title: Věc T-372/12: Žaloba podaná dne 20. srpna 2012 — El Corte Inglés v. OHIM — Apro Tech (APRO)

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/26

      Žaloba podaná dne 20. srpna 2012 — El Corte Inglés v. OHIM — Apro Tech (APRO)
      (Věc T-372/12)
      (2012/C 331/50)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: E. Seijo Veiguela, J. Rivas Zurdo a I. Munilla Muñoz, advokáti)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Apro Tech Co., Ltd (okres Tchaj-čung, Tchaj-wan)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 25. května 2012 ve věci R 196/2011-2 a prohlásil, že v souladu s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 mělo být vyhověno odvolání, jež k OHIM podala osoba, která podala námitky, a že mělo být zrušeno rozhodnutí námitkového oddělení o zápisu (smíšené) ochranné známky Společenství č. 8 253 551„APRO“ v plném rozsahu;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Apro Tech Co., Ltd

         Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „APRO“ pro výrobky zařazené do třídy 12 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 8 253 551

         Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

         Namítaná ochranná známka nebo označení: vnitrostátní obrazová ochranná známka a obrazová ochranná známka Společenství „B-PRO by Boomerang“ a slovní ochranné známky Společenství „PRO MOUNTAIN“ a „PRO OUTDOOR“ pro výrobky zařazené do třídy 12

         Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

         Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

         Dovolávané žalobní důvody: porušení článku 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-579/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugalsko) — Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP) v. Comissão Directiva do Programa Operacional Potencial Humano, Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território, Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social ( „Strukturální fondy — Nařízení (ES) č. 1083/2006 — Územní způsobilost — Provedení investice spolufinancované Evropskou unií z místa nacházejícího se mimo způsobilé regiony hospodářským subjektem usazeným v takovémto místě“ )

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/11

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugalsko) — Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP) v. Comissão Directiva do Programa Operacional Potencial Humano, Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território, Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social
   (Věc C-579/11) (1)

   (Strukturální fondy - Nařízení (ES) č. 1083/2006 - Územní způsobilost - Provedení investice spolufinancované Evropskou unií z místa nacházejícího se mimo způsobilé regiony hospodářským subjektem usazeným v takovémto místě)
   2013/C 46/19
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP)

      Žalovaní: Comissao Directiva do Programa Operacional Potencial Humano, Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território do Trabalho e da Solidariedade Social

      Za přítomnosti: Instituto Nacional de Administração, Sindicato dos Quadros Técnicos do Estado, Instituto Superior de Ciências, do Trabalho e da Empresa, Instituto do Desporto de Portugal

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Výklad článků 174, 175 a 167 SFEU a článků 5 až 8, 22, 32, 34, 35 a 56 nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 (Úř. věst. L 210, s. 25) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č.1059/2003 ze dne 26. května 2003 o zavedení společné klasifikace územních statistických jednotek (NUTS) (Úř. věst. L 154, s. 1) –Strukturální pomoc — Financování Unií — Operační programy — Způsobilost výdajů — Společná klasifikace územních statistických jednotek (NUTS)

      Výrok

   Ustanovení primárního unijního práva týkající se hospodářské, sociální a územní soudržnosti, jakož i nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání tomu, aby investice spolufinancovaná Unií byla provedena z místa nacházejícího se mimo způsobilé regiony hospodářským subjektem usazeným v takovémto místě, za podmínky, že tato investice bude cíleně a prokazatelně směřovat do způsobilých regionů.

      (1)  Úř. věst. C 32, 4.2.2012.


title: Věc T-247/16: Žaloba podaná dne 13. května 2016 – Trasta Komercbanka a další v. ECB

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/51

         Žaloba podaná dne 13. května 2016 – Trasta Komercbanka a další v. ECB
   (Věc T-247/16)
   (2016/C 270/58)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Trasta Komercbanka AS (Riga, Lotyšsko) a šest dalších (zástupci: O. Behrends, L. Feddern a M. Kirchner, advokáti)

      Žalovaná: Evropská centrální banka

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí ECB ze dne 3. března 2016 o odebrání bankoví licence společnosti Trasta Komercbanka AS

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že ECB nepřezkoumala a neposoudila důkladně a nestranně všechny skutečnosti, mimo jiné tím, že nereagovala na okolnost, že informace a dokumenty předložené místním lotyšským regulačním orgánem nebyly správné.

               2.

               Druhý žalobní důvod založený na tvrzení, že ECB porušila zásadu proporcionality, jelikož neuznala, že byla k dispozici alternativní opatření.

               3.

               Třetí žalobní důvod založený na tvrzení, že ECB porušila zásadu rovného zacházení.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod založený na tvrzení, že ECB porušila článek 91 a bod 75 odůvodnění nařízení nařízení o jednotném mechanismu dohledu (1) a dopustila se zneužití pravomoci.

               5.

               Pátý žalobní důvod založený na tvrzení, že ECB porušila zásadu legitimního očekávání a právní jistoty.

               6.

               Šestý žalobní důvod založený na tvrzení, že ECB porušila procesní pravidla včetně právo být vyslechnut, právo na přístup ke spisu, právo na dostatečné odůvodnění rozhodnutí, čl. 83 odst. 1 rámcového nařízení o jednotném mechanismu dohledu (2) a právo na spravedlivé správní řízení.

      (1)  Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63)..

      (2)  Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu) (ECB/2014/17) (Úř. věst. L 141, 14.5.2014, s. 1).


title: Věc C-48/14: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. února 2015 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie „Žaloba na neplatnost — Směrnice 2013/51/Euratom — Volba právního základu — Smlouva o založení ESAE — Články 31 AE a 32 AE — Smlouva o FEU — Článek 192 odst. 1 SFEU — Ochrana zdraví osob — Radioaktivní látky ve vodě určené k lidské spotřebě — Právní jistota — Loajální spolupráce mezi orgány“

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/11

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. února 2015 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie
   (Věc C-48/14) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Směrnice 2013/51/Euratom - Volba právního základu - Smlouva o založení ESAE - Články 31 AE a 32 AE - Smlouva o FEU - Článek 192 odst. 1 SFEU - Ochrana zdraví osob - Radioaktivní látky ve vodě určené k lidské spotřebě - Právní jistota - Loajální spolupráce mezi orgány“)
   (2015/C 118/14)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Evropský parlament (zástupci: L. Visaggio a J. Rodrigues, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: O. Segnana a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Česká republika (zástupci: M. Smolek a E. Ruffer, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, D. Colas a N. Rouam, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: P. Van Nuffel a M. Patakia, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropskému parlamentu se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Česká republika, Francouzská republika a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 102, 7. 4. 2014.


title: Věc C-108/16 PPU: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 24. května 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam - Nizozemsko) – Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného na Pawła Dworzeckého „Řízení o předběžné otázce — Naléhavé řízení o předběžné otázce — Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech — Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV — Evropský zatýkací rozkaz — Článek 4a odst. 1 — Postupy předávání mezi členskými státy — Podmínky výkonu — Důvody, pro které je možné odmítnout výkon — Výjimky — Povinný výkon — Trest uložený v nepřítomnosti — Pojmy ‚osobní předvolání k soudu‘ a ‚úřední oznámení jiným způsobem‘ — Autonomní pojmy unijního práva“

text:
               18.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/13

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 24. května 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam - Nizozemsko) – Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného na Pawła Dworzeckého
   (Věc C-108/16 PPU) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Naléhavé řízení o předběžné otázce - Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Evropský zatýkací rozkaz - Článek 4a odst. 1 - Postupy předávání mezi členskými státy - Podmínky výkonu - Důvody, pro které je možné odmítnout výkon - Výjimky - Povinný výkon - Trest uložený v nepřítomnosti - Pojmy ‚osobní předvolání k soudu‘ a ‚úřední oznámení jiným způsobem‘ - Autonomní pojmy unijního práva“)
   (2016/C 260/16)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Amsterdam

      Účastník původního řízení

   Paweł Dworzecki

      Výrok

               1)

               Článek 4a odst. 1 písm. a) bod i) rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy, ve znění rámcového rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009, musí být vykládán v tom smyslu, že výrazy „osobně předvolána“ a „jiným způsobem skutečně převzala úřední informaci o plánovaném datu a místu konání jednání soudu tak, aby bylo možné jednoznačně určit, že o plánovaném jednání soudu věděla“, použité v tomto ustanovení, představují autonomní pojmy unijního práva a musí být vykládány jednotně na celém území Evropské unie.

               2)

               Článek 4a odst. 1 písm. a) bod i) rámcového rozhodnutí 2002/584, ve znění rámcového rozhodnutí 2009/299, musí být vykládán v tom smyslu, že takové předvolání, jako je předvolání dotčené v původním řízení, které nebylo oznámeno přímo dotyčné osobě, nýbrž bylo na adrese jejího bydliště předáno dospělé osobě, která je členem téže domácnosti a která se zavázala jej dotyčné osobě předat, ač na základě evropského zatýkacího rozkazu nelze prověřit, zda a případně kdy tato dospělá osoba toto předvolání dotyčné osobě skutečně předala, nesplňuje samo o sobě podmínky stanovené v tomto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 156, 2.5.2016.


title: Věc C-357/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) dne 30. srpna 2006 – Frigerio Luigi & C. Snc v. Comune di Triuggio

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) dne 30. srpna 2006 – Frigerio Luigi & C. Snc v. Comune di Triuggio
   (Věc C-357/06)
   (2006/C 281/36)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Frigerio Luigi & C. Snc

      Žalovaná: Comune di Triuggio
   Předběžné otázky

               1)

               „Vyjadřuje ustanovení čl. 4 odst. 1 směrnice 2004/18/EHS (1) nebo obdobné ustanovení čl. 26 odst. 2 směrnice č. 92/50/EHS (2) (je-li toto posledně uvedené ustanovení použitelné), podle něhož zájemci nebo uchazeči o veřejnou zakázku, kteří podle právních předpisů členského státu, v němž jsou usazeni, mají právo poskytovat takové služby, nemohou být odmítnuti pouze proto, že podle právních předpisů členského státu, v němž se zakázka zadává, by museli být buď fyzickou, nebo právnickou osobou, základní zásadu práva Společenství, která má přednost před formálním omezením stanoveným čl. 113 odst. 5 legislativního nařízení č. 267/2000 a čl. 2 odst. 6 a čl. 15 odst. 1 regionálního zákona Lombardie č. 26 ze dne 12. prosince 2003, a kterou tudíž lze použít tak, aby umožňovala účast v nabídkových řízeních i subjektům, které nemají formu kapitálové společnosti?

               2)

               V případě, že Soudní dvůr nebude považovat výše uvedenou právní úpravu za výraz základní zásady práva Společenství, je ustanovení čl. 4 odst. 1 směrnice č. 2004/18/EHS nebo obdobné ustanovení čl. 26 odst. 2 směrnice č. 92/50/EHS (je-li toto posledně uvedené ustanovení použitelné) spíš implicitním důsledkem, nebo‚zásadou odvozenou‘ ze zásady hospodářské soutěže, ve spojení se zásadami správní transparentnosti a zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti, a je tudíž jako takové přímo použitelné a nadřazené vnitrostátním právním předpisům, které s ním případně nejsou v souladu, přijatým členskými státy za účelem právní úpravy veřejných zakázek na stavební práce, které nespadají do oblasti přímé použitelnosti práva Společenství?

               3)

               Jsou ustanovení čl. 113 odst. 5 legislativního nařízení č. 267/2000, jakož i ustanovení čl. 2 odst. 6 a čl. 15 odst. 1 regionálního zákona Lombardie ze dne 12. prosince 2003 v souladu se zásadami Společenství stanovenými v článku 39 (zásada volného pohybu pracovníků ve Společenství), článku 48 a 81 (dohody omezující hospodářskou soutěž) Smlouvy o založení Evropského společenství, a je tedy třeba uvedená vnitrostátní ustanovení v případě, že je shledán rozpor, nepoužít, neboť jsou v rozporu s ustanoveními Společenství, která jsou přímo použitelná a nadřazená vnitrostátním právním předpisům?

               4)

               Jsou ustanovení čl. 113 odst. 5 legislativního nařízení č. 267/2000, jakož i ustanovení čl. 2 odst. 6 a čl. 15 odst. 1 regionálního zákona Lombardie ze dne 12. prosince 2003 v souladu s ustanovením čl. 9 odst. 1 směrnice č. 75/442/EHS (3) nebo s obdobným ustanovením čl. 2 odst. 7 směrnice č. 06/12/EHS (4) ze dne 5. dubna 2006 (je-li toto posledně uvedené ustanovení použitelné), která stanoví, že ‚…musí každá organizace nebo podnik, který provádí operace uvedené v příloze II A, získat povolení od příslušného orgánu podle článku 6‘ a že ‚plány podle odstavce 1 (nakládání s odpady) mohou zahrnovat například: a) fyzické nebo právnické osoby zmocněné k nakládání s odpady…?‘“

      (1)  Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132.

      (2)  Úř. věst. L 209, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 322.

      (3)  Úř. věst. L 194, s. 39; Zvl. vyd. 15/01, s. 23.

      (4)  Úř. věst. L 114, s. 9.


title: Věc C-150/09 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 21. ledna 2010 — Iride SpA, Iride Energia SpA v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Podpora prohlášená za slučitelnou se společným trhem za podmínky, že její příjemce navrátí dřívější podporu prohlášenou za protiprávní — Slučitelnost s čl. 87 odst. 1 ES — Nesprávná právní posouzení — Zkreslení argumentace žalobkyň — Nedostatek odůvodnění — Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/14

         Usnesení Soudního dvora ze dne 21. ledna 2010 — Iride SpA, Iride Energia SpA v. Evropská komise
   (Věc C-150/09 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Podpora prohlášená za slučitelnou se společným trhem za podmínky, že její příjemce navrátí dřívější podporu prohlášenou za protiprávní - Slučitelnost s čl. 87 odst. 1 ES - Nesprávná právní posouzení - Zkreslení argumentace žalobkyň - Nedostatek odůvodnění - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
   2010/C 134/21
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Iride SpA, Iride Energia SpA (zástupci: L. Radicati di Brozolo, M. Merola a T. Ubaldi, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: E. Righini a G. Conte, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 11. února 2009, Iride SpA a Iride Energia SpA (T-25/07), kterým Tribunál zamítl návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2006/941/ES ze dne 8. listopadu 2006, o státní podpoře č. C 11/06 (ex N 127/05), kterou Itálie hodlá poskytnout společnosti AEM Torino (Úř. věst. L 366, s. 62), ve formě subvencí určených na náhradu uvízlých nákladů v odvětví energie, a to jednak z důvodu, že Komise rozhodla, že se jedná o státní podporu, a jednak z důvodu, že váže slučitelnost podpory se společným trhem na podmínku, že AEM Torino vrátí starší protiprávní podpory přiznané v rámci režimu ve prospěch „komunálních“ podniků.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Iride SpA a Iride Energia SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 153, 4.7.2009.


title: Věc T-253/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. července 2006 – Ayadi v. Rada ( Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření namířená proti osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem — Pravomoc Společenství — Zmrazení prostředků — Zásada subsidiarity — Základní práva — Ius cogens — Soudní přezkum — Žaloba na neplatnost )

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/34

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. července 2006 – Ayadi v. Rada
   (Věc T-253/02) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření namířená proti osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem - Pravomoc Společenství - Zmrazení prostředků - Zásada subsidiarity - Základní práva - Ius cogens - Soudní přezkum - Žaloba na neplatnost“)
   (2006/C 224/73)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Chafiq Ayadi (Dublin, Irsko) (zástupci: původně A. Lyon, H. Miller, M. Willis-Stewart, a S. Cox, advokáti, poté A. Lyon, H. Miller a S. Cox)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Vitsentzatos a M. Bishop, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci řízení podporující žalovanou: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně J. Collins, poté R. Caudwell, zmocněnci, ve spolupráci s S. Moore, advokátkou) a Komise Evropských společenství (zástupci: C. Brown a M. Wilderspin, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na částečné zrušení nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu (Úř. věst. L 139, s. 9; Zvl. vyd. 18/01, s. 294)
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobce ponese vlastní náklady řízení a mimoto se mu ukládá i náhrada nákladů řízení Rady.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 289, 23. 11. 2002.


title: Věc T-227/09: Žaloba podaná dne 10. června 2009 — Feng Shen Technology v. OHIM — Majtczak (FS)

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/24

         Žaloba podaná dne 10. června 2009 — Feng Shen Technology v. OHIM — Majtczak (FS)
   (Věc T-227/09)
   2009/C 193/40
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Feng Shen Technology Co. Ltd (Gueishan, Tchaj-wan) (zástupci: W. Festl-Wietek a P. Rath, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Jarosław Majtczak (Lodž, Polsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. dubna 2009 ve věci R 529/2008-4;

               —

               prohlásit ochrannou známku Společenství č. 4 431 391 za neplatnou; a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů vzniklých v řízení před Soudem a před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: ochranná známka „FS“ pro výrobky zařazené do třídy 26 — ochranná známka Společenství č. 4 431 391.

      Majitel ochranné známky Společenství: další účastník řízení před odvolacím senátem.

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: několik starších zápisů ochranné známky pro obrazové označení „FS“ na Taiwanu, v Číně a v Ghaně pro zipy a podobné výrobky.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 51 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009), jelikož odvolací senát řádně nevyhodnotil důkazy a dokumenty předložené účastníky řízení a nesprávně analyzoval skutečnosti, které jsou předběžnou podmínkou pro rozhodnutí, že dotčená přihláška ochranné známky nebyla podána v dobré víře.


title: Věc C-509/04: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  18. května 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Magpar VI BV v. Staatssecretaris van Financiën (Nepřímé daně z kapitálových vkladů — Směrnice 69/335/EHS — Článek 7 odst. 1 písm. b) a bb) — Daň z kapitálu — Osvobození — Podmínky — Ponechání si nabytých podílů na společnosti po dobu pěti let)

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/9

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. května 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Magpar VI BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-509/04) (1)

   (Nepřímé daně z kapitálových vkladů - Směrnice 69/335/EHS - Článek 7 odst. 1 písm. b) a bb) - Daň z kapitálu - Osvobození - Podmínky - Ponechání si nabytých podílů na společnosti po dobu pěti let)
   (2006/C 165/15)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Magpar VI BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad čl. 7 odst. 1 písm. bb) směrnice 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (Úř. věst. L 249, s. 25), vloženého směrnicí Rady 73/79/EHS ze dne 9. dubna 1973, kterou se mění působnost snížené sazby daně z kapitálu pro určité operace restrukturalizace společností v čl. 7 odst. 1 písm. b) směrnice o nepřímých daních z kapitálových vkladů (Úř. věst. L 103, s. 13) – Podíly na společnosti, které po fúzi již nejsou vlastněné jinou společností – Lhůta pěti let – Pojem zcizení podílů
   Výrok

               1)

               Článek 7 odst. 1 písm. b) a bb) směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů, ve znění směrnic Rady 73/79/EHS ze dne 9. dubna 1973 a 85/303/EHS ze dne 10. června 1985, musí být vykládán v tom smyslu, že pokud první kapitálová společnost během pěti let po nabytí podílů na druhé kapitálové společnosti v rámci fúze výměnou cenných papírů osvobozené od daně z kapitálu již tyto podíly nevlastní, jelikož druhá společnost byla sama předmětem fúze se třetí kapitálovou společností, a v důsledku toho přestala existovat, přičemž první společnost nabyla protihodnotou podíly na třetí společnosti, podmínka ponechání si původně nabytých podílů po dobu pěti let, která je stanovena v bodě bb) předmětného ustanovení, se nepřenáší na podíly na třetí společnosti vlastněné první společností.

               2)

               Skutečnost, že čl. 7 odst. 1 písm. bb) druhý pododstavec druhá věta směrnice 69/335, ve znění směrnic 73/79 a 85/303, odkazuje na „převod“ podílů vlastněných po operaci osvobozené od daně z kapitálu, není pro účely odpovědi na první otázku relevantní.

      (1)  Úř. věst. C 31, 5. 2. 2005.


title: Věc C-270/12: Žaloba podaná dne 1. června 2012 — Spojené království Velké Británie a Severního Irska v. Rada Evropské unie, Evropský parlament

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/3

         Žaloba podaná dne 1. června 2012 — Spojené království Velké Británie a Severního Irska v. Rada Evropské unie, Evropský parlament
   (Věc C-270/12)
   2012/C 273/03
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: A. Robinson, zmocněnec, J. Stratford QC, A. Henshaw, barrister)

      Žalovaní: Rada Evropské unie, Evropský parlament

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit článek 28 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2012 ze dne 14. března 2012 o prodeji na krátko a některých aspektech swapů úvěrového selhání (1);

               —

               uložit žalovaným náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Článek 28 nazvaný „Intervenční pravomoci orgánu ESMA za výjimečných okolností“ požaduje od Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy („ESMA“), aby fyzickým nebo právnickým osobám zakázal prodej na krátko, anebo uložil podmínky jeho provádění nebo provádění podobných transakcí, anebo aby od těchto osob požadoval oznámení nebo zveřejnění takových pozic.
   ESMA přijme taková opatření pokud a) se jimi bude řešit hrozba pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému Unie nebo jeho části, b) budou mít přeshraniční účinek a c) příslušné orgány nepřijaly žádná opatření pro řešení hrozby, anebo opatření, která přijaly, nejsou dostatečné pro řešení hrozby. Opatření jsou platná do tří měsíců, avšak ESMA je oprávněn obnovit je na dobu neurčitou. Opatření mají přednost před jakýmikoli předcházejícími opatřeními přijatými příslušným orgánem podle nařízení o prodeji na krátko.
   Spojené království tvrdí, že článek 28 je v rozporu s právními předpisy z následujících důvodů.
   Zaprvé je v rozporu s druhou zásadou zakotvenou v rozsudku Soudního dvora ve věci Meroni v. Vysoký úřad (C-9/56, Recueil, s. 11), jelikož:

               1)

               Kritéria určující, kdy má orgán ESMA jednat podle článku 28, znamenají velký prostor pro uvážení.

               2)

               Orgánu ESMA byla poskytnuta široká škála možností na výběr, pokud jde o opatření, které nebo která má ukládat a jaké výjimky má specifikovat, a tyto možnosti výběru mají významný dopad na hospodářskou politiku.

               3)

               Faktory, které má ESMA zohlednit, obsahují testy, které jsou vysoce subjektivní.

               4)

               ESMA je oprávněn obnovit svá opatření bez omezení doby jejich celkového trvání.

               5)

               I kdyby (v rozporu s tvrzením Spojeného království) článek 28 nezapojoval orgán ESMA do uskutečňování výběru v rámci makroekonomické politiky, ESMA má beztak široký prostor pro uvážení, pokud jde o uplatnění politiky na jakýkoli konkrétní případ, jako v samotné věci Meroni.

         Zadruhé, cílem článku 28 je oprávnit orgán ESMA k ukládání opatření všeobecného použití, které mají právní sílu, v rozporu s rozsudkem Soudního dvora ve věci Giuseppe Romano v. Institut national d'assurance maladie-invalidité (C-98/80, Recueil, s. 1241).
   Zatřetí, cílem článku 28 je udělit orgánu ESMA pravomoc přijímat nelegislativní akty všeobecného použití, zatímco ve světle článků 290 a 291 SFEU Rada nemá podle Smluv pravomoc delegovat takovou pravomoc na obyčejnou agenturu mimo tato ustanovení.
   Začtvrté, pokud a v rozsahu, ve kterém by měl být článek 28 vykládán tak, že orgán ESMA opravňuje k přijímání individuálních opatření proti fyzickým a právnickým osobám, bylo by to nad rámec článku 114 SFEU.
   Článek 28 lze oddělit od zbývající části nařízení o prodaji nakrátko. Jeho zrušením by v zásadě nebyla dotčena zbývající část tohoto nařízení.

      (1)  Úř. věst. L 86, s. 1.


title: Věc T-76/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. září 2005 – Scotto v. Komise

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/34

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. září 2005 – Scotto v. Komise
   (Věc T-76/05) (1)

   (2005/C 281/62)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda prvního senátu rozhodl o výmazu věci.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005.


title: Věc C-76/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Braşov (Rumunština) dne 12. února 2014 – Mihai Manea v. Instituția Prefectului județul Brașov – Serviciul public comunitar regim permise de conducere și înmatriculare a vehiculelor

text:
               19.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Braşov (Rumunština) dne 12. února 2014 – Mihai Manea v. Instituția Prefectului județul Brașov – Serviciul public comunitar regim permise de conducere și înmatriculare a vehiculelor
   (Věc C-76/14)
   2014/C 151/12
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Braşov

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Mihai Manea

      Žalovaný: Instituția Prefectului – județul Brașov – Serviciul public comunitar regim permise de conducere și înmatriculare a vehiculelor

      Předběžné otázky

               1)

               Je s ohledem na ustanovení zákona č. 9/2012 a na účel daně stanovené tímto zákonem nutno mít za to, že článek 110 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát Unie zavedl daň ze škodlivých emisí, která se uplatní na všechna zahraniční motorová vozidla při jejich přihlášení k registraci v uvedeném státě a která se uplatní též při převodu vlastnického práva k tuzemským motorovým vozidlům, s výjimkou případu, kdy taková daň nebo daň jí podobná byla již zaplacena?

               2)

               Je s ohledem na ustanovení zákona č. 9/2012 a na účel daně stanovené tímto zákonem nutno mít za to, že článek 110 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát Unie zavedl daň ze škodlivých emisí uplatnitelnou na všechna zahraniční motorová vozidla při jejich přihlášení k registraci v uvedeném státě, která je v případě tuzemských motorových vozidel splatná pouze při převodu vlastnického práva k takovémuto vozidlu, čehož důsledkem je to, že zahraniční vozidlo nelze užívat, aniž by tato daň byla zaplacena, kdežto tuzemské vozidlo lze časově neomezeně užívat bez zaplacení uvedené daně až do doby převodu vlastnického práva k uvedenému vozidlu, pokud k takovému převodu dojde?


title: Věc C-158/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Centrale Raad van Beroep (Nizozemsko) dne 22. března 2007 – Jacqueline Förster v. IB-Groep

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Centrale Raad van Beroep (Nizozemsko) dne 22. března 2007 – Jacqueline Förster v. IB-Groep
   (Věc C-158/07)
   (2007/C 117/29)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Centrale Raad van Beroep
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Jacqueline Förster

      Žalovaný: IB-Groep
   Předběžné otázky

               1)

               Platí článek 7 nařízení (EHS) č. 1251/70 (1) také pro studenty, kteří přišli do Nizozemska především kvůli studiu a nejdříve vykonávali v omezeném rozsahu vedle svého studia výdělečnou činnost, kterou však mezitím ukončili?

               2)

               Brání směrnice 93/96 (2) studentům označeným v první otázce požadovat plné financování studia s odvoláním na článek 12 ES?

               3)

                           a.

                           Platí pravidlo, že hospodářsky neaktivní občané Unie se mohou odvolávat na článek 12 ES pouze tehdy, jestliže určitou dobu oprávněně pobývali v hostitelském členském státě nebo byli držiteli povolení k pobytu, také pro podpory ve studiu určené k pokrytí životních nákladů?

                           b.

                           Jestliže ano, je v tomto období přípustný požadavek určité doby pobytu, který je uplatňován výlučně vůči osobám, které mají jinou státní příslušnost než státní příslušnost hostitelského členského státu?

                           c.

                           Jestliže ano, je v souladu s článkem 12 ES vyžadovat pobyt v délce pěti let?

                           d.

                           Jestliže ne, jaká délka doby pobytu může být vyžadována?

               4)

               Postačí v konkrétním případě kratší oprávněný pobyt, jestliže jiné faktory než délka doba pobytu nasvědčují značnému stupni integrace do společnosti hostitelského státu?

               5)

               V případě, že dotčené osoby mohou na základě rozsudku Soudního dvora, který má zpětný účinek, vyvodit z článku 12 ES širší nároky, než bylo dříve předpokládáno, může být splnění s tím spojených oprávněných podmínek vyžadováno za období v minulosti, jestliže byly tyto podmínky oznámeny krátce po vydání rozsudku?

      (1)  Nařízení Komise (EHS) č. 1251/70 ze dne 29. června 1970 o právu pracovníků zůstat na území členského státu po skončení zaměstnání v tomto státě (Úř. věst. L 142, s. 24; Zvl. vyd. 05/01, s. 32).

      (2)  Směrnice Rady 93/96/EHS ze dne 29. října 1993 o právu pobytu pro studenty (Úř. věst. L 31, s. 59; Zvl. vyd. 06/02, s. 250).


title: Věc C-281/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. června 2014 Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 31. března 2014 ve věci T-270/13, Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) v. Evropská komise, Výkonná agentura pro inovace a sítě (INEA)

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. června 2014 Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 31. března 2014 ve věci T-270/13, Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) v. Evropská komise, Výkonná agentura pro inovace a sítě (INEA)
   (Věc C-281/14 P)
   2014/C 292/21
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) (zástupci: M. Muscardini, G. Greco a G. Carullo, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise, Výkonná agentura pro inovace a sítě (INEA)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               poté, co konstatuje aktivní legitimaci společnosti SACBO a možnost podat žalobu proti rozhodnutí ze dne 18. března 2013, zrušil v plném rozsahu usnesení Tribunálu ze dne 31. března 2014 ve věci T-270/13 a v důsledku toho, pokud bude mít za to, že ve věci je možné rozhodnout v souladu s čl. 61 prvním pododstavcem Statutu Soudního dvora, přijal v plném rozsahu návrhová žádání předložená v první stupni, která zní takto: určit neexistenci snahy obejít a uměle rozdělit činnosti, které byly předmětem spolufinancování, a zrušit rozhodnutí TEN-T EA ze dne 18. března 2013 v rozsahu, v němž rozhodla, že vnější výdaje na činnosti 1, 2.1, 4, 5, 6 a 7 nebyly uznatelné a snížila tak dlužné spolufinancování, přičemž požadovala vrácení částky 1 58  517,54 eur se všemi právními důsledky,

               —

               uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               I.

               Na podporu kasačního opravného prostředku podaného proti usnesení, kterým Tribunál prohlásil žalobu za nepřípustnou:

                           I.1-

                           K chybějící aktivní legitimaci. Nesprávné právní posouzení: porušení nebo nesprávné použití čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU, článků 6 a 13 EÚLP, článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, čl. III. 8 odst. 2 rozhodnutí C(2010) 4456, čl. 296 druhého pododstavce SFEU pro nedostatečné odůvodnění nebo rozporné odůvodnění a opomenutí rozhodnout, a článku 107 a čl. 108 odst. 3 SFEU.

                                       —

                                       vada usnesení v rozsahu, v němž nezohlednilo skutečnost, že se společnost SACBO podílela na spolufinancování projektu, v plném rozsahu odpovídala za investice a byla zhotovitelkou projektu a že se jí tedy dotkly všechny účinky napadeného rozhodnutí, jak z důvodu nevrácení uskutečněných investic tak pokud jde o částky, které mají být navráceny, jakož i z důvodu skutečnosti, že výtky formulované v rozhodnutí se všechny týkaly jednání žalobkyně,

                                       —

                                       porušení článků 107 a 108 SFEU v rozsahu, v němž Tribunál nezohlednil skutečnost, že unijní právo ukládá ENAC povinnost vrátit spolufinancování, jelikož nevrácení představuje protiprávní státní podporu,

                                       —

                                       vada usnesení v rozsahu, v němž nezohlednilo úlohu, kterou hrála společnost SACBO v rámci řízení, které vedlo k přijetí napadeného rozhodnutí,

                                       —

                                       vada usnesení v rozsahu, v němž nezohlednilo aktivní legitimaci společnosti SACBO, z důvodu újmy na dobré pověsti utrpěné v důsledku napadeného rozhodnutí.

                           I.2-

                           Pokud jde o nemožnost podat žalobu proti aktu Společenství: Nesprávné právní posouzení: porušení nebo nesprávné použití čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU a porušení článků III.3.6 a III.3.9 rozhodnutí o financovaní, porušení nebo nesprávné použití čl. 296 druhého pododstavce SFEU pro rozpornost odůvodnění.

                                       —

                                       vada usnesení v rozsahu, v němž nezohlednilo skutečnost, že rozhodnutí stanoví jasně a s konečnou platností výši financování a částky k navrácení, takže samo o sobě představuje povinnost vrátit částky,

                                       —

                                       vada usnesení v rozsahu, v němž nezohlednilo skutečnost, že napadené rozhodnutí představuje akt definitivně ukončující řízení o snížení financování, které se liší a je nezávislé vůči následné fázi skutečného navrácení.

               II.

               Připomenutí žalobních důvodů uvedených v žalobě (1) pro účely čl. 61 prvního pododstavce Statutu Soudního dvora.

      (1)  Úř. věst. C 207, s. 46.


title: Věc C-251/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgie) dne 22. května 2012 — Christian van Buggenhout a Ilse van de Mierop (insolvenční správci společnosti Grontimmo SA) v. Banque Internationale à Luxembourg

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgie) dne 22. května 2012 — Christian van Buggenhout a Ilse van de Mierop (insolvenční správci společnosti Grontimmo SA) v. Banque Internationale à Luxembourg
   (Věc C-251/12)
   2012/C 200/18
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de commerce de Bruxelles

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Christian van Buggenhout a Ilse van de Mierop (insolvenční správci společnosti Grontimmo SA)

      Žalovaná: Banque Internationale à Luxembourg

      Předběžné otázky

               1)

               Jak je třeba vykládat slova „závazek ve prospěch dlužníka“ uvedená v článku 24 nařízení ES č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 (1)?

               2)

               Mají být tato slova vykládána v tom smyslu, že zahrnují platbu věřiteli dlužníka v úpadku na žádost tohoto dlužníka, jestliže osoba, jež takovou povinnost zaplatit vykonala na účet a ve prospěch dlužníka v úpadku, tak učinila, aniž by věděla o zahájení úpadkového řízení proti dlužníkovi v jiném členském státě?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1346/2000, ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení (Úř. věst. L 160, s. 1).


title: Věc T-626/14: Usnesení Tribunálu ze dne 24. června 2015 – Wm. Wrigley Jr. v. OHIM (Znázornění modré koule) „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující modrou kouli — Absolutní důvod zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Žaloba po právní stránce zcela zjevně neopodstatněná“

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/47

         Usnesení Tribunálu ze dne 24. června 2015 – Wm. Wrigley Jr. v. OHIM (Znázornění modré koule)
   (Věc T-626/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující modrou kouli - Absolutní důvod zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Žaloba po právní stránce zcela zjevně neopodstatněná“)
   (2015/C 311/52)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupci: M. Kinkeldey, S. Brandstätter a C. Schmitt, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. června 2014 (věc R 169/2014-5) týkajícímu se přihlášky obrazového označení znázorňujícího modrou kouli jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Wm. Wrigley Jr. Company se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 351, 6.10.2014.


title: Věc T-300/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2010 — Evropaïki Dynamiki v. Komise ( „Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení Společenství — Poskytování počítačových služeb týkajících se správy a údržby internetového portálu — Odmítnutí nabídky uchazeče — Kritéria pro zadání zakázky — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení — Rovné zacházení — Transparentnost“ )

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2010 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
      (Věc T-300/07) (1)

      (Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení Společenství - Poskytování počítačových služeb týkajících se správy a údržby internetového portálu - Odmítnutí nabídky uchazeče - Kritéria pro zadání zakázky - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Rovné zacházení - Transparentnost)
      (2010/C 288/60)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupce: N. Korogiannakis, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: E. Manhaeve, zmocněnec, ve spolupráci s J. Stuyckem, advokátem)

         Předmět věci

      Jednak návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 21. května a 13. července 2007, kterými se zamítají nabídky předložené žalobkyní v rámci nabídkového řízení ENTR/05/078 na správu a údržbu portálu „Vaše Evropa“ pro položku č. 1 (redakční práce a překlady) a položku č. 2 (infrastrukturní řízení) (Úř. věst. 2006/S 143-153057) a kterými se tyto zakázky zadávají jinému uchazeči, a jednak návrh na náhradu škody.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Komise ze dne 13. července 2007, kterým se odmítá nabídka, kterou Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE předložila v rámci nabídkového řízení ENTR/05/78 pro položku č. 2 (infrastrukturní řízení) pro správu a údržbu portálu „Vaše Evropa“, a kterým se tato zakázka zadává jinému uchazeči, se zrušuje.

                  2)

                  Návrh na zrušení se ve zbývající části zamítá.

                  3)

                  Návrh na náhradu škody se zamítá.

                  4)

                  Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis ponese 50 % vlastních nákladů řízení a nahradí 50 % nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí. Evropská komise ponese 50 % vlastních nákladů řízení a nahradí 50 % nákladů vynaložených Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis.

         (1)  Úř. věst. C 235, 6.10.2007.


title: Věc F-63/13: Žaloba podaná dne 27. června 2013 — ZZ v. ENISA

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/31

         Žaloba podaná dne 27. června 2013 — ZZ v. ENISA
   (Věc F-63/13)
   2013/C 336/69
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro bezpečnost sítí a informací (ENISA)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o propuštění žalobce a rozhodnutí, přijatého po vynesení rozsudku Soudu ve věci F-118/10, o jmenování jiného zaměstnance na pracovní místo účetního. Dále náhrada údajně utrpěné nemajetkové újmy.

      Návrhová žádání žalobce

   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí ENISA, kterým se zamítá stížnost žalobce, i ostatní napadená rozhodnutí, a sice rozhodnutí ENISA ze dne 4. září 2012 o propuštění žalobce a rozhodnutí ENISA ze dne 9. října 2012 o jmenování pana X. na pracovní místo účetního namísto žalobce;

               —

               uložil ENISA povinnost vyplatit žalobci celkově částku 100 000 eur jakožto náhradu nemajetkové újmy za veškeré výše uvedené protiprávní akty;

               —

               uložil ENISA náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-410/10: Žaloba podaná dne 13. září 2010 — Bottega Veneta International v. OHIM (Tvar kabelky)

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/56

         Žaloba podaná dne 13. září 2010 — Bottega Veneta International v. OHIM (Tvar kabelky)
   (Věc T-410/10)
   ()
   2010/C 301/90
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bottega Veneta International Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto, E. Gavuzzi, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 16. června 2010 v řízení R 1539/2009-1;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Ochranná známka, jejímž předmětem je trojrozměrné rozlišující označení známé jako taška „Cabat“ (přihláška č. 6 632 566), pro výrobky zařazené do třídy 18 („tašky a kabelky“).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 9 odst. 3 písm. a) nařízení č. 2868/95 a čl. 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-411/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. července 2011 Zdeňkem Altnerem proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 6. července 2011 ve věci T-190/11, Altner v. Komise

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 29. července 2011 Zdeňkem Altnerem proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 6. července 2011 ve věci T-190/11, Altner v. Komise
   (Věc C-411/11 P)
   2012/C 65/02
   Jednací jazyk: čeština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Zdeněk Altner (zástupce: J. Čapek, advokát)

      Další účastník řízení: Evropská komise
   Usnesením ze dne 15. prosince 2011 Soudní dvůr (pátý senát) zamítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že Z. Altner ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-80/09 P: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. února 2010 — Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill, Andreas Herden v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 7 odst. 1 písm. C) — Zamítnutí zápisu — Slovní ochranná známka Patentconsult — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Kasační opravný prostředek z části zjevně nepřípustný a z části zjevně neopodstatněný“ )

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/10

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. února 2010 — Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill, Andreas Herden v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-80/09 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 7 odst. 1 písm. C) - Zamítnutí zápisu - Slovní ochranná známka Patentconsult - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Kasační opravný prostředek z části zjevně nepřípustný a z části zjevně neopodstatněný“)
   2010/C 148/16
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill, Andreas Herden (zástupce: G. P. Friderichs, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 16. prosince 2008, Mergel a další v. OHIM (T-335/07), kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. června 2007, zamítajícímu odvolání proti rozhodnutí průzkumového referenta, kterým se zamítá zápis slovní ochranné známky Společenství „Patentconsult“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 35, 41 a 42 — Rozlišovací způsobilost ochranné známky, která je tvořena výlučně označeními nebo údaji, které mohou sloužit k označení vlastností dotčených výrobků a služeb

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               V. Mergel, K. Kampfenkel, B. Bill a A. Herden ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 90, 18.4.2009.


title: Věc C-445/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 25. září 2014 – Seusen Sume v. Landkreis Stade

text:
               8.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 439/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 25. září 2014 – Seusen Sume v. Landkreis Stade
   (Věc C-445/14)
   (2014/C 439/30)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Seusen Sume

      Žalovaný: Landkreis Stade

      Vedlejší účastník řízení: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje povinnost mít bydliště v prostorově ohraničené oblasti (obec, okres, kraj) členského státu omezení svobody pohybu ve smyslu článku 33 směrnice 2011/95/EU (1), pokud se cizinec na území členského státu jinak může volně pohybovat a pobývat?

               2)

               Je povinnost bydliště uložená osobám požívajícím status doplňkové ochrany slučitelná s článkem 33 a/nebo článkem 29 směrnice 2011/95/EU, pokud je odůvodněna dosažením přiměřeného rozdělení zátěže veřejné sociální pomoci mezi příslušné orgány v rámci státního území?

               3)

               Je povinnost bydliště uložená osobám požívajícím status doplňkové ochrany slučitelná s článkem 33 a/nebo článkem 29 směrnice 2011/95/EU, pokud je založena na důvodech migrační a integrační politiky, například aby bylo zabráněno vzniku ohnisek sociálního nepokoje z důvodu hromadného usazování cizinců v určitých obcích či okresech? Dostačují v tomto smyslu abstraktní důvody migrační nebo integrační politiky nebo musejí být tyto důvody stanoveny konkrétně?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany (Úř. věst. L 337, 20.12.2011, s. 9)


title: Věc T-301/10: Žaloba podaná dne 14. července 2010 — In ‘t Veld v. Komise

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/18

         Žaloba podaná dne 14. července 2010 — In ‘t Veld v. Komise
   (Věc T-301/10)
   ()
   2010/C 260/25
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sophie in’t Veld (Brusel, Belgie) (zástupci: O. Brouwer a J. Blockx, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 4. května 2010, čj. SG.E.3/HP/psi-Ares (2010) 234950, kterým byl odepřen neomezený přístup na základě potvrzující žádosti o přístup k dokumentům; a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vedlejších účastníků.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Projednávanou žalobou se žalobkyně na základě článku 263 SFEU domáhá zrušení rozhodnutí Komise ze dne 4. května 2010, kterým jí byl odepřen neomezený přístup k dokumentům týkajícím se jednání o nové obchodní dohodě proti padělatelství, o který požádala na základě nařízení (ES) č. 1049/2001 (1).
   Na podporu své žaloby uvádí žalobkyně tyto žalobní důvody:

               Zaprvé rozhodnutí Komise je v rozporu s čl. 8 odst. 3 nařízení č. 1049/2001, neboť implicitně odpírá žalobkyní požadovaný přístup k řadě dokumentů, aniž je v něm uveden důvod tohoto odepření.

               Zadruhé je dotčené rozhodnutí založeno na nesprávném použití čl. 4 odst. 4 nařízení č. 1049/2001, neboť Komise s čl. 4 odst. 4 nezacházela jako s procesním pravidlem týkajícím se konzultace třetích osob a ve skutečnosti jej uplatnila jako další výjimku z povinnosti zveřejnit dokumenty.

               Zatřetí Komise ve svém rozhodnutí nesprávně použila, z hlediska skutkového a právního, čl. 4 odst. 1 písm. a) třetí odrážku nařízení č. 1049/2001:

                           —

                           zaprvé, neboť na obecné důvody uvedené Komisí se v zásadě nemůže vztahovat výjimka týkající se ochrany veřejného zájmu, pokud jde o mezinárodní vztahy Evropské unie;

                           —

                           zadruhé, neboť napadené rozhodnutí obsahuje zjevně nesprávná posouzení jednotlivých dokumentů.

               Krom toho, pokud by měl Soudní dvůr za to, že na některé části dokumentů požadovaných žalobkyní se vztahuje ochrana podle čl. 4 odst. 1 písm. a) třetí odrážky nařízení č. 1049/2001, žalobkyně uvádí, že byl nesprávně použit čl. 4 odst. 6 a byla porušena zásada proporcionality, jelikož Komise nezvážila možnost poskytnout částečný přístup a omezit odmítnutí na části dokumentů, u kterých to bylo vhodné a nezbytně nutné.

               Konečně žalobkyně uvádí, že Komise porušila článek 296 SFEU, neboť nesplnila povinnost odůvodnit dotčené rozhodnutí

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43).


title: Věc C-4/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo per la Sardegna (Itálie) dne 2. ledna 2012 — Danilo Tola v. Ministero della Difesa

text:
               17.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo per la Sardegna (Itálie) dne 2. ledna 2012 — Danilo Tola v. Ministero della Difesa
   (Věc C-4/12)
   2012/C 80/17
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo per la Sardegna

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Danilo Tola

      Žalovaný: Ministero della Difesa
   V návaznosti na zpětvzetí žádosti o rozhodnutí o předběžnou otázku ze dne 5. ledna 2012, Soudní dvůr usnesením ze dne 18. ledna 2012 vyškrtl věc z rejstříku.


title: Věc C-294/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. června 2012 You-Q BV proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 29. března 2012 ve věci T-369/10, You-Q BV v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               6.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. června 2012 You-Q BV proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 29. března 2012 ve věci T-369/10, You-Q BV v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-294/12 P)
   2012/C 303/22
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: You-Q BV (zástupce: G.S.C.M. van Roeyen, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Apple Corps Limited

      Návrhová žádání

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 29. března 2011 ve věci T-369/10;

               —

               vyhověl jejímu návrhu znějícímu na zrušení napadeného rozhodnutí;

               —

               případně vrátil věc Tribunálu k dalšímu řízení;

               —

               uložil OHIM a společnosti Apple Corps Limited náhradu nákladů řízení včetně nákladů vzniklých v prvním stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že některé části popisu skutečností předcházejících sporu ze strany Tribunálu, a to konkrétněji některé části bodů 9, 12, 14, 17 a 53, byly nesprávně převzaty a jsou v rozporu s požadavky čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 (1). Tribunál zaprvé nesprávně rozhodl, že starší ochranné známky, které uvádí společnost Apple Corps, zahrnují starší obecně známou ochrannou známku, jelikož Tribunál toto postavení neprokázal a neuvedl dále, která starší ochranná známka by měla být považována za obecně známou. Tato konstatování Tribunálu jsou nesprávná a v rozporu se zásadou jasnosti. Tribunál zadruhé řádně nezohlednil „povahu výrobků a služeb, pro něž jsou kolidující ochranné známky zapsané, ani míru podobnosti či rozdílnosti těchto výrobků a služeb, jakož i dotčené veřejnosti“, jak vyplývá z rozsudku Soudního dvora z 27. listopadu 2008, Intel Corporation (C-252/07, Sb. rozh. s. I-8823).
   V rámci druhého důvodu kasačního opravného prostředku účastnice podávající kasační opravný prostředek uvádí devět výtek vůči napadenému rozsudku Tribunálu, které se všechny zakládají na porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009. Účastnice podávající kasační opravný prostředek zaprvé napadá nesprávná konstatování Tribunálu v bodech 24, 55, 56, 57 a 58 týkající se rozdílnosti výrobků a služeb a rozlišovací způsobilosti starších ochranných známek. Účastnice podávající kasační opravný prostředek zadruhé napadá konstatování v bodě 26 napadeného rozsudku, v němž Tribunál v rozporu s čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 neposkytl ochranu podle uvedeného článku pro výrobky a služby, pro něž je zapsána ochranná známka s dobrým jménem, a nepoužil ostatní podmínky v tomto článku týkajících se ochrany (újma způsobená rozlišovací způsobnosti starší ochranné známky, újma způsobená dobrému jménu této ochranné známky a protiprávní prospěch z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména této ochranné známky). Účastnice podávající kasační opravný prostředek zatřetí napadá konstatování v bodech 31 a 54 napadeného rozsudku, podle nichž rozlišovací způsobilost a dobré jméno starší ochranné známky měly být zkoumány s ohledem na vnímání přihlašované ochranné známky veřejností, poněvadž You-Q v bodě 39 žaloby k Tribunálu uvedla: „Dále je nutno poznamenat, že odvolací senát nevymezil skupinu veřejnosti, jejíž vnímání by mělo být zohledněno pro účely posouzení rozlišovací způsobilosti a dobrého jména starší ochranné známky, ačkoliv tak měl učinit. Podle rozsudku Intel by to měli být spotřebitelé výrobků a služeb, pro něž je starší ochranná známka zapsána.“ Účastnice podávající kasační opravný prostředek začtvrté zpochybňuje konstatování Tribunálu, podle něhož odvolací senát rozhodl, že relevantní veřejnosti, která znala dobré jméno ochranné známky, je široká veřejnost. Účastnice podávající kasační opravný prostředek zapáté zpochybňuje konstatování Tribunálu, že podle You-Q musí být existence dobrého jména určena ve vztahu k veřejnosti dotčené přihlašovanou ochrannou známkou, zejména k odborné veřejnosti, a zpochybňuje závěry Tribunálu ohledně relevantní veřejnosti a konkrétněji překrývání skupin v rámci relevantní veřejnosti, což nemůže být kritériem pro posouzení dobrého jména dřívější ochranné známky. Účastnice podávající kasační opravný prostředek zašesté zpochybňuje konstatování Tribunálu ohledně požadavků na prokázání vynikajícího jména a velmi dobrého jména pro výrobky a služby. Účastnice podávající kasační opravný prostředek zasedmé zpochybňuje závěry Tribunálu ohledně podobnosti označení. Účastnice podávající kasační opravný prostředek zaosmé zpochybňuje skutečnost, že Tribunál provedl za účelem prokázání požadované souvislosti celkové posouzení a zpochybňuje též kritéria tohoto posouzení. Účastnice podávající kasační opravný prostředek konečně zpochybňuje způsob, jakým Tribunál použil a vyložil podmínku v čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009, že protiprávní prospěch musí plynout z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starších ochranných známek).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc C-360/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Procura della Repubblica di Teramo ze dne 31. července 2004 v trestním řízení proti Angelu Sorricchiomu

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Procura della Repubblica di Teramo ze dne 31. července 2004 v trestním řízení proti Angelu Sorricchiomu
   (Věc C-360/04)
   (2004/C 262/35)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Procura della Repubblica di Teramo (Itálie) ze dne 31. července 2004 v trestním řízení proti Angelu Sorricchiomu, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 18. srpna 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Procura della Repubblica di Teramo žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:
   „Mohou být čl. 43 první pododstavec a čl. 49 první pododstavec Smlouvy vykládány v tom smyslu, že se členské státy mohou dočasně odchýlit (na dobu 6 až 12 let) od úpravy svobody usazování a volného pohybu služeb v Evropské unii tím, že:

               1)

               udělí určitým osobám licence k provozování určitých činností zahrnujících poskytování služeb platné na dobu 6 až 12 let na základě právní úpravy, která vyloučila z nabídkového řízení některé soutěžitele (kteří nejsou italskými státními příslušníky);

               2)

               pozmění tuto právní úpravu poté, co zjistily, že není v souladu se zásadami vyjádřenými v článcích 43 a 49 Smlouvy, v tom smyslu, že umožní v budoucnu účast těch osob, které byly vyloučeny;

               3)

               nezruší licence udělené na základě předchozí právní úpravy, která, jak bylo již uvedeno, porušovala zásady svobody usazování a volného pohybu služeb a nevypíší nové nabídkové řízení podle nových pravidel, které jsou nyní v souladu se zásadami výše uvedenými;

               4)

               budou naopak pokračovat ve stíhání kohokoliv, kdo provozuje svou obchodní činnost ve spojení s těmi osobami, které, ačkoliv jsou oprávněny k provozování této činnosti v členském státě původu, byly vyloučeny z nabídkového řízení právě z důvodu vyloučení obsažených v předchozí právní úpravě následně zrušené?“


title: Věc C-429/13 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 22. října 2014 – Španělské království v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Fond soudržnosti — Snížení finanční pomoci — Nesrovnalosti při použití právních předpisů v oblasti veřejných zakázek — Přijetí rozhodnutí Evropskou komisí — Nedodržení stanovené lhůty — Důsledky“

text:
               8.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 439/10

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 22. října 2014 – Španělské království v. Evropská komise
   (Věc C-429/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Fond soudržnosti - Snížení finanční pomoci - Nesrovnalosti při použití právních předpisů v oblasti veřejných zakázek - Přijetí rozhodnutí Evropskou komisí - Nedodržení stanovené lhůty - Důsledky“)
   (2014/C 439/13)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Španělské království (zástupce: A. Rubio González, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: B. Conte a A. Tokár, zmocněnci, ve spolupráci s J. Rivas Andrésem, advokátem)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie Španělsko v. Komise (T-384/10, EU:T:2013:277) se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí Komise C(2010) 4147 ze dne 30. června 2010 o snížení finanční pomoci poskytnuté z Fondu soudržnosti na následující projekty nebo skupiny projektů: „Zásobování obyvatelstva žijícího v povodí řeky Guadiana vodou: okres Andévalo“ (2000.ES.16.C.PE.133), „Sanace a vyčištění povodí řeky Guadalquivir: oblast Guadaira, Aljarafe a chráněné přírodní oblasti řeky Guadalquivir“ (2000.ES.16.C.PE.066), „Zásobování systémů obcí v provinciích Granada a Malaga vodou“ (2002.ES.16.C.PE.061) se zrušuje.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Španělským královstvím a ponese vlastní náklady řízení v prvním stupni i v rámci projednávaného kasačního opravného prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 260, 7.9.2013.


title: Věc C-553/08 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 2. prosince 2009 — Powerserv Personalservice GmbH, dříve Manpower Personalservice GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Manpower Inc. ( Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 7 odst. 1 písm. c) a čl. 51 odst. 1 a 2 — Návrh na prohlášení neplatnosti — Vzájemný kasační opravný prostředek — Slovní ochranná známka Společenství MANPOWER — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Rozlišovací způsobilost získaná užíváním )

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/14

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 2. prosince 2009 — Powerserv Personalservice GmbH, dříve Manpower Personalservice GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Manpower Inc.
   (Věc C-553/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 7 odst. 1 písm. c) a čl. 51 odst. 1 a 2 - Návrh na prohlášení neplatnosti - Vzájemný kasační opravný prostředek - Slovní ochranná známka Společenství MANPOWER - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Rozlišovací způsobilost získaná užíváním“)
   2010/C 51/22
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Powerserv Personalservice GmbH, dříve Manpower Personalservice GmbH (zástupkyně: B. Kuchar, Rechtsanwältin)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec), Manpower Inc. (zástupci: A. Bryson, barrister a V. Marsland, solicitor)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátý senát) ze dne 15. října 2008, Powerserv Personalservice v. OHIM a Manpower (T 405/05), kterým Soud zamítl žalobu podanou žalobkyní na zrušení rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 22. července 2005, které zamítlo odvolání proti rozhodnutí námitkového oddělení, které zamítlo návrh na neplatnost týkající se slovní ochranné známky „MANPOWER“ pro výrobky zařazené do tříd 9, 16, 35, 41 a 42 — Nesprávné posouzení rozlišovací způsobilosti ochranné známky — Opětovné neprovedení posouzení důkazů týkajících se nabytí rozlišovací způsobilosti používáním po rozšíření relevantní veřejnosti ve srovnání s napadeným rozhodnutím odvolacího senátu

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek podaný společností Powerserv Personalservice GmbH se zamítá.

               2)

               Vzájemný kasační opravný prostředek podaný společností Manpower Inc. se zamítá.

               3)

               Společnosti Powerserv Personalservice GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/1

         (2007/C 155/01)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 140, 23.6.2007

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 129, 9.6.2007

      Úř. věst. C 117, 26.5.2007

      Úř. věst. C 96, 28.4.2007

      Úř. věst. C 95, 28.4.2007

      Úř. věst. C 82, 14.4.2007

      Úř. věst. C 69, 24.3.2007

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-312/10: Žaloba podaná dne 28. července 2010 — ELE.SI.A v. Komise

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/21

         Žaloba podaná dne 28. července 2010 — ELE.SI.A v. Komise
   (Věc T-312/10)
   ()
   2010/C 260/29
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Elettronica e sistemi per automazione (ELE.SI.A) SpA (Guidonia Montecelio, Itálie) (zástupci: S. Bariatti, advokát, P. Tomassi, advokát, P. Caprile, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               určit a prohlásit, že společnost ELESIA řádně splnila své smluvní povinnosti,

               —

               určit a prohlásit, že Komise své smluvní povinnosti porušila tím, že za plnění společnosti ELESIA nezaplatila dlužnou částku a tím, že požadovala vrácení již zaplacených částek,

               —

               uložit z tohoto důvodu Komisi zaplatit částku 83 627,68 eur, kromě úroků, tedy částku představující náklady vynaložené společností ELESIA v rámci Projektu, které ještě Komise neuhradila,

               —

               v důsledku toho zrušit, vzít zpět — a to i s vydáním odpovídajících dobropisů — nebo v každém případě prohlásit za protiprávní oznámení o dluhu, na základě kterých Komise požadovala vrácení částek, které už společnosti ELESIA zaplatila, jakož i platbu náhradu škody,

               —

               v každém případě uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Konsorcium, kterého je žalobkyně v projednávané věci koordinátorkou, uzavřelo se žalovanou smlouvu o uskutečnění projektu „I-Way, Intelligent co-operative system in cars for road safety“ financovaného rozpočtovými prostředky v rámci „šestého rámcového programu pro výzkum a technologický rozvoj“.
   Vzhledem k tomu, že při uskutečňování tohoto projektu došlo k vážným nesrovnalostem, Evropská komise se rozhodla přistoupit k vypovězení smlouvy.
   Žalobkyně má jednak za to, že chování Komise je v naprostém rozporu s relevantními smluvními ustanoveními a použitelnými právními zásadami, jako jsou zásady spravedlnosti, proporcionality a řádné správy a jednak, že navzdory tomu, že všechna smluvní plnění byla řádně vykonána v rámci téměř celého období 36 měsíců uvedeného ve smlouvě, Komise nemá v úmyslu uznat žádný dluh, přičemž mimo jiné vychází z auditu, který se zdá být z vícero ohledů nezákonný, a to přestože žalobkyně v dobré víře spolupracovala během celé doby trvání smluvních vztahů a i mimo něj.
   Na podporu svých návrhových žádání žalobkyně konkrétně uvádí, že všechny své smluvní povinnosti řádně a soustavně plnila, zatímco Komise porušila články II.1.11, II.16.1, II.16.2 a II.29 obecných smluvních ustanovení, jakož i právo na obhajobu a ustanovení nařízení č. 2185/96 (1)

      (1)  Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. prosince 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (Úř. věst. L 292, s. 2; Zvl. vyd. 09/01, s. 303).


title: Věc C-473/14: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 10. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias – Řecko) – Dimos Kropias Attikis v. Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2001/42/ES — Posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí — Režim ochrany horského masivu Ymittos — Pozměňovací řízení — Použitelnost této směrnice — Územní plán a program na ochranu životního prostředí v širším regionu Atény“

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/18

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 10. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias – Řecko) – Dimos Kropias Attikis v. Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis
   (Věc C-473/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2001/42/ES - Posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí - Režim ochrany horského masivu Ymittos - Pozměňovací řízení - Použitelnost této směrnice - Územní plán a program na ochranu životního prostředí v širším regionu Atény“)
   (2015/C 363/21)
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Dimos Kropias Attikis

      Žalovaní: Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis

      Výrok

   Článek 2 písm. a) a čl. 3 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí musí být vykládány v tom smyslu, že přijetí aktu obsahujícího plán či program, který se týká územního plánování a využívání půdy, který spadá do působnosti směrnice 2001/42 a mění se jím předchozí plán či program, nemůže být osvobozen od povinnosti posouzení vlivu na životní prostředí ve smyslu uvedené směrnice s odůvodněním, že uvedený akt má za cíl zpřesnit a provést územní plán zavedený hierarchicky nadřazeným aktem, který sám nebyl předmětem takového posouzení vlivu na životní prostředí.

      (1)  Úř. věst. C 7, 12.1.2015.


title: Věc T-265/12: Žaloba podaná dne 12. června 2012 — Schenker v. Komise

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/27

         Žaloba podaná dne 12. června 2012 — Schenker v. Komise
   (Věc T-265/12)
   2012/C 243/49
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Schenker Ltd (Feltham, Spojené království) (zástupci: F. Montag a B. Kacholdt, advokáti, D. Colgan a T. Morgan, Solicitors)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               zrušit čl. 1 odst. 1 písm. a) rozhodnutí Evropské komise ze dne 28. března 2012 v řízení podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.462 — přepravní služby);

               —

               zrušit pokutu uloženou v čl. 2 odst. 1 písm. a) napadeného rozhodnutí, nebo podpůrně snížit její výši; a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby předkládá žalobkyně sedm žalobních důvodů.

               1)

               V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise porušila právo žalobkyně účinně se v řízení bránit, právo na spravedlivý proces a zásadu řádné správy tím, že neukončila své šetření po přijetí oznámení, podle něhož byly důkazy předložené společností Cleary Gottlieb Steen & Hamilton LLP jménem společnosti Deutsche Post AG stiženy řadou vad spočívajících v protiprávnosti.

               2)

               V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise překročila své pravomoci, když přijala napadené rozhodnutí, přestože jí v tom bránilo nařízení Rady č. 141/1962 (1).

               3)

               V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise porušila čl. 101 odst. 1 SFEU a články 4 a 7 nařízení Rady č. 1/2003 (2) tím, že rozhodla, že bylo splněno kritérium citelného ovlivnění obchodu mezi členskými státy.

               4)

               V rámci čtvrtého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise porušila čl. 101 odst. 1 SFEU, článek 296 SFEU, článek 41 Listiny základních práv Evropské unie, články 4, 7 a čl. 23 odst. 2 nařízení Rady č. 1/2003 a zásady osobní odpovědnosti a řádné správy, když rozhodla, že je žalobkyně odpovědná za jednání společnosti BAX Global Ltd. (UK), a když za toto jednání uložila pokutu pouze žalobkyni, přestože společnost BAX Global Ltd. (UK) byla po celou dobu, k níž se vztahuje jednání popsané v čl. 1 odst. 1 písm. a) napadeného rozhodnutí, dceřinou společností patřící jinému podniku pod vedením společnosti The Brink's Company.

               5)

               V rámci pátého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise porušila články 23 a 27 nařízení Rady č. 1/2003, právo žalobkyně účinně se v řízení bránit, pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 (3), zásadu přiměřenosti trestních sankcí, jakož i zásady řádné správy, nulla poena since culpa a proporcionality a že se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když stanovila výši pokuty na základě obratu, který překračuje maximální teoretickou výši obratu, který mohl být dosažen v důsledku jednání popsaného v čl. 1 odst. 1 písm. a) napadeného rozhodnutí.

               6)

               V rámci šestého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise porušila článek 23 nařízení č. 1/2003, oznámení o shovívavosti (4), jakož i zásadu rovného zacházení a dopustila se zjevně nesprávného posouzení, když stanovila míru snížení pokuty uložené žalobkyni.

               7)

               V rámci sedmého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise porušila článek 23 nařízení Rady č. 1/2003 a zásadu rovného zacházení a dopustila se zjevně nesprávného posouzení tím, že odmítla zahájit jednání o narovnání podle oznámení o postupu při narovnání (5).

      (1)  Nařízení Rady č. 141 ze dne 26. listopadu 1962, kterým se vyjímá doprava z působnosti nařízení Rady č. 17 (Úř. věst. 124, s. 2751).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003, L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

      (3)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2).

      (4)  Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (Úř. věst. 2006, C 298, s. 17).

      (5)  Oznámení Komise o postupu při narovnání s cílem přijmout rozhodnutí podle článků 7 a 23 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 v případech kartelů (Úř. věst. 2008, C 167, s. 1).


title: Věc T-470/07: Žaloba podaná dne 19. prosince 2007 – Dow Agrosciences BS a další v. Komise

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/41

         Žaloba podaná dne 19. prosince 2007 – Dow Agrosciences BS a další v. Komise
   (Věc T-470/07)
   (2008/C 64/67)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dow Agrosciences BS (Rotterdam, Nizozemsko), Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Spojené království), Dow AgroSciences SAS (Mougins, Francie), Dow AgroSciences Export SAS (Mougins, Francie), Dow AgroSciences Italia Srl (Milano, Itálie), Dow AgroSciences Iberica SA (Madrid, Španělsko), Dow AgroSciences Vertriebsgesellschaft mbH (Neusiedl am See, Rakousko), Dow AgroSciences LLC (Indianapolis, Spojené státy) (zástupci: K. Van maldegem, C. Mereu, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise 2007/619/ES;

               —

               uložit Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhají zrušení rozhodnutí Komise 2007/619/ES ze dne 20. září 2007 o nezařazení 1,3-dichlorprop-1-enu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS (1) a o odnětí povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto látku („směrnice 91/414“).
   Podle žalobkyň je napadené rozhodnutí protiprávní z následujících důvodů:

               a)

               porušuje zásadní procesní požadavky, neboť se zakládá na zprávě Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (European Food Safety Authority, „EFSA“), jež údajně porušuje čl. 8 odst. 7 nařízení Komise 451/2000 (2); vzhledem k tomu, že žalovaná porušila čl. 8 odst. 8 výše uvedeného nařízení a napadené rozhodnutí není v souladu s platným legislativním postupem, dochází k porušení článku 5 ES, článku 7 ES a článku 5 rozhodnutí 1999/468 (3);

               b)

               obsahuje zjevně nesprávná posouzení, neboť rozhoduje o nezařazení 1,3-dichlorprop-1-enu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS, aniž by bylo zjištěno, že uvedená látka představuje nepřijatelné riziko pro lidské zdraví či životní prostředí, a nesplňuje požadavky čl. 5 odst. 1 a 2 směrnice 91/414 ohledně zařazení do přílohy I;

               c)

               porušuje základní zásady práva Společenství, a zejména i) zásadu právní jistoty a zásadu legitimních očekávání, ii) zásadu proporcionality, iii) zásadu rovného zacházení, iv) zásadu řádné správy a v) práva obhajoby žalobkyň a právo žalobkyň být vyslechnuty;

               d)

               porušuje Smlouvu o ES a právní normu týkající se jejího výkladu a zejména i) článek 13 směrnice 91/414, jakož i ii) článek 95 ES a články 4 a 5 výše uvedené směrnice.

         Žalobkyně rovněž vznášejí námitku protiprávnosti na základě článku 241 ES proti článku 20 nařízení Komise 1490/2002 (4), jež podle jejich tvrzení prostřednictvím změny nařízení 451/2000 podstatně pozměnil jejich zákonná práva a očekávání, neboť zavedl povinnou účast EFSA při přezkumu dotčené látky.

      (1)  Směrnice Rady ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (Úř. věst. L 230, s. 1; Zvl. vyd. 03/11, s. 332).

      (2)  Nařízení Komise (ES) Č. 451/2000 ze dne 28. února 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro druhou a třetí etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 91/414/EHS (Úř. věst. L 55, s. 25; Zvl. vyd. 03/28, s. 292).

      (3)  Rozhodnutí Rady ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (Úř. věst. L 184, s. 23; Zvl. vyd. 01/03, s. 123).

      (4)  Nařízení Komise (ES) č. 1490/2002 ze dne 14. srpna 2002, kterým se stanoví další prováděcí pravidla pro třetí etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 91/414/EHS a mění se nařízení (ES) č. 451/2000 (Úř. věst. L 224, s. 23; Zvl. vyd. 03/36, s. 524).


title: Věc T-511/15: Žaloba podaná dne 28. srpna 2015 – Fontem Holdings 4 v. OHIM (BLU ECIGS)

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/42

         Žaloba podaná dne 28. srpna 2015 – Fontem Holdings 4 v. OHIM (BLU ECIGS)
   (Věc T-511/15)
   (2015/C 363/51)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fontem Holdings 4 BV (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupce: A. Poulter, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „BLU ECIGS“ – Přihláška č. 12 579 603

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. června 2015, ve věci R 2697/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               zrušil rozhodnutí průzkumového referenta ze dne 22. srpna 2014 o přihlášce č. 12 579 603;

               —

               vyhověl přihlášce č. 12 579 603.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-531/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 4. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/20

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 4. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-531/08) (1)

   2010/C 11/36

      Jednací jazyk: portugalština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 19, 24.1.2009.


title: Věc T-411/15: Žaloba podaná dne 28. července 2015 – Gappol Marzena Porczyńska v. OHIM – GAP (ITM) (GAPPoL)

text:
               5.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/14

         Žaloba podaná dne 28. července 2015 – Gappol Marzena Porczyńska v. OHIM – GAP (ITM) (GAPPoL)
   (Věc T-411/15)
   (2015/C 328/13)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: PP Gappol Marzena Porczyńska (Łódź, Polsko) (zástupkyně: J. Gwiazdowska, Rechtwanwältin)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: GAP (ITM), Inc. (San Francisco, Spojené státy Americké)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „GAPPoL“ – Přihláška č. 8 346 165.

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 13. května 2015, ve věci R 686/2013-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               vydal konečné rozhodnutí, jímž změní rozhodnutí odvolacího senátu OHIM v tom smyslu, že zamítne námitku i pro výrobky zařazené do tříd 20 a 25;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článku 59 a čl. 64 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1; dále jen „nařízení č. 207/2009“);

               —

               porušení článku 75 nařízení č. 207/2009, jakož i pravidla 50 odst. 2 písm. h) nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189, dále jen „nařízení č. 2868/95“;)

               —

               porušení článku 76 nařízení č. 207/2009, jakož i pravidla 50 odst. 2 písm. g) nařízení č. 2868/95,

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009,

               —

               porušení čl. 8 odst. 5 a čl. 9 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-106/15: Usnesení Tribunálu ze dne 16. července 2015 – Opko Ireland Global Holdings v. OHIM – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN) . „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Zrušení napadeného rozhodnutí ze strany OHIM — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               5.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/9

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. července 2015 – Opko Ireland Global Holdings v. OHIM – Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Věc T-106/15) (1).
   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Zrušení napadeného rozhodnutí ze strany OHIM - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 328/07)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Opko Ireland Global Holdings Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: S. Malynicz, barrister, a A. Smith, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzalém, Izrael) (zástupce: G. Farrington, solicitor)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. listopadu 2014 (věc R 2387/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi Teva Pharmaceutical Industries Ltd a Opko Ireland Global Holdings Ltd.

      Výrok

               1.

               Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

               2.

               Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) se ukládá náhrada všech nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 228, 13. 7. 2015


title: Věc C-385/11: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 22. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social de Barcelona — Španělsko) — Isabel Elbal Moreno v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) ( „Článek 157 SFEU — Směrnice 79/7/EHS — Směrnice 97/81/ES — Rámcová dohoda o částečném pracovním úvazku — Směrnice 2006/54/ES — Starobní důchod příspěvkového typu — Rovné zacházení pro pracovníky a pracovnice — Nepřímá diskriminace založená na pohlaví“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/12

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 22. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social de Barcelona — Španělsko) — Isabel Elbal Moreno v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Věc C-385/11) (1)

   (Článek 157 SFEU - Směrnice 79/7/EHS - Směrnice 97/81/ES - Rámcová dohoda o částečném pracovním úvazku - Směrnice 2006/54/ES - Starobní důchod příspěvkového typu - Rovné zacházení pro pracovníky a pracovnice - Nepřímá diskriminace založená na pohlaví)
   2013/C 26/20
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Social de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Isabel Elbal Moreno

      Žalovaní: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Juzgado de lo Social de Barcelona — Výklad ustanovení 4 bodu 1 rámcové dohody o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, přílohy směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 (Úř. věst. 1998, L 14, s. 9; Zvl. vyd. 05/03, s. 267), článku 4 směrnice Rady 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení (Úř. věst. 1979, L 6, s. 24; Zvl. vyd. 05/01, s. 215) a článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění) (Úř. věst. L 204, s. 23) — Pojem „pracovní podmínky“ — Starobní důchod příspěvkového typu vypočítaný podle španělského zákonného systému a příspěvky odváděné pracovníkem na jeho účet — Diskriminace pracovníků na částečný úvazek.

      Výrok

   Článek 4 směrnice Rady 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení musí být vykládán v tom smyslu, že za takových okolností, jako jsou okolnosti dotčené ve věci v původním řízení, brání právní úpravě členského státu, která vyžaduje, aby zaměstnanci na částečný úvazek, jejichž převážnou část tvoří ženy, dosáhli ve srovnání se zaměstnanci na plný úvazek poměrně delší doby pojištění, která je nezbytná pro případný vznik nároku na starobní důchod příspěvkového typu, jehož výše je snížena úměrně ke snížení jejich pracovního úvazku.

      (1)  Úř. věst. C 290, 1.10.2011.


title: Věc T-5/13 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 29. srpna 2013 — Iran Liquefied Natural Gas v. Rada ( „Řízení o předběžném opatření — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření vůči Íránu — Zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů — Zákaz plnění platných obchodních smluv — Návrh na odklad vykonatelnosti — Zjevná nepřípustnost námitky protiprávnosti, o kterou se návrh opírá — Nepřípustnost návrhu“ )

text:
               12.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/6

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 29. srpna 2013 — Iran Liquefied Natural Gas v. Rada
   (Věc T-5/13 R)
   (Řízení o předběžném opatření - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření vůči Íránu - Zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů - Zákaz plnění platných obchodních smluv - Návrh na odklad vykonatelnosti - Zjevná nepřípustnost námitky protiprávnosti, o kterou se návrh opírá - Nepřípustnost návrhu)
   2013/C 298/08
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Iran Liquefied Natural Gas Co. (Teherán, Írán) (zástupci: J. Grayston, solicitor, G. Pandey, P. Gjørtler a D. Rovetta, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a A. De Elera, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP ze dne 15. října 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 58), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 945/2012 ze dne 15. října 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 16), v části, v níž bylo jméno žalobkyně zapsáno na seznam osob a subjektů, na které se vztahují tato omezující opatření, a dále článku 1 bodu 5 nařízení Rady (EU) č. 1263/2012 ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění nařízení č. 267/2012 (Úř. věst. L 356, s. 34), v části, v níž tento akt znemožňuje plnění smluv uzavřených žalobkyní se smluvními stranami se sídlem v Evropské unii.

      Výrok

               1)

               Návrh na odklad vykonatelnosti se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.