title: Věc C-35/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. ledna 2012 společností Plásticos Españoles, S. A. (ASPLA) proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 16. listopadu 2011 ve věci T-76/06, ASPLA v. Komise

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/15

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. ledna 2012 společností Plásticos Españoles, S. A. (ASPLA) proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 16. listopadu 2011 ve věci T-76/06, ASPLA v. Komise
   (Věc C-35/12 P)
   2012/C 89/24
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Plásticos Españoles, S. A. (ASPLA) (zástupci: E. Garayar Gutiérrez a M. Troncoso Ferrer, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               prohlásil tento kasační opravný prostředek za přípustný;

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 16. listopadu 2011 ve věci T-76/06, ASPLA v. Komise;

               —

               podpůrně, výrazně snížil pokutu uloženou Komisí a potvrzenou Tribunálem Evropské unie a zohlednil přitom požadavky plynoucí ze zásady proporcionality, zásady rovného zacházení a zásady nediskriminace;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

                     První důvod kasačního opravného prostředku
                   vychází z porušení článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) a judikatury Soudního dvora k tomuto ustanovení a k pojmu „jediné a trvající protiprávní jednání“ a z porušení procesních norem vztahujících se k důkaznímu břemenu a k hodnocení důkazů.
               Napadený rozsudek obsahuje nesprávné hodnocení důkazů předložených Komisí na podporu uplatnění pojmu „jediné a trvající protiprávní jednání“ vůči společnosti ASPLA, a to ve vztahu k jejímu údajnému podílu na protiprávních jednáních souvisejících s odvětvím pytlů s otevřenými otvory a blokových pytlů i ve vztahu k otázce, zda ASPLA věděla o protiprávním chování, k němuž docházelo v podskupinách, jejichž účastnicí nebyla, a o tom, že je takové chování součástí „celkového koluzního plánu“.

               2)

                     Druhý důvod kasačního opravného prostředku
                   vychází z nesprávného právního posouzení při konstatování opožděnosti tvrzení o nepřesnosti týkající se částky obratu, která byla zohledněna při stanovování výše pokuty uložené společnosti ASPLA. Podpůrně navrhovatelka uvádí, že toto tvrzení přímo souvisí s otázkou veřejného pořádku, jejíž neposouzení Tribunálem taktéž představuje nesprávné právní posouzení.
               K hlavnímu důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka uvádí, že omyl Tribunálu spočívá v tom, že dané tvrzení nepředstavuje nový žalobní důvod, nýbrž rozšíření již existujícího žalobního důvodu, a v tom, že při výpočtu výše pokuty byl použit obrat skupiny Grupo Armando Álvares, a nikoli obrat společnosti ASPLA.
               K podpůrnému důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka uvádí, že podstatou nesprávného právního posouzení je to, že Tribunál neposoudil rozsah povinnosti uvést odůvodnění, kterou má Komise v souvislosti s metodou výpočtu základní částky pokuty uložené společnosti ASPLA.


title: Věc C-493/09: Žaloba podaná dne 1. prosince 2009 — Evropská komise v. Portugalská republika

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/21

         Žaloba podaná dne 1. prosince 2009 — Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-493/09)
   2010/C 37/25
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a M. Afonso, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Komise navrhuje

               —

               určit, že Portugalská republika porušila své povinnosti podle článku 63 SFEU a článku 40 Smlouvy o EHS tím, že zdaňovala dividendy pobírané penzijními fondy se sídlem mimo území Portugalska vyšší daňovou sazbou než dividendy penzijních fondů se sídlem na území Portugalska;

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle ustanovení Estatuto dos Benefícios Fiscais (Nařízení o daňových zvýhodněních) a Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Colectivas (Zákon o dani z příjmu právnických osob) jsou dividendy, které byly vyplaceny penzijním fondům, které byly zřízeny a vykonávají činnost podle portugalského práva, zcela osvobozeny od daně z příjmu právnických osob, zatímco pro dividendy, které byly vyplaceny penzijním fondům se sídlem mimo území Portugalska, je daň z příjmu právnických osob zvýšena na daňovou sazbu, která dosahuje 20 % až 10 %, v závislosti na tom, zda existuje bilaterální dohoda mezi Portugalskem a státem, kde má penzijní fond sídlo a jakou má podobu. Tato daň z příjmu právnických osob se vybírá srážkou u zdroje, která je konečná.
   Rozdílné zacházení, které stanoví portugalské právo ke škodě penzijních fondů se sídlem mimo území Portugalska, vede k tomu, že investice těchto fondů do portugalských podniků jsou méně výhodné a atraktivní. Dotčená daňová úprava představuje tedy omezení zakázané článkem 63 SFEU a článkem 40 Dohody o EHP
   Diskriminační zacházení s penzijními fondy se sídlem mimo území Portugalska, které negativně ovlivňuje konkurenceschopnost finančních trhů Evropské unie a výnosy z investic penzijních fondů, nelze odůvodnit žádným z důvodů, které Portugalská republika předložila.


title: Věc C-493/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 4. dubna 2014 – Evropská komise v. Estonská republika

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/19

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 4. dubna 2014 – Evropská komise v. Estonská republika
   (Věc C-493/13) (1)

   2014/C 261/35
   Jednací jazyk: estonština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 344, 23. 11. 2013.


title: Výmaz věci C-55/04

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/11

         Výmaz věci C-55/04 (1)

   (2004/C 251/20)
   Usnesením ze dne 15. července 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-55/04: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice.

      (1)  Úř. věst. C 71, 20.3.2004.


title: Věc T-550/08 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 30. června 2009 — Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen v. Komise ( Předběžné opatření — Rozhodnutí Komise o uložení pokuty — Návrh na odklad provádění a předběžná opatření (vrácení již zaplacené pokuty a vzdání se požadavku bankovní záruky) — Neexistence fumus boni juris a nedostatek naléhavosti )

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/22

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 30. června 2009 — Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen v. Komise
   (Věc T-550/08 R)
   („Předběžné opatření - Rozhodnutí Komise o uložení pokuty - Návrh na odklad provádění a předběžná opatření (vrácení již zaplacené pokuty a vzdání se požadavku bankovní záruky) - Neexistence fumus boni juris a nedostatek naléhavosti“)
   2009/C 193/35
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

   Žalobkyně: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (Hamburk, Německo) (zástupci: M. Dallmann a U. Krauthause, advokáti)
   Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Antoniadis a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad provádění rozhodnutí Komise K(2008) 5476 v konečném znění ze dne 1. října 2008, v řízení podle článku 81 smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP ve věci COMP/39181 — Vosky k výrobě svíček, v rozsahu, v němž žalobkyni ukládá pokutu, návrh na osvobození žalobkyně od povinnosti složit bankovní záruku jakožto podmínky zrušení povinnosti platby, další návrhy na předběžná opatření

      Výrok

               1)

               Návrh se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-476/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshofs (Německo) dne 30. srpna 2013 — Heidemarie Retzlaff v. easyJet Airline Co. Ltd

text:
               7.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshofs (Německo) dne 30. srpna 2013 — Heidemarie Retzlaff v. easyJet Airline Co. Ltd
   (Věc C-476/13)
   2013/C 359/04
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Heidemarie Retzlaff

      Žalovaný: easyJet Airline Co. Ltd

      Předběžné otázky

               1)

               Může být nárok na náhradu škody poskytnutý vnitrostátním právem směřující k náhradě dodatečných cestovních výdajů, které vznikly v důsledku zrušení rezervovaného letu, odečten od práva na náhradu škody podle článku 7 nařízení (1), pokud letecký dopravce splnil své povinnosti podle čl. 8 odst. 1 a čl. 9 odst. 1 nařízení?

               2)

               Je-li odečtení možné: Platí to i pro náklady náhradní dopravy do cílového místa určení letecké cesty?

               3)

               Je-li odečtení možné: Může je letecký dopravce provést vždy nebo je závislé na tom, do jaké míry je připouští vnitrostátní právo nebo je soud považuje za přiměřené?

               4)

               Je-li rozhodné vnitrostátní právo nebo má-li soud rozhodnout na základě svého uvážení: Mají být náhradou podle článku 7 nařízení vyrovnány pouze potíže a nepohodlí a ztráta času utrpěná cestujícími v důsledku zrušení letu, nebo i materiální škody?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91; Úř. věst. L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10.


title: Věc C-355/04 P: Opravný prostředek podaný dne 17. srpna 2004 sdružením SEGI, A. Zubimendi Izaga, A. Galarragou proti usnesení vydanému dne 7. června 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým senátem) ve věci T-338/02, SEGI, A. Zubimendi Izaga, A. Galarraga v. Rada Evropské unie, podporovaná Španělským královstvím a Spojeným královstvím

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/10

         Opravný prostředek podaný dne 17. srpna 2004 sdružením SEGI, A. Zubimendi Izaga, A. Galarragou proti usnesení vydanému dne 7. června 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým senátem) ve věci T-338/02, SEGI, A. Zubimendi Izaga, A. Galarraga v. Rada Evropské unie, podporovaná Španělským královstvím a Spojeným královstvím
   (Věc C-355/04 P)
   (2004/C 251/18)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen 17. srpna 2004 opravný prostředek podaný sdružením SEGI, A. Zubimendi Izaga, A. Galarragou proti usnesení vydanému dne 7. června 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým senátem) ve věci T-338/02, SEGI, A. Zubimendi Izaga, A. Galarraga v. Rada Evropské unie, podporovaná Španělským královstvím a Spojeným královstvím
   Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               prohlásil tento opravný prostředek za opodstatněný a zrušil napadené usnesení,

               2.

               vydal sám na základě článku 61 Protokolu o statutu Soudního dvora konečné rozhodnutí v této věci a vyhověl návrhům učiněným žalobci v první instanci, to jest, pro připomenutí, aby uložil Radě povinnost zaplatit sdružení SEGI náhradu škody ve výši 1 000 000 eur a dvěma žalobcům Araitz ZUBIMENDI IZAGA a Aritzovi GALARRAGOVI náhradu škody ve výši 100 000 eur pro každého z nich. Tyto částky jsou od data rozsudku Soudního dvora do skutečného zaplacení úročeny úrokem z prodlení ve výši 4,5 % ročně. Rada ponese své náklady, jakož i náklady vzniklé žalobcem.

         Důvody a hlavní argumenty:
   Uváděné důvody a hlavní argumenty jsou stejné jako ve věci C-354/04 P.


title: Věc C-527/08: Žaloba podaná dne 28. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/20

         Žaloba podaná dne 28. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-527/08)
   (2009/C 19/37)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Simonsson, A. A. Gilly, zmocněnci)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/65/ES (1) ze dne 26. října 2005 o zvýšení zabezpečení přístavů nebo v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj z této směrnice vyplývají;

               —

               uložit Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 15. července 2007.

      (1)  Úř. věst. 310, s. 28.


title: Věc C-255/08: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 15. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Nizozemské království ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 85/337/EHS — Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí — Stanovení prahových hodnot — Rozsah záměru — Neúplné provedení )

text:
               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/11

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 15. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Nizozemské království
   (Věc C-255/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 85/337/EHS - Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí - Stanovení prahových hodnot - Rozsah záměru - Neúplné provedení“)
   2009/C 297/10
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. van Beek a J.-B. Laignelot, zmocněnci)

      Žalované: Nizozemské království (zástupci: C.M. Wissels a M. Noort, zmocněnci)

      Předmět

   Nesplnění povinnosti státem — Nesprávné provedení čl. 4 odst. 2 a 3 ve spojení s přílohou II a přílohou III směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice 97/11/ES a směrnice 2003/35/ES (Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248)

      Výrok

               1)

               Nizozemské království tím, že nepřijalo veškeré předpisy nezbytné k tomu, aby záměry, které mohou mít významné dopady na životní prostředí, v souladu s čl. 4 odst. 2 a 3 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997 a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003, ve spojení s přílohou II a přílohou III této směrnice, podléhaly požadavku povolení a posouzení uvedených dopadů, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Nizozemskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 30.8.2008


title: Věc F-127/14: Žaloba podaná dne 31. října 2014 – ZZ v. Komise

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/60

         Žaloba podaná dne 31. října 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-127/14)
   (2015/C 007/78)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: A. Salerno, advokát)

      Žalovaná: Komise

      Předmět a popis sporu

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise, kterým bylo odmítnuto přepočítání důchodových práv nabytých žalobcem v unijním důchodovém systému na základě nových obecných prováděcích ustanovení k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu úředníků.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 27. ledna 2014, kterým byla zamítnuta žalobcova žádost o přepočítání bonifikovaných let po převedení jeho důchodových práv z německého systému do systému Společenství, podaná dne 6. ledna 2014;

               —

               uložit náhradu veškerých nákladů řízení Komisi bez ohledu na výsledek řízení, a to z toho důvodu, že odpověď na stížnost byla natolik nevyhovující, že byl žalobce nucen obrátit se na soud, aby se domohl skutečného posouzení svých námitek.


title: Věc C-312/04: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království (Nesplnění povinnosti státem — Vlastní zdroje Společenství — Nevyřízené karnety TIR — Řízení směřující k výběru cla na vstupu — Nedodržení — Nepřevedení odpovídajících příslušných vlastních zdrojů a nezaplacení úroků z prodlení)

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království
   (Věc C-312/04) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Vlastní zdroje Společenství - Nevyřízené karnety TIR - Řízení směřující k výběru cla na vstupu - Nedodržení - Nepřevedení odpovídajících příslušných vlastních zdrojů a nezaplacení úroků z prodlení)
   (2006/C 294/12)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Wilms a A. Weimar, zmocněnci)

      Žalovaný: Nizozemské království (zástupci: H.G. Sevenster a J.G.M. van Bakel, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Článek 2 odst. 1, čl. 6 odst. 2, čl. 10 odst. 1 a článek 11 nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 155, s. 1) – Nezahájení řízení směřujících k výběru cla v důsledku nesrovnalostí ve vztahu k přepravě zboží na podkladě karnetu TIR ve stanovené lhůtě – Nepřevedení příslušných vlastních zdrojů ve stanovené lhůtě a nezaplacení úroků z prodlení
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 228, 11.9.2004.


title: Věc T-498/13: Žaloba podaná dne 16. září 2013 — Nanu-Nana Joachim Hoepp v. OHIM — Vincci Hoteles (NAMMU)

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/62

         Žaloba podaná dne 16. září 2013 — Nanu-Nana Joachim Hoepp v. OHIM — Vincci Hoteles (NAMMU)
   (Věc T-498/13)
   2013/C 344/115
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Brémy, Německo) (zástupce: A. Nordemann, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Vincci Hoteles, SA (Alcobendas, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 27. června 2013 vydané ve věci R 611/2012-1; a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „NAMMU“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 32 a 44 — přihláška ochranné známky Společenství č. 5 238 704

      Majitelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Důvody návrhu na prohlášení neplatnosti vycházejí z čl. 8 odst. 1 písm. b), ve spojení s čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení Rady č. 207/2009

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 57 odst. 2 a 3 nařízení Rady č. 207/2009


title: Věc T-20/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 24. září 2008 – Kahla/Thüringen Porzellan v. Komise ( Státní podpory — Existující podpora nebo nová podpora — Podnik v nesnázích — Zásada právní jistoty — Zásada ochrany legitimního očekávání — Kritérium soukromého investora — Slučitelnost se společným trhem — Podmínky )

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/33

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 24. září 2008 – Kahla/Thüringen Porzellan v. Komise
   (Věc T-20/03) (1)

   („Státní podpory - Existující podpora nebo nová podpora - Podnik v nesnázích - Zásada právní jistoty - Zásada ochrany legitimního očekávání - Kritérium soukromého investora - Slučitelnost se společným trhem - Podmínky“)
   (2008/C 285/58)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (Kahla, Německo) (zástupci: M. Schütte a S. Zühlke, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Kreuschitz a V. Di Bucci, zmocněnci, ve spolupráci s M. C. Koenigem, profesorem)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalobkyni: Freistaat Thüringen (Německo) (zástupci: původně A. Weitbrecht a A. van Ysendyck, poté A. Weitbrecht a M. Núñez-Müller, advokáti), a Spolková republika Německo (zástupci: W.-D. Plessing a M. Lumma, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2003/643/ES ze dne 13. května 2003, o státní podpoře poskytnuté Německem ve prospěch podniků Kahla Porzellan GmbH a Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (Úř. věst. L 227, s. 12), v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí týká finančních podpor poskytnutých ve prospěch podniku Kahla/Thüringen Porzellan GmbH
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Kahla/Thüringen Porzellan GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí třetinu nákladů řízení vynaložených Komisí. Komise ponese dvě třetiny svých nákladů řízení.

               3)

               Spolková země Durynsko a Spolková republika Německo ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 70, 22.3.2003.


title: Věc T-124/13: Žaloba podaná dne 4. března 2013 — Itálie v. Komise

text:
               8.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/18

         Žaloba podaná dne 4. března 2013 — Itálie v. Komise
   (Věc T-124/13)
   2013/C 164/33
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: G. Palmieri a P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil oznámení obecného výběrového řízení EPSO/AST/125/12 za účelem vytvoření seznamu kandidátů vhodných k přijetí na volných 110 pracovní míst asistentů platové třídy AST3 v oblasti audit, finance/účetnictví a hospodářství/statistika;

               —

               zrušil oznámení obecného výběrového řízení EPSO EPSO/AST/126/12 za účelem vytvoření seznamu kandidátů vhodných k přijetí na volných 78 pracovní míst asistentů platové třídy AST3 v oblasti biologie, věda o živé přírodě a zdravověda, chemie, fyzika a nauka o materiích, jaderný výzkum, stavební a strojírenské inženýrství a elektrotechnické a elektronické inženýrství;

               —

               zrušil oznámení obecného výběrového řízení EPSO EPSO/AST/248/13 za účelem vytvoření seznamu kandidátů vhodných k přijetí na volných 29 pracovní míst úředníků platové třídy AD6 v oblastech bezpečnost budov a stavební inženýrství pro techniku budov;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně sedm žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení článků 263, 264 a 266 SFEU

                           —

                           Žalobkyně uvádí, že Komise nedodržela překážku věci pravomocně rozsouzené rozsudkem ve věci C-566/10 P, kterým bylo rozhodnuto, že v případě oznámení Evropské unie o výběrových řízeních je v rozporu s právem omezit jazyky, které mohou uchazeči uvést jako jejich druhý jazyk, jen na angličtinu, francouzštinu a němčinu

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení článků 342 SFEU, článků 1 a 6 nařízení č. 1/58, o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství

                           —

                           V této souvislosti žalobkyně tvrdí, že omezením počtu jazyků, které je možné použít jako druhý jazyk uchazečů v rámci výběrových řízení Evropské unie, Komise v praxi zavedla nové pravidlo týkající se jazyků orgánů, čímž zasáhla do výlučné pravomoci Rady v této oblasti.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení článků 12 ES a 18 SFEU, článku 22 Listiny základních práv Unie, čl. 6 odst. 3 SEU, čl. 1 odst. 2 a 3 přílohy III služebního řádu úředníků, článků 1 a 6 nařízení 1/58, čl. 1d odst. 1 a 6, čl. 27 odst. 2 a čl. 28 písm. f) služebního řádu úředníků

                           —

                           Podle žalobkyně je omezení jazykového režimu, které ukládá Komise, diskriminační, protože výše citovaná právní ustanovení zakazují uložit občanům Unie a úředníkům orgánů jazyková omezení, která nejsou obecně a objektivně stanovena jednacími řády orgánů uvedených v článku 6 nařízení č. 1/58 a která nebyla dosud přijata a zakazují zavedení takových omezení, pokud pro to neexistuje zvláštní a odůvodněný zájem služby.

               4)

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení čl. 6 odst. 3 SEU v rozsahu, v němž zakotvuje zásadu ochrany legitimního očekávání jako základní právo vyplývající z ústavních tradic společných pro členské státy

                           —

                           Podle žalobkyně Komise porušila očekávání občanů, pokud jde o výběr druhého jazyka ze kteréhokoliv jazyka Unie, jak to bylo možné až do roku 2007 a jak to Soudní dvůr potvrdil ve svém pravomocném rozsudku C-566/10 P.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází ze zneužití pravomoci a porušení podstatných norem vlastních povaze a účelu oznámení výběrového řízení (zejména čl. 1d odst. 1 a 6, čl. 28 písm. f) a čl. 27 odst. 2, čl. 34 odst. 3 a čl. 45 odst. 1 služebního řádu), jakož i zásady proporcionality.

                           —

                           Podle žalobkyně Komise preventivním a obecným omezením jazyků, které je možné si zvolit jako druhý jazyk, na tři jazyky, předčasně přistoupila ve fázi oznámení a podmínek přijetí k ověřování jazykových znalostí uchazečů, které se má uskutečnit až v rámci výběrového řízení. Z toho vyplývá, že jazykové znalosti se stali rozhodující v porovnání s odbornými znalostmi.

               6)

               Šestý žalobní důvod vychází z porušení článků 18 a 24 odst. 4 SFEU, článku 22 Listiny základních práv Evropské unie, článku 2 nařízení 1/58 a čl.1d odst. 1 a 6 služebního řádu.

                           —

                           Žalobkyně tvrdí v tomto bodě, že stanovením podmínky, že žádosti o účast musí být povinně zaslané v angličtině, francouzštině nebo v němčině a že EPSO v témže jazyce zašle uchazečům oznámení o průběhu výběrového řízení, bylo porušeno právo občanů Unie komunikovat ve svém vlastním jazyce s orgány a došlo k další diskriminaci osob, které dostatečně neovládají tyto tři jazyky.

               7)

               Sedmý žalobní důvod vychází z porušení čl. 296 odst. 2 SFEU (nedostatek odůvodnění), jakož i zásady proporcionality se zkreslením skutkových okolností

                           —

                           Podle žalobkyně Komise odůvodnila toto omezení na tři jazyky tím, že uvedla, že osoby přijaté na základě nových výběrových řízení by měly být okamžitě schopné komunikovat v rámci orgánů. Toto odůvodnění zkresluje skutkové okolnosti, protože se nezdá, že tyto tři jazyky by měly být nejvíc používané v komunikaci mezi jednotlivými jazykovými skupinami v rámci orgánů; toto odůvodnění je navíc nepřiměřené v porovnání s omezením základního práva, jako je právo na zákaz jazykové diskriminace. K zajištění rychlé komunikace v rámci orgánů existují totiž méně omezující opatření.


title: Věc F-20/12: Žaloba podaná dne 15. února 2012 — ZZ v. EIGE

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/35

         Žaloba podaná dne 15. února 2012 — ZZ v. EIGE
   (Věc F-20/12)
   2012/C 138/80
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: T. Bontinck a S. Woog, advokáti)

      Žalovaný: Evropský institut pro rovnost žen a mužů (EIGE)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí žalovaného o převedení žalobkyně z místa vedoucí pro operace na místo vedoucí skupiny nevyžadující manažerské schopnosti.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 8. prosince 2011 ředitelky EIGE o převedení žalobkyně na nemanažerské místo;

               —

               v důsledku tohoto zrušení nařídit okamžité převedení žalobkyně na její předchozí pracovní místo a vyplacení příplatku za vedení se zpětným účinkem ode dne 1. července 2010;

               —

               uložit EIGE náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-371/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Amsterdam (Nizozemsko) dne 26. července 2010 — National Grid Indus B. V. v. Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Amsterdam (Nizozemsko) dne 26. července 2010 — National Grid Indus B. V. v. Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam
   (Věc C-371/10)
   ()
   2010/C 328/19
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof Amsterdam

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: National Grid Indus B. V.

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam

      Předběžné otázky

               1)

               Může se společnost v případě, že jí členský stát, v němž byla zřízena, uloží v souvislosti s přesunem jejího sídla z tohoto členského státu do jiného členského státu „eindafrekeningsheffing“ (závěrečnou vyúčtovací daň), podle současného stavu práva Společenství dovolávat vůči tomuto státu článku 43 ES (nyní článek 49 SFEU)?

               2)

               V případě kladné odpovědi: Je „eindafrekeningsheffing“ („závěrečná vyúčtovací daň“), jako je ta, o kterou se jedná v projednávané věci, které bez odkladu a bez možnosti zohlednit pozdější poklesy hodnoty podléhá nárůst hodnoty těch částí majetku společnosti, které byly, tak jak v okamžiku přemístění sídla společnosti existovaly, přemístěny z členského státu původu do hostitelského členského státu, v rozporu s článkem 43 ES (nyní článek 49 SFEU) v tom smyslu, že ji nelze odůvodnit nutností rozdělit daňovou pravomoc mezi členské státy?

               3)

               Závisí odpověď na předchozí otázku také na skutečnosti, že se „eindafrekeningsheffing“ („závěrečná vyúčtovací daň“), jako je ta, o kterou se jedná v projednávané věci, vztahuje na (kurzový) zisk dosažený v rámci nizozemské daňové pravomoci, zatímco takovýto zisk není v hostitelském členském státě podle tamějších platných daňových předpisů rozpoznatelný?


title: Věc C-44/08: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. září 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein oikeus — Finsko) — Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry a další v. Fujitsu Siemens Computers Oy ( Řízení o předběžné otázce — Směrnice 98/59/ES — Sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění — Článek 2 — Ochrana zaměstnanců — Informování zaměstnanců a projednání se zaměstnanci — Skupina podniků — Mateřská společnost — Dceřiná společnost )

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/15

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. září 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein oikeus — Finsko) — Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry a další v. Fujitsu Siemens Computers Oy
   (Věc C-44/08) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 98/59/ES - Sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění - Článek 2 - Ochrana zaměstnanců - Informování zaměstnanců a projednání se zaměstnanci - Skupina podniků - Mateřská společnost - Dceřiná společnost“)
   2009/C 267/26
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein oikeus

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry a další

      Žalovaná: Fujitsu Siemens Computers Oy

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Korkein oikeus — Výklad článků 2, 3 a 4 směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (Úř. věst. L 225, s. 16; Zvl. vyd. 05/03, s. 327) — Stanovení momentu vzniku povinnosti dceřiné společnosti provést projednání se zástupci jejích zaměstnanců — Plány nebo rozhodnutí přijaté ve skupině podniků týkající se změny činností jedné z dceřinných společností této skupiny

      Výrok

               1)

               Článek 2 odst. 1 směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění musí být vykládán v tom smyslu, že povinnost zaměstnavatele zahájit projednání se zástupci zaměstnanců vzniká přijetím, v rámci skupiny podniků, strategických rozhodnutí nebo rozhodnutí o změnách činností, která zaměstnavatele nutí k tomu, aby zamýšlel nebo plánoval provést hromadné propuštění.

               2)

               Vznik povinnosti zaměstnavatele zahájit projednání ohledně zamýšleného kolektivního propouštění nezávisí na skutečnosti, že je již zaměstnavatel schopen poskytnout zástupcům zaměstnanců veškeré informace požadované v čl. 2 odst. 3 prvním pododstavcem písm. b) směrnice 98/59.

               3)

               Článek 2 odst. 1 směrnice 98/59, ve spojení s čl. 2 odst. 4 prvním pododstavcem téže směrnice, musí být vykládán v tom smyslu, že v skupiny podniků složené z mateřské společnosti a jedné nebo několika dceřiných společností, povinnost projednání se zástupci zaměstnanců vzniká u dceřiné společnosti, která má postavení zaměstnavatele až tehdy, když byla tato dceřiná společnost, uvnitř níž může dojít k hromadnému propouštění, určena.

               4)

               Článek 2 odst. 1 směrnice 98/59, ve spojení s čl. 2 odst. 4 této směrnice, musí být vykládán v tom smyslu, že v skupiny podniků musí být projednání ukončeno dceřinou společností, která je dotčena hromadným propouštěním, dříve než uvedená dceřiná společnost, případně na základě přímého pokynu své mateřské společnosti, vypoví smlouvy zaměstnanců dotčených tímto propouštěním.

      (1)  Úř. věst. C 107, 26.4.2008.


title: Věc F-17/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetí senát) ze dne 13. prosince 2006 – de Brito Sequeira Carvalho v. Komise (Úředníci — Volno z důvodu nemoci — Udělení volna z důvodu nemoci z úřední povinnosti)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/45

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetí senát) ze dne 13. prosince 2006 – de Brito Sequeira Carvalho v. Komise
   (Věc F-17/05) (1)

   (Úředníci - Volno z důvodu nemoci - Udělení volna z důvodu nemoci z úřední povinnosti)
   (2006/C 331/100)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: José António de Brito Sequeira Carvalho (Brusel, Belgie) (zástupci: K. H. Hagenaar, poté O. Martins a M. Boury, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall, poté D. Martin, zmocněnci, ve spolupráci s C. Falmagnem, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak prohlášení nicotnosti rozhodnutí Komise týkajícího se udělení žalobci volna z důvodu nemoci bez návrhu a soudní příkaz směřující k zastavení údajných zásahů do pokojného stavu, za jejichž oběť se žalobce považuje, a jednak návrh na náhradu škody s příslušenstvím
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 13. července 2004, kterým se zakazuje p. de Brito Sequeira Carvalho přístup do budov Komise, se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 22. září 2004, kterým se o šest měsíců prodlužuje p. de Brito Sequeira Carvalho volno z důvodu nemoci udělené z úřední povinnosti, a následná rozhodnutí o prodloužení tohoto volna se zrušují.

               3)

               Ve zbývající části se návrhová žádání obsažená v žalobě zamítají.

               4)

               Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení a uhradí dvě třetiny nákladů řízení vynaložených žalobcem.

      (1)  Úř. věst. C 155 ze dne 25.6.2005 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-145/05 a předaná Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005.


title: Věc T-727/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. ledna 2017 – Justice & Environment v. Komise „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkající se řízení pro nesplnění povinnosti, které zahájila Komise proti České republice — Odepření přístupu — Výjimka vztahující se k ochraně činností spojených s inspekcí, vyšetřováním a auditem — Obecná domněnka — Převažující veřejný zájem — Aarhuská úmluva — Úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod“

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. ledna 2017 – Justice & Environment v. Komise
   (Věc T-727/15) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se řízení pro nesplnění povinnosti, které zahájila Komise proti České republice - Odepření přístupu - Výjimka vztahující se k ochraně činností spojených s inspekcí, vyšetřováním a auditem - Obecná domněnka - Převažující veřejný zájem - Aarhuská úmluva - Úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod“)
   (2017/C 070/25)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobce: Association Justice & Environment, z.s. (Brno, Česká republika) (zástupkyně: S. Podskalská, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Pignataro Nolin, F. Clotuche Duvieusart a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU, který zní na zrušení původního rozhodnutí Komise ze dne 19. srpna 2015 a potvrzujícího rozhodnutí Komise ze dne 15. října 2015, kterým byl odepřen žalobci přístup k některým dokumentům obsaženým ve spisu týkajícím se řízení pro nesplnění povinnosti 2008/2186 zahájeném proti České a vztahujícím se k použití směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (Úř. věst. 2008, L 152, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Association Justice & Environment, z.s. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 59, 15.2.2016.


title: Věc T-425/13: Žaloba podaná dne 19. srpna 2013 — Giant (China) v. Rada

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/36

         Žaloba podaná dne 19. srpna 2013 — Giant (China) v. Rada
   (Věc T-425/13)
   2013/C 325/61
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Giant (China) Co. Ltd (Kunshan, Čína) (zástupci: P. De Baere, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil nařízení Rady (EU) č. 502/2013 ze dne 29. května 2013, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 990/2011 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009 (Úř. věst. L 153, s. 17), a to v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně osm žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z toho, že Rada uplatnila nesprávné právní kritérium, na jehož základě určila, že společnosti Jinshan a Giant China tvoří jedinou hospodářskou jednotku, čímž porušila čl. 9 odst. 5 nařízení (ES) č. 1225/2009 (základní nařízení).

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení, když dospěla k závěru, že společnost Giant China a skupina společností Jinshan mají těsné obchodní a strukturální vazby.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Rada porušila článek 18 základního nařízení, když si vyžádala předložení informací, jež nebyly nezbytné a o nichž nebylo možné rozumně předpokládat, že je společnost Giant China poskytne.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení, když měla za to, že společnost Giant China netvrdila, že pořízení informací týkajících se společnost Jinshan představuje nepřiměřené břemeno.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení, když měla za to, že důkazy předložené žalobkyní nemohou být ověřeny.

               6)

               Šestý žalobní důvod vychází z toho, že Komise a Rada porušily právo společnosti Giant China na obhajobu, když si vyžádaly informace, jež nemohla poskytnout, a když odmítly podpůrně předložené důkazy.

               7)

               Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení, když měla za to, že by uložením individuálního cla společnosti Giant China vzniklo nebezpečí obcházení.

               8)

               Osmý žalobní důvod vychází z toho, že při posuzování otázky, zda je v případě žalobkyně dáno nebezpečí obcházení, použila Rada jiná kritéria, než která použila v případě jiných výrobců, čímž porušila zásadu zákazu diskriminace a zásadu proporcionality.


title: Věc T-181/07: Žaloba podaná dne 25. května 2007 – Eurocopter v. OHIM (STEADYCONTROL)

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/32

         Žaloba podaná dne 25. května 2007 – Eurocopter v. OHIM (STEADYCONTROL)
   (Věc T-181/07)
   (2007/C 170/63)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Eurocopter (Marignane, Francie) (zástupce: E. Soler Borda, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušení rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. března 2007, tykajícího se přihlášky ochranné známky Společenství STEADYCONTROL č. 3 560 935 (R 8/2006-4), v celém rozsahu.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „STEADYCONTROL“ pro výrobky zařazené do tříd 9, 12 a 38 (přihláška č. 3 560 935)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky pro výrobky zařazené do tříd 9 a 12

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 2 nařízení Rady č. 40/94 (1) tím, že podle žalobkyně, a na rozdíl od důvodů napadaného rozhodnutí, není výraz „STEADYCONTROL“ popisný a umožňuje odlišit požadované výrobky.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. července 2005 ve věci T-241/01: Scandinavian Airlines System AB proti Komisi Evropských společenství (Hospodářská soutěž — Kartelová dohoda — Letecká doprava — Nařízení (EHS) č. 3975/87 — Oznámené dohody — Kartelová dohoda překračující rámec oznámení — Rozdělení trhů — Pokuta — Pokyny o metodě stanovování pokut — Závažnost protiprávního jednání — Sdělení o neuložení nebo snížení pokut v případech kartelových dohod — Polehčující okolnosti — Soudní přezkum v plné jurisdikci)

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/12

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 18. července 2005
   ve věci T-241/01: Scandinavian Airlines System AB proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelová dohoda - Letecká doprava - Nařízení (EHS) č. 3975/87 - Oznámené dohody - Kartelová dohoda překračující rámec oznámení - Rozdělení trhů - Pokuta - Pokyny o metodě stanovování pokut - Závažnost protiprávního jednání - Sdělení o neuložení nebo snížení pokut v případech kartelových dohod - Polehčující okolnosti - Soudní přezkum v plné jurisdikci)
   (2005/C 229/24)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-241/01, Scandinavian Airlines System AB, se sídlem ve Stockholmu (Švédsko), zastoupená M. Kofmannem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: P. Oliver a W. Wils, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení článku 2 rozhodnutí Komise 2001/716/ES ze dne 18. července 2001 týkajícího se řízení podle článku 81 ES a článku 53 dohody o EHP (věc COMP.D.2 37.444 –SAS/Maersk Air a věc COMP.D.2 37.386 – Sun-Air proti SAS a Maersk Air) (Úř. věst. L 265, s. 15) v rozsahu, v němž stanoví výši pokuty uložené žalobkyni na 39 375 000 EUR, a podpůrně, návrh na snížení uvedené pokuty, Soud (třetí senát), ve složení J. Azizi, předseda, M. Jaeger a F. Dehousse, soudci; vedoucí soudní kanceláře: D. Christensen, rada, vydal dne 18. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 369, 22.12.2001.


               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/5

         Určení senátu pověřeného projednáváním věcí uvedených v článku 104b jednacího řádu Soudního dvora
   2009/C 267/08
   Soudní dvůr Evropských společenství na schůzi konané dne 9. října 2009 určil na jednoleté období, které uplyne dne 6. října 2010 třetí senát Soudního dvora jako senát, který je v souladu s čl. 9 odst. 1 jednacího řádu Soudního dvora pověřen projednáváním věcí uvedených v článku 104b jednacího řádu.


title: Věc T-35/10: Žaloba podaná dne 29. ledna 2010 — Bank Melli Iran v. Rada

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/47

         Žaloba podaná dne 29. ledna 2010 — Bank Melli Iran v. Rada
   (Věc T-35/10)
   2010/C 100/72
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bank Melli Iran (Teherán, Írán) (zástupce: L. Defalque, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit bod 4 část B nařízení Rady (ES) č. 1100/2009 o omezujících opatřeních vůči Íránu, jakož i rozhodnutí Rady ze dne 18 listopadu 2009;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Prostřednictvím této žaloby se žalobkyně domáhá částečného zrušení nařízení Rady (ES) č. 1100/2009 ze dne 17. listopadu 2009 (1), kterým se provádí čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 423/2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu (2) a zrušuje rozhodnutí 2008/475/ES (3) v rozsahu, v němž zahrnuje žalobkyni do seznamu fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, jejichž prostředky a finanční zdroje jsou zmraženy v souladu s uvedenými ustanoveními.
   Žalobkyně usiluje o zrušení bodu 4 části B přílohy v rozsahu, v němž se jí týká a na podporu své žaloby uplatňuje čtyři žalobní důvody:

               Zaprvé, žalobkyně tvrdí, že přijetím napadeného nařízení a rozhodnutí bylo porušeno její právo na obranu a konkrétně její právo na nestranné vyslechnutí, jelikož neobdržela žádné důkazy nebo dokumenty na podporu tvrzení Rady. Dále uvádí, že dodatečná tvrzení týkající se rozhodnutí z roku 2008 jsou vágní, nejasná a není možné, aby na ně žalobkyně odpověděla, protože jí bylo upřeno právo na to, aby byla vyslechnuta.

               Žalobkyně rovněž tvrdí, že žalovaná porušila svou povinnost poskytnout dostatečné odůvodnění.

               Zadruhé, žalobkyně tvrdí, že Rada neuvedla individuální a specifické důvody pro napadené akty, čímž porušila čl. 15 odst. 3 nařízení č. 423/2007.

               Zatřetí, žalobkyně tvrdí, že se žalobkyně dopustila chyby ve výkladu čl. 7 odst. 2 písm. a), b) a c) nařízení č. 423/2007, jelikož Rada podle názoru žalobkyně nevysvětlila, jak běžné bankovní aktivity žalobkyně prokazují její účast nebo přímé spojení s činnostmi citlivými z hlediska šíření jaderných zbraní.

               Žalobkyně nadto zpochybňuje legalitu rozsudku Tribunálu ze dne 14. října 2009 (4), proti kterému se žalobkyně odvolala k Soudnímu dvoru (5), kterým Tribunál zamítl její žalobu na zrušení rozhodnutí Rady 2008/475/ES (6) ze dne 23. června 2008. V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení v tom, že rozhodl, že nařízení č. 423/2007 a rozhodnutí 2008/475/ES byly legálně přijaty kvalifikovanou většinou a nikoliv jednomyslně všemi členy. Podle názoru žalobkyně, vzhledem k tomu, že nařízení č. 423/2007 představuje právní základ pro přijetí nařízení a rozhodnutí napadených touto žalobou, je výše uvedené odůvodnění použitelné na tuto žalobu. Žalobkyně tudíž tvrdí, že Rada porušila podstatné procesní náležitosti stanovené Smlouvou, právními pravidly k jejímu provedení a čl. 7 odst. 2 společného postoje 2007/140/SZBP (7).

               Žalobkyně dále zpochybňuje rozsudek Tribunálu v rozsahu, v němž Tribunál rozhodl, že posuzovací pravomoc Rady, založená na čl. 7 odst. 2 nařízení č. 423/2007 je autonomní a tudíž odmítla relevantnost rozhodnutí Rady Bezpečnosti OSB, čímž porušila zásady proporcionality a ochrany vlastnického práva. Žalobkyně tvrdí, že se stejné odůvodnění použije na nařízení a rozhodnutí napadená touto žalobou, jelikož Rada nevzala v úvahu rozhodnutí RB OSN a tudíž porušila zásady proporcionality a ochrany vlastnického práva.

      (1)  Úř. věst. L 303, s. 31.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 423/2007 ze dne 19. dubna 2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 103, s. 1).

      (3)  Rozhodnutí Rady ze dne 23. června 2008, kterým se provádí čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 423/2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 163, s. 29).

      (4)  Věc T-390/08, Bank Melli Iran, v. rada, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí.

      (5)  C-548/09 P, Bank Melli Iran v. Rada.

      (6)  Úř. věst. 2008 L 163, s. 29.

      (7)  Společný postoj Rady 2007/140/CFSP ze dne 27. února 2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu, Úř. věst. 2007 L 61, s. 49.


title: Věc T-691/16: Žaloba podaná dne 26. září 2016 – Elevolution-Engenharia v. Komise

text:
               28.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 441/26

      Žaloba podaná dne 26. září 2016 – Elevolution-Engenharia v. Komise
      (Věc T-691/16)
      (2016/C 441/30)
      Jednací jazyk: portugalština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Elevolution-Engenharia SA (Amadora, Portugalsko) (zástupci: A. Pinto Cardoso a L. Fuzeta da Ponte, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zcela vyhověl žalobě a v důsledku toho zrušil rozhodnutí přijatá žalovanou a obsahující výzvy k úhradě obdržené žalobkyní oznámením učiněným dne 3. srpna 2016.

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložené žalobkyní, které budou vyčísleny později.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci. Žalovaná nemá pravomoci vyžadované k přijetí aktů, jejichž zrušení je požadováno.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí. Odůvodnění napadených výzev je implicitní, respektive zamlčené, výzvy jsou vyjádřeny nejasně a nejsou v souladu s unijním právem.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení Smlouvy a předpisů souvisejících s jejím provedením.


title: Věc T-764/15: Žaloba podaná dne 29. prosince 2015 – Deutsche Lufthansa v. Komise

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/43

         Žaloba podaná dne 29. prosince 2015 – Deutsche Lufthansa v. Komise
   (Věc T-764/15)
   (2016/C 068/55)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Deutsche Lufthansa AG (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupce: A. Martin-Ehlers, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 1. října 2014 ve věci SA.32833 (201l/C) (ex 2011/NN) – Letiště Hahn;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně v podstatě následující důvody:

               —

               procesní vada z důvodu neexistence dalšího projednání s žalobkyní v roce 2014,

               —

               neúplný popis případu, přestože skutkový stav byl žalované v okamžiku vydání napadeného rozhodnutí znám,

               —

               nesprávné právní posouzení opatření ve prospěch dotčeného letiště v rozsahu, v němž určitá opatření nebyla klasifikována jako státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU a jiná jako státní podpory slučitelné se společným trhem,

               —

               nezohlednění skutečnosti, že všechny podpory ve prospěch dotčeného letiště uvedené v napadeném rozhodnutí byly v konečném důsledku poskytnuty společnosti Ryanair, jako nejdůležitějšímu uživateli tohoto letiště.


               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/1

         2010/C 51/01
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 37, 13.2.2010

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 24, 30.1.2010

      Úř. věst. C 11, 16.1.2010

      Úř. věst. C 312, 19.12.2009

      Úř. věst. C 297, 5.12.2009

      Úř. věst. C 282, 21.11.2009

      Úř. věst. C 267, 7.11.2009

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-72/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. března 2015 – Bateaux mouches v. OHIM (BATEAUX MOUCHES) „Ochranná známka Společenství — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství — Slovní ochranná známka BATEAUX MOUCHES — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009“

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. března 2015 – Bateaux mouches v. OHIM (BATEAUX MOUCHES)
   (Věc T-72/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství - Slovní ochranná známka BATEAUX MOUCHES - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 155/31)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Compagnie des bateaux mouches SA (Paříž, Francie) (zástupce: G. Barbaut, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. listopadu 2013 (věc R 284/2013-2) týkajícímu se mezinárodního zápisu slovní ochranné známky BATEAUX MOUCHES s vyznačením Evropského společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Compagnie des bateaux mouches SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 102, 7.4.2014.


title: Věc T-276/09: Žaloba podaná dne 10. července 2009 — Kavaklidere-Europe v. OHIM

text:
               10.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 244/4

         Žaloba podaná dne 10. července 2009 — Kavaklidere-Europe v. OHIM
   (Věc T-276/09)
   2009/C 244/07
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kavaklidere-Europe N.V. (Antverpy, Belgie) (zástupci: I. D. Tygat a J. A. Vercraeye, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Kabushiki Kaisha Yakult Honsha (Tokyo, Japonsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 8. května 2009 ve věci R 1396/2008-4;

               —

               prohlásit, že má být povolen zápis ochranné známky „Yakut“ jako ochranné známky Společenství; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených v řízení před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Yakut“ pro výrobky zařazené do třídy 33

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis obrazové ochranné známky Společenství „Yakult“ pro výrobky zařazené do tříd 29 a 32; starší ochranná známka „YAKULT“, údajně všeobecně známá ve všech členských státech Evropské unie pro výrobky zařazené do tříd 29 a 32; starší nezapsaná ochranná známka „YAKULT“ údajně chráněná ve všech členských státech Evropské unie pro výrobky zařazené do tříd 29 a 32

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 4 nařízení Rady č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 4 nařízení Rady č. 207/2009], jelikož odvolací senát učinil nesprávný závěr, že výrobky, pro něž byl požadován zápis, musí být považovány za podobné, a že mezi dotčenými ochrannými známkami existuje vysoký stupeň vzhledové a fonetické podobnosti; porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Rady 40/94 (nyní čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009), jelikož odvolací senát měl nesprávně za to, že dotčená ochranná známka Společenství protiprávně těží z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména ochranné známky namítané v námitkovém řízení nebo jim působí újmu.


title: Věc C-272/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. června 2012 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 21. března 2012 ve spojených věcech T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV a T-69/06 RENV, Irsko a další v. Komise

text:
               4.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/9

         Kasační opravný prostředek podaný dne 1. června 2012 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 21. března 2012 ve spojených věcech T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV a T-69/06 RENV, Irsko a další v. Komise
   (Věc C-272/12 P)
   2012/C 235/16
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, G. Conte, D. Grespan, N. Khan a K. Walkerová, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Francouzská republika, Irsko, Italská republika, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky)

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu Evropské unie (čtvrtého rozšířeného senátu) ze dne 21. března 2012, oznámený Komisi dne 23. března 2012, ve spojených věcech T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV a T-69/06 RENV, Irsko a další v. Komise,

               —

               vrátit věci Tribunálu k novému posouzení,

               —

               o náhradě nákladů řízení rozhodnout později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Komise podala k Soudnímu dvoru kasační opravný prostředek proti rozsudku vydanému dne 21. března 2012 ve spojených věcech T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV a T-69/06 RENV, Irsko a další v. Komise, kterým Tribunál zrušil rozhodnutí Komise 2006/323/EHS ze dne 7. prosince 2005 o osvobození minerálních olejů používaných jako palivo při výrobě oxidu hlinitého (aluminy) od spotřební daně v regionu Gardanne, v regionu Shannon a na Sardinii, které zavedly Francie, Irsko a Itálie. (1)

   Navrhovatelka na podporu svého kasačního opravného prostředku vznáší pět důvodů vycházejících z nepříslušnosti Tribunálu, vad řízení před Tribunálem poškozujících zájmy Komise a z porušení unijního práva.
   Zaprvé, Tribunál se údajně dopustil nesprávných právních posouzení tím, že v pěti spojených věcech bez návrhu vznesl žalobní důvod vycházející z porušení čl. 87 odst. 1 ES z důvodu nepřičitatelnosti sporných vnitrostátních opatření členským státům. V každém případě ve věcech T-56/06 RENV a T-60/06 RENV údajně bez návrhu vznesl žalobní důvody vycházející z porušení zásady právní jistoty nebo z presumpce legality unijních aktů s cílem zrušit rozhodnutí v plném rozsahu, i když tyto žalobní důvody byly vzneseny pouze na podporu výtky proti příkazu k vymáhání.
   Zadruhé, Tribunál se zejména rozhodnutím, že pojem „narušení hospodářské soutěže“ má stejný rozsah i význam v oblasti harmonizace vnitrostátních daňových právních předpisů i v oblasti státních podpor, na rozdíl od toho, co rozhodl Soudní dvůr ve svém rozsudku ze dne 2. prosince 2009, Komise v. Irsko a další (C-89/08 P, Sb. rozh. s. I-11245), dopustil nesprávného právního posouzení a konkrétně porušil čl. 61 druhý pododstavec statutu Soudního dvora, podle něho je-li věc vrácena Tribunálu, je tento soud vázán právním názorem obsaženým v rozhodnutí Soudního dvora.
   Zatřetí, Tribunál se údajně dopustil nesprávných právních posouzení při vymezení jednotlivých pravomocí Rady a Komise, jakož i vztahů mezi harmonizací daňové oblasti a přezkumem státních podpor a porušil články 87 ES a 88 ES a zásadu institucionální rovnováhy, když konstatoval, že sporná osvobození nepředstavují státní podpory, jelikož tato osvobození byla povolena Radou na základe pravidel týkajících se harmonizace daňové oblasti, že je tedy nelze přičíst dotyčným členským státům, a že z tohoto důvodu nepodléhají přezkumu podpor stanovenému Smlouvou.
   Začtvrté, Tribunál údajně provedl contra legem výklad rozhodnutí Rady 2001/224/ES ze dne 12. března 2001 o snížených sazbách spotřební daně a o osvobození od spotřební daně pro některé minerální oleje používané pro zvláštní účely. (2). Podle navrhovatelky Tribunál totiž založil svůj výklad na odpovědi Rady na otázku Tribunálu, přičemž porušil pravidla výkladu aktů orgánů a pozměnil význam uvedené odpovědi Rady.
   Konečně, jelikož se rozsudek Tribunálu zakládá na porušení zásady právní jistoty, presumpce legality a zásady řádné správy, je nedostatečně odůvodněný nebo je stižen týmiž vadami, které jsou uvedeny ve druhém, třetím a čtvrtém důvodu kasačního opravného prostředku.

      (1)  Úř. věst. 2006, L 119, s. 12.

      (2)  Úř. věst. L 84, s. 23.


title: Věc C-445/15: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. února 2016 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Spojené království] – The Queen, na žádost Nutricia Limited v. Secretary of State for Health

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/23

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. února 2016 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) – Spojené království] – The Queen, na žádost Nutricia Limited v. Secretary of State for Health
   (Věc C-445/15) (1)

   (2016/C 136/31)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 354, 26.10.2015.


title: Věc T-389/14: Žaloba podaná dne 2. června 2014 – salesforce.com v. OHIM (MARKETINGCLOUD)

text:
               22.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/18

         Žaloba podaná dne 2. června 2014 – salesforce.com v. OHIM (MARKETINGCLOUD)
   (Věc T-389/14)
   2014/C 329/25
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: salesforce.com, Inc. (San Francisco, Spojené státy) (zástupce: A. Nordemann, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. března 20014 vydané ve věci R 1854/2013-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „MARKETINGCLOUD“ pro služby zařazené do třídy 42 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0 9 79  441

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství


title: Věc T-340/13: Žaloba podaná dne 25. června 2013 — Federación Española de Hostelería v. EACEA

text:
               24.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/13

         Žaloba podaná dne 25. června 2013 — Federación Española de Hostelería v. EACEA
   (Věc T-340/13)
   2013/C 245/16
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Federación Española de Hostelería (Madrid, Španělsko) (zástupci: F. del Nogal Méndez a R. Fernández Flores, advokáti)

      Žalovaná: Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast (EACEA)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí 2007-19641 134736-LLP-1-2007-1-ES-Leonardo-LMP;

               —

               podpůrně, nařídil navrácení řízení do stavu ke dni, od kterého auditoři odesílali zásilky na nesprávnou adresu, aby se tak k nim mohl žalobce náležitě vyjádřit;

               —

               podpůrně, snížil — v souladu se zásadou proporcionality — částku, jejíž navrácení se požaduje;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů na právní zastoupení a dalších nákladů vzniklých v souvislosti s tímto řízením;

               —

               uložil Komisi povinnost vrátit obdržené částky a uhradit příslušné úroky z prodlení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod, vycházející z nedodržení stanoveného postupu

                           —

                           V této souvislosti žalobce tvrdí, že sdělení související se zprávou o auditu byla zasílána třetí osobě, která stála mimo vztah žalobce se žalovanou výkonnou agenturou.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění aktů

                           —

                           V této souvislosti žalobce tvrdí, že rozhodnutí požadující navrácení postrádá řádné odůvodnění, neboť výkonná agentura žalobci předala pouze oznámení o dluhu a zprávu o auditu.

               3)

               Třetí žalobní důvod, vycházející z porušení práva se v řízení účinně bránit

                           —

                           V této souvislosti žalobce tvrdí, že v průběhu správního řízení nedostal žádnou příležitost vyjádřit se k reálnosti a k relevantnosti tvrzených skutečností ani ke všem dokumentům, které Komise zohlednila při odůvodňování svého tvrzení, že došlo k porušení unijního práva.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod, vycházející z porušení zásady ochrany legitimního očekávání

                           —

                           V této souvislosti žalobce tvrdí, že přestože byl projekt ukončen v dubnu 2009, výkonná agentura až do dubna 2013 nevytkla žádný rozpor s pravidly pro průběh a provádění projektu.

               5)

               Pátý žalobní důvod, vycházející ze zneužití pravomocí

                           —

                           V této souvislosti žalobce tvrdí, že jej Komise neinformovala o skutcích, které mu mohly být přičteny, ani mu neposkytla příležitost být vyslechnut před uložením sankce.

               6)

               Zašesté namítá žalobce porušení zásady proporcionality.


title: Věc T-8/14: Žaloba podaná dne 7. ledna 2014 — Mogyi v. OHIM (Just crunch it…)

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/25

      Žaloba podaná dne 7. ledna 2014 — Mogyi v. OHIM (Just crunch it…)
      (Věc T-8/14)
      (2014/C 71/46)
      Jednací jazyk: maďarština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Mogyi Kft. (Csávoly, Maďarsko) (zástupkyně: Zs. Klauber, advokátka)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  nařídil zveřejnění přihlášky ochranné známky, s výjimkou zveřejnění pro „chléb, cukrářské výrobky, cukr“ (třída 30) a pro „zemědělské produkty, zrna“ (třída 31).

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „Just crunch it…“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 29, 30, 31 a 35 — přihláška ochranné známky Společenství č. 10 713 485

         Rozhodnutí průzkumového referenta: částečné zamítnutí přihlášky

         Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné zrušení napadeného rozhodnutí rozhodnutím ve věci R 1921/2012-1

         Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 26. října 2004 ve věci T-207/02, Nicoletta Falcone proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Obecné výběrové řízení — Nepřipuštění k písemné zkoušce kvůli výsledku získanému v předběžné fázi výběrového řízení — Údajná protiprávnost vyhlášení výběrového řízení)

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/33

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 26. října 2004
   ve věci T-207/02, Nicoletta Falcone proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Obecné výběrové řízení - Nepřipuštění k písemné zkoušce kvůli výsledku získanému v předběžné fázi výběrového řízení - Údajná protiprávnost vyhlášení výběrového řízení)
   (2005/C 6/65)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci T-207/02, Nicoletta Falcone, kandidátka ve výběrovém řízení COM/A/10/01, zastoupená M. Condinanzim, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: J. Currall, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je žádost směřující ke zrušení rozhodnutí poroty ve výběrovém řízení COM/A/10/01 ze dne 2. května 2002 o vyloučení žalobkyně z písemné zkoušky, která následovala po předběžné fázi výběrového řízení, protože neobdržela dostatečný počet bodů, aby se umístila mezi kandidáty, kteří získali 400 nejlepších známek, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, A. W. H. Meij a N. Forwood, soudci, vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 26. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Každý účastník ponese své náklady, včetně nákladů vztahujících se k řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 202, 24.8.2002.


title: Věc C-360/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. července 2014 Spolkovou republikou Německo proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 14. května 2014 ve věci T-198/12, Spolková republika Německo v. Evropská komise

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/43

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. července 2014 Spolkovou republikou Německo proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 14. května 2014 ve věci T-198/12, Spolková republika Německo v. Evropská komise
   (Věc C-360/14 P)
   2014/C 315/70
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze, A. Lippstreu, zmocněnci, U. Karpenstein, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr

               1.

               zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 14. května 2014 ve věci T-198/12, Spolková republika Německo v. Evropská komise, z důvodu částečného zrušení rozhodnutí Komise 2012/160/EU ze dne 1. března 2012 o vnitrostátních předpisech oznámených německou spolkovou vládou ponechávajících limitní hodnoty pro olovo, baryum, arsen, antimon, rtuť a nitrosaminy a nitrosovatelné látky v hračkách po nabytí účinnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/48/ES o bezpečnosti hraček (1), v rozsahu, v němž Tribunál žalobu zamítl;

               2.

               zrušil rozhodnutí Komise 2012/160/EU ze dne 1. března 2012 v rozsahu, v němž se v tomto rozhodnutí nepovolují vnitrostátní předpisy oznámené za účelem ponechání limitních hodnot pro prvky antimon, arsen a rtuť v hračkách, a podpůrně aby věc vrátil Tribunálu;

               3.

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka předkládá tři důvody kasačního opravného prostředku:

                  První důvod kasačního opravného prostředku vychází z tvrzení, že Tribunál ve třech ohledech porušil čl. 114 odst. 4 SFEU. Podle navrhovatelky nerespektoval zásadu autonomního hodnocení rizik členským státem, když na základě okolnosti, že opatření oznámená navrhovatelkou jsou založena na odchylném hodnocení rizik, učinil závěr, že nejsou dostatečně vhodná. Dále měl Tribunál neoprávněně požadovat důkaz, že ochrana poskytovaná směrnicí 2009/48/ES je sama o sobě nedostatečná. Konečně měl Tribunál vycházet z nesprávného právního názoru, když odmítl kvantitativní porovnání úrovně ochrany opírající se o limitní hodnoty.

                  Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z tvrzení, že Tribunál porušil povinnost odůvodnit rozsudek podle článku 36 a čl. 53 odst. 1 statutu Soudního dvora. Zaprvé, jeho odůvodnění ohledně tabulky 1 předložené Spolkovou republikou Německo je rozporné, neboť jednou poukazuje na údajné chyby ve výpočtech a jednou na domnělé chyby v měření. Zadruhé je odůvodnění nedostatečné, neboť Tribunál vychází z předpokladu, že srovnání migračních limitů provedené Spolkovou republikou Německo neukazuje na žádnou vyšší úroveň ochrany, aniž se důkladně zabýval významem kategorie seškrábnutelných materiálů.

                  Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z tvrzení, že se Tribunál ve třech ohledech dopustil zkreslení skutkového stavu, respektive důkazů. Podle navrhovatelky předně zjevně nesprávně reprodukoval obsah tabulky 3, kterou předložila. Dále vychází Tribunál zjevně mylně z toho, že navrhovatelkou předložená tabulka Bundesinstitut für Risikobewertung (Spolkového ústavu pro hodnocení rizik) obsahuje nepřípustným způsobem připočtené hodnoty. Konečně Tribunál chápal stanovisko Vědeckého výboru pro zdravotní a environmentální rizika (SCHER) ze dne 1. července 2010 zjevně nesprávně, když z něj vyvodil závěr o spolehlivosti limitů biologické dostupnosti, k jakému SCHER jednoznačně nedospěl.

      (1)  Úř. věst. L 80, 20.3.2012, s. 19.


               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/1

         2009/C 282/01
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 267, 7.11.2009

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 256, 24.10.2009

      Úř. věst. C 244, 10.10.2009

      Úř. věst. C 233, 26.9.2009

      Úř. věst. C 220, 12.9.2009

      Úř. věst. C 205, 29.8.2009

      Úř. věst. C 193, 15.8.2009

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc C-63/05: Žaloba podaná dne 3. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/21

         Žaloba podaná dne 3. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice
   (Věc C-63/05)
   (2005/C 82/42)
   Jednací jazyk: řečtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 3. února 2005 žaloba směřující proti Řecké republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Minasem Konstantinidisem jako zmocněncem, členem právní služby; s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/3/ES ze dne 12. února 2002 o ozonu ve vnějším ovzduší (Úř. věst. L 67, 9.3.2002, s. 14) a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta k provedení této směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 9. září 2003.


20150731060617112015/C 270/558202014TC27020150817CS01CSINFO_JUDICIAL20150619424214Věc T-820/14: Usnesení Tribunálu ze dne 19. června 2015 – Delta Group agroalimentare v. Komise
 ---documentbreak--- C2702015CS4240120150619CS0055424421Usnesení Tribunálu ze dne 19. června 2015 – Delta Group agroalimentare v. Komise
   (Věc T-820/14) (
         1
      )2015/C 270/55Jednací jazyk: italštinaPředseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 65, 23.2.2015.


title: Věc C-600/12: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. července 2014 – Evropská komise v. Řecká republika „Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Nakládání s odpady — Směrnice 2008/98/ES, 1999/31/ES a 92/43/EHS — Skládka odpadů na ostrově Zakynthos — Národní mořský park Zakynthos — Síť Natura 2000 — Mořská želva Caretta caretta — Prodloužení doby platnosti environmentálních doložek — Neexistence plánu úpravy skládky — Provozování skládky — Nefunkčnost — Saturace skládky — Prosakování průsakové vody — Neuspokojivé pokrytí a rozptylování odpadu — Rozšíření skládky“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/7

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. července 2014 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-600/12) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Nakládání s odpady - Směrnice 2008/98/ES, 1999/31/ES a 92/43/EHS - Skládka odpadů na ostrově Zakynthos - Národní mořský park Zakynthos - Síť Natura 2000 - Mořská želva Caretta caretta - Prodloužení doby platnosti environmentálních doložek - Neexistence plánu úpravy skládky - Provozování skládky - Nefunkčnost - Saturace skládky - Prosakování průsakové vody - Neuspokojivé pokrytí a rozptylování odpadu - Rozšíření skládky“)
   2014/C 315/10
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: M. Patakia a D. Düsterhaus, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupkyně: E. Skandalou, zmocněnkyně)

      Výrok

               1)

               Řecká republika

                           —

                           tím, že ponechala v provozu špatně fungující a saturovanou skládku nacházející se na Zakynthosu, v oblasti Kalamaki v místě zvaném Griparaiika (Řecko), která nedodržuje podmínky a požadavky unijní právní úpravy v oblasti životního prostředí stanovené v článcích 13 a 36 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 98/2008 ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic, jakož i v článcích 8, 9, 11 odst. 1 písm. a), 12 a 14 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů, a

                           —

                           tím, že obnovila povolení provozování skládky, aniž by dodržela postup stanovený v čl. 6 odst. 3 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z výše uvedených ustanovení.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 63, 2.3.2013.


title: Věc C-379/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative — Lucembursko) — Caves Krier Frères SARL v. Directeur de l'Administration de l'emploi ( „Volný pohyb pracovníků — Článek 45 SFEU — Příspěvek na podporu zaměstnávání nezaměstnaných osob staršího věku a dlouhodobě nezaměstnaných osob — Podmínka zařazení do evidence na vnitrostátním úřadě práce — Podmínka bydliště — Omezení — Odůvodnění“ )

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/7

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative — Lucembursko) — Caves Krier Frères SARL v. Directeur de l'Administration de l'emploi
   (Věc C-379/11) (1)

   (Volný pohyb pracovníků - Článek 45 SFEU - Příspěvek na podporu zaměstnávání nezaměstnaných osob staršího věku a dlouhodobě nezaměstnaných osob - Podmínka zařazení do evidence na vnitrostátním úřadě práce - Podmínka bydliště - Omezení - Odůvodnění)
   2013/C 38/07
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour administrative

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Caves Krier Frères SARL

      Žalovaný: Directeur de l'Administration de l'emploi

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour administrative — Výklad článků 21 a 45 SFEU — Vnitrostátní právní úprava podmiňující náhradu pojistného na sociální zabezpečení zaměstnavatelům soukromého sektoru, kteří přijmou do zaměstnání nezaměstnané osoby starší čtyřiceti pěti let, zařazením těchto nezaměstnaných osob po dobu nejméně jednoho měsíce do evidence uchazečů o zaměstnání na některé z poboček vnitrostátního úřadu práce — Podmínka zařazení do evidence podléhající podmínce bydliště — Překážka volného pohybu pracovníků — Porušení zásady rovného zacházení

      Výrok

   Článek 45 SFEU musí být vykládán tak, že brání právní úpravě členského státu, která podmiňuje poskytnutí příspěvku zaměstnavatelům na podporu zaměstnávání nezaměstnaných osob starších 45 let zařazením nezaměstnané osoby, přijímané do zaměstnání, do evidence uchazečů o zaměstnání v tomto členském státě, je-li takové zařazení do evidence podmíněno bydlištěm v tuzemsku, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 298, 8.10.2011.


title: Věc T-278/11: Žaloba podaná dne 25. května 2011 — ClientEarth a další v. Komise

text:
               23.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/20

         Žaloba podaná dne 25. května 2011 — ClientEarth a další v. Komise
   (Věc T-278/11)
   2011/C 219/32
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: ClientEarth (Londýn, Spojené království), Friends of the Earth Europe (Amsterdam, Nizozemsko), Stichting Fern (Leiden, Nizozemsko) a Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupce: P. Kirch, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               rozhodnout, že Komise porušila nařízení č. 1049/2001 (1);

               —

               rozhodnout, že Komise porušila Aarhuskou úmluvu (2);

               —

               rozhodnout, že Komise porušila nařízení č. 1367/2006 (3);

               —

               zrušit implicitní zamítavé rozhodnutí podle čl. 8 odst. 3 nařízení č. 1049/2001, neboť Komise v požadované lhůtě neodpověděla na potvrzující žádost žalobců;

               —

               nařídit Komisi, aby zjednala nápravu v souladu s čl. 9 odst. 4 Aarhuské úmluvy tím, že ve stanovené lhůtě poskytne přístup ke všem požadovaným dokumentům, nejsou-li chráněny absolutní výjimkou podle čl. 4 odst. 1 nařízení č. 1049/2001;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení v souladu s článkem 87 jednacího řádu Tribunálu, včetně nákladů řízení všech vedlejších účastníků tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobci navrhují, aby bylo zrušeno implicitní rozhodnutí Komise, kterým zamítla jejich žádost o poskytnutí přístupu k dokumentům týkajícím se dobrovolných certifikačních systémů, o jejichž uznání podle článku 18 směrnice 2009/28 (4) byla Komise požádána.
   Na podporu žaloby předkládají žalobci sedm žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 8 odst. 2 nařízení č. 1049/2001, neboť Komise neodpověděla ve stanovené lhůtě ani neposkytla podrobné odůvodnění pro její požadované prodloužení.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 8 odst. 1 a 2 nařízení č. 1049/2001, neboť Komise neodpověděla v prodloužené lhůtě.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článků 7 a 8 nařízení č. 1049/2001, neboť Komise neposkytla podrobné odůvodnění pro odepření přístupu ke každému z dokumentů.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení článků 6, 7 a 8 nařízení č. 1049/2001, neboť Komise neprovedla konkrétní posouzení obsahu každého z dokumentů individuálně.

               5)

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 4 Aarhuské úmluvy, čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1049/2001 a článku 6 nařízení č. 1367/2006, neboť Komise uplatňuje výjimku týkající se ochrany obchodních zájmů.

               6)

               Šestý žalobní důvod vycházející z porušení článku 4 Aarhuské úmluvy, čl. 4 odst. 3 nařízení č. 1049/2001 a článku 6 nařízení č. 1367/2006, neboť Komise uplatnila námitku, že zpřístupnění dokumentů vážně ohrozí rozhodovací proces.

               7)

               Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 6 a 7 nařízení č. 1049/2001, neboť Komise neurčila, která část dokumentů může či nemůže být zpřístupněna, ani dobu trvání případné výjimky.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).

      (2)  Úmluva EHK OSN o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí.

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. L 264, s. 13).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (Úř. věst. L 140, s. 16)


title: Věc T-461/16: Žaloba podaná dne 19. srpna 2016 – Kaddour v. Rada

text:
               17.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/19

         Žaloba podaná dne 19. srpna 2016 – Kaddour v. Rada
   (Věc T-461/16)
   (2016/C 383/26)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Khaled Kaddour (Damašek, Sýrie) (zástupci: V. Davies a V. Wilkinson, Solicitors a R. Blakeley, Barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii a prováděcí nařízení Rady (EU) 2016/840 ze dne 27. května 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii v rozsahu, v jakém se týkají a/nebo odkazují na žalobce;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadená opatření (i) představují zneužití řízení a tedy zneužití pravomoci; a (ii) porušení základních práv žalobce, která jsou chráněna Listinou základních práv EU a/nebo Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv, pokud jde o právo žalobce na řádnou správu, právo na účinnou právní ochranu a na spravedlivý proces.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že byl porušen článek 66 SFEU.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadená opatření jsou stižena zjevně nesprávným posouzením.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadená opatření představují porušení základních práv žalobce, která jsou chráněna Listinou základních práv EU a/nebo Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv, pokud jde o právo žalobce na respektování jeho dobrého jména a právo na pokojné užívání majetku a zásadu proporcionality.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadená opatření porušují zásadu zákazu diskriminace.


title: Věc T-192/09: Žaloba podaná dne 14. května 2009 — Amen Corner v. OHIM — Comercio Electrónico Ojal (SEVE TROPHY)

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/18

         Žaloba podaná dne 14. května 2009 — Amen Corner v. OHIM — Comercio Electrónico Ojal (SEVE TROPHY)
   (Věc T-192/09)
   2009/C 167/35
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Amen Corner (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Calderón Chavero, advokát, T. Villate Consonni, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Comercio Electrónico Ojal (Madrid, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 5. března 2009 ve věci R-462/2008-2 v části, která se týká výrobků třídy 9;

               —

               určit, že na základě předchozího zrušení se v plném rozsahu zamítá přihláška ochranné známky č. 4 617 213;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení a ostatním účastníkům tohoto řízení náhradu nákladů řízení v případě, že podají opravný prostředek, jakož i zamítnout jejich návrhová žádání.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Comercio Electrónico Ojal S.L.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka, která obsahuje výraz „SEVE TROPHY“ napsaný přes postavu hráče golfu odpalujícího míček (přihláška č. 4 617 213) pro výrobky a služby tříd 3, 9, 14, 18, 25, 28, 35 a 41.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazové ochranné známky Společenství „SEVE TROPHY“ a „SEVE BALLESTEROS TROPHY“ (č. 1 541 226, č. 1 980 341, č. 2 068 682 a č. 3 846 235) pro výrobky a služby tříd 3, 14, 25, 28, 35 a 41.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek podaných podle čl. 8 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146) [, které bylo nahrazeno nařízením Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2008 o ochranné známce Společenství, Úř. věst. L 78, s. 1] a částečné vyhovění námitkám v souladu s čl. 8 odst. 1 písm. b) téhož nařízení.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94.


               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/1

         2009/C 205/01
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 193, 15.8.2009

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 180, 1.8.2009

      Úř. věst. C 167, 18.7.2009

      Úř. věst. C 153, 4.7.2009

      Úř. věst. C 141, 20.6.2009

      Úř. věst. C 129, 6.6.2009

      Úř. věst. C 113, 16.5.2009

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc F-136/14: Žaloba podaná dne 1. prosince 2014 – ZZ v. Komise

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/54

         Žaloba podaná dne 1. prosince 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-136/14)
   (2015/C 034/66)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: D. de Abreu Caldas, advokát)

      Žalovaná: Komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise, kterým byl žalobci se zpětnou účinností přiznán příspěvek za práci v zahraničí, neboť zpětná účinnost je omezena k 1. září 2013 a žalobce tvrdí, že Komise mu měla tento příspěvek přiznat od jeho přijetí na Komisi dne 1. července 1999.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí PMO ze dne 29. ledna 2014, kterým byl žalobci přiznán nárok na příspěvek za práci v zahraničí podle článku 4 přílohy VII služebního řádu, a to se zpětným účinkem k 1. září 2013 namísto od data jeho přijetí do zaměstnání, tedy od 1. července 1999;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-98/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 18. prosince 2008 – Fédération nationale du Crédit agricole v. Komise

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/50

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 18. prosince 2008 – Fédération nationale du Crédit agricole v. Komise
   (Věc T-98/06) (1)

   (2009/C 55/91)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006.


title: Vyškrtnutí věci C-123/05

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/13

         Vyškrtnutí věci C-123/05 (1)

   (2005/C 330/35)

      (Jednací jazyk: italština)

   Usnesením ze dne 6. září 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o vyškrtnutí věci C-123/05, Komise Evropských společenství proti Italské republice.

      (1)  Úř. věst. C 115, 14.5.2005