20150731033616912015/C 270/294892013TC27020150817CS01CSINFO_JUDICIAL20150630242411Věc T-489/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2015 – La Rioja Alta v. OHIM – Aldi Einkauf (VIÑA ALBERDI) „Ochranná známka Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Společenství VIÑA ALBERDI – Starší národní obrazová ochranná známka VILLA ALBERTI – Relativní důvod zamítnutí – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 – Chybějící koexistence ochranných známek – Nebezpečí záměny“
 ---documentbreak--- C2702015CS2410120150630CS0029241241Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2015 – La Rioja Alta v. OHIM – Aldi Einkauf (VIÑA ALBERDI)
   (Věc T-489/13) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství VIÑA ALBERDI — Starší národní obrazová ochranná známka VILLA ALBERTI — Relativní důvod zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Chybějící koexistence ochranných známek — Nebezpečí záměny““2015/C 270/29Jednací jazyk: španělština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: La Rioja Alta, SA (Haro, Španělsko) (zástupce: F. Pérez Álvarez, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: O. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtrvtého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. července 2013 (věc R 1190/2011-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG a La Rioja Alta, SA

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti La Rioja Alta, SA, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 282, 25.8.2014.


title: Věc C-476/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 19. září 2011 — HK Danmark jednající jménem Glennie Kristensen v. Experian A/S

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 19. září 2011 — HK Danmark jednající jménem Glennie Kristensen v. Experian A/S
   (Věc C-476/11)
   2011/C 340/20
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Vestre Landsret

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: HK Danmark jednající jménem Glennie Kristensen

      Žalovaná: Experian A/S

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být výjimka v čl. 6 odst. 2 směrnice Rady 2000/78/ES (1) týkající se stanovení věkových hranic pro přijetí do systémů sociálního zabezpečení v zaměstnání vykládána tak, že členským státům povoluje, že mohou všeobecně vyjímat systémy sociálního zabezpečení v zaměstnání ze zákazu přímé či nepřímé diskriminace na základě věku uvedeného v článku 2 směrnice, pokud to nevede k diskriminaci na základě pohlaví?

               2)

               Musí být výjimka v čl. 6 odst. 2 směrnice Rady 2000/78/ES týkající se stanovení věkových hranic pro přijetí do systémů sociálního zabezpečení v zaměstnání vykládána tak, že členskému státu nebrání v tom, aby udržoval právní situaci, v níž zaměstnavatel hradí jako součást platu penzijní příspěvky odstupňované podle věku, což například znamená, že zaměstnavatel hradí penzijní příspěvky ve výši 6 % za zaměstnance mladší 35 let, ve výši 8 % za zaměstnance ve věku od 35 do 44 let a ve výši 10 % za zaměstnance starší 45 let, pokud to nevede k diskriminaci na základě pohlaví?

      (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79).


title: Věc F-107/15: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 5. února 2016 – Fedtke v. EHSV „Veřejná služba — Úředníci — Povinný odchod do důchodu — Důchodový věk — Žádost o setrvání ve službě nad věkový limit — Článek 52 druhý pododstavec služebního řádu — Služební zájem — Článek 82 jednacího řádu — Nepominutelná podmínka řízení — Vada postupu před zahájením soudního řízení“

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/50

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 5. února 2016 – Fedtke v. EHSV
   (Věc F-107/15) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Povinný odchod do důchodu - Důchodový věk - Žádost o setrvání ve službě nad věkový limit - Článek 52 druhý pododstavec služebního řádu - Služební zájem - Článek 82 jednacího řádu - Nepominutelná podmínka řízení - Vada postupu před zahájením soudního řízení“)
   (2016/C 106/61)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ingrid Fedtke (Wezembeek-Oppen, Belgie) (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaný: Evropský hospodářský a sociální výbor (zástupci: K. Gambino, A. Carvajal, L. Camarena Januzec a X. Chamodraka, zmocněnci, B. Wägenbaur, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o odchodu žalobkyně do důchodu s účinností od 31. prosince 2014 a rozhodnutí o zamítnutí její žádosti o prodloužení služby.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               I. Fedtke ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským hospodářským a sociálním výborem.

      (1)  Úř. věst. C 320, 28. 9. 2015, s. 53.


title: Věc F-40/06: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 6. prosince 2007 – Marcuccio v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Žádost o informaci o osobních věcech odeslaných z místa zaměstnání do místa bydliště — Nevydání rozhodnutí ve věci — Zjevně neopodstatněný návrh na náhradu škody )

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/55

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 6. prosince 2007 – Marcuccio v. Komise
   (Věc F-40/06) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Žádost o informaci o osobních věcech odeslaných z místa zaměstnání do místa bydliště - Nevydání rozhodnutí ve věci - Zjevně neopodstatněný návrh na náhradu škody“)
   (2008/C 22/105)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: V. Messa, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak zrušení implicitního rozhodnutí o zamítnutí žalobcovi žádosti o vydání nákladního listu souvisejícího s odesláním jeho osobních věcí z Angoly do Itálie, a jednak návrh na náhradu škody
   Výrok usnesení

               1)

               Rozhodnutí o návrhových žádáních na zrušení se nevydá.

               2)

               Návrh na náhradu škody se zamítá jako zjevně neopodstatněný.

               3)

               L. Marcuccio ponese své vlastní náklady a veškeré náklady vynaložené Komisí Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 143, 17.6.2006, s. 37.


title: Spojené věci C-587/11 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 18. září 2012 — Omnicare, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Astellas Pharma GmbH ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Přihláška k zápisu slovního označení „OMNICARE CLINICAL RESEARCH“ — Námitky — Rozhodnutí odvolacího senátu zamítající přihlášku k zápisu — Žaloba — Rozsudek Tribunálu zamítající tuto žalobu — Zpětvzetí námitek — Kasační opravný prostředek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/24

         Usnesení Soudního dvora ze dne 18. září 2012 — Omnicare, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Astellas Pharma GmbH
   (Spojené věci C-587/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Přihláška k zápisu slovního označení „OMNICARE CLINICAL RESEARCH“ - Námitky - Rozhodnutí odvolacího senátu zamítající přihlášku k zápisu - Žaloba - Rozsudek Tribunálu zamítající tuto žalobu - Zpětvzetí námitek - Kasační opravný prostředek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2013/C 9/40
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Omnicare, Inc. (zástupce: M. Edenborough, QC)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec), Astellas Pharma GmbH (zástupkyně: M. Polo Carreño, advokátka)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) ze dne 9. září 2011, Omnicare v. OHIM — Astellas Pharma (OMNICARE) (T-289/09), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou přihlašovatelem slovní ochranné známky „OMNICARE CLINICAL RESEARCH“ pro služby zařazené do třídy 42 proti rozhodnutí R 401/2008-4 čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 14. května 2009, kterým bylo zrušeno rozhodnutí namitkového oddělení, které zamítlo námitky podané majitelem národní slovní ochranné známky „OMNICARE“ pro služby zařazené do tříd 35, 41 a 42 –Výklad a použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 — Pojem „skutečné užívání starší ochranné známky“ — Ochranná známka používaná pro služby poskytované bezplatně

      Výrok

               1)

               Není namístě vydat rozhodnutí o kasačním opravném prostředku podaném společností Omnicare Inc.

               2)

               Společnost Omnicare Inc. nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) v rámci tohoto řízení i řízení o předběžných opatřeních.

               3)

               Společnosti Omnicare Inc. a Astellas Pharma GmbH ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


title: Věc C-552/10 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. listopadu 2012 — Usha Martin Ltd v. Rada Evropské unie, Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Dumping — Nařízení (ES) č. 121/2006 — Dovozy ocelových lan a kabelů pocházejících mimo jiné z Indie — Rozhodnutí 2006/38/ES — Nařízení (ES) č. 384/96 — Článek 8 odst. 9 — Závazky nabídnuté v rámci antidumpingových řízení“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/2

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. listopadu 2012 — Usha Martin Ltd v. Rada Evropské unie, Evropská komise
   (Věc C-552/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Dumping - Nařízení (ES) č. 121/2006 - Dovozy ocelových lan a kabelů pocházejících mimo jiné z Indie - Rozhodnutí 2006/38/ES - Nařízení (ES) č. 384/96 - Článek 8 odst. 9 - Závazky nabídnuté v rámci antidumpingových řízení)
   2013/C 26/03
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Usha Martin Ltd (zástupci: V. Akritidis a E. Petritsi, dikigoroï, F. Crespo, advocat)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen, zmocněnec, G. Berrisch, Rechtsanwalt a N. Chesaites, Barrister), Evropská komise (zástupci: T. Scharf a S. Thomas, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) ze dne 9. září 2010, Usha Martin v. Rada a Komise (T-119/06), kterým Tribunál zamítl žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Komise 2006/38/ES ze dne 22. prosince 2005, kterým se mění rozhodnutí 1999/572/ES, kterým se přijímají závazky nabídnuté v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu ocelových lan a kabelů mimo jiné z Indie (Úř. věst. L 22, s. 54), a nařízení Rady (ES) č. 121/2006 ze dne 23. ledna 2006, kterým se mění nařízení (ES) č. 1858/2005, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících mimo jiné z Indie (Úř. věst. L 22, s. 1)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Usha Martin Ltd se ukládá náhrada nákladů tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 19.2.2011.


title: Věc T-560/15 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. července 2016 – LM v. Komise „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Pozůstalostní důchod — Články 18 a 27 přílohy VIII služebního řádu — Článek 25 Listiny základních práv — Nárok rozvedeného manžela/rozvedené manželky zemřelého úředníka — Výživné na účet zemřelého úředníka“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. července 2016 – LM v. Komise
   (Věc T-560/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Pozůstalostní důchod - Články 18 a 27 přílohy VIII služebního řádu - Článek 25 Listiny základních práv - Nárok rozvedeného manžela/rozvedené manželky zemřelého úředníka - Výživné na účet zemřelého úředníka“)
   (2016/C 305/46)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: LM (Ispra, Itálie) (zástupce: L. Ribolzi, advokátka)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: G. Gattinara a F. Simonetti, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie [důvěrné], který směřuje ke zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               LM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 414, 14. 12. 2015.


title: Věc C-320/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 30. března 2015 – Evropská komise v. Polská republika, vedlejší účastník: Nizozemské království

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/20

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 30. března 2015 – Evropská komise v. Polská republika, vedlejší účastník: Nizozemské království
   (Věc C-320/13) (1)

   (2015/C 213/30)
   Jednací jazyk: polština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 226, 3.8.2013.


title: Věc T-640/14: Žaloba podaná dne 20. srpna 2014 – Beul v. Parlament a Rada

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/50

         Žaloba podaná dne 20. srpna 2014 – Beul v. Parlament a Rada
   (Věc T-640/14)
   2014/C 409/71
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Carsten René Beul (Neuwied, Německo) (zástupci: H. Pott a T. Eckhold, Rechtsanwälte)

      Žalovaní: Rada Evropské unie a Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil za neplatné nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 537/2014 ze dne 16. dubna 2014 o specifických požadavcích na povinný audit subjektů veřejného zájmu a o zrušení rozhodnutí Komise 2005/909/ES.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce následující žalobní důvody.
   Žalobce v první řadě tvrdí, že nařízení (EU) č. 537/2014 (1) nebylo vydáno na základě žádného zmocňovacího ustanovení.
   Dále má žalobce za to, že ustanovení nařízení č. 537/2014 nepřípustně zasahují do práva svobodné volby povolání ve smyslu čl. 6 odst. 1 EU ve spojení s článkem 15 Listiny základních práv Evropské unie. Žalobce uvádí, že zásah do této svobody není odůvodněný především z důvodu, že není přiměřený. Kromě toho žalobce tvrdí, že došlo k porušení zásady subsidiarity.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 537/2014 ze dne 16. dubna 2014 o specifických požadavcích na povinný audit subjektů veřejného zájmu a o zrušení rozhodnutí Komise 2005/909/ES (Úř. věst. L 158, s. 77).


title: Věc C-544/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 4. dubna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin – Německo) – Sahar Fahimian v. Bundesrepublik Deutschland „Řízení o předběžné otázce — Prostor svobody, bezpečnosti a práva — Směrnice 2004/114/ES — Článek 6 odst. 1 písm. d) — Podmínky přijímání státních příslušníků třetích zemí — Odmítnutí přijetí — Pojem ‚hrozba pro veřejnou bezpečnost‘ — Prostor pro uvážení“

text:
               29.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/12

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 4. dubna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin – Německo) – Sahar Fahimian v. Bundesrepublik Deutschland
   (Věc C-544/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Směrnice 2004/114/ES - Článek 6 odst. 1 písm. d) - Podmínky přijímání státních příslušníků třetích zemí - Odmítnutí přijetí - Pojem ‚hrozba pro veřejnou bezpečnost‘ - Prostor pro uvážení“)
   (2017/C 168/14)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sahar Fahimian

      Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

      Za přítomnosti: Stadt Darmstadt

      Výrok

   Článek 6 odst. 1 písm. d) směrnice Rady 2004/114/ES ze dne 13. prosince 2004 o podmínkách přijímání státních příslušníků třetích zemí za účelem studia, výměnných pobytů žáků, neplacené odborné přípravy nebo dobrovolné služby musí být vykládán v tom smyslu, že předloží-li státní příslušník třetí země příslušným vnitrostátním orgánům žádost o udělení víza za účelem studia, mají tyto orgány široký prostor pro uvážení, aby ve světle všech relevantních skutečností, kterými se vyznačuje situace tohoto státního příslušníka, ověřily, zda posledně uvedený představuje byť jen možnou hrozbu pro veřejnou bezpečnost. Toto ustanovení musí být rovněž vykládáno v tom smyslu, že nebrání tomu, aby příslušné vnitrostátní orgány odmítly přijmout na území dotyčného členského státu za takovým účelem státního příslušníka třetí země, který získal diplom na univerzitě, na kterou se vztahují omezující opatření Unie z důvodu významné spolupráce této univerzity s íránskou vládou ve vojenské oblasti nebo v oblastech, které s ní souvisejí, a který zamýšlí v tomto členském státě provádět výzkum v oblasti citlivé pro veřejnou bezpečnost, pokud se lze na základě skutečností, které mají tyto orgány k dispozici, obávat, že znalosti, které tato osoba získá během svého výzkumu, mohou být později použity pro účely, které jsou v rozporu s veřejnou bezpečností. Vnitrostátnímu soudu, kterému byl předložen opravný prostředek týkající se rozhodnutí příslušných vnitrostátních orgánů neudělit požadované vízum, přísluší ověřit, že toto rozhodnutí je dostatečně odůvodněné a opírá se o dostatečně pevný skutkový základ.

      (1)  Úř. věst. C 429, 21.12.2015.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 1. února 2016 ve věci E-17/15 – Ferskar kjötvörur ehf. v. islandský stát (jurisdikce – článek 8 Dohody o EHP – dovoz syrového masa – směrnice 89/662/EHS – harmonizace regulačního režimu veterinárních kontrol)

text:
               19.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 18/25

         ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 1. února 2016
   ve věci E-17/15
   Ferskar kjötvörur ehf. v. islandský stát
   (jurisdikce – článek 8 Dohody o EHP – dovoz syrového masa – směrnice 89/662/EHS – harmonizace regulačního režimu veterinárních kontrol)
   (2017/C 18/09)
   Ve věci E-17/15, Ferskar kjötvörur ehf. v. islandský stát – ŽÁDOST podaná Soudnímu dvoru okresním soudem v Reykjavíku (Héraðsdómur Reykjavíkur) podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora ohledně použitelnosti ustanovení Dohody o Evropském hospodářském prostoru na dovoz produktů ze syrového masa na Island, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj), a Páll Hreinsson, soudci, vynesl dne 1. února 2016 rozsudek, jehož výrok zní:

               1.

               Do oblasti působnosti Dohody o EHP ve smyslu článku 8 Dohody o EHP nespadá možnost, že by stát EHP stanovoval pravidla pro dovoz produktů ze syrového masa, protože taková možnost může být omezena ustanoveními v některé z příloh k Dohodě o EHP.

               2.

               S ustanoveními směrnice 89/662/EHS není slučitelné, aby členský stát EHP přijímal pravidla, podle nichž musí dovozce produktů ze syrového masa žádat před jejich dovozem o zvláštní povolení a jež vyžadují, aby bylo předloženo osvědčení, že maso bylo po určitou dobu před celním odbavením skladováno zmrazené.


title: Věc T-692/14: Žaloba podaná dne 22. září 2014 – Puma v. OHIM – Sinda Poland (Vyobrazení fiktivního zvířete)

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/55

         Žaloba podaná dne 22. září 2014 – Puma v. OHIM – Sinda Poland (Vyobrazení fiktivního zvířete)
   (Věc T-692/14)
   2014/C 409/76
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Puma SE (Herzogenaurach, Německo) (zástupce: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sinda Poland Corporation Sp. z o.o. (Varšava, Polsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí vydané dne 14. září 2012 (věc R 2214/2013-5) z důvodu, že/na základě toho, že čl. 8 odst. 1 písm. b nařízení o ochranné známce Společenství nebyl použit správně, což vedlo k chybnému závěru, že kolidující ochranné známky nebyly vizuálně a pojmově podobné;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a společnosti Sinda Poland Corporation Sp. z.o.o. náhradu nákladu řízení před Tribunálem i před Úřadem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující vyobrazení fiktivního zvířete pro výrobky zařazené do třídy 25 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 1 1 42  395

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: mezinárodní zápisy č. 3 69  075 a 4 80  105 pro výrobky zařazené do tříd 18, 25 a 28 a mezinárodní zápis č. 5 93  987 pro výrobky a služby zařazené do všech tříd

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-238/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. dubna 2013 Rialto Inn Srl proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 20. února 2013 ve spojených věcech T-278/00 až T-280/00 a T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a další v. Komise

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/23

         Kasační opravný prostředek podaný dne 29. dubna 2013 Rialto Inn Srl proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 20. února 2013 ve spojených věcech T-278/00 až T-280/00 a T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a další v. Komise
   (Věc C-238/13 P)
   2013/C 207/36
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rialto Inn Srl (zástupci: A. Bianchini a F. Busetto, advokáti)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadené usnesení Tribunálu,

               —

               přijmout návrhová žádání formulovaná v prvním stupni a v důsledku toho

                           —

                           zrušit, případně a v mezích zájmu navrhovatelky, rozhodnutí Komise 2000/394/ES ze dne 25. listopadu 1999 o podporách poskytnutých podnikům na území Benátek a Chioggia stanovených zákony č. 30/1997 a č. 206/1995, kterými se zavádějí úlevy na sociálních příspěvcích,

                           —

                           podpůrně zrušit toto rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládá povinnost vrátit přiznané úlevy zvýšené o úroky za dotčená období,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku se uvádí těchto devět důvodů kasačního opravného prostředku:

                  První důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu nepřijetí závěru, že dotčená opatření nepřiznávala žádnou výhodu svým příjemcům, jelikož měla kompenzační povahu.

                  Druhý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu nevyloučení nebo v každém případě neposouzení schopnosti dotčených opatření ovlivnit hospodářskou soutěž a obchod v rámci Společenství.

                  Třetí důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylek uvedených v čl. 87 odst. 2 písm. b) ES [nyní čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU] a čl. 87 odst. 3 písm. b) ES [nyní čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU].

                  Čtvrtý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylky uvedené v čl. 87 odst. 3 písm. c) ES [nyní čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU].

                  Pátý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylek uvedených v čl. 87 odst. 3 písm. d) a e) ES [nyní čl. 107 odst. 3 písm. d) a e) SFEU].

                  Šestý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti odchylky uvedené v čl. 86 odst. 2 ES (nyní čl. 106 odst. 2 SFEU).

                  Sedmý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení povahy podpory jako existující podpory a následného porušení čl. 88 odst. 3 ES (nyní čl. 108 odst. 3 SFEU) a článku 15 nařízení č. 659/1999 (1).

                  Osmý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999, pokud jde o pořadí navrácení.

                  Devátý důvod: Nesprávnost usnesení z důvodu vyloučení použitelnosti čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999, pokud jde o použití úroků.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1).


title: Věc T-278/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. listopadu 2012 — Verband Deutscher Prädikatsweingüter v. OHIM (GG) ( „Ochranná známka společenství — Přihláška kolektivní slovní ochranné známky Společenství GG — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odstavec 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009“ )

text:
               22.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. listopadu 2012 — Verband Deutscher Prädikatsweingüter v. OHIM (GG)
   (Věc T-278/09) (1)

   (Ochranná známka společenství - Přihláška kolektivní slovní ochranné známky Společenství GG - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odstavec 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009)
   2012/C 399/29
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Verband Deutscher Prädikatsweingüter eV, původně Verband Deutscher Prädikats- und Qualitätsweingüter eV (Mainz, Německo) (zástupce: N. Schindler, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně B. Schmidt, poté G. Schneider a nakonec D. Walicka, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 30. dubna 2009 (věc R 1568/2008-1) týkajícímu se přihlášky slovní ochranné známky GG k zápisu jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Verband Deutscher Prädikatsweingüter eV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


title: Věc T-199/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. října 2014 – Euro-Link Consultants a European Profiles v. Komise „Veřejné zakázky na služby – Nabídkové řízení – Projekt diverzifikace a podpory cestovního ruchu na Krymu – Odmítnutí nabídky podané účastníkem nabídkového řízení – Žaloba na neplatnost – Akt, který nelze napadnout žalobou – Potvrzující akt – Částečná nepřípustnost – Povinnost uvést odůvodnění – Kritéria pro zadání zakázky – Zjevně nesprávné posouzení – Zneužití pravomoci – Rovnost zacházení“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 2. října 2014 – Euro-Link Consultants a European Profiles v. Komise
      (Věc T-199/12) (1)

      („Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení - Projekt diverzifikace a podpory cestovního ruchu na Krymu - Odmítnutí nabídky podané účastníkem nabídkového řízení - Žaloba na neplatnost - Akt, který nelze napadnout žalobou - Potvrzující akt - Částečná nepřípustnost - Povinnost uvést odůvodnění - Kritéria pro zadání zakázky - Zjevně nesprávné posouzení - Zneužití pravomoci - Rovnost zacházení“)
      (2014/C 395/45)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Euro-Link Consultants Srl (Bukurešť, Rumunsko); a European Profiles AE Meleton kai Symvoulon Epicheiriseon (Athény, Řecko) (zástupce: S. Pappas, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně S. Bartelt a A. Bordes, poté S. Bartelt a M. Konstantinidis, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí Zastoupení Evropské unie na Ukrajině ze dne 28. února 2012, vydaného v rámci omezeného nabídkového řízení EuropeAid/131567/C/SER/UA „Projekt diverzifikace a podpory cestovního ruchu na Krymu“, na základě kterého nebyla zakázka zadána konsorciu žalobkyň, jakož i pozdějších rozhodnutí, kterými se zamítají stížnosti žalobkyň, přijatých dne 14. března 2012 týmž orgánem a dne 2. května 2012 ředitelem ředitelství „Sousedství“ generálního ředitelství Evropské komise „Rozvoj a spolupráce – EuropeAid“.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnostem Euro-Link Consultants Srl a European Profiles AE Meleton kai Symvoulon Epicheiriseon se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 209, 14.7.2012.


title: Věc T-761/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. února 2016 – Consolidated Artists v. OHIM – Body Cosmetics International (MANGO) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Společenství MANGO — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Článek 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 52 odst. 2 nařízení č. 207/2009“

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. února 2016 – Consolidated Artists v. OHIM – Body Cosmetics International (MANGO)
   (Věc T-761/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Společenství MANGO - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 52 odst. 2 nařízení č. 207/2009“)
   (2016/C 118/33)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Consolidated Artists BV (Amstelveen, Nizozemsko) (zástupkyně: B. Corne, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: S. Pétrequin a A. Folliard Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Body Cosmetics International GmbH (Willich, Německo) (zástupce: M. Müller Mergenthaler, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. září 2014 (věc R 2337/2013-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Body Cosmetics International GmbH a Consolidated Artists BV.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Consolidated Artists BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 7, 12.1.2015.


title: Věc C-184/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. dubna 2017 International Management Group (IMG) proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 2. února 2017 ve věci T-381/15, IMG v. Komise

text:
               29.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/29

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. dubna 2017 International Management Group (IMG) proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 2. února 2017 ve věci T-381/15, IMG v. Komise
   (Věc C-184/17 P)
   (2017/C 168/38)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): International Management Group (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 2. února 2017 ve věci T-381/15;

               —

               v důsledku toho vyhovět návrhovým žádáním, která navrhovatelka uplatnila v řízení v prvním stupni, v pozměněné formě, a tudíž

                           —

                           zrušit rozhodnutí Komise ze dne 8. května 2015, kterým IMG nebylo přiznáno postavení mezinárodní organizace podle finančního nařízení,

                           —

                           uložit žalované náhradu majetkové újmy vyčíslené na 28 milionů eur a nemajetkové újmy vyčíslené na 1 euro,

                           —

                           uložit žalované náhradu všech nákladů řízení.

               —

               uložit žalované náhradu všech nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku uvádí navrhovatelka pět důvodů:

               —

               první vychází z porušení jednacího řádu Tribunálu, prováděcích předpisů k jednacímu řádu Tribunálu a práva na obhajobu; z porušení povinnosti žalované uvést odůvodnění; z porušení povinnosti soudu prvního stupně uvést odůvodnění a ze zkreslení skutečností vyplývajících ze spisu;

               —

               druhý vychází z porušení finančního nařízení z roku 2012 a delegovaného finančního nařízení, ze zjevně nesprávného posouzení, z porušení povinnosti soudu prvního stupně uvést odůvodnění a ze zkreslení skutečností vyplývajících ze spisu;

               —

               třetí vychází z porušení práva na obhajobu; z porušení povinnosti soudu prvního stupně uvést odůvodnění a ze zkreslení skutečností vyplývajících ze spisu;

               —

               čtvrtý vychází z porušení zásady proporcionality; z porušení povinnosti soudu prvního stupně uvést odůvodnění a ze zkreslení skutečností vyplývajících ze spisu;

               —

               pátý vychází z porušení zásady právní jistoty; z porušení povinnosti soudu prvního stupně uvést odůvodnění a z porušení článku 61 finančního nařízení z roku 2012.

         Navrhovatelka kromě toho zpochybňuje rozhodnutí Tribunálu zamítnout její návrh na náhradu škody z důvodu neexistence pochybení.
   Navrhovatelka konečně nesouhlasí s rozhodnutím Tribunálu prohlásit za nepřípustné a nezaložit do spisu stanovisko právní služby Komise.


title: Věc C-179/10: Žaloba podaná dne 9. dubna 2010 — Evropská komise v. Francouzská republika

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/35

      Žaloba podaná dne 9. dubna 2010 — Evropská komise v. Francouzská republika
      (Věc C-179/10)
      (2010/C 161/52)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Gippini Fournier a K. Walkerová, zmocněnci)

         Žalovaná: Francouzská republika

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  určit, že Francouzská republika tím, že neprovedla rozhodnutí Komise ze dne 14. července 2004 týkající se státních podpor poskytovaných Francií v odvětví rybolovu a akvakultury na Korsice v letech od 1986 do 1999 (1), tím, že by si nechala od příjemců podpor prohlášených článkem 1 uvedeného rozhodnutí za protiprávní a neslučitelné se společným trhem tyto podpory vrátit, a neinformovala Komisi o opatřeních, která provedla, aby vyhověla tomuto rozhodnutí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 288 čtvrtého pododstavce SFEU a z článků 4 a 5 uvedeného rozhodnutí;

                  —

                  uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Podle článku 4 rozhodnutí Komise 2005/238/ES Francie informuje Komisi ve lhůtě dvou měsíců od oznámení rozhodnutí o opatřeních, která provedla, aby tomuto rozhodnutí vyhověla. V projednávané věci přitom od okamžiku, kdy bylo francouzským orgánům doručeno rozhodnutí, uplynulo více než pět let a navzdory sedmi výzvám, stále nedošlo k jakémukoliv vrácení podpory poskytnuté podnikům-příjemcům a nezdá se, že by za tímto účelem bylo přijato jakékoli konkrétní opatření. Žalovaná krom toho nebyla při provádění tohoto rozhodnutí vystavena žádné absolutní nemožnosti.

         (1)  Rozhodnutí Komise 2005/238/ES, ze dne 14. července 2004 o podpoře v odvětví rybolovu a akvakultury na Korsice v letech 1986 až 1999 (Úř. věst. 2005, L 74, s. 41).


title: Věc T-442/13: Žaloba podaná dne 20. srpna 2013 — Makhlouf v. Rada

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/39

         Žaloba podaná dne 20. srpna 2013 — Makhlouf v. Rada
   (Věc T-442/13)
   2013/C 325/65
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Hafez Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupci: C. Rygaert a G. Karouni, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí 2013/255/SZBP ze dne 31. května 2013 o omezujících opatřeních vůči Sýrii a

               —

               uložil Radě Evropské unii náhradu nákladů řízení podle článků 87 a 91 jednacího řádu Tribunálu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce sedm žalobních důvodů, které jsou v zásadě totožné s důvody uvedenými v rámci věci T-359/11, Makhlouf v. Rada (1), nebo jsou těmto důvodům podobné.

      (1)  Úř. věst. 2011, C 282, s. 25.


title: Věc T-58/05: Žaloba podaná dne 3. února 2005 Isabel Clara Centeno Mediavilla a dalšími proti Komisi Evropských společenství

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/38

         Žaloba podaná dne 3. února 2005 Isabel Clara Centeno Mediavilla a dalšími proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-58/05)
   (2005/C 93/70)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 3. února 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Isabel Clarou Centeno Mediavilla, s bydlištěm v Seville (Španělsko) a 16 dalšími, zastoupenými Georgesem Vandersandenem, Laure Levi a Aurore Finchelstein, advokáty.
   Žalobci navrhují, aby Soud:

               —

               zrušil zařazení do platových tříd stanovené žalobcům v rozhodnutích o jejich přijetí v tom rozsahu, že toto zařazení je podložené na základě čl. 12 odst. 3 přílohy XIIII nového služebního řádu;

               —

               v důsledku toho, obnovil služební postup žalobců (včetně zhodnocení jejich zkušeností, práv na postup a práv na důchod do takto opravené platové třídy), podle platové třídy, do které měli být jmenováni na základě oznámení výběrového řízení, na základě kterého byli umístěni na seznam vhodných kandidátů buď do platové třídy stanovené v tomto oznámení výběrového řízení nebo do ekvivalentní platové třídy podle nového služebního řádu (a do odpovídajícího stupně v souladu s pravidly použitelnými před 1. květnem 2004) podle rozhodnutí o jejich jmenování;

               —

               přiznal žalobcům úroky na základě sazby určené Evropskou centrální bankou pro veškeré částky odpovídající rozdílu mezi platem odpovídajícím jejich zařazení, které bylo uvedeno v rozhodnutí o přijetí, a zařazením, na které měli mít právo, až do data, kdy přijde rozhodnutí o jejich řádném zařazení do platové třídy;

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci se zúčastnili výběrových řízení pro přijetí úředníků do Komise a byli zapsání na seznam vhodných kandidátů před 1. květnem 2004, datem vstupu v platnost nařízení Rady č. 723/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se mění služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství (1). Žalobci byli skutečně jmenováni po 1. květnu 2004 a byli zařazeni do platové třídy a stupně podle přechodných ustanovení nového nařízení, která jsou obsažena v článku 12 přílohy XIII. Žalobci uvádějí, že jednak z toho vyplynulo zařazení do nižší platové třídy, než která je stanovena v oznámeních výběrových řízení, a jednak nové platové třídy, které jim byly přiděleny, neodpovídají starším platovým třídám v kategoriích A nebo B, do kterých byli přijati.
   Žalobci na podporu svých žalob zaprvé vznášejí námitku vůči článku 12 přílohy XIII. Žalobci mají za to, že článek 12 přílohy XIII nového služebního řádu porušuje zásadu rovnosti zacházení a zásadu zákazu diskriminace v tom, že s úspěšnými účastníky stejného výběrového řízení bylo zacházeno rozdílně, co se týče jejich zařazení do platových tříd podle toho, jestli byli přijati před 1. květnem 2004 nebo poté.
   Krom toho tvrdí, že článek 12 přílohy XIII porušuje článek 31 nového služebního řádu. Podle žalobců musí být přijatému úředníkovi přidělena ta platová třída, která je stanovena v oznámeni o výběrovém řízení, jehož se zúčastnil. Neboť platová třída, která byla žalobcům přidělena při jejich přijetí, se liší od platové třídy uvedené v oznámení o výběrovém řízení.
   Žalobci se také dovolávají toho, že článek 12 přílohy XIII porušuje článek 5 nového služebního řádu, zásadu rovnosti zacházení a zákazu diskriminace a zásadu ekvivalence pracovního místa a platové třídy. Tvrdí, že nedošlo k přeřazení jejich pracovního místa podle povahy a významu vykonávaných služebních povinností ve vztahu ke každému typu pracovního místa a že kvůli porušení čl. 5 odst. 5 nového služebního řádu se na žalobce nevztahovaly stejné podmínky přijímání a služebního postupu jako na úspěšné účastníky stejných výběrových řízení jmenované před 1. květnem 2004.
   Dovolávají se také toho, že článek 12 přílohy XIII porušuje zásadu právní jistoty a zásadu zákazu retroaktivity, nabytá práva žalobců a jejich oprávněné očekávání. Podle žalobců vznikají práva týkající se zařazení do třídy v okamžiku, kdy jsou zapsáni na seznam vhodných kandidátů, a že na základě této informace mohou mít jistotu, že v případě jmenování budou zařazeni do třídy stanovené v oznámení o výběrovém řízení.
   Žalobci se konečně dovolávají porušení článku 10 nového služebního řádu, neboť Komise neprojednala podruhé s výborem zaměstnanců úpravu původního návrhu na změnu služebního řádu a přijala text, jehož legalita je zpochybňována.
   Na podporu svých žalob se žalobci dovolávají také porušení zásady řádné správy, zásady péče, zásady transparentnosti, zásady legitimního očekávání, zásady dobré víry, zásady rovnosti zacházení a zákazu diskriminace a zásady ekvivalence pracovního místa a platové třídy.

      (1)  Úř. věst. L 124, s. 1.


title: Věc T-337/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. dubna 2015 – Rezon v. OHIM – mobile.international (mobile.de proMotor) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství mobile.de proMotor — Starší národní obrazová ochranná známka mobile — Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti — Článek165 odstavec 4 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. dubna 2015 – Rezon v. OHIM – mobile.international (mobile.de proMotor)
   (Věc T-337/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství mobile.de proMotor - Starší národní obrazová ochranná známka mobile - Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti - Článek165 odstavec 4 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 190/18)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rezon OOD (Sofia, Bulharsko) (zástupci: P. Kančev a T. Ignatova, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: mobile.international GmbH (Kleinmachnow, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 19. února 2014 (věc R 950/2013-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Rezon OOD a mobile.international GmbH

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Rezon OOD se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 28. 7. 2014.


title: Věc C-144/16: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 1. února 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal – Portugalsko) – Município de Palmela v. Autoridade de Segurança Alimentar e Económica (ASAE) – Divisão de Gestão de Contraordenações „Řízení o předběžné otázce — Postupy při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti — Směrnice 83/189/EHS a 98/34/ES — Návrh technického předpisu — Sdělení Evropské komisi — Povinnosti členských států — Porušení — Důsledky“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/21

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 1. února 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal – Portugalsko) – Município de Palmela v. Autoridade de Segurança Alimentar e Económica (ASAE) – Divisão de Gestão de Contraordenações
   (Věc C-144/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Postupy při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti - Směrnice 83/189/EHS a 98/34/ES - Návrh technického předpisu - Sdělení Evropské komisi - Povinnosti členských států - Porušení - Důsledky“)
   (2017/C 104/31)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Município de Palmela

      Žalovaný: Autoridade de Segurança Alimentar e Económica (ASAE) – Divisão de Gestão de Contraordenações

      Výrok

   Článek 8 odst. 1 směrnice Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů ve znění Aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, a čl. 8 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/48/ES ze dne 20. července 1998, musí být vykládány v tom smyslu, že sankce spočívající v nemožnosti dovolávat se takového nesděleného technického předpisu, jako je čl. 16 odst. 1 a 2 Regulamento que estabelece as condições de segurança a observar na localização, implantação, conceção e organização funcional dos espaços de jogo e recreio, respetivamente, equipamento e superfícies de impacto (nařízení o bezpečnostních požadavcích, které je třeba dodržovat při umisťování, zřizování, navrhování a organizaci fungování hřišť a prostorů pro volný čas, jakož i zařízení pro volný čas a dopadových ploch), které je přílohou Decreto-Lei no 379/97 (nařízení s mocí zákona č. 379/97) ze dne 27. prosince 1997 ve znění Decreto-Lei no 119/2009 (nařízení s mocí zákona č. 119/2009) ze dne 19. května 2009, postihuje jen uvedený technický předpis, a nikoli celý právní předpis, v němž je obsažen.

      (1)  Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


title: Věc T-461/05: Žaloba podaná dne  30. prosince 2005  – L'Oréal v. OHIM

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/26

         Žaloba podaná dne 30. prosince 2005 – L'Oréal v. OHIM
   (Věc T-461/05)
   (2006/C 74/50)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: L'Oréal S.A. (Paříž, Francie) (zástupce: X. Buffet Delmas d'Autane, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Revlon (Suisse) S.A. (Schlieren, Švýcarsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. října 2005 ohledně odvolání R 0806/2002-4 týkajícího se řízení o námitkách č. B 214 694 (přihláška ochranné známky Společenství č. 1 011 014);

               —

               uložit OHIM náhradu všech nákladů vzniklých ve všech řízeních v této věci (zejména nákladů na žalobu a odvolání).

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „FLEXI TOUCH“ pro výrobky ve třídě 3

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Revlon (Suisse) S.A.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranná známka „FLEX“ pro výrobky ve třídách 3 a 34

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Přijetí námitek v celém rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 15 a čl. 43 odst. 2 nařízení Rady č. 40/94, jelikož důkazy předložené Revlon (Suisse) S.A. nemohou být považovány za platné prokázání skutečného užívání slovní ochranné známky „FLEX“ během předmětného období, jak ve Spojeném království tak ani ve Francii
   Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení, jelikož si sporné ochranné známky nejsou podobné a tudíž neexistuje žádné nebezpečí záměny.


title: Věc C-383/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nederlandse Raad van State (Nizozemsko) dne 18. září 2006 – Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening v. Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/1

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nederlandse Raad van State (Nizozemsko) dne 18. září 2006 – Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening v. Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Věc C-383/06)
   (2006/C 310/03)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Nederlandse Raad van State
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening

      Žalovaný: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   Předběžné otázky

               1)

                           a)

                           Může členský stát, nebo jeho orgán vyvozovat pravomoc přímo z nařízení, tedy bez opory ve vnitrostátním právu?

                           b)

                           Pokud ano, opravňuje čl. 23 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 (1) ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2052/88, pokud jde o koordinaci mezi činnostmi jednotlivých strukturálních fondů navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými stávajícími finančními nástroji, ve znění nařízení Rady (EHS) č. 2082/93 (Úř. věst. L 193, s. 20) (dále jen „koordinační nařízení“) na základě stanovení příspěvku, požadovat vrácení příspěvků vyplacených bez právního titulu, protože článek 23 koordinačního nařízení ukládá členským státům takovou povinnost, jedná-li se o nesrovnalosti nebo nedbalost ve smyslu tohoto článku 23?

               2)

               Pokud ne, musí být vnitrostátní právní předpis jako článek 4:57 Algemene wet bestuursrecht (obecný správní zákon), na jehož základě může být požadováno vrácení příspěvků a půjček, které byly vyplaceny bez právního základu, vykládán podle článku 10 ES ve spojení s článkem 249 ES v souladu s nařízením?

               3)

               Pokud ano, je tento výklad omezen obecnými zásadami práva Společenství, zejména zásadami právní jistoty a legitimního očekávání?

               4)

                           a)

                           V případě kladné odpovědi na třetí otázku, vyvstává v souvislosti s tímto omezením následující otázka: Mohou mít vnitrostátní zásady právní jistoty a legitimního očekávání širší rozsah než obecné zásady práva Společenství, zejména zásady právní jistoty a legitimního očekávání, které je nutno zohlednit při použití koordinačního nařízení?

                           b)

                           Má při použití zásad právní jistoty a legitimního očekávání práva Společenství význam to, že samotnému členskému státu, který poskytuje příspěvky je nutno přičítat, že příjemce nesplnil podmínky pro příspěvek, které vyplývají z příslušné oblasti práva Společenství?

      (1)  Úř. věst. L 374, s. 1.


title: Věc C-290/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 15. června 2015 – Patrice D'Oultremont, Henri Tumelaire, François Boitte, Éoliennes à tout prix? ASBL v. Région wallonne

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 15. června 2015 – Patrice D'Oultremont, Henri Tumelaire, François Boitte, Éoliennes à tout prix? ASBL v. Région wallonne
   (Věc C-290/15)
   (2015/C 279/28)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Patrice D'Oultremont, Henri Tumelaire, François Boitte, Éoliennes à tout prix? ASBL

      Žalovaný: Région wallonne

      Předběžná otázka

   Vyplývá z čl. 2 písm. a) a čl. 3 odst. 2 písm. a) směrnice 2001/42/ES (1) o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí skutečnost, že vyhláška, která obsahuje různá ustanovení týkající se výstavby větrných elektráren, včetně opatření v oblasti bezpečnosti, kontroly, navrácení do původního stavu a jistoty, jakož i hlukových norem stanovených s ohledem na planologické oblasti, tedy ustanovení, která upravují vydávání správních povolení opravňujících investora k výstavbě a provozování zařízení podléhajících bez dalšího posuzování vlivů na životní prostředí podle vnitrostátního práva, má být kvalifikována jako „plán nebo program“ ve smyslu uvedených ustanovení směrnice?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí (Úř. věst. L 197, s. 30).


               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/19

         Pokračování činnosti Soudu mezi dny 1. září a 17. září 2007
   (2007/C 155/35)
   Soud na své plenární konferenci dne 6. června 2007 vzal na vědomí, že z důvodu soudních prázdnin se složení přísahy čtyř nových členů Soudu před Soudním dvorem uskuteční až po těchto prázdninách, a že tedy v souladu s čl. 5 třetím pododstavcem statutu Soudního dvora až do doby, kdy se svých funkcí ujmou noví členové Soudu:

               —

               předsednictví Soudu bude zajišťovat předseda p. Vesterdorf;

               —

               předsednictví senátů složených z pěti soudců budou zajišťovat předsedové senátů p. Jaeger, p. Pirrung, p. Vilaras a p. Legal;

               —

               předsednictví prvního senátu bude zajišťovat předseda senátu p. Cooke;

               —

               rozhodnutí ze dne 14. ledna 2006 (Úř. věst. C 10, s. 19) o složení kasačního senátu a přidělování věcí tomuto senátu, rozhodnutí ze dne 5. července 2006 (Úř. věst. C 190, s. 14) o složení velkého senátu a určení soudce, který nahradí předsedu Soudu jako soudce příslušného pro rozhodování o předběžných opatřeních, a rozhodnutí ze dne 15. ledna 2007 (Úř. věst. C 42, s. 22) o přidělení soudců k senátům a kritériích přidělování věcí senátům se použijí i nadále.


title: Věc C-6/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 6. ledna 2016 – Holcim France SAS, právní nástupkyně společnosti Euro Stockage, a Enka SA v. Ministre des finances et des comptes publics

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 6. ledna 2016 – Holcim France SAS, právní nástupkyně společnosti Euro Stockage, a Enka SA v. Ministre des finances et des comptes publics
   (Věc C-6/16)
   (2016/C 106/26)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: Holcim France SAS, právní nástupkyně společnosti Euro Stockage, a Enka SA

      Odpůrce: Ministre des finances et des comptes publics

      Předběžné otázky

               1)

               Pokud právní předpisy členského státu využijí ve vnitrostátním právu možnosti stanovené v čl. 1 odst. 2 směrnice 90/435/ES ze dne 23. července 1990 (1), je možná kontrola aktů nebo dohod přijatých k provedení této možnosti z hlediska primárního práva Evropské unie?

               2)

               Má být ustanovení čl. 1 odst. 2 této směrnice, která členským státům přiznávají široký prostor pro uvážení při určení, která ustanovení jsou „nezbytná k potlačení daňových úniků a zneužívání daňových předpisů“, vykládáno tak, že brání tomu, aby členský stát přijal mechanismus s cílem vyloučit osvobození u dividend vyplacených právnické osobě přímo nebo nepřímo ovládané jedním nebo více rezidenty států, které nejsou členy Unie, ledaže tato právnická osoba doloží, že hlavním účelem nebo jedním z hlavních účelů řetězce podílů není využít tohoto osvobození?

               3)

                           a)

                           Je za předpokladu, že by soulad výše uvedeného „protizneužívajícího“ mechanismu s unijním právem měl být posuzován rovněž z hlediska ustanovení Smlouvy, třeba přezkoumat tento soulad, s ohledem na předmět dotčených právních předpisů, z hlediska ustanovení článku 43 Smlouvy o založení Evropského společenství, nyní článku 49 Smlouvy o fungování Evropské unie, i když společnost, jež je příjemcem dividend, je ovládána přímo nebo nepřímo na konci řetězce podílů, jehož jedním z hlavních účelů je využít osvobození, jedním nebo více rezidenty třetích států, kteří se nemohou dovolávat svobody usazování?

                           b)

                           Má být za předpokladu, že odpověď na předchozí otázku je záporná, tento soulad přezkoumán z hlediska ustanovení článku 56 Smlouvy o založení Evropského společenství, nyní článku 63 Smlouvy o fungování Evropské unie?

               4)

               Musí být tato ustanovení vykládána tak, že brání tomu, aby vnitrostátní právní předpis nepřiznal osvobození od srážkové daně u dividend vyplacených společností jednoho členského státu společnosti se sídlem v jiném členském státě, pokud je příjemcem těchto dividend právnická osoba ovládaná přímo nebo nepřímo jedním nebo více rezidenty států, které nejsou členy Evropské unie, ledaže tato osoba prokáže, že hlavním účelem nebo jedním z hlavních účelů tohoto řetězce podílů není využít tohoto osvobození?

      (1)  Směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (Úř. věst. L 225, s. 6).


title: Věc C-355/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. července 2008 WWF-UK Ltd. proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 2. června 2008 ve věci T-91/07, WWF-UK Ltd. v. Rada Evropské unie

text:
               11.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. července 2008 WWF-UK Ltd. proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 2. června 2008 ve věci T-91/07, WWF-UK Ltd. v. Rada Evropské unie
   (Věc C-355/08 P)
   (2008/C 260/18)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: WWF-UK Ltd. (zástupci: R. Stein, Solicitor, P. Sands a J. Simor, Barristers)

      Další účastníci řízení: Rada Evropské unie, Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení ze dne 5. června 2008 a určit, že žaloba podaná WWF u Soudu prvního stupně (dále jen „SPS“) je přípustná;

               —

               uložit Radě a Komisi povinnost zaplatit WWF náklady řízení před Soudním dvorem a před Soudem prvního stupně.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               SPS nesprávně rozhodl, že právo WWF, jakožto člena RPS, účastnit se rozhodovacího procesu a povinnost Rady zohlednit jeho stanovisko před přijetím příslušných opatření nepostačovaly k tomu, aby byl „osobně“ dotčený pro účely článku 230 Smlouvy o ES. SPS dospěl k nesprávnému závěru, že WWF nemá procesní způsobilost, a že procesní způsobilost má pouze RPS a nikoli jeho členové.

               2)

               SPS dospěl k nesprávnému závěru, že i kdyby byla uznána „aktivní legitimace“ WWF, nesměřovala by soudní ochrana k zajištění procesních práv WWF, a tudíž jeho soudní ochrana není nutná. Tento přístup k otázce aktivní legitimace je nesprávný. Pokud je možné prokázat „bezprostřední a osobní“ dotčení je žalobce oprávněn napadnout legalitu příslušného opatření, o což usiluje WWF v této věci. WWF nenapadá jen vadu řízení, jak uvádí SPS.

               3)

               Při rozhodování SPS došlo k porušení spravedlivosti procesu. SPS skončil řízení poté, co obdržel vyjádření Komise, coby vedlejší účastnice, s datem 21. listopadu 2007, a to navzdory tomu, že dne 27. září 2007 souhlasil s tím, že by WWF měl dostat příležitost odpovědět na každé vyjádření Komise. WWF nebylo dovoleno zaslat vyjádření reagující na vyjádření Komise. WWF i přesto své vyjádření podal. SPS k němu však před přijetím svého rozhodnutí nepřihlédl a jeho rozhodnutí vyjádření WWF reagující na vyjádření Komise na žádném místě nezmiňuje. Došlo tedy k závažnému porušení přirozeného práva a práva na spravedlivý proces.


title: Věc F-62/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 5. února 2016 – Clausen a Kristoffersen v. Parlament „Veřejná služba — Úředníci v důchodu — Starobní důchody — Článek 64 služebního řádu — Opravné koeficienty — Každoroční aktualizace opravných koeficientů — Článek 65 odst. 2 služebního řádu — Prozatímní aktualizace — Články 3, 4 a 8 přílohy XI služebního řádu — Práh citlivosti — Změna životních nákladů — Článek 65 odst. 4 služebního řádu — Absence aktualizace v letech 2013 a 2014 z rozhodnutí normotvůrce — Dosah — Nařízení č. 1416/2013 — Nadhodnocení opravného koeficientu pro Dánsko — Snížení opravného koeficientu prostřednictvím mechanismu prozatímní aktualizace — Zneužití pravomoci“

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/49

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 5. února 2016 – Clausen a Kristoffersen v. Parlament
   (Věc F-62/15) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci v důchodu - Starobní důchody - Článek 64 služebního řádu - Opravné koeficienty - Každoroční aktualizace opravných koeficientů - Článek 65 odst. 2 služebního řádu - Prozatímní aktualizace - Články 3, 4 a 8 přílohy XI služebního řádu - Práh citlivosti - Změna životních nákladů - Článek 65 odst. 4 služebního řádu - Absence aktualizace v letech 2013 a 2014 z rozhodnutí normotvůrce - Dosah - Nařízení č. 1416/2013 - Nadhodnocení opravného koeficientu pro Dánsko - Snížení opravného koeficientu prostřednictvím mechanismu prozatímní aktualizace - Zneužití pravomoci“)
   (2016/C 106/59)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Svend Leon Clausen (Jyllinge, Dánsko) a Niels Kristoffersen (Køge, Dánsko) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: E. Taneva a L. Deneys, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o snížení opravného koeficientu použitelného na důchody vyplácené žalobcům, bydlícím v Dánsku, tak jak vyplývá z jejich důchodových listů z června 2014, a náhrada nemajetkové újmy, kterou údajně utrpěli z důvodu rozcházejících se a protichůdných informací odůvodňujících napadená rozhodnutí

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Svend Leon Clausen a Niels Kristoffersen ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

      (1)  Úř. věst. C 213, 29.6.2015, s. 49.


title: Věc T-501/12: Žaloba podaná dne 19. listopadu 2012 — Farmaceutisk Laboratorium Ferring v. OHIM — Tillotts Pharma (OCTASA)

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/61

         Žaloba podaná dne 19. listopadu 2012 — Farmaceutisk Laboratorium Ferring v. OHIM — Tillotts Pharma (OCTASA)
   (Věc T-501/12)
   2013/C 26/121
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S (Kodaň, Dánsko) (zástupce: I. Fowler, Solicitor, A. Renck a J. Fuhrmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Tillotts Pharma AG (Ziefen, Švýcarsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. září 2012 ve věci R 1214/2011-4; a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení, anebo v případě, že další účastnice řízení před odvolacím senátem vstoupí do řízení na straně žalovaného, uložil náhradu nákladů společně žalovanému a vedlejší účastnici řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „OCTASA“ pro výrobky zařazené do třídy 5 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8169881

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: rakouský zápis ochranné známky č. 102370 pro slovní ochrannou známku „PENTASA“ mimo jiné pro výrobky zařazené do třídy 5, maďarský zápis ochranné známky č. 136836 pro slovní ochrannou známku „PENTASA“ pro výrobky zařazené do třídy 5, italský zápis ochranné známky č. 40977 C/81 pro slovní ochrannou známku „PENTASA“ mimo jiné pro výrobky zařazené do třídy 5, polský zápis ochranné známky č. 71634 pro slovní ochrannou známku „PENTASA“ pro výrobky zařazené do třídy 5, slovenský zápis ochranné známky č. 175482 pro slovní ochrannou známku „PENTASA“ pro výrobky zařazené do třídy 5, švédský zápis ochranné známky č. 173377 pro slovní ochrannou známku „PENTASA“ mimo jiné pro výrobky zařazené do třídy 5, francouzský zápis ochranné známky č. 1699236 pro slovní ochrannou známku „PENTASA“ mimo jiné pro výrobky zařazené do třídy 5, irský zápis ochranné známky č. 107207 pro slovní ochrannou známku „PENTASA“ pro výrobky zařazené do třídy 5, český zápis ochranné známky č. 182567 pro slovní ochrannou známku „PENTASA“ pro výrobky zařazené do třídy 5.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009


title: Věc T-686/14: Žaloba podaná dne 22. září 2014 – Itálie v. Komise

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/60

      Žaloba podaná dne 22. září 2014 – Itálie v. Komise
      (Věc T-686/14)
      (2014/C 395/73)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Italská republika (zástupkyně: G. Galluzzo, avvocato dello Stato, G. Palmieri, zmocněnkyně)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil v části, v níž se na ně vztahuje tato žaloba, prováděcí rozhodnutí Komise C (2014) 4479 ze dne 9. července 2014, oznámené dne 10. července 2014, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), v rozsahu, v němž se vztahuje na Itálii;

                  —

                  zrušil paušální finanční opravu týkající se podpor na zpracování rajčat pro hospodářský rok 2009, v celkové výši 1 399 293,78 eur;

                  —

                  zrušil jednorázovou finanční opravu z důvodu „nedostatečných informací týkajících se opatření k vymáhání pohledávek“, v celkové výši 2 362 005,73 eur;

                  —

                  zrušil jednorázovou finanční opravu z důvodu „neoznámení v příloze III“, v celkové výši 1 460 976,88 eur.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí (článek 253 ES), z důvodu nedostatku odůvodnění, a z porušení zásady proporcionality.

                              —

                              Pokud jde o paušální finanční opravu týkající se podpor na zpracování rajčat pro hospodářský rok 2008, žalobkyně namítá porušení článku 31 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 209, s. 1) a porušení článků 28 a 31 nařízení Komise (ES) č. 1535/2003 ze dne 29. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2201/96, pokud jde o režim podpory pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny (Úř. věst. L 218, s. 14). V rámci tohoto žalobního důvodu žalobkyně zpochybňuje uplatnění finančních oprav stanovených napadeným rozhodnutím ve výši 5 % vynaložených výdajů, neboť tvrdí, že tyto opravy byly provedeny navzdory důkazu o neexistenci jakékoli posouditelné finanční újmy.

                              —

                              Žalobkyně dále zpochybňuje kvantitativní vyjádření zmíněné opravy, neboť byla konkrétně stanovena nepřiměřeně a zjevně nelogicky, jelikož její výše znatelně přesahuje potenciální újmu, jež může vyplynout z jednání přičitatelného italským orgánům.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející ze zkreslení skutkového stavu a z porušení podstatných formálních náležitostí (článek 253 ES), z důvodu nedostatku odůvodnění.

                              —

                              Tento žalobní důvod se týká finanční opravy uložené z důvodu, že italský stát údajně opomněl oznámit domnělou nesrovnalost v tabulce uvedené v příloze III nařízení Komise (ES) č. 885/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV, ve výši 1 460 976,88 eur. Italská vláda v tomto ohledu tvrdí, že neexistence protiprávnosti vyplacené podpory byla prokázána, takže nebylo třeba ji oznámit v tabulce uvedené v příloze III.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality.

                              —

                              Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že finanční oprava z důvodu „neoznámení v příloze III“, týkající se celé podpory, odůvodněná nezasláním dokumentů, se jeví jako znatelně vyšší než potenciální újma, jež může vyplynout z jednání přičitatelného italským orgánům.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 6 odst. 3 SEU, zásady věci pravomocně rozsouzené, čl. 32 odst. 8 písm. b) nařízení (ES) č. 1290/2005 a zásady proporcionality.

                              —

                              Tento žalobní důvod se týká finanční opravy uložené z důvodu, že italský stát údajně neposkytl informace týkající se opatření k vymáhání pohledávek, ve výši 2 362 005,73 eur. Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že Komise bezdůvodně shledala, že může obejít soudní rozhodnutí ve věci, které potvrdilo legalitu poskytnutí výhody. Italská vláda mimoto prokázala zaslání rozsudku trestního soudu, kterým byl příjemce podpory zproštěn viny. Tyto skutečnosti dokládají, že nebylo důvodné přistoupit k vymáhání pohledávek, a tudíž že všechny informace byly poskytnuty. Uvedená oprava, týkající se celé podpory, se navíc jeví jako znatelně vyšší než potenciální újma, jež může vyplynout z jednání přičitatelného italským orgánům.


title: Věc T-368/11: Žaloba podaná dne 8. července 2011 — Polyelectrolyte Producers Group a další v. Komise

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/28

         Žaloba podaná dne 8. července 2011 — Polyelectrolyte Producers Group a další v. Komise
   (Věc T-368/11)
   2011/C 282/58
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Polyelectrolyte Producers Group (Brusel, Belgie), SNF SAS (Andrezieux Boutheon, Francie) a Travetanche Injection SPRL (Brusel, Belgie) (zástupci: K. Van Maldegem a R. Cana, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               zrušit nařízení Komise (EU) č. 366/2011 ze dne 14. dubna 2011, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH), pokud jde o přílohu XVII (akrylamid) (Úř. věst. L 101, s. 12);

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z toho, že

                           —

                           napadené nařízení obsahuje zjevně nesprávné posouzení, jelikož Komise zaprvé vycházela z informací, které podle použitelné právní úpravy nejsou relevantní pro vystavení účinkům na lidi a životní prostředí v EU, a zadruhé neurčila rizika vyplývající z utěsňování akrylamidem vzhledem k příslušným uplatnitelným požadavkům a namísto toho se spoléhala na informace týkající se použití jiné látky; to mělo za následek, že přijetí uvedeného nařízení nesplnilo podmínky stanovené relevantními právními ustanoveními.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že

                           —

                           napadené nařízení porušuje zásadu proporcionality.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že

                           —

                           napadené nařízení není, v rozporu s článkem 296 SFEU, dostatečně odůvodněné.


title: Věc T-212/07: Žaloba podaná dne 15. června 2007 – Harman International Industries v. OHIM – Becker (Barbara Becker)

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/40

         Žaloba podaná dne 15. června 2007 – Harman International Industries v. OHIM – Becker (Barbara Becker)
   (Věc T-212/07)
   (2007/C 183/76)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Harman International Industries, Inc. (Northridge, USA) (zástupce: M. Vanhegan, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Barbara Becker (Miami, USA)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit bod 1 rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 7. března 2007 (věc R 502/2006-1), kterým bylo zrušeno rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 15. února 2005;

               —

               nařídit, aby byla přihláška k zápisu ochranné známky Společenství č. 2 939 072 zamítnuta v plném rozsahu;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů žalobkyně vzniklých v řízení před odvolacím senátem a Soudem prvního stupně.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Barbara Becker

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka Společenství „Barbara Becker“ pro výrobky zařazené ve třídě 9 – přihláška č. 2 939 072

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Harman International Industries, Inc.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranné známky Společenství „BECKER“ a „BECKER ONLINE PRO“ pro výrobky zařazené ve třídě 9

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: vyhovění odvolání a zamítnutí námitek

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 40/94 (o ochranné známce Společenství).
   Žalobkyně tvrdí, že odvolací senát pochybil při použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství, když shledal, že mezi ochrannou známkou žalobkyně „BECKER“ a označením „Barbara Becker“, jehož zápis je požadován, neexistuje žádná pojmová podobnost, a tudíž žádné nebezpečí záměny. Dále žalobkyně tvrdí, že se odvolací senát dopustil nesprávného právního posouzení při použití čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství, když shledal, že mezi označením „Barbara Becker“, jehož zápis je požadován, a samotnou ochrannou známkou Společenství není žádná souvislost.


title: Věc C-109/11: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. dubna 2013 — Evropská komise v. Česká republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Daně — Směrnice 2006/112/ES — Články 9 a 11 — Vnitrostátní právní úprava umožňující zahrnout osoby nepovinné k dani do skupiny osob, které lze považovat za jedinou osobu povinnou k DPH“ )

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. dubna 2013 — Evropská komise v. Česká republika
   (Věc C-109/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Daně - Směrnice 2006/112/ES - Články 9 a 11 - Vnitrostátní právní úprava umožňující zahrnout osoby nepovinné k dani do skupiny osob, které lze považovat za jedinou osobu povinnou k DPH)
   2013/C 171/08
   Jednací jazyk: čeština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lyal, D. Triantafyllou, K. Walkerová a P. Němečková, zmocněnci)

      Žalovaná: Česká republika (zástupci: M. Smolek, T. Müller a J. Očková, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Dánské království (zástupci: původně C. Vang, poté V. Pasternak Jørgensen, zmocněnci), Irsko (zástupci: D. O’Hagan, zmocněnec, v spolupráci s G. Clohessy, SC, a N. Traversem, BL), Finská republika (zástupci: H. Leppo a S. Hartikainen, zmocněnci), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: H. Walker, zmocněnkyně, ve spolupráci s M. Hall, QC)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 9 a 11 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Vnitrostátní právní úprava umožňující osobám nepovinným k dani stát se členy skupiny pro účely DPH

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Dánské království, Irsko, Finská republika a Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 160, 28.5.2011.


title: Věc C-594/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 21. listopadu 2013 —  „go fair“ Zeitarbeit OHG v. Finanzamt Hamburg-Altona

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/3

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 21. listopadu 2013 — „go fair“ Zeitarbeit OHG v. Finanzamt Hamburg-Altona
      (Věc C-594/13)
      (2014/C 71/06)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzhof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně:„go fair“ Zeitarbeit OHG

         Žalovaný: Finanzamt Hamburg-Altona

         Předběžné otázky

                  1)

                  K výkladu čl. 132 odst. 1 písm. g) směrnice Rady 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty:

                              a)

                              Může členský stát vykonávat uvážení, které je mu přiznáno v souvislosti s uznáním určitého zařízení jako subjektu sociální povahy, takovým způsobem, že sice uznává osoby, které poskytují svá plnění sociálním pojišťovnám a pojišťovnám poskytujícím pojištění pro případ odkázanosti (Sozial- und Pflegekassen), avšak nikoli pečovatele se státní zkouškou, kteří poskytují své služby přímo osobám odkázaným na péči?

                              b)

                              Pokud musejí být pečovatelé se státní zkouškou uznáni jako subjekty sociální povahy: vyplývá uznání agentury práce, která dočasně přiděluje pečovatele se státní zkouškou uznaným pečovatelským zařízením (přijímajícím zařízením), z uznání dočasně přidělených zaměstnanců?

                  2)

                  K výkladu čl. 134 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty:
                  Je poskytnutí pečovatelů se státní zkouškou pro poskytování pečovatelských služeb přijímajícího zařízení (uživatele) nezbytné jako plnění úzce související se sociální péčí a sociálním zabezpečením, jestliže přijímající zařízení nemůže vykonávat činnost bez zaměstnanců?

         (1)  Úř. věst. L 347, s.1.


title: Věc T-613/13: Žaloba podaná dne 20. listopadu 2013 — alfavet Tierarzneimittel v. OHIM — Millet Innovation (Epibac)

text:
               8.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/23

         Žaloba podaná dne 20. listopadu 2013 — alfavet Tierarzneimittel v. OHIM — Millet Innovation (Epibac)
   (Věc T-613/13)
   2014/C 39/40
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: alfavet Tierarzneimittel GmbH (Neumünster, Německo) (zástupce: U. Bender, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Millet Innovation SA (Loriol sur Drome, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               změnil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu žalované ze dne 6. září 2013 ve věci R 1253/2012-4 v tom smyslu, že námitka bude zamítnuta;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „Epibac“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 5 a 31 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6 861 124

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Millet Innovation SA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranné známky „EPITACT“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 5 a 10

      Rozhodnutí námitkového oddělení: námitce bylo částečně vyhověno

      Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 207/2009.


title: Věc T-558/14: Žaloba podaná dne 24. července 2014 – Research Engineering & Manufacturing v. OHIM – Nedschroef Holding (TRILOBULAR)

text:
               6.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 351/17

         Žaloba podaná dne 24. července 2014 – Research Engineering & Manufacturing v. OHIM – Nedschroef Holding (TRILOBULAR)
   (Věc T-558/14)
   2014/C 351/21
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Research Engineering & Manufacturing, Inc. (Middletown, Spojené státy) (zástupci: S. Malynicz, barrister, K. Gilbert a M. Gilbert, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Nedschroef Holding BV (Helmond, Nizozemsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. května 2014 ve věci R R442/2013-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: přihláška ochranné známky Společenství č. 6 68  566

      Majitelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: absolutní důvody neplatnosti podle čl. 52 odst. písm. a) nařízení o ochranné známce Společenství ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) a c)

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení napadeného rozhodnutí a prohlášení ochranné známky Společenství za neplatnou

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-346/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Celle (Německo) dne 11. srpna 2006 – Advokát Dr. Dirk Rüffert jako správce konkursní podstaty Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG v. Land Niedersachsen

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Celle (Německo) dne 11. srpna 2006 – Advokát Dr. Dirk Rüffert jako správce konkursní podstaty Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG v. Land Niedersachsen
   (Věc C-346/06)
   (2006/C 294/38)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberlandesgericht Celle
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Advokát Dr. Dirk Rüffert jako správce konkursní podstaty Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG

      Žalovaná: Land Niedersachsen
   Předběžné otázky
   Jedná se podle Smlouvy o ES o neodůvodněné omezení volného pohybu služeb, pokud je zákonem veřejnému zadavateli uloženo, aby zadával veřejné zakázky na stavební práce pouze těm podnikům, které se při podání nabídky písemně zavážou, že svým zaměstnancům zaplatí za provedení prací přinejmenším takovou mzdu, která je v místě plnění stanovená kolektivní smlouvou?


title: Věc F-103/07: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 4. září 2008 – Duta v. Soudní dvůr ( Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Přijímání — Referendář — Článek 2 písm. c) služebního řádu ostatních zaměstnanců — Akt nepříznivě zasahující do právního postavení — Pouto důvěry )

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/58

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 4. září 2008 – Duta v. Soudní dvůr
   (Věc F-103/07) (1)

   („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Přijímání - Referendář - Článek 2 písm. c) služebního řádu ostatních zaměstnanců - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Pouto důvěry“)
   (2008/C 313/105)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Radu Duta (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: F. Krieg, advokát)

      Žalovaný: Soudní dvůr Evropských společenství (zástupce: M. Schauss, zmocněnec)
   Předmět věci
   Jednak zrušení rozhodnutí komise Soudu prvního stupně příslušné k rozhodování o stížnostech ze dne 4. června 2007, kterým byla zamítnuta kandidatura žalobce na místo referendáře v kabinetu soudce Soudu prvního stupně, a jednak žádost o symbolické jedno euro jako náhradu utrpěné újmy
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Každý z účastníků ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 315, 22.12.2007, s. 45, a Úř. věst. C 79, 29.3.2008, s. 39 (oprava).


title: Vyškrtnutí věci C-58/05

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/33

         Vyškrtnutí věci C-58/05 (1)

   (2006/C 60/67)

      (Jednací jazyk: švédština)

   Usnesením ze dne 22. listopadu 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o vyškrtnutí věci C-58/05, Komise Evropských společenství proti Švédskému království.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005.


title: Věc T-275/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 2. prosince 2008 – Ebro Puleva v. OHIM – Berenguel (BRILLO'S) ( Ochraná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství BRILLO'S — Starší národní obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek brillante — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/28

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 2. prosince 2008 – Ebro Puleva v. OHIM – Berenguel (BRILLO'S)
   (Věc T-275/07) (1)

   („Ochraná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství BRILLO'S - Starší národní obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek ‚brillante‘ - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2009/C 19/52)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Ebro Puleva, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: P. Casamitjana Lleonart, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: O. Montalto, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Soudem: Luis Berenguel, SL (El Barranquete-Níjar, Španělsko) (zástupce: C. Hernández Hernández)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 21. května 2007 (R 493/2006-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi Ebro Puleva, SA, a Luis Berenguel, SL
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Ebro Puleva, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 235, 6.10.2007.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. dubna 2005 ve věci T-191/02, Giorgio Lebedef proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Rámcová dohoda z roku 1974 uzavřená mezi Komisí a odborovými a profesními organizacemi — Výpověď — Přijetí prováděcích pravidel — Potvrzení dohody ze dne 4. dubna 2001 — Přípustnost)

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/11

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 12. dubna 2005
   ve věci T-191/02, Giorgio Lebedef proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Rámcová dohoda z roku 1974 uzavřená mezi Komisí a odborovými a profesními organizacemi - Výpověď - Přijetí prováděcích pravidel - Potvrzení dohody ze dne 4. dubna 2001 - Přípustnost)
   (2005/C 155/22)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-191/02, Giorgio Lebedef, úředník Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Senningerbergu (Lucembursko), zastoupený G. Bounéouem a F. Frabettim, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucembursku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: J. Currall, s adresou pro účely doručování v Lucembursku), jejímž předmětem je žaloba na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 5. prosince 2001, jímž Komise vypověděla rámcovou dohodu ze dne 20. září 1974, opětovně přijala prováděcí pravidla týkající se úrovní, postupů a způsobů jednání dohodnutá mezi většinou odborových a profesních organizací a správou Komise dne 19. ledna 2000, potvrdila dohodu ze dne 4. dubna 2001 týkající se disponibilních zdrojů na zastupování zaměstnanců, potvrdila ustanovení o stávce obsažená v příloze I rámcové dohody ze dne 20. září 1974, vyzvala místopředsedu Komise N. Kinnocka k jednání s odborovými a profesními organizacemi, k návrhu na přijetí nové rámcové dohody sborem komisařů před koncem března 2002 a zařazení do souboru změn služebního řádu, na nichž je třeba se s odborovými a profesními organizacemi shodnout, změnu, jež umožní přijmout volební řád prostřednictvím referenda organizovaného pro zaměstnance orgánu, a pokud bude třeba, žaloba na zrušení dopisu N. Kinnocka ze dne 22. listopadu 2001, zaslaného předsedovi každého odborového svazu jako sdělení rozhodnutí požadovat po Komisi, aby ke dni 5. prosinci 2001 vypověděla zmíněnou rámcovou dohodu ze dne 20. září 1974, a aby přijala některé z uvedených bodů, jakož i žaloba na zrušení rozhodnutí E. Halskova ze dne 6. prosince 2001, jímž se žalobci odmítá vydání cestovního příkazu k účasti na schůzi konané za účelem dohody dne 7. prosince 2001 ohledně „obecného balíčku návrhů změn služebního řádu“, Soud (první senát), ve složení B. Vesterdorf, předseda, a P. Mengozzi a M. E. Martins Ribeiro, soudci; vedoucí soudní kanceláře: I. Natsinas, rada, vydal dne 12. dubna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý u účastníků řízení ponese vlastní náklady, včetně nákladů řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 233, 28.9.2002


title: Věc C-448/07 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 20. června 2008 – Ayuntamiento de Madrid, Madrid Calle 30, SA v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Poskytnutí údajů týkajících se postupu při nadměrném schodku — Nařízení (ES) č. 3605/93 — Evropský systém účtů 1995 (ESA 95) — Nařízení (ES) č. 2223/96 — Zařazení útvaru Madrid Calle 30 do sektoru útvaru vládní instituce — Tisková zpráva Eurostatu — Akt napadnutelný žalobou)

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/12

         Usnesení Soudního dvora ze dne 20. června 2008 – Ayuntamiento de Madrid, Madrid Calle 30, SA v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-448/07 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Poskytnutí údajů týkajících se postupu při nadměrném schodku - Nařízení (ES) č. 3605/93 - Evropský systém účtů 1995 (ESA 95) - Nařízení (ES) č. 2223/96 - Zařazení útvaru „Madrid Calle 30“ do sektoru útvaru „vládní instituce“ - Tisková zpráva Eurostatu - Akt napadnutelný žalobou)
   (2008/C 285/19)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ayuntamiento de Madrid, Madrid Calle 30, SA (zástupci: J. Buendía Sierra a E. González-Gallarza Granizo, abogados)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Aresu a L. Escobar Guerrero, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 12. července 2007, Ayuntamiento de Madrid a Madrid Calle 30, S.A. v. Komise (T-177/06), kterým Soud odmítl jako nepřípustný návrh na zrušení tiskové zprávy Eurostatu č. 48/2006 ze dne 24. dubna 2006 v rozsahu, v němž obsahuje rozhodnutí Komise (Eurostat) týkající se zařazení Madrid Calle 30 do sektoru „vládní instituce“ v rámci Evropského systému účtů (ESA 95)
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Ayuntamiento de Madrid, Madrid Calle 30 SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.