 8.12.2014.


title: Věc T-682/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Mylan Laboratories a Mylan v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Trh s perindoprilem, který je léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální i generické podobě – Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU – Dohoda o smírném narovnání patentových sporů – Potenciální hospodářská soutěž – Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu – Uvedení práva hospodářské soutěže do souladu s patentovým právem – Přičtení protiprávního jednání – Pokuty“

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Mylan Laboratories a Mylan v. Komise
      (Věc T-682/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s perindoprilem, který je léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální i generické podobě - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU - Dohoda o smírném narovnání patentových sporů - Potenciální hospodářská soutěž - Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu - Uvedení práva hospodářské soutěže do souladu s patentovým právem - Přičtení protiprávního jednání - Pokuty“)
      (2019/C 82/29)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Mylan Laboratories Ltd (Hyderabad, Indie) a Mylan, Inc. (Canonsburg, Pensylvánie, Spojené státy) (zástupci: S. Kon, C. Firth a C. Humpe, solicitors)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Castilla Contreras, T. Vecchi a B. Mongin, poté F. Castilla Contreras, B. Mongin a C. Vollrath, zmocněnci, ve spolupráci s S. Kingston, barrister)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Komise C (2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 v řízení podle článků 101 a 102 SFEU [věc AT.39612 – Perindopril (Servier)], v rozsahu, v němž se týká žalobkyň, a podpůrně ke zrušení nebo snížení pokuty, která byla žalobkyním uvedeným rozhodnutím uložena.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnostem Mylan Laboratories Ltd a Mylan, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 431, 1. 12. 2014.


title: Věc T-684/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Krka v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Trh s perindoprilem, léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální a generické podobě – Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU – Dohoda o smírném řešení patentových sporů – Licenční dohoda – Dohoda o nákupu technologie – Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu – Omezení hospodářské soutěže z hlediska důsledku – Nalezení souladu mezi právem hospodářské soutěže a patentovým právem“

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Krka v. Komise
      (Věc T-684/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s perindoprilem, léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální a generické podobě - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU - Dohoda o smírném řešení patentových sporů - Licenční dohoda - Dohoda o nákupu technologie - Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu - Omezení hospodářské soutěže z hlediska důsledku - Nalezení souladu mezi právem hospodářské soutěže a patentovým právem“)
      (2019/C 82/30)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Krka Tovarna Zdravil d.d. (Novo Mesto, Slovinsko) (zástupci: T. Ilešič a M. Kocmut, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castilla Contreras, B. Mongin a C. Vollrath, zmocněnci, ve spolupráci s D. Baileym, barrister)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 4955 ze dne 9. července 2014 v řízení podle článků 101 a 102 SFEU [věc AT.39612 – Perindopril (Servier)] v rozsahu, v němž se týká žalobkyně.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Článek 4 rozhodnutí Evropské komise C(2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 v řízení podle článků 101 a 102 SFEU [věc AT.39612 – Perindopril (Servier)] se zrušuje v rozsahu, ve kterém je v něm konstatována účast společnosti Krka Tovarna Zdravil d.d. na dohodách uvedených v tomto článku.

                  2)

                  Článek 7 odst. 4 písm. a) rozhodnutí C(2014) 4955 final se zrušuje.

                  3)

                  Články 8 a 9 rozhodnutí C(2014) 4955 final se zrušují v rozsahu, v němž se týkají společnosti Krka Tovarna Zdravil.

                  4)

                  Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 431, 1.12.2014.


title: Věc T-691/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Servier a další v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Zneužití dominantního postavení – Trh s perindopilem, léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální i generické podobě – Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článků 101 a 102 SFEU – Zásada nestrannosti – Konzultace Poradního výboru pro restriktivní praktiky a dominantní postavení – Právo na účinnou právní ochranu – Krátká lhůta pro podání žaloby vzhledem k délce napadeného rozhodnutí – Dohody o smírném řešení patentových sporů – Licenční dohody – Dohody o nákupu technologie – Dohoda o výhradním nákupu – Potenciální hospodářská soutěž – Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu – Omezení hospodářské soutěže z hlediska důsledku – Nalezení souladu mezi právem hospodářské soutěže a patentovým právem – Kvalifikace protiprávních jednání jako odlišných protiprávních jednání, nebo jako jediného protiprávního jednání – Vymezení relevantního trhu na úrovni molekuly předmětného léčivého přípravku – Pokuty – Souběh pokut na základě článků 101 a 102 SFEU – Zásada zákonnosti trestných činů a trestů – Hodnota tržeb – Způsob výpočtu v případě souběhu protiprávních jednání na totožných trzích“

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Servier a další v. Komise
      (Věc T-691/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Zneužití dominantního postavení - Trh s perindopilem, léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální i generické podobě - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článků 101 a 102 SFEU - Zásada nestrannosti - Konzultace Poradního výboru pro restriktivní praktiky a dominantní postavení - Právo na účinnou právní ochranu - Krátká lhůta pro podání žaloby vzhledem k délce napadeného rozhodnutí - Dohody o smírném řešení patentových sporů - Licenční dohody - Dohody o nákupu technologie - Dohoda o výhradním nákupu - Potenciální hospodářská soutěž - Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu - Omezení hospodářské soutěže z hlediska důsledku - Nalezení souladu mezi právem hospodářské soutěže a patentovým právem - Kvalifikace protiprávních jednání jako odlišných protiprávních jednání, nebo jako jediného protiprávního jednání - Vymezení relevantního trhu na úrovni molekuly předmětného léčivého přípravku - Pokuty - Souběh pokut na základě článků 101 a 102 SFEU - Zásada zákonnosti trestných činů a trestů - Hodnota tržeb - Způsob výpočtu v případě souběhu protiprávních jednání na totožných trzích“)
      (2019/C 82/31)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Servier SAS (Suresnes, Francie) Servier Laboratories Ltd (Wexham, Spojené království), Laboratoires Servier SAS (Suresnes) (zástupci: původně I. S. Forrester, QC, J. Killick, barrister, O. de Juvigny, advokát, a M. Utges Manley, solicitor, poté J. Killick, O. de Juvigny, M. Utges Manley, J. Jourdan a T. Reymond, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně T. Christoforou, B. Mongin, C. Vollrath, F. Castilla Contreras a T. Vecchi, poté T. Christoforou, B. Mongin, C. Vollrath, F. Castilla Contreras a J. Norris-Usher, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Ženeva, Švýcarsko) (zástupci: F. Carlin, barrister, N. Niejahr a C. Paillard, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 v řízení podle článků 101 a 102 SFEU [věc AT.39612 – Perindopril (Servier)] v rozsahu, v němž se týká žalobkyň, a podpůrně na snížení pokuty, která jim byla uvedeným rozhodnutím uložena.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Článek 4 rozhodnutí Komise C(2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 v řízení podle článků 101 a 102 SFEU [věc AT.39612 – Perindopril (Servier)] se zrušuje v rozsahu, ve kterém je v něm konstatována účast společností Servier SAS a Laboratoires Servier SAS na dohodách uvedených v tomto článku.

                  2)

                  Článek 6 rozhodnutí C(2014) 4955 final se zrušuje.

                  3)

                  Článek 7 odst. 4 písm. b) a odst. 6 rozhodnutí C(2014) 4955 final se zrušuje.

                  4)

                  Výše pokuty uložené společnostem Servier a Laboratoires Servier za protiprávní jednání uvedené v článku 2 rozhodnutí C(2014) 4955 final, tak jak vyplývá z čl. 7 odst. 2 písm. b) téhož rozhodnutí, se stanoví na 55 385 190 eur.

                  5)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  6)

                  Společnosti Servier, Servier Laboratories Ltd a Laboratoires Servier na jedné straně a Evropská komise na straně druhé ponesou vlastní náklady řízení.

                  7)

                  European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 462, 22.12.2014.


title: Věc T-705/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Unichem Laboratories v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Trh s perindopilem, který je léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální i generické podobě – Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU – Dohoda o smírném řešení patentových sporů – Územní působnost Komise – Přičtení protiprávního jednání – Správní řízení – Ochrana důvěrnosti komunikace mezi advokáty a klienty – Potenciální hospodářská soutěž – Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu – Objektivní nutnost omezení – Nalezení souladu mezi právem hospodářské soutěže a patentovým právem – Podmínky pro vynětí podle čl. 101 odst. 3 SFEU – Pokuty“

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Unichem Laboratories v. Komise
      (Věc T-705/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s perindopilem, který je léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální i generické podobě - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU - Dohoda o smírném řešení patentových sporů - Územní působnost Komise - Přičtení protiprávního jednání - Správní řízení - Ochrana důvěrnosti komunikace mezi advokáty a klienty - Potenciální hospodářská soutěž - Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu - Objektivní nutnost omezení - Nalezení souladu mezi právem hospodářské soutěže a patentovým právem - Podmínky pro vynětí podle čl. 101 odst. 3 SFEU - Pokuty“)
      (2019/C 82/33)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Unichem Laboratories Ltd (Bombaj, Indie) (zástupci: S. Mobley, K. Shaw, K. Cousins, M. Healy, H. Sheraton a E. Batchelor, sollicitors)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Castilla Contreras, T. Vecchi a B. Mongin, poté F. Castilla Contreras, B. Mongin a C. Vollrath, zmocněnci, ve spolupráci s S. Kingston, barrister)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 v řízení podle článků 101 a 102 SFEU TFUE [věc AT.39612 – Perindopril (Servier)], v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a podpůrně na snížení pokuty, která byla žalobkyni uvedeným rozhodnutím uložena.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Unichem Laboratories Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 448, 15.12.2014.


title: Věc T-827/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2018 – Deutsche Telekom v. Komise „Hospodářská soutěž – Zneužití dominantního postavení – Slovenský trh s vysokorychlostními telekomunikačními službami – Přístup třetích podniků k ‚účastnickému vedení‘ dlouhodobého operátora na tomto trhu – Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 102 SFEU a článku 54 Dohody o EHP – Jediné a trvající protiprávní jednání – Pojem zneužití – Odepření přístupu – Stlačování marží – Výpočet stlačování marží – Kritérium stejně výkonného soutěžitele – Právo na obhajobu – Přičtení mateřské společnosti protiprávního jednání, kterého se dopustila její dceřiná společnost – Rozhodující vliv mateřské společnosti na obchodní politiku její dceřiné společnosti – Skutečný výkon – Důkazní břemeno – Výpočet pokuty – Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 – Samostatná pokuta uložená pouze mateřské společnosti z důvodu opakování protiprávního jednání a použití násobícího koeficientu pro účely odrazení“

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2018 – Deutsche Telekom v. Komise
      (Věc T-827/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Zneužití dominantního postavení - Slovenský trh s vysokorychlostními telekomunikačními službami - Přístup třetích podniků k ‚účastnickému vedení‘ dlouhodobého operátora na tomto trhu - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 102 SFEU a článku 54 Dohody o EHP - Jediné a trvající protiprávní jednání - Pojem zneužití - Odepření přístupu - Stlačování marží - Výpočet stlačování marží - Kritérium stejně výkonného soutěžitele - Právo na obhajobu - Přičtení mateřské společnosti protiprávního jednání, kterého se dopustila její dceřiná společnost - Rozhodující vliv mateřské společnosti na obchodní politiku její dceřiné společnosti - Skutečný výkon - Důkazní břemeno - Výpočet pokuty - Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 - Samostatná pokuta uložená pouze mateřské společnosti z důvodu opakování protiprávního jednání a použití násobícího koeficientu pro účely odrazení“)
      (2019/C 82/34)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Deutsche Telekom AG (Bonn, Německo) (zástupci: K. Apel a D. Schroeder, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Kellerbauer, L. Malferrari, C. Vollrath a L. Wildpanner, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Slovanet, a.s. (Bratislava, Slovensko) (zástupce: P. Tisaj, advokát)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU, jenž směřuje k úplnému nebo částečnému zrušení v rozsahu, v jakém se týká žalobkyně, rozhodnutí Komise C(2014) 7465 final ze dne 15. října 2014 v řízení podle článku 102 SFEU a článku 54 Dohody o EHP (věc AT.39523 – Slovak Telekom), ve znění opravného rozhodnutí Komise C(2014) 10119 final ze dne 16. prosince 2014 a opravného rozhodnutí Komise C(2015) 2484 final ze dne 17. dubna 2015, a podpůrně ke zrušení nebo snížení pokut uložených žalobkyni v uvedeném rozhodnutí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Článek 1 odst. 2 písm. d) rozhodnutí Komise C(2014) 7465 final ze dne 15. října 2014 v řízení podle článku 102 SFEU a článku 54 Dohody o EHP (věc AT.39523 – Slovak Telekom) se zrušuje v rozsahu, v němž stanoví, že společnost Deutsche Telekom AG v období od 12. srpna do 31. prosince 2005 uplatňovala nepřiměřené ceny, které neumožňovaly stejně výkonnému hospodářskému subjektu spoléhajícímu na velkoobchodní přístup k účastnickým vedením společnosti Slovak Telekom, a.s., aby bez ztráty reprodukoval maloobchodní služby nabízené společností Slovak Telekom.

                  2)

                  Článek 2 rozhodnutí C(2014) 7465 se zrušuje v rozsahu, v němž stanoví částku pokuty ve výši 38 838 000 eur, za kterou je společnost Deutsche Telekom odpovědná společně a nerozdílně a částku pokuty ve výši 31 070 000 eur, za kterou je společnost Deutsche Telekom odpovědná výlučně.

                  3)

                  Částka pokuty, za kterou je společnost Deutsche Telekom odpovědná společně a nerozdílně se stanovuje na 38 061 963 eur a částka pokuty, za kterou je společnost Deutsche Telekom odpovědná výlučně, se stanovuje na 19 030 981 eur.

                  4)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  5)

                  Deutsche Telekom ponese čtyři pětiny vlastních nákladů řízení a nahradí čtyři pětiny nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí a čtyři pětiny nákladů řízení vynaložených společností Slovanet, a.s.

                  6)

                  Komise ponese pětinu vlastních nákladů řízení a nahradí pětinu nákladů řízení vynaložených společností Deutsche Telekom.

                  7)

                  Slovanet, a.s. ponese pětinu vlastních nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 96, 23.3.2015.


title: Věc T-851/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2018 – Slovak Telekom v. Komise „Hospodářská soutěž – Zneužití dominantního postavení – Slovenský trh s vysokorychlostními telekomunikačními službami – Přístup třetích podniků k ‚účastnickému vedení‘ dlouhodobého operátora na tomto trhu – Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 102 SFEU a článku 54 Dohody o EHP – Jediné a trvající protiprávní jednání – Pojem zneužití – Odepření přístupu – Stlačování marží – Výpočet stlačování marží – Kritérium stejně výkonného soutěžitele – Právo na obhajobu – Přičtení mateřské společnosti protiprávního jednání, kterého se dopustila její dceřiná společnost – Rozhodující vliv mateřské společnosti na obchodní politiku její dceřiné společnosti – Skutečný výkon – Důkazní břemeno – Výpočet pokuty – Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006“

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2018 – Slovak Telekom v. Komise
      (Věc T-851/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Zneužití dominantního postavení - Slovenský trh s vysokorychlostními telekomunikačními službami - Přístup třetích podniků k ‚účastnickému vedení‘ dlouhodobého operátora na tomto trhu - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 102 SFEU a článku 54 Dohody o EHP - Jediné a trvající protiprávní jednání - Pojem zneužití - Odepření přístupu - Stlačování marží - Výpočet stlačování marží - Kritérium stejně výkonného soutěžitele - Právo na obhajobu - Přičtení mateřské společnosti protiprávního jednání, kterého se dopustila její dceřiná společnost - Rozhodující vliv mateřské společnosti na obchodní politiku její dceřiné společnosti - Skutečný výkon - Důkazní břemeno - Výpočet pokuty - Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006“)
      (2019/C 82/35)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Slovak Telekom, a.s. (Bratislava, Slovensko) (zástupci: D. Geradin, advokát, R. O’Donoghue, QC)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně M. Farley, L. Malferrari a G. Koleva, poté M. Farley, M. Kellerbauer, L. Malferrari a C. Vollrath, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Slovanet, a.s. (Bratislava) (zástupce: P. Tisaj, advokát)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU, jenž směřuje ke zrušení v rozsahu, v jakém se týká žalobkyně, rozhodnutí Komise C(2014) 7465 final ze dne 15. října 2014 v řízení podle článku 102 SFEU a článku 54 Dohody o EHP (věc AT.39523 – Slovak Telekom), ve znění opravného rozhodnutí Komise C(2014) 10119 final ze dne 16. prosince 2014 a opravného rozhodnutí Komise C(2015) 2484 final ze dne 17. dubna 2015, a podpůrně ke snížení pokuty uložené žalobkyni.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Článek 1 odst. 2 písm. d) rozhodnutí Komise C(2014) 7465 final ze dne 15. října 2014 v řízení podle článku 102 SFEU a článku 54 Dohody o EHP (věc AT.39523 – Slovak Telekom) se zrušuje v rozsahu, v němž stanoví, že společnost Slovak Telekom, a.s. v období od 12. srpna do 31. prosince 2005 uplatňovala nepřiměřené ceny, které neumožňovaly stejně výkonnému hospodářskému subjektu spoléhajícímu na velkoobchodní přístup k účastnickým vedením společnosti Slovak Telekom, a.s., aby bez ztráty reprodukoval maloobchodní služby nabízené uvedenou společností.

                  2)

                  Článek 2 rozhodnutí C(2014) 7465 se zrušuje v rozsahu, v němž stanoví částku pokuty ve výši 38 838 000 eur, za kterou je společnost Slovak Telekom odpovědná společně a nerozdílně.

                  3)

                  Částka pokuty, za kterou je společnost Slovak Telekom odpovědná společně a nerozdílně se stanovuje na 38 061 963 eur.

                  4)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  5)

                  Společnost Slovak Telekom ponese čtyři pětiny vlastních nákladů řízení a nahradí čtyři pětiny nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí a čtyři pětiny nákladů řízení vynaložených společností Slovanet, a.s.

                  6)

                  Komise ponese pětinu vlastních nákladů řízení a nahradí pětinu nákladů řízení vynaložených společností Slovak Telekom.

                  7)

                  Společnost Slovanet ponese pětinu vlastních nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 127, 20.4.2015.


title: Věc T-111/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2018 – Ryanair a Airport Marketing Services v. Komise „Státní podpory – Dohody, které uzavřelo smíšené sdružení letišť Charente se společností Ryanair a její dceřinou společností Airport Marketing Services – Letištní služby – Marketingové služby – Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její vrácení – Pojem státní podpory – Přičitatelnost státu – Obchodní a průmyslová komora – Výhoda – Kritérium soukromého investora – Vrácení – Článek 41 Listiny základních práv – Právo na přístup ke spisu – Právo být vyslechnut“

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2018 – Ryanair a Airport Marketing Services v. Komise
      (Věc T-111/15) (1)

      („Státní podpory - Dohody, které uzavřelo smíšené sdružení letišť Charente se společností Ryanair a její dceřinou společností Airport Marketing Services - Letištní služby - Marketingové služby - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její vrácení - Pojem státní podpory - Přičitatelnost státu - Obchodní a průmyslová komora - Výhoda - Kritérium soukromého investora - Vrácení - Článek 41 Listiny základních práv - Právo na přístup ke spisu - Právo být vyslechnut“)
      (2019/C 82/36)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ryanair DAC, původně Ryanair Ltd (Dublin, Irsko), Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (zástupci: G. Berrisch, E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maranghidis, advokáti, a B. Byrne, solicitor)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn a S. Noë, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na částečné zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2015/1226 ze dne 23. července 2014 o státní podpoře SA.33963 (2012/C) (ex 2012/NN) poskytnuté Francií ve prospěch Obchodní a průmyslové komory Angoulême a společností SNC-Lavalin, Ryanair a Airport Marketing Services (Úř. věst. 2015, L 201, s. 48).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Ryanair DAC a Airport Marketing Services Ltd ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 178, 1.6.2015.