title: Věc C-658/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. prosince 2020 společnostmi Lico Leasing, S.A.U, a Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, S.A. proti rozsudku Tribunálu (osmého rozšířeného senátu) vydanému dne 23. září 2020 ve spojených věcech T-515/13 RENV a T-719/13 RENV, Španělské království a další v. Komise

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/14

      Kasační opravný prostředek podaný dne 3. prosince 2020 společnostmi Lico Leasing, S.A.U, a Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, S.A. proti rozsudku Tribunálu (osmého rozšířeného senátu) vydanému dne 23. září 2020 ve spojených věcech T-515/13 RENV a T-719/13 RENV, Španělské království a další v. Komise
      (Věc C-658/20 P)
      (2021/C 110/14)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky): Lico Leasing, S.A.U, Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, S.A. (zástupci: J. M. Rodríguez Cárcamo a M. A. Sánchez, abogados)

         Další účastnice řízení: Evropská komise, Bankia, S.A., a další, a Aluminios Cortizo, S.A.

         Návrhová žádání

      Lico Leasing, S.A.U., Establecimiento Financiero de Crédito („LICO“), a Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, S.A. („PYMAR“), navrhují, aby Soudní dvůr vynesl rozsudek, kterým:

                  —

                  v celém rozsahu zruší rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020, Španělsko a další v. Komise (T-515/13 RENV a T-719/13 RENV, EU:T:2020:434);

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise 2014/200/EU ze dne 17. července 2013 o státní podpoře SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), kterou poskytlo Španělsko – Daňový režim určitých dohod o finančním leasingu známý též pod názvem „španělský systém zdanění leasingu“ (Úř. věst. 2014, L 114, s. 1), nebo podpůrně zrušil příkaz k navrácení podpor, a

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení vynaložených společnostmi LICO a PYMAR v souvislosti s tímto kasačním opravným prostředkem, jakož i náhradu nákladů řízení vynaložených společnostmi LICO a PYMAR v řízení po vrácení věci (T-719/13 RENV), v řízení o kasačním opravném prostředku (C-128/16 P) i v původním prvostupňovém řízení (T-719/13).

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

         PRVNÍ DŮVOD KASAČNÍHO OPRAVNÉHO PROSTŘEDKU: VĚCNĚ NESPRÁVNÉ POSOUZENÍ, NESPRÁVNÉ KVALIFIKOVÁNÍ SKUTKOVÉHO STAVU A NESPRÁVNÉ ODŮVODNĚNÍ V SOUVISLOSTI S UPLATNĚNÍM ČL. 107 ODST. 1 SFEU

      LICO a PYMAR vytýkají Tribunálu následující nesprávná právní posouzení, a to v rovině věcné i v rovině kvalifikování skutkového stavu a odůvodnění, v souvislosti s výkladem čl. 107 odst. 1 SFEU:

                  (i)

                  nesprávné právní posouzení při posuzování referenčního systému, protože Komise v rozhodnutí ani v řízení před Tribunálem neidentifikovala referenční systém pro ŠSZL, a to ani jako celek, ani ve vztahu k jednotlivým individuálním opatřením, ze kterých sestává;

                  (ii)

                  nesprávné právní posouzení při právním kvalifikování správního schválení předčasného odepisování: (a) nesprávný závěr, že existence schvalovacího postupu nutně znamená selektivitu opatření, aniž je nutné přezkoumání ve třech fázích vyžadované judikaturou Tribunálu, (b) nesprávná kvalifikace schválení předčasného odepisování jako diskreční pravomoci umožňující dosáhnout cílů mimo daňový systém a (c) nesprávné posouzení, podle kterého lze na základě selektivity jediného z opatření umožňujících využívat ŠSZL jako celek (schválení předčasného odepisování) mít za to, že selektivní byl celý systém;

                  (iii)

                  nedostatek odůvodnění v souvislosti se srovnáním skutkové a právní situace podniků dotčených přezkoumávaným opatřením.

         DRUHÝ DŮVOD KASAČNÍHO OPRAVNÉHO PROSTŘEDKU: ZKRESLENÍ A NESPRÁVNÉ KVALIFIKOVÁNÍ SKUTKOVÉHO STAVU V SOUVISLOSTI S DOPISEM KOMISAŘKY ODPOVĚDNÉ ZA GŘ PRO HOSPODÁŘSKOU SOUTĚŽ VE VZTAHU K ZÁSADĚ OCHRANY LEGITIMNÍHO OČEKÁVÁNÍ

      LICO a PYMAR vytýkají Tribunálu zkreslení obsahu dopisu komisařky odpovědné za GŘ pro hospodářskou soutěž a nesprávné kvalifikování jeho obsahu v tom smyslu, že tento dopis neposkytoval přesná, nepodmíněná a shodující se ujištění, která by mohla vzbudit legitimní očekávání.

         TŘETÍ DŮVOD KASAČNÍHO OPRAVNÉHO PROSTŘEDKU: NESPRÁVNÉ KVALIFIKOVÁNÍ SKUTKOVÉHO STAVU V SOUVISLOSTI S UPLATNĚNÍM A VÝKLADEM ZÁSADY PRÁVNÍ JISTOTY

      LICO a PYMAR namítají, že i kdyby Tribunál nezkreslil obsah dopisu komisařky odpovědné za GŘ pro hospodářskou soutěž pro účely uplatnění zásady legitimního očekávání, dopustil se nesprávného kvalifikování jak této skutkové okolnosti, tak rozhodnutí o francouzských daňových HZS, při posuzování žalobního důvodu týkajícího se zásady právní jistoty, což jej vedlo k nesprávnému výkladu a uplatnění této zásady.

         ČTVRTÝ DŮVOD KASAČNÍHO OPRAVNÉHO PROSTŘEDKU: NESPRÁVNÉ PRÁVNÍ POSOUZENÍ V SOUVISLOSTI SE ZÁSADAMI POUŽITELNÝMI NA NAVRÁCENÍ PODPORY

      LICO a PYMAR vytýkají Tribunálu nesprávné právní posouzení v souvislosti se zásadami použitelnými na navrácením podpory, (i) protože na základě okolnosti, že společnosti provozující námořní dopravu nebyly považovány za příjemkyně podpory, nelze dospět k závěru, že by HZS měla spolu s investory skutečně prospěch z celé podpory, je-li prokázáno, že tomu tak nebylo, a (ii) protože pro účely určení existence státní podpory není namístě zohledňovat použitou techniku, nýbrž účinky opatření, a stejně tak ve vztahu k navrácení je třeba přihlížet k účinkům, a nikoli k použité technice, neboť není spravedlivé, aby ve francouzském případě byly odečteny částky přenesené na uživatele a zároveň aby tyto částky nebyly odečteny ve španělském případě, když praktické účinky byly v obou případech totožné.


title: Věc C-662/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. prosince 2020 Bankia S.A., Asociación Española de Banca, Unicaja Banco, SA, Liberbank, S.A., Banco de Sabadell, S.A., Banco Gallego S.A., Catalunya Banc, S.A., Banco de Santanader, S.A., Santander Investment, S.A., Naviera Séneca, A.I.E. Caixabank, S.A., Industria de Diseño Textil, S.A., Naviera Nebulosa de Omega, A.I.E., Banco Mare Nostrum, S.A., Abanca Corporación Bancaria, S.A., Ibercaja Banco, S.A., Banco Grupo Cajatres, S.A.U., Naviera Bósforo, A.I.E., Joyería Tous, S.A., Corporación Alimentaria Guissona, S.A., Naviera Muriola, A.I.E., Poal Investments XXI, S.L., Poal Investments XXII, S.L., Naviera Cabo Vilaboa C-1658, A.I.E., Naviera Cabo Domaio, C-1659, A.I.E., Caamaño Sistemas Metálicos, S.L., Blumaq, S.A., Grupo Ibérica de Congelados, S.A., RNB, S.L., Inversiones Antaviana, S.L., Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U., Banco de Albacete, S.A., Bodegas Muga, S.L., a Aluminios Cortizo, S.A.U. proti rozsudku Tribunálu (osmého rozšířeného senátu) vydanému dne 23. září 2020 ve spojených věcech T-515/13 RENV a T-719/13 RENV, Španělské království a další v. Komise

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/16

      Kasační opravný prostředek podaný dne 3. prosince 2020 Bankia S.A., Asociación Española de Banca, Unicaja Banco, SA, Liberbank, S.A., Banco de Sabadell, S.A., Banco Gallego S.A., Catalunya Banc, S.A., Banco de Santanader, S.A., Santander Investment, S.A., Naviera Séneca, A.I.E. Caixabank, S.A., Industria de Diseño Textil, S.A., Naviera Nebulosa de Omega, A.I.E., Banco Mare Nostrum, S.A., Abanca Corporación Bancaria, S.A., Ibercaja Banco, S.A., Banco Grupo Cajatres, S.A.U., Naviera Bósforo, A.I.E., Joyería Tous, S.A., Corporación Alimentaria Guissona, S.A., Naviera Muriola, A.I.E., Poal Investments XXI, S.L., Poal Investments XXII, S.L., Naviera Cabo Vilaboa C-1658, A.I.E., Naviera Cabo Domaio, C-1659, A.I.E., Caamaño Sistemas Metálicos, S.L., Blumaq, S.A., Grupo Ibérica de Congelados, S.A., RNB, S.L., Inversiones Antaviana, S.L., Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U., Banco de Albacete, S.A., Bodegas Muga, S.L., a Aluminios Cortizo, S.A.U. proti rozsudku Tribunálu (osmého rozšířeného senátu) vydanému dne 23. září 2020 ve spojených věcech T-515/13 RENV a T-719/13 RENV, Španělské království a další v. Komise
      (Věc C-662/20 P)
      (2021/C 110/15)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Bankia S.A., Asociación Española de Banca, Unicaja Banco, SA, Liberbank, S.A., Banco de Sabadell, S.A., Banco Gallego S.A., Catalunya Banc, S.A., , Banco de Santanader, S.A., Santander Investment, S.A., Naviera Séneca, A.I.E. Caixabank, S.A., Industria de Diseño Textil, S.A., Naviera Nebulosa de Omega, A.I.E., Banco Mare Nostrum, S.A., Abanca Corporación Bancaria, S.A., Ibercaja Banco, S.A., Banco Grupo Cajatres, S.A.U., Naviera Bósforo, A.I.E., Joyería Tous, S.A., Corporación Alimentaria Guissona, S.A., Naviera Muriola, A.I.E., Poal Investments XXI, S.L., Poal Investments XXII, S.L., Naviera Cabo Vilaboa C-1658, A.I.E., Naviera Cabo Domaio, C-1659, A.I.E., Caamaño Sistemas Metálicos, S.L., Blumaq, S.A., Grupo Ibérica de Congelados, S.A., RNB, S.L., Inversiones Antaviana, S.L., Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U., Banco de Albacete, S.A., Bodegas Muga, S.L., a Aluminios Cortizo, S.A.U. (zástupci: J.L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, abogados)

         Další účastnice řízení: Evropská komise, Lico Leasing, S.A.U a Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, S.A.

         Návrhová žádání

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  prohlásil důvody kasačního opravného prostředku za přípustné a vyhověl jim;

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 ve spojených věcech T-515/13 RENV a T-719/13 RENV, Španělské království a další v. Komise (1);

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise ze dne 17. července 2013 o státní podpoře SA.21233 C/11 (2) (ex NN/11, ex CP 137/06), kterou poskytlo Španělsko – Daňový režim určitých dohod o finančním leasingu, známý též pod názvem „španělský systém zdanění leasingu“, a zejména jeho čl. 1 odst. 1 v rozsahu, v němž označuje španělský systém zdanění leasingu za protiprávní státní podporu, a podpůrně čl. 4 odst. 1 v rozsahu, v němž nařizuje navrácení podpory od investorů hospodářských zájmových sdružení v plném rozsahu;

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody a hlavní argumenty

      Navrhovatelky požadují zrušení napadeného rozsudku na základě těchto důvodů:

         První důvod: Tribunál nesprávně vyložil a uplatnil čl. 107 odst. 1 SFEU v souvislosti s pojmem selektivnost. Navrhovatelky mají konkrétně za to, že Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když posuzoval údajnou „odvětvovou selektivnost“ španělského systému zdanění leasingu (první část důvodu). Podpůrně, a pro případ, že Soudní dvůr nevyhoví první části tohoto důvodu kasačního opravného prostředku, mají navrhovatelky za to, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu judikatury unijních soudů týkající se údajné diskreční pravomoci daňové správy (druhá část důvodu).

         Druhý důvod: Tribunál nesprávně uplatnil zásadu ochrany legitimního očekávání.

         Třetí důvod: Tribunál nesprávně uplatnil zásady použitelné na navracení podpory.

         (1)  EU:T:2020:434

         (2)  Úř. věst. 2014, L 114, s. 1


title: Věc C-691/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial da Comarca do Porto Este – Penafiel – Juízo Trabalho (Portugalsko) dne 21. prosince 2020 – B v. O, P, OP, G, N

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/17

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial da Comarca do Porto Este – Penafiel – Juízo Trabalho (Portugalsko) dne 21. prosince 2020 – B v. O, P, OP, G, N
      (Věc C-691/20)
      (2021/C 110/16)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal Judicial da Comarca do Porto Este – Penafiel – Juízo Trabalho

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: B

         Žalované: O, P, OP, G, N

         Předběžná otázka

      Je skutečnost, že jsou z uplatnění režimu stanoveného v článku 334 Código de Trabalho [(zákoník práce)] vyňaty podniky usazené v jiném členském státě, a to na základě režimu stanoveného v čl. 481 odst. 2 Código das sociedades comerciais [(zákoník o obchodních společnostech)], v rozporu s unijním právem, konkrétně s článkem 18 SFEU?


title: Věc C-695/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 22. prosince 2020 – Fenix International Limited v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/17

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 22. prosince 2020 – Fenix International Limited v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Věc C-695/20)
      (2021/C 110/17)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Fenix International Limited

         Odpůrce: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Předběžná otázka

      Je článek 9a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 282/2011 (1) ze dne 15. března 2011, vložený čl. 1 odst. 1 písm. c) prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1042/2013 (2) ze dne 7. října 2013, neplatný z důvodu, že jde nad rámec prováděcí pravomoci nebo povinnosti Rady stanovené v článku 397 směrnice Rady 2006/112/ES (3) ze dne 28. listopadu 2006 v rozsahu, v jakém doplňuje nebo mění článek 28 směrnice 2006/112/ES?

         (1)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 282/2011 ze dne 15. března 2011, kterým se stanoví prováděcí opatření ke směrnici 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2011, L 77, s. 1).

         (2)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1042/2013 ze dne 7. října 2013, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 282/2011, pokud jde o místo poskytnutí služby (Úř. věst. L 2013, L 284, s. 1).

         (3)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


title: Věc C-696/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelnym Sądem Administracyjnym (Polsko) dne 21. prosince 2020 – B v. Dyrektor Izby Skarbowej w W.

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelnym Sądem Administracyjnym (Polsko) dne 21. prosince 2020 – B v. Dyrektor Izby Skarbowej w W.
      (Věc C-696/20)
      (2021/C 110/18)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: B

         Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w W.

         Předběžná otázka

      Brání článek 41 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1), jakož i zásada proporcionality a neutrality tomu, aby v takové situaci, jako je situace dotčená ve věci v původním řízení, bylo použito takové vnitrostátní ustanovení, jako je čl. 25 odst. 2 ustawy z dnia 11 marca 2004 r. podatku od towarów i usług (zákon ze dne 11. března 2004 o dani ze zboží a služeb), na pořízení zboží uvnitř Společenství uskutečněné osobou povinnou k dani,

                  —

                  pokud toto pořízení již bylo zdaněno na území členského státu, v němž se zboží nacházelo při ukončení odeslání, a to ze strany pořizovatelů zboží od této osoby povinné k dani,

                  —

                  přičemž je prokázáno, že jednání osoby povinné k dani nebylo součástí žádného daňového úniku, ale bylo výsledkem chybné identifikace řetězových dodání, a že tato osoba uvedla polské identifikační číslo pro DPH pro účely tuzemského dodání, a nikoli dodání uvnitř Společenství?

         (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1


title: Věc C-700/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Spojené království) dne 22. prosince 2020 – London Steam-Ship Owners’ Mutual Insurance Association Limited v. Španělské království

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Spojené království) dne 22. prosince 2020 – London Steam-Ship Owners’ Mutual Insurance Association Limited v. Španělské království
      (Věc C-700/20)
      (2021/C 110/19)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: London Steam-Ship Owners’ Mutual Insurance Association Limited

         Odpůrce: Španělské království

         Předběžné otázky

                  1.

                  Může vzhledem k povaze otázek, které musí vnitrostátní soud posoudit při rozhodování o vydání rozsudku potvrzujícího znění rozhodčího nálezu podle článku 66 zákona o rozhodčím řízení z roku 1996, takto vydaný rozsudek představovat relevantní „rozhodnutí“ členského státu, v němž se žádá o uznání pro účely čl. 34 odst. 3 nařízení ES č. 44/2001 (1)?

                  2.

                  Jelikož rozsudek potvrzující znění rozhodčího nálezu podle článku 66 zákona o rozhodčím řízení z roku 1996 je rozhodnutím nespadajícím z důvodu výjimky týkající se rozhodčího řízení uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení č. 44/2001 do věcné působnosti tohoto nařízení, může takový rozsudek představovat relevantní „rozhodnutí“ členského státu, v němž se žádá o uznání pro účely čl. 34 odst. 3 nařízení?

                  3.

                  Pokud se čl. 34 odst. 3 nařízení č. 44/2001 neuplatní a pokud jsou uznání nebo výkon rozhodnutí jiného členského státu v rozporu s vnitrostátním veřejným pořádkem, jelikož by toto rozhodnutí z důvodu staršího vnitrostátního rozhodčího nálezu nebo staršího rozsudku, jehož znění převzal soudem členského státu vydaný nález, v němž se žádá o uznání, porušovalo zásadu překážky věci pravomocně rozsouzené, je možné použít čl. 34 odst. 1 nařízení č. 44/2001 jako důvod odmítnutí uznání nebo výkonu, nebo čl. 34 odst. 3 a 4 nařízení stanoví taxativně důvody, pro které překážka věci pravomocně rozsouzené nebo neslučitelnost mohou bránit uznání a výkonu rozhodnutí ve smyslu uvedeného nařízení?

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42).


title: Věc C-706/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 29. prosince 2020 – Amoena Ltd v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 29. prosince 2020 – Amoena Ltd v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Věc C-706/20)
      (2021/C 110/20)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Amoena Ltd

         Žalovaná: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Předběžné otázky

                  1.

                  Mají být anglická zájmena „them“ [jim], „they“ [ony] a „their“ [jejich] použitá v bodu 53 rozsudku (1) chápána v tom smyslu, že se vztahují k podprsenkám, nebo k prsním epitézám?

                  2.

                  Hovoří druhá věta bodu 53 o testu odlišném od testu popsaného v bodě 51 rozsudku ve věci Amoena, který vychází z vysvětlivky k HS k číslu 8473, když vyžaduje, aby podprsenky (tj. potenciální příslušenství) umožňovaly prsním epitézám plnit jinou funkci, než pro kterou jsou „ony“ (pravděpodobně prsní epitézy) určeny, anebo pouze aplikuje test popsaný v bodě 51, který vyžaduje, aby plnily funkci zvláštní funkci vedle hlavní funkce prsní epitézy?

         (1)  C-677/18, Amoena, rozsudek ze dne 19. prosince 2019 (ECLI:EU:C:2019:1142)


title: Věc C-707/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené království) dne 30. prosince 2020 – Gallaher Limited v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené království) dne 30. prosince 2020 – Gallaher Limited v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
      (Věc C-707/20)
      (2021/C 110/21)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Gallaher Limited

         Odpůrce: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Předběžné otázky

                  1.

                  Lze se dovolávat článku 63 SFEU ve vztahu k vnitrostátní právní úpravě, jako jsou pravidla upravující převody v rámci skupiny, která se použije pouze na skupiny společností?

                  2.

                  V případě, že se nelze článku 63 SFEU dovolávat obecněji ve vztahu k pravidlům upravujícím převody v rámci skupiny, lze se jej nicméně dovolávat:

                              a)

                              ve vztahu k pohybům kapitálu od mateřské společnosti se sídlem v členském státě EU dceřiné společnosti se sídlem ve Švýcarsku v případě, že mateřská společnost vlastní 100 % podíl v dceřiné společnosti se sídlem ve Švýcarsku i v dceřiné společnosti se sídlem ve Spojeném království, které podléhají daňové povinnosti?

                              b)

                              ve vztahu k pohybu kapitálu od dceřiné společnosti se sídlem ve Spojeném království dceřiné společnosti se sídlem ve Švýcarsku, jejichž jediným vlastníkem je táž mateřská společnost se sídlem v členském státě EU, vzhledem k tomu, že uvedené dvě společnosti jsou sesterské společnosti a není mezi nimi vztah mateřské a dceřiné společnosti?

                  3.

                  Zakládá právní úprava, jako jsou pravidla upravující převody v rámci skupiny, která ukládá přímé zdanění převodu majetku ze společnosti se sídlem ve Spojeném království na sesterskou společnost, která má sídlo ve Švýcarsku (a která neprovozuje obchodní činnost ve Spojeném království prostřednictvím stálé provozovny), v případě, že jediným vlastníkem obou těchto společností je stejná mateřská společnost, která má sídlo v jiném členském státě, za okolností, kdy by byl takový převod daňově neutrální, pokud by sesterská společnost také měla sídlo ve Spojeném království (nebo provozovala ve Spojeném království činnost prostřednictvím stálé provozovny), omezení svobody usazování mateřské společnosti podle článku 49 SFEU nebo případně omezení volného pohybu kapitálu podle článku 63 SFEU?

                  4.

                  Za předpokladu, že se lze dovolávat článku 63 SFEU:

                              a)

                              představoval převod ochranných známek a souvisejícího majetku ze společnosti GL na společnost JTISA za úplatu, která měla odrážet tržní hodnotu ochranných známek, pohyb kapitálu pro účely článku 63 SFEU?

                              b)

                              představovaly pohyby kapitálu od společnosti JTIH společnosti JTISA, její dceřiné společnosti se sídlem ve Švýcarsku, přímé investice pro účely článku 64 SFEU?

                              c)

                              vzhledem k tomu, že se článek 64 SFEU použije pouze na určité druhy pohybu kapitálu, může se článek 64 použít za okolností, kdy lze pohyby kapitálu charakterizovat jako přímé investice (které jsou uvedeny v článku 64 SFEU) i jako jiný druh pohybu kapitálu, který není uveden v článku 64 SFEU?

                  5.

                  Jestliže došlo k omezení a je-li nesporné, že omezení bylo v zásadě odůvodněné naléhavými důvody obecného zájmu (a to potřebou zachovat vyvážené rozdělení práv na zdanění), bylo omezení nutné a přiměřené ve smyslu judikatury Soudního dvora, zejména za okolností, kdy dotčený daňový poplatník získal za převod majetku zisk odpovídající plné tržní hodnotě majetku?

                  6.

                  Jestliže došlo k porušení svobody usazování nebo volného pohybu kapitálu:

                              a)

                              vyžaduje unijní právo, aby vnitrostátní právní úprava byla vykládána či se neuplatnila v tom smyslu, že společnost GL bude mít možnost odložit odvod daně,

                              b)

                              je-li tomu tak, vyžaduje unijní právo, aby vnitrostátní právní úprava byla vykládána či se neuplatnila v tom smyslu, že společnost GL má možnost odložit odvod daně do doby, než bude majetek převeden mimo skupinu, jejíž mateřskou společností je společnost se sídlem v jiném členském státě (tj. „prostředek nápravy založený na zpeněžení“), nebo může být přiměřeným prostředkem nápravy možnost rozložení zaplacení daně do dílčích částek (tj. „prostředek nápravy založený na dílčích částkách“),

                              c)

                              jestliže možnost rozložení zaplacení daně do dílčích částek v zásadě může představovat přiměřený prostředek nápravy:

                                          i.

                                          je tomu tak jedině v případě, kdy vnitrostátní právo obsahovalo tuto možnost v době převodů majetku, nebo je slučitelné s unijním právem, aby tato možnost byla poskytnuta jako prostředek nápravy až po dané události (zejména tak, že vnitrostátní soud tuto možnost poskytne po události tím, že použije eurokonformní výklad, nebo nepoužije vnitrostátní právní úpravu),

                                          ii.

                                          vyžaduje unijní právo, aby vnitrostátní soudy poskytly prostředek nápravy, který co nejméně zasahuje do relevantní svobody stanovené unijním právem, nebo postačí, aby vnitrostátní soudy poskytly prostředek nápravy, který je přiměřený a co nejméně se odchyluje od stávající vnitrostátní právní úpravy,

                                          iii.

                                          jak dlouhá musí být splatnost dílčích částek a

                                          iv.

                                          takový prostředek nápravy, jehož předmětem je splátkový kalendář, podle nějž jsou platby splatné předtím, než je spor mezi účastníky řízení s konečnou platností rozhodnut, v rozporu s unijním právem, tj. musí být splatnost dílčích částek stanovena do budoucna?


title: Věc C-708/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná County Court at Birkenhead (Spojené království) dne 30. prosince 2020 – BT v. Seguros Catalana Occidente, EB

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/21

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná County Court at Birkenhead (Spojené království) dne 30. prosince 2020 – BT v. Seguros Catalana Occidente, EB
      (Věc C-708/20)
      (2021/C 110/22)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      County Court at Birkenhead

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: BT

         Žalované: Seguros Catalana Occidente, EB

         Předběžné otázky

                  a)

                  Je třeba čl. 13 odst. 3 nařízení (EU) č. 1215/2012 (1) vykládat v tom smyslu, že vyžaduje, aby kauza žaloby, které se dovolává poškozený při uplatnění nároku vůči pojistníkovi pojištěného, zahrnovala věc pojištění?

                  b)

                  V případě kladné odpovědi na otázku v bodu 1, postačuje, aby nárok, který chce poškozený uplatnit vůči pojistníkovi nebo pojištěnému vyplýval ze stejných skutečností a byl uplatněn v rámci stejné žaloby jako přímý nárok uplatněný vůči pojistiteli, k odůvodnění závěru, že nárok poškozeného je věcí pojištění, i když kauza žaloby mezi poškozeným a pojistníkem nebo pojištěným nemá žádnou souvislost s pojištěním?

                  c)

                  Podpůrně, je-li odpověď na otázku v bodu 1 kladná, postačuje skutečnost, že existuje spor mezi pojistitelem a poškozeným ohledně platnosti nebo účinnosti pojistné smlouvy k odůvodnění závěru, že nárok poškozeného je věcí pojištění?

                  d)

                  Je-li odpověď na otázku v bodu 1 záporná, postačuje, že připojení pojistníka nebo pojištěného k přímé žalobě proti pojistiteli umožňuje právo rozhodné pro přímou žalobu proti pojistiteli?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2012, L 351, s. 1).


title: Věc C-709/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Appeal Tribunal for Northern Ireland (Spojené království) dne 30. prosince 2020 – CG v. Department for Communities in Northern Ireland

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Appeal Tribunal for Northern Ireland (Spojené království) dne 30. prosince 2020 – CG v. Department for Communities in Northern Ireland
      (Věc C-709/20)
      (2021/C 110/23)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Appeal Tribunal (Severní Irsko)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: CG

         Žalovaný: Department for Communities in Northern Ireland

         Předběžné otázky

                  1.

                  Je ustanovení čl. 9 odst. 3 písm. c) bodu i) The Universal Credit Regulations (Northern Ireland) 2016 [nařízení o všeobecném příspěvku (Severní Irsko) z roku 2016], vložené do tohoto nařízení na základě The Social Security (Income-related Benefits) (Updating and Amendment) (EU Exit) Regulations (Northern Ireland) 2019 [nařízení o sociálním zabezpečení (dávky vázané na příjem) (novelizace) (vystoupení z EU) (Severní Irsko) z roku 2019], které z nároku na dávky sociálního zabezpečení vylučuje občany EU s tuzemským právem pobytu (omezené povolení k setrvání) [v tomto případě „předběžný status usazené osoby“ podle Appendix EU of the UK Immigration Rules (dodatek EU k právním předpisům Spojeného království o přistěhovalectví)], protiprávně (přímo nebo nepřímo) diskriminační ve smyslu článku 18 Smlouvy o fungování Evropské unie a neslučitelné s povinnostmi Spojeného království vyplývajícími z European Communities Act 1972 (zákon o Evropských společenstvích z roku 1972)?

                  2.

                  Pokud bude na otázku 1 odpovězeno kladně a bude rozhodnuto, že ustanovení čl. 9 odst. 3 písm. c) bodu i) nařízení o všeobecném příspěvku (Severní Irsko) z roku 2016 je nepřímo diskriminační, je ustanovení čl. 9 odst. 3 písm. c) bodu i) nařízení o všeobecném příspěvku (Severní Irsko) z roku 2016 odůvodněné na základě článku 18 Smlouvy o fungování Evropské unie a neslučitelné s povinnostmi Spojeného království vyplývajícími ze zákona o Evropských společenstvích z roku 1972?


title: Věc C-716/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 31. prosince 2020 – RTL Television GmbH v. Grupo Pestana S.G.P.S., S.A., SALVOR – Sociedade de Investimento Hoteleiro, S.A.

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/23

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 31. prosince 2020 – RTL Television GmbH v. Grupo Pestana S.G.P.S., S.A., SALVOR – Sociedade de Investimento Hoteleiro, S.A.
      (Věc C-716/20)
      (2021/C 110/24)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Supremo Tribunal de Justiça

         Účastnice původního řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): RTL Television GmbH

         Odpůrkyně v řízení o kasačním opravném prostředku: Grupo Pestana S.G.P.S., S.A., SALVOR – Sociedade de Investimento Hoteleiro, S.A.

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být pojem „kabelový přenos“, který je uveden v čl. 1 odst. 3 směrnice Rady 93/83/EHS (1) ze dne 27. září 1993, vykládán v tom smyslu, že zahrnuje nejen situaci, kdy vysílající organizace uskutečňuje současný přenos vysílání jiné vysílající organizace, ale i současný a nezměněný přenos kabelem pro příjem veřejností původního vysílání televizních nebo rozhlasových programů určených pro příjem veřejností (bez ohledu na to, zda subjekt, který tento přenos pro příjem veřejností uskutečňuje, je vysílající organizací)?

                  2.

                  Představuje současný přenos vysílání televizního kanálu šířeného pomocí družice prostřednictvím jednotlivých televizních přijímačů umístěných v hotelových pokojích, pomocí koaxiálního kabelu, další přenos tohoto vysílání, který spadá do pojmu uvedeného v čl. 1 odst. 3 směrnice Rady 93/83/EHS ze dne 27. září 1993?

         (1)  Směrnice Rady 93/83/EHS ze dne 27. září 1993 o koordinaci určitých předpisů týkajících se autorského práva a práv s ním souvisejících při družicovém vysílání a kabelovém přenosu (Úř. věst. 1993, L 248, s. 15; Zvl. vyd. 17/01, s. 134)


title: Věc C-6/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. ledna 2021 Spolková republika Německo proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 28. října 2020 ve věci T-594/18, Pharma Mar v. Komise

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/23

      Kasační opravný prostředek podaný dne 7. ledna 2021 Spolková republika Německo proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 28. října 2020 ve věci T-594/18, Pharma Mar v. Komise
      (Věc C-6/21 P)
      (2021/C 110/25)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Spolková republika Německo (zástupci: S. Heimerl, J. Möller, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Pharma Mar, SA, Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie zed ne 28. října 2020 in Case T-594/18, Pharma Mar v. Komise;

                  —

                  potvrdil prováděcí rozhodnutí Komise C(2018) 4831 final ze dne 17. července 2018 o zamítnutí registrace humánního léčivého přípravku „Aplidin – plitidepsin“ podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (1) a zamítl žalobu;

                  —

                  podpůrně vrátil věc zpět Tribunálu; a

                  —

                  uložil žalobkyni náhradu nákladů vynaložených v řízení před Soudním dvorem a Tribunálem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelka má za to, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když zaprvé nesprávně aplikoval oddíl 3.2.2. pokynů EMA ze dne 6. října 2016 (2) pro řešení protichůdných zájmů („dále jen pokyny EMA“). Tribunál tak postupoval na základě domněnky, že fakultní nemocnice, kde byli tito dva znalci zaměstnáni, byla farmaceutickou společností ve smyslu oddílu 3.2.2. pokynů EMA.

         Zadruhé, Tribunál nesprávně posoudil rozložení důkazního břemene. Je konkrétně nesprávné se domnívat, že za účelem odstranění pochybností má Komise povinnost předložit důkazy o tom, že centrum pro buněčnou terapii je samostatným subjektem v rámci fakultní nemocnice a není tedy pod její kontrolou. Žalobkyně měla spíše prokazovat to, že centrum pro buněčnou terapii ve skutečnosti je pod kontrolou fakultní nemocnice.

         Zatřetí, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nesprávně vyložil a aplikoval oddíl 4.2.1.2. pokynů EMA pro tzv. konkurenční výrobky. Tribunál jednak pochybil, když zohlednil činnost druhého znalce ve vztahu k určitým výrobkům a jednak v rámci nesprávného posouzení důkazů nesprávně konstatoval, že na trhu existuje pouze málo, pokud vůbec, alternativních léčivých přípravků pro léčbu mnohočetného myelomu.

         Začtvrté, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když neuznal, že účast druhého znalce ve vědecké poradní skupině pro onkologii neměla rozhodující vliv na vedení či výsledek řízení.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (Úř. věst. 2004, L 136, s. 1; Zvl. vyd. 13/34 s. 229).

         (2)  EMA, European Medicines Agency policy on the handling of competing interests of scientific committees’ members and experts, 6 October 2016, EMA/626261/2014, Rev. 1.


title: Věc C-43/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem (Česká republika) dne 27. ledna 2021 – FCC Česká republika s.r.o.

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/25

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem (Česká republika) dne 27. ledna 2021 – FCC Česká republika s.r.o.
      (Věc C-43/21)
      (2021/C 110/27)
      Jednací jazyk: čeština

         Předkládající soud

      Nejvyšší správní soud

         Účastníci původního řízení

         Stěžovatelka: FCC Česká republika s.r.o.

         Odpůrci: Městská část Praha-Ďáblice, Spolek pro Ďáblice

         Další účastník řízení: Ministerstvo životního prostředí

         Předběžná otázka

      Má být čl. 3 odst. 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU (1) ze dne 24. listopadu 2010 o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění) vykládán tak, že se „podstatnou změnou“ zařízení rozumí i prodloužení doby skládkování na skládce odpadu, aniž by se současně měnily maximální schválené rozměry skládky nebo její celková možná kapacita?

         (1)  Úř. věst. 2010, L 334, s. 17.


title: Věc T-585/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2021 – Şanli v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu – Zmrazení finančních prostředků – Seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů – Ponechání jména žalobce na seznamu – Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody – Nedodržení formálních náležitostí – Článek 76 písm. d) jednacího řádu – Nepřípustnost“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2021 – Şanli v. Rada
      (Věc T-585/18) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů - Ponechání jména žalobce na seznamu - Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody - Nedodržení formálních náležitostí - Článek 76 písm. d) jednacího řádu - Nepřípustnost“)
      (2021/C 110/28)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Dalokay Şanli (Rotterdam, Nizozemsko) (zástupci: D. Gürses a J. M. Langenberg, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: S. Van Overmeire a B. Driessen, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1084 ze dne 30. července 2018, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí (SZBP) 2018/475 (Úř. věst. 2018, L 194, s. 144), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/1071 ze dne 30. července 2018, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) 2018/468 (Úř. věst. 2018, L 194, s. 23), v rozsahu, v němž se týkají žalobce, a návrh na náhradu škodu, která vyplývá z protiprávnosti těchto aktů.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Dalokay Şanlimu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 436, 3.12.2018.


title: Věc T-130/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2021 – Spadafora v. Komise („Veřejná služba – Úředníci – Oznámení o volném pracovním místě – Pozice vedoucího odboru – Zamítnutí kandidatury – Střední vedoucí pracovníci – Zásada nestrannosti – Odpovědnost“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2021 – Spadafora v. Komise
      (Věc T-130/19) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Oznámení o volném pracovním místě - Pozice vedoucího odboru - Zamítnutí kandidatury - Střední vedoucí pracovníci - Zásada nestrannosti - Odpovědnost“)
      (2021/C 110/29)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Sergio Spadafora (zástupce: G. Belotti, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Mongin a T. Bohr, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: CC (zástupce: S. Orlandi, advokát)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) ze dne 18. května 2018, kterou byla CC jmenována vedoucí odboru [důvěrné] ředitelství [důvěrné] a na uložení Komisi, aby nahradila majetkovou a nemajetkovou újmu, která žalobci údajně vznikla z důvodu tohoto rozhodnutí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Sergio Spadafora ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí a CC

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-157/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2021 – Şanli v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu – Zmrazení finančních prostředků – Seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů – Zachování jména žalobce na seznamu – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2021 – Şanli v. Rada
      (Věc T-157/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Zachování jména žalobce na seznamu - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2021/C 110/30)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Dalokay Şanli (Rotterdam, Nizozemsko) (zástupci: D. Gürses a J. M. Langenberg, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: S. Van Overmeire a B. Driessen, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalovanou: Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman, J. Langer a J. Hoogveld, zmocněnci)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/25 ze dne 8. ledna 2019, kterým se mění a aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí (SZBP) 2018/1084 (Úř. věst. 2019, L 6, s. 6), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/24 ze dne 8. ledna 2019, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) 2018/1071 (Úř. věst. 2019, L 6, s. 2), a to v rozsahu, v němž se tyto akty vztahují na žalobce, a dále návrh podaný na základě článku 268 SFEU a znějící na přiznání náhrady újmy, která žalobci údajně vznikla v důsledku těchto aktů.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/25 ze dne 8. ledna 2019, kterým se mění a aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí (SZBP) 2018/1084, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/24 ze dne 8. ledna 2019, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) 2018/1071, se v rozsahu, v němž se tyto akty vztahují na Dalokaye Şanliho, zrušují.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení D. Şanliho.

                  4)

                  Nizozemské království ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 172, 20.5.2019.


title: Věc T-98/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2021 – Biochange Group v. EUIPO – mysuperbrand (medical beauty research) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie medical beauty research – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Popisný charakter – Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm.b) nařízení 2017/1001] – Ověřování faktů – Článek 95 odst.1 nařízení 2017/1001“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2021 – Biochange Group v. EUIPO – mysuperbrand (medical beauty research)
      (Věc T-98/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie medical beauty research - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm.b) nařízení 2017/1001] - Ověřování faktů - Článek 95 odst.1 nařízení 2017/1001“)
      (2021/C 110/31)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Biochange Group GmbH (Bad Schlema, Německo) (zástupce: C. König, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: mysuperbrand GmbH, dříve Laubender GmbH (Vídeň, Rakousko) (zástupce: M. Woller, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. listopadu 2019 (věc R 114/2019-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Laubender a Biochange Group

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 8. listopadu 2019 (věc R 114/2019-2) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká „potravin pro malé děti“ náležející do třídy 5 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Společnosti Biochange Group GmbH, l’EUIPO a mysuperbrand GmbH ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 114, 6.4.2020..


title: Věc T-153/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2021 – Bachmann v. EUIPO (LIGHTYOGA) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie LIGHTYOGA – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Popisný charakter – Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2021 – Bachmann v. EUIPO (LIGHTYOGA)
      (Věc T-153/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie LIGHTYOGA - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2021/C 110/32)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Gabriele Bachmann (Bad Grönenbach, Německo) (zástupce: C. Weil, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. prosince 2019 (věc R 2346/2019-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení LIGHTYOGA k zápisu jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Gabriele Bachmann se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 191, 8.6.2020.


title: Věc T-157/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2021 – Bachmann v. EUIPO (LICHTYOGA) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie LICHTYOGA – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Popisný charakter – Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2021 – Bachmann v. EUIPO (LICHTYOGA)
      (Věc T-157/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie LICHTYOGA - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2021/C 110/33)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Gabriele Bachmann (Bad Grönenbach, Německo) (zástupce: C. Weil, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. prosince 2019 (věc R 2317/2019-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení LICHTYOGA k zápisu jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Gabriele Bachmann se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 191, 8.6.2020.


title: Věc T-341/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2021 – EAB v. EUIPO (RADIOSHUTTLE) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie RADIOSHUTTLE – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Omezení výrobků, které jsou uvedeny v přihlášce ochranné známky“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2021 – EAB v. EUIPO (RADIOSHUTTLE)
      (Věc T-341/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie RADIOSHUTTLE - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Omezení výrobků, které jsou uvedeny v přihlášce ochranné známky“)
      (2021/C 110/34)
      Jednací jazyk: švédština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: EAB AB (Smålandsstenar, Švédsko) (zástupci: J. Norderyd a C. Sundén, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: T. von Schantz a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

         Předmět

      Žaloba proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. března 2020 (věc R 1428/2019-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení RADIOSHUTTLE k zápisu jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá.

                  2)

                  Společnosti EAB AB se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 255, 3.8.2020.


title: Věc T-89/20: Žaloba podaná dne 21. prosince 2020 – PV v. Komise

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/30

      Žaloba podaná dne 21. prosince 2020 – PV v. Komise
      (Věc T-89/20)
      (2021/C 110/35)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: PV (zástupce: D. Birkenmaier, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou,

            a v důsledku toho:

                  —

                  zrušil druhé disciplinární řízení CMS 17/025 ve všech těchto aspektech, rozhodnutí o zrušení učiněné tripartitním orgánem oprávněným ke jmenování (dále jen „OOJ“) ze dne 21. října 2019, jakož i zamítnutí stížnosti podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu – R/630/19 – ze dne 25. března 2020;

                  —

                  zrušil zamítnutí žádosti o pomoc podle článku 24 služebního řádu D/456/19 ze dne 12. prosince 2019, jakož i zamítnutí žaloby podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu – R/71/20 – ze dne 20. května 2020;

                  —

                  zrušil rozhodnutí o snížení platů ze dne 15. září 2016 (Ref Ares(2016) 5348994), jakož i zamítl stížnost podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu – R/519/19 – ze dne 22. ledna 2020, na základě obecné právní zásady „fraus omnia corrompit“, protože nelze použít žádnou pevnou promlčecí lhůtu;

                  —

                  zrušil úplné prohlášení o fiktivních dluzích ze dne 21. září 2016 (Ref Ares(2016)5486800), jakož i zamítl stížnost podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu – R/537/19 – ze dne 29. ledna 2020 v návaznosti na neochotu a úmyslné zneužití v souladu s obecnou právní zásadou „fraus omnia corrompit“, protože nelze použít žádnou pevnou promlčecí lhůtu;

            přiznal následující náhradu újmy na základě článků 268 a 340 SFEU:

                  —

                  nařídil náhradu nemajetkové újmy ve výši 146 000 eur a majetkové újmy ve výši 359 481,29 eur vyplývající z těchto napadených rozhodnutí, odhadované v celkové výši 505 481,29 eur, s výhradou opětovného posouzení, navýšené o úroky z prodlení a kompenzační úroky počítané až do dne úplného vypořádání;

            ve všech případech,

                  —

                  uložil žalované náhradu všech nákladů řízení, včetně nákladů na právní pomoc.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce deset žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení článků 1, 3, 4 a čl. 31 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), jakož i čl. 1e bodu 2 a článku 12a služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“), v rozsahu, v němž tato ustanovení zakazují psychické obtěžování a zakotvují právo být slyšen.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení Listiny a čl. 9 bodu 3 přílohy IX služebního řádu a právní zásady „non bis in idem“.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení obecné právní zásady výjimka z neplnění a zásady legality.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 48 odst. 1 Listiny a čl. 3 druhého pododstavce JSIS 2019 pro disciplinární řízení pro porušení presumpce neviny.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející ze zajištění disciplinárního spisu CMS 17/025 pro trestní řízení belgickým vyšetřujícím soudcem pro „padělání veřejných záznamů“, což vede dle žalobce k tomu, že napadené disciplinární stížnosti již nejsou právně stanoveny.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z neexistence souhlasu s novým pracovněprávním vztahem v návaznosti na první propuštění ode dne 26. července 2016 a opětovné přijetí ode dne 16. září 2017, jakož i z porušení článku 15 Listiny.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení článku 41 Listiny, článku 11a služebního řádu týkajícího se střetu zájmů a porušení zásad nestrannosti a rovnosti zbraní.

                  8.

                  Osmý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 41 odst. 1 Listiny a zásady řádné správy při překročení přiměřených lhůt pro disciplinární řízení CMS 17/025.

                  9.

                  Devátý žalobní důvod vycházející z porušení obecné právní zásady „fraus omnia corrompit“ použitím falešného podpisu v posledním rozhodnutí o snížení platů ze dne 15. září 2016, které podle žalobce zneplatňuje fiktivní dluh ve výši 58 837,20 eur.

                  10.

                  Desátý žalobní důvod vycházející ze zpronevěry, zjevného podvodu a podvodného jednání ze strany PMO, porušení zásady legality a právní jistoty a obecné právní zásady „fraus omnia corrompit“.


title: Věc T-36/21: Žaloba podaná dne 25. ledna 2021 – PO v. Komise

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/32

      Žaloba podaná dne 25. ledna 2021 – PO v. Komise
      (Věc T-36/21)
      (2021/C 110/36)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: PO (zástupkyně: L. Levi a A. Blot, advokátky)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

            v důsledku toho:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 29. dubna 2020, kterým byl žalobce informován, že jeho žádost o přezkum podaná proti rozhodnutí, že jeho jméno nebude zařazeno na „rezervní seznam“ pro externí výběrové řízení ΕΡSO/ΑD/338/17, byla zamítnuta;

                  —

                  v případě potřeby zrušil rozhodnutí Komise ze dne 14. října 2020, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce;

                  —

                  uložil náhradu majetkové i nemajetkové újmy způsobené žalobci;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení článku 21 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina), z porušení článku 1d služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“), z porušení článku 5 směrnice Rady č. 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. 2000, L 303, s. 16), z porušení článku 2 Úmluvy Organizace spojených národů, z porušení zásady zákazu diskriminace a z neprovedení přiměřených úprav.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení povinnosti náležité péče.


title: Věc T-39/21: Žaloba podaná dne 25. ledna 2021 – PP a další v. Parlament

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/33

      Žaloba podaná dne 25. ledna 2021 – PP a další v. Parlament
      (Věc T-39/21)
      (2021/C 110/37)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: PP, PQ, PR, PS a PT (zástupkyně: M. Casado García-Hirschfeld, advokátka)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

                  —

                  zrušil napadená rozhodnutí;

                  —

                  v případě potřeby zrušil rozhodnutí o zamítnutí stížností podaných žalobci ve smyslu čl. 90 odst. 2 služebního řádu;

                  —

                  uložil Parlamentu náhradu nemajetkové újmy oceněné ex æquo et bono na 1 000 eur pro každého žalobce;

                  —

                  uložil Parlamentu, aby nahradil majetkovou újmu odpovídající 25 % jejich odměny a zaplatil v mezidobí splatné kompenzační úroky a úroky z prodlení;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby proti rozhodnutí Parlamentu ze dne 31. března 2020, které se týká dočasné práce na částečný úvazek mimo místo zaměstnání z rodinných důvodů v důsledku pandemie COVID-19 („rozhodnutí o 75 % částečném úvazku COVID“), a proti každému individuálnímu rozhodnutí v tomto ohledu, které se jich týká, uplatňují žalobci čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z námitky protiprávnosti v rozsahu, v němž byla napadená rozhodnutí přijata na základě nezákonných vnitřních předpisů.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod má dvě části:

                              —

                              první část vychází z porušení článku 4 přílohy VII služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“) a z existence zjevně nesprávného posouzení, jelikož žalovaná zjevně nesprávně použila pojem „práce v zahraničí“;

                              —

                              druhá část vychází z porušení článků 62 a 69 služebního řádu a z porušení zásad legality a právní jistoty.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace a z nedodržení zásady řádné správy a povinnosti náležité péče.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení článku 85 služebního řádu, který se týká vracení přeplatků.

            Žalobci konečně požadují náhradu nemajetkové a majetkové újmy, kterou v důsledku napadených rozhodnutí utrpěli.


title: Věc T-76/21: Žaloba podaná dne 5. února 2021 – Masterbuilders, Heiermann, Schmidtmann v. EUIPO – Cirillo (POMODORO)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/34

      Žaloba podaná dne 5. února 2021 – Masterbuilders, Heiermann, Schmidtmann v. EUIPO – Cirillo (POMODORO)
      (Věc T-76/21)
      (2021/C 110/38)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Masterbuilders, Heiermann, Schmidtmann GbR (Tübingen, Německo) (zástupce: H. Hillers, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem: Francesco Cirillo (Berlín, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Další účastník řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie POMODORO – Ochranná známka Evropské unie č. 10 926 152

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. listopadu 2020, ve věci R 715/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  v plném rozsahu zamítl odvolání majitele ochranné známky Evropské unie ze dne 17. dubna 2020;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

      Na podporu žaloby uplatňuje žalobce tři žalobní důvody:

                  —

                  První žalobní důvod vychází z toho, že žalovanému nebylo umožněno vzít v úvahu odůvodnění a důkazy majitele dotčené ochranné známky podporující jeho odvolání, jelikož tento majitel odůvodnění nepředložil ve čtyřměsíční lhůtě, kterou nelze prodloužit.

                  —

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že nové důkazy jsou podle čl. 27 odst. 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430 nepřípustné.

                  —

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že odůvodnění a nové důkazy nedoložily řádné užívání.


title: Věc T-79/21: Žaloba podaná dne 3. února 2021 – Ryanair a AMS v. Komise

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/35

      Žaloba podaná dne 3. února 2021 – Ryanair a AMS v. Komise
      (Věc T-79/21)
      (2021/C 110/39)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ryanair DAC (Swords, Irsko), Airport Marketing Services Ltd (AMS) (Dublin, Irsko) (zástupci: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating, a I. Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované (EU) ze dne 2. srpna 2019 o státní podpoře SA.47867 2018/C (ex 2017/FC) poskytnuté Francií ve prospěch společností Ryanair a Airport Marketing Services; (1) a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že žalovaná porušila články 41 a 47 Listiny základních práv EU, zásadu řádné správy a právo žalobkyně na obhajobu.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že žalovaná porušila čl. 107 odst. 1 SFEU a povinnost uvést odůvodnění, když v opravě k napadenému rozhodnutí uvedla, že kritérium tržně jednajícího hospodářského subjektu nelze uplatnit.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že žalovaná porušila čl. 107 odst. 1 SFEU, protože uplatnění kritéria „skutečné potřeby“ v napadeném rozhodnutí bylo chybné.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že žalovaná porušila čl. 107 odst. 1 SFEU, protože nesprávně nezohlednila region Montpellier a potřebu letiště jej propagovat.

                  5.

                  Páty žalobní důvod vycházející z tvrzení, že žalovaná porušila čl. 107 odst. 1 SFEU, protože neidentifikovala letiště Montpellier jako příjemce podpory.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že žalovaná porušila čl. 107 odst. 1 SFEU, protože neprokázala selektivitu.

         (1)  Úř. věst. 2020 L 388, s. 1.


title: Věc T-84/21: Žaloba podaná dne 9. února 2021 – Jieyang Defa Industry v. EUIPO – Mattel (Hlava panenky)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/35

      Žaloba podaná dne 9. února 2021 – Jieyang Defa Industry v. EUIPO – Mattel (Hlava panenky)
      (Věc T-84/21)
      (2021/C 110/40)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Jieyang Defa Industry Co. Ltd (Jiedong, Čína) (zástupce: C. Bercial Arias, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Mattel, Inc. (El Segundo, Kalifornie, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství č. 2 459 701-0001

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. prosince 2020, ve věci R 2021/2019-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  potvrdil odvolání a zrušil sporné rozhodnutí;

                  —

                  uložil EUIPO a případně další účastnici řízení náhradu nákladů vynaložených žalobkyní v řízení před Tribunálem.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 25 odst. 1 písm. b) ve spojení s články 4 a 6 nařízení Rady (ES) č. 6/2002.


title: Věc T-86/21: Žaloba podaná dne 8. února 2021 – Distintiva Solutions v. EUIPO – Makeblock (Makeblock)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/36

      Žaloba podaná dne 8. února 2021 – Distintiva Solutions v. EUIPO – Makeblock (Makeblock)
      (Věc T-86/21)
      (2021/C 110/41)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Distintiva Solutions S. Coop. Pequeña (Vitoria-Gasteiz, Španělsko) (zástupkyně: M. J. Sanmartín Sanmartín, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Makeblock Co. Ltd (Šen-čen, Čína)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie Makeblock – Ochranná známka Evropské unie č. 12 249 488

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. listopadu 2020, ve věci R 988/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  rozhodl, že EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. g) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-87/21: Žaloba podaná dne 12. února 2021 – Condor Flugdienst v. Komise

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/37

      Žaloba podaná dne 12. února 2021 – Condor Flugdienst v. Komise
      (Věc T-87/21)
      (2021/C 110/42)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Condor Flugdienst GmbH (Kelsterbach, Německo) (zástupci: A. Israel, J. Lang a M. Negro, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila povinnost zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, když rozhodla, že podpora společnosti Lufthansa je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná nesplnila povinnost uvést odůvodnění.


title: Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO předložená soudem Oslo tingrett dne 18. listopadu 2020 ve věci Q a další v. norský stát (Věc E-16/20) 2021/C 113/05

text:
               31.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/10

      Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO předložená soudem Oslo tingrett dne 18. listopadu 2020 ve věci Q a další v. norský stát
      (Věc E-16/20)
      (2021/C 113/05)
      Dopisem ze dne 18. listopadu 2020, který byl na podatelnu Soudního dvora ESVO doručen dne 18. listopadu 2020, požádal Oslo tingrett (okresní soud Oslo) Soudní dvůr ESVO ve věci Q a další v. norský stát o poradní stanovisko k následujícím otázkám:

                  1.

                  Soudní dvůr EU rozhodl, že článek 21 SFEU a směrnice 2004/38/ES přiznávají právo pobytu v hostitelském státě nezletilému dítěti, které je státním příslušníkem jiného členského státu EU a splňuje podmínky stanovené v čl. 7 odst. 1 písm. b), a že „stejná ustanovení“ umožňují rodiči, který o dítě skutečně pečuje, pobývat s dítětem v hostitelském členském státě, viz například rozsudek ve věci Alokpa, C-86/12, bod 29. Soudní dvůr EU zároveň rozhodl, že takový rodič nespadá do osobní působnosti směrnice, jak je stanoveno v čl. 3 odst. 1, viz rozsudek Alokpa, body 24-26.
                  Může být právo pobytu rodiče v situaci popsané výše založeno pouze na měrnici nebo s ohledem na Dohodu o EHP, nebo toto právo předpokládá, že směrnice musí být uplatněna ve spojení s článkem 21 SFEU, nebo případně, že směrnice musí být vykládána extenzivně s ohledem na článek 21 SFEU?

                  2.

                  Ustanovení čl. 12 odst. 3 směrnice 2004/38/ES přiznává právo na trvalý pobyt dítěte státního příslušníka EHP zapsaného ve schváleném vzdělávacím zařízení a osobě, která má ve vztahu k dítěti rodičovskou zodpovědnost (pečuje o dítě), pokud by státní příslušník EHP odcestoval ze země. Může dítě, které je pouze potomkem manžela nebo manželky státního příslušníka EHP a kterému bylo uděleno právo pobytu díky státnímu příslušníku EHP jakožto referenční osobě, toto právo dovodit i podle směrnice samotné nebo s ohledem na Dohodu o EHP? Platí to i tehdy, pokud státní příslušník EHP požádal o rozvod s rodičem tohoto dítěte před odjezdem z této země?

                  3.

                  V případě kladné odpovědi na druhou otázku, platí to i tehdy, pokud manželství matky nebo otce dítěte představovalo zneužití práv podle článku 35 směrnice 2004/38/ES, ale státní příslušník EHP a dítě je považovali za skutečné?


title: Rozsudek soudního dvora ze dne 10. prosince 2020 ve věci E-13/19 Hraðbraut ehf. v. Ministerstvo školství, vědy a kultury, Verzlunarskóli Íslands ses., Tækniskólinn ehf., a Menntaskóli Borgarfjarðar ehf. (Zadávání veřejných zakázek – směrnice 2014/24/EU – Veřejná zakázka na služby – Článek 37 EEA – Pojem „služby“ – Vyšší sekundární vzdělávání) 2021/C 113/06

text:
               31.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/11

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
      ze dne 10. prosince 2020
      ve věci E-13/19
      Hraðbraut ehf. v. Ministerstvo školství, vědy a kultury, Verzlunarskóli Íslands ses., Tækniskólinn ehf., a Menntaskóli Borgarfjarðar ehf.

            (Zadávání veřejných zakázek – směrnice 2014/24/EU – Veřejná zakázka na služby – Článek 37 EEA – Pojem „služby“ – Vyšší sekundární vzdělávání)

      (2021/C 113/06)
      Ve věci E-13/19, Hraðbraut ehf. v. Ministerstvo školství, vědy a kultury, Verzlunarskóli Íslands ses., Tækniskólinn ehf., a Menntaskóli Borgarfjarðar ehf. – ŽÁDOST podaná Soudnímu dvoru podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora Výborem pro stížnosti v oblasti zadávání veřejných zakázek (Kærunefnd útboðsmála) týkající se výkladu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES, a zejména čl. 2 odst. 1 bodu 9 a článku 74 uvedené směrnice, vynesl Soudní dvůr ve složení Páll Hreinsson, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Bernd Hammermann, soudci, dne 10. prosince 2020 rozsudek, jehož výrok zní:
      Zakázky vyznačující se rysy, jež jsou popsány v žádosti, jejichž předmětem není poskytování služeb ve smyslu směrnice 2014/24/EU, nepředstavují veřejné zakázky na služby ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 9 uvedené směrnice.


title: Věc T-359/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – Unifarco v. EUIPO – GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche (TRICOPID) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie TRICOPID – Starší národní obrazová ochranná známka TRICODIN – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/49

      Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – Unifarco v. EUIPO – GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche (TRICOPID)
      (Věc T-359/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie TRICOPID - Starší národní obrazová ochranná známka TRICODIN - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 399/58)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Unifarco SpA (Santa Giustina, Itálie) (zástupci: A. Perani a J. Graffer, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche Srl (Řím, Itálie) (zástupci: E. Pepe a M. Farinola, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. března 2018 (věc R 2150/2017-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche a Unifarco.

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     Unifarco SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené GD Tecnologie Interdisciplinari Farmaceutiche Srl v řízení před odvolacím senátem Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 276, 6.8.2018.


title: Věc T-379/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – WI v. Komise („Veřejná služba – Důchody – Pozůstalostní důchod – Registrovaný jiný než manželský svazek – Nepřiznání – Článek 1 odst. 2 písm. c) bod iv) přílohy VII služebního řádu – Možnost uzavřít právoplatné manželství – Zásada řádné správy – Povinnost jednat s náležitou péčí – Mimořádné okolnosti“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/49

      Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – WI v. Komise
      (Věc T-379/18) (1)

      („Veřejná služba - Důchody - Pozůstalostní důchod - Registrovaný jiný než manželský svazek - Nepřiznání - Článek 1 odst. 2 písm. c) bod iv) přílohy VII služebního řádu - Možnost uzavřít právoplatné manželství - Zásada řádné správy - Povinnost jednat s náležitou péčí - Mimořádné okolnosti“)
      (2019/C 399/59)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: WI (zástupci: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Mongin a L. Radu Bouyon, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 16. srpna 2017 v rozsahu, v němž nepřiznalo žalobci pozůstalostní důchod, rozhodnutí ze dne 13. září 2017 v rozsahu, v němž nepřiznalo žalobci pozůstalostní důchod, a rozhodnutí ze dne 9. března 2018, kterým byla zamítnuta stížnost podaná žalobcem

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     WI se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 341, 24.9.2018.


title: Věc T-502/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. září 2019 – Pharmadom v. EUIPO – IRF (MediWell) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie MediWell – Starší národní slovní ochranná známka WELL AND WELL a starší národní obrazová ochranná známka well & well LES PHARMACIENS – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/51

      Rozsudek Tribunálu ze dne 17. září 2019 – Pharmadom v. EUIPO – IRF (MediWell)
      (Věc T-502/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie MediWell - Starší národní slovní ochranná známka WELL AND WELL a starší národní obrazová ochranná známka well & well LES PHARMACIENS - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 399/62)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Pharmadom (Boulogne-Billancourt, Francie) (zástupce: M.-P. Dauquaire, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: S. Bonne a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: IRF s. r. o. (Bratislava, Slovensko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. června 2018 (věc R 6/2018-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi Pharmadom a IRF.

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     Pharmadom se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 373, 15.10.2018.


title: Věc T-528/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2019 – XI v. Komise („Veřejná služba – Úředníci – Nemoc z povolání – Psychické obtěžování – Žádost o pomoc – Zamítnutí žádosti – Odpověď na stížnost obsahující lékařské údaje – Lékařské tajemství – Žádost o výmaz těchto údajů – Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů – Právo na respektování soukromého života – Odpovědnost“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/52

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2019 – XI v. Komise
      (Věc T-528/18) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Nemoc z povolání - Psychické obtěžování - Žádost o pomoc - Zamítnutí žádosti - Odpověď na stížnost obsahující lékařské údaje - Lékařské tajemství - Žádost o výmaz těchto údajů - Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů - Právo na respektování soukromého života - Odpovědnost“)
      (2019/C 399/63)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: XI (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid, B. Mongin a R. Striani, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 25. května 2018 (věc R/56/18), kterým byla zamítnuta stížnost žalobce podaná proti rozhodnutí o zamítnutí jeho žádosti o pomoc založené na článku 24 služebního řádu úředníků Evropské unie, a na náhradu újmy, která žalobci údajně vznikla.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Evropské komisi se ukládá uhradit XI částku ve výši 2 500 eur.

                  2)

                     Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                     Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 408, 12.11.2018.


title: Věc T-532/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. září 2019 – Aroma Essence v. EUIPO – Refan Bulgaria (mycí houbička) („(Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující mycí houbičku – Starší (průmyslové) vzory – Důvody neplatnosti – Přezkum událostí zakládajících zpřístupnění, který provedl odvolací senát bez návrhu – Důkazní břemeno příslušející osobě podávající žádost o prohlášení neplatnosti – Požadavky související s vyobrazením staršího (průmyslového) vzoru“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/53

      Rozsudek Tribunálu ze dne 17. září 2019 – Aroma Essence v. EUIPO – Refan Bulgaria (mycí houbička)
      (Věc T-532/18) (1)

      („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující mycí houbičku - Starší (průmyslové) vzory - Důvody neplatnosti - Přezkum událostí zakládajících zpřístupnění, který provedl odvolací senát bez návrhu - Důkazní břemeno příslušející osobě podávající žádost o prohlášení neplatnosti - Požadavky související s vyobrazením staršího (průmyslového) vzoru“)
      (2019/C 399/64)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Aroma Essence Ltd (Kazanlak, Bulharsko) (zástupce: A. Nastev, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Ivanauskas a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Refan Bulgaria OOD (Trud, Bulharsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. července 2018 (věc R 1197/2017-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Aroma Essence a Refan Bulgaria.

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     Společnosti Aroma Essence Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 392, 29.10.2018.


title: Věc T-545/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. září 2019 – YL v. Komise („Veřejná služba – Úředníci – Povyšování – Povyšování za rok 2017 – Rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy AD 7 s účinností od 1. ledna 2017 – Článek 45 služebního řádu – Článek 9 odst. 3 přílohy IX služebního řádu – Zneužití pravomoci – Disciplinární sankce“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/54

      Rozsudek Tribunálu ze dne 11. září 2019 – YL v. Komise
      (Věc T-545/18) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Povyšování - Povyšování za rok 2017 - Rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy AD 7 s účinností od 1. ledna 2017 - Článek 45 služebního řádu - Článek 9 odst. 3 přílohy IX služebního řádu - Zneužití pravomoci - Disciplinární sankce“)
      (2019/C 399/65)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: YL (zástupce: P. Yon a B. de Lapasse, avocats)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně L. Radu Bouyon a R Striani, poté L. Radu Bouyon a B. Mongin, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí Komise nepovýšit žalobce do platové třídy AD 7 v rámci povyšování za rok 2017, které bylo zaměstnancům tohoto orgánu oznámeno dne 13. listopadu 2017, zadruhé na povýšení žalobce do platové třídy AD 7 s účinností od 1. ledna 2017 a zatřetí na náhradu újmy, která žalobci údajně vznikla.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     YL se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 427, 26.11.2018.


title: Věc T-633/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. září 2019 – Rose Gesellschaft v. EUIPO – Iviton (TON JONES) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie TON JONES – Starší národní a mezinárodní obrazové ochranné známky Jones – Důkaz o skutečném užívání starších ochranných známek – Článek 47odstavce 2 a 3 nařízení (EU) 2017/1001 – Článek 18 odstavec 1 nařízení 2017/1001 – Článek 10 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/54

      Rozsudek Tribunálu ze dne 17. září 2019 – Rose Gesellschaft v. EUIPO – Iviton (TON JONES)
      (Věc T-633/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie TON JONES - Starší národní a mezinárodní obrazové ochranné známky Jones - Důkaz o skutečném užívání starších ochranných známek - Článek 47odstavce 2 a 3 nařízení (EU) 2017/1001 - Článek 18 odstavec 1 nařízení 2017/1001 - Článek 10 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625“)
      (2019/C 399/66)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Rose Gesellschaft mbH (Vídeň, Rakousko) (zástupce: R. Kornfeld, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Iviton s. r. o. (Prešov, Slovensko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. července 2018 (věc R 2136/2017-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Magda Rose GmbH & Co. KG a Iviton.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnosti Rose Gesellschaft mbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 455, 17. 12. 2018.


title: Věc T-634/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. září 2019 – Geske v. EUIPO (revolutionary air pulse technology) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie revolutionary air pulse technology – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Popisný charakter – Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/55

      Rozsudek Tribunálu ze dne 17. září 2019 – Geske v. EUIPO (revolutionary air pulse technology)
      (Věc T-634/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie revolutionary air pulse technology - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 399/67)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: André Geske (Lübbecke, Německo) (zástupce: R. Albrecht, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Sesma Merino a D. Walicka, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. září 2018 (věc R 2721/2017-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení revolutionary air pulse technology jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  A. Geskemu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 4, 7. 1. 2019.


title: Věc T-678/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – Società agricola Giusti Dal Col v. EUIPO – DMC (GIUSTI WINE) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie – Žádost o ochranu mezinárodní slovní ochranné známky GIUSTI WINE – Starší národní obrazová ochranná známka DeGIUSTI – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/56

      Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – Società agricola Giusti Dal Col v. EUIPO – DMC (GIUSTI WINE)
      (Věc T-678/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Žádost o ochranu mezinárodní slovní ochranné známky GIUSTI WINE - Starší národní obrazová ochranná známka DeGIUSTI - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 399/68)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Società agricola Giusti Dal Col Srl (Nervesa della Battaglia, Itálie) (zástupci: M. Pizzigati a A. Mayr, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: DMC Srl (San Vendemiano, Itálie) (zástupkyně: B. Osti a C. Spagnolo, advokátky)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. září 2018 (věc R 1154/2017-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi DMC a Società agricola Giusti Dal Col.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Società agricola Giusti Dal Col Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 25, 21.1.2019.


title: Věc T-761/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – La Caixa v. EUIPO – Imagic Vision (imagin bank) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie imagin bank – Starší národní obrazová ochranná známka imagic – Relativní důvod pro zamítnutí – Neexistence nebezpečí záměny – Neexistence podobnosti označení – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/57

      Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – La Caixa v. EUIPO – Imagic Vision (imagin bank)
      (Věc T-761/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie imagin bank - Starší národní obrazová ochranná známka imagic - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 399/70)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Fundación bancaria caixa d'estalvis i pensions de Barcelona La Caixa (Palma de Majorque, Španělsko) (zástupci: I. Valdelomar Serrano, P. Román Maestre, D. Liern Cendrero, D. Gabarre Armengol a J. L. Rodríguez-Fuensalida, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. O'Neill, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Imagic Vision, SL (Madrid, Španělsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. října 2018 (věc R 1954/2017-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Imagic Vision a Fundación bancaria caixa d’estalvis i pensions de Barcelona La Caixa.

         Výrok

                  1.

                     Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 22. října 2018 (věc R 1954/2017-4) se zrušuje.

                  2.

                     EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Fundación bancaria caixa d’estalvis i pensions de Barcelona La Caixa.

         (1)  Úř. věst. C 72, 25.2.2019.


title: Věc T-34/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Orkla Foods Danmark v. EUIPO – (PRODUCED WITHOUT BOILING SCANDINAVIAN DELIGHTS ESTABLISHED 1834 FRUIT SPREAD) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie PRODUCED WITHOUT BOILING SCANDINAVIAN DELIGHTS ESTABLISHED 1834 FRUIT SPREAD – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/58

      Rozsudek Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Orkla Foods Danmark v. EUIPO – (PRODUCED WITHOUT BOILING SCANDINAVIAN DELIGHTS ESTABLISHED 1834 FRUIT SPREAD)
      (Věc T-34/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie PRODUCED WITHOUT BOILING SCANDINAVIAN DELIGHTS ESTABLISHED 1834 FRUIT SPREAD - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 399/71)
      Jednací jazyk: dánština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Orkla Foods Danmark A/S (Taastrup, Dánsko) (zástupce: S. Hansen, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. García Murillo a J.F. Crespo Carrillo, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. října 2018 (věc R 309/2018 2) týkajícímu se přihlášky obrazového označení PRODUCED WITHOUT BOILING SCANDINAVIAN DELIGHTS ESTABLISHED 1834 FRUIT SPREAD jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Orkla Foods Danmark A/S se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 112, 25.3.2019.