201805250091897392018/C 200/095322016CJC20020180611CS01CSINFO_JUDICIAL201804118811Věc C-532/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. dubna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos v. SEB bankas AB „Řízení o předběžné otázce — Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) — Omezení nároku na odpočet daně na vstupu — Oprava odpočtu daně na vstupu — Dodání pozemku — Nesprávná kvalifikace jako ‚zdanitelná činnost‘ — Údaj o dani na původní faktuře — Změna tohoto údaje ze strany dodavatele“
 ---documentbreak--- C2002018CS810120180411CS00098181Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. dubna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos v. SEB bankas AB
   (Věc C-532/16) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) — Omezení nároku na odpočet daně na vstupu — Oprava odpočtu daně na vstupu — Dodání pozemku — Nesprávná kvalifikace jako ‚zdanitelná činnost‘ — Údaj o dani na původní faktuře — Změna tohoto údaje ze strany dodavatele““2018/C 200/09Jednací jazyk: litevština
      Předkládající soud

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Žalovaná: SEB bankas AB

      Výrok

            1)

            Článek 184 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že se povinnost opravit neoprávněné odpočty daně z přidané hodnoty (DPH) stanovená v tomto článku vztahuje také na případy, kdy původní odpočet nemohl být v souladu s právem vůbec proveden, neboť plnění, které vedlo k jeho provedení, bylo osvobozeno od DPH. Naproti tomu články 187 až 189 směrnice 2006/112 musí být vykládány v tom smyslu, že se mechanismus opravy neoprávněných odpočtů DPH stanovený v těchto článcích nepoužije v takových případech, konkrétně v takové situaci, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, kdy byl původně provedený odpočet DPH neoprávněný, neboť se jednalo o plnění spočívající v dodání pozemku osvobozené od DPH.

            2)

            Článek 186 směrnice 2006/112 musí být vykládán v tom smyslu, že v případech, kdy původní odpočet daně z přidané hodnoty (DPH) nemohl být v souladu s právem vůbec proveden, přísluší členským státům, aby při dodržení zásad unijního práva, zejména zásad právní jistoty a legitimního očekávání, stanovily datum, ke kterému vzniká povinnost opravit neoprávněný odpočet DPH, a dobu, v níž musí být tato oprava provedena. Vnitrostátnímu soudu přísluší ověřit, zda jsou v takovém případě, o jaký se jedná ve věci v původním řízení, tyto zásady dodrženy.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 6, 9.1.2017.


201805250291897022018/C 200/211522017CJC20020180611CS01CSINFO_JUDICIAL20180419161722Věc C-152/17: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 19. dubna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA v. Rete Ferroviaria Italiana SpA „Řízení o předběžné otázce — Postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb — Směrnice 2004/17/ES — Povinnost upravit cenu po zadání zakázky — Neexistence takovéto povinnosti vyplývající ze směrnice 2004/17/ES nebo z obecných zásad, z nichž vychází článek 56 SFEU a směrnice 2004/17/ES — Úklidové služby a služby údržby spojené s železniční dopravou — Článek 3 odst. 3 SEU — Články 26, 57, 58 a 101 SFEU — Nedostatečné upřesnění skutkového rámce sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících nezbytnost odpovědi na předběžné otázky — Nepřípustnost — Článek 16 Listiny základních práv Evropské unie — Ustanovení vnitrostátního práva, která neprovádí unijní právo — Nedostatek pravomoci“
 ---documentbreak--- C2002018CS1620120180419CS0021162172Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 19. dubna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA v. Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Věc C-152/17) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb — Směrnice 2004/17/ES — Povinnost upravit cenu po zadání zakázky — Neexistence takovéto povinnosti vyplývající ze směrnice 2004/17/ES nebo z obecných zásad, z nichž vychází článek 56 SFEU a směrnice 2004/17/ES — Úklidové služby a služby údržby spojené s železniční dopravou — Článek 3 odst. 3 SEU — Články 26, 57, 58 a 101 SFEU — Nedostatečné upřesnění skutkového rámce sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících nezbytnost odpovědi na předběžné otázky — Nepřípustnost — Článek 16 Listiny základních práv Evropské unie — Ustanovení vnitrostátního práva, která neprovádí unijní právo — Nedostatek pravomoci““2018/C 200/21Jednací jazyk: italština
      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA

      Žalovaná: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Výrok

   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb, ve znění nařízení Komise (EU) č. 1251/2011 ze dne 30. listopadu 2011, a obecné zásady, z nichž vychází, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takovým ustanovením vnitrostátního práva, jako jsou ta, o která se jedná ve věci v původním řízení, která nestanoví pravidelnou úpravu cen po zadání zakázek v odvětvích, na která se vztahuje tato směrnice.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 213, 3. 7. 2017.


201805250581897292018/C 200/572262018TC20020180611CS01CSINFO_JUDICIAL20180402444521Věc T-226/18: Žaloba podaná dne 2. dubna 2018 – Global Silicones Council a další v. Komise
 ---documentbreak--- C2002018CS4410120180402CS0057441452Žaloba podaná dne 2. dubna 2018 – Global Silicones Council a další v. Komise
   (Věc T-226/18)2018/C 200/57Jednací jazyk: angličtina
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Global Silicones Council (Washington, Spojené státy americké), Wacker Chemie AG (Mnichov, Německo), Momentive Performance Materials GmbH (Leverkusen, Německo), Shin-Etsu Silicones Europea BV (Almere, Nizozemsko), Elkem Silicones France SAS (Lyon, Francie) (zástupce: M. Navin-Jones, Solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

            —

            zrušil napadený akt na základě článku 263 SFEU;

            —

            prohlásil, že příloha XIII nařízení REACH nebo relevantní ustanovení této přílohy (zvláště oddíly 1.1.2 nebo 1.2.2) jsou protiprávní a nepoužitelné v projednávaném případě v souladu s článkem 277 SFEU, jelikož brání platnému posouzení nebo závěru o vlastnostech D4 a D5 nebo je zkreslují;

            —

            v případě a) stanovisko Výboru členských států Evropské agentury pro chemické látky (ECHA) z dubna 2015, b) stanovisko Výboru pro posuzování rizik z března 2016, c) stanovisko Výboru pro socioekonomickou analýzu ECHA a Výboru pro posuzování rizik ECHA z června 2016, d) závěry/rozhodnutí skupiny odborníků ECHA zabývající se látkami PBT z listopadu 2012 nebo e) relevantní pokyny nebudou považovány za přípravné akty při přijímání napadeného aktu, prohlásil, že tyto akty jsou protiprávní a nepoužitelné v souladu s článkem 277 SFEU;

            —

            uložil žalované náhradu nákladů řízení a

            —

            přijal jakékoli jiné vhodné opatření.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně jedenáct žalobních důvodů.

            1.

            První žalobní důvod vycházející z protiprávností, zjevně nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, porušení zásady právní jistoty, přijetí svévolných rozhodnutí a nedostatečného odůvodnění, pokud jde o posouzení rizik.

            2.

            Druhý žalobní důvod vycházející z protiprávností, zjevně nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, porušení zásady právní jistoty, přijetí svévolných rozhodnutí, pokud jde o posouzení nebezpečí. To zahrnuje námitku protiprávnosti na základě článku 277 SFEU ve vztahu k relevantním ustanovením přílohy XIII nařízení REACH nebo dřívějším aktům a opatřením.

            3.

            Třetí žalobní důvod vycházející z protiprávností, zjevně nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, porušení zásady právní jistoty, přijetí svévolných rozhodnutí a nedostatečného odůvodnění, pokud jde o posouzení nebezpečí, zvláště o určení důkazní hodnoty. To zahrnuje námitku protiprávnosti na základě článku 277 SFEU ve vztahu k relevantním ustanovením přílohy XIII nařízení REACH nebo dřívějším aktům a opatřením.

            4.

            Čtvrtý žalobní důvod vycházející z neexistence právní jistoty, porušení zásady řádné správy, nedostatečného odůvodnění, pokud jde o nebezpečí a rizika, zvláště o určení důkazní hodnoty.

            5.

            Pátý žalobní důvod vycházející z porušení práva na obhajobu, včetně práva být vyslechnut, nedostatečného odůvodnění, práva na spravedlivý proces, pokud jde o posouzení nebezpečí a rizik, zvláště o určení důkazní hodnoty.

            6.

            Šestý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že akt zjevně překračuje meze posuzovací pravomoci, zjevně nesprávného výkonu posuzovací pravomoci a porušení rovnováhy mezi orgány, pokud jde o posouzení nebezpečí a rizik.

            7.

            Sedmý žalobní důvod vycházející z protiprávnosti, zjevně nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, zjevně nesprávného výkonu posuzovací pravomoci, zjevného překročení mezí posuzovací pravomoci, porušení zásad právní jistoty a legitimního očekávání, nedostatečného odůvodnění, pokud jde o posouzení nebezpečí a rizik, a zjevně nesprávného posouzení relevantních skutečností a relevantních právních ustanovení.

            8.

            Osmý žalobní důvod vycházející z porušení zásad právní jistoty a legitimního očekávání, nedostatečného odůvodnění, zjevně nesprávného právního a skutkového posouzení, pokud jde o přijetí, použití a působnost nařízení REACH.

            9.

            Devátý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality, pokud jde o použití a působnost nařízení REACH.

            10.

            Desátý žalobní důvod vycházející z porušení základních procesních náležitostí, protiprávnosti, zjevně nesprávného výkonu posuzovací pravomoci, zjevně nesprávného právního a skutkového posouzení, porušení zásad právní jistoty a legitimního očekávání, porušení zásady řádné správy, nedostatečného odůvodnění – před přijetím nařízení REACH.

            11.

            Jedenáctý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že relevantní ustanovení přílohy XIII REACH a jiné předchozí relevantní akty a opatření, které brání platnému posouzení nebo závěru o vlastnostech D4 a D5 nebo je zkreslují, nejsou použitelné v souladu s článkem 277 SFEU.


201805250711897192018/C 200/325612014TC20020180611CS01CSINFO_JUDICIAL20180423262722Věc T-561/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. dubna 2018 – One of Us a další v. Komise „Institucionální právo — Evropská občanská iniciativa — Politika v oblasti výzkumu — Veřejné zdraví — Rozvojová spolupráce — Financování činností Evropskou unií, které předpokládají zničení lidských embryí — Sdělení Komise podle čl. 10 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 211/2011 — Žaloba na neplatnost — Procesní způsobilost — Napadnutelný akt — Částečná nepřípustnost — Soudní přezkum — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení“
 ---documentbreak--- C2002018CS2620120180423CS0032262272Rozsudek Tribunálu ze dne 23. dubna 2018 – One of Us a další v. Komise
   (Věc T-561/14) (
         1
      )
   „„Institucionální právo — Evropská občanská iniciativa — Politika v oblasti výzkumu — Veřejné zdraví — Rozvojová spolupráce — Financování činností Evropskou unií, které předpokládají zničení lidských embryí — Sdělení Komise podle čl. 10 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 211/2011 — Žaloba na neplatnost — Procesní způsobilost — Napadnutelný akt — Částečná nepřípustnost — Soudní přezkum — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení““2018/C 200/32Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobci: European Citizens’ Initiative One of Us a další žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: původně C. de La Hougue, poté J. Paillot, advokáti, a nakonec P. Diamond, barrister)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Laitenberger a H. Krämer, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobce: Polská republika (zástupci: M. Szwarc, A. Miłkowska a B. Majczyna, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Evropský parlament (zástupci: původně U. Rösslein a E. Waldherr, poté U. Rösslein a R. Crowe, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupci: E. Rebasti a K. Michoel, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení sdělení Komise COM(2014) 355 final ze dne 28. května 2014 k Evropské občanské iniciativě nazvané „Uno di noi“

      Výrok rozsudku

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            European Citizens’ Initiative One of Us a další žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze, ponesou vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Evropskou komisí.

            3)

            Polská republika, Evropský parlament a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 409, 17.11.2014.


201805250331897512018/C 200/105412016CJC20020180611CS01CSINFO_JUDICIAL201804129911Věc C-541/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. dubna 2018 – Evropská komise v. Dánské království „Nesplnění povinnosti státem — Nařízení (ES) č. 1072/2009 — Článek 2 bod 6 — Článek 8 — Kabotáž — Pojem — Definice obsažená v dokumentu ‚Otázky a odpovědi‘ vypracovaném Evropskou komisí — Právní síla — Vnitrostátní prováděcí opatření omezující počet míst nakládky a vykládky v rámci jedné kabotážní přepravy — Prostor pro uvážení — Omezení — Přiměřenost“
 ---documentbreak--- C2002018CS910120180412CS00109191Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. dubna 2018 – Evropská komise v. Dánské království
   (Věc C-541/16) (
         1
      )
   „„Nesplnění povinnosti státem — Nařízení (ES) č. 1072/2009 — Článek 2 bod 6 — Článek 8 — Kabotáž — Pojem — Definice obsažená v dokumentu ‚Otázky a odpovědi‘ vypracovaném Evropskou komisí — Právní síla — Vnitrostátní prováděcí opatření omezující počet míst nakládky a vykládky v rámci jedné kabotážní přepravy — Prostor pro uvážení — Omezení — Přiměřenost““2018/C 200/10Jednací jazyk: dánština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Hottiaux, L. Grønfeldt a U. Nielsen, zmocněnci)

      Žalovaný: Dánské království (zástupci: C. Thorning, J. Nymann-Lindegren a M. Søndahl Wolff, zmocněnci)

      Výrok

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 6, 9.1.2017.


201805250401897232018/C 200/33432015TC20020180611CS01CSINFO_JUDICIAL20180423272821Věc T-43/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. dubna 2018 – CRM v. Komise [„Chráněné zeměpisné označení — Piadina Romagnola nebo Piada Romagnola — Řízení o zápisu — Rozdělení pravomocí mezi Komisí a vnitrostátními orgány — Souvislost mezi dobrou pověstí výrobku a jeho zeměpisným původem — Článek 5 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1151/2012 — Rozsah kontroly přihlášky Komisí — Článek 7 odst. 1 písm. f) bod ii), čl. 8 odst. 1 písm. c) bod ii) a čl. 50 odst. 1 nařízení č. 1151/2012 — Účinky zrušení zadávací dokumentace vnitrostátním soudem na řízení před Komisí — Povinnost Komise provést šetření — Zásada řádné správy — Účinná soudní ochrana“]
 ---documentbreak--- C2002018CS2710120180423CS0033271282Rozsudek Tribunálu ze dne 23. dubna 2018 – CRM v. Komise
   (Věc T-43/15) (
         1
      )
   „[„Chráněné zeměpisné označení — Piadina Romagnola nebo Piada Romagnola — Řízení o zápisu — Rozdělení pravomocí mezi Komisí a vnitrostátními orgány — Souvislost mezi dobrou pověstí výrobku a jeho zeměpisným původem — Článek 5 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1151/2012 — Rozsah kontroly přihlášky Komisí — Článek 7 odst. 1 písm. f) bod ii), čl. 8 odst. 1 písm. c) bod ii) a čl. 50 odst. 1 nařízení č. 1151/2012 — Účinky zrušení zadávací dokumentace vnitrostátním soudem na řízení před Komisí — Povinnost Komise provést šetření — Zásada řádné správy — Účinná soudní ochrana“]“2018/C 200/33Jednací jazyk: italština
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: CRM Srl (Modena, Itálie) (zástupci: původně G. Forte, C. Marinuzzi a A. Franchi, poté G. Forte a C. Marinuzzi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně D. Bianchi, J. Guillem Carrau a F. Moro, poté D. Bianchi, A. Lewis a F. Moro, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s de M. Scino, avvocato dello Stato), Consorzio di Promozione e Tutela della Piadina Romagnola (Co.P.Rom) (Rimini, Itálie) (zástupci: A. Improda a P. Rodilosso, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podle článku 263 SFEU na zrušení prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1174/2014 ze dne 24. října 2014 o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Piadina Romagnola/Piada Romagnola (CHZO)) (Úř. věst. L 316, s. 3).

      Výrok rozsudku

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            CRM srl ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení a nahradí dvě třetiny nákladů řízení, které vznikly Evropské komisi v souvislosti s tímto řízením.

            3)

            Komise ponese třetinu vlastních nákladů řízení a nahradí jednu třetinu nákladů řízení, které vznikly společnosti CRM v souvislosti s tímto řízením.

            4)

            CRM a Komise ponesou vlastní náklady řízení v souvislosti s řízením o předběžném opatření.

            5)

            Italská republika a Consorzio di Promozione e Tutela della Piadina Romagnola (Co.P.Rom) ponesou vlastní náklady řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 89, 16.3.2015.


201805250571897352018/C 200/447472016TC20020180611CS01CSINFO_JUDICIAL20180423353511Věc T-747/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. dubna 2018 – Vincenti v. EUIPO „Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Posudek výboru pro otázky invalidity — Posuzovací pravomoc OOJ — Články 53 a 78 služebního řádu — Nesprávné posouzení — Povinnost uvést odůvodnění“
 ---documentbreak--- C2002018CS3510120180423CS0044351351Rozsudek Tribunálu ze dne 23. dubna 2018 – Vincenti v. EUIPO
   (Věc T-747/16) (
         1
      )
   „„Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Posudek výboru pro otázky invalidity — Posuzovací pravomoc OOJ — Články 53 a 78 služebního řádu — Nesprávné posouzení — Povinnost uvést odůvodnění““2018/C 200/44Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobce: Guillaume Vincenti (Alicante, Španělsko) (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: A. Lukošiūtė, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí EUIPO ze dne 18. prosince 2015, kterým EUIPO neuznal úplnou a trvalou neschopnost žalobce plnit služební povinnosti a odmítl prohlásit, že má nárok na odchod do důchodu.

      Výrok rozsudku

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Guillaumu Vincentimu se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 14, 16.1.2017.


201805250681897362018/C 200/592402018TC20020180611CS01CSINFO_JUDICIAL20180416464722Věc T-240/18: Žaloba podaná dne 16. dubna 2018 – Polskie Linie Lotnicze „LOT“ v. Komise
 ---documentbreak--- C2002018CS4620120180416CS0059462472Žaloba podaná dne 16. dubna 2018 – Polskie Linie Lotnicze „LOT“ v. Komise
   (Věc T-240/18)2018/C 200/59Jednací jazyk: polština
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Polskie Linie Lotnicze „LOT“ S.A. (Varšava, Polsko) (zástupce: M. Jeżewski, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            určil, že rozhodnutí Komise ze dne 12. prosince 2017 ve věci M.8672 (EASYJET v. CERTAIN AIR BERLIN ASSETS), C(2017) 8776 final, je neplatné;

            —

            uložil Komisi náhradu nákladů vynaložených v řízení před Tribunálem;

            —

            uložil Komisi, aby se v rámci žalobní odpovědi vyjádřila k určitým otázkám žalobkyně na průběh posuzování účinků dotčeného spojení na hospodářskou soutěž a předložila určité důkazy, které byly podkladem pro její rozhodnutí.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

            1.

            První žalobní důvod, vycházející z toho, že Komise tím, že neprovedla úplné posouzení negativních účinků spojení z hlediska hospodářské soutěže, porušila ustanovení unijních Smluv a ustanovení k jejich provedení, a konkrétně ustanovení nařízení 139/2004/ES (
                  1
               ).

            2.

            Druhý žalobní důvod, vycházející z toho, že Komise v souvislosti s možností poskytování služeb letecké přepravy osob z určitých letišť a na určitá letiště posoudila účinky spojení nesprávně, čímž se zároveň dopustila závažného a zjevně nesprávného posouzení spojení. Kdyby byla analýza spojení provedena řádně, musel by být učiněn závěr, že jeho provedení vyvolá řadu negativních účinků na hospodářskou soutěž, přičemž spojení bude mít na hospodářskou soutěž nepříznivější účinky, než kdyby v alternativním případě nebylo provedeno.

            3.

            Třetí žalobní důvod, vycházející z toho, že Komise tím, že neposoudila, zda zefektivnění vyvolané spojením převáží jeho negativní účinky na hospodářskou soutěž, nedodržela „Pokyny pro posuzování horizontálních spojování“.

            4.

            Čtvrtý žalobní důvod, vycházející z toho, že Komise tím, že neuložila společnosti easyJet povinnosti, které by mohly zabránit významným překážkám pro hospodářskou soutěž vzniklým v důsledku spojení, porušila ustanovení Smluv a ustanovení k jejich provedení.

            5.

            Pátý žalobní důvod, vycházející z toho, že Komise tím, že neposoudila vliv spojení na vnitřní trh v kontextu dřívějšího přiznání státní podpory společnosti Air Berlin v podobě půjčky SRN ze dne 15. srpna 2017 ve výši 150000000 EUR, porušila ustanovení Smluv a ustanovení k jejich provedení. Uvedenou podporu schválila Komise v rozhodnutí Komise ze dne 4. září 2017 o schválení státní podpory poskytnuté Spolkovou republikou Německo společnosti Air Berlin, C(2017) 6080 final.

            6.

            Šestý žalobní důvod, vycházející z toho, že Komise tím, že ve svém rozhodnutí neuvedla dostatečné odůvodnění, projevující se mj. v neprovedení úplné analýzy skutkových okolností věci, že pominula řadu skutečností nezbytných pro náležité ověření celkového vlivu operace na hospodářskou soutěž a že neposoudila účinky spojení na vnitřní trh v kontextu dříve poskytnuté státní podpory společnosti Air Berlin, přičemž toto neposouzení neodůvodnila, porušila článek 296 SFEU.

      (
         1
      ) – Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. 2004, L 24, s. 1; Zvl. vyd. 08/03, s. 40)


201806080531931572018/C 221/122592018CJC22120180625CS01CSINFO_JUDICIAL20180411111111Věc C-259/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil de Madrid (Španělsko) dne 11. dubna 2018 – Sociedad Estatal Correos y Telégrafos, S.A. v. Asendia Spain, S.L.U.
 ---documentbreak--- C2212018CS1110120180411CS0012111111Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil de Madrid (Španělsko) dne 11. dubna 2018 – Sociedad Estatal Correos y Telégrafos, S.A. v. Asendia Spain, S.L.U.
   (Věc C-259/18)2018/C 221/12Jednací jazyk: španělština
      Předkládající soud

   Juzgado de lo Mercantil de Madrid

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Sociedad Estatal Correos y Telégrafos, S.A.

      Žalovaná: Asendia Spain, S.L.U.

      Předběžné otázky

            1)

            Brání čl. 7 odst. 1 a článek 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby (
                  1
               ) (poštovní směrnice), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/6/ES (
                  2
               ) ze dne 20. února 2008, takové vnitrostátní právní úpravě, podle které záruka přiznaná provozovateli poštovních služeb určenému pro poskytování všeobecných poštovních služeb zahrnuje, že je jediným provozovatelem oprávněným dodávat jiné prostředky výplaty poštovného, než jsou známky?

            2)

            Je-li odpověď na předchozí otázku kladná, je požadavek, aby k možnosti dodávat a uvádět na trh jiné prostředky výplaty poštovného, než jsou známky, soukromí provozovatelé poštovních služeb měli fyzická zařízení pro styk s veřejností, slučitelný s poštovní právní úpravou Evropské unie

      (
         1
      ) – Úř. věst. 1998, L 15, s. 14.
   (
         2
      ) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/6/ES ze dne 20. února 2008 , kterou se mění směrnice 97/67/ES s ohledem na úplné dotvoření vnitřního trhu poštovních služeb Společenství (Úř. věst. 2008, L 52, s. 3).


201806150721955032018/C 231/323872017TC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180516262611Věc T-387/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2018 – Triggerball v. EUIPO (Tvar předmětu podobajícího se míči s hranami) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška třírozměrné ochranné známky Evropské unie — Tvar předmětu podobajícího se míči s hranami — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Rozlišovací způsobilost — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C2312018CS2610120180516CS0032261261Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2018 – Triggerball v. EUIPO (Tvar předmětu podobajícího se míči s hranami)
   (Věc T-387/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Přihláška třírozměrné ochranné známky Evropské unie — Tvar předmětu podobajícího se míči s hranami — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Rozlišovací způsobilost — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]““2018/C 231/32Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Triggerball GmbH (Baiern-Piusheim, Německo) (zástupce: H. Emrich, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. dubna 2017 (věc R 376/2017-4) týkajícímu se přihlášky k zápisu trojrozměrného označení tvořeného tvarem míče s hranami jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Společnosti Triggerball GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 256, 7.8.2017.


201806290411986272018/C 249/413932010TC24920180716CS01CSINFO_JUDICIAL20180517333311Věc T-393/10: Usnesení Tribunálu ze dne 17. května 2018 – Westfälische Drahtindustrie a další v. Komise „Řízení — Výklad rozsudku — Oprava — Nevydání rozhodnutí“
 ---documentbreak--- C2492018CS3310120180517CS0041331331Usnesení Tribunálu ze dne 17. května 2018 – Westfälische Drahtindustrie a další v. Komise
   (Věc T-393/10) (
         1
      )
   „„Řízení — Výklad rozsudku — Oprava — Nevydání rozhodnutí““2018/C 249/41Jednací jazyk: němčina
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Westfälische Drahtindustrie GmbH (Hamm, Německo), Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG (Hamm), Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (Iserlohn, Německo) (zástupce: C. Stadler, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Bottka, H. Leupold a G. Meessen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žádost o výklad rozsudku ze dne 15. července 2015, Westfälische Drahtindustrie a další v. Komise (T-393/10, EU:T:2015:515) a, podpůrně, návrh na opravu a na zjednání nápravy vydáním chybějícího rozhodnutí týkajícího se uvedeného rozsudku.

      Výrok

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Společnostem Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG a Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


201806290181986332018/C 249/072302018CJC24920180716CS01CSINFO_JUDICIAL201803304521Věc C-230/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Tirol (Rakousko) dne 30. března 2018 – PI
 ---documentbreak--- C2492018CS410120180330CS00074152Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Tirol (Rakousko) dne 30. března 2018 – PI
   (Věc C-230/18)2018/C 249/07Jednací jazyk: němčina
      Předkládající soud

   Landesverwaltungsgericht Tirol

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: PI

      Žalovaná: Landespolizeidirektion Tirol

      Předběžné otázky

            1)

            Musí být čl. 15 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie, podle něhož každý občan Unie může svobodně hledat zaměstnání, pracovat, usadit se nebo poskytovat služby v kterémkoli členském státě, chápán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je § 19 odst. 3 Tiroler Landes-Polizeigesetz (Tyrolský zemský policejní zákon), LGBl. č. 60/1976, naposledy pozměněný zákonem LGBl. č. 56/2017, který umožňuje, že správní orgány mohou i bez předchozího správního řízení přijat opatření v rámci bezprostřední nařizovací a donucovací pravomoci, jako zejména uzavření podniku na místě, aniž by se přitom jednalo jen o předběžné opatření?

            2)

            Musí být článek 47 Listiny základních práv Evropské unie, případně ve spojení s články 41 a 52 Listiny základních práv Evropské unie, s ohledem na zásadu rovnosti zbraní a právo na účinnou právní ochranu chápán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je § 19 odst. 3 a 4 Tiroler Landes-Polizeigesetz, který stanoví faktická opatření v rámci výkonu bezprostřední nařizovací a donucovací pravomoci, jako zejména uzavření podniku na místě, bez dokumentace a bez potvrzení vydaného dotčené osobě?

            3)

            Musí být článek 47 Listiny základních práv Evropské unie, případně ve spojení s články 41 a 52 Listiny základních práv Evropské unie, s ohledem na zásadu rovnosti zbraní, chápán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je § 19 odst. 3 a 4 Tiroler Landes-Polizeigesetz, který ke zrušení faktických opatření v rámci bezprostřední nařizovací a donucovací pravomoci, jež jsou ukládána bez správního řízení, jako je zejména uzavření podniku, vyžaduje odůvodněný návrh podaný osobou, která je tímto faktickým opatřením dotčena?

            4)

            Musí být článek 47 ve spojení s článkem 52 Listiny základních práv Evropské unie, s ohledem na právo na účinnou právní ochranu, chápán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je § 19 odst. 4 Tiroler Landes-Polizeigesetz, který v případě faktického donucovacího opatření provedeného formou uzavření podniku připouští jen určitými podmínkami omezené právo podat návrh na zrušení?


201807130752004432018/C 268/543462018TC26820180730CS01CSINFO_JUDICIAL20180529454511Věc T-346/18: Žaloba podaná dne 29. května 2018 – Advance Magazine Publishers v. EUIPO – Enovation Brands (VOGUE)
 ---documentbreak--- C2682018CS4510120180529CS0054451451Žaloba podaná dne 29. května 2018 – Advance Magazine Publishers v. EUIPO – Enovation Brands (VOGUE)
   (Věc T-346/18)2018/C 268/54Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Spojené státy) (zástupce: T. Alkin, barrister)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Enovation Brands, Inc. (Aventura, Florida, Spojené státy)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Přihláška ochranné známky Evropské unie – Přihláška č. 12 010 039

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. března 2018, ve věci R 259/2017-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil část napadeného rozhodnutí týkající se pravidla 20 odst. 7 písm. c)/pravidla 50 odst. 1 nařízení č. 2868/95;

            —

            uložil další účastnici řízení náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

            —

            Porušení pravidla 20 odst. 7 písm. c) a pravidla 50 odst. 1 nařízení č. 2868/95.


title: Věc T-568/17: Usnesení Tribunálu ze dne 3. července 2018 – Korea National Insurance Corporation v. Rada a Komise

text:
               3.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/21

      Usnesení Tribunálu ze dne 3. července 2018 – Korea National Insurance Corporation v. Rada a Komise
      (Věc T-568/17) (1)

      (2018/C 311/23)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 338, 9.10.2017.


               6.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/13

      Žaloba podaná dne 13. července 2018 Kontrolním úřadem ESVO proti Norskému království
      (Věc E-1/18)
      (2018/C 314/11)
      Dne 13. července 2018 podal Kontrolní úřad ESVO, zastoupený zplnomocněnými zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese 35, Rue Belliard, 1040 Brusel, Belgie), jimiž jsou Claire Simpson, Erlend M. Leonhardsen, Catherine Howdle a Carsten Zatschler, k Soudnímu dvoru ESVO žalobu na Norské království.
      Kontrolní úřad ESVO požaduje, aby Soudní dvůr ESVO:

                  1.

                  prohlásil, že Norsko ponecháním v platnosti takových ustanovení, jakými jsou čl. 14-13 odst. 1, 2 a 3 a čl. 14-14 odst. 1 zákona o obecném pojištění (National Insurance Act), na jejichž základě je nárok otce na rodičovské dávky závislý na situaci matky, zatímco nárok matky na situaci otce závislý není, nesplnilo své povinnosti podle čl. 14 odst. 1 písm. c) aktu uvedeného v bodě 21b přílohy XVIII Dohody o EHP (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění));

                  2.

                  uložil Norskému království náhradu nákladů řízení.

         Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

                  —

                  Tato věc se týká vyplácení rodičovských dávek v Norsku. Rodičovské dávky jsou dávky vyplácené rodičům (matkám a otcům) po dobu dovolené čerpané v souvislosti s narozením nebo osvojením dítěte.

                  —

                  Kontrolní úřad ESVO se domnívá, že některá pravidla týkající se rodičovských dávek v Norsku obsahují přímou diskriminaci otců. Ve stručnosti tato pravidla stanoví, že to, zda otec obdrží rodičovskou dávku v plné výši, v krácené výši, nebo zda ji neobdrží vůbec, závisí na skutečnosti, zda matka je nebo byla v pracovním poměru (nebo vykonává jinou obdobnou činnost). Právo matky na uvedené dávky však na činnosti otce nezávisí.

                  —

                  Kontrolní úřad ESVO má za to, že matky a otcové jsou, pokud jde o výchovu dětí, ve srovnatelné situaci, a že rozdílné zacházení obsažené v norské právní úpravě rodičovských dávek otce protiprávně diskriminuje na základě pohlaví, což je v rozporu s čl. 14 odst. 1 písm. c) směrnice 2006/54/ES o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání.

                  —

                  Kontrolní úřad se dále domnívá, že tuto diskriminaci nelze odůvodnit na základě článku 3 směrnice 2006/54/ES jako „pozitivní krok“, jenž má pomoci matkám dosáhnout rovnosti v pracovním životě, ani na žádném jiném základě.


title: Věc T-438/18: Žaloba podaná dne 18. července 2018 – Pareto Trading v. EUIPO – Bikor a Bikor Professional Color Cosmetics (BIKOR EGYPTIAN EARTH)

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/23

      Žaloba podaná dne 18. července 2018 – Pareto Trading v. EUIPO – Bikor a Bikor Professional Color Cosmetics (BIKOR EGYPTIAN EARTH)
      (Věc T-438/18)
      (2018/C 319/28)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Pareto Trading Co., Inc. (Carlstadt, New Jersey, Spojené státy americké) (zástupci: I. Sempere Massa, C. Martínez-Tercero Molina, V. Balaguer Fuentes, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Bikor Elżbieta Korbut (Gdaňsk, Polsko) a Bikor Professional Color Cosmetics Małgorzata Wedekind (Gdaňsk)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Další účastníci v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „BIKOR EGYPTIAN EARTH“ – Ochranná známka Evropské unie č. 9 561 788

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. dubna 2018, ve věci R 1826/2015-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení včetně nákladů, které žalobkyně vynaložila v řízeních před zrušovacím oddělením a prvním odvolacím senátem EUIPO, jež vedla k této žalobě.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení článku 59 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-455/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – Pirelli & C. v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Evropský trh se silovými kabely – Rozhodnutí, kterým se konstatuje protiprávní jednání, které je v rozporu s článkem 101 SFEU – Jediné a trvající protiprávní jednání – Přičitatelnost protiprávního jednání – Domněnka – Povinnost uvést odůvodnění – Základní práva – Proporcionalita – Rovné zacházení – Beneficium ordinis seu excussionis – Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – Pirelli & C. v. Komise
      (Věc T-455/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh se silovými kabely - Rozhodnutí, kterým se konstatuje protiprávní jednání, které je v rozporu s článkem 101 SFEU - Jediné a trvající protiprávní jednání - Přičitatelnost protiprávního jednání - Domněnka - Povinnost uvést odůvodnění - Základní práva - Proporcionalita - Rovné zacházení - Beneficium ordinis seu excussionis - Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“)
      (2018/C 328/54)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Pirelli & C. SpA (Milán, Itálie) (zástupci: původně M. Siragusa, F. Moretti, G. Rizza a P. Ferrari, poté M. Siragusa, F. Moretti, G. Rizza a A. Bardanzellu, advokáti)

         Žalovaná: Evropská Komise (zástupci: původně C. Giolito, L. Malferrari a P. Rossi, poté H. van Vliet, L. Malferrari a P. Rossi, zmocněnci, ve spolupráci s P. Manzinim, advokátem)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Milán) (zástupci: C. Tesauro, F. Russo a L. Armati, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 2139 final ze dne 2. dubna 2014 v řízení podle článku 101 [SFEU] a článku 53 Dohody o [EHP] (věc AT.39610 – Silové kabely) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, jakož i na snížení částky pokuty, která jí byla uložena.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Pirelli & C. SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Společnost Prysmian Cavi e Sistemi Srl ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 261, 11.8.2014.


title: Věc C-445/17: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione Tributaria Regionale del Lazio – Itálie) – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli v. Pilato SpA „Řízení o předběžné otázce – Společný celní sazebník – Kombinovaná nomenklatura – Sazební zařazení zboží – Čísla 8703, 8704 a 8705 – Pohřební vozy“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/20

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione Tributaria Regionale del Lazio – Itálie) – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli v. Pilato SpA
      (Věc C-445/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společný celní sazebník - Kombinovaná nomenklatura - Sazební zařazení zboží - Čísla 8703, 8704 a 8705 - Pohřební vozy“)
      (2018/C 328/25)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Commissione Tributaria Regionale del Lazio

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Žalovaná: Pilato SpA

         Výrok

      Kombinovaná nomenklatura, která je uvedena v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění prováděcího nařízení Komise (ES) č. 927/2012 ze dne 9. října 2012 musí být vykládána v tom smyslu, že vozy pohřební služby, jako jsou vozy dotčené ve věci v původním řízení, musí být zařazeny do čísla 8703 této kombinované nomenklatury.

         (1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2016.


title: Věc T-758/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2018 – Crédit agricole v. ECB „Hospodářská a měnová politika – Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi – Článek 4 odst. 1 písm. d) a odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013 – Výpočet pákového poměru – Odmítnutí ECB povolit žalobkyni, aby z výpočtu pákového poměru vyloučila expozice, které splňují určité podmínky – Článek 429 odst. 14 nařízení (EU) č. 575/2013 – Diskreční pravomoc ECB – Právní omyly – Zjevně nesprávné posouzení“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/45

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2018 – Crédit agricole v. ECB
      (Věc T-758/16) (1)

      („Hospodářská a měnová politika - Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi - Článek 4 odst. 1 písm. d) a odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013 - Výpočet pákového poměru - Odmítnutí ECB povolit žalobkyni, aby z výpočtu pákového poměru vyloučila expozice, které splňují určité podmínky - Článek 429 odst. 14 nařízení (EU) č. 575/2013 - Diskreční pravomoc ECB - Právní omyly - Zjevně nesprávné posouzení“)
      (2018/C 328/60)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Crédit agricole SA (Montrouge, Francie) (zástupci: A. Champsaur a A. Delors, advokáti)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: K. Lackhoff, R. Bax, G. Bassani a C. Olivier, zmocněnci, ve spolupráci s H.-G. Kamannem a F. Louisem, advokáty)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Finská republika (zástupce: S. Hartikainen, zmocněnec)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí ECB ECB/SSM/2016-969500TJ5KRTCJQWXH05/165 ze dne 24. srpna 2016, přijatého podle čl. 4 odst. 1 písm. d) a článku 10 nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. 2013, L 287, s. 63), a čl. 429 odst. 14 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. 2013, L 176, s. 1, opravy Úř. věst. 2013, L 208, s. 68, a Úř. věst. 2013, L 321, s. 6).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské centrální banky (ECB) ECB/SSM/2016-969500TJ5KRTCJQWXH05/165 ze dne 24. srpna 2016 se zrušuje.

                  2)

                  ECB se ukládá náhrada nákladů řízení.

                  3)

                  Finská republika ponese vlastní náklady.

         (1)  Úř. věst. C 6, 9.1.2017.


title: Věc T-468/18: Žaloba podaná dne 31. července 2018 – NSC Holding v. EUIPO – Ibercondor Barcelona (CONDOR SERVICE, NSC)

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/55

      Žaloba podaná dne 31. července 2018 – NSC Holding v. EUIPO – Ibercondor Barcelona (CONDOR SERVICE, NSC)
      (Věc T-468/18)
      (2018/C 328/75)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: NSC Holding GmbH & Cie. KG (Hamburk, Německo) (zástupce: M. Eichhorst, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ibercondor Barcelona SA (Barcelona, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie CONDOR SERVICE, NSC – Přihláška č. Nr. 15 292 675

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. května 2018, ve věci R 2440/2017-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení včetně nákladů řízení vynaložených v průběhu odvolacího řízení;

            podpůrně

                  —

                  vrátil věc zpět žalovanému k novému nezávislému přezkumu.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-612/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2018 – PS v. EIB „Veřejná služba – Zaměstnanci EIB – Sociální zabezpečení – Pracovní úraz – Úplná a trvalá invalidita – Nemoc z povolání – Systém pojištění pracovních úrazů a nemocí z povolání – Odvod příspěvků do důchodového systému – Povinnost náležité péče – Odpovědnost – Nemajetková újma“

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/14

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2018 – PS v. EIB
      (Věc T-612/16) (1)

      („Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Sociální zabezpečení - Pracovní úraz - Úplná a trvalá invalidita - Nemoc z povolání - Systém pojištění pracovních úrazů a nemocí z povolání - Odvod příspěvků do důchodového systému - Povinnost náležité péče - Odpovědnost - Nemajetková újma“)
      (2018/C 341/24)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: PS (zástupci: N. Lhoëst a G. Cludts, advokáti)

         Žalovaná: Evropská investiční banka (EIB) (zástupci: původně T. Gilliams, E. Raimond a G. Faedo, poté T. Gilliams a G. Faedo, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na náhradu újmy, kterou žalobce údajně utrpěl v období od listopadu 2013.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  PS se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 371, 10.10.2016 (věc původně zapsaná u Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-42/16 a předaná k Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc C-418/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. června 2018 European Citizens' Initiative One of Us proti rozsudku Tribunálu (druhého rozšířeného senátu) vydanému dne 23. dubna 2018 ve věci T-561/14, European Citizens' Initiative One of Us a další v. Evropská komise

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/5

      Kasační opravný prostředek podaný dne 26. června 2018 European Citizens' Initiative One of Us proti rozsudku Tribunálu (druhého rozšířeného senátu) vydanému dne 23. dubna 2018 ve věci T-561/14, European Citizens' Initiative One of Us a další v. Evropská komise
      (Věc C-418/18 P)
      (2018/C 341/06)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: European Citizens' Initiative One of Us (zástupci: P. Diamond, Barrister, R. Kiska, Solicitor)

         Další účastnice řízení: Polská republika, Evropská komise, Evropský parlament, Rada Evropské unie

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 23. dubna 2018 ve věci T-561/14;

                  —

                  zrušil sdělení Komise COM(2014) 355 final ze dne 28. května 2014;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku i nákladů řízení v prvním stupni.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Zaprvé Tribunál nesprávně aplikoval článek 117 SEU ve světle čl. 11 odst. 4 SEU, článku 24 SFEU a nařízení 211/2012 (1); jakákoli posuzovací pravomoc Komise musí být soudržná s cíli evropské občanské iniciativy. Tribunál ve svém rozhodnutí nezohlednil legislativní smysl nařízení, a zcela je tedy ignoroval.
      Zadruhé Tribunál pochybil, když nerozhodl, že sdělení Komise COM(2014) 355 final (2) nepředkládá odděleně její právní a politické závěry, jak to požaduje nařízení (EU) č. 211/2011.
      Zatřetí Tribunál nezajistil náležitou úroveň přezkumu sdělení Komise COM(2014) 355 final. Tribunál uplatnil omezený přezkum, a to jmenovitě z hlediska zjevně nesprávného posouzení.
      Začtvrté, byla-li se úroveň přezkumu použitá Tribunálem náležitou úrovní v souladu s právem (s čímž navrhovatelka nesouhlasí), Tribunál každopádně nekonstatoval, že by odůvodnění podané Komisí ve sdělení Komise COM(2014) 355 naplňovalo kritérium zjevně nesprávného posouzení; Komise mimo jiné nepoužila správně judikaturu vyplývající z věci C-34/10, Oliver Brüstle v. Greenpeace e.V.; nezohlednila dopady systému „trojité pojistky“, který neposkytuje žádné etické záruky (a ve skutečnosti poskytuje členským státům podněty ke snížení úrovně jejich etických záruk v zájmu získání přístupu k finančním prostředkům na výzkum). Komise dále zjevně pochybila, když naznačila, že poskytnutí přístupu k potratu je mezinárodním závazkem vyplývajícím z akčního programu ICPD z roku 1994 a z rozvojových cílů tisíciletí stanovených na půdě OSN; dále pochybila ve svém nelogickém vyjádření, že financování organizací prosazujících a praktikujících potraty v rozvíjejících se zemích je prospěšné pro zdraví matek v protikladu k rostoucím finančním prostředkům do zdravotních systémů těchto zemí, v nichž ve velké míře chybí personál a vybavení.
      Zapáté Tribunál pochybil, když nesprávně charakterizoval evropskou občanskou iniciativu, a to jmenovitě jako iniciativu prosazující zavedení tří konkrétních legislativních návrhů, a nikoli jako iniciativu na ochranu důstojnosti lidského embrya. Tribunál tedy k otázkám, jež tato věc nastoluje, zaujal nesprávný přístup.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 211/2011 ze dne 16. února 2011 o občanské iniciativě (Úř. věst. 2011, L 65, s. 1).

         (2)  Sdělení Komise k Evropské občanské iniciativě nazvané „One of us“.


title: Věc T-763/17: Žaloba podaná dne 21. listopadu 2017 – Septona v. EUIPO – Intersnack Group (welly)

text:
               22.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/56

         Žaloba podaná dne 21. listopadu 2017 – Septona v. EUIPO – Intersnack Group (welly)
   (Věc T-763/17)
   (2018/C 022/74)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Septona AVEE (Oinofyta, Řecko) (zástupce: V. Wellens, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Intersnack Group GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „welly“ – Přihláška č. 13 085 519

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. července 2017, ve věci R 1525/2016-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-630/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Općinskim Sudem u Rijeci (Chorvatsko) dne 9. listopadu 2017 – Anica Milivojević v. Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen

text:
               22.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Općinskim Sudem u Rijeci (Chorvatsko) dne 9. listopadu 2017 – Anica Milivojević v. Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen
   (Věc C-630/17)
   (2018/C 022/42)
   Jednací jazyk: chorvatština

      Předkládající soud

   Općinski Sud u Rijeci

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Anica Milivojević

      Žalovaná: Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být články 56 a 63 Smlouvy o fungování Evropské unie vykládány v tom smyslu, že brání ustanovením Zakona o ništetnosti ugovora o kreditu s međunarodnim obilježjima sklopljenih u Republici Hrvatskoj s neovlaštenim vjerovnikom (zákon o neplatnosti smluv o úvěru s mezinárodním prvkem uzavřených v Chorvatské republice s věřitelem bez oprávnění; Narodne novine č. 72/2017), zejména ustanovení článku 10 uvedeného zákona, který stanoví absolutní neplatnost smluv o úvěru a jiných právních jednání navazujících na smlouvu o úvěru uzavřenou mezi dlužníkem (ve smyslu článku 1 a čl. 2 první odrážky uvedeného zákona) a věřitelem bez oprávnění (ve smyslu článku 2 druhé odrážky téhož zákona) nebo na ní založených, i když byly uzavřeny před účinností uvedeného zákona, a to od okamžiku jejich uzavření, přičemž v důsledku toho má každá smluví strana povinnost vrátit druhé smluvní straně všechno, co na základě neplatné smlouvy přijala, a v případě, že vrácení není možné nebo jej povaha plnění neumožňuje, zaplatit přiměřenou peněžitou náhradu na základě cen platných v době soudního rozhodnutí[?]

               2)

               Musí být nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (přepracované znění), konkrétně jeho čl. 4 odst. 1 a článek 25, vykládáno v tom smyslu, že brání ustanovením čl. 8 odst. 1 a 2 zákona o neplatnosti smluv o úvěru s mezinárodním prvkem uzavřených v Chorvatské republice s věřitelem bez oprávnění (Narodne novine č. 72/2017), která stanoví, že ve sporech týkajících se smluv o úvěru s mezinárodním prvkem ve smyslu uvedeného zákona může dlužník podat proti věřiteli bez oprávnění žalobu u soudů státu, ve kterém má sídlo věřitel bez oprávnění, anebo bez ohledu na sídlo věřitele bez oprávnění u soudů místa, ve kterém má bydliště nebo sídlo dlužník, zatímco věřitel bez oprávnění ve smyslu uvedeného zákona může žalobu proti dlužníkovi podat jen u soudů státu, ve kterém má bydliště nebo sídlo dlužník[?]

               3)

               Jedná se v případě, kdy úvěrovaným je fyzická osoba, která smlouvu o úvěru uzavřela za účelem investování do prázdninových apartmánů s cílem vyvíjet pronajímatelskou činnost, jejíž podstatou je poskytovat turistům ubytovací služby v soukromí, o smlouvu uzavřenou spotřebitelem ve smyslu čl. 17 odst. 1 nařízení č. 1215/2012 a jiných předpisů unijního práva[?]

               4)

               Musí být čl. 24 bod 1 nařízení č. 1215/2012 vykládán v tom smyslu, že k rozhodnutí o žalobě na určení neplatnosti smlouvy o úvěru a souvisejících prohlášení o zřízení zástavního práva, jakož i na zrušení vkladu zástavního práva do katastru nemovitostí, když k zajištění splnění povinností ze smlouvy o úvěru bylo zřízeno zástavní právo k nemovitostem dlužníka na území Chorvatské republiky, jsou příslušné soudy Chorvatské republiky[?]


title: Věc T-886/16: Usnesení Tribunálu ze dne 23. listopadu 2017 – Nf Nails In Vogue v. EUIPO – Nails & Beauty Factory (NAILS FACTORY) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Zrušení napadeného rozhodnutí — Bezpředmětnost sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/32

         Usnesení Tribunálu ze dne 23. listopadu 2017 – Nf Nails In Vogue v. EUIPO – Nails & Beauty Factory (NAILS FACTORY)
   (Věc T-886/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zrušení napadeného rozhodnutí - Bezpředmětnost sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2018/C 032/44)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nf Nails In Vogue, SL (Arganda del Rey, Španělsko) (zástupce: L. Jáudenes Sánchez, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Gája a E. Scheffer, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Nails & Beauty Factory GmbH, dříve Nails & Beauty Vertriebs GmbH (Kiel, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. října 2016 (věc R 202/2016-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi NF Nails In Vogue a Nails & Beauty Vertriebs.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2.

               Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které vynaložila společnost Nf Nails In Vogue, SL.

      (1)  Úř. věst. C 63, 27.2.2017.


title: Věc C-359/16: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie – Belgie) – trestní řízení proti Ömeru Altunovi, Abubekiru Altunovi, Sedrettinu Maksutogullarimu, Yunusu Altunovi, Absa NV, M. Sedat BVBA, Alnur BVBA „Řízení o předběžné otázce — Migrující pracovníci — Sociální zabezpečení — Použitelné právní předpisy — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Článek 14 bod 1 písm. a) — Vyslaní pracovníci — Nařízení (EHS) č. 574/72 — Článek 11 odst. 1 písm. a) — Potvrzení E 101 — Důkazní síla — Potvrzení získané nebo uplatněné podvodně“

text:
               9.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 123/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie – Belgie) – trestní řízení proti Ömeru Altunovi, Abubekiru Altunovi, Sedrettinu Maksutogullarimu, Yunusu Altunovi, Absa NV, M. Sedat BVBA, Alnur BVBA
   (Věc C-359/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Migrující pracovníci - Sociální zabezpečení - Použitelné právní předpisy - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Článek 14 bod 1 písm. a) - Vyslaní pracovníci - Nařízení (EHS) č. 574/72 - Článek 11 odst. 1 písm. a) - Potvrzení E 101 - Důkazní síla - Potvrzení získané nebo uplatněné podvodně“)
   (2018/C 123/03)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van Cassatie

      Účastníci původního trestního řízení

   Ömer Altun, Abubekir Altun, Sedrettin Maksutogullari, Yunus Altun, Absa NV, M. Sedat BVBA, Alnur BVBA

      Výrok

   Článek 14 bod 1 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 631/2004 ze dne 31. března 2004, a čl. 11 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení č. 1408/71, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením č. 118/97, musí být vykládány v tom smyslu, že pokud instituce členského státu, do něhož byli pracovníci vysláni, podala instituci, jež vydala potvrzení E 101, žádost o přezkum a zrušení těchto potvrzení ve světle důkazů shromážděných v rámci soudního vyšetřování, jehož prostřednictvím bylo zjištěno, že tato potvrzení byla získána či uplatněna podvodně, a pokud instituce, jež tato potvrzení vydala, nevzala tyto důkazy v potaz pro účely přezkumu, zda je vydání těchto potvrzení opodstatněné, může vnitrostátní soud v rámci řízení vedeného proti osobám podezřelým z využívání vyslaných pracovníků za použití takových potvrzení odhlédnout od těchto potvrzení, jestliže na základě těchto důkazů a při dodržení záruk neoddělitelně spjatých s právem na spravedlivý proces, jež musí být těmto osobám přiznány, konstatuje, že k takovému podvodu došlo.

      (1)  Úř. věst. C 335, 12.9.2016.


title: Věc T-204/17: Usnesení Tribunálu ze dne 7. února 2018 – Alfa Laval Flow Equipment (Kunshan) v. Komise

text:
               9.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 123/27

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. února 2018 – Alfa Laval Flow Equipment (Kunshan) v. Komise
   (Věc T-204/17) (1)

   (2018/C 123/34)
   Jednací jazyk: švédština
   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 161, 22.5.2017.


title: Věc C-518/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 21. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour du travail de Bruxelles – Belgie) – Ville de Nivelles v. Rudy Matzak „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2003/88/ES — Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků — Úprava pracovní doby — Článek 2 — Pojmy ‚pracovní doba‘ a ‚doba odpočinku‘ — Článek 17 — Odchylky — Hasiči — Doba pohotovosti — Domácí pohotovost“

text:
               16.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/2

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 21. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour du travail de Bruxelles – Belgie) – Ville de Nivelles v. Rudy Matzak
   (Věc C-518/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2003/88/ES - Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků - Úprava pracovní doby - Článek 2 - Pojmy ‚pracovní doba‘ a ‚doba odpočinku‘ - Článek 17 - Odchylky - Hasiči - Doba pohotovosti - Domácí pohotovost“)
   (2018/C 134/02)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour du travail de Bruxelles

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Ville de Nivelles

      Odpůrce: Rudy Matzak

      Výrok

               1)

               Článek 17 odst. 3 písm. c) bod iii) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby musí být vykládán v tom smyslu, že se členské státy nemohou u určitých kategorií členů požární služby přijatých do veřejných hasičských sborů odchýlit od souboru povinností plynoucích z ustanovení dané směrnice, včetně jejího článku 2, který definuje mj. pojmy „pracovní doba“ a „doba odpočinku“.

               2)

               Článek 15 směrnice 2003/88 musí být vykládán v tom smyslu, že neumožňuje členským státům, aby ponechaly v platnosti nebo přijaly méně omezující definici pojmu „pracovní doba“, než je uvedena v článku 2 této směrnice.

               3)

               Článek 2 směrnice 2003/88 musí být vykládán v tom smyslu, že neukládá členským státům povinnost určit odměnu za takovou domácí pohotovost, jako je pohotovost dotčená ve věci v původním řízení, v závislosti na předchozí kvalifikaci těchto období jako „pracovní doby“ nebo „doby odpočinku“.

               4)

               Článek 2 směrnice 2003/88 musí být vykládán v tom smyslu, že doba pracovní pohotovosti, kterou pracovník tráví doma s povinností reagovat na povolání svým zaměstnavatelem do 8 minut, což velmi významně omezuje možnosti věnovat se jiným činnostem, musí být považována za „pracovní dobu“.

      (1)  Úř. věst. C 414, 14.12.2015.


title: Věc C-129/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 19. února 2018 – SM v. Entry Clearance Officer, UK Visa Section

text:
               16.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 19. února 2018 – SM v. Entry Clearance Officer, UK Visa Section
   (Věc C-129/18)
   (2018/C 134/23)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: SM

      Odpůrce: Entry Clearance Officer, UK Visa Section

      Vedlejší účastníci řízení: Coram Children’s Legal Centre (CCLC) a Centre for Advice on Individual Rights in Europe (AIRE)

      Předběžné otázky

               (1)

               Je dítě, které je v trvalém opatrovnictví občana nebo občanů Unie na základě institutu „kafala“ nebo jiné podobné úpravy stanovené právními předpisy země jeho nebo jejich původu, „potomkem v přímé linii“ ve smyslu čl. 2 bodu 2 písm. c) směrnice 2004/38 (1)?

               (2)

               Lze další ustanovení této směrnice, zejména články 27 a 35, vykládat v tom smyslu, že odepírají vstup takovým dětem, jsou-li oběťmi vykořisťování, zneužívání nebo obchodování s lidmi nebo jim takové zacházení hrozí?

               (3)

               Je členský stát oprávněn před tím, než uzná dítě, které není pokrevním potomkem státního příslušníka EHP, za potomka v přímé linii podle čl. 2 odst. 2 písm. c), zkoumat, zda postupy použité pro umístění dítěte do opatrovnictví nebo pro svěření do péče tomuto státnímu příslušníkovi EHP dostatečně zohlednily nejlepší zájmy dítěte?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. 2004, L 158, s. 77).


title: Věc C-16/16 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 20. února 2018 – Belgické království v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Ochrana spotřebitelů — Služby hazardních her on-line — Ochrana spotřebitelů a hráčů hazardních her on-line a prevence hraní těchto her nezletilými osobami — Doporučení Komise 2014/478/EU — Právně nezávazný unijní akt — Článek 263 SFEU“

text:
               16.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 20. února 2018 – Belgické království v. Evropská komise
   (Věc C-16/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochrana spotřebitelů - Služby hazardních her on-line - Ochrana spotřebitelů a hráčů hazardních her on-line a prevence hraní těchto her nezletilými osobami - Doporučení Komise 2014/478/EU - Právně nezávazný unijní akt - Článek 263 SFEU“)
   (2018/C 134/03)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Belgické království, (zástupci: L. Van den Broeck, M. Jacobs a J. Van Holm, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. Vlaemminckem, B. Van Voorenem, R. Verbekem a J. Auwerxem, advocaten)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Wilman a H. Tserepa-Lacombe, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 145, 25.4.2016.


title: Věc C-628/16: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 21. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzgericht – Rakousko) – Kreuzmayr GmbH v. Finanzamt Linz „Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Po sobě následující dodání téhož zboží — Místo druhého dodání — Informace prvního dodavatele — Identifikační číslo pro účely DPH — Nárok na odpočet — Legitimní očekávání osoby povinné k dani stran existence podmínek nároku na odpočet“

text:
               16.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/9

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 21. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzgericht – Rakousko) – Kreuzmayr GmbH v. Finanzamt Linz
   (Věc C-628/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Po sobě následující dodání téhož zboží - Místo druhého dodání - Informace prvního dodavatele - Identifikační číslo pro účely DPH - Nárok na odpočet - Legitimní očekávání osoby povinné k dani stran existence podmínek nároku na odpočet“)
   (2018/C 134/12)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Kreuzmayr GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Linz

      Výrok

               1)

               Za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, musí být čl. 32 první pododstavec směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty vykládán v tom smyslu, že se použije na druhé ze dvou po sobě následujících dodání téhož zboží, u něhož došlo pouze k jedné přepravě uvnitř Společenství.

               2)

               Vzhledem k tomu, že druhé dodání v řetězci dvou za sebou následujících dodání, u nichž došlo pouze k jedné přepravě uvnitř Společenství, je dodáním uvnitř Společenství, musí být zásada ochrany legitimního očekávání vykládána v tom smyslu, že konečný pořizovatel, který nesprávně uplatnil nárok na odpočet daně z přidané hodnoty na vstupu, nemůže z titulu zaplacení daně z přidané hodnoty odpočítat daň z přidané hodnoty zaplacenou dodavateli pouze na základě faktur předložených zprostředkujícím subjektem, který nesprávně kvalifikoval své dodání.

      (1)  Úř. věst. C 95, 27.3.2017.


201806080291931362018/C 221/23342017TC22120180625CS01CSINFO_JUDICIAL20180504202011Věc T-34/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. května 2018 – Skyleader v. EUIPO – Sky International (SKYLEADER) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Obrazová ochranná známka Evropské unie SKYLEADER — Nezohlednění důkazů předložených před zrušovacím oddělením — Článek 76 odstavec 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 95 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001] — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení 2017/1001] — Pravidlo 40 odstavec 5 nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní článek 19 odstavec 1 v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430]“
 ---documentbreak--- C2212018CS2010120180504CS0023201201Rozsudek Tribunálu ze dne 4. května 2018 – Skyleader v. EUIPO – Sky International (SKYLEADER)
   (Věc T-34/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Obrazová ochranná známka Evropské unie SKYLEADER — Nezohlednění důkazů předložených před zrušovacím oddělením — Článek 76 odstavec 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 95 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001] — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení 2017/1001] — Pravidlo 40 odstavec 5 nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní článek 19 odstavec 1 v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430]““2018/C 221/23Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Skyleader a. s. (Ústí na Labem, Česká republika) (zástupce: K. Malmstedt, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Sky International AG (Zoug, Švýcarsko) (zástupce: J. Barry, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. listopadu 2016 (věc R 805/2016-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Sky International a Skyleader.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti Skyleader a.s. se ukládá náhrada nákladů řízení včetně všech nezbytných nákladů vynaložených společností Sky International AG pro účely řízení před odvolacím senátem Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 78, 13.3.2017.


201806150541955112018/C 231/552882018TC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180504434311Věc T-288/18: Žaloba podaná dne 4. května 2018 – M. I. Industries v. EUIPO – Natural Instinct (NATURE’S VARIETY INSTINCT)
 ---documentbreak--- C2312018CS4310120180504CS0055431431Žaloba podaná dne 4. května 2018 – M. I. Industries v. EUIPO – Natural Instinct (NATURE’S VARIETY INSTINCT)
   (Věc T-288/18)2018/C 231/55Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: M. I. Industries, Inc. (Lincoln, Nebraska, Spojené státy americké) (zástupci: M. Montañá Mora a S. Sebe Marin, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Natural Instinct Ltd (Camberley, Spojené království)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie NATURE’S VARIETY INSTINCT – přihláška č. 14 290 589

      Řízení před EUIPO: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. února 2018 ve věci R 1658/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil napadené rozhodnutí,

            —

            uložil EUIPO a případně osobě, která podala námitky, společně a nerozdílně náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

            —

            Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001.


201806290731986532018/C 249/294612016TC24920180716CS01CSINFO_JUDICIAL20180531242411Věc T-461/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 31. května 2018 – Kaddour v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Sýrii — Zmrazení finančních prostředků — Zneužití pravomoci — Zásada řádné správy — Zásada překážky věci rozsouzené — Porušení článku 266 SFEU — Zjevně nesprávné posouzení — Základní práva — Proporcionalita — Zásada zákazu diskriminace“
 ---documentbreak--- C2492018CS2410120180531CS0029241241Rozsudek Tribunálu ze dne 31. května 2018 – Kaddour v. Rada
   (Věc T-461/16) (
         1
      )
   „„Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Sýrii — Zmrazení finančních prostředků — Zneužití pravomoci — Zásada řádné správy — Zásada překážky věci rozsouzené — Porušení článku 266 SFEU — Zjevně nesprávné posouzení — Základní práva — Proporcionalita — Zásada zákazu diskriminace““2018/C 249/29Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobce: Khaled Kaddour (Damašek, Sýrie) (zástupci: V. Davies a V. Wilkinson, solicitors, a R. Blakeley, barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně J. Bauerschmidt a G. Étienne, poté J. Bauerschmidt a S. Kyriakopoulou, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2016, L 141, s. 125), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2016/840 ze dne 27. května 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2016, L 141, s. 30), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

      Výrok rozsudku

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Khaled Kaddour ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 383, 17.10.2016.


201806290741986702018/C 249/554742016TC24920180716CS01CSINFO_JUDICIAL20180529454511Věc T-474/16: Usnesení Tribunálu ze dne 29. května 2018 – Sowaer v. Komise
 ---documentbreak--- C2492018CS4510120180529CS0055451451Usnesení Tribunálu ze dne 29. května 2018 – Sowaer v. Komise
   (Věc T-474/16) (
         1
      )2018/C 249/55Jednací jazyk: francouzštinaPředseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 371, 10.10.2016.


201806290081986422018/C 249/172842018CJC24920180716CS01CSINFO_JUDICIAL20180425121211Věc C-284/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 25. dubna 2018 – Equitalia centro SpA v. Poste Italiane SpA
 ---documentbreak--- C2492018CS1210120180425CS0017121121Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 25. dubna 2018 – Equitalia centro SpA v. Poste Italiane SpA
   (Věc C-284/18)2018/C 249/17Jednací jazyk: italština
      Předkládající soud

   Corte suprema di cassazione

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Equitalia centro SpA

      Odpůrkyně: Poste Italiane SpA

      Předběžné otázky

            1)

            Brání článek 14 SFEU (dříve článek 7D Smlouvy, poté článek 16 Smlouvy o ES) a čl. 106 odst. 2 SFEU (dříve článek 90 Smlouvy, poté čl. 86 odst. Smlouvy o ES) a zařazení do rámce služeb obecného hospodářského zájmu (SOHZ) takovému ustanovení, jako je ustanovení čl. 10 odst. 3 legislativního nařízení č. 504/1992 ve spojení s čl. 2 odst. 18 až 20 zákona č. 662/1996, na základě kterých je založeno a udržováno – i po privatizaci služeb „poštovního bankovnictví“ poskytovaných společností Poste Italiane s.p.a. – vyhrazení činnosti (režim monopolu) ve prospěch společnosti Poste Italiane s.p.a., jejímž předmětem je správa běžného poštovního účtu určeného na výběr místních daní ICI, a to s přihlédnutím k vývoji vnitrostátních právních předpisů v oblasti výběru daní, které přinejmenším od roku 1997 umožňují poplatníkům a také místním daňovým úřadům využívat způsoby platby a výběr [daní] prostřednictvím bankovního systému?

            2)

            Pokud – v návaznosti na odpověď na první otázku – by založení zákonného monopolu bylo uznáno za splňující typické vlastnosti SOHZ, brání články 106 odst. 2 SFEU (dříve článek 90 Smlouvy, poté čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES) a čl. 107 odst. 1 SFEU (dříve článek 92 Smlouvy, poté článek 87 Smlouvy o ES), vykládané v souladu s výkladem, který ve vztahu k těmto ustanovením poskytl Soudní dvůr s odkazem na požadavky určené k odlišení legitimního opatření – vyrovnání za plnění povinností veřejné služby – od protiprávní státní podpory (rozsudek Soudního dvora ze dne 24. července 2003, C-280/00, Altmark Trans GmbH a Regierungsprăsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH), takovému ustanovení, jako je ustanovení vyplývající z čl. 10 odst. 3 legislativního nařízení č. 504/1992 ve spojení s čl. 2 odst. 18 až 20 zákona č. 662/1996 a čl. 3 odst. 1 nařízení prezidenta republiky č. 144/2001, které uděluje společnosti Poste Italiane s.p.a. pravomoc jednostranně stanovit výši „poplatku“, který má koncesionář (agent) vybírající daň ICI zaplatit a který se uplatní na všechny úkony uskutečněné při správě běžného poštovního účtu koncesionáře, a to s přihlédnutím k tomu, že společnost Poste Italiane s.p.a. usnesením správní rady č. 57/1996 stanovila za období od 1. dubna 1997 do 31. května 2001 tento poplatek ve výši 100 lir a na následující období od 1. června 2001 ve výši 0,23 EUR?

            3)

            Brání čl. 102 první pododstavec SFEU (dříve článek 86 Smlouvy, poté čl. 82 odst. 1 Smlouvy o ES), tak jak byl vyložen Soudním dvorem (viz rozsudek Soudního dvora ze dne 13. prosince 1991, C-18/88, GB Inno BM; rozsudek Soudního dvora ze dne 25. června 1998, C-203/96, Chemische Afvaistoffen Dussseldorp BV; rozsudek Soudního dvora ze dne 17. května 2001, C-340/99, TNT TRACO s.p.a.), takovému normativnímu rámci, jako je normativní rámec tvořený čl. 2 odst. 18 až 20 zákona č. 662/1996, čl. 3 odst. 1 nařízení prezidenta republiky č. 144/2001 a čl. 10 odst. 3 legislativního nařízení č. 504/1992, který koncesionáře (agenta) nutně podřizuje placení „poplatku“, jež je jednostranně stanoven a/nebo měněn společností Poste Italiane s.p.a., přičemž koncesionář nemůže od smlouvy o běžném poštovním účtu odstoupit, aniž by nedošlo k porušení povinnosti stanovené v čl. 10 odst. 3 legislativního nařízení č. 504/1992 a následnému nesplnění povinnosti vybrat ICI, kterou má [koncesionář] vůči místnímu daňovému úřadu?


201806290781986542018/C 249/567872016TC24920180716CS01CSINFO_JUDICIAL20180531454512Věc T-787/16: Usnesení Tribunálu ze dne 31. května 2018 – QD v. EUIPO
 ---documentbreak--- C2492018CS4520120180531CS0056452451Usnesení Tribunálu ze dne 31. května 2018 – QD v. EUIPO
   (Věc T-787/16) (
         1
      )2018/C 249/56Jednací jazyk: angličtinaPředseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 22, 23.1.2017.


201806290461986292018/C 249/307702016TC24920180716CS01CSINFO_JUDICIAL20180531252511Věc T-770/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 31. května 2018 – Korwin-Mikke v. Parlament „Institucionální právo — Evropský parlament — Jednací řád Evropského parlamentu — Chování narušující důstojnost Parlamentu a řádný chod parlamentní činnosti — Disciplinární sankce ve formě ztráty nároku na denní příspěvek a dočasného vyloučení z účasti na veškerých činnostech Parlamentu — Svoboda projevu — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné právní posouzení“
 ---documentbreak--- C2492018CS2510120180531CS0030251251Rozsudek Tribunálu ze dne 31. května 2018 – Korwin-Mikke v. Parlament
   (Věc T-770/16) (
         1
      )
   „„Institucionální právo — Evropský parlament — Jednací řád Evropského parlamentu — Chování narušující důstojnost Parlamentu a řádný chod parlamentní činnosti — Disciplinární sankce ve formě ztráty nároku na denní příspěvek a dočasného vyloučení z účasti na veškerých činnostech Parlamentu — Svoboda projevu — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné právní posouzení““2018/C 249/30Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Žalobce: Janusz Korwin-Mikke (Józefów, Polsko) (zástupci: M. Cherchi a A. Daoût, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: S. Alonso de León a S. Seyr, zmocněnci)

      Předmět věci

   Jednak návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí předsedy Parlamentu ze dne 5. července 2016 a rozhodnutí předsednictva Parlamentu ze dne 1. srpna 2016, jimiž se ukládá žalobci sankce ve formě ztráty nároku na denní příspěvek na dobu deseti dnů a dočasného vyloučení z účasti na veškerých činnostech Parlamentu po dobu pěti po sobě následujících dnů, a jednak návrh podaný na základě článku 268 SFEU a znějící na náhradu škody, kterou žalobce údajně utrpěl v důsledku uvedených rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

            1)

            Rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 1. srpna 2016 se zrušuje.

            2)

            Návrh na náhradu škody se zamítá.

            3)

            Janusz Korwin-Mikke a Evropský parlament ponesou každý vlastní náklady řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 6, 9.1.2017.


201806290151986772018/C 249/182862018CJC24920180716CS01CSINFO_JUDICIAL20180309131311Věc C-286/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 9. března 2018 – Agrenergy Srl v. Ministero dello Sviluppo Economico
 ---documentbreak--- C2492018CS1310120180309CS0018131131Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 9. března 2018 – Agrenergy Srl v. Ministero dello Sviluppo Economico
   (Věc C-286/18)2018/C 249/18Jednací jazyk: italština
      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Agrenergy Srl

      Odpůrce: Ministero dello Sviluppo Economico

      Předběžná otázka

   Má být čl. 3 odst. 3 písm. a) směrnice 2009/28/ES (
         1
      ) vykládán – rovněž ve světle obecné zásady ochrany legitimního očekávání a celkové systematiky právní úpravy stanovené směrnicí v souvislosti s podporou výroby energie z obnovitelných zdrojů – v tom smyslu, že je s unijním právem neslučitelná taková vnitrostátní právní úprava, která italské vládě umožňuje, aby prostřednictvím následných prováděcích nařízení snížila nebo dokonce zrušila dříve stanovené pobídkové sazby?
   (
         1
      ) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 16).


201806290581986302018/C 249/318032016TC24920180716CS01CSINFO_JUDICIAL20180606252622Věc T-803/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. června 2018 – Glaxo Group v. EUIPO – Celon Pharma (SALMEX) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie SALMEX — Starší národní trojrozměrná ochranná známka — Pravomoc odvolacího senátu přezkoumat z moci úřední řádné užívání starší ochranné známky — Článek 64 odst. 1 a článek 76 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 71 odst. 1 a čl. 95 odst. 1 nařízení (EU) 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C2492018CS2520120180606CS0031252262Rozsudek Tribunálu ze dne 6. června 2018 – Glaxo Group v. EUIPO – Celon Pharma (SALMEX)
   (Věc T-803/16) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie SALMEX — Starší národní trojrozměrná ochranná známka — Pravomoc odvolacího senátu přezkoumat z moci úřední řádné užívání starší ochranné známky — Článek 64 odst. 1 a článek 76 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 71 odst. 1 a čl. 95 odst. 1 nařízení (EU) 2017/1001]““2018/C 249/31Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Glaxo Group Ltd (Brentford, Spojené království) (zástupci: S. Baran, T. St Quintin, S. Wickenden, barristers, E. Morris a R. Jacob, solicitors)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Celon Pharma S.A. (Łomianki, Polsko) (zástupce: M. Krasiński, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 31. srpna 2016 (věc R 2108/2015-4), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Glaxo Group a Celon Pharma

      Výrok

            1.

            Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 31. srpna 2016 (věc R 2108/2015-4) se zrušuje.

            2.

            EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Glaxo Group Ltd v průběhu řízení před Tribunálem.

            3.

            Společnost Celon Pharma S.A. ponese vlastní náklady řízení před Tribunálem.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 22, 23.1.2017.


201806290261986482018/C 249/062232018CJC24920180716CS01CSINFO_JUDICIAL201803273423Věc C-223/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. března 2018 společností Deichmann SE proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 17. ledna 2018 ve věci T-68/16, Deichmann SE v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
 ---documentbreak--- C2492018CS330120180327CS00063342Kasační opravný prostředek podaný dne 27. března 2018 společností Deichmann SE proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 17. ledna 2018 ve věci T-68/16, Deichmann SE v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
   (Věc C-223/18 P)2018/C 249/06Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Deichmann SE (zástupkyně: C. Onken, advokátka)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví a Munich, SL

      Návrhová žádání

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

            —

            zrušil rozhodnutí Tribunálu ze dne 17. ledna 2018 ve věci T-68/17;

            —

            zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. prosince 2015 ve věci R 2345/2014-4;

            —

            podpůrně, vrátil věc Tribunálu Evropské unie;

            —

            uložil odpůrci a vedlejšímu účastníku řízení náhradu nákladů řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 15 odst. 1 nařízení o ochranné známce Společenství [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) a čl. 18 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 (
         1
      ) ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie, dále jen „nařízení o ochranné známce Evropské unie“] v několika ohledech. Tribunál zejména nesprávně určil pojem „ochranná známka“ v čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 15 odst. 1 nařízení o ochranné známce Společenství.

            (1)

            Zaprvé, Tribunál nesprávně posoudil význam a právní důsledky určení druhu dotčené ochranné známky. Vycházel z nesprávného předpokladu, že není relevantní, zda se napadená ochranná známka řadí mezi obrazové ochranné známky nebo mezi poziční ochranné známky. Rozdíl mezi různými druhy ochranných známek má však ve skutečnosti významný vliv na jejich předmět a způsob jejich užívání. Užívání napadené ochranné známky jako obrazové ochranné známky by se značně lišilo od jejího užívání jako poziční ochranné známky.

            (2)

            Zadruhé, Tribunál neurčil předmět napadené ochranné známky správně, ale považoval napadenou ochrannou známku za ochrannou známku poziční. Napadená ochranná známka je obrazovou ochrannou známkou, neboť byla přihlášena a zapsána jako obrazová ochranná známka bez jakéhokoliv popisu či prohlášení, které by svědčilo o opaku. Použití přerušovaných čar samo o sobě nečiní z obrazové ochranné známky poziční ochrannou známku.

            (3)

            Z tohoto důvodu Tribunál nesprávně konstatoval, že společnost Munich S.L. prokázala skutečné užívání své ochranné známky s poukazem na prodej bot, které byly na boční straně opatřeny dvěma překříženými čarami. Tento druh užívání může dokládat pouze užívání poziční ochranné známky, a nikoli obrazové ochranné známky, jakou je napadená ochranná známka.

      (
         1
      ) – Úř. věst. 2017, L 154, s. 1.


201806290711986402018/C 249/584432017TC24920180716CS01CSINFO_JUDICIAL20180530454514Věc T-443/17: Usnesení Tribunálu ze dne 30. května 2018 – António Conde & Companhia v. Komise
 ---documentbreak--- C2492018CS4540120180530CS0058454451Usnesení Tribunálu ze dne 30. května 2018 – António Conde & Companhia v. Komise
   (Věc T-443/17) (
         1
      )2018/C 249/58Jednací jazyk: angličtinaPředseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 293, 4.9.2017.


201807060221994442018/C 259/043702016CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL201805304411Věc C-370/16: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 30. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Novara – Itálie) – Bruno Dell'Acqua v. Eurocom Srl, Regione Lombardia „Řízení o předběžné otázce — Výsady a imunity Evropské unie — Protokol č. 7 — Článek 1 — Otázka nezbytnosti předchozího zmocnění Soudním dvorem — Strukturální fondy — Finanční pomoc Evropské unie — Exekuční řízení vedené proti vnitrostátnímu orgánu ohledně částek spadajících do této finanční pomoci“
 ---documentbreak--- C2592018CS410120180530CS00044141Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 30. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Novara – Itálie) – Bruno Dell'Acqua v. Eurocom Srl, Regione Lombardia
   (Věc C-370/16) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Výsady a imunity Evropské unie — Protokol č. 7 — Článek 1 — Otázka nezbytnosti předchozího zmocnění Soudním dvorem — Strukturální fondy — Finanční pomoc Evropské unie — Exekuční řízení vedené proti vnitrostátnímu orgánu ohledně částek spadajících do této finanční pomoci““2018/C 259/04Jednací jazyk: italština
      Předkládající soud

   Tribunale di Novara

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Bruno Dell'Acqua

      Žalovaní: Eurocom Srl, Regione Lombardia

      Za přítomnosti: Renato Quattrocchi, Antonella Pozzoli, Loris Lucini, Diego Chierici, Nicoletta Malaraggia, Elio Zonca, Sonia Fusi, Danilo Cattaneo, Alberto Terraneo, Luigi Luzzi

      Výrok

   Článek 1 poslední věta protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že předchozí zmocnění Soudního dvora není nezbytné, pokud třetí strana zahájí exekuční řízení na pohledávku u subjektu spadajícího do některého členského státu, který má odpovídající dluh vůči dlužníkovi třetí strany, který je příjemcem finančních prostředků poskytnutých pro účely provádění projektů spolufinancovaných z Evropského sociálního fondu.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 383, 17.10.2016.


201807060691994322018/C 259/504562017TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180608363611Věc T-456/17: Usnesení Tribunálu ze dne 8. června 2018 – Lupu v. EUIPO – Dzhihangir (Djili soy original DS) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Djili soy original DS — Starší národní slovní ochranná známka DJILI — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“
 ---documentbreak--- C2592018CS3610120180608CS0050361361Usnesení Tribunálu ze dne 8. června 2018 – Lupu v. EUIPO – Dzhihangir (Djili soy original DS)
   (Věc T-456/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Djili soy original DS — Starší národní slovní ochranná známka DJILI — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná““2018/C 259/50Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobce: Victor Lupu (Bukurešť, Rumunsko) (zástupce: P. Ascinte, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Ibryam Dzhihangir (Silistra, Bulharsko) (zástupce: C-R. Romiţan, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. května 2017 (věc R 516/2011-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi V. Lupuem a I. Dzhihangirem.

      Výrok

            1.

            Námitka nepřípustnosti se spojuje s věcí samou.

            2.

            Žaloba se zamítá.

            3.

            Victor Lupu ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

            4.

            Ibryam Dzhihangir ponese vlastní náklady řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 309, 18.9.2017.