title: Věc T-338/12: Žaloba podaná dne 23. července 2012 — Rocket Dog Brands v. OHIM — Julius-K9 (K9 PRODUCTS)

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/27

         Žaloba podaná dne 23. července 2012 — Rocket Dog Brands v. OHIM — Julius-K9 (K9 PRODUCTS)
   (Věc T-338/12)
   2012/C 295/49
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rocket Dog Brands (Hayward, Spojené státy) (zástupce: J. Reid, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Julius-K9 bt (Szigetszentmiklós, Maďarsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 21. května 2012 (R 1961/2011-4) v rozsahu, v němž zamítá žalobu ve vztahu ke všem výrobkům ze třídy 25 a následující výrobky ze třídy 18, zejména výrobky vyrobené z těchto materiálů a nezahrnuté do jiných tříd; peněženky, kabelky; kabelky nikoliv z drahých kovů; a

               —

               uložil majitelce náhradu nákladů řízení žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: černobílá obrazová ochranná známka „K9 PRODUCTS“, mimo jiné výrobky ze tříd 18 a 25 — ochranná známka Společenství přihláška č. 5966031

      Majitelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: zápis ochranné známky Společenství č. 3933256 černobílé obrazové ochranné známky „K9“ pro zboží ve třídě 25

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: prohlásil ochrannou známku Společenství za částečně neplatnou

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž prohlašuje ochrannou známku Společenství za neplatnou, a odmítl návrh na zrušení v plném rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 (1)

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc F-58/06: Žaloba podaná dne 16. května 2006 – Balázs Dániel Simon v. Soudní dvůr a Komise

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/35

         Žaloba podaná dne 16. května 2006 – Balázs Dániel Simon v. Soudní dvůr a Komise
   (Věc F-58/06)
   (2006/C 190/65)
   Jednací jazyk: maďarština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Balázs Dániel Simon (Brusel, Belgie) (zástupce: György Magyar, advokát)

      Žalovaní: Soudní dvůr evropských společenství (zástupce: Marc Schauss) a Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit v celém rozsahu rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování Soudního dvora ze dne 27. září 2005, kterým bylo potvrzeno rozhodnutí ze dne 21. července 2005 o zamítnutí žádosti žalovaného o převedení, a rozhodnutí ze dne 15. února 2006, kterým byla zamítnuta stížnost podaná žalobcem proti uvedeným rozhodnutím, jakož i rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování Komise ze dne 3. října 2005 o zamítnutí jmenování žalobce a rozhodnutí ze dne 16. února 2006, kterým byla zamítnuta stížnost podaná žalobcem proti tomuto rozhodnutí;

               —

               uložit žalovaným nahradit žalobci škodu způsobenou zrušenými rozhodnutími;

               —

               uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, nyní úředník Komise, nastoupil na základě výběrového řízení EPSO/LA/12/03 dne 16. července 2004 k Soudnímu dvoru jako právní lingvista zařazený do platové třídy A*7. Poté, co podal žádost o přijetí na volné pracovní místo v Komisi, požádal v květnu 2005 o převedení. Soudní dvůr jeho žádost zamítl. Žalobce podal později znovu žádost o přijetí na jiné volné pracovní místo v Komisi. I když Komise žalobce na toto místo vybrala, nepožádala o jeho převedení. Následně, poté, co žalobce ukončil služební poměr u Soudního dvora, Komise jej jako úspěšného kandidáta ve výběrovém řízení EPSO/A/4/03 přijala s účinností od 2. března 2006 na místo v platové třídě A*5.
   Žalobce navrhuje zrušení rozhodnutí ze dne 21. července 2005, 27. září 2005, 3. října 2005 a 16. února 2006 z důvodu chybějícího odůvodnění, zjevného nesprávného posouzení a zneužití pravomoci. Jakožto právního základu svého návrhu se dovolává porušení nařízení (ES, Euratom) č. 723/2004 a porušení zásady ochrany legitimního očekávání a zákazu diskriminace. Rozhodnutí Soudního dvora ze dne 15. února 2006 navrhuje žalobce zrušit z důvodu zjevného nesprávného posouzení.


title: Věc T-208/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. června 2016 – Portugal Telecom v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Portugalský a španělský telekomunikační trh — Doložka o nesoutěžení na iberském trhu začleněná do smlouvy, na jejímž základě společnost Telefónica nabývá podíl společnosti Portugal Telecom v brazilském mobilním telefonním operátorovi Vivo — Výhrada zákonnosti znějící ‚v rozsahu dovoleném zákonem‘ — Povinnost uvést odůvodnění — Protiprávní jednání z hlediska účelu — Akcesorické omezení — Potenciální konkurence — Protiprávní jednání z hlediska účinků — Výpočet výše pokuty — Návrh na výslech svědků“

text:
               8.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. června 2016 – Portugal Telecom v. Komise
   (Věc T-208/13) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Portugalský a španělský telekomunikační trh - Doložka o nesoutěžení na iberském trhu začleněná do smlouvy, na jejímž základě společnost Telefónica nabývá podíl společnosti Portugal Telecom v brazilském mobilním telefonním operátorovi Vivo - Výhrada zákonnosti znějící ‚v rozsahu dovoleném zákonem‘ - Povinnost uvést odůvodnění - Protiprávní jednání z hlediska účelu - Akcesorické omezení - Potenciální konkurence - Protiprávní jednání z hlediska účinků - Výpočet výše pokuty - Návrh na výslech svědků“)
   (2016/C 287/21)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugal Telecom SGPS, SA (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: N. Mimoso Ruiz a R. Bordalo Junqueiro, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně C. Giolito, C. Urraca Caviedes a T. Christoforou, poté C. Giolito, C. Urraca Caviedes a P. Costa de Oliveira, zmocněnci, ve spolupráci s M. Marquesem Mendesem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 306 final ze dne 23. ledna 2013 v řízení podle článku 101 SFEU (Věc COMP/39.839 – Telefónica v. Portugal Telecom) a podpůrně návrh na snížení pokuty.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 2 rozhodnutí Komise C (2013) 306 final ze dne 23. ledna 2013 v řízení podle článku 101 SFEU (věc COMP/39.839 – Telefónica v. Portugal Telecom), se zrušuje v části týkající se stanovení pokuty uložené společnosti Portugal Telecom SGPS, SA na částku 12 290 000 eur, a to v rozsahu, v němž byla tato částka stanovena na základě hodnoty tržeb zohledněné Evropskou komisí.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Společnost Portugal Telecom SGPS ponese tři čtvrtiny vlastních nákladů řízení a nahradí jednu čtvrtinu nákladů řízení vynaložených Komisí. Komise ponese tři čtvrtiny vlastních nákladů řízení a nahradí jednu čtvrtinu nákladů řízení vynaložených společností Portugal Telecom SGPS.

      (1)  Úř. věst. C 164, 8. 6. 2013.


title: Věc C-87/05: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne  7. září 2005  – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/29

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. září 2005 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-87/05) (1)

   (2006/C 143/58)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005.


title: Věc C-275/14: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 5. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Jednostka Innowacyjno-Wdrożeniowa Petrol S.C. Paczuski Maciej i Puławski Ryszard v. Minister Finansów „Řízení o předběžné otázce — Zdanění energetických produktů — Směrnice 2003/96/ES — Článek 2 odst. 3 — Přímý účinek — Přísady do pohonných hmot zařazené do kódu 3811 KN“

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/21

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 5. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Jednostka Innowacyjno-Wdrożeniowa Petrol S.C. Paczuski Maciej i Puławski Ryszard v. Minister Finansów
   (Věc C-275/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Zdanění energetických produktů - Směrnice 2003/96/ES - Článek 2 odst. 3 - Přímý účinek - Přísady do pohonných hmot zařazené do kódu 3811 KN“)
   (2015/C 236/29)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Jednostka Innowacyjno-Wdrożeniowa Petrol S.C. Paczuski Maciej i Puławski Ryszard

      Žalovaný: Minister Finansów M

      Výrok

               1)

               Článek 2 odst. 3 druhý pododstavec směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovým vnitrostátním právním předpisům, jako jsou dotčené právní předpisy ve věci v původním řízení, podle kterých se na přísady zařazené do kódu 3811 kombinované nomenklatury v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku ve znění nařízení Komise (ES) č. 1031/2008 ze dne 19. září 2008 uplatní jiná sazba spotřební daně než na pohonnou hmotu, do které jsou přísady přidávány.

               2)

               Článek 2 odst. 3 druhý pododstavec směrnice 2003/96 musí být vykládán v tom smyslu, že jednotlivec se jej může dovolávat vůči příslušnému vnitrostátnímu orgánu v rámci právního sporu před vnitrostátními soudy, aby zabránil použití vnitrostátní právní úpravy, která je s tímto ustanovením neslučitelná.

      (1)  Úř. věst. C 171, 26.5.2015.


               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/1

         2010/C 328/01
   Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 317, 20.11.2010

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 301, 6.11.2010

      Úř. věst. C 288, 23.10.2010

      Úř. věst. C 274, 9.10.2010

      Úř. věst. C 260, 25.9.2010

      Úř. věst. C 246, 11.9.2010

      Úř. věst. C 234, 28.8.2010

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc C-471/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesfinanzhof ze dne 14. července 2004 ve věci Finanzamt Offenbach Main-Land proti Keller Holding GmbH

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesfinanzhof ze dne 14. července 2004 ve věci Finanzamt Offenbach Main-Land proti Keller Holding GmbH
   (Věc C-471/04)
   (2005/C 19/26)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Bundesfinanzhofu (Německo) ze dne 14. července 2004 ve věci Finanzamt Offenbach Main-Land proti Keller Holding GmbH, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 5. listopadu 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Bundesfinanzhof žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Je v rozporu s článkem 52 ve spojení s článkem 58 Smlouvy o založení Evropského společenství a článkem 73b Smlouvy o založení Evropského společenství případ, kdy výdaje právnické osoby na financování, které hospodářsky přímo souvisejí s příjmy z účasti na kapitálové společnosti, která má sídlo v jiném členském státě, osvobozenými v tuzemsku od daně, mohou být jako provozní výdaje odečteny pouze v tom rozsahu, v němž nejsou rozdělovány žádné nezdanitelné zisky spojené s touto účastí?


title: Věc T-494/12: Žaloba podaná dne 14. listopadu 2012 — Biscuits Poult v. OHIM — Banketbakkerij Merba (Biscuits)

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/56

         Žaloba podaná dne 14. listopadu 2012 — Biscuits Poult v. OHIM — Banketbakkerij Merba (Biscuits)
   (Věc T-494/12)
   2013/C 26/114
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Biscuits Poult (Montauban, Francie) (zástupce: C. Chapoullié, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Banketbakkerij Merba BV (Oosterhout, Nizozemsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil nebo alespoň změnil rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 2. srpna 2012 ve věci R 914/2011-3,

               —

               potvrdil rozhodnutí zrušovacího oddělení, kterým byla uznána platnost vzoru č. 001114292-0001,

               —

               zamítl návrh na prohlášení neplatnosti zaregistrovaný pod značkou ICD 000007120 a

               —

               uložil společnosti Banketbakkerij Merba BV náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaný vzor Společenství, který je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: vzor sušenky s tekutou náplní pro sušenky zařazené do třídy 01-01 — vzor Společenství č. 001114292-0001

      Majitelka vzoru Společenství: žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti vzoru Společenství: Banketbakkerij Merba BV

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: porušení článků 4 až 9 nařízení č. 6/2002

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: vyhovění odvolání a prohlášení vzoru Společenství za neplatný

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 4 odst. 2 a článku 6 nařízení č. 6/2002


title: Věc C-382/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. července 2015 společností Skype proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 5. května 2015 ve věci T-183/13, Skype v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. července 2015 společností Skype proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 5. května 2015 ve věci T-183/13, Skype v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-382/15 P)
   (2015/C 354/17)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Skype (zástupci: A. Carboni, M. Browne, Solicitors)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Sky IP International Ltd, Sky plc

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 5. května 2015 ve věci T-183/13 v plném rozsahu a vrátit OHIM přihlášku k zápisu za účelem pokračování řízení; a

               —

               uložit OHIM a případným vedlejším účastníkům v tomto řízení náhradu vlastních nákladů řízení a nákladů účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky) v tomto řízení, jakož i (i) v řízení před Tribunálem ve věci T-183/13, (ii) před čtvrtým odvolacím senátem ve věci R 2398/2010-4; a (iii) v námitkovém řízení B 812 380 před námitkovým oddělením.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka uplatňuje jako jediný důvod kasačního opravného prostředku porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (1) v rozsudku ve věci T-183/13 týkající se přihlášky ochranné známky Společenství č. 3 660 065 („napadená ochranná známka“). Tribunál se dopustil následujících pochybení ve svém rozhodnutí potvrdit nebezpečí záměny konstatované žalobkyní:

               1.

               při posuzování podobnosti výrobků a služeb napadené ochranné známky a starší ochranné známky vedlejšího účastníka řízení dospěl Tribunál k nesprávnému seznamu služeb napadené ochranné známky;

               2.

               učinil nesprávné skutkové zjištění ohledně charakteristických znaků relevantní veřejnosti, neboť nezohlednil skutečnost, že služba Skype navrhovatelky se k datu, kdy byla podána přihláška k zápisu sporné ochranné známky, zakládala na velmi nové a inovativní formě technologie („relevantní datum“), a že tudíž relevantní veřejnost disponovala nadprůměrnými odbornými technickými znalostmi a zvýšenou schopností rozlišovat mezi ochrannými známkami;

               3.

               ze skutečnosti, že navrhovatelka uznala totožnost služeb spadajících pod napadenou ochrannou známku s některými službami spadajícími pod starší ochrannou známku, nesprávně dovodil závěr, že uznala i vyšší rozlišovací způsobilost nebo lepší pověst starší ochranné známky v překrývajících se oblastech se specifikací napadené ochranné známky k relevantnímu datu;

               4.

               opakovaně se dopustil nesprávného právního posouzení při hodnocení přezkumu optické, akustické a koncepční podobnosti dotčených ochranných známek, zejména tím, že vycházel z nesprávné právní fikce, že průměrný spotřebitel čte jednotlivá krátká slova zleva doprava, a tím, že přikládal nepřiměřený význam náhodné okolnosti, že obě ochranné známky začínají písmeny S-K-Y, jakož i tím, že dospěl k nesprávnému závěru, že rozdílný koncept těchto ochranných známek vyvažuje případnou optickou nebo akustickou podobnost;

               5.

               dopustil se dvou závažných pochybení, neboť potvrdil tvrzení odpůrce, že starší ochranná známka má vyšší rozlišovací způsobilost pokud jde o výrobky a služby mimo „jádro“ služeb televizního vysílání vedlejšího účastníka řízení: zaprvé pro účely určení rozlišovací způsobilosti jiných služeb nesprávně vycházel z užívání starší ochranné známky, pokud jde o „jádro“ služeb vedlejšího účastníka řízení; zadruhé zohlednil důkazy užívání pocházející z pozdější doby než je relevantní datum;

               6.

               několikrát pochybil, když při celkovém posouzení nebezpečí záměny nezohlednil:

                           i.

                           dobré jméno, které měla napadená ochranná známka k relevantnímu datu; a

                           ii.

                           skutečné důkazy, že dotčené ochranné známky pokojně koexistovaly na trhu více než deset let, aniž by vedlejší účastník řízení podal žalobu pro porušení, což představuje silný argument ve prospěch neexistence nebezpečí záměny k relevantnímu datu.

         V důsledku toho navrhovatel požaduje, aby Soudní dvůr: (1) zrušil rozhodnutí Tribunálu ve věci T-183/13 a vrátil odpůrci přihlášku k zápisu za účelem pokračování řízení; a (2) uznal náklady řízení navrhovatelky.

      (1)  Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1.


title: Věc C-294/03: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne  1. prosince 2005  – Komise Evropských společenství v. Irsko

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/28

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 1. prosince 2005 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-294/03) (1)

   (2006/C 143/54)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda Soudního dvoru rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 213, 6.9.2003.


title: Věc T-297/17: Žaloba podaná dne 15. května 2017 – VSM v. EUIPO (WE KNOW ABRASIVES)

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/43

         Žaloba podaná dne 15. května 2017 – VSM v. EUIPO (WE KNOW ABRASIVES)
   (Věc T-297/17)
   (2017/C 231/53)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: VSM . Vereinigte Schmirgel- und Maschinen-Fabriken AG (Hannover, Německo) (zástupce: M. Horak, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „WE KNOW ABRASIVES“ – přihláška č. 15 063 522

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. března 2017 ve věci R 1595/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 63 odst. 1 ve spojení s články 58 a 59 nařízení č. 207/2009, porušení čl. 63 odst. 2 nařízení č. 207/2009, a tím i porušení zásady zaručující právo být vyslechnut.


title: Věc F-74/14: Žaloba podaná dne 25. července 2014 – ZZ v. Komise

text:
               3.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 388/30

         Žaloba podaná dne 25. července 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-74/14)
   2014/C 388/37
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: Sébastien Orlandi, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Určení, že článek 7 přílohy V a článek 8 přílohy VII nového služebního řádu úředníků jsou protiprávní, a zrušení rozhodnutí, kterým se žalobci odnímá nárok na dobu na cestu a nárok na náhradu výdajů na cestu mezi místem zaměstnání a místem původu, které měl před vstupem tohoto nového ustanovení služebního řádu v platnost.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               určit, že článek 7 přílohy V služebního řádu a článek 8 přílohy VII služebního řádu jsou protiprávní;

               —

               zrušit rozhodnutí, podle kterého již žalobci nebude počínaje rokem 2014 přiznán nárok na dobu na cestu ani nárok na náhradu každoročních cestovních výdajů;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-70/05: Žaloba podaná dne 14. února 2005 European Dynamics S.A. proti Evropské agentuře pro námořní bezpečnost

text:
               30.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/35

         Žaloba podaná dne 14. února 2005 European Dynamics S.A. proti Evropské agentuře pro námořní bezpečnost
   (Věc T-70/05)
   (2005/C 106/71)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 14. února 2005 žaloba podaná proti Evropské agentuře pro námořní bezpečnost (EMSA) společností European Dynamics S.A., se sídlem v Aténách (Řecko), zastoupenou N. Korogiannakisem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí EMSA, kterým byla nabídka žalobkyně ohodnocena jako neúspěšná a veřejná zakázka byla zadána úspěšnému uchazeči;

               —

               zrušil všechna následná rozhodnutí EMSA týkající se veřejných soutěží, jejichž přezkum je předmětem této žaloby;

               —

               uložil Evropské agentuře pro námořní bezpečnost náhradu nákladů řízení, a to i v případě zamítnutí této žaloby.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně podala nabídky na základě vyhlášení EMSA veřejných soutěží EMSA C-1/0104-2004 (1) a EMSA C.2/06/04 (2) na zprovoznění a další vývoj systému SafeSeaNet a na databázi, síť a řídící systém v oblasti námořních nehod. Napadenými rozhodnutími byly nabídky žalobkyně zamítnuty a veřejné zakázky zadány jinému uchazeči.
   Na podporu své žaloby na zrušení napadených rozhodnutí žalobkyně nejprve tvrdí, že žalovaná porušila zásady dobré víry a řádné správy, jelikož jednala se značným zpožděním a neposkytla náležité odpovědi na otázky uchazečů před podáním nabídek. Žalovaná odmítla odpovědět na otázky žalobkyně z důvodu, že nebyly předloženy včas, i když nepřímo uznala, že nepřijetí otázek bylo způsobeno technickými problémy na její straně. Žalobkyně má za to, že pokud by žalovaná na její otázky odpověděla včas a s náležitou péčí, byla by schopna podat ještě více konkurenční nabídku.
   Žalobkyně dále tvrdí, že žalovaná porušila finanční nařízení (3), jakož i čl. 17 odst. 1 směrnice 92/50 (4) tím, že použila hodnotící kriteria, zejména předchozí zkušenosti uchazečů, která nebyla specifikována ani zahrnuta ve vyhlášení soutěže.
   Žalobkyně má rovněž za to, že žalovaná se dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že považovala nabídku úspěšného uchazeče za výhodnější než nabídku žalobkyně. V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že k posouzení její nabídky nebyla použita žádná předem určená objektivní metoda, že použitá kriteria dala naopak prostor pro subjektivní hodnocení, a že nakonec neexistovala jasná a objektivní měřítka.
   Žalobkyně nakonec uplatňuje, že žalovaná nepředložila příslušné informace a neuvedla náležité důvody pro její jednání, jelikož neodpověděla na legitimní a včasně položené otázky žalobkyně.

      (1)  Úř. věst. 2004/S 126-106254

      (2)  Úř. věst. 2004/S 128-108027

      (3)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1).

      (4)  Směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 1).


title: Věc T-760/16: Žaloba podaná dne 4. listopadu 2016 – Basil v. EUIPO – Artex (košíky na kola)

text:
               9.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/46

         Žaloba podaná dne 4. listopadu 2016 – Basil v. EUIPO – Artex (košíky na kola)
   (Věc T-760/16)
   (2017/C 006/57)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Basil BV (Silvolde, Nizozemsko) (zástupci: N. Weber a J. von der Thüsen, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Artex SpA (Zeno di Cassola, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporného průmyslového vzoru: Žalobkyně

      Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství č. 142 245-0001

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. července 2016, ve věci R 535/2015-3

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a případně další účastnici řízení náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 52 odst. 3 nařízení č. 6/2002;

               —

               porušení článku 7 nařízení č. 6/2002, respektive porušení zásady důkazního břemene, respektive porušení zákonitostí logiky v rámci hodnocení důkazů;

               —

               porušení článku 6 nařízení č. 6/2002.


title: Věc C-293/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria provinciale di Parma (Itálie) dne 27. července 2009 — Paolo Lunardi v. Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria provinciale di Parma (Itálie) dne 27. července 2009 — Paolo Lunardi v. Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma
   (Věc C-293/09)
   2009/C 233/18
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione tributaria provinciale di Parma

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Paolo Lunardi

      Žalovaná: Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

      Předběžná otázka

   Jsou ustanovení čl. 19 odst. 5 nařízení prezidenta republiky č. 633/72 v rozporu s právem Společenství a zásadou neutrality DPH, a zejména došlo k nesprávnému provedení šesté směrnice 77/388/EHS (1) ze dne 17. května 1977 v rozsahu, v němž vnitrostátní právo nestanoví možnost odpočtu DPH u nákupů zařízení, pro účely výpočtu odpočitatelného podílu, uskutečněných osobami podléhajícími dani, které ze zákona provádějí úkony osvobozené od DPH ?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23.


title: Věc T-166/06: Žaloba podaná dne 28. června 2006 – PowderJect Research v. OHIM

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/28

         Žaloba podaná dne 28. června 2006 – PowderJect Research v. OHIM
   (Věc T-166/06)
   (2006/C 190/51)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: PowderJect Research Ltd (Oxford, Spojené království) (zástupci: A. Bryson, Barrister, P. Brownlow, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. dubna 2006 týkající se přihlášky žalobkyně č. 4202743 ochranné známky Společenství pro POWDERMED v třídách 5, 10 a 42;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „POWDERMED“ pro výrobky a služby tříd 5, 10 a 42 – přihláška č. 4 202 743

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 40/94. Odvolací senát se dopustil nesprávného posouzení ochranné známky, když ji považoval za známku složenou ze dvou běžně používaných anglických slov a vůbec nezohlednil, nebo nedostatečně zohlednil strukturu přihlašované ochranné známky, když nevzal v úvahu, že ochranná známka by na první pohled naznačovala minulý čas slovesa z koncovky „...ed“ a že relevantní veřejnosti by nebylo na první pohled zřejmé, že ochrannou známku lze rozdělit na „powder“ a „med“.


title: Věc T-416/13: Žaloba podaná dne 13. srpna 2013 — Stanleybet Malta a Stanley International Betting v. Komise

text:
               26.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/29

         Žaloba podaná dne 13. srpna 2013 — Stanleybet Malta a Stanley International Betting v. Komise
   (Věc T-416/13)
   2013/C 313/55
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Stanleybet Malta Ltd (Valletta, Malta); a Stanley International Betting Ltd (Liverpool, Spojené království) (zástupci: R. Jacchia, I. Picciano, A. Terranova, F. Ferraro, G. Dellis, P. Kakouris a I. Koimitzoglou, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí obsažené v dopise Komise ze dne 10. června 2013 uzavřít stížnost podanou žalobkyněmi proti Řecké republice a Řecké organizaci fotbalové prognostiky (OPAP) ve věci COMP/39.981, a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti Komise přezkoumat stížnost s řádnou péčí a pečlivostí a zjevně nesprávné posouzení argumentů uvedených ve stížnosti s odkazem na článek 102 SFEU, konkrétní a autonomní zneužití dominantního postavení, kterého se dopustila OPAP, a definici relevantního trhu.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti Komise uvést odůvodnění a porušení článku 296 SFEU.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomocí Komise a porušení zásady autonomní povahy a cílů pravidel hospodářské soutěže.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného právního posouzení, neposouzení slučitelnosti relevantních řeckých právních předpisů s unijním právem před posouzením porušení podle článku 102 SFEU, a porušení práva na řádnou a s řádnou péčí poskytovanou správu, které poskytuje čl. 41 odst. 1 Listiny základních práv a povinnosti Komise přezkoumat stížnost s řádnou péčí s odkazem na článek 106 SFEU.


title: Věc T-191/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. září 2006 – MIP Metro v. OHIM – Tesco Stores (METRO) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek METRO — Starší národní slovní ochranná známka METRO — Uplynutí doby platnosti starší národní ochranné známky )

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/32

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. září 2006 – MIP Metro v. OHIM – Tesco Stores (METRO)
   (Věc T-191/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek METRO - Starší národní slovní ochranná známka METRO - Uplynutí doby platnosti starší národní ochranné známky“)
   (2006/C 281/55)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Německo) (zástupce: R. Kaase, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vedlejší účastník před Soudem: Tesco Stores Ltd (Cheshunt, Spojené království) (zástupce: S. Malynicz, barrister)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. března 2004 (věc R 486/2003-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG a Tesco Stores Ltd.
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 23. března 2004 (věc R 486/2003-1) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené žalobkyní.

               3)

               Vedlejší účastnice řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 201, 7. 8. 2004.


title: Věc C-294/07: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 13. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2004/38/ES — Právo svobodného pohybu a pobytu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků na území členských států — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/27

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 13. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-294/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/38/ES - Právo svobodného pohybu a pobytu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků na území členských států - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2008/C 51/45)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: D. Maidani, zmocněnec)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ve stanovené lhůtě ustanovení nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46, a – opravy – Úř. věst. 2004, L 229, s. 35 a Úř. věst. 2005, L 197, s. 34)
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc C-564/13 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 26. února 2015 – Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Článek 340 první pododstavec SFEU — Smluvní odpovědnost Unie — Článek 272 SFEU — Rozhodčí doložka — Šestý rámcový program pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace — Smlouvy týkající se projektů Ontogov, FIT a RACWeb — Způsobilé náklady a částky vyplacené zálohově Komisí — Určovací žaloba — Neexistence vzniklého a trvajícího právního zájmu na podání žaloby“

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/15

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 26. února 2015 – Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion v. Evropská komise
   (Věc C-564/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 340 první pododstavec SFEU - Smluvní odpovědnost Unie - Článek 272 SFEU - Rozhodčí doložka - Šestý rámcový program pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace - Smlouvy týkající se projektů Ontogov, FIT a RACWeb - Způsobilé náklady a částky vyplacené zálohově Komisí - Určovací žaloba - Neexistence vzniklého a trvajícího právního zájmu na podání žaloby“)
   (2015/C 138/18)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion (zástupci: V. Christiano a S. Paliou, dikigoroi)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: R. Lyal, B. Conte a D. Triantafyllou, zmocněnci, ve spolupráci s S. Drakakakisem, advokátem)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 9, 11.1.2014.


title: Věc T-92/09: Žaloba podaná dne 2. března 2009 — Strategi Group v. OHIM — Reed Business Information (STRATEGI)

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/39

         Žaloba podaná dne 2. března 2009 — Strategi Group v. OHIM — Reed Business Information (STRATEGI)
   (Věc T-92/09)
   2009/C 113/78
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Strategi Group Ltd (Manchester, Spojené království) (zástupce: N. Saunders, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Reed Business Information (Issy-Les-Moulineaux, Francie)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 18. prosince 2008 ve věci R 1581/2007-2 a vrátit OHIM přihlášku k zápisu za účelem pokračování řízení; a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní označení „STRATEGI“ pro služby zapsané ve třídě 35

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: zápis francouzské slovní ochranné známky č. 1 240 001„Stratégies“ pro výrobky a služby zapsané ve třídách 9, 16, 28, 35, 41 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 43 nařízení Rady č. 40/94, jelikož se odvolací senát dopustil pochybení mimo jiné tím, že za okolností této věci rozhodl, že užívání ochranné známky jakožto název časopisu může představovat užívání uvedené ochranné známky zapsané pro služby nabízené v uvedené publikaci a tím, že nestanovil požadavky na vhodné důkazy, které jsou potřebné k prokázání skutečného užívání za těchto okolností a/nebo, že řádně neposoudil důkazy předložené na základě relevantních zásad; a dále, podpůrně, porušení pravidla 22 nařízení Komise č. 2868/95 (1), jelikož odvolací senát řádně neuplatnil toto právní ustanovení na okolnosti případu, jelikož neposkytl pokyny ohledně důkazů požadovaných k prokázání užívání a/nebo nesprávně konstatoval, že důkazy předložené osobou podávající námitky byly nedostatečné k prokázání užívání ochranné známky pro uvedené služby.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1995 L 303, s. 1).


title: Věc C-191/05: Žaloba podaná dne 28. dubna 2005 Komisí Evropských společenství proti Portugalské republice

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/9

         Žaloba podaná dne 28. dubna 2005 Komisí Evropských společenství proti Portugalské republice
   (Věc C-191/05)
   (2005/C 155/18)
   Jednací jazyk: portugalština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 28. dubna 2005 žaloba směřující proti Portugalské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Michelem van Beek a Antóniem Caeirosem, jako zmocněnci, s adresou pro doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1)

               určil, že Portugalská republika tím, že změnila vymezení zvláště chráněné oblasti (ZCHO) „Moura, Mourão, Barrancos“ vyloučením oblastí poskytujících útočiště druhům volně žijících ptáků, jejichž ochrana byla důvodem zřízení této ZCHO, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 79/409/EHS (1) ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků;

               2)

               uložil Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1)

               Zvláště chráněná oblast (ZCHO) „Moura, Mourão, Barrancos“ byla zřízena portugalskou vládou dne 23. září 1999 prostřednictvím nařízení s mocí zákona č. 384-B/99 ze dne 23. září 1999. Hranice této ZCHO jsou stanoveny v příloze XXIV uvedeného nařízení s mocí zákona.

               2)

               Z informací poskytnutých portugalskými orgány vyplývá, že změna vymezení ZCHO „Moura, Mourão, Barrancos“ prostřednictvím nařízení s mocí zákona č. 141/2000 ze dne 20. května 2000 nemá žádný vědecký podklad. Z judikatury Soudního dvora přitom vyplývá, že k vyloučení druhů, jejichž ochrana byla posouzena jako nezbytná, může dojít pouze na základě vědeckých důvodů.

      (1)  Úř. věst. L 103, s. 1


title: Věc C-511/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. září 2013 Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 11. července 2013 ve věci T-469/07: Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV v. Rada Evropské unie

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/9

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. září 2013 Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 11. července 2013 ve věci T-469/07: Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV v. Rada Evropské unie
   (Věc C-511/13 P)
   2013/C 352/16
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV (zástupci: M. L. Catrain González, abogada, E. A. Wright, H. Zhu, barristers)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Hangzhou Duralamp, Electronics Co., Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt), Evropská komise, Osram GmbH

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek (navrhovatelek)

   Navrhovatelku navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               Zrušil rozsudek a zrušil napadené nařízení v rozsahu, v něm se vztahuje na navrhovatelky;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovatelkami v řízení před Tribunálem a v projednávaném řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tímto kasačním opravným prostředkem se navrhovatelky domáhají toho, aby byl rozsudek a napadené nařízení zrušeny z těchto důvodů:

               1)

               Tribunál nesprávně vyložil čl. 9 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 (1) (dále jen „základní nařízení“ a „čl. 9 odst. 1“), když dospěl k závěru, že Rada je oprávněna uplatnit čl. 9 odst. 1 a fortiori v situacích, které nespadají do oblasti působnosti tohoto ustanovení (tj. tam, kde není podnět stažen, ale jen ztratil svou podporu). Široký výklad čl. 9 odst. 1, ke kterému se Tribunál přiklonil, není podporován zněním ani systematikou ustanovení základního nařízení. Je rovněž v rozporu s praxí orgánů v posledních 25 letech, kdy stažení podnětu vedlo na základě čl. 9 odst. 1 vždy k ukončení příslušného šetření.

               2)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení spočívajícího v nesprávném výkladu a tedy i nesprávném použití čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení (dále jen „čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4“) při definování „výrobního odvětví Společenství“. To vedlo k nesprávnému závěru, že „podstatná část“ celkové výroby Společenství musí být stanovena na základě použití pouze jedné ze dvou prahových hodnot požadovaných v čl. 5 odst. 4, tedy pouze 25 %. Chybná definice „výrobního odvětví Společenství“ ovlivnila analýzu orgánů týkající se újmy, která místo toho, aby byla určena na základě účinku dumpingových dovozů na „výrobní odvětví Společenství“, jak je stanoveno v čl. 3 odst. 1 základního nařízení (dále jen „čl. 3 odst. 1“), a definováno v čl. 5 odst. 4, byla posouzena na základě situace „podporující společnosti“ nebo „největšího výrobce“. Ani jeden z těchto pojmů se přitom v základním nařízení pro účely určení „újmy“ nepoužívá.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 56, s. 1; Zvl. vyd. 11/10, s. 45).


title: Věc C-592/13: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 6. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero della Salute, Ministero dello Sviluppo economico v. Ediltecnica SpA „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Článek 191 odst. 2 SFEU — Směrnice 2004/35/ES — Odpovědnost za životní prostředí — Vnitrostátní právní úprava, která nestanoví možnost správních orgánů uložit vlastníkům znečištěných pozemků, kteří k tomuto znečištění nepřispěli, povinnost přijmout preventivní a nápravná opatření a stanoví pouze povinnost nahradit náklady vynaložené na zásahy uskutečněné správním orgánem — Slučitelnost se zásadou, znečišťovatel platí‘, zásadami obezřetnosti a prevence a zásadou odvracení ohrožení životního prostředí především u zdroje“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/12

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 6. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero della Salute, Ministero dello Sviluppo economico v. Ediltecnica SpA
   (Věc C-592/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Článek 191 odst. 2 SFEU - Směrnice 2004/35/ES - Odpovědnost za životní prostředí - Vnitrostátní právní úprava, která nestanoví možnost správních orgánů uložit vlastníkům znečištěných pozemků, kteří k tomuto znečištění nepřispěli, povinnost přijmout preventivní a nápravná opatření a stanoví pouze povinnost nahradit náklady vynaložené na zásahy uskutečněné správním orgánem - Slučitelnost se zásadou, znečišťovatel platí‘, zásadami obezřetnosti a prevence a zásadou odvracení ohrožení životního prostředí především u zdroje“)
   (2016/C 038/15)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero della Salute, Ministero dello Sviluppo

      Odpůrkyně: Ediltecnica SpA

      Výrok

   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která v případě nemožnosti identifikovat osobu odpovědnou za znečištění pozemku nebo v případě nemožnosti vynutit na ní přijetí nápravných opatření neumožňuje příslušnému orgánu uložit povinnost přijmout preventivní a nápravná opatření vlastníkovi tohoto pozemku, který není odpovědný za znečištění, přičemž tento vlastník je pouze povinen nahradit náklady související s opatřeními přijatými příslušným orgánem v mezích tržní hodnoty pozemku stanovené po přijetí těchto opatření.

      (1)  Úř. věst. C 52, 22.2.2014.


title: Věc C-149/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te ’s-Gravenhage — Nizozemsko) — Leno Merken BV v. Hagelkruis Beheer BV ( „Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 15 odst. 1 — Pojem „skutečné užívání ochranné známky“ — Územní rozsah užívání — Užívání ochranné známky Společenství na území jediného členského státu — Dostatečnost“ )

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/3

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te ’s-Gravenhage — Nizozemsko) — Leno Merken BV v. Hagelkruis Beheer BV
   (Věc C-149/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 15 odst. 1 - Pojem „skutečné užívání ochranné známky“ - Územní rozsah užívání - Užívání ochranné známky Společenství na území jediného členského státu - Dostatečnost)
   2013/C 46/05
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof te ’s-Gravenhage

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Leno Merken BV

      Žalovaná: Hagelkruis Beheer BV

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Gerechtshof te ’s-Gravenhage — Výklad čl. 15 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1) — Užívání ochranné známky — Skutečné užívání — Pojem — Užívání ochranné známky Společenství na území jediného členského státu — Užívání považované tímto členským státem za skutečné, jedná-li se o totožnou národní ochrannou známku

      Výrok

               1)

               Článek 15 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství musí být vykládán tak, že posuzování požadavku „skutečného užívání ve Společenství“ ve smyslu tohoto ustanovení je třeba provádět in abstracto a k hranicím území jednotlivých členských států vůbec nepřihlížet.

               2)

               Ochranná známka je ve smyslu čl. 15 odst. 1 nařízení č. 207/2009 „skutečně užívána“, je-li užívána v souladu se svou hlavní funkcí a za účelem udržení nebo získání podílu na trhu v Evropském společenství pro výrobky nebo služby označené uvedenou ochrannou známkou. Předkládajícímu soudu přísluší posoudit, zda jsou tyto podmínky ve věci v původním řízení splněny, přičemž musí zohlednit všechny relevantní skutečnosti a okolnosti, jako jsou zejména vlastnosti dotčeného trhu, povaha výrobků nebo služeb chráněných dotčenou ochrannou známkou, územní a kvantitativní rozsah užívání, jakož i jeho četnost a pravidelnost.

      (1)  Úř. věst. C 179, 18.6.2011.


title: Věc T-57/17: Žaloba podaná dne 31. ledna 2017 – Pegasus v. Parlament

text:
               13.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/42

         Žaloba podaná dne 31. ledna 2017 – Pegasus v. Parlament
   (Věc T-57/17)
   (2017/C 078/57)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Pegasus (Brusel, Belgie) (zástupce: P. Richter, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil článek I.4.1 rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 12. prosince 2016 (č. FINS-2017-30), týkající se snížení výše předfinancování na 33 % stanovené maximální výše [dotace], jakož i požadavku na složení jistoty,

               —

               uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod, který je v zásadě totožný se žalobním důvodem uplatněným v rámci věci T-54/17, CLF v. Parlament, nebo tomuto žalobnímu důvodu podobný.


title: Věc C-493/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Ireland dne 15. října 2010 — M. E. a další v. Refugee Applications Commissioner, Minister for Justice, Equality and Law Reform

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Ireland dne 15. října 2010 — M. E. a další v. Refugee Applications Commissioner, Minister for Justice, Equality and Law Reform
   (Věc C-493/10)
   ()
   2011/C 13/32
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Ireland

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: M. E. a další

      Odpůrci: Refugee Applications Commissioner, Minister for Justice, Equality and Law Reform

      Předběžné otázky

               1)

               Je přemísťující členský stát podle nařízení Rady (ES) č. 343/2003 (1) povinen posoudit, zda přijímající členský stát dodržuje článek 18 Listiny základních práv a svobod EU, směrnice Rady 2003/9/ES (2), 2004/83/ES (3) a 2005/85/ES (4) a nařízení Rady (ES) č. 343/2003?

               2)

               Pokud je odpověď kladná, a pokud se zjistí, že přijímající členský stát nedodržuje jedno nebo více z těchto ustanovení, je přemísťující členský stát povinen přijmout příslušnost k posouzení žádosti podle čl. 3 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 343/2003?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států
   Úř. věst. L 50, s. 1.

      (2)  Směrnice Rady 2003/9/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl
   Úř. věst. L 31, s. 18.

      (3)  Směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany
   Úř. věst. L 304, s. 2

      (4)  Směrnice Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka
   Úř. věst. L 326, s. 13


title: Věc C-394/16: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Frankfurt am Main – Německo) – FMS Wertmanagement AöR v. Heta Asset Resolution AG

text:
               20.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/22

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Frankfurt am Main – Německo) – FMS Wertmanagement AöR v. Heta Asset Resolution AG
   (Věc C-394/16) (1)

   (2017/C 086/29)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 419, 14. 11. 2016.


title: Věc T-699/13 P: Usnesení Tribunálu ze dne 18. září 2014 – Marcuccio v. Komise „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Odmítnutí žaloby v prvním stupni jako zjevně nepřípustné — Neexistence totožnosti mezi žalobou podanou faxem a originálem došlým později — Lhůta pro podání žaloby — Opožděnost — Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný“

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/43

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. září 2014 – Marcuccio v. Komise
   (Věc T-699/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Odmítnutí žaloby v prvním stupni jako zjevně nepřípustné - Neexistence totožnosti mezi žalobou podanou faxem a originálem došlým později - Lhůta pro podání žaloby - Opožděnost - Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný“)
   2014/C 409/62
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 17. října 2013, Marcuccio v. Komise (F- 145/12, RecFP, EU:F:2013:162) a znějící na zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v tomto stupni.

               3)

               Luigimu Marcucciovi se ukládá nahradit Tribunálu částku 2  000 eur na základě článku 90 svého jednacího řádu.

      (1)  Úř. věst. C 52, 22. 2. 2014.


title: Věc T-285/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. prosince 2008 – Torres v. OHIM – Bodegas Cándido (TORRE DE FRIAS) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství TORRE DE FRIAS — Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky TORRES a LAS TORRES — Relativní důvod zamítnutí — Neexistence pravděpodobnosti záměny )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/43

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. prosince 2008 – Torres v. OHIM – Bodegas Cándido (TORRE DE FRIAS)
   (Věc T-285/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství TORRE DE FRIAS - Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky TORRES a LAS TORRES - Relativní důvod zamítnutí - Neexistence pravděpodobnosti záměny“)
   (2009/C 44/73)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Miguel Torres (Vilafranca del Penedés, Francie) (zástupci: E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Caferino a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: O. Mondéjar Ortuño a J. García Murillo, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Bodegas Cándido, SA (Burgos, Španělsko) (zástupce: C. Hernández, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 27. července 2006 (věc R 1069/2000-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Miguel Torres, SA a Bodegas Cándidado, SA.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Miguel Torres, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 310, 16.12.2006.


title: Věc C-511/16: Žaloba podaná dne 29. září 2016 – Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství

text:
               28.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 441/13

      Žaloba podaná dne 29. září 2016 – Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
      (Věc C-511/16)
      (2016/C 441/17)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. van Beek, G. von Rintelen, zmocněnci)

         Žalovaný: Lucemburské velkovévodství

         Návrhová žádání

                  —

                  určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nejpozději do 1. června 2015 nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/27/EU ze dne 26. února 2014, kterou se mění směrnice Rady 92/58/EHS, 92/85/EHS, 94/33/ES, 98/24/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/37/ES s cílem uvést je do souladu s nařízením č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí, anebo přinejmenším o tom neinformovalo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice;

                  —

                  uložit Lucemburskému velkovévodství podle čl. 260 odst. 3 SFEU penále ve výši 8 710 eur za každý den ode dne vyhlášení rozsudku Soudního dvora v této věci za porušení povinnosti sdělit opatření přijatá k provedení směrnice 2014/27/EU;

                  —

                  uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 1. června 2015.
      Lucemburské velkovévodství nesplnilo povinnost sdělit prováděcí opatření ve lhůtě pro provedení stanovené v čl. 6 odst. 1 směrnice 2014/27/EU.


title: Věc T-309/04: Žaloba podaná dne 28. června 2004 TV2/DANMARK A/S proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/43

         Žaloba podaná dne 28. června 2004 TV2/DANMARK A/S proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-309/04)
   (2004/C 262/82)
   Jednací jazyk: dánština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 28. června 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství TV2/DANMARK A/S, se sídlem v Odense (Dánsko), zastoupenou Olafem Koktvedgaardem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zcela zrušil rozhodnutí Komise ze dne 19. května 2004 K(2004)1814 konečné ve věci C 2/2003 (ex NN 22/2002), které se týká opatření přijatých Dánskem ve prospěch TV2/DANMARK, nebo, podpůrně, zrušil toto rozhodnutí částečně;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Napadeným rozhodnutím Komise schválila podporu poskytnutou TV2/DANMARK v letech 1995–2002 ve formě zdrojů z licenčních poplatků a některých dalších opatření jako slučitelnou se společným trhem s výjimkou částky 628,2 milionů DKK, která podle mínění Komise představuje nezákonnou státní podporu, již je Dánské království povinno vymoci od žalobkyně.
   Žalobkyně na podporu své žaloby tvrdí, že napadené rozhodnutí bylo přijato způsobem odporujícím základním procedurálním požadavkům stanoveným čl. 87 odst. 1 ES, čl. 86 odst. 2 ES, článku 295 ES a sdělení Komise o použití pravidel o státní pomoci na vysílání veřejné služby. Žalobkyně tvrdí zejména, že:

               —

               nebylo dbáno zásady, že obě strany musí být slyšeny, že výpočet nadměrné kompenzace zahrnuje částky, které se zkoumaného období netýkají, a že základ a odůvodnění hodnocení tvorby vlastního kapitálu TV2 jsou nedostatečné;

               —

               hodnocení Komise není založeno na souvislostech, jež existovaly v době, kdy byla opatření ve prospěch TV2 činěna;

               —

               zdroje z licenčních poplatků převedené na TV2 a zisky z reklamy, které byly na TV2 převedeny v letech 1995–1997 prostřednictvím fondu TV2, nejsou státní podporou, neboť nejde o státní prostředky;

               —

               nejde o státní podporu, i když převedené prostředky překročily čisté náklady TV2 související s plněním jejích závazků veřejné služby, neboť prostředky ve skutečnosti nebyly použity pro křížovou podporu komerčních aktivit;

               —

               TV2 nezískala hospodářskou výhodu, které by za obvyklých tržních podmínek nedosáhla, neboť zisky dosažené TV2 nepřekračují přiměřené příjmy při výkonu závazků veřejné služby TV2 a tvorba vlastního kapitálu TV2 byla oprávněná s ohledem na trh;

               —

               tvorba vlastního kapitálu TV2 nepřesahuje to, co je nezbytné pro plnění závazků veřejné služby TV2;

               —

               nemůže existovat rozhodnutí nařizující vrácení prostředků veřejné akciové společnosti, TV2/DANMARK A/S, která vznikla po období šetření, neboť nedošlo k obohacení této společnosti;

               —

               požadavek úroků z částky, která údajně má být vrácena, musí být zamítnut, neboť částka, jejíž vrácení je požadováno, již úroky zahrnuje.


title: Věc C-217/14: Žaloba podaná dne 2. května 2014 – Evropská komise v. Irsko

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/6

         Žaloba podaná dne 2. května 2014 – Evropská komise v. Irsko
   (Věc C-217/14)
   2014/C 223/09
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Hetsch, L. Flynn, K. Herrmann, zmocněnci)

      Žalované: Irsko

      Návrhová žádání žalobkyně

   Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že pokud jde o směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (1), Irsko tím, že do 3. března 2011 nepřijalo ustanovení provádějící definice obsažené v jejím čl. 2, bodech 8, 18, 21, 22, 32, 33 a 34, a povinnosti stanovené v jejím čl. 9 odst. 1 až 7 a odst. 12, ve spojení s odst. 11 téhož článku, v jejím čl. 16 odst. 1 druhé a třetí větě a odst. 2 a 3, v jejím čl. 38 odst. 1 druhé větě, v jejím čl. 39 odst. 1, 4 a 8, a v jejím čl. 40 odst. 1 až 3, 5 a 7, nebo v každém případě tato ustanovení nesdělilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 49 odst. 1 směrnice 2009/72/ES,

               —

               uložil Irsku v souladu s čl. 260 odst. 3 SFEU povinnost zaplatit denní penále ve výši 20  358 eur, ode dne vyhlášení rozsudku Soudního dvora, splatné na účet „Vlastní zdroje Evropské unie“, z důvodu nesdělení opatření provádějících směrnici přijatou legislativním postupem, a

               —

               uložil Irsku náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2009/72/ES uplynula dne 3. března 2011.

      (1)  Úř. věst. L 211, s. 55.


title: Věc C-105/07: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. ledna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgie) – N.V. Lammers & Van Cleeff v. Belgische Staat (Svoboda usazování — Volný pohyb kapitálu — Daňové právní předpisy — Korporační daň — Úroky zaplacené dceřinou společností z úvěru poskytnutého mateřskou společností usazenou v jiném členském státě — Překvalifikování úroků na zdanitelné dividendy — Nepřekvalifikování v případě úroků zaplacených společnosti-rezidentovi)

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/12

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. ledna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgie) – N.V. Lammers & Van Cleeff v. Belgische Staat
   (Věc C-105/07) (1)

   (Svoboda usazování - Volný pohyb kapitálu - Daňové právní předpisy - Korporační daň - Úroky zaplacené dceřinou společností z úvěru poskytnutého mateřskou společností usazenou v jiném členském státě - Překvalifikování úroků na zdanitelné dividendy - Nepřekvalifikování v případě úroků zaplacených společnosti-rezidentovi)
   (2008/C 64/17)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: N. V. Lammers & Van Cleeff

      Žalovaný: Belgische Staat
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Výklad článků 12, 43, 48, 56 a 58 ES – Vnitrostátní daňové právní předpisy překvalifikovávající úroky zaplacené dceřinou společností z úvěru poskytnutého mateřskou společností-rezidentem jiného členského státu na zdanitelné dividendy, nikoli ale v případě úroků zaplacených společnosti-rezidentovi
   Výrok
   Články 43 ES a 48 ES brání takovým vnitrostátním právním předpisům, jaké jsou předmětem věci v původním řízení, na základě nichž jsou úroky, které společnost-rezident určitého členského státu zaplatí členovi statutárního orgánu, který je společností usazenou v jiném členském státě, překvalifikovány na dividendy, a z tohoto důvodu jsou zdanitelné, jestliže na začátku zdanitelného období celková výše zúročitelných záloh převyšuje splacený kapitál zvýšený o rezervní fondy podléhající dani, zatímco jsou-li tyto úroky za stejných okolností zaplaceny členovi statutárního orgánu, který je společností usazenou v tomtéž členském státě, tyto úroky nejsou překvalifikovány na dividendy, a z tohoto důvodu nejsou zdanitelné.

      (1)  Úř. věst. C 95, 28.4.2007.


title: Věc C-377/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským soudem v Praze (Česká republika) dne 7. srpna 2014 – Ernst Georg Radlinger a Helena Radlingerová v. FINWAY a.s.

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským soudem v Praze (Česká republika) dne 7. srpna 2014 – Ernst Georg Radlinger a Helena Radlingerová v. FINWAY a.s.
      (Věc C-377/14)
      (2014/C 395/28)
      Jednací jazyk: čeština

         Předkládající soud

      Krajský soud v Praze

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Ernst Georg Radlinger, Helena Radlingerová

         Žalovaná: FINWAY a.s.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Brání čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS (1) ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (dále jen „směrnice o nepřiměřených podmínkách“) a čl. 22 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES (2) ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (dále jen „směrnice o spotřebitelském úvěru“), popř. jiná ustanovení práva EU na ochranu spotřebitele

                              —

                              koncepci zákona č. 182/2006 Sb., o úpadku a způsobech jeho řešení (insolvenční zákon), ve znění zákona č. 185/2013 Sb. (dále jen „insolvenční zákon“), která umožňuje soudu přezkoumávat pravost, výši nebo pořadí uspokojení pohledávky pocházející ze spotřebitelských vztahů jen na základě incidenční žaloby podané insolvenčním správcem, některým věřitelem nebo (za shora uvedených omezení) dlužníkem (spotřebitelem)?

                              —

                              ustanovením, která v rámci vnitrostátní úpravy insolvenčního řízení omezují právo dlužníka (spotřebitele) vyvolat soudní přezkum přihlášené pohledávky věřitelů (dodavatelů, resp. poskytovatelů) jen na případy, kdy je schváleno řešení úpadku spotřebitele formou oddlužení, a v rámci toho jen ve vztahu k nezajištěným pohledávkám věřitelů, přičemž v případě vykonatelných pohledávek přiznaných rozhodnutím příslušného orgánu jsou námitky dlužníka dále omezeny jen na možnost tvrdit zánik či promlčení pohledávky, jako je tomu v případě úpravy obsažené v ustanoveních § 192 odst. 3 a § 410 odst. 2 a 3 insolvenčního zákona?

                  2)

                  V případě kladné odpovědi na otázku č. 1: Je soud v řízení o přezkoumání pohledávky ze spotřebitelského úvěru povinen přihlédnout i bez námitky spotřebitele z moci úřední k nesplnění informačních povinností poskytovatele úvěru podle čl. 10 odst. 2 směrnice o spotřebitelském úvěru a vyvodit z toho důsledky stanovené vnitrostátním právem v podobě neplatnosti smluvních ujednání?

            V případě kladné odpovědi na otázku č. 1 nebo 2:

                  3)

                  Mají shora aplikovaná ustanovení směrnic přímý účinek a nebrání jejich přímé aplikaci skutečnost, že je vyvoláním incidenčního sporu soudem z moci úřední (popř. z hlediska vnitrostátního práva nepřípustným přezkumem pohledávky na základě neúčinného popření ze strany dlužníka-spotřebitele) zasahováno do horizontálního vztahu mezi spotřebitelem a dodavatelem/poskytovatelem?

                  4)

                  Jaká částka představuje „celkovou výši úvěru“ podle čl. 10 odst. 2 písm. d) směrnice o spotřebitelském úvěru a jaké částky vstupují jako „částky čerpání“ do výpočtu roční procentní sazby nákladů (dále též „RPSN“) podle vzorce uvedeného v příloze I směrnice o spotřebitelském úvěru, jestliže je ve smlouvě o úvěru formálně přislíbeno poskytnutí určité finanční částky, avšak je současně sjednáno, že již v okamžiku vyplacení úvěru budou v určitém rozsahu oproti takové částce započteny pohledávky poskytovatele úvěru z titulu poplatku za poskytnutí úvěru a z titulu první (popř. následujících) splátek úvěru, takže takto započtené částky reálně nejsou vůbec vyplaceny spotřebiteli, resp. na jeho účet, a zůstávají po celou dobu v dispozici věřitele? Má zahrnutí takových reálně nevyplacených částek vliv na výši vypočtené RPSN?

            Bez ohledu na odpověď na předchozí otázky:

                  5)

                  Je třeba při posouzení, zda výše sjednaného odškodného je nepřiměřená ve smyslu bodu 1 písm. e) přílohy ke směrnici o nepřiměřených podmínkách hodnotit kumulativní účinek všech sankčních klauzulí, tak jak byly sjednány, bez ohledu na to zda věřitel skutečně trvá na jejich plné úhradě a bez ohledu na to, zda některé z nich mohou být považovány z hlediska norem vnitrostátního práva za neplatně sjednané, nebo je třeba přihlížet jen k celkové výši reálně uplatněných a uplatnitelných sankcí?

                  6)

                  Je v případě zjištění zneužívající povahy smluvních sankcí nutné neaplikovat každou z těchto dílčích sankcí, jež teprve ve svém souhrnu vedly soud k závěru o nepřiměřenosti výše odškodného ve smyslu bodu 1 písm. e) přílohy ke směrnici o nepřiměřených podmínkách nebo jen některé z nich (a v tom případě podle jakého klíče)?

         (1)  Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/002, s. 288.

         (2)  Úř. věst. L 133, s. 66.


title: Věc T-337/04: Žaloba podaná dne 29. června 2004 Athanasiosem Pitsiorlasem proti Radě Evropské unie a Evropské centrální bance

text:
               6.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/35

         Žaloba podaná dne 29. června 2004 Athanasiosem Pitsiorlasem proti Radě Evropské unie a Evropské centrální bance
   (Věc T-337/04)
   (2004/C 273/67)
   Jednací jazyk: řečtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla dne 29. června 2004 předložena žaloba podaná proti Radě Evropské unie a Evropské centrální bance Athanasiosem Pitsiorlasem, bytem v Soluni (Řecko), zastoupeným Dimitriosem Papafilippouem, právníkem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               uložil těmto dvěma orgánům Společenství zaplatit mu (1) společně a nerozdílně náhradou za hmotnou újmu částku, která bude výsledkem příslušného výpočtu mzdy pro odpovídající pracovní místo v ECB za období od dubna 2001 do doby tří měsíců po vydání rozsudku Soudu prvního stupně, pokud tento rozsudek vyzní ve prospěch žalobce, sníženou o jeho příjem právníka během odpovídajícího období, a (2) částku 90 000 eur za nehmotnou újmu, společně s úrokem od okamžiku podání této žaloby.

               —

               uložil těmto dvěma orgánům Společenství náhradu nákladů řízení a dalších nákladů jemu vzniklých.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce již dříve předložil Soudu prvního stupně (věc T-3/00) (1) žalobu na neplatnost odmítnutí Rady Evropské Unie a Evropské centrální banky umožnit mu přístup k Basilejské/Nyborgské dohodě o posílení Evropského měnového systému. Žalobce tvrdí, že tuto dohodu potřeboval pro dokončení doktorandské práce, na které pracoval.
   Žalobce ve stávající žalobě tvrdí, že odmítnutí Rady a Evropské centrální banky umožnit mu přístup bylo protiprávní z důvodů totožných s těmi, uvedenými v předchozí žalobě. Navíc tvrdí, že z důvodu odmítnutí nemohl až do nynějška dokončit svou doktorandskou práci. Uvádí, že v případě dokončení doktorandské práce specializované na oblast hospodářského a měnového práva by získal zaměstnání jako právník mezinárodního orgánu či organizace. Domnívá se tedy, že utrpěl hmotnou újmu rovnající se rozdílu mezi (1) mzdou, kterou by takovýmto zaměstnáním získal v období od dubna 2001 – kdy by dokončil svou doktorandskou práci a nalezl takové zaměstnání – do tří měsíců po vydání rozsudku Soudu prvního stupně, a (2) jeho předchozím a budoucím příjmem během téhož období, kdy pracoval jako právník v Řecku. Svojí žalobou požaduje náhradu za vzniklou hmotnou újmu a přiznání náhrady za nehmotnou škodu.

      (1)  Úř. věst. C 122, 29.4.2000, s. 35.


title: Věc T-392/17: Žaloba podaná dne 14. června 2017 – TE v. Komise

text:
               4.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 293/36

         Žaloba podaná dne 14. června 2017 – TE v. Komise
   (Věc T-392/17)
   (2017/C 293/45)
   Jednací jazyk: český

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: TE (zástupce: J. Bartončík, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil Rozhodnutí o zahájení vyšetřování vedeného Evropským úřadem pro boj proti podvodům;

               —

               uložil žalované povinnost uhradit žalobkyni náklady řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení základního principu unijního práva – principu subsidiarity.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady ne bis in idem.


title: Věc T-256/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2014 – Ezz a další v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Egyptě — Zmrazení finančních prostředků — Právní základ — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné skutkové zjištění — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Právo na vlastnictví — Svoboda podnikání“

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2014 – Ezz a další v. Rada
   (Věc T-256/11) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Egyptě - Zmrazení finančních prostředků - Právní základ - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné skutkové zjištění - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Právo na vlastnictví - Svoboda podnikání“)
   2014/C 102/51
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Ahmed Abdelaziz Ezz (Giseh, Egypt), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed (Londýn, Spojené království), Chadiga Ahmed Ahmed Kamel Jassin (Londýn) a Šahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Giseh) (zástupci: původně M. Lester, barrister, a J. Binns, solicitor, poté J. Binns, J. Lewis, QC, B. Kennelly, barrister, a I. Burton, solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a E. Gurov, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: F. Erlbacher, M. Konstantinidis a A. Bordes, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2011 L 76, s. 63) a nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2011 L 76, s. 4) v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobců

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, Chadiga Ahmed Ahmed Kamel Jassin a Šahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar ponesou vlastní náklad řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 89, 19.3.2011.


title: Věc C-492/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. listopadu 2006 – Consorzio Elisoccorso San Raffaele v. Elilombarda s.r.l.

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. listopadu 2006 – Consorzio Elisoccorso San Raffaele v. Elilombarda s.r.l.
   (Věc C-492/06)
   (2007/C 20/19)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Consiglio di Stato (Itálie)
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Consorzio Elisoccorso San Raffaele

      Žalovaná: Elilombarda s.r.l.
   Předběžné otázky
   „Má být článek 1 směrnice Rady 89/665/EHS (1) ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, ve znění směrnice Rady 92/50/EHS (2) ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby podle vnitrostátního práva mohl jeden z členů sdružení ad hoc, bez právní subjektivity, které se jako takové účastnilo postupu při udělování veřejné zakázky a kterému uvedená zakázka nebyla udělena, podat samostatně návrh na přezkum rozhodnutí o udělení zakázky?“

      (1)  Úř. věst. L 395, s. 33.

      (2)  Úř. věst. L 209, s. 1.


title: Věc C-546/13: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 6. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Agenzia delle Dogane, Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane v. ADL American Dataline Srl „Řízení o předběžné otázce — Nařízení (EHS) č. 2658/87 — Společný celní sazebník — Sazební zařazení zboží — Kombinovaná nomenklatura — Čísla 8471 a 8518 — Reproduktory reprodukující zvuk konverzí elektromagnetického signálu na zvukové vlny, jež jsou připojitelné pouze k počítači a samostatně uváděny na trh“

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/10

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 6. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Agenzia delle Dogane, Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane v. ADL American Dataline Srl
   (Věc C-546/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (EHS) č. 2658/87 - Společný celní sazebník - Sazební zařazení zboží - Kombinovaná nomenklatura - Čísla 8471 a 8518 - Reproduktory reprodukující zvuk konverzí elektromagnetického signálu na zvukové vlny, jež jsou připojitelné pouze k počítači a samostatně uváděny na trh“)
   (2015/C 007/13)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte suprema di cassazione

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Agenzia delle Dogane, Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane

      Žalovaná: ADL American Dataline Srl

      Výrok

   Kombinovaná nomenklatura uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku ve zněních vyplývajících z nařízení Komise (ES) č. 2388/2000 ze dne 13. října 2000, z nařízení Komise (ES) č. 2031/2001 ze dne 6. srpna 2001, z nařízení Komise (ES) č. 1832/2002 ze dne 1. srpna 2002 a z nařízení Komise (ES) č. 1789/2003 ze dne 11. září 2003 musí být vykládána v tom smyslu, že takové výrobky, jako jsou výrobky dotčené ve věci v původním řízení, které jsou připojené k počítači vybavenému operačním systémem „MAC OS 9“ nebo pokročilejším systémem, musí být zařazeny jakožto reproduktory do podpoložky 8518 22 90 této nomenklatury.

      (1)  Úř. věst. C 377, 21.12.2013.


title: Věc T-305/17: Žaloba podaná dne 17. května 2017 – Red Bull v. EUIPO (Vyobrazení kosodélníka skládajícího se ze dvou ploch různých barev)

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/47

         Žaloba podaná dne 17. května 2017 – Red Bull v. EUIPO (Vyobrazení kosodélníka skládajícího se ze dvou ploch různých barev)
   (Věc T-305/17)
   (2017/C 231/60)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Rakousko) (zástupci: A. Renck a S. Petivlasova, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (Vyobrazení kosodélníka skládajícího se ze 2 ploch různých barev) – Přihláška č. 14 326 508

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. ledna 2017, ve věci R 2582/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-150/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne  17. března 2006  Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA, Cray Valley Iberica, SA proti usnesení Soudu prvního stupně (třetího senátu) vydanému dne  14. prosince 2005  ve věci T-369/03, Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA, Resinall Europe BVBA, Cray Valley Iberica v. Komise Evropských společenství, podporovaná Finskem

text:
               20.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/7

         Kasační opravný prostředek podaný dne 17. března 2006 Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA, Cray Valley Iberica, SA proti usnesení Soudu prvního stupně (třetího senátu) vydanému dne 14. prosince 2005 ve věci T-369/03, Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA, Resinall Europe BVBA, Cray Valley Iberica v. Komise Evropských společenství, podporovaná Finskem
   (Věc C-150/06 P)
   (2006/C 121/13)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA, Cray Valley Iberica, SA (zástupci: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Další účastníci řízení: Komise Evropských společenství, Finsko, Resinall Europe BVBA
   Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek
   Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že je projednávaný kasační opravný prostředek přípustný a opodstatněný;

               —

               zrušil usnesení Soudu prvního stupně ze dne 14. prosince 2005 ve věci T-369/03;

               —

               určil, že jsou návrhy jimi podané ve věci T-369/03 přípustné;

               —

               rozhodl ve věci samé, nebo podpůrně vrátil věc Soudu prvního stupně k rozhodnutí ve věci samé; a

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu veškerých nákladů těchto řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že usnesení Soudu prvního stupně by měla být zrušeno z následujících důvodů:

               1)

               Vnitřní nesoudržnost odůvodnění a nesprávné právní posouzení přípustnosti vztahující se k adresátovi aktu s právně závaznými účinky.
               Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že se Soud prvního stupně (dále jen SPS) tím, že své posouzení nezaložil na skutečnosti, že napadené rozhodnutí je aktem s právně závaznými účinky, jimiž se podstatným způsobem mění jejich právní postavení, dopustil nesprávného právního posouzení.

               2)

               Nesprávný výklad právního rámce pro posouzení údajů jimi předložených na základě směrnice 67/548/EHS.
               Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že se SPS tím, že se domníval, že posouzení údajů jimi předložených a konečného rozhodnutí Komise o významu těchto údajů jako podkladů pro vyřazení, nepředstavuje správní řízení, které by bylo možno zpochybnit, dopustil nesprávného právního posouzení.

               3)

               Nesprávný výklad právního rámce a jejich souvisejících práv na základě směrnice 67/548/EHS.
               Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že se SPS tím, že došel k závěru, že nemohli zpochybnit uvedené rozhodnutí z důvodů, že usilovali o napadnutí opatření s obecnou působností, dopustil nesprávného právního posouzení.

               4)

               Porušení jejich práv na účinnou soudní ochranu.
               Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že se SPS tím, že se domníval, že mohou napadené rozhodnutí zpochybnit na vnitrostátní úrovni, dopustil nesprávného právního posouzení.

               5)

               Nesprávné právní posouzení přijetím závěru, že jejich žaloba je promlčená.
               Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že návrh na náhradu škody není promlčený, jelikož počátkem vzniku škody je nejdříve vydání rozhodnutí Komise z roku 1999 o nevyřazení a nejpozději vydání napadeného rozhodnutí.


title: Věc C-63/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. května 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil n °4 — Španělsko) — Axel Walz v. Clickair S.A. ( „Letecká doprava — Montrealská úmluva — Odpovědnost dopravců za odbavená zavazadla — Článek 22 odst. 2 — Meze odpovědnosti za zničení, ztrátu, poškození nebo zpoždění dodávky zavazadel — Pojem „újma“ — Majetková a nemajetková újma“ )

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/10

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. května 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil no 4 — Španělsko) — Axel Walz v. Clickair S.A.
   (Věc C-63/09) (1)

   („Letecká doprava - Montrealská úmluva - Odpovědnost dopravců za odbavená zavazadla - Článek 22 odst. 2 - Meze odpovědnosti za zničení, ztrátu, poškození nebo zpoždění dodávky zavazadel - Pojem „újma“ - Majetková a nemajetková újma“)
   2010/C 179/15
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Mercantil no 4

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Axel Walz

      Žalovaná: Clickair S.A.

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Juzgado de lo Mercantil no 4 (Barcelona) — Výklad čl. 22 odst. 2 Úmluvy o sjednocení některých pravidel o mezinárodní letecké dopravě (Montrealská úmluva), (rozhodnutí Rady 2001/539/ES, Úř. Věst. L 194, s. 39) — Příslušnost Soudního dvora — Výklad článku 3 nařízení Rady (ES) č. 2027/97 ze dne 9. října 1997 o odpovědnosti leteckého dopravce v případě nehod (Úř. Věst. L 285, s. 1) — Odpovědnost leteckého dopravce při letecké přepravě cestujících a jejich zavazadel — Meze v případě zničení, ztráty, poškození či zpoždění zavazadel — Hmotná a morální újma

      Výrok

   Pojem „újma“, který tvoří podklad čl. 22 odst. 2 úmluvy o sjednocení některých pravidel pro mezinárodní leteckou dopravu, uzavřené v Montrealu dne 28. května 1999, jenž stanoví mez odpovědnosti leteckého dopravce za újmu vzniklou zejména v důsledku ztráty zavazadel, musí být vykládán tak, že zahrnuje jak majetkovou, tak nemajetkovou újmu.

      (1)  Úř. věst. C 102, 1.5.2009.


title: Spojené věci C-329/06 a C-343/06: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. června 2008 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Sigmaringen, Verwaltungsgericht Chemnitz – Německo) – Arthur Wiedemann (C-329/06) v. Land Baden-Württemberg a Peter Funk (C-343/06) v. Stadt Chemnitz (Směrnice 91/439/EHS — Vzájemné uznávání řidičských průkazů — Odnětí řidičského průkazu v členském státě z důvodu užívání omamných látek nebo alkoholu — Nový řidičský průkaz vydaný v jiném členském státě — Odmítnutí uznat řidičské oprávnění v prvním členském státě — Bydliště, které není v souladu se směrnicí 91/439/EHS)

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. června 2008 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Sigmaringen, Verwaltungsgericht Chemnitz – Německo) – Arthur Wiedemann (C-329/06) v. Land Baden-Württemberg a Peter Funk (C-343/06) v. Stadt Chemnitz
   (Spojené věci C-329/06 a C-343/06) (1)

   (Směrnice 91/439/EHS - Vzájemné uznávání řidičských průkazů - Odnětí řidičského průkazu v členském státě z důvodu užívání omamných látek nebo alkoholu - Nový řidičský průkaz vydaný v jiném členském státě - Odmítnutí uznat řidičské oprávnění v prvním členském státě - Bydliště, které není v souladu se směrnicí 91/439/EHS)
   (2008/C 209/07)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Sigmaringen, Verwaltungsgericht Chemnitz
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Arthur Wiedemann (C-329/06), Peter Funk (C-343/06)

      Žalovaní: Land Baden-Württemberg (C-329/06) a Stadt Chemnitz (C-343/06)
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Verwaltungsgericht Sigmaringen – Výklad čl. 1 odst. 2, čl. 7 odst. 1 písm. a) a čl. 8 odst. 2 a odst. 4, jakož i přílohy III směrnice Rady 91/439/EHS ze dne 29. července 1991 o řidičských průkazech (Úř. věst. L 237, s. 1; Zvl. vyd. 07/01, s. 317), ve znění směrnice Rady 96/47/ES ze dne 23. července 1996, kterou se mění směrnice 91/439/EHS o řidičských průkazech (Úř. věst. L 235, s. 1; Zvl. vyd. 07/02, s. 467) – Odmítnutí uznání platnosti řidičského průkazu získaného v jiném členském státě podvodným jednáním jeho držitele, kterému byl správním rozhodnutím odňat národní řidičský průkaz ve státě bydliště z důvodu užívání omamných látek – Zneužití práva
   Výrok

               1)

               Článek 1 odst. 2, čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 2 a 4 směrnice Rady 91/439/EHS ze dne 29. července 1991 o řidičských průkazech, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 ze dne 29. září 2003, musejí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát za takových okolností, jako jsou okolnosti věcí v původních řízeních, odmítl na svém území uznat řidičské oprávnění vyplývající z řidičského průkazu vydaného později jiným členským státem v období, v němž dotčené osobě nebyl uložen zákaz žádat o nový řidičský průkaz, a tudíž platnost tohoto řidičského průkazu, pokud držitel tohoto řidičského průkazu nesplnil podmínky vyžadované v tomto prvním členském státě pro vydání nového řidičského průkazu po odnětí předchozího řidičského průkazu, včetně zkoušky způsobilosti k řízení osvědčující, že důvody zmíněného odnětí již pominuly.
               Za stejných okolností zmíněná ustanovení nebrání tomu, aby členský stát odmítl na svém území uznat řidičské oprávnění vyplývající z řidičského průkazu vydaného později jiným členským státem, pokud bylo na základě údajů v něm uvedených nebo jiných nesporných informací pocházejících z členského státu vydání prokázáno, že v době, kdy byl zmíněný řidičský průkaz vydán, neměl jeho držitel – jemuž byl na území prvního členského státu odňat předchozí řidičský průkaz – obvyklé bydliště na území členského státu vydání.

               2)

               Článek 1 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 a 4 směrnice 91/439, ve znění nařízení č. 1882/2003, brání tomu, aby členský stát, který je podle této směrnice povinen uznat řidičské oprávnění vyplývající z řidičského průkazu vydaného jiným členským státem, předběžně pozastavil toto oprávnění, zatímco tento členský stát vydání ověřuje podmínky vydání tohoto řidičského průkazu. Naopak v témže kontextu zmíněná ustanovení nebrání tomu, aby členský stát rozhodl o pozastavení zmíněného oprávnění, pokud z údajů uvedených ve zmíněném řidičském průkazu nebo z jiných nesporných informací pocházejících z tohoto jiného členského státu vyplývá, že podmínka bydliště uložená v čl. 7 odst. 1 písm. b) uvedené směrnice nebyla splněna v době vydání tohoto řidičského průkazu.

      (1)  Úř. věst. C 249, 14.10.2006.

      Úř. věst. C 281, 18.11.2006.