title: Věc T-305/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2017 – Lidl Stiftung v. EUIPO – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie LOVE TO LOUNGE — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009 — Zkoumání skutečností z moci úřední — Článek 76 nařízení č. 207/2009“

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2017 – Lidl Stiftung v. EUIPO – Primark Holdings (LOVE TO LOUNGE)
   (Věc T-305/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie LOVE TO LOUNGE - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009 - Zkoumání skutečností z moci úřední - Článek 76 nařízení č. 207/2009“)
   (2017/C 369/17)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo) (zástupci: M. Kefferpütz a A. Berger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Bonne, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Primark Holdings (Dublin, Irsko) (zástupci: B. Brandreth, barrister, a G. Hussey, solicitor)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. března 2016 (věc R 489/2015-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Lidl Stiftung a Primark Holdings.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Lidl Stiftung & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 287, 8.8.2016.


title: Věc T-90/17: Usnesení Tribunálu ze dne 12. září 2017 – Gelinova Group v. EUIPO – Cloetta Italia (galatea…è naturale) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/19

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. září 2017 – Gelinova Group v. EUIPO – Cloetta Italia (galatea…è naturale)
   (Věc T-90/17) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2017/C 369/28)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Gelinova Group Srl (Tezze di Vazzola, Itálie) (zástupci: A. Tornato a D. Hazan, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Cloetta Italia Srl (Cremona, Itálie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. prosince 2016 (věc R 207/2016-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Cloetta Italia Srl a Gelinova Group Srl, dříve Milk & Fruit Srl.

      Výrok

               1.

               Není již důvodné rozhodnout ve věci samé.

               2.

               Společnost Gelinova Group Srl ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (1)  Úř. věst. C 121, 18.4.2017.


title: Věc T-327/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2017 – Řecko v. Komise „EZOZF — Orientační sekce — Snížení finanční pomoci — Operační program — Právní základ — Přechodná ustanovení — Uplatnění finančních oprav po dotčeném programovém období — Porušení podstatných formálních náležitostí — Nedodržení lhůty pro přijetí rozhodnutí — Právo na obhajobu — Právo být vyslechnut — Právní jistota — Legitimní očekávání — Ne bis in idem — Přiměřenost“

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/8

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2017 – Řecko v. Komise
   (Věc T-327/15) (1)

   („EZOZF - Orientační sekce - Snížení finanční pomoci - Operační program - Právní základ - Přechodná ustanovení - Uplatnění finančních oprav po dotčeném programovém období - Porušení podstatných formálních náležitostí - Nedodržení lhůty pro přijetí rozhodnutí - Právo na obhajobu - Právo být vyslechnut - Právní jistota - Legitimní očekávání - Ne bis in idem - Přiměřenost“)
   (2017/C 369/09)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou a A. Vasilopoulou, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Aquilina a D. Triantafyllou, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise C(2015)1936 final ze dne 25. března 2015 o uplatnění finančních oprav na podporu z orientační sekce EZOZF poskytnutou na operační program CCI č. 2000GR061PO021 (ŘECKO – Cíl 1 – Obnova venkova).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 279, 24.8.2015.


title: Věc T-591/17: Žaloba podaná dne 30. srpna 2017 – EIB v. Sýrie

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/35

         Žaloba podaná dne 30. srpna 2017 – EIB v. Sýrie
   (Věc T-591/17)
   (2017/C 369/48)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská investiční banka (zástupci: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran a F. de Borja Oxangoiti Briones, zmocněnci, D. Arts, advokát a T. Cusworth, solicitor)

      Žalovaná: Syrská arabská republika

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál uložil Sýrii povinnost zaplatit:

               —

               veškeré částky splatných pohledávek podle článků 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 a 9.02 Water Supply Deir Ez Zor Region Loan Agreement, které zahrnují částky:

                           —

                           404 425,58 eura, jakožto splatnou pohledávku ke dni 25. srpna 2017, tvořené jistinou, úroky a smluvními úroky z prodlení (připsanými za období od okamžiku splatnosti do 25. srpna 2017);

                           —

                           další smluvní úroky z prodlení připsané ve výši roční úrokové sazby 3,5 % (350 bazických bodů) do okamžiku uhrazení pohledávky;

                           —

                           veškeré použitelné daně, cla, dávky a poplatky za odbornou činnost, připsané od okamžiku splatnosti do okamžiku uhrazení pohledávky, včetně nákladů souvisejících s tímto řízením.

               —

               Každopádně nařídil Sýrii zaplatit částku splatné pohledávky z titulu splátek úvěru, jejichž splatnost nastane po okamžiku podání této žaloby a jež Sýrie neuhradí ve lhůtě jejich splatnosti, včetně:

                           —

                           veškerých jistin a úroků jednotlivých splátek;

                           —

                           smluvních úroků z prodlení připsaných ve výši roční úrokové sazby 3,5 % (350 bazických bodů) od okamžiku splatnosti každé ze splátek až do okamžiku jejich uhrazení Sýrií.

               —

               Úhradu veškerých nákladů souvisejících s tímto řízení podle čl. 134 odst. 1 jednacího řádu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod.
   První a jediný žalobní důvod vycházející z toho, že Sýrie nesplnila svou smluvní povinnost, kterou má podle článků 3.01 a 4.01 Water Supply Deir Ez Zor Region Loan Agreement a podle níž musí uhradit splátky úvěru podle Water Supply Deir Ez Zor Region Loan Agreement v okamžiku jejich splatnosti, a podle článku 3.02 Water Supply Deir Ez Zor Region Loan Agreement uhradit úroky z prodlení v případě každé splatné avšak řádně neuhrazené splátky úvěru ve výši roční úrokové sazby podle uvedeného článku. Sýrie má tudíž na základě smlouvy povinnost zaplatit celou splatnou částku podle článků 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 a 9.02 Water Supply Deir Ez Zor Region Loan Agreement.


title: Věc T-393/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. září 2017 – Università del Salento v. Komise „Rozhodčí doložka — Obecný program ‚Základní práva a spravedlnost‘ — Zvláštní program ‚Trestní soudnictví‘ — Vymáhání částek vyplacených Komisí z titulu smlouvy o dotacích — Započtení pohledávek — Částečné překvalifikování žaloby — Návrh na určení neexistence smluvní pohledávky“

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/8

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. září 2017 – Università del Salento v. Komise
   (Věc T-393/15) (1)

   („Rozhodčí doložka - Obecný program ‚Základní práva a spravedlnost‘ - Zvláštní program ‚Trestní soudnictví‘ - Vymáhání částek vyplacených Komisí z titulu smlouvy o dotacích - Započtení pohledávek - Částečné překvalifikování žaloby - Návrh na určení neexistence smluvní pohledávky“)
   (2017/C 369/10)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Università del Salento (Lecce, Itálie) (zástupce: F. Vetrò, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně L. Di Paolo, F. Moro, L. Cappelletti a O. Verheecke, poté L. Di Paolo, F. Moro a O. Verheecke, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 4. května 2015, č.j. D/C4 – B.2 – 005817, kterým byla započtena pohledávka žalobkyně týkající se plnění smlouvy v rámci prvního projektu Entice (Explaining the Nature of Technological Innovation in Chinese Enterprises) a dluhu žalobkyně týkající se plnění smluv v rámci druhého projektu nazvaného „Judicial Training and Research on EU crimes against environment and maritime pollution“, a zadruhé na zrušení všech předchozích, následujících či aktů souvisejících s tímto rozhodnutím, a zatřetí na uložení povinnosti Komisi, aby zaplatila žalobkyni částky, které jí dluží za realizaci projektu Entice a dále návrh založený na článku 272 SFEU a znějící na určení neexistence pohledávky požadované Komisí z důvodu realizace druhého projektu.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Università del Salento se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 311, 21.9.2015.


title: Věc T-117/17 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 3. července 2017 – Proximus v. Rada „Řízení o předběžných opatřeních — Veřejné zakázky — Jednací řízení — Návrh na nařízení předběžného opatření — Neexistence naléhavosti“

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/19

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 3. července 2017 – Proximus v. Rada
   (Věc T-117/17 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky - Jednací řízení - Návrh na nařízení předběžného opatření - Neexistence naléhavosti“)
   (2017/C 369/29)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Proximus SA/NV (Brusel, Belgie) (zástupce: B. Schutyser, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Jaume a S. Cholakova, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. de Bandtem, P. Teerlinckem a M. Gherghinaruem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na nařízení předběžného opatření směřujícího k odkladu vykonatelnosti rozhodnutí Rady, že rámcová smlouva bude uzavřena s jiným uchazečem, a dále k pozastavení plnění rámcové smlouvy, kterou Rada uzavřela s úspěšným uchazečem.

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-527/17: Žaloba podaná dne 8. srpna 2017 – Waisman a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/20

         Žaloba podaná dne 8. srpna 2017 – Waisman a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí
   (Věc T-527/17)
   (2017/C 369/30)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Alejandro Caludio Waisman (Buenos Aires, Argentina) a dalších 158 žalobců (zástupci: J. De Castro Martín, M. Azpitarte Sánchez a J. Ruiz de Villa Jubany, advokáti)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               na základě ustanovení článku 263 SFEU prohlásil neplatnost rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB), které se týká Banco Popular Español (JUR/EES/2017/08);

               —

               na základě čl. 340 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí, aby žalobcům zaplatil z Jednotného fondu pro řešení krizí zřízeného podle článku 67 nařízení 806/2014 náhradu škod způsobených v přímém důsledku rozhodnutí, které se týká Banco Popular Español, jejichž výše odpovídá tržní hodnotě kapitálových nástrojů uvedeného bankovního subjektu ke dni předcházejícímu výkonu rozhodnutí (6. června 2017); podpůrně pro případ, že by Tribunál nevyhověl předchozímu návrhovému žádání, aby uložil SRB zaplatit žalobcům náhradu škody ve výši rozdílu, který stanoví nezávislá osoba podle čl. 20 odst. 16 nařízení 806/2014, a to rozdílu mezi tím, co žalobci obdrželi jako platbu na základě uvedeného rozhodnutí, a tím, co by obdrželi na základě řádného insolvenčního řízení;

               —

               uložil SRB náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou stejné jako ve věcech T–478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-483/17, García Suárez a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda v. Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-604/17: Žaloba podaná dne 5. září 2017 – Thun v. EUIPO (Figurka ryby)

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/35

         Žaloba podaná dne 5. září 2017 – Thun v. EUIPO (Figurka ryby)
   (Věc T-604/17)
   (2017/C 369/49)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Thun SpA (Bolzano, Itálie) (zástupce: B. Giordano, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství – (Figurka ryby) – Přihláška č. 336 805-0059

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. června 2017 ve věci R 1680/2016-3

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               vyhověl žádosti o navrácení do původního stavu;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení článku 67 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 o (průmyslových) vzorech Společenství.


title: Věc T-544/17: Žaloba podaná dne 5. srpna 2017 – Imabe ibérica v. Jednotný výbor pro řešení krizí

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/29

         Žaloba podaná dne 5. srpna 2017 – Imabe ibérica v. Jednotný výbor pro řešení krizí
   (Věc T-544/17)
   (2017/C 369/40)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Imabe ibérica, S.A. (Madrid, Španělsko) (zástupce: C. Aguirre de Cárcer Moreno, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Přijal žalobu proti rozhodnutí rozšířeného výkonného zasedání Jednotného výboru pro řešení krizí SRB/EES/2017/08 ze dne 7. června 2017, kterým byl schválen krizový plán pro Banco Popular Español SA, a to na základě článku 29 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. června 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010; předem žalobkyni umožnil přístup k úplné dokumentaci ve spisu a podání dodatečných vyjádření, zrušil napadené rozhodnutí či jej prohlásil za neplatné a vrátil žalobkyni v plném rozsahu její majetková práva s přihlédnutím k žádosti o náhradu škody v plné výši.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou stejné jako ve věcech T–478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-483/17, García Suárez a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda v. Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-421/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2017 – sheepworld v. EUIPO (Beste Oma) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Beste Oma — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. l písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2017 – sheepworld v. EUIPO (Beste Oma)
   (Věc T-421/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Beste Oma - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. l písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 369/19)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: sheepworld AG (Ursensollen, Německo) (zástupce: S. von Rüden, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. května 2016 (věc R 91/2016-4) týkajícímu se žádosti o zápis slovního označení Beste Oma jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Sheepworld AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 343, 19.9.2016.


title: Věc C-495/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Prahova (Rumunsko) dne 14. srpna 2017 – Cartrans Spedition Srl v. Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova, Direcţia Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Prahova (Rumunsko) dne 14. srpna 2017 – Cartrans Spedition Srl v. Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova, Direcţia Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii
   (Věc C-495/17)
   (2017/C 369/07)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Prahova

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Cartrans Spedition Srl

      Žalovaní: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova, Direcţia Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje karnet TIR potvrzený celním úřadem země určení doklad o vývozu přepravovaného zboží pro účely osvobození dopravních transakcí a služeb souvisejících s vývozem zboží od DPH, v souladu se směrnicí Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1), s přihlédnutím k režimu tohoto celního tranzitního dokladu, který prostřednictvím Příručky pro tranzit pro režim TIR č. TAXUD/1873/2007 stanovil Výbor pro celní kodex – oddělení pro tranzit v rámci generálního ředitelství pro daně a celní unii Evropské komise?

               2)

               Brání článek 153 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty daňové praxi, která daňovému poplatníkovi ukládá prokázat vývoz přepravovaného zboží výhradně prostřednictvím celního prohlášení o vývozu, přičemž odepírá nárok na odpočet DPH pro přepravu vyváženého zboží, pokud toto prohlášení chybí, přestože existuje karnet TIR ověřený celním úřadem země určení?

      (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1


title: Věc T-542/17: Žaloba podaná dne 11. srpna 2017 – EIB v. Sýrie

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/26

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2017 – EIB v. Sýrie
   (Věc T-542/17)
   (2017/C 369/38)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská investiční banka (zástupci: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran a F. de Borja Oxangoiti Briones, zmocněnci, D. Arts, advokát a T. Cusworth, solicitor)

      Žalovaná: Syrská arabská republika

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál uložil Sýrii povinnost zaplatit:

               —

               veškeré částky splatných pohledávek, na které má EU nárok podle článků 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 a 8.02 Port of Tartous Loan Agreement (dále jen „úvěrová smlouva přístav Tartus“) z titulu vstupu EU do práv věřitele, které zahrnují částky:

                           —

                           20 609 429,45 euro jakožto splatnou pohledávku vůči EU ke dni 9. srpna 2017, tvořené jistinou, úroky a smluvními úroky z prodlení (připsanými za období od okamžiku splatnosti do 9. srpna 2017);

                           —

                           další smluvní úroky z prodlení připsané ve výši roční úrokové sazby, která je vypočítána z vyšší z částek (průběžného období jednoho měsíce) i) sazby EURIBOR, navýšené o 2 % (200 bazických bodů), nebo ii) pevné sazby splatné podle článku 3.01, navýšené o 0,25 % (25 bazických bodů), do okamžiku uhrazení pohledávky;

                           —

                           veškeré použitelné daně, cla, dávky a náklady za odbornou činnost, připsané od okamžiku splatnosti do okamžiku uhrazení pohledávky, včetně nákladů souvisejících s tímto řízením.

               —

               Podpůrně k části i) a pokud Tribunál bude mít za to, že EU nevstoupila do práv EIB, uložil Sýrii povinnost zaplatit veškeré částky splatných pohledávek, na které má EIB nárok podle článků 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 a 8.02 úvěrové smlouvy přístav Tartus, které zahrnují částky:

                           —

                           20 609 429,45 eura jakožto splatnou pohledávku vůči EIB ke dni 9. Srpna 2017, tvořené jistinou, úroky a smluvními úroky z prodlení (připsanými za období od okamžiku splatnosti do 9. srpna 2017);

                           —

                           další smluvní úroky z prodlení připsané ve výši roční úrokové sazby, která je vypočítána z vyšší z částek (průběžného období jednoho měsíce) i) sazby EURIBOR, navýšené o 2 % (200 bazických bodů), nebo ii) pevné sazby splatné podle článku 3.01, navýšené o 0,25 % (25 bazických bodů), do okamžiku uhrazení pohledávky;

                           —

                           veškeré použitelné daně, cla, dávky a náklady za odbornou činnost, připsané od okamžiku splatnosti do okamžiku uhrazení pohledávky, včetně nákladů souvisejících s tímto řízením.

               —

               Každopádně nařídil Sýrii zaplatit částku splatné pohledávky vůči EU nebo případně EIB z titulu splátek úvěru, jejichž splatnost nastane po okamžiku podání této žaloby a jež Sýrie neuhradí ve lhůtě jejich splatnosti, včetně:

                           —

                           veškerých jistin a úroků jednotlivých splátek;

                           —

                           smluvní úroky z prodlení připsané ve výši roční úrokové sazby, která je vypočítána z vyšší z částek (průběžného období jednoho měsíce) i) sazby EURIBOR, navýšené o 2 % (200 bazických bodů), nebo ii) pevné sazby splatné podle článku 3.01, navýšené o 0,25 % (25 bazických bodů), od okamžiku splatnosti každé ze splátek do okamžiku uhrazení pohledávky ze strany Sýrie;

               —

               Úhradu veškerých nákladů souvisejících s tímto řízení podle čl. 134 odst. 1 jednacího řádu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod.
   První a jediný žalobní důvod vycházející z toho, že Sýrie porušila svou smluvní povinnost, kterou má podle článků 3.01 a 4.01 úvěrové smlouvy přístav Tartus a podle níž musí uhradit splátky úvěru podle úvěrové smlouvy přístav Tartus v okamžiku jejich splatnosti, a podle článku 3.02 úvěrové smlouvy přístav Tartus uhradit úroky z prodlení v případě každé splatné avšak řádně neuhrazené splátky úvěru ve výši roční úrokové sazby podle uvedeného článku. Sýrie má tudíž na základě smlouvy povinnost zaplatit celou splatnou částku podle článků 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 a 8.02 úvěrové smlouvy přístav Tartus.


title: Věc T-574/17: Žaloba podaná dne 23. srpna 2017 – UD v. Komise

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/32

         Žaloba podaná dne 23. srpna 2017 – UD v. Komise
   (Věc T-574/17)
   (2017/C 369/44)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: UD (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
   určil a rozhodl, že

               —

               rozhodnutí ze dne 2. listopadu 2016, kterým Komise zamítla žádost o předchozí povolení úhrady léčebných výdajů na léčbu žalobce, se zrušuje;

               —

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce jediný žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení, jímž je podle něj stiženo odůvodnění zamítnutí žádosti o proplacení, založené na údajné neexistenci validity sporné léčby z vědeckého hlediska.


title: Věc T-422/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2017 – sheepworld v. EUIPO (Beste Mama) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Beste Mama — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2017 – sheepworld v. EUIPO (Beste Mama)
   (Věc T-422/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Beste Mama - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 369/20)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: sheepworld AG (Ursensollen, Německo) (zástupce: S. von Rüden, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. května 2016 (věc R 95/2016-4) týkajícímu se se přihlášky k zápisu slovního označení Beste Mama jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti sheepworld AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 343, 19.9.2016.


title: Věc T-608/17: Žaloba podaná dne 6. září 2017 – Grupo Bimbo v. EUIPO – DF World of Spices (TAKIS FUEGO)

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/36

         Žaloba podaná dne 6. září 2017 – Grupo Bimbo v. EUIPO – DF World of Spices (TAKIS FUEGO)
   (Věc T-608/17)
   (2017/C 369/50)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexiko, Mexiko) (zástupce: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: DF World of Spices GmbH (Dissen, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel: Žalobkyně v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „TAKIS FUEGO“ – Přihláška č. 11 841 087

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. července 2017, ve věci R 2300/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-624/17: Žaloba podaná dne 13. září 2017 – Polsko v. Komise

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/38

         Žaloba podaná dne 13. září 2017 – Polsko v. Komise
   (Věc T-624/17)
   (2017/C 369/52)
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 30. června 2017 o státní podpoře SA.44351 (2016/C) (ex 2016/NN) poskytnuté Polskem ve vztahu k dani pro maloobchodní odvětví, oznámené pod číslem C(2017) 4449, a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z nesprávné kvalifikace polské daně v pro maloobchodní odvětví jako státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU v důsledku zjevně nesprávného posouzení podmínky selektivnosti.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z chybějícího a nedostatečného odůvodnění napadeného rozhodnutí.


title: Věc T-590/17: Žaloba podaná dne 30. srpna 2017 – EIB v. Sýrie

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/34

         Žaloba podaná dne 30. srpna 2017 – EIB v. Sýrie
   (Věc T-590/17)
   (2017/C 369/47)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská investiční banka (zástupci: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran a F. de Borja Oxangoiti Briones, zmocněnci, D. Arts, advokát a T. Cusworth, solicitor)

      Žalovaná: Syrská arabská republika

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál uložil Sýrii povinnost zaplatit:

               —

               veškeré částky splatných pohledávek podle článků 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 a 9.02 Water Supply Sweida Region Loan Agreement, které zahrnují částky:

                           —

                           726 942,81 eura, jakožto splatnou pohledávku ke dni 25. srpna 2017, tvořenou jistinou, úroky a smluvními úroky z prodlení (připsanými za období od okamžiku splatnosti do 25. srpna 2017);

                           —

                           další smluvní úroky z prodlení připsané ve výši roční úrokové sazby 3,5 % (350 bazických bodů) do okamžiku uhrazení pohledávky;

                           —

                           veškeré použitelné daně, cla, dávky a poplatky za odbornou činnost, připsané od okamžiku splatnosti do okamžiku uhrazení pohledávky, včetně nákladů souvisejících s tímto řízením.

               —

               Každopádně nařídil Sýrii zaplatit částku splatné pohledávky z titulu splátek úvěru, jejichž splatnost nastane po okamžiku podání této žaloby a jež Sýrie neuhradí ve lhůtě jejich splatnosti, včetně:

                           —

                           veškerých jistin a úroků jednotlivých splátek;

                           —

                           smluvních úroků z prodlení připsaných ve výši roční úrokové sazby 3,5 % (350 bazických bodů) od okamžiku splatnosti každé ze splátek až do okamžiku jejich uhrazení Sýrií.

               —

               Úhradu veškerých nákladů souvisejících s tímto řízení podle čl. 134 odst. 1 jednacího řádu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod.
   První a jediný žalobní důvod vycházející z toho, že Sýrie nesplnila svou smluvní povinnost, kterou má podle článků 3.01 a 4.01 Water Supply Sweida Region Loan Agreement a podle níž musí uhradit splátky úvěru podle úvěrové smlouvy Water Supply Sweida Region Loan Agreement v okamžiku jejich splatnosti, a podle článku 3.02 Water Supply Sweida Region Loan Agreement uhradit úroky z prodlení v případě každé splatné avšak řádně neuhrazené splátky úvěru ve výši roční úrokové sazby podle uvedeného článku. Sýrie má tudíž na základě smlouvy povinnost zaplatit celou splatnou částku podle článků 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 a 9.02 Water Supply Sweida Region Loan Agreement.


title: Věc T-103/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. září 2017 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Weetabix (Alpenschmaus) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Alpenschmaus — Starší slovní ochranná známka Evropské unie ALPEN — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/11

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. září 2017 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Weetabix (Alpenschmaus)
   (Věc T-103/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Alpenschmaus - Starší slovní ochranná známka Evropské unie ALPEN - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 369/15)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Německo) (zástupci: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a N. Bertram, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: původně E. Strittmatter a A. Folliard-Monguiral, poté A. Schifko, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Weetabix Ltd (Kettering, Spojené království) (zástupci: M. Finger a T. Farkas, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. ledna 2016 (věc R 2725/2014-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Weetabix a Aldi Einkauf.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG se ukládá náhrada nákladů souvisejících s tímto řízením.

      (1)  Úř. věst. C 156, 2.5.2016.


title: Věc T-612/17: Žaloba podaná dne 11. září 2017 – Google a Alphabet v. Komise

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/37

         Žaloba podaná dne 11. září 2017 – Google a Alphabet v. Komise
   (Věc T-612/17)
   (2017/C 369/51)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Google Inc. (Mountain View, Kalifornie, Spojené státy) a Alphabet Inc. (Mountain View) (zástupci: T. Graf, R. Snelders a C. Thomas, advokáti, K. Fountoukakos-Kyriakakos, Solicitor, R. O’Donoghue a D. Piccinin, Barristers)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 27. června 2017 v řízení podle článku 102 SFEU a článku 54 Dohody o EHP (AT.39741 – Google Search (Shopping));

               —

               podpůrně, v rámci výkonu plné jurisdikce Tribunálu zrušil nebo snížil pokutu uloženou žalobkyním;

               —

               každopádně uložil Komisi náhradu nákladů řízení vzniklých v souvislosti s těmito řízeními.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod: v napadeném rozhodnutí bylo chybně konstatováno, že společnost Google prostřednictvím zobrazování seskupených výsledků vyhledávání produktů (Product Universals) upřednostnila vlastní službu srovnávání cen.

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí zkresluje skutečnosti. Podle žalobkyň společnost Google zavedla seskupené výsledky za účelem zlepšení kvality a nikoli ke zvýšení zájmu o svou službu srovnávání cen.

                           —

                           Dále žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí chybně konstatuje, že rozdílné zacházení s výsledky vyhledávání produktů a obecnými výsledky vyhledávání vede k upřednostňování, ačkoli k žádné diskriminaci nedošlo.

                           —

                           Nakonec žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje právní požadavky pro vyhodnocení objektivních důvodů společnosti Google k zobrazování Product Universals.

               2.

               Druhý žalobní důvod: napadené rozhodnutí chybně konstatuje, že Google prostřednictvím zobrazování seskupené reklamy na produkty (Shopping Units) upřednostňuje svou službu srovnávání cen.

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí nesprávně uvádí, že rozdílné zacházení se seskupenou reklamou na produkty a nekomerčními obecnými výsledky vyhledávání zahrnuje upřednostňování, ačkoli k žádné diskriminaci nedošlo.

                           —

                           Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí nesprávně konstatuje, že reklama na produkty Shopping Units poskytuje výhodu službě Google srovnávání cen.

                           —

                           Nakonec žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje právní požadavky pro vyhodnocení objektivních důvodů společnosti Google pro zobrazování Shopping Units.

               3.

               Třetí žalobní důvod: napadené rozhodnutí chybně konstatuje, že údajné zneužívající jednání mělo vliv na přesměrování výsledků vyhledávání pomocí vyhledávače Google

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí nedokládá, že údajné zneužívající jednání snížilo návštěvnost agregátorů Google.

                           —

                           Žalobkyně dále uvádí, že napadené rozhodnutí nedokládá, že údajné zneuživající jednání zvýšilo vyhledávání služby Google srovnávání cen.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod: napadené rozhodnutí chybně konstatuje, že údajné zneužívající jednání má pravděpodobně protisoutěžní účinky.

                           —

                           Podle žalobkyň je napadené rozhodnutí chybné, jelikož spekuluje o možných protisoutěžních účincích bez prošetření skutečného vývoje na trhu.

                           —

                           Žalobkyně také tvrdí, že napadené rozhodnutí přiměřeně nezohledňuje konkurenční omezení vycházející z obchodních platforem.

                           —

                           Nakonec žalobkyně tvrdí, že ačkoli lze analýzu hospodářské soutěže omezit na agregátory, neprokazuje napadené rozhodnutí protisoutěžní účinky.

               5.

               Pátý žalobní důvod: napadené rozhodnutí chybně konstatovalo, že zlepšení kvality, které představuje hospodářskou soutěž na základě výkonnosti, je zneužívající.

                           —

                           Žalobkyně mají za to, že rozhodnutí chybně označuje zlepšení produktů společnosti Google v obecném vyhledávání jako zneužívající ovlivňování.

                           —

                           Žalobkyně dále tvrdí, že napadené rozhodnutí bez splnění požadovaných právních podmínek společnosti Google ukládá, aby agregátorům poskytla přístup k vlastním zlepšením produktů.

               6.

               Šestý žalobní důvod: napadené rozhodnutí nesprávně uložilo pokutu.

                           —

                           Podle žalobkyň není pokuta oprávněná, jelikož Komise použila novou teorii, vyjednala si příslib závazků a již předem odmítla nápravná opatření.

                           —

                           Žalobkyně také tvrdí, že v napadeném rozhodnutí byla pokuta vypočtena nesprávně.


title: Věc T-751/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. září 2017 – Contact Software v. Komise „Hospodářská soutěž — Zneužití dominantního postavení — Trhy se software pro vytváření designu pomocí počítače a s informacemi o rozhraní pro tento software — Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti — Relevantní trh — Zjevně nesprávné posouzení — Nedostatečný zájem Unie“

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/9

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. září 2017 – Contact Software v. Komise
   (Věc T-751/15) (1)

   („Hospodářská soutěž - Zneužití dominantního postavení - Trhy se software pro vytváření designu pomocí počítače a s informacemi o rozhraní pro tento software - Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti - Relevantní trh - Zjevně nesprávné posouzení - Nedostatečný zájem Unie“)
   (2017/C 369/12)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Contact Software GmbH (Brémy, Německo) (zástupci: J. M. Schultze, S. Pautke a C. Ehlenz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Vollrath, I. Zaloguin a L. Wildpanner, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Dassault systèmes (Vélizy Villacoublay, Francie) (zástupci: R. Snelders, advokát, a J. Messent, barrister)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a směřující k částečnému zrušení rozhodnutí Komise K(2015) 7006 final ze dne 9. října 2015, kterým se zamítá stížnost podaná žalobkyní týkající se porušení článku 102 SFEU, kterých se údajně dopustily společnosti Dassault systèmes a Parametric Technology Corp. na určitých trzích se software pro vytváření designu pomocí počítače, jakož i na určitých trzích s informacemi o rozhraní pro tento software (věc COMP/39846 – Contact v. Dassault & Parametric).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Contact Software GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Společnost Dassault systèmes ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 68, 22.2.2016.


title: Věc T-86/16: Usnesení Tribunálu ze dne 18. září 2017 – Codorníu v. EUIPO (ANA DE ALTUN) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ANA DE ALTUN — Starší národní obrazová ochranná známka ANNA — Relativní důvody pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/11

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. září 2017 – Codorníu v. EUIPO (ANA DE ALTUN)
   (Věc T-86/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ANA DE ALTUN - Starší národní obrazová ochranná známka ANNA - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2017/C 369/14)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Codorníu (Esplugues de Llobregat, Španělsko) (zástupci: M. Ceballos Rodríguez a J. Güell Serra, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: E. Zaera Cuadrado, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Bodegas Altun, SL (Baños de Ebro, Španělsko) (zástupce: M. Escribano Uzcudun, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. prosince 2015 (věc R 199/2015-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Codorníu et Bodegas Altun

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 9. prosince 2015 (věc R 199/2015-2) se zrušuje.

               2.

               EUIPO a společnost Bodegas Altun, SL ponesou vlastní náklady řízení, jakož i jakož i každý jednu polovinu nákladů vynaložených společností Codorníu SA.

      (1)  Úř. věst. C 136, 18.4.2016.


title: Věc T-116/10: Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2017 – Německo v. Komise „Žaloba na neplatnost — EFRR — Snížení finanční podpory — Program spolkové země Severní Porýní-Vestfálsko — Nedodržení lhůty pro přijetí rozhodnutí — Porušení podstatných procesních náležitostí — Zjevně opodstatněná žaloba“

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/18

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2017 – Německo v. Komise
   (Věc T-116/10) (1)

   („Žaloba na neplatnost - EFRR - Snížení finanční podpory - Program spolkové země Severní Porýní-Vestfálsko - Nedodržení lhůty pro přijetí rozhodnutí - Porušení podstatných procesních náležitostí - Zjevně opodstatněná žaloba“)
   (2017/C 369/27)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: původně J. Möller, poté J. Möller a T. Henze, zmocněnci, ve spolupráci s U. Karpensteinem, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B.-R. Killmann, B. Conte a A. Steiblytė, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 10675 ze dne 23. prosince 2009, kterým se snižuje finanční podpora z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) poskytnutá operačnímu programu zahrnutému do cíle č. 2 (1997-1999) týkajícího se Spolkové země Severní Porýní-Vestfálsko v Německé spolkové republice na základě rozhodnutí Komise C(97) 1120 ze dne 7. května 1997.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí Komise C(2009) 10675 ze dne 23. prosince 2009, kterým se snižuje finanční podpora z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) poskytnutá operačnímu programu zahrnutému do cíle č. 2 (1997-1999) týkajícího se Spolkové země Severní Porýní-Vestfálsko v Německé spolkové republice na základě rozhodnutí Komise C(97) 1120 ze dne 7. května 1997, se zrušuje.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 134, 22. 5. 2010.


title: Věc C-223/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Casertana Costruzioni Srl v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Provveditorato Interregionale per le opere pubbliche della Campania e del Molise, Azienda Regionale Campana per la Difesa del Suolo – A.R.CA.DI.S. „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2004/18/ES — Článek 47 odst. 2 a čl. 48 odst. 3 — Uchazeč, který ke splnění požadavků zadavatele využije schopností jiných subjektů — Ztráta požadovaných schopností na straně těchto subjektů — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví vyloučení uchazeče a zadání zakázky konkurentovi“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/23

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Casertana Costruzioni Srl v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Provveditorato Interregionale per le opere pubbliche della Campania e del Molise, Azienda Regionale Campana per la Difesa del Suolo – A.R.CA.DI.S.
   (Věc C-223/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2004/18/ES - Článek 47 odst. 2 a čl. 48 odst. 3 - Uchazeč, který ke splnění požadavků zadavatele využije schopností jiných subjektů - Ztráta požadovaných schopností na straně těchto subjektů - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví vyloučení uchazeče a zadání zakázky konkurentovi“)
   (2017/C 382/26)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Casertana Costruzioni Srl

      Žalovaní: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Provveditorato Interregionale per le opere pubbliche della Campania e del Molise, Agenzia Regionale Campana per la Difesa del Suolo – A.R.CA.DI.S.

      za přítomnosti: Consorzio Stabile Infratech, W.E.E. Water Environment Energy SpA, Massimo Fontana, Studio Tecnico Associato Thinkd, Claudio Della Rocca, Nicola Maione, Vittorio Ciotola, Fin.Se.Co. SpA, Edilgen SpA, Site Srl

      Výrok

   Článek 47 odst. 2 a čl. 48 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která vylučuje možnost hospodářského subjektu, jenž se účastní zadávacího řízení, nahradit pomocný podnik, který ztratil požadovanou způsobilost po podání jeho nabídky, a která vede k automatickému vyloučení tohoto subjektu.

      (1)  Úř. věst. C 251, 11.07.2016.


title: Věc T-717/16: Rozsudek Soudního dvora ze dne 26. září 2017 – Waldhausen v. EUIPO (Zobrazení siluety koňské hlavy) „Ochranka známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie představující siluetu koňské hlavy — Absolutní důvod zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/44

         Rozsudek Soudního dvora ze dne 26. září 2017 – Waldhausen v. EUIPO (Zobrazení siluety koňské hlavy)
   (Věc T-717/16) (1)

   („Ochranka známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie představující siluetu koňské hlavy - Absolutní důvod zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009“)
   (2017/C 382/53)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Waldhausen GmbH & Co. KG (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupce: V. Ekey, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 31. srpna 2016 (věc R 1195/2016-4) týkajícímu se přihlášky k zápisu obrazového označení představujícího siluetu koňské hlavy jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Waldhausen GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 441, 28.11.2016.


title: Věc T-609/17: Žaloba podaná dne 6. září 2017 – Francie v. Komise

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/49

         Žaloba podaná dne 6. září 2017 – Francie v. Komise
   (Věc T-609/17)
   (2017/C 382/61)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: F. Alabrune, D. Colas, B. Fodda a E. de Moustier, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               částečně zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2017/1144 ze dne 26. června 2017, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), v rozsahu v němž vylučuje určité vývozní náhrady vyplacené Francouzskou republikou v rozpočtových letech 2011 až 2014;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod, vycházející z porušení zásady proporcionality, neboť Komise své rozhodnutí založila z velké části na předpokládaném závažném nesplnění povinností Francouzské republiky v oblasti kontroly obsahu vody u zmrazených kuřat určených na vývoz s náhradou.
   Bylo by však nepřesné tvrdit, že francouzské orgány závažně nesplnily své povinnosti, pokud jde o právní úpravu Unie a posílená opatření zavedená od roku 2010. Analýzy obsahu vody totiž podléhaly kontrolám řádné a uspokojivé obchodní jakosti mražených kuřat určených na vývoz s náhradou, prováděných na základě čl. 5 odst. 4 nařízení č. 1276/2008. Podle žalobkyně tato ustanovení neukládají, aby veškeré fyzické kontroly mražených kuřat určených na vývoz s náhradou zahrnovaly laboratorní rozbor obsahu vody.
   Žalobkyně se tak domnívá, že francouzským orgánům přísluší stanovit kontrolní opatření, která je třeba přijmout, s výhradou, že tato opatření jsou přiměřená s ohledem na finanční riziko, které nese EZZF. V tomto ohledu žalobkyně uplatňuje, že francouzské orgány zavedly ambiciózní systém uzpůsobený tomuto finančnímu riziku.


title: Věc T-83/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2017 – Banca Monte dei Paschi di Siena a Banca Widiba v. EUIPO – ING-DIBa (WIDIBA) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie WIDIBA — Starší národní slovní ochranná známka DiBa — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Nepřípustnost odvolání k odvolacímu senátu — Žádost o navrácení do původního stavu — Povinnost péče“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2017 – Banca Monte dei Paschi di Siena a Banca Widiba v. EUIPO – ING-DIBa (WIDIBA)
   (Věc T-83/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie WIDIBA - Starší národní slovní ochranná známka DiBa - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Nepřípustnost odvolání k odvolacímu senátu - Žádost o navrácení do původního stavu - Povinnost péče“)
   (2017/C 374/45)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA (Sienna, Itálie) a Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (Miláno, Itálie) (zástupci: L. Trevisan a D. Contini, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: H. O’Neill a J. García Murillo, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: ING-DIBa AG (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupci: N. Gerling a M. Wolpert-Witzel, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. listopadu 2015 (spojené věci R 112/2015-2 a R 190/2015-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi ING-DIBa a Banca Monte dei Paschi di Siena.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Banca Monte dei Paschi di Siena SpA a Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


title: Věc T-628/17: Žaloba podaná dne 18. září 2017 – Aeris Invest v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/48

         Žaloba podaná dne 18. září 2017 – Aeris Invest v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí
   (Věc T-628/17)
   (2017/C 374/71)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aeris Invest Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: M. Roca Junyent, J. Calvo Costa, R. Vallina Hoset a A. Sellés Marco, advokáti)

      Žalovaní: Evropská komise a Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí SRB/EES/2017/08 Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 7. června 2017, kterým byl přijat program řešení krize pro Banco Popular Español, S.A.;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise (EU) 2017/1246 ze dne 7. června 2017, kterým se schvaluje program řešení krize pro Banco Popular Español S.A;

               —

               určil, že články 15, 18, 20, 21, 22 a/nebo 24 nařízení (EU) 806/2014 jsou nepoužitelné v souladu s článkem 277 SFEU; a

               —

               uložil SRB a Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uplatněným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-631/17: Žaloba podaná dne 19. září 2017 – Hola v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/50

         Žaloba podaná dne 19. září 2017 – Hola v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí
   (Věc T-631/17)
   (2017/C 382/63)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hola, S.L. (Madrid, Španělsko) (zástupci: R. Vallina Hoset a C. Iglesias Megías, advokáti)

      Žalovaní: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB) a Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí SRB/EES/2017/08 Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 7. června 2017, kterým byl přijat program řešení krize pro Banco Popular Español, S.A.;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise (EU) 2017/1246 ze dne 7. června 2017, kterým se schvaluje program řešení krize pro Banco Popular Español S.A;

               —

               určil, že články 15, 18, 20, 21, 22 a/nebo 24 nařízení (EU) 806/2014 jsou nepoužitelné v souladu s článkem 277 SFEU; a

               —

               uložil SRB a Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uplatněným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-453/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2017 – Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 v. EUIPO – 520 Barcode Hellas (520Barcode Hellas) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie 520Barcode Hellas — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] — Určení povahy namítaného označení — Jiné starší označení 520 — Určení výrobků a služeb, na kterých se zakládá námitka“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/41

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2017 – Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 v. EUIPO – 520 Barcode Hellas (520Barcode Hellas)
   (Věc T-453/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie 520Barcode Hellas - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] - Určení povahy namítaného označení - Jiné starší označení 520 - Určení výrobků a služeb, na kterých se zakládá námitka“)
   (2017/C 382/49)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 (Argiroupoli Attikis, Řecko) (zástupkyně: A. Mouzaki, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: 520 Barcode Hellas – AE Diacheirisis Diethnon Protypon kai Parochis Symvouleutikon Ypiresion (Kifisia Attikis, Řecko) (zástupci: A. Roussou, M.-M. Theodoridou a F. Christodoulou-Kardiopoulis, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. června 2016 (věc R 238/2015-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1 a 520 Barcode Hellas — AE Diacheirisis Diethnon Protypon kai Parochis Symvouleutikon Ypiresion.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 14. června 2016 (věc R 238/2015-4) se zrušuje.

               2.

               EUIPO ponese kromě vlastních nákladů řízení i náklady řízení vynaložené Ellinikos Syndesmos Epicheiriseon gia ti Diacheirisi ton Diethnon Protypon GS1.

               3.

               520 Barcode Hellas — AE Diacheirisis Diethnon Protypon kai Parochis Symvouleutikon Ypiresion ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 371, 10.10.2016.


title: Spojené věci C-215/16, C-216/16, C-220/16 a C-221/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španělsko) – Elecdey Carcelen SA (C-215/16), Energías Eólicas de Cuenca SA (C-216/16), Iberenova Promociones SAU (C-220/16), Iberdrola Renovables Castilla La Mancha SA (C-221/16) v. Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha „Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Elektrická energie z větrných elektráren — Směrnice 2009/28/ES — Podpora využívání energie z obnovitelných zdrojů — Článek 2 druhý pododstavec písm. k) — Režim podpory — Článek 13 odst. 1 druhý pododstavec písm. e) — Správní poplatky — Směrnice 2008/118/ES — Obecná úprava spotřebních daní — Článek 1 odst. 2 — Další nepřímé daně vybírané ze zvláštních důvodů — Směrnice 2003/96/ES — Zdanění energetických produktů a elektřiny — Článek 4 — Minimální úroveň zdanění energie — Poplatek zatěžující větrné generátory určené na výrobu elektrické energie“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/22

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španělsko) – Elecdey Carcelen SA (C-215/16), Energías Eólicas de Cuenca SA (C-216/16), Iberenova Promociones SAU (C-220/16), Iberdrola Renovables Castilla La Mancha SA (C-221/16) v. Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
   (Spojené věci C-215/16, C-216/16, C-220/16 a C-221/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Elektrická energie z větrných elektráren - Směrnice 2009/28/ES - Podpora využívání energie z obnovitelných zdrojů - Článek 2 druhý pododstavec písm. k) - Režim podpory - Článek 13 odst. 1 druhý pododstavec písm. e) - Správní poplatky - Směrnice 2008/118/ES - Obecná úprava spotřebních daní - Článek 1 odst. 2 - Další nepřímé daně vybírané ze zvláštních důvodů - Směrnice 2003/96/ES - Zdanění energetických produktů a elektřiny - Článek 4 - Minimální úroveň zdanění energie - Poplatek zatěžující větrné generátory určené na výrobu elektrické energie“)
   (2017/C 382/25)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Elecdey Carcelen SA (C-215/16), Energías Eólicas de Cuenca SA (C-216/16), Iberenova Promociones SAU (C-220/16), Iberdrola Renovables Castilla La Mancha SA (C-221/16)

      Žalovaný: Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

      Výrok

               1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES, zejména její čl. 2 druhý pododstavec písm. k) a čl. 13 odst. 1 druhý pododstavec písm. e), musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která stanoví výběr poplatku zatěžujícího větrné generátory určené na výrobu elektrické energie.

               2)

               Článek 4 směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která stanoví výběr poplatku zatěžujícího větrné generátory určené na výrobu elektrické energie, protože tento poplatek nezdaňuje energetické produkty nebo elektřinu ve smyslu článku 1 a čl. 2 odst. 1 a 2 této směrnice, a nespadá proto do rozsahu působnosti této směrnice.

               3)

               Článek 1 odst. 2 směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která stanoví výběr poplatku zatěžujícího větrné generátory určené na výrobu elektrické energie, protože tento poplatek nepředstavuje daň zatěžující spotřebu energetických produktů nebo elektřiny, a nespadá proto do rozsahu působnosti této směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 243, 4. 7. 2016.


title: Věc C-569/15: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – X v. Staatssecretaris van Financiën „Řízení o předběžné otázce — Uplatňování systémů sociálního zabezpečení — Migrující pracovníci — Určení použitelných právních předpisů — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Článek 14 odst. 2 písm. b) bod i) — Osoba obvykle zaměstnaná na území dvou nebo více členských států — Osoba zaměstnaná v jednom členském státě vykonávající zaměstnání na území jiného členského státu během tříměsíční neplacené dovolené“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/8

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – X v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-569/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Uplatňování systémů sociálního zabezpečení - Migrující pracovníci - Určení použitelných právních předpisů - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Článek 14 odst. 2 písm. b) bod i) - Osoba obvykle zaměstnaná na území dvou nebo více členských států - Osoba zaměstnaná v jednom členském státě vykonávající zaměstnání na území jiného členského státu během tříměsíční neplacené dovolené“)
   (2017/C 382/07)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: X

      Odpůrce: Staatssecretaris van Financiën

      Výrok

   Článek 14 odst. 2 písm. b) bod i) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění změněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 592/2008 ze dne 17. června 2008 musí být vykládán v tom smyslu, že osoba, která má bydliště a je zaměstnána na území jednoho členského státu a která si na období tří měsíců vezme neplacenou dovolenou a vykonává závislou činnost na území jiného členského státu, musí být považována za osobu obvykle zaměstnanou na území dvou členských států ve smyslu tohoto ustanovení, pokud je po toto období dovolené považována za osobu vykonávající závislou činnost podle právních předpisů v oblasti sociálního zabezpečení prvního členského státu, a pokud činnost vykonávaná na území druhého členského státu má obvyklou a podstatnou povahu, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 38, 1.2.2016.


title: Věc C-564/17: Žaloba podaná dne 25. září 2017 – Evropská komise v. Belgické království

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/34

         Žaloba podaná dne 25. září 2017 – Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-564/17)
   (2017/C 382/42)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: . Cattabriga, G. von Rintelen, R. Troosters, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Belgické království tím, že do 25. prosince 2013 nepřijalo všechny právní a správní předpisy pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/98/EU ze dne 13. prosince 2011 o jednotném postupu vyřizování žádostí o jednotné povolení k pobytu a práci na území členského státu pro státní příslušníky třetích zemí a o společném souboru práv pracovníků ze třetích zemí oprávněně pobývajících v některém členském státě (1), nebo v každém případě neinformovalo o těchto předpisech Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 16 odst. 1 uvedené směrnice;

               —

               uložit Belgickému království v souladu s čl. 260 odst. 3 SFEU povinnost zaplatit penále ve výši 70 828,80 EUR denně od data vydání rozsudku v projednávané věci za nesplnění povinnosti oznámit prováděcí předpisy ke směrnici 2011/98/EU;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Členské státy měly na základě čl. 16 odst. 1 prvního pododstavce směrnice 2011/98/EU povinnost vydat požadovaná vnitrostátní opatření k provedení povinností stanovených ve směrnici do 25. prosince 2013. Jelikož Belgie neoznámila úplné provedení směrnice, rozhodla se Komise podat žalobu k Soudnímu dvoru.
   Komise v žalobě navrhuje, aby bylo Belgickému království uloženo penále ve výši 70 828,80 euro denně. Výše tohoto penále byla vypočtena s ohledem na závažnost, délku trvání porušení a odrazující účinek v závislosti na platební způsobilosti členského státu.

      (1)  Úř. věst. L 343, s 1.


title: Věc T-668/17: Žaloba podaná dne 27. září 2017 – Maico Holding v. EUIPO – Eico (Eico)

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/58

         Žaloba podaná dne 27. září 2017 – Maico Holding v. EUIPO – Eico (Eico)
   (Věc T-668/17)
   (2017/C 382/72)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Maico Holding GmbH (Villingen-Schwenningen, Německo) (zástupci: T. Krüger a D. Deckers, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Eico A/S (Brønderslev, Dánsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Přihláška ochranné známky Evropské unie č. 13 706 726

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. července 2017 ve věci R 2089/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. července 2017, č. R 2089/2016 4 Eico v. Maico a rozhodnutí o námitce ze dne 26. října 2016, č. B 002528654 a aby tato rozhodnutí pozměnil v tom smyslu, že se námitce a odvolání v plném rozsahu vyhovuje;

               —

               uložil žalovanému EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně těch, které vznikly v průběhu řízení před odvolacím senátem.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení článku 42 nařízení č. 207/2009 ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Spojené věci T-495/16 RENV I a T-495/16 RENV II: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. září 2017 – Hristov v. Komise a EMA „Veřejná služba — Jmenování — Pozice výkonného ředitele regulační agentury — EMA — Postup při výběru a jmenování — Složení výboru pro předběžný výběr — Nestrannost — Kritéria pro zhodnocení — Jmenování jiného kandidáta — Překážka věci rozsouzené“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/42

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. září 2017 – Hristov v. Komise a EMA
   (Spojené věci T-495/16 RENV I a T-495/16 RENV II) (1)

   („Veřejná služba - Jmenování - Pozice výkonného ředitele regulační agentury - EMA - Postup při výběru a jmenování - Složení výboru pro předběžný výběr - Nestrannost - Kritéria pro zhodnocení - Jmenování jiného kandidáta - Překážka věci rozsouzené“)
   (2017/C 382/50)
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Emil Hristov (Sofie, Bulharsko) (zástupci: ve věci T-495/16 RENV I, M. Ekimdžev, K. Bončeva a G. Černičerska a ve věci T-495/16 RENV II, původně M. Ekimdžev, K. Bončeva a G. Černičerska, poté M. Ekimdžev a K. Bončeva, advokáti)

      Žalované: Evropská komise a Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) (zástupci: G. Berscheid a N. Nikolova, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na základě článku 270 SFEU směřující ke zrušení rozhodnutí Komise ze dne 20. dubna 2011, kterým tento orgán navrhl správnímu výboru EMA seznam čtyř kandidátů doporučených výborem pro předvýběr kandidátů a potvrzených výborem pro konzultaci ve věcech jmenování, a rozhodnutí správního výboru EMA ze dne 6. října 2011 o jmenování výkonného ředitele EMA, jakož i k náhradě škody, která žalobci údajně vznikla v důsledku uvedených rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Emilu Hristovi se ukládá náhrada nákladů v řízení ve věcech F-2/12, T-26/15 P, T-27/15 P, T-495/16 RENV I a T-495/16 RENV II.

      (1)  Úř. věst. C 184, 23.6.2012 (věc původně zapsaná u Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-2/12).


title: Věc C-329/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Najwyższy – Polsko) – ENEA S.A. v. Prezes Urzędu Regulacji Energetyki „Řízení o předběžné otázce — Státní podpory — Pojem ‚podpory poskytované státem nebo ze státních prostředků‘ — Povinnost kapitálové společnosti v oblasti energetiky, kterou zcela vlastní stát, vykupovat elektřinu vyráběnou kogenerací elektřiny a tepla“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/6

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Najwyższy – Polsko) – ENEA S.A. v. Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Věc C-329/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Státní podpory - Pojem ‚podpory poskytované státem nebo ze státních prostředků‘ - Povinnost kapitálové společnosti v oblasti energetiky, kterou zcela vlastní stát, vykupovat elektřinu vyráběnou kogenerací elektřiny a tepla“)
   (2017/C 382/05)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Najwyższy

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: ENEA S.A.

      Žalovaný: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Výrok

   Článek 107 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že takové vnitrostátní opatření, jako je opatření, o něž se jedná ve věci v původním řízení, které ukládá jak soukromým, tak veřejným podnikům povinnost výkupu elektřiny vyráběné kogenerací elektřiny a tepla, není státním zásahem ani zásahem za použití státních prostředků.

      (1)  Úř. věst. C 320, 28.9.2015.


title: Věc T-563/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2017 – Knöll v. Europol „Veřejná služba — Europol — Neprodloužení smlouvy — Neposkytnutí smlouvy na dobu neurčitou — Náhrada — Zrušení Soudem pro veřejnou službu — Splnění povinností vyplývajících z rozsudků ve věcech F-44/09 a F105/12“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/43

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2017 – Knöll v. Europol
   (Věc T-563/16) (1)

   („Veřejná služba - Europol - Neprodloužení smlouvy - Neposkytnutí smlouvy na dobu neurčitou - Náhrada - Zrušení Soudem pro veřejnou službu - Splnění povinností vyplývajících z rozsudků ve věcech F-44/09 a F105/12“)
   (2017/C 382/52)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Brigitte Knöll (Hochheim am Main, Německo) (zástupci: W. Dammingh a N. Dane, advokáti)

      Žalovaná: Agentura Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (zástupci: D. Neumann a C. Falmagne, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, A. Duron a I. Antypas, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Europolu ze dne 29. července 2014, podle kterého se smlouva uzavřená s žalobkyní neprodlužuje na dobu neurčitou a přiznává se jí částka 10 000 eur za délku řízení a prodlužování jejího stavu nejistoty, a dále na zrušení rozhodnutí o zamítnutí její stížnosti.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Brigitte Knöll se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 354, 26.10.2015 (věc původně zapsaná před Soudem pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-120/15 a převedená na Tribunál Evropské unie dne 1. září 2016).


title: Věc T-634/17: Žaloba podaná dne 15. září 2017 – Pint v. Komise

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/53

         Žaloba podaná dne 15. září 2017 – Pint v. Komise
   (Věc T-634/17)
   (2017/C 382/66)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Anikó Pint (Göd, Maďarsko) (zástupce: D. Lazar, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 1. června 2017 k č.j. Ares(2017)2755260,

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 17. července 2017 k č.j. C(2017)5145 final,

               —

               uložil Komisi, aby žalobkyni zpřístupnila veškeré dokumenty pilotního řízení EU 8572/15, CHAP (2015)00353, nezávisle na tom, zda již existují nebo zda mají být předloženy až v budoucnu, jakož i

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod: zveřejněním sporných dokumentů by nebyl ohrožen účel ochrany vyšetřování.
               Předmětem pilotního řízení EU 8572/15 je masivní porušování práva na nestranný soud a na spravedlivé řízení maďarskými soudy z důvodu používání právních předpisů týkajících se konverze úvěrů vyjádřených v cizí měně do maďarské měny. Tyto zákony narušují dělení moci, neboť zasahují do soukromých právních vztahů občanů. Tyto zákony zejména nutí dlužníky nést ztráty související s měnovým rizikem a zakazují zpochybňování platnosti úvěrových smluv před soudem.
               Jednání mezi Evropskou komisí a maďarskou vládou za účelem zajištění slučitelnosti maďarského právního řádu s právem Společenství nejsou k dosažení tohoto cíle vhodné, neboť soudci jsou v právním státě nezávislí.
               Zveřejnění sporných dokumentů by neohrozilo účel ochrany vyšetřování, ale naopak by jej podpořilo, neboť veřejná diskuse by mohla vést ke změně judikatury maďarských soudů.

               2.

               Druhý žalobní důvod: existuje převažující veřejný zájem na zveřejnění sporných dokumentů
               Je ve veřejném zájmu veřejně šířit dokumenty, neboť by to umožnilo:

                           —

                           změnit právní kulturu maďarských soudů,

                           —

                           diskutovat veřejně v evropském měřítku smysl výkladu základních práv maďarskou vládou,

                           —

                           vést veřejnou diskusi o porozumění výkladu článku 47 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 6 odst. 1 první věty 1 EÚLP Komisí,

                           —

                           chránit vnitřní trh, a

                           —

                           ozřejmit občanům výhody členství Maďarska v Evropské unii.


title: Spojené věci C-588/15 P a C-622/15 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 14. září 2017 – LG Electronics, Inc. v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Kartelové dohody — Světový trh s katodovými trubicemi pro televizory a počítačové monitory — Dohody a jednání ve vzájemné shodě v oblasti cen, rozdělení trhů a zákazníků a omezení produkce — Právo na obhajobu — Zaslání oznámení námitek pouze mateřským společnostem společného podniku, a nikoliv tomuto společnému podniku — Pokuta — Pokyny pro výpočet pokut (2006) — Bod 13 — Určení hodnoty prodejů, které souvisejí s protiprávním jednáním — Vnitroskupinové prodeje dotyčného výrobku mimo Evropský hospodářský prostor (EHP) — Zohlednění prodejů konečných výrobků, které zahrnují dotyčný výrobek, uskutečněných v EHP — Rovné zacházení“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/9

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 14. září 2017 – LG Electronics, Inc. v. Evropská komise
   (Spojené věci C-588/15 P a C-622/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Kartelové dohody - Světový trh s katodovými trubicemi pro televizory a počítačové monitory - Dohody a jednání ve vzájemné shodě v oblasti cen, rozdělení trhů a zákazníků a omezení produkce - Právo na obhajobu - Zaslání oznámení námitek pouze mateřským společnostem společného podniku, a nikoliv tomuto společnému podniku - Pokuta - Pokyny pro výpočet pokut (2006) - Bod 13 - Určení hodnoty prodejů, které souvisejí s protiprávním jednáním - Vnitroskupinové prodeje dotyčného výrobku mimo Evropský hospodářský prostor (EHP) - Zohlednění prodejů konečných výrobků, které zahrnují dotyčný výrobek, uskutečněných v EHP - Rovné zacházení“)
   (2017/C 382/09)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: LG Electronics, Inc. (zástupci: G. van Gerven a T. Franchoo, advokáti), Koninklijke Philips Electronics NV (zástupci: E. Pijnacker Hordijk, J. K. de Pree a S. Molin, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: A. Biolan, V. Bottka a I. Zaloguin, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravné prostředky se zamítají.

               2)

               Společnostem LG Electronics Inc. a Koninklijke Philips Electronics NV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 16, 18.1.2016.

      Úř. věst. C 27, 25.1.2016.


title: Věc T-138/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. září 2017 – Aanbestedingskalender a další v. Komise „Státní podpory — Financování poskytnuté nizozemskými orgány na vytvoření a zavedení platformy TenderNed pro elektronické zadávání veřejných zakázek — Rozhodnutí, kterým se konstatuje neexistence státní podpory — Služby obecného zájmu nehospodářské povahy“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. září 2017 – Aanbestedingskalender a další v. Komise
   (Věc T-138/15) (1)

   („Státní podpory - Financování poskytnuté nizozemskými orgány na vytvoření a zavedení platformy TenderNed pro elektronické zadávání veřejných zakázek - Rozhodnutí, kterým se konstatuje neexistence státní podpory - Služby obecného zájmu nehospodářské povahy“)
   (2017/C 382/44)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aanbestedingskalender BV (Ede, Nizozemsko), Negometrix BV (Amsterodam, Nizozemsko), CTM Solution BV (Breukelen, Nizozemsko), Stillpoint Applications BV (Amsterodam), Huisinga Beheer BV (Amsterodam), (zástupci: C. Dekker a L. Fiorilli, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. J. Loewenthal a K. Herrmann, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Nizozemské království (zástupkyně: M. Bulterman, B. Koopman a M. Noort, zmocněnkyně) a Slovenská republika (zástupkyně: B. Ricziová, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 9548 final ze dne 18. prosince 2014 o státní podpoře SA.34646 (2014/NN) (ex 2012/CP) – Platforma E-procurement TenderNed v Nizozemsku.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem Aanbestedingskalender BV, Negometrix BV, CTM Solution BV, Stillpoint Applications BV a Huisinga Beheer BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Nizozemské království a Slovenská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 198, 15.6.2015.


title: Věc T-652/17: Žaloba podaná dne 26. září 2017 – Eddy’s Snack Company v. EUIPO – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (Eddy’s Snackcompany)

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/57

         Žaloba podaná dne 26. září 2017 – Eddy’s Snack Company v. EUIPO – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (Eddy’s Snackcompany)
   (Věc T-652/17)
   (2017/C 382/71)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Eddy’s Snack Company GmbH (Lügde, Německo) (zástupkyně: M. Decker, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Švýcarsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Eddy’s Snackcompany“ – Přihláška č. 14 363 931

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. července 2017, ve věci R 1999/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               s konečnou platností zamítl námitku další účastnice řízení proti přihlášce ochranné známky č. 14 363 931 „Eddy’s Snackcompany“ společnosti Eddy’s Snack Company GmbH;

               —

               uložil EUIPO, aby připustil přihlášku ochranné známky č. 14 363 931 „Eddy’s Snackcompany“ k zápisu pro všechny uvedené výrobky;

               —

               přinejmenším EUIPO uložil, aby připustil přihlášku ochranné známky č. 14 363 931 „Eddy’s Snackcompany“ k zápisu pro všechny uvedené výrobky tříd 29, 31a 32;

               —

               uložil další účastnici nebo EUIPO společně nebo jednotlivě náhradu nákladů řízení, poplatků a odměn vynaložených žalobkyní v řízení před Tribunálem a v námitkovém a odvolacím řízení u EUIPO.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 74 odst. 1 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-411/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. října 2017 – Ell Gappol Marzena Porczyńska v. EUIPO – Gap (ITM) (GAPPOL) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie GAPPOL — Starší slovní ochranná známka Evropské unie GAP — Incidenční žaloba — Relativní důvody pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Dobré jméno — Neoprávněné těžení z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 5 nařízení 2017/1001) — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 94 nařízení 2017/1001)“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. října 2017 – Ell Gappol Marzena Porczyńska v. EUIPO – Gap (ITM) (GAPPOL)
   (Věc T-411/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie GAPPOL - Starší slovní ochranná známka Evropské unie GAP - Incidenční žaloba - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Dobré jméno - Neoprávněné těžení z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 5 nařízení 2017/1001) - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 94 nařízení 2017/1001)“)
   (2017/C 382/45)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: PP Gappol Marzena Porczyńska (Lodž, Polsko) (zástupkyně: J. Gwiazdowska, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Gap (ITM), Inc. (San Francisco, Kalifornie, Spojené státy americké) (zástupci: M. Siciarek a J. Mrozowski, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. května 2015 (věc R 686/2013-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Gap (ITM) a PP Gappol Marzena Porczyńska.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 13. května 2015 (věc R 686/2013-1) se zrušuje v rozsahu, v němž odvolací senát zamítl na základě čl. 8 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Evropské unie [nyní čl. 8 odst. 5nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie] přihlášku ochranné známky pro výrobky a služby zařazené do třídy 20 a odpovídající popisu „nábytek“.

               2.

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3.

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení vynaložené během řízení před Tribunálem.

      (1)  Úř. věst. C 328, 5.10.2015.


title: Věc T-765/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2017 – BelTechExport v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření vůči Bělorusku — Zmrazení finančních prostředků — Pozastavení opatření — Povinnost uvést odůvodnění — Právo na obhajobu — Právo být vyslechnut — Nesprávné posouzení“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2017 – BelTechExport v. Rada
   (Věc T-765/15) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření vůči Bělorusku - Zmrazení finančních prostředků - Pozastavení opatření - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Právo být vyslechnut - Nesprávné posouzení“)
   (2017/C 382/47)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: BelTechExport ZAO (Minsk, Bělorusko) (zástupci: J. Jerņeva a E. Koškins, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: F. Naert a J.-P. Hix, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: E. Paasivirta a L. Havas, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1957 ze dne 29. října 2015, kterým se mění rozhodnutí 2012/642/SZBP o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. L 284, s. 149), a nařízení Rady (EU) 2015/1948 ze dne 29. října 2015, kterým se mění nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. L 284, s. 62), v rozsahu, v němž se tyto akty vztahují na žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost BelTechExport ZAO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 68, 22.2.2016.


title: Věc T-673/17: Žaloba podaná dne 26. září 2017 – Port autonome du Centre et de l’Ouest a další v. Komise

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/59

         Žaloba podaná dne 26. září 2017 – Port autonome du Centre et de l’Ouest a další v. Komise
   (Věc T-673/17)
   (2017/C 382/73)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Belgie) Port autonome de Namur (Namur, Belgie), Port autonome de Charleroi (Charleroi, Belgie), Port autonome de Liège (Liège, Belgie) a Région wallonne (Jambes, Belgie) (zástupce: J. Vanden Eynde, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou s ohledem na každého žalobce a v důsledku toho zrušil rozhodnutí Komise SA.38393 (2016CP, ex 2015/E) – Daňový režim přístavů v Belgii [C(2017)5174 final];

               —

               prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               v důsledku toho zrušil rozhodnutí Evropské komise, v němž považovala skutečnost, že hospodářská činnost belgických přístavů, a zejména valonských přístavů, nepodléhá dani z příjmů právnických osob, za státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci v podstatě jediný žalobní důvod. Podle žalobců nezohlednila Komise bez dalšího článek 93 SFEU, který stanoví zvláštní pravidla pro odvětví dopravy a tedy i přístavů, když nezohlednila vůli evropského normotvůrce.
   Posouzení Komise není odůvodněné ani z faktického i z právního hlediska a je v rozporu se zněním článku 1 belgického zákona o dani z příjmu (CIR) a s výsadami vnitrostátních orgánů definovat činnosti nehospodářské povahy obecného zájmu.
   Stanovisko Komise není rovněž v souladu s návrhem směrnice ze dne 16. března 2011 (COM/2011/0121 final) o společném konsolidovaném základu daně z příjmu právnických osob (CCCTB), který stanoví, rovněž i pro obchodní společnosti, osvobození od daně v případě dotací přímo související s pořízením, výstavbou nebo zhodnocením dlouhodobých aktiv.
   Krom toho, Komise se tím, že vyzvala Belgii, aby změnila svou daňovou právní úpravu, pokusila zasáhnout do daňové pravomoci členských států, když stanovila daňovou harmonizaci, která nespadá do její pravomoci podle článku 113 SFEU. Nezohledňuje tedy výsadní práva členských států v oblasti definice veřejných služeb a oblasti působnosti přímého zdanění, povinnosti zajistit řádné fungování služeb obecného zájmu, které jsou nezbytné pro sociální a hospodářskou soudržnost, jakož i organizaci služeb obecného zájmu podle vlastního uvážení. Evropský normotvůrce totiž přenesl na členské státy pravomoc osvobodit od daně činnosti, které členské státy samy definovaly.
   Podle žalobců jsou zásadní činnosti vnitrostátních valonských přístavů služby obecného zájmu, na které se nevztahují v souladu s unijní právní úpravou pravidla hospodářské soutěže.
   Konečně, evropská kritéria pro definici státní podpory nejsou v projednávaném případě splněna, zejména pokud jde o kritérium selektivity.