title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. března 2005 ve věci C-472/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden): Staatssecretaris van Financiën proti Arthur Andersen & Co. Accountants c.s. (Šestá směrnice o DPH — Článek 13 B písm. a) — Osvobození služeb souvisejících s pojišťovacími operacemi poskytovaných pojišťovacími makléři a pojišťovacími agenty od daně — Životní pojištění — Činnosti „back office“)

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/6

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 3. března 2005
   ve věci C-472/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden): Staatssecretaris van Financiën proti Arthur Andersen & Co. Accountants c.s. (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Článek 13 B písm. a) - Osvobození služeb souvisejících s pojišťovacími operacemi poskytovaných pojišťovacími makléři a pojišťovacími agenty od daně - Životní pojištění - Činnosti „back office“)
   (2005/C 115/11)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-472/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) ze dne 7. listopadu 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 12. listopadu 2003, v řízení Staatssecretaris van Financiën proti Arthur Andersen & Co. Accountants c.s., Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, K. Lenaerts (zpravodaj), N. Colneric, K. Schiemann a E. Juhász, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 3. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Článek 13 B písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán v tom smyslu, že činnosti „back office“ spočívající v poskytování služeb pojišťovacímu podniku za odměnu nepředstavují služby související s pojišťovacími operacemi poskytované pojišťovacím makléřem a pojišťovacím agentem ve smyslu tohoto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 21, 24.1.2004.


title: Věc C-417/04 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne  2. května 2006  – Regione Siciliana v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) — Ukončení finanční pomoci — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Regionální nebo místní celek — Akty dotýkající se tohoto celku bezprostředně a osobně — Bezprostřední dotčení)

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/12

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. května 2006 – Regione Siciliana v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-417/04 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) - Ukončení finanční pomoci - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Regionální nebo místní celek - Akty dotýkající se tohoto celku bezprostředně a osobně - Bezprostřední dotčení)
   (2006/C 143/22)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Regione Siciliana (zástupci: A. Cingolo a G. Aiello, advokáti)

      Další účastník řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: E. de March a L. Flynn, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek proti usnesení Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 8. července 2004, Regione Siciliana v. Komise (věc T-341/02), které prohlásilo za nepřípustnou žalobu domáhající se zrušení rozhodnutí Komise D(2002)810439 ze dne 5. září 2002 o ukončení finanční podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) týkající se velkého projektu „Dálnice Messina – Palermo“
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Regione Siciliana se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004.


title: Věc T-558/08: Žaloba podaná dne 17. prosince 2008 – Eni SpA v. Komise Evropských společenství

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/61

         Žaloba podaná dne 17. prosince 2008 – Eni SpA v. Komise Evropských společenství
   (Věc T-558/08)
   (2009/C 44/104)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Eni SpA (Řím, Itálie) (zástupci: M. Siragusa, D. Durante, G. C. Rizza, S. Valentino a L. Bellia, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               úplně nebo částečně zrušit rozhodnutí, se všemi důsledky vyplývajícími pro výši pokuty;

               —

               podpůrně zrušit nebo snížit pokutu;

               —

               v každém případě uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozhodnutí napadené v projednávané věci je totéž jako ve věci T-540/08 Esso a další v. Komise.
   Na podporu svých tvrzení žalobkyně uplatňuje:

               —

               porušení a nesprávné použití článku 81 ES v rozsahu, v němž bylo v článku 1 rozhodnutí určeno, že se Eni účastnila dohody nebo jednání ve vzájemné shodě trvajícího charakteru z důvodu účasti p. Di Seria na technické schůzce dne 30. a 31. října v Hamburku. Eni zvláště poukazuje na nesprávná skutková zjištění a následky, které z nich vyplývají z právního hlediska, jelikož Komise: (i) uvedla, že Eni v rámci své obhajoby během správního řízení netvrdila, že p. Di Serio „otevřeně zachovával odstup“ ve vztahu k obsahu uvedené schůzky a (ii) chybně uvedl prohlášení Eni, pokud jde o nesrovnalosti mezi navýšeními cen uvedenými v dokumentech pocházejících od Sasol a od MOL. Kromě těchto pochybení se žalobkyně domnívá, že Komise provedla nesprávné právní posouzení, když uvedla, že se účastnila dohody nebo jednání ve vzájemné shodě trvajícího charakteru, zatímco Eni nepřistoupila k „celkovému plánu“ a neexistují skutečnosti naplňující znaky obou protiprávních jednání;

               —

               porušení a nesprávné použití článku 81 ES v rozsahu, v němž bylo v článku 1 rozhodnutí určeno, že se Eni účastnila dohody nebo jednání ve vzájemné shodě během období mezi 21. únorem 2002 a 28. dubnem 2005. Eni zvláště zpochybňuje posouzení své účasti jako protisoutěžní z důvodu, že chybí znaky zakládající dohodu a jednání ve vzájemné shodě pro stanovení cen a výměnu citlivých informací;

               —

               porušení a nesprávné použití článku 81 ES, článku 23 nařízení (ES) č. 1/2003 a pokynů pro výpočet pokut. Žalobkyně se v tomto ohledu domnívá, že Komise:

                           —

                           základní částku pokuty a dodatečnou částku pokuty stanovila iracionálně a v rozporu se zásadami rovného zacházení a proporcionality. Komise totiž pro určení základní částky (a dodatečné částky) pokuty stanovila procentní sazbu 17 % z hodnoty prodejů, když měla za to, že Eni odpovídá za stanovení cen a výměnu informací, zatímco použila téměř totožný koeficient (18 %) na ostatní podniky účastnící se kartelové dohody, které si taktéž údajně rozdělily trhy nebo zákazníky;

                           —

                           nezohlednila zásadu právní jistoty, když použila přitěžující okolnost opakovaného protiprávního jednání, ačkoli jí protiprávní jednání, kterých se v osmdesátých letech dopustily dceřiné společnosti Eni, která v okamžiku příslušných rozhodnutí nebyla přiznána k tíži Eni, nelze přičítat. Krom toho doba, která uplynula od minulých protiprávních jednání a protiprávních jednání konstatovaných v rozhodnutí, činí použití pojmu „opakované protiprávní jednání“ neodůvodněným;

                           —

                           nepoužila polehčující okolnosti vycházející z marginální účasti žalobkyně na kartelové dohodě a z neexistence provedení rozhodnutí přijatých na technických schůzkách. Žalobkyně krom toho tvrdí, že poskytla důkaz o tom, že p. Monti byl přesvědčen o tom, že se účastní schůzek zcela legálních v rozsahu, v němž byly organizovány v rámci EWF, a v každém případě neexistuje úmyslné zavinění ze strany Eni, která od svých dceřiných společností obdržela informace, které jí nemohly umožnit posoudit protisoutěžní povahu těchto schůzek.


title: Věc C-438/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjnydne 9. listopadu 2009 — Bogusław Juliusz Dankowski v. Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjnydne 9. listopadu 2009 — Bogusław Juliusz Dankowski v. Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Věc C-438/09)
   2010/C 37/02
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Bogusław Juliusz Dankowski

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Předběžné otázky

               1)

               Brání zásady systému DPH Společenství, a zejména čl. 17 odst. 6 šesté směrnice o DPH (směrnice 77/388/EHS) (1), právním předpisům členského státu, které stanoví, že osoba povinná k dani nezískává nárok na odpočet daně zaplacené na vstupu vyplývající z faktury s DPH, kterou vystavila osoba nezapsaná v registru plátců DPH?

               2)

               Má pro odpověď na první otázku význam skutečnost, že

                           a)

                           není pochyb o tom, že plnění uvedená na faktuře s DPH podléhají DPH a že byla skutečně poskytnuta;

                           b)

                           faktura obsahovala všechny údaje vyžadované právem Společenství;

                           c)

                           omezení nároku osoby povinné k dani na odpočet DPH zaplacené na vstupu vyplývající z faktury vystavené osobou nezapsanou v registru platila ve vnitrostátním právním řádu již před přistoupením Polské republiky ke Společenství?

               3)

               Závisí odpověď na první otázku na splnění dalších kritérií (například důkazu, že osoba povinná k dani jednala v dobré víře)?

      (1)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1, Zvl.vyd. 09/01, s. 23).


title: Věc F-101/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 22. května 2008 – Cova v. Komise ( Námitky a překážky v průběhu řízení — Námitka nepřípustnosti )

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/31

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 22. května 2008 – Cova v. Komise
   (Věc F-101/07) (1)

   („Námitky a překážky v průběhu řízení - Námitka nepřípustnosti“)
   (2008/C 183/61)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Philippe Cova, (Brusel, Belgie), (zástupce: S. A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a B. Eggers, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí o omezení doby, po kterou může žalobce, úředník vyzvaný, aby dočasně nastoupil na pracovní místo vedoucího oddělení, pobírat vyrovnávací příspěvek stanovený v čl. 7 odst. 2 služebního řádu, na jeden rok
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.11.2007, s. 73.


title: Věc T-103/14 R: Usnesení Tribunálu ze dne 6. května 2014 – Frucona Košice v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Líh a lihoviny — Odepsání daňového dluhu v rámci řízení o kolektivní platební neschopnosti — Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou se společným trhem a nařizující její vrácení — Návrh na vydání předběžného opatření — Nedostatek naléhavosti — Nedostatek fumus boni juris“

text:
               30.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/23

         Usnesení Tribunálu ze dne 6. května 2014 – Frucona Košice v. Komise
   (Věc T-103/14 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Líh a lihoviny - Odepsání daňového dluhu v rámci řízení o kolektivní platební neschopnosti - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou se společným trhem a nařizující její vrácení - Návrh na vydání předběžného opatření - Nedostatek naléhavosti - Nedostatek fumus boni juris“)
   2014/C 202/29
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovensko) (zástupci: K. Lasok, QC, B. Hartnett, J. Holmes, barristers, a O. Geiss, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Walkerová a L. Armati, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise ze C (2013) 6261 final ze dne 16. října 2013 o státní podpoře č. SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005) poskytnuté Slovenskou republikou ve prospěch podniku Frucona Košice, a. s., v rozsahu, v němž nařizuje Slovenské republice, aby přistoupila k navrácení podpory.

      Výrok

               1)

               Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-532/13: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Sofia Zoo v. Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség „Řízení o předběžné otázce – Ochrana druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin – Nařízení (ES) č. 338/97 – Článek 11 – Neplatnost dovozního povolení omezující se na exempláře živočichů, na které se skutečně vztahuje důvod neplatnosti“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/20

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Sofia Zoo v. Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség
      (Věc C-532/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin - Nařízení (ES) č. 338/97 - Článek 11 - Neplatnost dovozního povolení omezující se na exempláře živočichů, na které se skutečně vztahuje důvod neplatnosti“)
      (2014/C 395/25)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Sofia Zoo

         Žalovaný: Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

         Výrok

      Článek 11 odst. 2 písm. a) a b) nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi musí být vykládán v tom smyslu, že dovozní povolení nesplňující podmínky tohoto nařízení má být považováno za neplatné pouze v rozsahu, v němž se týká exemplářů živočichů, na které se skutečně vztahuje důvod neplatnosti takového povolení, a proto pouze tyto exempláře mají být příslušným orgánem členského státu, v němž se nacházejí, zadrženy, a případně zabaveny.

         (1)  Úř. věst. C 15, 18.1.2014.


title: Věc T-703/13: Žaloba podaná dne 30. prosince 2013 — Liberbank v. Komise

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/47

         Žaloba podaná dne 30. prosince 2013 — Liberbank v. Komise
   (Věc T-703/13)
   2014/C 52/90
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Liberbank, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém soubor opatření, která podle Komise představují takzvaný španělský systém zdanění leasingu („SEAF“), kvalifikuje jako novou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               podpůrně zrušil články 1 a 4 napadeného rozhodnutí, které jako příjemce údajných podpor a jako jediné adresáty příkazu k navrácení určuje investory AIE (hospodářských zájmových sdružení);

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém v rozporu s obecnými zásadami unijního práva nařizuje vrácení údajných podpor;

               —

               zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém rozhoduje o legalitě soukromých smluv mezi investory a dalšími subjekty, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty uplatněnými ve věci T-700/13, Bankia v. Komise.


title: Věc T-498/12: Usnesení Tribunálu ze dne 6. května 2013 — Koinopraxia Touristiki Loutrakiou v. Komise

text:
               29.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 189/29

         Usnesení Tribunálu ze dne 6. května 2013 — Koinopraxia Touristiki Loutrakiou v. Komise
   (Věc T-498/12) (1)

   2013/C 189/61
   Jednací jazyk: řečtina
   Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013.


title: Věc T-337/08: Žaloba podaná dne 18. srpna 2008 – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli v. OHIM (ztvárnění čokoládového soba)

text:
               11.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/17

         Žaloba podaná dne 18. srpna 2008 – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli v. OHIM (ztvárnění čokoládového soba)
   (Věc T-337/08)
   (2008/C 260/32)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Švýcarsko) (zástupci: R. Lange, E. Schalast a G. Hild, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. června 2008 (odvolání R 780/2005-4);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: trojrozměrná ochranná známka, která ztvárňuje čokoládového soba, pro výrobky zařazené do třídy 30 (přihláška č. 4 098 489).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (1), protože přihlašovaná ochranná známka má nezbytnou rozlišovací způsobilost a neexistuje potřeba dostupnosti.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-511/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. prosince 2009 Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 23. září 2009 ve věci T-296/06, Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd v. Rada Evropské unie

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/24

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. prosince 2009 Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 23. září 2009 ve věci T-296/06, Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd v. Rada Evropské unie
   (Věc C-511/09 P)
   2010/C 37/30
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd (zástupce: A. Bentley QC)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise, IML Industria Meccanica Lombarda Srl

      Návrhová žádání navrhovatelky

   Navrhovatelka žádá, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. září 2009 ve věci T-296/06 Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd v. Rada Evropské unie v rozsahu, ve kterém zamítá první část žalobního důvodu, který navrhovatelka uplatnila v prvním stupni;

               —

               zrušil nařízení Rady (ES) č. 1136/2006 (1) v rozsahu, ve kterém na pákové mechanismy vyráběné navrhovatelkou ukládá antidumpingové clo převyšující částku cla, která by byla splatná, jestliže by nebyla provedena sporná úprava vývozní ceny, a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení včetně nákladů řízení v prvním stupni

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že napadený rozsudek nepřiznává správný právní účinek pojmu běžná hodnota, který je definován v čl. 2 odst. 7 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 384/96 (2) o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, ve znění pozdějších předpisů. V důsledku toho napadený rozsudek obsahuje nesprávný závěr, že analogická běžná hodnota stanovená v souladu s tímto ustanovením musí odpovídat okamžiku, kdy příslušné výrobky opustí výrobní linku v Číně, a to i přesto, že v samotném napadeném rozsudku se konstatuje, že dodatečné náklady pro domácí a vývozní prodeje vznikly nikoli společnosti v Číně, ale jejím dceřiným společnostem v zemi s tržním hospodářstvím, v Hongkongu. V důsledku tohoto nesprávného závěru napadený rozsudek tím, že potvrdil orgány Společenství provedenou úpravu vývozní ceny spočívající v odečtení dodatečných nákladů a zisků dceřiných společností v Hongkongu, porušil čl. 2 odst. 10 nařízení Rady (EHS) č. 384/96, ve znění pozdějších předpisů.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1136/2006 ze dne 24. července 2006 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu pákových mechanismů pocházejících z Čínské lidové republiky a o konečném výběru uloženého prozatímního cla
   Úř. věst. L 205, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 56.


title: Věc T-230/07: Žaloba podaná dne 2. července 2007 – Laboratorios Del Dr. Esteve v. OHIM – Ester C (ESTER-E)

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/43

         Žaloba podaná dne 2. července 2007 – Laboratorios Del Dr. Esteve v. OHIM – Ester C (ESTER-E)
   (Věc T-230/07)
   (2007/C 199/82)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laboratorios Del Dr. Esteve, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: K. Manhaeve, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ester C Company (Prescott, Spojené státy)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu R 737/2006-2 ze dne 17. dubna 2007;

               —

               uložit žalovanému a – případně – Ester C Company (společně a nerozdílně) náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Ester C Company

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka Společenství „ESTER-E“ pro výrobky a služby ve třídách 3 a 5 – přihláška č. 3 163 946

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Laboratorios Del Dr. Esteve SA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka Společenství „ESTEVE“ pro výrobky ve třídách 1, 5 a 42 a národní obrazová ochranná známka „ESTEVE“ a „ESTEVE-LABORATORIO DEL DR. ESTEVE SA“ pro výrobky ve třídě 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí námitek

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94.


title: Věc C-195/11 P: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. července 2012 — Evropská komise v. Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd, Rada Evropské unie

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/27

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. července 2012 — Evropská komise v. Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd, Rada Evropské unie
   (Věc C-195/11 P) (1)

   2012/C 366/51
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 179, 18.6.2011.


title: Věc T-510/13: Žaloba podaná dne 23. září 2013 — Itálie v. Komise

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/28

         Žaloba podaná dne 23. září 2013 — Itálie v. Komise
   (Věc T-510/13)
   2013/C 336/60
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil oznámení o otevřených výběrových řízeních EPSO/AD/260/13, 261/13, 262/13, 263/13, 264/13, 265/13 a 266/13 na vytvoření seznamů kandidátů vhodných ke přijetí na místa překladatelů pro dánský, anglický, francouzský, italský, maltský, nizozemský a slovinský jazyk, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 11. července 2013 (Úř. věst. C 199 A s. 1)

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou stejné jako ty, které jsou uvedené ve věci T-275/13, Itálie v. Komise.


title: Věc F-52/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 7. listopadu 2013 — Cortivo v. Parlament ( „Veřejná služba — Úředníci — Důchody — Opravný koeficient — Členský stát pobytu — Pojem — Hlavní bydliště — Bydliště ve dvou členských státech — Podpůrné dokumenty — Oprávněné očekávání“ )

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/32

      Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 7. listopadu 2013 — Cortivo v. Parlament
      (Věc F-52/12) (1)

      (Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Opravný koeficient - Členský stát pobytu - Pojem - Hlavní bydliště - Bydliště ve dvou členských státech - Podpůrné dokumenty - Oprávněné očekávání)
      (2014/C 71/62)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Maria Luisa Cortivo (Sagone, Francie) (zástupce: A. Salerno, avocat)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: M. Ecker a S. Alves, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení jednak rozhodnutí, podle něhož má žalobkyně trvalé bydliště v Lucembursku, a jednak rozhodnutí, kterým se oznamuje změna důchodových práv žalobkyně a zrušuje opravný koeficient pro Francii od 1. ledna 2010.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Maria Luisa Cortivo ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

         (1)  Úř. věst. C 200, 7.7.2012, s. 22.


title: Věc T-61/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2015 – Monster Energy v. OHIM – Balaguer (icexpresso + energy coffee) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství icexpresso + energy coffee — Starší slovní ochranné známky Společenství X-PRESSO MONSTER, HAMMER M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY a MIDNIGHT M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/42

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2015 – Monster Energy v. OHIM – Balaguer (icexpresso + energy coffee)
   (Věc T-61/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství icexpresso + energy coffee - Starší slovní ochranné známky Společenství X-PRESSO MONSTER, HAMMER M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY a MIDNIGHT M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 398/52)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Monster Energy Company (Corona, Kalifornie, Spojené státy) (zástupce: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: M. Rajh, zmocněnkyně)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: Luis Yus Balaguer (Movera, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. listopadu 2013 (věc R 821/2013-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Monster Energy Company a L. Y. Balaguerem

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Monster Energy Company ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 129, 28.4 2014.


               15.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 33/6

         Žádost o odborné stanovisko Soudního dvoru ESVO předložené Borgarting Lagmannsrett na základě rozhodnutí soudu Borgarting Lagmannsrett ze dne 9. října 2006 ve věci KLM Royal Dutch Airlines v. Staten v/Finansdepartementet

   (Věc E-4/06)
   (2007/C 33/04)
   V důsledku rozhodnutí Borgarting Lagmannsrett (odvolací soud Borgarting) ze dne 9. října 2006 byla k Soudnímu dvoru ESVO podána žádost o odborné stanovisko ve věci KLM Royal Dutch Airlines v. Staten v/Finansdepartementet (norský stát je zastupován ministerstvem financí), která byla na podatelnu soudu doručena dne 16. října 2006, a která se týká této otázky:

               1.

               Jaký je právní základ a podmínky žádosti o vrácení daní, které členský stát získal v rozporu s ustanoveními Dohody o EHP?


title: Věc C-463/11: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 18. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Německo) — L v. M ( „Směrnice 2001/42/ES — Posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí — Článek 3 odst. 4 a 5 — Určení typu plánů, které mohou mít významný vliv na životní prostředí — Regulační plány „vnitřního rozvoje“ , na které se nevztahuje povinnost provést posuzování vlivů na životní prostředí na základě vnitrostátních právních předpisů — Nesprávné posouzení podmínky kvalitativní povahy „vnitřního rozvoje“ — Neexistence vlivu na platnost regulačního plánu — Narušení užitečného účinku směrnice“ )

text:
               8.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/4

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 18. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Německo) — L v. M
   (Věc C-463/11) (1)

   (Směrnice 2001/42/ES - Posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí - Článek 3 odst. 4 a 5 - Určení typu plánů, které mohou mít významný vliv na životní prostředí - Regulační plány „vnitřního rozvoje“, na které se nevztahuje povinnost provést posuzování vlivů na životní prostředí na základě vnitrostátních právních předpisů - Nesprávné posouzení podmínky kvalitativní povahy „vnitřního rozvoje“ - Neexistence vlivu na platnost regulačního plánu - Narušení užitečného účinku směrnice)
   2013/C 164/06
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Účastníci/Účastnice původního řízení

      Žalobce: L

      Žalovaná: M

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Výklad čl. 3 odst. 4 a 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí (Úř. věst. L 197, s. 30) — Oblast působnosti — Vnitrostátní právní úprava stanovující zkrácené řízení bez posuzování vlivů na životní prostředí pro přijímání územních plánů týkajících se menších oblastí na místní úrovni, která splňují určitá kvalitativní a kvantitativní kritéria — Nesprávné posouzení kvalitativních kritérií

      Výrok

   Článek 3 odst. 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí ve spojení s jejím čl. 3 odst. 4 musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, podle které nemá porušení podmínky kvalitativní povahy uložené předpisem, jenž provádí tuto směrnici, která musí být splněna k tomu, aby se na přijetí zvláštního druhu regulačního plánu nevztahovala povinnost provést posouzení vlivů na životní prostředí podle uvedené směrnice, žádný vliv na platnost tohoto plánu.

      (1)  Úř. věst. C 355, 3.12.2011.


title: Věc C-141/10: Žaloba podaná dne 16. března 2010 — Evropská komise v. Nizozemské království

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/19

      Žaloba podaná dne 16. března 2010 — Evropská komise v. Nizozemské království
      (Věc C-141/10)
      (2010/C 161/28)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: V. Kreuschitz a M. van Beek)

         Žalované: Nizozemské království

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  určit, že Nizozemské království tím, že nepřijalo veškerá opatření nezbytná k odstranění úpravy, na základě které nejsou vyplácena určitá plnění sociálního zabezpečnění státním příslušníkům jiných členských států Evropské unie pracujícím na ropných těžebních zařízeních v Nizozemsku, porušilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 13 odst. 2 písm. a) a čl. 3 odst. 1 nařízení (EHS) 1408/71 (1), jakož i z článků 45 až 48 SFEU;

                  —

                  uložit Nizozemskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

                  1)

                  Evropský parlament žádal v poslední době opakovaně Komisi o informace týkající se portugalských státních příslušníků s trvalým pobytem v Portugalsku, zaměstnaných na ropných těžebních zařízeních na nizozemském kontinentálním šelfu, kteří nepožívají stejných pracovních podmínek a stejné sociální ochrany jako zaměstnanci s trvalým bydlištěm v Nizozemsku.

                  2)

                  V důsledku toho zaslala Komise Nizozemsku podle článku 226 ES (nyní článek 258 SFEU) výzvu dopisem a odůvodněné stanovisko. V něm uvedla, že právní předpisy Nizozemska týkající se sociálního zabezpečení se musejí uplatňovat i na ty pracovníky na nizozemských ropných těžebních zařízeních, kteří jsou státními příslušníky jiných členských států Evropské unie. Odmítání nizozemských orgánů poskytnout těmto osobám jejich dávky sociálního zabezpečení je neslučitelné s hlavou II nařízení (ES) č. 1408/71, zejména s jeho čl. 13 odst. 2 písm. a), jakož i s články 39 ES až 42 ES (nyní články 45 až 48 SFEU).

                  3)

                  Nizozemsko k dnešnímu dni ještě nepřijalo opatření k odstranění vnitrostátní právní úpravy, podle které se určité dávky sociálního zabezpečení nevyplácejí státním příslušníkům jiných členských států Evropské unie zaměstnaným na ropných těžebních zařízeních v Nizozemsku.

                  4)

                  Na základě této skutečnosti dospěla Komise k závěru, že Nizozemsko tím, že odmítlo vyplácet určité dávky sociálního zabezpečení státním příslušníkům jiných členských států Evropské unie zaměstnaným na ropných těžebních zařízeních v Nizozemsku, porušilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 13 odst. 2 písm. a) a čl. 3 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1408/71 a z článků 45 až 48 SFEU

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35).


title: Věc T-266/11: Žaloba podaná dne 19. května 2011 — El Gazaerly v. Rada

text:
               23.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/20

         Žaloba podaná dne 19. května 2011 — El Gazaerly v. Rada
   (Věc T-266/11)
   2011/C 219/31
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Naglaa Abdallah El Gazaerly (Londýn, Spojené království) [zástupci: D. Pannick, QC (Queen's Counsel), R. Lööf, Barrister, a M. O'Kane, Solicitor]

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2011 L 76, s. 63) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               zrušit nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2011 L 76, s. 4), kterým se provádí rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP, v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               uložit žalované zaplacení náhrady škody ve výši 10 000 eur;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z toho, že článek 29 SEU je nesprávným nebo nedostatečným právním základem pro vydání rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP, jelikož:

                           —

                           výše uvedené rozhodnutí nesleduje zahraničněpolitický cíl;

                           —

                           přijetí takového rozhodnutí [a nařízení Rady (EU) č. 270/2011] představuje zneužití pravomoci; a

                           —

                           zahrnutí žalobkyně do přílohy k rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP (a k příslušnému nařízení) se nezakládalo na racionálních důvodech.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že zahrnutí žalobkyně do působnosti rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP a nařízení Rady (EU) č. 270/2011 je v rozporu s jejím právem na účinnou soudní ochranu.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že zahrnutí žalobkyně do působnosti rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP a nařízení Rady (EU) č. 270/2011 je v rozporu se zásadou proporcionality.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že žalobkyni byla přímo v důsledku přijetí rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP a nařízení Rady (EU) č. 270/2011 způsobena škoda, kterou musí Unie nahradit.


title: Věc C-47/05: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/26

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-47/05) (1)

   (2007/C 82/50)

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Věc T-458/08: Žaloba podaná dne 9. října 2008 – Wilfer v. OHIM (hlava kytary)

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/35

         Žaloba podaná dne 9. října 2008 – Wilfer v. OHIM (hlava kytary)
   (Věc T-458/08)
   (2009/C 6/71)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Hans-Peter Wilfer (Markneukirchen, Německo) (zástupce: A. Kockläuner, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit v plném rozsahu rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu žalovaného ze dne 25. července 2008, odvolání R 78/2007-4;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka, která znázorňuje hlavu kytary ve stříbrné, šedé a hnědé barvě, pro výrobky zařazené do tříd 9 a 15 (č. 2 639 821)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
   Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení ustanovení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1);

               —

               porušení zásady zkoumání z úřední moci, včetně porušení pravidel týkajících se důkazního břemene, podle čl. 74 odst. 1 nařízení č. 40/94;

               —

               porušení povinnosti odůvodnění ve smyslu čl. 73 první věty nařízení č. 40/94;

               —

               porušení zásady rovného zacházení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-263/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. února 2013 — Bopp v. OHIM (ztvárnění zeleně orámovaného osmiúhelníku) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ztvárňující zeleně orámovaný osmiúhelník — Absolutní důvod pro zamítnutí — Rozlišovací způsobilost — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Důkazy poprvé navržené v replice — Článek 48 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu — Doručení dokumentu úřadu OHIM faxem — Použitelná pravidla“ )

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. února 2013 — Bopp v. OHIM (ztvárnění zeleně orámovaného osmiúhelníku)
   (Věc T-263/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ztvárňující zeleně orámovaný osmiúhelník - Absolutní důvod pro zamítnutí - Rozlišovací způsobilost - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Důkazy poprvé navržené v replice - Článek 48 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu - Doručení dokumentu úřadu OHIM faxem - Použitelná pravidla)
   2013/C 79/26
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Carsten Bopp (Glashütten, Německo) (zástupce: C. Russ, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně K. Klüpfel a D. Walicka, poté K. Klüpfel a A. Pohlmann, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. března 2011 (věc R 605/2010-4) týkajícímu se přihlášky obrazového označení znázorňujícího zeleně orámovaný osmiúhelník jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 11. března 2011 (věc R 605/2010-4) se zrušuje.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 238, 13.8.2011.


title: Věc T-67/17: Žaloba podaná dne 1. února 2017 – Italytrade v. EUIPO – Tpresso (tèespresso)

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/57

         Žaloba podaná dne 1. února 2017 – Italytrade v. EUIPO – Tpresso (tèespresso)
   (Věc T-67/17)
   (2017/C 104/79)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Italytrade Srl (Bari, Itálie) (zástupce: N. Clemente, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Tpresso SA (Curych, Švýcarsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „tèespresso“ – Přihláška č. 13 543 517

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. listopadu 2016 ve věci R 959/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               změnil napadené rozhodnutí v souladu s čl. 65 odst. 3 nařízení č. 207/2009 a platnými normami;

               —

               ve smyslu článku 134 jednacího řádu Tribunálu uložil EUIPO a případným vedlejším účastníkům řízení náhradu nákladů vynaložených společností Italytrade srl v tomto řízení;

               —

               změnil rozhodnutí ve smyslu čl. 134 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu ohledně náhrady nákladů řízení a uložil EUIPO a vedlejší účastnici řízení náhradu nákladů řízení v průběhu řízení před odvolacím senátem a námitkovým oddělením.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-261/13 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 9. prosince 2014 – Peter Schönberger v. Evropský parlament „Kasační opravný prostředek — Petice předložená Evropskému Parlamentu — Rozhodnutí odložit petici — Žaloba na neplatnost — Pojem ‚napadnutelný akt‘ “

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/8

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 9. prosince 2014 – Peter Schönberger v. Evropský parlament
   (Věc C-261/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Petice předložená Evropskému Parlamentu - Rozhodnutí odložit petici - Žaloba na neplatnost - Pojem ‚napadnutelný akt‘“)
   (2015/C 046/10)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Peter Schönberger (zástupce: O. Mader, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupci: U. Rösslein a E. Waldherr, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Peteru Schönbergerovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


title: Věc T-469/15: Žaloba podaná dne 11. srpna 2015 – Bena Properties v. Rada

text:
               12.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/36

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2015 – Bena Properties v. Rada
   (Věc T-469/15)
   (2015/C 337/39)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bena Properties Co. SA (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu žalobkyně za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               v důsledku toho zrušil rozhodnutí (SZBP) 2015/837 ze dne 28. května 2015 a následné akty k provedení tohoto rozhodnutí v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uvádí žalobkyně tři žalobní důvody, které jsou v podstatě shodné nebo podobné jako žalobní důvody uvedené v rámci věci T-432/11, Makhlouf v. Rada (1).

      (1)  Úř. věst. C 290, s. 13.


title: Věc C-158/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 6. dubna 2010 — Johan van Leendert Holding BV v. Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/24

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 6. dubna 2010 — Johan van Leendert Holding BV v. Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
      (Věc C-158/10)
      (2010/C 161/33)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Raad van State

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Johan van Leendert Holding BV

         Odpůrce: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

         Předběžná otázka

      Musí být články 56 a 57 Smlouvy o fungování Evropské unie vykládány v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava obsažená v článku 2 Wet arbeid vreemdelingen ve spojení s čl. 1e odst. 1 písm. c) prováděcího nařízení k Wet arbeid vreemdelingen, podle níž je k vyslání pracovníků ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. c) směrnice 96/71/ES vyžadováno povolení pro zaměstnávání osob?


title: Věc T-753/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. října 2016 – Guccio Gucci v. EUIPO – Guess? IP Holder (znázornění čtyř propletených písmen G) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie znázorňující čtyři propletená písmena G — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie G a starší národní obrazová ochranná známka G — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Neexistence podobnosti označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               21.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 428/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. října 2016 – Guccio Gucci v. EUIPO – Guess? IP Holder (znázornění čtyř propletených písmen G)
   (Věc T-753/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie znázorňující čtyři propletená písmena G - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie G a starší národní obrazová ochranná známka G - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 428/17)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Guccio Gucci SpA (Florencie, Itálie) (zástupci: P. L. Roncaglia, F. Rossi a N. Parrotta, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Bonne, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Guess? IP Holder LP (Los Angeles, Kalifornie, Spojené státy americké) (zástupce: D. McFarland, barrister)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. října 2015 (věc R 1703/2014-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Guccio Gucci a Guess? IP Holder.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Guccio Gucci SpA se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených společností Guess? IP Holder LP před odvolacím senátem Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (1)  Úř. věst. C 78, 29.2.2016.


title: Věc F-103/13: Žaloba podaná dne 14. října 2013 — ZZ v. EMA

text:
               14.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 367/41

         Žaloba podaná dne 14. října 2013 — ZZ v. EMA
   (Věc F-103/13)
   2013/C 367/75
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Rodrigues, A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: EMA

      Předmět a popis sporu

   Zrušení posudku o vývoji služebního postupu žalobce za období od 15. září 2010 do 16. ledna 2012.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit hodnotící posudek žalobce za období od 15. září 2010 do 15. září 2012, finalizovaný dne 16. ledna 2013;

               —

               v případě nezbytnosti zrušit rozhodnutí zástupce výkonného ředitele EMA ze dne 2. července 2013, kterým byla částečně zamítnuta jeho stížnost ze dne 6. března 2013 proti výše uvedenému rozhodnutí;

               —

               uložit EMA náhradu nákladů vzniklých v tomto řízení.


title: Věc C-477/11 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 14. května 2012 — Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Nařízení (ES) č. 726/2004 — Humánní léčivé přípravky — Účinná látka „eszopiklon“ — Registrace — Řízení — Stanovisko Komise —  „Nová účinná látka“ — Pojem „napadnutelný akt“  “ )

text:
               6.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/6

         Usnesení Soudního dvora ze dne 14. května 2012 — Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd v. Evropská komise
   (Věc C-477/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Nařízení (ES) č. 726/2004 - Humánní léčivé přípravky - Účinná látka „eszopiklon“ - Registrace - Řízení - Stanovisko Komise - „Nová účinná látka“ - Pojem „napadnutelný akt“)
   2012/C 303/10
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd (zástupci: I. Dodds-Smith, solicitor, D. Anderson QC, J. Stratford, barrister)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: M. Wilderspin a M. Šimerdová, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 4. července 2011, Sepracor Pharmaceuticals v. Komise (T-275/09 P), kterým byla jako nepřípustná odmítnuta žaloba na neplatnost rozhodnutí Komise ze dne 6. května 2009, kterým tato v rámci registrace léčivého přípravku „Lunivia“, vyráběného navrhovatelkou, došla k závěru, že účinná látka „eszopiklon“, kterou tento přípravek obsahuje, nepředstavuje novou účinnou látku ve smyslu čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (Úř. věst. L 136, s. 1; Zvl. vyd. 13/34, s. 229) — Pojem aktu, proti němuž může být podán opravný prostředek

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se odmítá.

               2)

               Společnosti Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 347, 26.11.2011.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. října 2004 ve věci C-31/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof): Pharmacia Italia SpA (Nařízení (EHS) č. 1768/92 — Léčivé přípravky — Dodatkové ochranné osvědčení — Přechodná úprava — Registrace jako léčivý přípravek k veterinárnímu použití a poté registrace jako léčivý přípravek k lidskému použití)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/17

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 19. října 2004
   ve věci C-31/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof): Pharmacia Italia SpA (1)

   (Nařízení (EHS) č. 1768/92 - Léčivé přípravky - Dodatkové ochranné osvědčení - Přechodná úprava - Registrace jako léčivý přípravek k veterinárnímu použití a poté registrace jako léčivý přípravek k lidskému použití)
   (2004/C 300/34)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-31/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Bundesgerichtshof (Německo) ze dne 17. prosince 2002, došlým dne 27. ledna 2003, v řízení zahájeném Pharmacia Italia SpA, dříve Pharmacia & Upjohn SpA, Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, C. Gulmann (zpravodaj) a S. von Bahr, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 19. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Skutečnost, že výrobek byl v členském státě registrován jako léčivý přípravek k veterinárnímu použití před datem stanoveným v čl. 19 odst. 1 nařízení Rady č. 1768/92 ze dne 18. června 1992 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro léčivé přípravky, brání vydání dodatkového ochranného osvědčení v jiném členském státě Společenství pro léčivý přípravek k lidskému použití, který byl registrován v tomto členském státě.

      (1)  Úř. věst. C 101, 26.4.2003.


title: Věc C-281/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. června 2010 PepsiCo, Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 18. března 2010 ve věci T-9/07, Grupo Promer Mon Graphic SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), PepsiCo, Inc.

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/23

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. června 2010 PepsiCo, Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 18. března 2010 ve věci T-9/07, Grupo Promer Mon Graphic SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), PepsiCo, Inc.
   (Věc C-281/10 P)
   ()
   2010/C 234/38
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: PepsiCo, Inc. (zástupci: E. Armijo Chávarri, A. Castán Pérez-Gómez, abogados, V. von Bomhard, Rechtsanwältin)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozhodnutí Tribunálu ze dne 18. března 2010 ve věci T-9/07;

               —

               vydat konečné rozhodnutí ve sporu a zamítnout návrhová žádání uplatněná v prvním stupni řízení, nebo — podpůrně — vrátit věc Tribunálu;

               —

               uložit náhradu nákladů řízení žalobkyni v prvním stupni řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že napadený rozsudek musí být zrušen z důvodu, že je v rozporu s čl. 25 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 6/2002 (1) tím, že:

               a)

               nevzal v úvahu omezení tvůrce při vytváření (sporného) průmyslového vzoru;

               b)

               nesprávně vyložil pojem „informovaný uživatel“ a míru jeho pozornosti;

               c)

               použil při posouzení „odlišného celkového dojmu“ chybná kritéria;

               d)

               provedl srovnání dotčených (průmyslových) vzorů na základě skutečných výrobků ve spisu, a nikoliv na základě takových (průmyslových) vzorů, jakými jsou zapsané (průmyslové) vzory;

               e)

               založil uvedené srovnání na zkreslených skutečnostech.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (Úř. věst. L 3, s. 1; Zvl. vyd. 13/27, s. 142).


title: Věc T-128/14: Žaloba podaná dne 21. února 2014 – Daimler v. Komise

text:
               19.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/25

         Žaloba podaná dne 21. února 2014 – Daimler v. Komise
   (Věc T-128/14)
   2014/C 151/33
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Daimler AG (Stuttgart, Německo) (zástupci: C. Arhold, B. Schirmer a N. Wimmer, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí žalované ze dne 13. prosince 2013 – SG.B.5/MF/rc – sg.dsg1.b.5(2013) 3963453 – GESTDEM 2013/4643;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně napadá rozhodnutí Komise o potvrzující žádosti žalobkyně o přístup k dokumentům týkajícím se řízení podle článku 29 směrnice 2007/46/ES (1) v souvislosti odmítnutím Francouzské republiky schválit některá motorová vozidla žalobkyně.
   Na podporu žaloby žalobkyně uvádí následující:

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení práva na přístup ke spisu

                           —

                           Žalobkyně na tomto místě tvrdí, že Komise nesprávně odepřela právo na přístup ke spisu podle čl. 41 odst. 2 písm. b) Listiny základních práv Evropské unie. Tvrdí, že je osobou, které se bezprostředně a osobně dotýká řízení podle článku 29 směrnice 2007/46. Domnívá se, že jako takové jí přísluší právo na přístup k příslušnému spisu jako nezbytný předpoklad pro účinný výkon jejího základního práva být vyslechnut.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práv žalobkyně podle Aarhuské úmluvy (2)

                           —

                           Žalobkyně na tomto místě vytýká porušení Aarhuské úmluvy ve spojení s nařízením (ES) č. 1367/2006 (3). V případě dokumentů, k nimž žalobkyně požaduje přístup, se jedná o informace týkající se životního prostředí. Podle jejího názoru nelze odepření přístupu z právních a faktických důvodů opírat o ochranu probíhajících šetření a odepření brání zejména požadavky stanovené v Aarhuské úmluvě.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práva na přístup k dokumentům podle článku 42 Listiny základních práv Evropské unie, čl. 15 odst. 3 SFEU a podle nařízení (ES) č. 1049/2001 (4)

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 2 odst. 1 nařízení č. 1049/2001, a tudíž i čl. 15 odst. 3 SFEU a článek 42 Listiny základních práv Evropské unie, jelikož má právo na přístup k dokumentům, o které žádá, a neexistovaly důvody vyloučení, pro které by mohl být přístup odepřen.

                           —

                           V tomto ohledu žalobkyně uvádí, že Komise v rozporu se svými povinnostmi neprovedla individuální a konkrétní přezkum požadovaných dokumentů a své rozhodnutí nesprávně opřela o obecnou výjimku. Navíc existoval převažující veřejný zájem na zveřejnění předmětných dokumentů. Tuto skutečnost Komise v rozporu se svými povinnostmi neuznala. Komise neprovedla posouzení, které vyžaduje článek 4 nařízení č. 1049/2001, a obecně odkázala na ochranu účelu vyšetřování.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 296 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. písm. c) Listiny základních práv Evropské unie

                           —

                           Žalobkyně na tomto místě tvrdí, že Komise své rozhodnutí neodůvodnila dostatečně tak, aby byly splněny požadavky vyplývající z čl. 296 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 263, s. 1).

      (2)  Úmluva o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí podepsaná v Aarhusu dne 25. června 1998.

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. L 264, s. 13).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Věc C-234/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landesgericht Innsbruck ze dne 26. května 2004 ve věci Rosmarie Kapferer proti Schlank & Schick GmbH

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/1

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landesgericht Innsbruck ze dne 26. května 2004 ve věci Rosmarie Kapferer proti Schlank & Schick GmbH
   (Věc C-234/04)
   (2004/C 251/01)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Landesgericht Innsbruck (Rakousko) ze dne 26. května 2004 ve věci Rosmarie Kapferer proti Schlank & Schick GmbH, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 3. června 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Landesgericht Innsbruck žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               A)

               K rozhodnutí o příslušnosti soudu prvního stupně

                           1)

                           Musí být zásada spolupráce zakotvená v článku 10 ES vykládána v tom smyslu, že také vnitrostátní soud je povinen podle podmínek vymezených v rozsudku Soudního dvora ve věci Kühne & Heitz přezkoumat pravomocné soudní rozhodnutí a zrušit je, pokud se jeví, že porušuje právo Společenství? Existují pro přezkum a zpětvzetí soudních rozhodnutí případně další podmínky ve srovnání se správními rozhodnutími?

                           2)

                           V případě kladné odpovědi na otázku 1):
                           Je lhůta stanovená v § 534 ZPO (Rakouský občanský soudní řád) pro zpětvzetí soudního rozhodnutí, které je v rozporu s právem Společenství, slučitelná se zásadou plné účinnosti práva Společenství?

                           3)

                           Dále v případě kladné odpovědi na otázku 1):
                           Představuje mezinárodní (nebo místní) nepříslušnost, která nebyla napravena podle článku 24 nařízení (ES) č. 44/2001 (1), porušení práva Společenství, které podle výše uvedených zásad může prolomit právní moc soudního rozhodnutí?
                           V případě kladné odpovědi na otázku 3):

                           4)

                           Musí odvolací soud podle nařízení č. 44/2001 přezkoumat otázku mezinárodní (nebo místní) příslušnosti, pokud rozhodnutí o příslušnosti soudu prvního stupně sice nabylo právní moci, ale rozhodnutí v hlavním řízení dosud není pravomocné? Musí být tento přezkum proveden z moci úřední nebo jen když to uplatní jeden z účastníků řízení?

               B)

               K soudní příslušnosti spotřebitele podle čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení č. 44/2001

                           1)

                           Představuje klamavý příslib výhry, který slouží jako podnět k uzavření smlouvy a tedy směřuje k uzavření smlouvy, dostatečně úzké propojení k zamýšlenému uzavření spotřebitelské smlouvy, takže pro nároky z něho plynoucí se použije soudní příslušnost spotřebitele podle čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení č. 44/2001?
                           V případě záporné na otázku 1):

                           2)

                           Použije se soudní příslušnost spotřebitele pro nároky z předsmluvního závazkového vztahu a představuje klamavý příslib výhry, který směřuje k uzavření smlouvy, dostatečně úzké propojení k jím založenému předsmluvnímu závazkovému vztahu, takže se soudní příslušnost spotřebitele použije i pro tento případ?

                           3)

                           Použije se soudní příslušnost spotřebitele jen tehdy, když jsou splněny podnikatelem sestavené podmínky pro účast na hře o ceny, i když se tyto podmínky pro věcný nárok podle § 5j KSchG (rakouského zákona o ochraně spotřebitelů) vůbec neberou v úvahu?
                           V případě záporné odpovědi na otázky 1) a 2):

                           4)

                           Použije se soudní příslušnost spotřebitele pro zvláštní, zákonem upravený smluvní nárok na plnění sui generis, případně pro fingovaný quasi smluvní nárok na plnění sui generis, který vznikne na základě slibu výhry podnikatele a požadavku na výhru spotřebitele?

      (1)  Úř. věst. L 12 2001, s. 1.


title: Věc T-483/13: Žaloba podaná dne 10. září 2013 — Oikonomopoulos v. Komise

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/59

         Žaloba podaná dne 10. září 2013 — Oikonomopoulos v. Komise
   (Věc T-483/13)
   2013/C 344/108
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Athanassios Oikonomopoulos (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a I. Zarzoura, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               přiznal náhradu škody a

               —

               prohlásil, že blíže určené úkony a opatření OLAF jsou nicotné a jako důkaz nepřípustné.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází ze zneužití pravomocí ze strany OLAF, neboť tento úřad neměl pravomoc vést vyšetřování v souvislosti se smluvními vztahy mezi Komisí a třetí osobou, a tudíž v rámci příslušného vyšetřovaní jednal ultra vires, čímž porušil několik ustanovení příslušného právního rámce, například nařízení Rady č. 2185/96 (1) a nařízení č. 1073/1999 (2).

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení nařízení č. 45/2001 (3) o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů, z porušení článku 8 nařízení č. 1073/1999, z porušení povinnosti zachovávat mlčenlivost, z porušení práva na soukromí a z porušení zásady řádné správy, neboť OLAF a různá generální ředitelství Komise jednaly protiprávně, když zpracovávaly osobní údaje žalobce a tyto osobní údaje poskytovaly v rámci Komise, ale i třetím osobám.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu, neboť žalobce má o skutečnostech, které se jej v kontextu dotčeného vyšetřování týkají, jen omezené informace, takže neměl příležitost se bránit proti případnému obvinění.

      (1)  Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. prosince 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (Úř. věst. L 292, s. 2; Zvl. vyd. 09/01, s. 303)

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (Úř. věst. L 136, s. 1; Zvl. vyd. 01/03, s. 91)

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 102)


title: Věc C-277/06: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. října 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Interboves GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas ( Směrnice 91/628/EHS — Vývozní náhrady — Ochrana zvířat během přepravy — Námořní přeprava skotu mezi dvěma zeměpisnými body na území Společenství — Vozidla naložená na plavidle bez vyložení zvířat — Doba odpočinku v délce 12 hodin — Povinnost )

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/2

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. října 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Interboves GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Věc C-277/06) (1)

   („Směrnice 91/628/EHS - Vývozní náhrady - Ochrana zvířat během přepravy - Námořní přeprava skotu mezi dvěma zeměpisnými body na území Společenství - Vozidla naložená na plavidle bez vyložení zvířat - Doba odpočinku v délce 12 hodin - Povinnost“)
   (2009/C 69/02)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Hamburg
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Interboves GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Finanzgericht Hamburg – Výklad kapitoly VII bodu 48.7 písm. a) a b) přílohy směrnice Rady 91/628/EHS ze dne 19. listopadu 1991 o ochraně zvířat během přepravy a o změně směrnic 90/425/EHS a 91/496/EHS (Úř. věst. L 340, s. 17; Zvl. vyd. 03/12, s. 133) – Nutnost stanovit dvanáctihodinovou přestávku po námořní přepravě skotu mezi dvěma zeměpisnými body na území Společenství ve vozidle naloženém na loď bez vyložení zvířat
   Výrok

               —

               Bod 48 odst. 7 písm. a) přílohy směrnice Rady 91/628/EHS ze dne 19. listopadu 1991 o ochraně zvířat během přepravy a o změně směrnic 90/425/EHS a 91/496/EHS, ve znění směrnice Rady 95/29/ES ze dne 29. června 1995, musí být vykládán v tom smyslu, že stanoví obecná ustanovení použitelná na námořní přepravu, včetně přepravy lodí typu roll-on/roll-off pravidelnou a přímou linkou mezi dvěma zeměpisnými body na území Společenství pomocí vozidel naložených na plavidle bez vyložení zvířat, s výjimkou, pokud jde o tento typ lodí, dob odpočinku poskytnutých zvířatům po jejich vyložení, které jsou uvedeny v bodě 48 odst. 7 písm. b) uvedené přílohy.

               —

               V souladu s tímto posledně uvedeným ustanovením existence vzájemného spojení mezi dobou přepravy po silnici, která předchází, a tou, která následuje dobu přepravy lodí typu roll-on/roll-off pravidelnou a přímou linkou mezi dvěma zeměpisnými body na území Společenství pomocí vozidel naložených na plavidle bez vyložení zvířat, závisí na překročení či nepřekročení maximální doby přepravy lodí typu roll-on/roll-off v délce 28 hodin stanovené v bodě 48 odst. 4 písm. d) přílohy směrnice 91/628.

               —

               Pokud je doba přepravy lodí typu roll-on/roll-off pravidelnou a přímou linkou mezi dvěma zeměpisnými body na území Společenství pomocí vozidel naložených na plavidle bez vyložení zvířat kratší než maximální doba v délce 28 hodin, může bezprostředně po vyložení v přístavu určení začít doba přepravy po silnici. Pro výpočet trvání této doby je třeba přihlédnout k trvání doby přepravy po silnici, která předcházela přepravě lodí typu roll-on/roll-off, ledaže by dobu přepravy po silnici předcházející přepravě po moři neutralizovala doba odpočinku v délce alespoň 24 hodin na základě bodu 48 odst. 5 přílohy směrnice 91/628. Předkládajícímu soudu přísluší přezkoumat, zda cesta dotčená v původním sporu vyhovuje výše uvedeným podmínkám.

      (1)  Úř. věst. C 212, 2.9.2006.


title: Věc T-259/07: Žaloba podaná dne 17. července 2007 – Algusa Algodonera Utrerana v. Rada a Komise

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/51

         Žaloba podaná dne 17. července 2007 – Algusa Algodonera Utrerana v. Rada a Komise
   (Věc T-259/07)
   (2007/C 211/97)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Algusa Algodonera Utrerana, S.A. (Sevilla, Španělsko) (zástupce: L. Ortiz Blanco, advokát)

      Žalované: Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               vynést rozsudek vyhovující projednávané žalobě na náhradu škody podané podle článku 288 ES a konstatující právo žalobkyně na finanční odškodnění poskytnuté společně a nerozlučně Radou a Komisí v celkové výši sedm set dvacet jedna tisíc tři sta padesát pět eur (721 355 eur) a

               —

               uložit žalovaným orgánům náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a argumenty jsou totožné se žalobními důvody a argumenty již dovolávanými ve věci T-217/07, Las Palmeras v. Rada a Komise.


title: Věc C-513/04: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. listopadu 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Gent – Belgie) – Mark Kerckhaert, Bernadette Morres v. Belgische Staat (Daň z příjmů — Dividendy — Daňové zatížení dividend z podílů společností usazených v jiném členském státě — Nezapočtení ve státě bydliště daně z příjmů vybrané srážkou u zdroje v jiném členském státě)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/6

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. listopadu 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Gent – Belgie) – Mark Kerckhaert, Bernadette Morres v. Belgische Staat
   (Věc C-513/04) (1)

   (Daň z příjmů - Dividendy - Daňové zatížení dividend z podílů společností usazených v jiném členském státě - Nezapočtení ve státě bydliště daně z příjmů vybrané srážkou u zdroje v jiném členském státě)
   (2006/C 326/12)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Rechtbank van eerste aanleg te Gent
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Mark Kerckhaert, Bernadette Morres

      Žalovaný: Belgische Staat
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Rechtbank van eerste aanleg te Gent – Výklad čl. 56 odst. 1 ES – Omezení vyplývající z vnitrostátního předpisu o dani z příjmu – Tuzemské a zahraniční dividendy – Jednotná sazba daně – Větší daňové zatížení pro dividendy z akcií společností se sídlem v jiném členském státě – Zdanění srážkou u zdroje – Nezapočtení – Volný pohyb kapitálu – Diskriminace
   Výrok
   Článek 73b odst. 1 Smlouvy o ES (nyní čl. 56 odst. 1 ES) nebrání takovým právním předpisům členského státu, jako jsou belgické daňové právní předpisy, na jejichž základě se v rámci daně z příjmů použije tatáž jednotná daňová sazba na dividendy z akcií společností usazených na území tohoto státu a na dividendy z akcií společností usazených v jiném členském státě, aniž by byla stanovena možnost započtení daně odvedené srážkou u zdroje v tomto jiném členském státě.

      (1)  Úř. věst. C 57, 5.3.2005.


title: Věc T-282/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2007 – Sun Chemical Group a další v. Komise ( Hospodářská soutěž — Spojování podniků — Evropský trh s kalafunovými pryskyřicemi určenými k použití v odvětví tiskových barev — Rozhodnutí o slučitelnosti spojení podniků se společným trhem — Pokyny pro posuzování horizontálních spojování — Podíly na trhu a míra spojení — Nekoordinované účinky — Koordinované účinky — Povinnost odůvodnění )

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/37

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2007 – Sun Chemical Group a další v. Komise
   (Věc T-282/06) (1)

   („Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Evropský trh s kalafunovými pryskyřicemi určenými k použití v odvětví tiskových barev - Rozhodnutí o slučitelnosti spojení podniků se společným trhem - Pokyny pro posuzování horizontálních spojování - Podíly na trhu a míra spojení - Nekoordinované účinky - Koordinované účinky - Povinnost odůvodnění“)
   (2007/C 199/72)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sun Chemical Group BV (Weesp, Nizozemsko); Siegwerk Druckfarben AG (Siegburg, Německo); a Flint Group Germany GmbH (Stuttgart, Německo) (zástupci: N. Dodoo a K. H. Eichhorn, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Whelan, S. Noë a V. Bottka, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: The Apollo Group (New-York, New York, Spojené státy) a Hexion Specialty Chemicals, Inc. (Columbus, Spojené státy) (zástupci: I. M. Sinan, barrister a J. Uphoff, solicitor)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 29. května 2006 prohlašujícího operaci spojení podniků, směřující k získání společností Hexion Specialty Chemicals (The Apollo Group) úplné kontroly nad divizí „Tiskové barvy a adhezní pryskyřice“ společnosti Akzo Nobel, za slučitelnou se společným trhem a Dohodou o EHP.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Sun Chemical Group BV, Siegwerk Druckfarben AG a Flint Group Germany GmbH ponesou vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Komisí a vedlejšími účastnicemi řízení.

      (1)  Úř. věst. C 281, 18.11.2006.


title: Věc C-101/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission (Rakousko) dne 23. února 2010 — Gentcho Pavlov a Gregor Famira v. Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission (Rakousko) dne 23. února 2010 — Gentcho Pavlov a Gregor Famira v. Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien
   (Věc C-101/10)
   2010/C 134/28
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Gentcho Pavlov, Gregor Famira

      Žalovaný: Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien

      Předběžné otázky

               1)

               Bylo možné v období od 2. ledna 2004 do 31. prosince 2006 v řízení o zápisu bulharského státního příslušníka do seznamu advokátních koncipientů přímo použít ustanovení článku 38 odst. 1 Evropské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé (1)?

         V případě, že bude odpověď na otázku č. 1 kladná

               2)

               Bránil článek 38 odst. 1 Evropské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bulharskou republikou na straně druhé použití ustanovení § 30 odst. 1 a odst. 5 Österreichische Rechtsanwaltsordnung (rakouského advokátního řádu), podle kterého je podmínkou pro zápis do seznamu mimo jiné prokázání rakouské státní příslušnosti nebo jiné rovnocenné státní příslušnosti pokud jde o žádost o zápis do seznamu advokátních koncipientů a o udělení oprávnění k této činnosti podle § 15 odst. 3 Österreichische Rechtsanwaltsordnung, kterou podal dne 2. ledna 2004 bulharský státní příslušník zaměstnaný u rakouského advokáta, a bránila tato úprava také tomu, aby byla tato žádost zamítnuta navzdory tomu, že žadateli bylo uděleno povolení k pobytu a pracovní povolení v Rakousku, přičemž zamítnutí žádosti bylo odůvodněno pouze odkazem na jeho státní příslušnost?

      (1)  Úř. věst. L 358, 31.12.1994, s. 3.


title: Věc T-303/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 12. listopadu 2008 – Nölle v. OHIM – Viña Carta Vieja (Puzzle)

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/43

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 12. listopadu 2008 – Nölle v. OHIM – Viña Carta Vieja (Puzzle)
   (Věc T-303/07) (1)

   (2009/C 6/86)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 235, 6.10.2007.


title: Věc T-669/11: Žaloba podaná dne 27. prosince 2011 — Spirlea a Spirlea v. Komise

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/17

         Žaloba podaná dne 27. prosince 2011 — Spirlea a Spirlea v. Komise
   (Věc T-669/11)
   2012/C 65/32
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Darius Nicolai Spirlea (Cappezzano Piamore, Itálie) a Mihaela Spirlea (Cappezzano Piamore) (zástupci: V. Foerster a T. Pahl, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               přijal tuto žalobu opírající se o článek 263 SFEU;

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou;

               —

               prohlásil tuto žalobu za opodstatněnou a určil tedy, že se Komise dopustila podstatných procesních chyb a jiných hmotně právních porušení;

               —

               na základě toho zrušil rozhodnutí generálního sekretariátu Komise ze dne 9. listopadu 2011 (SG.B.5/MKu/rc-Ares[2011]);

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci devět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z nedodržení postupu pro posuzování uvedeného v nařízení (ES) č. 1049/2001 (1)

                           —

                           Žalobci na tomto místě uvádějí, že žalovaná porušila svoji povinnost dát věc posoudit podle čl. 4 odst. 4 nařízení č. 1049/2001 a postup pro posuzování, který je tímto nařízením kogentně stanoven.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovnosti zbraní

                           —

                           Žalobci v této souvislosti tvrdí, že dotčený členský stát byl informován o obsahu odůvodnění žalobců týkajícího se přístupu k požadovaným dokumentům, v napadeném rozhodnutí se ale naproti tomu nacházely pouze rudimentární výroky týkající se obsahu odpovědi německých orgánů.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práva žalobců být vyslechnut

                           —

                           V této souvislosti žalobci tvrdí, že žalovaná žalobcům neprávem odepřela sdělit obsah odpovědi německých orgánů, a že se žalobci vzhledem k tomu nezbytným výjimkám uvedeným v čl. 4 odst. 1 a 2 nařízení č. 1049/2001 nemohli vyjádřit k oprávněnosti námitky členského státu.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z neodmítnutí druhé výjimky

                           —

                           Podle názoru žalobců žalobkyně porušila svoji povinnost zamítnout výjimku, kterou pro sebe uplatnily německé orgány (čl. 4 odst. 1 písm. a) třetí odrážku nařízení č. 1049/2001.

               5)

               Pátý žalobní důvod vycházející z neidentifikování dokumentu, k němuž žalobci požadují přístup

                           —

                           Podle názoru žalobců porušila žalovaná svoji povinnost — co do rozsahu a pokud jde o jeho autora — přesně označit dokument, ke kterému byl odmítnut přístup.

               6)

               Šestý žalobní důvod vycházející z porušení zásady být vyslechnut v konzultačním řízení

                           —

                           Žalobci v této souvislosti tvrdí, že je v rozporu s druhým bodem odůvodnění nařízení č. 1049/2001, že žalovaná žalobcům neposkytla žádost o konzultaci adresovanou německým orgánům. Vytýkána je rovněž skutečnost, že žalobcům nebyla poskytnuta odpověď německých orgánů.

               7)

               Sedmý žalobní důvod vycházející z protiprávního použití čl. 4 odst. 5 nařízení č. 1049/2001

                           —

                           Žalobci na tomto místě vytýkají, že Komise rozšířila rozsah působnosti čl. 4 odst. 5 nařízení č. 1049/2001 na „německé orgány“ a krom toho se dopustila zjevně nesprávného posouzení při přezkumu a odůvodnění skutkových okolností čl. 4 odst. 5 nařízení č. 1049/2001.

               8)

               Osmý žalobní důvod vycházející z neprovedení konkrétního přezkumu podle čl. 4 odst. 6 nařízení č. 1049/2001

                           —

                           V této souvislosti se uvádí, že Komise nerespektovala právo na částečný přístup k dokumentům ve smyslu čl. 4 odst. 6 nařízení č. 1049/2001 tím, že dokument paušálně subsumovala pod čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení.

               9)

               Devátý žalobní důvod vycházející z existence převažujícího veřejného zájmu na zpřístupnění (čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1049/2001)

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43).


title: Věc C-505/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret — Dánsko) — Partrederiet Sea Fighter v. Skatteministeriet ( „Směrnice 92/81/EHS — Spotřební daně z minerálních olejů — Osvobození — Pojem „plavba“ — Palivo používané pro bagr, který je zabudován do lodi a funguje nezávisle na motoru této lodi“ )

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/19

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret — Dánsko) — Partrederiet Sea Fighter v. Skatteministeriet
      (Věc C-505/10) (1)

      (Směrnice 92/81/EHS - Spotřební daně z minerálních olejů - Osvobození - Pojem „plavba“ - Palivo používané pro bagr, který je zabudován do lodi a funguje nezávisle na motoru této lodi)
      (2012/C 25/31)
      Jednací jazyk: dánština

         Předkládající soud

      Højesteret

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Partrederiet Sea Fighter

         Žalovaný: Skatteministeriet

         Předmět věci

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Højesteret — Výklad čl. 8 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 92/81/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z minerálních olejů (Úř. věst. L 316, s. 12) — Osvobození minerálních olejů používaných jako pohonné hmoty pro plavbu od daně — Pojem „pro plavbu“ — Minerální oleje používané jako pohonné hmoty pro bagr, který je upevněn na lodi, ale má svůj vlastní motor a palivovou nádrž, a funguje tudíž nezávisle na motoru pohánějícím loď

         Výrok

      Článek 8 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 92/81/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z minerálních olejů, ve znění směrnice Rady 94/74/ES ze dne 22. prosince 1994, musí být vykládán v tom smyslu, že minerální oleje dodané pro použití v bagru, který je trvale zabudován do lodi, ale který vzhledem k tomu, že má vlastní motor a palivovou nádrž, funguje nezávisle na motoru pohánějícím loď, nejsou osvobozeny od spotřebních daní.

         (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.2011.


title: Věc F-42/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 16. května 2012 — Skareby v. Komise ( „Veřejná služba — Povinnost poskytnout pomoc — Články 12a a 24 služebního řádu — Psychické obtěžování ze strany nadřízeného“ )

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/30

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 16. května 2012 — Skareby v. Komise
   (Věc F-42/10) (1)

   (Veřejná služba - Povinnost poskytnout pomoc - Články 12a a 24 služebního řádu - Psychické obtěžování ze strany nadřízeného)
   2012/C 217/62
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně:
      Carina Skareby (Lovaň, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná:
      Evropská komise (zástupci: J. Currall a J. Baquero Cruz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí žalované, kterým byla zamítnuta žádost žalobkyně o pomoc týkající se psychologického týrání, kterému byla podle svého názoru vystavena.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Carina Skareby ponese vlastní náklady řízení a nahradí tři čtvrtiny nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

               3)

               Evropská komise ponese čtvrtinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 209, 31.7.2010, s. 55.


title: Věc C-84/16 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 26. července 2017 – Continental Reifen Deutschland GmbH v. Compagnie générale des établissements Michelin, Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 8 odstavec 1 písm. b) — Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek ‚XKING‘ — Námitky majitele národních ochranných známek a mezinárodního zápisu obsahujících slovní prvek ‚X‘ — Zamítnutí námitek odvolacím senátem — Nebezpečí záměny — Zkreslení důkazů“

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/8

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 26. července 2017 – Continental Reifen Deutschland GmbH v. Compagnie générale des établissements Michelin, Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Věc C-84/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 8 odstavec 1 písm. b) - Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek ‚XKING‘ - Námitky majitele národních ochranných známek a mezinárodního zápisu obsahujících slovní prvek ‚X‘ - Zamítnutí námitek odvolacím senátem - Nebezpečí záměny - Zkreslení důkazů“)
   (2017/C 309/10)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Continental Reifen Deutschland GmbH (zástupci: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche, Köhn-Gerdes a J. Schumacher, Rechtsanwalwälte)

      Další účastníci řízení: Compagnie générale des établissements Michelin (zástupce: E. Carrillo, abogada), Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Continental Reifen Deutschland GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Compagnie générale des établissements Michelin.

               3)

               Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


title: Věc T-344/10: Žaloba podaná dne 20. srpna 2010 — UPS Europe a United Parcel Service Deutschland v. Komise

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/50

      Žaloba podaná dne 20. srpna 2010 — UPS Europe a United Parcel Service Deutschland v. Komise
      (Věc T-344/10)
      ()
      (2010/C 288/94)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: UPS Europe NV/SA (Brusel, Belgie) a United Parcel Service Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Německo) (zástupci: T. R. Ottervanger a E.V.A. Henny, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhové žádání žalobkyně

                  —

                  určit, v souladu s článkem 265 SFEU, že Komise nepřijala rozhodnutí, když nezaujala stanovisko ve věci C-36/07 (ex NN 25/07) — Německo/Deutsche Post a

                  —

                  uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Touto žalobou žalobkyně žádají Tribunál, aby určil, v souladu s článkem 265 SFEU, že Komise nepřijala rozhodnutí, když nezaujala stanovisko ve věci C-36/07 (ex NN 25/07) — Německo/Deutsche Post (Úř. věst. 2007 C 245, s. 21).
      Na podporu své žaloby žalobkyně uvádějí, že Komise vzhledem k tomu, že nezaujala stanovisko ve výše uvedeném vyšetřovacím řízení v přiměřené lhůtě, porušila články 7 a 13 nařízení (ES) č. 659/1999 (1).
      Krom toho Komise tím, že nezaujala stanovisko v přiměřené lhůtě, porušila rovněž zásadu řádné správy a zásadu právní jistoty. Podle žalobkyň měla být zásada řádné správy dodržena, neboť jde o jednu z obecných zásad společných ústavním tradicím členských států. Krom toho se tato zásada jasně odráží v čl. 41 odst. 1 Charty základních práv Evropské unie (Úř. věst 2010 C 83, s. 389).

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. 1999, L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc T-383/16: Usnesení Tribunálu ze dne 17. března 2017 – Tri Ocean Energy v. Rada

text:
               6.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/33

         Usnesení Tribunálu ze dne 17. března 2017 – Tri Ocean Energy v. Rada
   (Věc T-383/16) (1)

   (2017/C 178/51)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 350, 26.9.2016.


title: Věc C-268/07: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 31. ledna 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2004/17/ES — Postupy při zadávání veřejných zakázek v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/10

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 31. ledna 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-268/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/17/ES - Postupy při zadávání veřejných zakázek v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2008/C 79/17)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Stromsky a D. Kukovec, zmocněnci)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí, ve stanovené lhůtě, nezbytných předpisů k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (Úř. věst. L 134, s. 1; Zvl. vyd. 06/07, s. 19)
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.