title: Věc T-575/17: Žaloba podaná dne 17. srpna 2017 – Algebris (UK) a další v. SRB

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/47

         Žaloba podaná dne 17. srpna 2017 – Algebris (UK) a další v. SRB
   (Věc T-575/17)
   (2017/C 382/59)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Algebris (UK) Ltd (Londýn, Spojené království), Anchorage Capital Group LLC (New York, New York, Spojené státy), Ronit Capital LLP (Londýn) (zástupci: T. Soames a J. Vandenbussche, advokáti, R. East, Solicitor, a N. Chesaites, Barrister)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 7. června 2017 (SRB/EES/2017/08), kterým se schvaluje program řešení krize Banco Popular Español S.A (1) v plném rozsahu, nebo podpůrně článek 1 anebo článek 6 tohoto rozhodnutí;

               —

               uložil SRB náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že se SRB dopustil závažných porušení zásad důvěrnosti a služebního tajemství v rozporu s článkem 339 SFEU a čl. 88 odst. 1 nařízení (EU) č. 806/2014 (2), jakož i judikaturou Soudního dvora, čímž též porušil právo žalobkyň na řádnou správu zakotvené v článku 41Listiny základních práv Evropské unie.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení ze strany Evropské komise při uplatnění článků 14, 18, 20, 21, 22 a 24 nařízení č. 806/2014.

                           —

                           V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že hodnocení Banco Popular, na kterém bylo založeno řešení přijaté na základě programu řešení krize, nebylo správné, rozumné ani realistické a bylo v rozporu se „zásadou, že se žádný věřitel nesmí dostat do méně výhodného postavení“; toto hodnocení tedy nepředstavuje správný, realistický a konsistentní důkaz, na kterém by se měl zakládat program řešení krize, a nebylo způsobilé podložit napadené rozhodnutí. Kromě toho program řešení krize (a tedy i napadané rozhodnutí) byly z týchž důvodů zjevně nepřiměřené, neboť překračovaly rámec opatření, jež jsou k dosažení cílů programu nezbytná.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že SRB vyvlastnil majetek žalobkyň v rozporu s jejich základními právy, jak jsou chráněna obecnými zásadami unijního práva a zakotvena v článku 17 Listiny základních práv.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že SRB nezajistil, aby v souladu s článkem 41 Listiny základních práv a judikaturou Soudního dvora bylo žalobkyním přiznáno právo být vyslechnuty během procesu řešení krize.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že program řešení krize nebyl legálně schválen Komisí, takže napadené rozhodnutí nevstoupilo legálně v platnost.

                           —

                           V této souvislosti žalobkyně tvrdí, že před přijetím rozhodnutí (EU) č. 2017/1246, kterým se schvaluje program řešení krize, Evropská komise náležitě nebo vůbec neposoudila diskreční aspekty tohoto programu řešení krize. To představuje porušení povinností plynoucích pro Komisi z nařízení (EU) č. 806/2014 a zásad vytyčených v judikatuře plynoucí z rozsudku Soudního dvora ve věci Meroni. SRB se tudíž dopustil zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu a zjevně nesprávného právního posouzení tím, že dospěl k závěru, že jeho rozhodnutí schvalující program řešení krize mohlo vstoupit v platnost nebo vstoupilo v platnost; kromě toho, nebo podpůrně, program řešení krize schválený napadeným rozhodnutím každopádně nevstoupil legálně v platnost.

      (1)  Rozhodnutí Komise (EU) 2017/1246 ze dne 7. června 2017, kterým se schvaluje program řešení krize pro Banco Popular Español S.A. [oznámeno pod číslem C(2017) 4038], Úř. věst. 2017, L 178. s. 15.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010.


title: Věc C-469/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 4. srpna 2017 – Funke Medien NRW GmbH v. Spolková republika Německo

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 4. srpna 2017 – Funke Medien NRW GmbH v. Spolková republika Německo
   (Věc C-469/17)
   (2017/C 382/36)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerochtshof

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Funke Medien NRW GmbH

      Odpůrkyně: Spolková republika Německo

      Předběžné otázky

               1)

               Ponechávají ustanovení unijního práva, která se týkají výlučného práva autorů děl udělit svolení k rozmnožování svých děl (čl. 2 písm. a) směrnice 2001/29/ES (1)) a práva na udělení svolení se sdělováním a zpřístupněním svých děl veřejnosti (čl. 3 odst. 1 směrnice 2001/29/ES), jakož i výjimek nebo omezení těchto práv (čl. 5 odst. 2 a 3směrnice 2001/29/ES), určitý prostor k jejich provedení ve vnitrostátním právu?

               2)

               Jakým způsobem je třeba při stanovení působnosti výjimek nebo omezení týkajících se výlučného práva autorů na udělení svolení k rozmnožování svých děl (článek 2 písm. a) směrnice 2001/29/ES) a ke sdělování a zpřístupnění svých děl veřejnosti (článek 3 odst. 1 směrnice 2001/29/ES), které jsou stanoveny v čl. 5 odst. 2 a 3 směrnice 2001/29/ES, zohlednit základní práva podle Listiny základních práv Evropské unie?

               3)

               Mohou základní práva na svobodu informací (čl. 11 odst. 1 druhá věta Listiny základních práv EU) nebo svobodu sdělovacích prostředků (čl. 11 odst. 2 Listiny základních práv EU) odůvodnit výjimky nebo omezení výlučného práva autorů děl udělit svolení k rozmnožování svých děl (čl. 2 písm. a) směrnice 2001/29/ES) a práva na udělení svolení se sdělováním, včetně zpřístupnění svých děl veřejnosti (článek 3 odst. 1 směrnice 2001/29/ES), nad rámec výjimek a omezení, které jsou stanoveny v čl. 5 odst. 2 a 3 směrnice 2001/29/ES?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. 2001, L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230).


title: Věc C-513/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Köln (Německo) dne 22. srpna 2017 – Sankční řízení proti Josefu Baumgartnerovi

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/33

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Köln (Německo) dne 22. srpna 2017 – Sankční řízení proti Josefu Baumgartnerovi
   (Věc C-513/17)
   (2017/C 382/40)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Köln

      Účastníci původního řízení

   Josef Baumgartner

      Další účastník řízení: Bundesamt für Güterverkehr, Staatsanwaltschaft Köln

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 19 odst. 2 první věta nařízení (ES) č. 561/2006 (1) vykládán v tom smyslu, že sankci, která má být podle § 30 OWiG, § 9 OWiG, § 130 OWiG uložena určitému podniku nebo vedoucímu pracovníku určitého podniku za správní delikt, k němuž došlo v místě sídla tohoto podniku, může uložit pouze členský stát, na jehož území má tento podnik své sídlo? Nebo mají pravomoc ukládat sankce za správní delikty i jiné členské státy, je-li spáchání takového deliktu zjištěno na jejich území?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 ze dne 15. března 2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy, o změně nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3820/85, Úř. věst. L 102, s. 1.


title: Věc C-245/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španělsko) dne 11. května 2017 – Pedro Viejobueno Ibáñez a Emilia de la Vara González v. Consejería de Educación de Castilla-La Mancha

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španělsko) dne 11. května 2017 – Pedro Viejobueno Ibáñez a Emilia de la Vara González v. Consejería de Educación de Castilla-La Mancha
   (Věc C-245/17)
   (2017/C 382/32)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelé: Pedro Viejobueno Ibáñez a Emilia de la Vara González

      Žalovaný v prvním stupni: Consejería de Educación de Castilla-La Mancha

      Předběžné otázky

               1)

               Může být skončení období výuky školního roku považováno za objektivní důvod, který odůvodňuje rozdílné zacházení s uvedenými učiteli v postavení dočasných úředníků v porovnání s učiteli v postavení kariérních úředníků?

               2)

               Je se zásadou zákazu diskriminace těchto učitelů v postavení dočasných úředníků, jejichž služební poměr končí uplynutím období výuky, slučitelné to, že nemohou čerpat dovolenou formou skutečných dnů volna k odpočinku a obdrží místo něj příslušnou náhradu?

               3)

               Je se zásadou zákazu diskriminace těchto úředníků, kteří spadají pod pojem pracovníků na dobu určitou, slučitelné takové abstraktní pravidlo, jako je pravidlo obsažené ve třináctém dodatkovém ustanovení Ley 5/2012, de 12 de julio, de Presupuestos Generales de la Junta de Comunidades de Castilla-La Mancha para 2012 (zákon 5/2012 ze dne 12. července o obecném rozpočtu autonomní oblasti Kastilie-La Mancha na rok 2012) a které z důvodů úspor finančních prostředků a naplnění cílů souvisejících s deficitem kromě jiných opatření pozastavilo použitelnost dohody ze dne 10. března 1994, uzavřené mezi ministerstvem školství a vědy a odborovou organizací ANPE a zveřejněné prostřednictvím rozhodnutí generálního ředitelství ministerstva školství a vědy pro personální záležitosti a služby ze dne 15. března 1994 (BOMEC ze dne 28. března 1994), o náhradě za dovolenou v červenci a v srpnu v případě zastupovaní na více než pět a půl měsíce a v případě míst neobsazených stálými úředníky, a stanoví, že dočasným neuniverzitním pedagogům se vyplatí náhrada za dovolenou odpovídající 22 pracovním dnům, pokud byli jmenováni dočasným úředníkem na celý školní rok, nebo poměrnému počtu dnů?


title: Věc T-572/17: Žaloba podaná dne 21. srpna 2017 – UC v. Parlament

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/31

         Žaloba podaná dne 21. srpna 2017 – UC v. Parlament
   (Věc T-572/17)
   (2017/C 369/43)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: UC (zástupkyně: A. Tymen, advokátka)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že žaloba je přípustná a opodstatněná,

         v důsledku toho,

               —

               zrušil hodnotící posudek žalobce za rok 2015, jakož i rozhodnutí udělit mu jen dva body za zásluhy za týž rok;

               —

               zrušil rozhodnutí OOJ ze dne 9. května 2017, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce ze dne 13. ledna 2017;

               —

               uložil žalovanému povinnost zaplatit náhradu újmy stanovenou ex aequo et bono na 9 000 eur z titulu náhrady morální újmy způsobené žalobci;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení článku 41 Listiny základních práv a článku 25 služebního řádu úředníků, a dále z porušení povinnosti uvést odůvodnění a práva žalobce na účinnou procesní obranu.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práva být vyslechnut a článku 41 Listiny.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení.


title: Věc T-451/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2017 – sheepworld v. EUIPO (Bester Papa) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Beste Mama — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2017 – sheepworld v. EUIPO (Bester Papa)
   (Věc T-451/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Beste Mama - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 369/23)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: sheepworld AG (Ursensollen, Německo) (zástupce: S. von Rüden, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. května 2016 (věc R 94/2016-4) týkajícímu se týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení Bester Papa jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti sheepworld AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 364, 3.10.2016.


title: Věc C-479/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. srpna 2017 společností Guardian Europe Sàrl proti rozsudku Tribunálu (třetího rozšířeného senátu) vydanému dne 7. června 2017 ve věci T-673/15, Guardian Europe v. Evropská unie

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/4

         Kasační opravný prostředek podaný dne 8. srpna 2017 společností Guardian Europe Sàrl proti rozsudku Tribunálu (třetího rozšířeného senátu) vydanému dne 7. června 2017 ve věci T-673/15, Guardian Europe v. Evropská unie
   (Věc C-479/17 P)
   (2017/C 369/05)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Guardian Europe Sàrl (zástupci: C. O’Daly, solicitor, F. Louis, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská unie, zastoupená Soudním dvorem Evropské unie a Evropskou komisí

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1)

               zrušil rozsudek v rozsahu, v němž byl bodem 3 výroku zamítnut návrh společnosti Guardian Europe na náhradu škody na základě článku 268 a článku 340 druhého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie;

               2)

               určil, že Soudní dvůr může věcně rozhodnout o nároku žalobkyně na náhradu škody, a

                           a)

                           uložil EU, zastoupené Soudním dvorem Evropské unie, nahradit společnosti Guardian Europe škodu, která jí vznikla v důsledku toho, že Tribunál nerozhodl v přiměřené lhůtě v souladu s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 6 odst. Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, a to v této výši: i) ztráta příležitosti/ušlý zisk ve výši €1 388 000; ii) dodatečné náklady na záruku ve výši € 143 675,78; a iii) nepeněžní ztráty vyjádřené procentem z pokuty uložené společnosti Guardian v rozhodnutí;

                           b)

                           uložil EU, zastoupené Komisí a Soudním dvorem Evropské unie, nahradit společnosti Guardian Europe škodu, která jí vznikla v důsledku toho, že Komise a Tribunál porušily zásadu rovného zacházení, a to v této výši: i) ztráta příležitosti/ušlý zisk ve výši € 7 712 000; a ii) nepeněžní ztráty vyjádřené procentem z pokuty uložené společnosti Guardian v rozhodnutí;

                           c)

                           přiznal kompenzační úrok z těchto částek pod písm. a) (od 27. července 2010 do data rozhodnutí Soudního dvora o tomto kasačním opravném prostředku) a b) (od 19. listopadu 2010 do data rozhodnutí Soudního dvora o tomto kasačním opravném prostředku), v sazbě p.a. určené pro předmětné období Eurostatem v členském státě (Lucembursko), kde má společnost Guardian Europe zapsané sídlo;

                           d)

                           přiznal úrok z prodlení z částek pod písm. a) a b) od data rozhodnutí Soudního dvora o tomto kasačním opravném prostředku do úplného zaplacení v sazbě Evropské centrální banky (ECB) pro hlavní refinanční operace navýšené o dva procentní body;

               3)

               případně alternativně k bodům 2) písm. a) až d) vrátil věc zpět Tribunálu k novému rozhodnutí ve věci; a

               4)

               uložil žalovaným nahradit náklady řízení před Tribunálem a řízení o tomto kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Tribunál svým rozsudkem porušil článek 268 a článek 340 druhý pododstavec SFEU a neuplatnil pojem „podnik“ v unijním právu, když konstatoval, že společnosti Guardian Europe nezvnikly ztráty v důsledku toho, že Tribunál nerozhodl ve věci T-82/08, Guardian Industries Corp. a Guardian Europe Sàrl v. Komise, v přiměřené lhůtě;

               2)

               Tribunál svým rozsudkem porušil článek 268 a článek 340 druhý pododstavec SFEU a jeho zjištění byla věcně nesprávná, což bylo zjevné z dokumentů předložených Tribunálu, jelikož rozhodl, že společnosti Guardian Europe vznikly ztráty pouze ve výši 82 %, co se týče nákladů na záruku během nepřiměřeně dlouho probíhajícího řízení před Tribunálem ve věci T-82/08, Guardian Industries Corp. a Guardian Europe Sàrl v. Komise;

               3)

               Tribunál svým rozsudkem porušil článek 268 a článek 340 druhý pododstavec SFEU, když konstatoval, že společnosti Guardian Europe nevznikla nemajetková újma z důvodu, že nerozhodl ve věci T-82/08, Guardian Industries Corp. a Guardian Europe Sàrl v. Komise, v přiměřené lhůtě;

               4)

               Tribunál svým rozsudkem porušil článek 268 a článek 340 druhý pododstavec SFEU a neuplatnil pojem „podnik“ v unijním právu, když konstatoval, že porušení zásady rovného zacházení v rozhodnutí Komise č. (2007) 5791 final (1) – Ploché sklo, a rozsudku Tribunálu ve věci T-82/08, Guardian Industries Corp. a Guardian Europe Sàrl v. Komise, nevedlo ke ztrátám zisku na straně společnosti Guardian Europe;

               5)

               Tribunál svým rozsudkem porušil článek 268 a článek 340 druhý pododstavec SFEU, když konstatoval, že porušení zásady rovného zacházení v rozhodnutí Komise č. (2007) 5791 final – Ploché sklo a rozsudku Tribunálu ve věci T-82/08, Guardian Industries Corp. a Guardian Europe Sàrl v. Komise, nezpůsobilo společnosti Guardian Europe nemajetkovou újmu; a

               6)

               Tribunál svým rozsudkem porušil článek 268 a článek 340 druhý pododstavec SFEU, když konstatoval, že pouze rozsudek soudu posledního stupně – tedy nikoli Tribunálu – může být důvodem k založení odpovědnosti za škodu za porušení unijního práva.

      (1)  Rozhodnutí Komise C(2007) 5791 final ze dne 28. listopadu 2007 v řízení podle článku [101 SFEU] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/39165 – Ploché sklo).


title: Spojené věci T-107/15 a T-347/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. září 2017 – Uganda Commercial Impex v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření namířená vůči Demokratické republice Kongo — Zmrazení finančních prostředků — Seznam osob, subjektů a orgánů, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice — Ponechání jména žalobkyně na seznamu“

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/7

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. září 2017 – Uganda Commercial Impex v. Rada
   (Spojené věci T-107/15 a T-347/15) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření namířená vůči Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice - Ponechání jména žalobkyně na seznamu“)
   (2017/C 369/08)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníce řízení

      Žalobkyně: Uganda Commercial Impex Ltd (Kampala, Uganda) (zástupci: ve věci T-107/15, S. Zaiwalla, P. Reddy, Z. Burbeza, A. Meskarian, K. Mittal, solicitors, R. Blakeley, barrister, a, ve věci T-347/15, S. Zaiwalla, P. Reddy, A. Meskarian, K. Mittal a R. Blakeley)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: ve věci T-107/15 původně B. Driessen a E. Dumitriu-Segnana, poté B. Driessen a M. Veiga, zmocněnci, a ve věci T-347/15, B. Driessen, E. Dumitriu-Segnana a M. Veiga)

      Předmět věci

   Ve věci T-107/15, jejímž předmětem je návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Rady (EU) 2014/862/SZBP ze dne 1. prosince 2014, kterým se provádí rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst.2014, L 346, s. 36) a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1275/2014 ze dne 1. prosince 2014, kterým se provádí čl. 9 odst. 1 a 4 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2014, L 346, s. 3), a v případě potřeby, na prohlášení nepoužitelnosti čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1183/2005 ze dne 18. července 2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, zmrazení finančních prostředků (Úř. věst. 2005, L 193, s. 1) na žalobkyni, a ve věci T-347/15, jejímž předmětem je návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/620 ze dne 20. dubna 2015, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2015, L 102, s. 43), a nařízení Rady (EU) 2015/614 ze dne 20. dubna 2015, kterým se provádí čl. 9 odst. 4 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2015, L 102, s. 10), a v případě potřeby, na prohlášení nepoužitelnosti čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1183/2005 na žalobkyni.

      Výrok rozsudku

               1)

               Věci T-107/15 a T-347/15 se pro účely tohoto rozsudku spojují.

               2)

               Žaloby se zamítají.

               3)

               Společnosti Uganda Commercial Impex Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 26.5.2015.


title: Věc T-315/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2017 – Tamasu Butterfly Europa v. EUIPO – adp Gauselmann (Butterfly) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Butterfly — Starší slovní ochranná známka Evropské unie a národní obchodní název Butterfly — Relativní důvody pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 4 a 5 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2017 – Tamasu Butterfly Europa v. EUIPO – adp Gauselmann (Butterfly)
   (Věc T-315/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Butterfly - Starší slovní ochranná známka Evropské unie a národní obchodní název Butterfly - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 4 a 5 nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 369/18)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tamasu Butterfly Europa GmbH (Moers, Německo) (zástupce: C. Röhl, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: R. Pethke a D. Hanf, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Německo) (zástupce: P. Koch Moreno, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. března 2016 (věc R 221/2015-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Tamasu Butterfly Europa a adp Gauselmann.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Butterfly Europa GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 287, 8.8.2016.


title: Věc T-543/17: Žaloba podaná dne 11. srpna 2017 – EIB v. Sýrie

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/28

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2017 – EIB v. Sýrie
   (Věc T-543/17)
   (2017/C 369/39)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská investiční banka (zástupci: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran a F. de Borja Oxangoiti Briones, zmocněnci, D. Arts, advokát a T. Cusworth, solicitor)

      Žalovaná: Syrská arabská republika

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál uložil Sýrii povinnost zaplatit:

               —

               veškeré částky splatných pohledávek, na které má EU nárok podle článků 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 a 8.02 Syrian Healthcare Loan Agreement (úvěrové smlouvy o syrské zdravotní péči) z titulu vstupu EU do práv věřitele, které zahrnují částky:

                           —

                           62 646 209,04 eura a 3 582 381,15 amerického dolaru (USD), jakožto splatnou pohledávku vůči EIB ke dni 9. srpna 2017, tvořené jistinou, úroky a smluvními úroky z prodlení (připsanými za období od okamžiku splatnosti do 9. srpna 2017);

                           —

                           další smluvní úroky z prodlení připsané ve výši roční úrokové sazby, která je vypočítána z vyšší z částek (průběžného období jednoho měsíce) i) sazby EURIBOR, navýšené o 2 % (200 bazických bodů) [s výjimkou jakékoli úhrady v USD, pro něž platí sazba LIBOR, navýšená o 2 % (200 bazických bodů)], nebo ii) pevné sazby splatné podle článku 3.01, navýšené o 0,25 % (25 bazických bodů), do okamžiku uhrazení pohledávky;

                           —

                           veškeré použitelné daně, cla, dávky a náklady za odbornou činnost, připsané od okamžiku splatnosti do okamžiku uhrazení pohledávky, včetně nákladů souvisejících s tímto řízením.

               —

               Podpůrně k části i), pokud Tribunál bude mít za to, že EU nevstoupila do práv EIB, uložil Sýrii povinnost zaplatit veškeré částky splatných pohledávek, na které má EIB nárok podle článků 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 a 8.02 Syrian Healthcare Loan Agreement, které zahrnují částky:

                           —

                           62 646 209,04 eura a 3 582 381,15 amerického dolaru (USD), jakožto splatnou pohledávku vůči EIB ke dni 9. srpna 2017, tvořené jistinou, úroky a smluvními úroky z prodlení (připsanými za období od okamžiku splatnosti do 9. srpna 2017);

                           —

                           další smluvní úroky z prodlení připsané ve výši roční úrokové sazby, která je vypočítána z vyšší z částek (průběžného období jednoho měsíce) i) sazby EURIBOR, navýšené o 2 % (200 bazických bodů) [s výjimkou jakékoli úhrady v USD, pro něž platí sazba LIBOR, navýšená o 2 % (200 bazických bodů)], nebo ii) pevné sazby splatné podle článku 3.01, navýšené o 0,25 % (25 bazických bodů), do okamžiku uhrazení pohledávky;

                           —

                           veškeré použitelné daně, cla, dávky a náklady za odbornou činnost, připsané od okamžiku splatnosti do okamžiku uhrazení pohledávky, včetně nákladů souvisejících s tímto řízením.

               —

               Každopádně nařídil Sýrii zaplatit částku splatné pohledávky vůči EU nebo případně EIB z titulu splátek úvěru, jejichž splatnost nastane po okamžiku podání této žaloby a jež Sýrie neuhradí ve lhůtě jejich splatnosti, včetně:

                           —

                           veškerých jistin a úroků jednotlivých splátek;

                           —

                           další smluvní úroky z prodlení připsané ve výši roční úrokové sazby, která je vypočítána z vyšší z částek (průběžného období jednoho měsíce) i) sazby EURIBOR, navýšené o 2 % (200 bazických bodů) [s výjimkou jakékoli úhrady v USD, pro něž platí sazba LIBOR, navýšená o 2 % (200 bazických bodů)], nebo ii) pevné sazby splatné podle článku 3.01, navýšené o 0,25 % (25 bazických bodů), od okamžiku splatnosti jednotlivých splátek do okamžiku uhrazení pohledávky;

               —

               Úhradu veškerých nákladů souvisejících s tímto řízení podle čl. 134 odst. 1 jednacího řádu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod.
   První a jediný žalobní důvod vycházející z toho, že Sýrie porušila svou smluvní povinnost, kterou má podle článků 3.01 a 4.01 Syrian Healthcare Loan Agreement a podle níž musí uhradit splátky úvěru podle Syrian Healthcare Loan Agreement v okamžiku jejich splatnosti, a podle článku 3.02 Syrian Healthcare Loan Agreement uhradit úroky z prodlení v případě každé splatné avšak řádně neuhrazené splátky úvěru ve výši roční úrokové sazby podle uvedeného článku. Sýrie má tudíž na základě smlouvy povinnost zaplatit celou splatnou částku podle článků 3.01, 3.02, 4.01, 8.01 a 8.02 Syrian Healthcare Loan Agreement.


title: Věc T-589/17: Žaloba podaná dne 30. srpna 2017 – EIB v. Sýrie

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/33

         Žaloba podaná dne 30. srpna 2017 – EIB v. Sýrie
   (Věc T-589/17)
   (2017/C 369/46)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská investiční banka (zástupci: P. Chamberlain, T. Gilliams, J. Shirran a F. de Borja Oxangoiti Briones, zmocněnci, D. Arts, advokát a T. Cusworth, solicitor)

      Žalovaná: Syrská arabská republika

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál uložil Sýrii povinnost zaplatit:

               —

               veškeré částky splatných pohledávek podle článků 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 a 9.02 Aleppo – Tall Kojak Road Project Special Term Loan Agreement (úvěrové smlouvy se zvláštními úvěrovými podmínkami týkající se silničního projektu Aleppo – Tall Kojako), které zahrnují částky:

                           —

                           820 451,35 eura, jakožto splatnou pohledávku ke dni 25. srpna 2017, tvořené jistinou, úroky a smluvními úroky z prodlení (připsanými za období od okamžiku splatnosti do 25. srpna 2017);

                           —

                           další smluvní úroky z prodlení připsané ve výši roční úrokové sazby 3,5 % (350 bazických bodů) do okamžiku uhrazení pohledávky;

                           —

                           veškeré náklady na právní zastoupení, poplatky a výdaje vzniklé v souvislosti s uzavřením a provádění úvěrové smlouvy, včetně nákladů tohoto řízení.

               —

               Každopádně nařídil Sýrii zaplatit částku splatné pohledávky z titulu splátek úvěru, jejichž splatnost nastane po okamžiku podání této žaloby a jež Sýrie neuhradí ve lhůtě jejich splatnosti, včetně:

                           —

                           veškerých jistin a úroků jednotlivých splátek;

                           —

                           smluvních úroků z prodlení připsaných ve výši roční úrokové sazby 3,5 % (350 bazických bodů) od okamžiku splatnosti každé ze splátek až do okamžiku jejich uhrazení Sýrií.

               —

               Úhradu veškerých nákladů souvisejících s tímto řízení podle čl. 134 odst. 1 jednacího řádu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod.
   První a jediný žalobní důvod vycházející z toho, že Sýrie nesplnila svou smluvní povinnost, kterou má podle článků 3.01 a 4.01 Aleppo – Tall Kojak Road Project Special Term Loan Agreement a podle níž musí uhradit splátky úvěru podle Aleppo – Tall Kojak Road Project Special Term Loan Agreement v okamžiku jejich splatnosti, a podle článku 3.02 Aleppo – Tall Kojak Road Project Special Term Loan Agreement uhradit úroky z prodlení v případě každé splatné avšak řádně neuhrazené splátky úvěru ve výši roční úrokové sazby podle uvedeného článku. Sýrie má tudíž na základě smlouvy povinnost zaplatit celou splatnou částku podle článků 3.01, 3.02, 4.01, 9.01 a 9.02 Aleppo – Tall Kojak Road Project Special Term Loan Agreement.


title: Věc T-629/17: Žaloba podaná dne 18. září 2017 – Česká republika v. Komise

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/39

         Žaloba podaná dne 18. září 2017 – Česká republika v. Komise
   (Věc T-629/17)
   (2017/C 369/53)
   Jednací jazyk: český

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcího rozhodnutí Komise C (2017) 4682 final ze dne 6. července 2017, kterým se ruší část pomoci Evropského sociálního fondu pro operační program Vzdělávání pro konkurenceschopnost v rámci cílů „Konvergence“ a „Regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ v České republice a část pomoci Evropského fondu pro regionální rozvoj pro operační programy Výzkum a vývoj pro inovace v rámci cíle „Konvergence“ v České republice a Technická pomoc v rámci cílů „Konvergence“ a „Regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ v České republice; a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod, který vychází z porušení čl. 99 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 ve spojení s čl. 16 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (dále jen „směrnice 2004/18“). Komise totiž uložila finanční opravy za údajné nesrovnalosti při zadávání veřejných zakázek, které nicméně představují postup dovolený čl. 16 písm. b) směrnice 2004/18. Komise se mylně domnívá, že se výjimka z pravidel pro zadávání veřejných zakázek podle čl. 16 písm. b) směrnice 2004/18 týkající se programového obsahu vztahuje pouze na veřejné zadavatele, kteří jsou vysílacími společnostmi.


title: Věc C-487/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 10. srpna 2017 – trestní řízení proti Alfonsovi Verlezzovi a dalším

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 10. srpna 2017 – trestní řízení proti Alfonsovi Verlezzovi a dalším
   (Věc C-487/17)
   (2017/C 374/23)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci původního řízení

   Alfonso Verlezza, Riccardo Traversa, Irene Cocco, Francesco Rando, Carmelina Scaglione, Francesco Rizzi, Antonio Giuliano, Enrico Giuliano, Refecta Srl, E. Giovi Srl, Vetreco Srl, SE.IN Srl

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být příloha rozhodnutí 2014/955/EU (1) a nařízení EU č. 1357/2014 (2) vykládány v tom smyslu, že pokud jde o klasifikaci odpadů zařazených do zrcadlových položek, musí producent odpadu v případě, že není uvedeno jeho složení, nejdříve jej charakterizovat, a jaké případné prahové hodnoty má použít?

               2)

               Musí být vyhledávání nebezpečné látky uskutečňováno na základě jednotné a předem stanovené metodologie?

               3)

               Musí být vyhledávání nebezpečných látek založeno na důkladném a reprezentativním zjištění složení odpadu, pokud je již uvedeno nebo zjištěno v průběhu určování vlastností odpadů, anebo naopak může být vyhledávání nebezpečných látek provedeno na základě kritérií pravděpodobnosti tak, že se zohlední látky, o kterých lze rozumně předpokládat, že by měly být přítomny v odpadu?

               4)

               V případě pochybností nebo nemožnosti jednoznačně zjistit přítomnost nebezpečných látek v odpadu musí být v souladu se zásadou obezřetnosti tento odpad nicméně klasifikován jako nebezpečný a musí být s ním tak nakládáno?

      (1)  2014/955/EU: Rozhodnutí Komise ze dne 18. prosince 2014, kterým se mění rozhodnutí 2000/532/ES o seznamu odpadů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (Úř. věst. L 370, s. 44).

      (2)  Nařízení Komise (EU) č. 1357/2014 ze dne 18. prosince 2014, kterým se nahrazuje příloha III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. L 365, s. 89).


title: Věc T-523/17: Žaloba podaná dne 7. srpna 2017 – Eleveté Invest Group a další v. Komise a SRB

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/38

         Žaloba podaná dne 7. srpna 2017 – Eleveté Invest Group a další v. Komise a SRB
   (Věc T-523/17)
   (2017/C 374/57)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Eleveté Invest Group, S.L. (Madrid, Španělsko) a dalších 19 žalobců (zástupci: B. Cremades Román, F. Orts Castro, J. López Useros, S. Cajal Martín a P. Marrodán Lázaro, advokáti)

      Žalovaní: Evropská komise a Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               určil, že rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB) č. SRB//EES/2017/08 a rozhodnutí Evropské komise (EU) 2017/1246, obě ze dne 7. června 2017, jsou neplatná;

               —

               uložil SRB a Evropské komisi nahradit žalobcům škodu na základě mimosmluvní odpovědnosti;

               —

               určil, že ocenění provedené nezávislým znalcem SRB, je neplatné a po provedení výpočtu čisté hodnoty aktiv Banco Popular uložil SRB a Evropské komisi nahradit žalobcům škodu;

               —

               uložil SRB a Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uplatněným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-465/15: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf – Německo) – Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH v. Hauptzollamt Duisburg „Řízení o předběžné otázce — Daně — Zdanění energetických produktů a elektřiny — Směrnice 2003/96/ES — Oblast působnosti — Článek 2 odst. 4 písm. b) — Elektřina používaná hlavně pro účely chemické redukce — Pojem“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/3

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf – Německo) – Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH v. Hauptzollamt Duisburg
   (Věc C-465/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Zdanění energetických produktů a elektřiny - Směrnice 2003/96/ES - Oblast působnosti - Článek 2 odst. 4 písm. b) - Elektřina používaná hlavně pro účely chemické redukce - Pojem“)
   (2017/C 374/04)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Duisburg

      Výrok

   Třetí odrážka čl. 2 odst. 4 písm. b) směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny musí být vykládána v tom smyslu, že elektřina používaná pro provoz turbodmychadel určených pro stlačování vzduchu následně používaného ve vysoké peci v procesu výroby surového železa chemickou redukcí z železné rudy není „elektřinou používanou zejména [hlavně] pro účely chemické redukce“ ve smyslu tohoto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 398, 30.11.2015.


title: Věc C-559/16: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hamburg – Německo) – Birgit Bossen, Anja Bossen, Gudula Gräßmann v. Brussels Airlines SA/NV „Řízení o předběžné otázce — Doprava — Nařízení (ES) č. 261/2004 — Článek 7 odst. 1 — Společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů — Let o několika úsecích — Pojem ‚vzdálenost‘“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/8

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 7. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hamburg – Německo) – Birgit Bossen, Anja Bossen, Gudula Gräßmann v. Brussels Airlines SA/NV
   (Věc C-559/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Doprava - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Článek 7 odst. 1 - Společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů - Let o několika úsecích - Pojem ‚vzdálenost‘“)
   (2017/C 374/11)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Hamburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Birgit Bossen, Anja Bossen, Gudula Gräßmann

      Žalovaná: Brussels Airlines SA/NV

      Výrok

   Článek 7 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „vzdálenost“ zahrnuje v případě leteckých spojů s mezipřistáním pouze vzdálenost mezi místem prvního odletu a cílovým místem určení, kterou je třeba vypočítat ortodromickou metodou bez ohledu na skutečnou délku letu.

      (1)  Úř. věst. C 53, 20.02.2017.


title: Věc T-238/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2017 – Novartis v. EUIPO – Meda (Zimara) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška k zápisu slovní ochranné známky Evropské unie Zimara — Starší slovní ochranná známka Evropské unie FEMARA — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 75 nařízení č. 207/2009 — Článek 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009 — Povinnost rozhodnout o celém odvolání — Článek 64 odst. 1 první věta nařízení č. 207/2009“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2017 – Novartis v. EUIPO – Meda (Zimara)
   (Věc T-238/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška k zápisu slovní ochranné známky Evropské unie Zimara - Starší slovní ochranná známka Evropské unie FEMARA - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 75 nařízení č. 207/2009 - Článek 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009 - Povinnost rozhodnout o celém odvolání - Článek 64 odst. 1 první věta nařízení č. 207/2009“)
   (2017/C 374/40)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novartis AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupce: M. Douglas, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. O’Neill, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Meda AB (Solna, Švédsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. března 2015 (věc R 636/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Novartis a Meda.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 6. března 2015 (věc R 636/2014-5) se zrušuje, jelikož tento odvolací senát nerozhodl o odvolání, které bylo k němu podáno, pokud jde o „veterinární výrobky“.

               2.

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3.

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 228, 13.7.2015.


title: Věc C-510/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okresným súdem Bratislava II (Slovensko) dne 22. srpna 2017 – trestní řízení proti ML

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okresným súdem Bratislava II (Slovensko) dne 22. srpna 2017 – trestní řízení proti ML
   (Věc C-510/17)
   (2017/C 374/28)
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Okresný súd Bratislava II

      Osoba, proti které je vedeno trestní řízení před předkládajícím soudem

   ML

      Předběžné otázky

               1)

               Je v souladu s ustanovením článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/13/EU (1) ze dne 22. května 2012 o právu na informace v trestním řízení (dále jen „směrnice 2012/13/EU“), čl. 8 odst. 2 směrnice 2012/13/EU, právem na svobodu a bezpečnost podle článku 6 Listiny základních práv Evropské unie, právem na obhajobu podle čl. 48 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie a právem na spravedlivý proces podle článku 47 Listiny základních práv Evropské unie takový postup vnitrostátních orgánů, který zadržené osobě během doby zadržení nezpřístupní v písemné podobě veškeré (tj. kompletní) informace ve smyslu ustanovení čl. 4 odst. 2 směrnice 2012/13/EU (a to především právo na přístup k materiálům k případu), ani neumožní napadnout neposkytnutí veškerých informací ve smyslu čl. 8 odst. 2 směrnice 2012/13/EU? V případě záporné odpovědi na tuto otázku, má toto porušení práva Evropské unie vliv na zákonnost omezení osobní svobody vzetím zadržené osoby do vazby, jakož i její další trvání v jakémkoli stadiu trestního řízení s ohledem na článek 6 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 5 odst. 4 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod? Má okolnost, že zadržená osoba je obviněna ze závažného trestného činu, za který vnitrostátní právní úprava ukládá trest odnětí svobody v minimální spodní sazbě 15 let, vliv na odpověď na předchozí otázky?

               2)

               Je v souladu s článkem 4 rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV (2) ze dne 25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami, se zásadou loajality podle čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii a článku 267 Smlouvy o fungování Evropské unie, s článkem 82 Smlouvy o fungování Evropské unie a s článkem 83 Smlouvy o fungování Evropské unie, jakož i s právem na spravedlivý proces, které je zaručeno článkem 47 Listiny základních práv EU, s právem na přiměřený trest, které je zaručeno čl. 49 odst. 3 Listiny základních práv EU, se zásadou proporcionality a zásadou jednoty, účinnosti a přednosti unijního práva takové ustanovení vnitrostátního zákona, jako je ustanovení § 172 odst. 3 slovenského trestního zákona postihující nedovolený obchod s drogami, které neumožňuje soudu uložit trest odnětí svobody v spodní sazbě nižší než 15 let, bez možnosti zohlednit zásadu individualizace trestu? Má na odpověď na tuto otázku vliv okolnost, že nedovolený obchod s drogami nebyl spáchán zločinným spolčením ve smyslu práva Evropské Unie? Má pojem zločinné spolčení ve smyslu ustanovení článku 1 rámcového rozhodnutí 2008/841/SVV ze dne 24. října 2008 o boji proti organizované trestné činnosti autonomní význam s ohledem na ustálenou judikaturu Soudního dvora týkající se požadavků jednotného uplatňování unijního práva?

      (1)  Úř. věst. 2012, L 142, s. 1.

      (2)  Úř. věst. 2004, L 335, s. 8.


title: Věc C-158/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. března 2017 Antonem Riemerschmidem Weinbrennereiem und Likörfabrik GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 25. ledna 2017 ve věci T-187/16, Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/26

         Kasační opravný prostředek podaný dne 29. března 2017 Antonem Riemerschmidem Weinbrennereiem und Likörfabrik GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 25. ledna 2017 ve věci T-187/16, Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Věc C-158/17 P)
   (2017/C 382/30)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG (zástupce: P. Koch, advokátka)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   Usnesením ze dne 20. září 2017 Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc T-615/17: Žaloba podaná dne 8. září 2017 – Ardigo a UO v. Komise

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/50

         Žaloba podaná dne 8. září 2017 – Ardigo a UO v. Komise
   (Věc T-615/17)
   (2017/C 382/62)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Nicola Ardigo (Lissone, Itálie) a UO (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí, kterými byl potvrzen převod důchodových nároků žalobkyň do [důchodového systému Evropské unie (dále jen „DSEU“)];

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že orgán oprávněný ke jmenování (dále jen „AIPN“) porušil při svém výpočtu odpočtu částky odpovídající revalorizaci této kapitálové hodnoty v období mezi dnem žádosti o převod a skutečným dnem převodu čl. 7 odst. 1 obecných prováděcích ustanovení (dále jen „OPU“) ze dne 3. března 2011.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí, a sice z toho důvodu, že AIPN porušil své povinnosti uvést odůvodnění a stanovit prostřednictvím OPU vzorec pro výpočet, na jehož základě vypočítal nezbytné koeficienty pro přepočtení kapitálu převedeného na příspěvkové roky.


title: Věc T-562/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2017 – Hanschmann v. Europol „Veřejná služba — Europol — Neprodloužení smlouvy — Neposkytnutí smlouvy na dobu neurčitou — Náhrada — Zrušení Soudem pro veřejnou službu — Splnění povinností vyplývajících z rozsudků ve věcech F-27/09 et F-104/12“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/42

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2017 – Hanschmann v. Europol
   (Věc T-562/16) (1)

   („Veřejná služba - Europol - Neprodloužení smlouvy - Neposkytnutí smlouvy na dobu neurčitou - Náhrada - Zrušení Soudem pro veřejnou službu - Splnění povinností vyplývajících z rozsudků ve věcech F-27/09 et F-104/12“)
   (2017/C 382/51)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ingo Hanschmann (Taucha, Německo) (zástupci: W. Dammingh a N. Dane, advokáti)

      Žalovaná: Agentura Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (zástupci: D. Neumann a C. Falmagne, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, A. Duron a I. Antypas, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Europolu ze dne 29. července 2014, podle kterého se smlouva uzavřená s žalobcem neprodlužuje na dobu neurčitou a přiznává se mu částka 10 000 eur za délku řízení a prodlužování jeho stavu nejistoty, a dále na zrušení rozhodnutí o zamítnutí jeho stížnosti.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Ingo Hanschmannovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 354, 26.10.2015 (věc původně zapsaná před Soudem pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-119/15) a převedená na Tribunál Evropské unie dne 1. září 2016).


title: Věc T-600/17: Žaloba podaná dne 4. září 2017 – Remolcadores Nosa Terra a další v. Komise a SRB

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/48

         Žaloba podaná dne 4. září 2017 – Remolcadores Nosa Terra a další v. Komise a SRB
   (Věc T-600/17)
   (2017/C 382/60)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Remolcadores Nosa Terra, SA (Vigo, Španělsko), Grupo Nosa Terra 2000, SLU (Vigo), Hospital Povisa, SA (Vigo) a Industrias Lácteas Asturianas, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. Otero Novas, advokát)

      Žalovaní: Evropská komise a Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise, jímž se schvaluje dřívější rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí z téhož dne, kterým se zřizuje Systém řešení krize ve vztahu k Banco Popular Español, a jenž ve Španělsku provádí Fond pro řízenou bankovní restrukturalizaci (FROB), a to v rozsahu, v němž stanoví vyplacení nároků žalobců vůči Banco Popular ve výši nula eur.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-321/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal du travail de Nivelles (Belgie) dne 29. května 2017 – OJ (*) v. Partena, Assurances Sociales pour Travailleurs Indépendants ASBL, Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)

text:
                  13.11.2017

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 382/27

            Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal du travail de Nivelles (Belgie) dne 29. května 2017 –  OJ (*1) v. Partena, Assurances Sociales pour Travailleurs Indépendants ASBL, Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)
      (Věc C-321/17)
      (2017/C 382/33)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal du travail de Nivelles

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně:
          OJ (*1)

         Žalované: Partena, Assurances Sociales pour Travailleurs Indépendants ASBL, Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (Inasti), Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)
      Usnesením ze dne 5. října 2017 prohlásil Soudní dvůr (osmý senát) žádost o rozhodnutí o předběžné otázce za zjevně nepřípustnou.

         (*1)  Údaje vymazané v rámci zajištění ochrany jednotlivců ve spojitosti se zpracováním osobních dat.


title: Věc C-474/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 8. srpna 2017 – Spolková republika Německo v. Sociedad de Transportes SA

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 8. srpna 2017 – Spolková republika Německo v. Sociedad de Transportes SA
   (Věc C-474/17)
   (2017/C 382/38)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastnice původního řízení

      Žalovaná a navrhovatelka v řízení o opravném prostředku „Revision“: Spolková republika Německo

      Žalobkyně a odpůrkyně v řízení o opravném prostředku „Revision“: Sociedad de Transportes SA

      Předběžné otázky

               1)

               Brání čl. 67 odst. 2 SFEU, jakož i článek 22 článek 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 ze dne 9. března 2016, kterým se stanoví kodex Unie o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (1) vnitrostátní právní úpravě členského státu, která ve výsledku stanoví povinnost autobusových dopravců provozujících pravidelnou linku přes vnitřní Schengenskou hranici kontrolovat doklady pro překročení hranice svých cestujících před překročením vnitřní hranice s cílem zabránit přepravě cizinců bez cestovního pasu a povolení k pobytu na území Spolkové republiky Německo?
               Konkrétně:

                           a)

                           Představuje všeobecná zákonná povinnost nebo administrativní povinnost jednotlivých dopravců nepřepravovat cizince bez náležitého cestovního pasu nebo náležitého povolení k pobytu na území Spolkové republiky Německo, kterou mohou splnit dopravci pouze kontrolou dokladů umožňujících překročit hranici všech cestujících před překročením vnitřní hranice, kontrolu osob na vnitřních hranicích ve smyslu článku 22 Schengenského hraničního kodexu, respektive je možno ji postavit takové kontrole na roveň?

                           b)

                           Je třeba posuzovat uložení povinností uvedených v bodu 1) podle čl. 23 písm. a) Schengenského hraničního kodexu, ačkoli dopravci nevykonávají „policejní pravomoci“ ve smyslu tohoto ustanovení, a tím, že stát jim ukládá povinnost kontrol, nejsou ani formálně zmocněni k výkonu veřejné moci?

                           c)

                           V případě kladné odpovědi na otázku 1 b): Spočívá v kontrolách požadovaných od dopravců s přihlédnutím ke kritériím stanoveným v čl. 23 písm. a) druhé větě Schengenského hraničního kodexu nepřípustné opatření s účinkem rovnocenným hraničním kontrolám?

                           d)

                           Je třeba uložení povinností uvedených v bodu 1) v rozsahu, v jakém se týká autobusových dopravců provozujících pravidelnou linku, posuzovat podle čl. 23 písm. b) Schengenského hraničního kodexu, podle kterého se oprávnění dopravců provádět bezpečnostní kontroly osob v přístavech a na letištích nedotýká zrušení kontrol na vnitřních hranicích? Vyplývá z toho nepřípustnost kontrol ve smyslu první otázky i mimo přístavy a letiště, pokud kontroly nepředstavují bezpečnostní kontroly a ani se neprovádějí u osob, které cestují uvnitř členského státu?

               2)

               Povoluje článek 22 a článek 23 Schengenského hraničního kodexu vnitrostátní právní úpravy, podle kterých lze za účelem dodržení dané povinnosti vydat proti autobusovému dopravci nařízení o zákazu a pohrozit mu pokutou, pokud v důsledku neprovedených kontrol byli na území Spolkové republiky Německo přepraveni i cizinci bez cestovního pasu a povolení k pobytu?

      (1)  Úř. věst. L 77, s. 1.


title: Věc C-646/15: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené království) – Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs „Řízení o předběžné otázce — Přímé daně — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Volný pohyb kapitálu — Trust (svěřenský fond) — Trustees (svěřenští správci) — Jiné právnické osoby — Pojem — Daň z výnosů z majetku svěřenského fondu z důvodu přesunu daňového domicilu svěřenských správců do jiného členského státu — Stanovení výše daně v okamžiku tohoto přesunu — Okamžitá úhrada daně — Odůvodnění — Proporcionalita“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené království) – Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Věc C-646/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Přímé daně - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Volný pohyb kapitálu - Trust (svěřenský fond) - Trustees (svěřenští správci) - Jiné právnické osoby - Pojem - Daň z výnosů z majetku svěřenského fondu z důvodu přesunu daňového domicilu svěřenských správců do jiného členského státu - Stanovení výše daně v okamžiku tohoto přesunu - Okamžitá úhrada daně - Odůvodnění - Proporcionalita“)
   (2017/C 382/12)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements

      Žalovaný: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Výrok

   Ustanovení Smlouvy o FEU týkající se svobody usazování brání za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, kdy se podle vnitrostátního práva svěřenští správci považují za jednotný a stálý orgán odlišný od osob, které vykonávají funkci svěřenského správce dočasně, takové právní úpravě členského státu, jako je úprava dotčená ve věci v původním řízení, která stanoví zdanění latentních kapitálových výnosů z majetku svěřenských fondů, pokud většina správců přesune své bydliště nebo sídlo do jiného členského státu, aniž umožňuje odklad platby takto splatné daně.

      (1)  Úř. věst. C 48, 8.2.2016.


title: Věc C-111/16: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Udine – Itálie) – trestní řízení proti Giorgiu Fidenatovi, Leandru Tabogovi, Lucianu Tabogovi „Řízení o předběžné otázce — Zemědělství — Geneticky modifikované potraviny a krmiva — Mimořádná opatření — Vnitrostátní opatření, kterým se zakazuje pěstování geneticky modifikované kukuřice MON 810 — Zachování opatření nebo prodloužení jeho platnosti — Nařízení (ES) č. 1829/2003 — Článek 34 — Nařízení (ES) č. 178/2002 — Články 53 a 54 — Podmínky uplatnění — Zásada předběžné opatrnosti“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/16

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Udine – Itálie) – trestní řízení proti Giorgiu Fidenatovi, Leandru Tabogovi, Lucianu Tabogovi
   (Věc C-111/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Zemědělství - Geneticky modifikované potraviny a krmiva - Mimořádná opatření - Vnitrostátní opatření, kterým se zakazuje pěstování geneticky modifikované kukuřice MON 810 - Zachování opatření nebo prodloužení jeho platnosti - Nařízení (ES) č. 1829/2003 - Článek 34 - Nařízení (ES) č. 178/2002 - Články 53 a 54 - Podmínky uplatnění - Zásada předběžné opatrnosti“)
   (2017/C 382/18)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Udine

      Účastníci původního trestního řízení

   Giorgio Fidenato, Leandro Taboga, Luciano Taboga

      Výrok

               1)

               Článek 34 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 ze dne 22. září 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech, ve spojení s článkem 53 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin, musí být vykládán v tom smyslu, že Evropská komise není povinna přijmout mimořádná opatření ve smyslu posledně uvedeného článku, když ji členský stát podle čl. 54 odst. 1 posledně uvedeného nařízení úředně informuje o nutnosti přijmout taková opatření, není-li zřejmé, že produkt povolený nařízením č. 1829/2003 nebo v souladu s tímto nařízením může představovat vážné riziko pro lidské zdraví, zdraví zvířat nebo životní prostředí.

               2)

               Článek 34 nařízení č. 1829/2003, ve spojení s článkem 54 nařízení č. 178/2002, musí být vykládán v tom smyslu, že poté, co členský stát úředně informuje Evropskou komisi o nutnosti přijmout mimořádná opatření a Komise žádné opatření podle článku 53 nařízení č. 178/2002 nepřijme, může členský stát přijmout taková opatření na vnitrostátní úrovni a zachovat je nebo prodloužit jejich platnost, dokud Komise v souladu s čl. 54 odst. 2 posledně uvedeného nařízení nepřijme rozhodnutí o jejich prodloužení, změně nebo zrušení.

               3)

               Článek 34 nařízení č. 1829/2003, ve spojení se zásadou předběžné opatrnosti upravenou v článku 7 nařízení č. 178/2002, musí být vykládán v tom smyslu, že členským státům neumožňuje přijmout v souladu s článkem 54 nařízení č. 178/2002 dočasná mimořádná opatření pouze na základě této zásady, nejsou-li splněny hmotněprávní podmínky stanovené v článku 34 nařízení č. 1829/2003.

      (1)  Úř. věst. C 191, 30. 5. 2016.


title: Věc T-521/17: Žaloba podaná dne 6. srpna 2017 – Hernández Díaz v. Jednotný výbor pro řešení krizí

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/46

         Žaloba podaná dne 6. srpna 2017 – Hernández Díaz v. Jednotný výbor pro řešení krizí
   (Věc T-521/17)
   (2017/C 382/57)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Alberto Hernández Díaz (San Martin del Rey Aurelio, Španělsko) (zástupce: L. Hernández Cabeza, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil krizový plán pro Banco Popular z důvodu závažných a nezhojitelných pochybení, které způsobují neplatnost plánu, protože je založen na zprávě vypracované společností Deloitte, která nebyla nezávislá, čímž byla akcionářům způsobena mnohem větší škoda, než jakou by utrpěli v konkurzním řízení, což je interní nástroj reorganizace, který nebyl použit;

               —

               zrušil prodej společnosti Banco Popular bance, která ji získala za cenu 1 euro v netransparentním řízení o prodeji, kterým byla závažně porušena jak zásada transparentnosti, tak zásada hospodářské soutěže;

               —

               nařídil SRB náhradu škody vzniklé akcionářům vyvlastněním jejich akcií, kterou v tomto okamžiku nelze vyčíslit vzhledem k netransparentnímu postupu při sestavení krizového plánu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uplatněným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-648/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. září 2017 – Rakouská republika v. Spolková republika Německo „Článek 273 SFEU — Spor mezi členskými státy předložený Soudnímu dvoru na základě rozhodčí smlouvy — Daně — Dvoustranná smlouva o zamezení dvojímu zdanění — Zdanění úroků z převoditelných cenných papírů — Pojem ‚pohledávky s účastí na zisku‘“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/12

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. září 2017 – Rakouská republika v. Spolková republika Německo
   (Věc C-648/15) (1)

   („Článek 273 SFEU - Spor mezi členskými státy předložený Soudnímu dvoru na základě rozhodčí smlouvy - Daně - Dvoustranná smlouva o zamezení dvojímu zdanění - Zdanění úroků z převoditelných cenných papírů - Pojem ‚pohledávky s účastí na zisku‘“)
   (2017/C 382/13)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Rakouská republika (zástupci: C. Pesendorfer, F. Koppensteiner a H. Jirousek, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a J. Möller, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Pojem „pohledávky s účastí na zisku“ použitý v čl. 11 odst. 2 Abkommen zwischen der Republik Österreich und der Bundesrepublik Deutschland zur Vermeidung der Doppelbesteuerung auf dem Gebiet der Steuern vom Einkommen und vom Vermögen (smlouva mezi Rakouskou republikou a Spolkovou republikou Německo o zamezení dvojímu zdanění v oblasti daní z příjmu a z majetku) ze dne 24. srpna 2000 musí být vykládán v tom smyslu, že nezahrnuje takové cenné papíry, jako jsou cenné papíry dotčené v projednávané věci.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 38, 1.2.2016.


title: Věc C-18/16: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem – Nizozemsko) – K. v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie „Předběžná otázka — Normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu — Směrnice 2013/32/EU — Článek 9 — Právo setrvat v členském státě až do posouzení žádosti — Směrnice 2013/33/EU — Článek 8 odst. 3 první pododstavec písm. a) a b) — Zajištění — Ověření totožnosti nebo státní příslušnosti — Určení skutečností, na nichž je založena žádost o mezinárodní ochranu — Platnost — Listina základních práv Evropské unie — Články 6 a 52 — Omezení — Proporcionalita“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/13

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. září 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem – Nizozemsko) – K. v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Věc C-18/16) (1)

   („Předběžná otázka - Normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu - Směrnice 2013/32/EU - Článek 9 - Právo setrvat v členském státě až do posouzení žádosti - Směrnice 2013/33/EU - Článek 8 odst. 3 první pododstavec písm. a) a b) - Zajištění - Ověření totožnosti nebo státní příslušnosti - Určení skutečností, na nichž je založena žádost o mezinárodní ochranu - Platnost - Listina základních práv Evropské unie - Články 6 a 52 - Omezení - Proporcionalita“)
   (2017/C 382/15)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: K.

      Žalovaný: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Výrok

   Přezkum čl. 8 odst. 3 prvního pododstavce písm. a) a b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU ze dne 26. června 2013, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu, neodhalil nic, čím by mohla být dotčena platnost tohoto ustanovení z hlediska článku 6 a čl. 52 odst. 1 a 3 Listiny základních práv Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 98, 14.3.2016.


title: Věc T-394/16: Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2017 – Omnicom International Holdings v. EUIPO – eBay (DATABAY)

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/61

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2017 – Omnicom International Holdings v. EUIPO – eBay (DATABAY)
   (Věc T-394/16) (1)

   (2017/C 382/76)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda osmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 364, 3. 10. 2016.


title: Věc T-768/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2017 – RP Technik v. EUIPO – Tecnomarmi (RP ROYAL PALLADIUM) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Obrazová ochranná známka Evropské unie RP ROYAL PALLADIUM — Starší slovní ochranná známka Evropské unie RP — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/10

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2017 – RP Technik v. EUIPO – Tecnomarmi (RP ROYAL PALLADIUM)
   (Věc T-768/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Obrazová ochranná známka Evropské unie RP ROYAL PALLADIUM - Starší slovní ochranná známka Evropské unie RP - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 369/13)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: RP Technik GmbH Profilsysteme (Bönen, Německo) (zástupce: P.-J. Henrichs, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Tecnomarmi Snc Di Gatto Omar & C. (Trévise, Itálie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. října 2015 (věc R 2061/2014-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi RP Technik a Tecnomarmi.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti RP Technik GmbH Profilsysteme se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 78, 29.2.2016.


title: Věc T-535/17: Žaloba podaná dne 7. srpna 2017 – Asociación de Consumidores de Navarra „Irache“ v. Jednotný výbor pro řešení krizí

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/22

         Žaloba podaná dne 7. srpna 2017 – Asociación de Consumidores de Navarra „Irache“ v. Jednotný výbor pro řešení krizí
   (Věc T-535/17)
   (2017/C 369/34)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Asociación de Consumidores de Navarra „Irache“ (Pamplona, Španělsko) (zástupce: J. Sanjurjo San Martín, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               konstatoval neplatnost napadeného rozhodnutí; konstatoval neúčinnost provedených úkonů a navrácení majetku společnosti Banco Popular Español, S.A. akcionářům a držitelům dluhopisů ve stavu před přijetím krizového plánu;

               —

               v případě nemožnosti vyhovět předchozímu návrhovému žádání, konstatoval neúčinnost konverze dluhopisů na akcie a zachování situace držitelů dluhopisů ke dni 6. června 2017. Dále, aby nařídil vyplacení náhrady škody držitelům akcií ve výši skutečné hodnoty banky, a tím i akcií, ke dni 30. června 2016.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou stejné jako ve věcech T–478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-483/17, García Suárez a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda v. Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-218/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. dubna 2017 Natural Instinct Ltd proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 15. února 2017 ve věci T-30/16, M. I. Industries v. EUIPO – Natural Instinct

text:
               30.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 369/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. dubna 2017 Natural Instinct Ltd proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 15. února 2017 ve věci T-30/16, M. I. Industries v. EUIPO – Natural Instinct
   (Věc C-218/17 P)
   (2017/C 369/03)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Natural Instinct Ltd (zástupci: C. Spintig, Rechtsanwalt, S. Pietzcker, Rechtsanwalt, B. Brandreth, Barrister)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), M. I. Industries, Inc.
   Usnesením ze dne 7. září 2017 Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl o tom, že je kasační opravný prostředek nepřípustný.


title: Věc C-494/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte di Appello di Trento (Itálie) dne 14. srpna 2017 – Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR v. Fabio Rossato, Conservatorio di Musica F.A. Bonporti

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte di Appello di Trento (Itálie) dne 14. srpna 2017 – Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR v. Fabio Rossato, Conservatorio di Musica F.A. Bonporti
   (Věc C-494/17)
   (2017/C 374/26)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte di Appello di Trento

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR

      Navrhovatel vzájemného odvolání: Fabio Rossato

      Odpůrce: Conservatorio di Musica F.A. Bonporti

      Předběžná otázka

   Musí být ustanovení 5 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, která je přílohou směrnice Rady č. 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 (1), vykládáno v tom smyslu, že brání použití čl. 1 odst. 95, 131 a 132 zákona č. 107 z roku 2015 italského státu, která napříště stanoví přijímání učitelů zaměstnaných na dobu určitou do stálé služby, bez zpětného účinku a bez náhrady škody, jako opatření, která jsou přiměřená, dostatečně účinná a odrazující k tomu, aby zajistila plnou účinnost právních norem přijatých k provedení rámcové dohody v souvislosti s porušením této dohody v důsledku zneužívání po sobě následujících smluv na dobu určitou v době předcházející datu nabytí účinnosti opatření vyplývajících z výše uvedených ustanovení?

      (1)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. 1999, L 175, s. 43).


title: Věc C-331/15 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 7. září 2017 – Francouzská republika v. Carl Schlyter, Evropská komise, Finská republika, Švédské království „Kasační opravný prostředek — Právo veřejnosti na přístup k dokumentům orgánů Evropské unie — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Článek 4 odst. 2 třetí odrážka — Výjimky z práva na přístup k dokumentům — Ochrana cílů vyšetřování — Směrnice 98/34/ES — Články 8 a 9 — Podrobné stanovisko Evropské komise k návrhu technického předpisu — Odepření přístupu“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/2

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 7. září 2017 – Francouzská republika v. Carl Schlyter, Evropská komise, Finská republika, Švédské království
   (Věc C-331/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Právo veřejnosti na přístup k dokumentům orgánů Evropské unie - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Článek 4 odst. 2 třetí odrážka - Výjimky z práva na přístup k dokumentům - Ochrana cílů vyšetřování - Směrnice 98/34/ES - Články 8 a 9 - Podrobné stanovisko Evropské komise k návrhu technického předpisu - Odepření přístupu“)
   (2017/C 374/03)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Francouzská republika (zástupci: D. Colas, G. de Bergues, B. Fodda a F. Fize, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Česká republika (zástupci: M. Smolek, T. Müller, J. Vláčil a D. Hadroušek, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Carl Schlyter (zástupci: S. Schubert, Rechtsanwalt, a O. W. Brouwer, advokát), Evropská komise (zástupci: J. Baquero Cruz, A. Tokár a F. Clotuche-Duvieusart, zmocněnci), Finská republika (zástupce: S. Hartikainen, zmocněnec), Švédské království (zástupci: C. Meyer-Seitz, N. Otte Widgren, U. Persson, A. Falk, E. Karlsson a L. Swedenborg, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Francouzská republika, Carl Schlyter a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

               3)

               Česká republika ponese vlastní náklady řízení.

               4)

               Finská republika a Švédské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 311, 21.9.2015.


title: Věc T-454/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. září 2017 – Arrigoni v. EUIPO – Arrigoni Battista (Arrigoni Valtaleggio) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Obrazová ochranná známka Arrigoni Valtaleggio — Starší národní obrazová ochranná známka ARRIGONI — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 57 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. září 2017 – Arrigoni v. EUIPO – Arrigoni Battista (Arrigoni Valtaleggio)
   (Věc T-454/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka Arrigoni Valtaleggio - Starší národní obrazová ochranná známka ARRIGONI - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 57 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009“)
   (2017/C 374/49)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Arrigoni SpA (Řím, Itálie) (zástupce: P. Di Gravio, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Arrigoni Battista SpA (Bergamo, Itálie) (zástupci: S. Verea, M. Balestriero a K. Muraro, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. května 2016 (věc R 2922/2014-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Arrigoni a Arrigoni Formaggi SpA.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Arrigoni SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 364, 3.10.2016.


title: Věc C-413/14 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. září 2017 – Intel Corp. v. Evropská komise, Association for Competitive Technology, Inc., Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) „Kasační opravný prostředek — Článek 102 SFEU — Zneužití dominantního postavení — Věrnostní slevy — Pravomoc Komise — Nařízení (ES) č. 1/2003 — Článek 19“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. září 2017 – Intel Corp. v. Evropská komise, Association for Competitive Technology, Inc., Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)
   (Věc C-413/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 102 SFEU - Zneužití dominantního postavení - Věrnostní slevy - Pravomoc Komise - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 19“)
   (2017/C 374/02)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Intel Corp. (zástupci: D. Beard QC, A. Parr a R. Mackenzie, solicitors)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: T. Christoforou, V. Di Bucci, M. Kellerbauer a N. Khan, zmocněnci), Association for Competitive Technology, Inc. (zástupce: J.-F. Bellis, advokát), Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 12. června 2014, Intel v. Komise (T-286/09, EU:T:2014:547), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací Tribunálu Evropské unie.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 295, 10.11.2014.


title: Věc T-582/17: Žaloba podaná dne 22. srpna 2017 – Boshab a další v. Rada

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/41

         Žaloba podaná dne 22. srpna 2017 – Boshab a další v. Rada
   (Věc T-582/17)
   (2017/C 374/62)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Boshab a další (Évariste Boshab (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) a dalších 7 žalobců (zástupci: P. Chansay-Wilmotte, A. Kalambay Ndaya a P. Okito Omole, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil předmětná omezující opatření za neplatná, a to

                           —

                           prováděcí nařízení Rady (EU) 2017/904 ze dne 29. května 2017, kterým se provádí čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které dle názoru Rady porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice;

                           —

                           prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/905 ze dne 29. května 2017, kterým se provádí rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci v podstatě jediný žalobní důvod vycházející z toho, že napadené akty jsou odůvodněny neurčitě a že v nich jednoznačně došlo ke zjevně nesprávnému posouzení. Podle žalobců jsou omezující opatření, která vůči nim Rada přijala, nepodložená jak skutkově, tak i právně. Rada se dále podle nich dopustila několika pochybení, z nichž každé může být důvodem pro zrušení napadených aktů.


title: Věc T-779/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. září 2017 – Rühland v. EUIPO – 8 seasons design (lampa v tvaru hvězdy) „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující lampu ve tvaru hvězdy — Starší (průmyslový) vzor Společenství — Důvod neplatnosti — Individuální povaha — Odlišný celkový dojem — Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/45

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. září 2017 – Rühland v. EUIPO – 8 seasons design (lampa v tvaru hvězdy)
   (Věc T-779/16) (1)

   („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující lampu ve tvaru hvězdy - Starší (průmyslový) vzor Společenství - Důvod neplatnosti - Individuální povaha - Odlišný celkový dojem - Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“)
   (2017/C 382/55)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Lothar Rühland (Wendeburg, Německo) (zástupci: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus a J. Engberding, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: původně S. Hanne, poté M. Fischer, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: 8 seasons design GmbH (Eschweiler, Německo) (zástupce: A. Haberl, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. července 2016 (věc R 878/2015-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností 8 seasons design a Lotharem Rühlandem.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Lotharu Rühlandovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 14, 16. 1. 2017.


title: Věc T-789/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2017 – InvoiceAuction B2B v. EUIPO (INVOICE AUCTION) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie INVOICE AUCTION — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               6.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 374/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2017 – InvoiceAuction B2B v. EUIPO (INVOICE AUCTION)
   (Věc T-789/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie INVOICE AUCTION - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 374/52)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: InvoiceAuction B2B GmbH (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupce: C. Jonas, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. srpna 2016 (věc R 2201/2015-1) týkajícímu se přihlášky obrazového označení INVOICE AUCTION jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti InvoiceAuction B2B GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 14, 16.1.2017.


title: Věc C-409/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias – Řecko) – Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton v. Maria-Eleni Kalliri „Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Směrnice 76/207/EHS — Rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání — Diskriminace na základě pohlaví — Přijímací řízení policejní školy členského státu — Právní úprava tohoto členského státu ukládající všem uchazečům o účast v tomto přijímacím řízení splnění požadavku minimální tělesné výšky“

text:
               11.12.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 424/10

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias – Řecko) – Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton v. Maria-Eleni Kalliri
   (Věc C-409/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 76/207/EHS - Rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání - Diskriminace na základě pohlaví - Přijímací řízení policejní školy členského státu - Právní úprava tohoto členského státu ukládající všem uchazečům o účast v tomto přijímacím řízení splnění požadavku minimální tělesné výšky“)
   (2017/C 424/13)
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton

      Odpůrkyně: Maria-Eleni Kalliri

      Výrok

   Za těchto podmínek je třeba na položenou otázku odpovědět tak, že ustanovení směrnice Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/73/ES ze dne 23. září 2002, musí být vykládána v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je právní úprava, o kterou se jedná ve věci v původním řízení a která podřizuje účast uchazečů v přijímacím řízení policejní školy tohoto členského státu požadavku minimální tělesné výšky 1,70 m bez ohledu na jejich pohlaví, neboť tato právní úprava znevýhodňuje značně větší počet osob ženského pohlaví v porovnání s osobami mužského pohlaví a uvedená právní úprava podle všeho není vhodná ani nezbytná k dosažení legitimního cíle, který sleduje, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 392, 24.10.2016.


title: Věc C-255/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Københavns Byret – Dánsko) – trestní řízení proti Bentu Falbertovi, Poulu Madsenovi, JP/Politikens Hus A/S „Řízení o předběžné otázce — Postup při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů — Vnitrostátní právní předpis, který upřesňuje nebo zavádí zákaz nabízet hazardní hry, loterie a sázky bez povolení a zavádí zákaz reklamy na hazardní hry, loterie a sázky nabízené bez povolení“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Københavns Byret – Dánsko) – trestní řízení proti Bentu Falbertovi, Poulu Madsenovi, JP/Politikens Hus A/S
   (Věc C-255/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Postup při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů - Vnitrostátní právní předpis, který upřesňuje nebo zavádí zákaz nabízet hazardní hry, loterie a sázky bez povolení a zavádí zákaz reklamy na hazardní hry, loterie a sázky nabízené bez povolení“)
   (2018/C 072/13)
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Københavns Byret

      Účastníci původního trestního řízení

   Bent Falbert, Poul Madsen, JP/Politikens Hus A/S

      Výrok

   Článek 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/48/ES ze dne 20. července 1998, je třeba vykládat v tom smyslu, že takové vnitrostátní ustanovení, o jaké se jedná v původním řízení, které stanoví trestní sankce v případě nabídky hazardních her, loterií nebo sázek v tuzemsku bez povolení, nepředstavuje „technický předpis“ ve smyslu tohoto ustanovení, který podléhá oznamovací povinnosti podle čl. 8 odst. 1 této směrnice. Naproti tomu takové vnitrostátní ustanovení, o jaké se jedná v původním řízení, které stanoví trestní sankce v případě reklamy na hazardní hry, loterie nebo sázky, pro něž nebylo vydáno povolení, představuje technický předpis ve smyslu tohoto ustanovení, který podléhá oznamovací povinnosti podle čl. 8 odst. 1 uvedené směrnice, pokud z přípravných prací k tomuto vnitrostátnímu ustanovení jasně vyplývá, že jeho záměrem a cílem je rozšířit na služby hazardních her poskytované on-line již existující zákaz reklamy, což musí určit předkládající soud.

      (1)  Úř. věst. C 251, 11.7.2016.