title: Věc T-338/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – UE v. Komise („Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Zdravotní problémy údajně související s pracovními podmínkami – Žádost o uznání nemoci jako nemoci z povolání – Článek 73 služebního řádu – Právo být vyslechnut – Článek 41 Listiny základních práv – Povinnost vyslechnout dotyčnou osobu před přijetím původního rozhodnutí“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – UE v. Komise
      (Věc T-338/19) (1)

      („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Zdravotní problémy údajně související s pracovními podmínkami - Žádost o uznání nemoci jako nemoci z povolání - Článek 73 služebního řádu - Právo být vyslechnut - Článek 41 Listiny základních práv - Povinnost vyslechnout dotyčnou osobu před přijetím původního rozhodnutí“)
      (2020/C 390/43)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: UE (zástupci: S. Rodrigues a A. Champetier, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Bohr a L. Vernier, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Úřadu Komise pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) ze dne 1. srpna 2018, kterým byla žádost žalobkyně o uznání existence nemoci z povolání podle článku 73 služebního řádu úředníků Evropské unie zamítnuta jako nepřípustná.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Úřadu Evropské komise pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) ze dne 1. srpna 2018, kterým byla žádost UE o uznání existence nemoci z povolání podle článku 73 služebního řádu úředníků Evropské unie zamítnuta jako nepřípustná, se zrušuje.

                  2)

                  Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení

         (1)  Úř. věst. C 263, 5.8.2019.


title: Věc T-370/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Španělsko v. Komise („Vnější vztahy – Technická spolupráce – Elektronické komunikace – Nařízení (EU) 2018/1971 – Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací – Článek 35 odst. 2 nařízení 2018/1971 – Účast regulačních orgánů třetích zemí v tomto sdružení – Účast vnitrostátního regulačního orgánu Kosova – Pojem ‚třetí země‘ – Nesprávné právní posouzení“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Španělsko v. Komise
      (Věc T-370/19) (1)

      („Vnější vztahy - Technická spolupráce - Elektronické komunikace - Nařízení (EU) 2018/1971 - Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací - Článek 35 odst. 2 nařízení 2018/1971 - Účast regulačních orgánů třetích zemí v tomto sdružení - Účast vnitrostátního regulačního orgánu Kosova - Pojem ‚třetí země‘ - Nesprávné právní posouzení“)
      (2020/C 390/44)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Španělské království (zástupkyně: S. Centeno Huerta, zmocněnkyně)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer a T. Ramopoulos, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 18. března 2019 o účasti národního regulačního orgánu Kosova ve Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (Úř. věst. 2019, C 115, s. 26).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 263, 5.8.2019.


title: Věc T-522/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Aldi v. EUIPO (BBQ BARBECUE SEASON) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie BBQ BARBECUE SEASON – Absolutní důvody pro zamítnutí – Popisný charakter – Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001 – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Aldi v. EUIPO (BBQ BARBECUE SEASON)
      (Věc T-522/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie BBQ BARBECUE SEASON - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001“)
      (2020/C 390/46)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Německo) (zástupci: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a M. Minkner, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. května 2019 (věc R 1359/2018-5), týkajícímu se přihlášky obrazového označení BBQ BARBECUE SEASON jako ochranné známky Evropské unie

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Aldi GmbH & Co. KG. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 305, 9.9.2019.


title: Věc T-549/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate v. Komise („Humánní léčivé přípravky – Léčivé přípravky pro vzácná onemocnění – Žádost o registraci léčivého přípravku Trecondi-treosulfan – Rozhodnutí o odstranění léčivého přípravku z registru pro léčivé přípravky pro vzácná onemocnění – Článek 3 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 141/2000 – Pojem ‚uspokojivý způsob‘ – Článek 5 odst. 12 písm. b) nařízení č. 141/2000 – Nesprávné právní posouzení“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate v. Komise
      (Věc T-549/19) (1)

      („Humánní léčivé přípravky - Léčivé přípravky pro vzácná onemocnění - Žádost o registraci léčivého přípravku Trecondi-treosulfan - Rozhodnutí o odstranění léčivého přípravku z registru pro léčivé přípravky pro vzácná onemocnění - Článek 3 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 141/2000 - Pojem ‚uspokojivý způsob‘ - Článek 5 odst. 12 písm. b) nařízení č. 141/2000 - Nesprávné právní posouzení“)
      (2020/C 390/47)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate mbH (Wedel, Německo) (zástupce: P. von Czettritz, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B.-R. Killmann a A. Sipos, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na částečné zrušení prováděcího rozhodnutí Komise C (2019) 4858 final ze dne 20. června 2019 o registraci humánního léčivého přípravku Trecondi-treosulfan.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Článek 5 prováděcího rozhodnutí Komise C (2019) 4858 (final) ze dne 20. června 2019 o registraci humánního léčivého přípravku Trecondi-treosulfan se zrušuje.

                  2)

                  Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů spojených s řízením o předběžném opatření.

         (1)  Úř. věst. C 337, 7. 10. 2019.


title: Věc T-557/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Seven v. EUIPO (7Seven) („Ochranná známka Evropské unie – Obrazová ochranná známka Evropské unie 7Seven – Nepodání žádosti o obnovu zápisu ochranné známky – Výmaz ochranné známky po uplynutí doby platnosti zápisu – Článek 53 nařízení (EU) 2017/1001 – Žádost o navrácení do původního stavu podaná nabyvatelem licence – Článek 104 odst. 1 nařízení 2017/1001 – Povinnost péče“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Seven v. EUIPO (7Seven)
      (Věc T-557/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Obrazová ochranná známka Evropské unie 7Seven - Nepodání žádosti o obnovu zápisu ochranné známky - Výmaz ochranné známky po uplynutí doby platnosti zápisu - Článek 53 nařízení (EU) 2017/1001 - Žádost o navrácení do původního stavu podaná nabyvatelem licence - Článek 104 odst. 1 nařízení 2017/1001 - Povinnost péče“)
      (2020/C 390/48)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Seven SpA (Leinì, Itálie) (zástupce: L. Trevisan, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. O'Neill, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. června 2019 (věc R 2076/2018-5), týkajícímu se žádosti o navrácení do původního stavu vztahující se k právu požádat o obnovu zápisu obrazové ochranné známky Evropské unie 7Seven.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Seven SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 328, 30.9.2019.


title: Věc T-654/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – FF v. Komise („Mimosmluvní odpovědnost – Výroba, obchodní úprava a prodej tabákových výrobků – Směrnice 2014/40/EU – Použití fotografie v knihovně obrazových varování pro použití na tabákových výrobcích – Směrnice 2014/109/EU – Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – FF v. Komise
      (Věc T-654/19) (1)

      („Mimosmluvní odpovědnost - Výroba, obchodní úprava a prodej tabákových výrobků - Směrnice 2014/40/EU - Použití fotografie v knihovně obrazových varování pro použití na tabákových výrobcích - Směrnice 2014/109/EU - Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům“)
      (2020/C 390/49)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: FF (zástupce: A. Fittante, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: I. Rubene a D. Martin, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh zakládající se na článku 268 SFEU a znějící na získání náhrady škody, kterou žalobce údajně utrpěl z důvodu neoprávněného použití fotografie, o které se domnívá, že jej zobrazuje.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  FF ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v rámci této žaloby i v řízení o předběžném opatření.

         (1)  Úř. věst. C 399, 25.11.2019.


title: Věc T-727/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Basaglia v. Komise („Přístup k dokumentům – Nařízení (ES) č. 1049/2001 – Dokumenty týkající se některých projektů v rámci programu eTEN a pátého a šestého rámcového programu pro výzkum a technologický rozvoj – Omezení žádosti o přístup – Částečné odepření přístupu – Výjimka týkající se ochrany soukromí a osobnosti jednotlivce – Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby – Převažující veřejný zájem – Povinnost provést konkrétní a individuální přezkum“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Basaglia v. Komise
      (Věc T-727/19) (1)

      („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se některých projektů v rámci programu eTEN a pátého a šestého rámcového programu pro výzkum a technologický rozvoj - Omezení žádosti o přístup - Částečné odepření přístupu - Výjimka týkající se ochrany soukromí a osobnosti jednotlivce - Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby - Převažující veřejný zájem - Povinnost provést konkrétní a individuální přezkum“)
      (2020/C 390/50)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Giorgio Basaglia (Milán, Itálie) (zástupce: G. Balossi, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Ehrbar a A. Spina, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2019) 6474 final ze dne 4. září 2019 týkajícího se potvrzující žádosti o přístup k dokumentům na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Komise C(2019) 6474 final ze dne 4. září 2019 týkající se potvrzující žádosti o přístup k dokumentům na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise se zrušuje v rozsahu, v němž obsahuje omezení žádosti o přístup a v rozsahu, v němž obsahuje odepření přístupu na základě čl. 4 odst. 2 první odrážky uvedeného nařízení.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Giorgio Basaglia a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 432, 23.12.2019.


title: Věc T-737/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Huevos Herrera Mejías v. EUIPO – Montesierra (MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO – Starší slovní ochranná známka Evropské unie a starší národní slovní ochranná známka MONTESIERRA – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny – Podobnost výrobků – Podobnost označení – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Důkaz skutečného užívání starší ochranné známky – Článek 47 odst. 2 a 3 nařízení 2017/1001 – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Huevos Herrera Mejías v. EUIPO – Montesierra (MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO)
      (Věc T-737/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO - Starší slovní ochranná známka Evropské unie a starší národní slovní ochranná známka MONTESIERRA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost výrobků - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Důkaz skutečného užívání starší ochranné známky - Článek 47 odst. 2 a 3 nařízení 2017/1001 - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2020/C 390/51)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Huevos Herrera Mejías, SL (Torre Alháquime, Španělsko) (zástupce: E. Manresa Medina, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: S. Palmero Cabezas, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Montesierra, SA (Jerez de la Frontera, Španělsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. září 2019 (věc R 2021/2018-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Montesierra a Huevos Herrera Mejías.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Huevos Herrera Mejías, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 432, 23.12.2019.


title: Věc T-738/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Clouds Sky v. EUIPO – The Cloud Networks (Wi-Fi Powered by The Cloud) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie Wi-Fi Powered by The Cloud – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Rozlišovací způsobilost – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Neexistence rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 – [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Clouds Sky v. EUIPO – The Cloud Networks (Wi-Fi Powered by The Cloud)
      (Věc T-738/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie Wi-Fi Powered by The Cloud - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Neexistence rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 – [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2020/C 390/52)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Clouds Sky GmbH (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupce: C. Weil, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: L. Rampini a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: The Cloud Networks Ltd (Londýn, Spojené království)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. září 2019 (věc R 696/2019-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Clouds Sky a The Cloud Networks

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Clouds Sky GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 10, 13.1.2020.


title: Věc T-869/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Tetra v. EUIPO – Neusta next (Wave) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie Wave – Absolutní důvod pro zamítnutí – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Tetra v. EUIPO – Neusta next (Wave)
      (Věc T-869/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie Wave - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2020/C 390/53)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Tetra GmbH (Melle, Německo) (zástupkyně: E. Kessler, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Eberl a A. Söder, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Neusta next GmbH & Co. KG (Brémy, Německo)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. října 2019 (věc R 2440/2018-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Neusta next a Tetra.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro dušení vlastnictví (EUIPO) ze dne 4. října 2019 (věc R 2440/2018-2) se zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  EUIPO se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 61, 24.2.2020.


title: Věc T-835/19: Usnesení Tribunálu ze dne 30. září 2020 – CrossFit v. EUIPO – Hochwarter (CROSSBOX) („Ochranná známka Evropské unie – Zrušení napadeného rozhodnutí – Zánik předmětu sporu – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/37

      Usnesení Tribunálu ze dne 30. září 2020 – CrossFit v. EUIPO – Hochwarter (CROSSBOX)
      (Věc T-835/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Zrušení napadeného rozhodnutí - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2020/C 390/54)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: CrossFit Inc. (Scotts Valley, Kalifornie, Spojené státy) (zástupce: D. Mărginean, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. O’Neill, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Marlis Hochwarter (Vídeň, Rakousko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. října 2019 (věc R 1832/2018-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností CrossFit a Marlis Hochwarter.

         Výrok

                  1)

                  O žalobě již není důvodné rozhodnout.

                  2)

                  Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností CrossFit Inc.

         (1)  Úř. věst. C 36, 3.2.2020.


title: Věc T-525/20: Žaloba podaná dne 14. srpna 2020 – ITD a Danske Fragtmænd v. Komise

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/38

      Žaloba podaná dne 14. srpna 2020 – ITD a Danske Fragtmænd v. Komise
      (Věc T-525/20)
      (2020/C 390/55)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport (Padborg, Dánsko) a Danske Fragtmænd A/S (Åbyhøj, Dánsko) (zástupkyně: L. Sandberg-Mørch, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2020) 3006 final ze dne 12. května 2020 ve věci SA. 52489 (2018/FC) – Dánsko a ve věci SA. 52658 (2018/FC) – Švédsko (údajná státní podpora ve prospěch PostNord Logistics);

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně jeden žalobní důvod založený na nesplnění povinnosti Komise zahájit formální vyšetřovací řízení.

                  —

                  Žalobkyně uvádějí, že existují důkazy o závažných obtížích týkajících se délky a okolností předběžného řízení o přezkumu.

                  —

                  Dále uvádějí, že žalovaná provedla nedostatečnou a neúplnou analýzu přičitatelnosti kapitálové injekce. Konkrétně uplatňují:

                              —

                              nedostatečnou a neúplnou analýzu, jelikož Komise nevycházela ze spolehlivých a konzistentních údajů;

                              —

                              závažné obtíže prokázané skutečností, že Komise nesprávně konstatovala, že rozhodnutí o poskytnutí kapitálové injekce přijala PostNord Group AB, a nikoli PostNord AB;

                              —

                              závažné obtíže prokázané skutečností, že Komise nesprávně konstatovala, že rozhodnutí správní rady společnosti PostNord AB o poskytnutí kapitálové injekce nelze přičíst dánskému nebo švédskému státu.

                  —

                  Žalobkyně konečně poukazují na nedostatečnou a neúplnou analýzu týkající se křížového subvencování nákladů společnosti PostNord Logistics společností Post Danmark A/S.


title: Věc T-557/20: Žaloba podaná dne 1. září 2020 – SRB v. EDPS

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/39

      Žaloba podaná dne 1. září 2020 – SRB v. EDPS
      (Věc T-557/20)
      (2020/C 390/56)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB) (zástupci: H. Ehlers, M. Fernandez Ruperez, J. King, zmocněnkyně, H. Kamann, M. Braun a F. Louis, advokáti)

         Žalovaný: Evropský inspektor ochrany údajů (EDPS)

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil a

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Svou žalobou se SRB domáhá zrušení rozhodnutí evropského inspektora ochrany údajů (EIOÚ) ze dne 24. června 2020 na základě jejích stížností 2019-0947, 2019-0998, 2019-0999, 2019-1000 a 2019-1122, v nichž rozhodl, že SRB porušil článek 15 nařízení (EU) 2018/1725. (1)

      Na podporu žaloby předkládá SRB dva žalobní důvody.
      První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že informace sdílené se třetí osobou nebyly „osobními údaji“ ve znění a pro účely čl. 3 odst. 1 nařízení (EU) 2018/1725.
      Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že evropský inspektor ochrany údajů (EIOÚ) porušil právo na řádnou správu podle článku 41 Listiny základních práv Evropské unie tím, že nezveřejnil dostatečné informace o stížnostech.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 ze dne 23. října 2018 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení nařízení (ES) č. 45/2001 a rozhodnutí č. 1247/2002/ES (Úř. věst. L 295, 21.11.2018, s. 39).


title: Věc T-584/20: Žaloba podaná dne 15. září 2020 – Cara Therapeutics v. EUIPO – Gebro Holding (KORSUVA)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/40

      Žaloba podaná dne 15. září 2020 – Cara Therapeutics v. EUIPO – Gebro Holding (KORSUVA)
      (Věc T-584/20)
      (2020/C 390/57)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cara Therapeutics, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupci: J. Day, Solicitor a T. de Haan, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Gebro Holding GmbH (Fieberbrunn, Rakousko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie KORSUVA – Přihláška č. 17 816 844

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. července 2020, ve věci R 2450/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  potvrdil rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 27. ledna 2018 v řízení o námitce č. 002437922;

                  —

                  povolil zápis napadené přihlášky;

                  —

                  rozhodl, že EUIPO a Gebro Holdings GmbH, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené žalobkyní.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-591/20: Žaloba podaná dne 28. září 2020 – Unimax Stationery v. EUIPO – Mitsubishi Pencil (UNI-MAX)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/40

      Žaloba podaná dne 28. září 2020 – Unimax Stationery v. EUIPO – Mitsubishi Pencil (UNI-MAX)
      (Věc T-591/20)
      (2020/C 390/58)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Unimax Stationery (Daman, Indie) (zástupkyně: A. Hempel a C. Schmidt, advokátky)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Mitsubishi Pencil Co. Ltd (Tokio, Japonsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie UNI-MAX v oranžové, červené, bílé a černé barvě – Ochranná známka Evropské unie č. 14 466 932

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. července 2020, ve věci R 371/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 60 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-592/20: Žaloba podaná dne 28. září 2020 – Univers Agro v. EUIPO – Shandong Hengfeng Rubber & Plastic (AGATE)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/41

      Žaloba podaná dne 28. září 2020 – Univers Agro v. EUIPO – Shandong Hengfeng Rubber & Plastic (AGATE)
      (Věc T-592/20)
      (2020/C 390/59)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Univers Agro EOOD (Sofie, Bulharsko) (zástupkyně: C. Hernández-Martí Pérez, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Shandong Hengfeng Rubber & Plastic Co. Ltd (Dongying, Čína)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie AGATE – Ochranná známka Evropské unie č. 16 440 596

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. července 2020, ve věci R 725/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  prohlásil ochrannou známku Evropské unie č. 16 440 596 za platnou ochrannou známku;

                  —

                  uložil EUIPO a v případě vedlejšího účastenství i vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 v důsledku rozhodnutí, že majitelka ochranné známky Evropské unie nebyla v době podání přihlášky ochranné známky v dobré víře;

                  —

                  Porušení čl. 60 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-597/20: Žaloba podaná dne 29. září 2020 – Roller v. EUIPO – Flex Equipos de Descanso (Dormillo)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/42

      Žaloba podaná dne 29. září 2020 – Roller v. EUIPO – Flex Equipos de Descanso (Dormillo)
      (Věc T-597/20)
      (2020/C 390/60)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Roller GmbH & Co. KG (Gelsenkirchen, Německo) (zástupce: W. Zürbig, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Flex Equipos de Descanso, SA (Getafe, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie ve vztahu ke slovní ochranné známce Dormillo – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 407 881

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. června 2020, ve věci R 2847/2019-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  zamítl námitku odpůrce v rozsahu, v němž je pro Evropskou unii odmítnuta ochrana mezinárodního zápisu č. 1 407 881 pro všechny napadené výrobky nebo služby náležející do tříd 20, 24 a 35;

                  —

                  udělil ochranu napadenému mezinárodnímu zápisu Dormillo č. 1 407 881 pro všechny napadené výrobky a služby, na které se vztahuje ochranná známka, pro území Evropské unie;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 72 odst. 2 ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-598/20: Žaloba podaná dne 29. září 2020 – Skechers USA v. EUIPO (ARCH FIT)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/43

      Žaloba podaná dne 29. září 2020 – Skechers USA v. EUIPO (ARCH FIT)
      (Věc T-598/20)
      (2020/C 390/61)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Skechers USA, Inc. II (Manhattan Beach, Kalifornie, Spojené státy) (zástupkyně: T. Holman, A. Reid, Solicitors, J. Bogatz a Y. Stone, advokátky)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie ARCH FIT – Přihláška č. 18 079 677

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. července 2020, ve věci R 2631/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, které žalobkyně vynaložila.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-604/20: Žaloba podaná dne 30. září 2020 – Guangdong Haomei New Materials a Guangdong King Metal Light Alloy Technology v. Komise

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/43

      Žaloba podaná dne 30. září 2020 – Guangdong Haomei New Materials a Guangdong King Metal Light Alloy Technology v. Komise
      (Věc T-604/20)
      (2020/C 390/62)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Guangdong Haomei New Materials Co. Ltd (Qingyuan, Čína) a Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co. Ltd (Yuan Tan Town, Čína) (zástupci: M. Maresca, C. Malinconico, D. Maresca, A. Cerutti, A. Malinconico, G. La Malfa Ribolla, D. Guardamagna a M. Guardamagna, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál zrušil napadené nařízení a uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Projednávaná žaloba je namířena proti prováděcímu nařízení Komise (EU) 2020/1215 ze dne 21. srpna 2020, kterým se zavádí celní evidence dovozu hliníkových výlisků pocházejících z Čínské lidové republiky.
      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 14 odst. 5 základního nařízení, pokud jde o předmět dovozu, z nelogického a rozporuplného odůvodnění, jakož i ze zneužití pravomoci v projednávaném případě.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí v tomto ohledu, že napadené nařízení je rozporuplné a nastoluje otázky týkající se identifikace dovozu. Kromě toho Komise ke dni zveřejnění nařízení ze dne 24. srpna 2020 přesně neidentifikovala předmět dovozu, kterého se týká vyšetřování. Komise tak okamžitě uložila sankce vzhledem k silnému a zřejmému psychologickému účinku evidence na trhu hliníkových výlisků, ale neověřila, zda byly splněny veškeré požadavky uložené základním nařízením pro účely evidence.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z neexistence zmocnění k předložení žádosti o zavedení celní evidence.

                              —

                              V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že žádost o zavedení celní evidence musí být v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení podána „výrobním odvětvím Unie“. Avšak European Aluminium Association představuje jen část výrobního odvětví, která je navíc stěžovatelem. Kromě toho v stížnosti je uveden jen necelistvý pohled, který není objektivní ani souhrnný. Dále žádný jednoznačný údaj není uveden ve spisu řízení, pokud jde o skutečné zastoupení výrobního odvětví Unie sdružením European Aluminium Association.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z nedostatku důkazů.

                              —

                              Žalobkyně uvádějí, že napadené nařízení nerozlišuje mezi dvěma nezbytnými předpoklady, kterými jsou „důkazy“ a „účely“, ale stanoví jediný odstavec nadepsaný „Důvody“. Tato struktura zaměňuje dva předpoklady, které by však měly být jasně identifikovatelné.

                              —

                              Kromě toho tvrdí, že důkazy, které má Komise k dispozici neprokazují ani domněnku o existenci dumpingu. Komise navíc dospěla k závěru o dumpingu nikoli na základě vlastní analýzy důkazů, které měla k dispozici, ale jednoduše tím, že považovala za vlastní odůvodnění stěžovatele. Takové jednání nestačí k tomu, aby byla splněna podmínka odůvodnění stanovená v čl. 14 odst. 5 nařízení 1036/2016.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z neposouzení jednoho prvku účelu: zpětného účinku, porušení čl. 14 odst. 5 základního nařízení, jakož i zásady legitimního očekávání.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že napadené nařízení nijak neuvádí účel evidence, ale odkazuje na čl. 10 odst. 4 nařízení 1036/2016. Neuvedení výslovného účelu vede s ohledem k nedostatečnému odůvodnění k protiprávnosti napadeného nařízení z důvodu porušení výše uvedeného ustanovení základního nařízení, a zejména porušení zásad právní jistoty a legitimního očekávání.

                  5.

                  Pátý žalobní vycházející z neposouzení dopadu Covid-19 na obchodní toky, účel antidumpingového řízení a evidenci.

                              —

                              Žalobkyně uvádějí, že napadené nařízení je stiženo vadou spočívající v neexistenci účelu a nedostatku důkazů, jelikož navzdory závažnosti a významu pandemie pro mezinárodní obchod, Komise nejenže neprovedla studii, ale ani minimální zdokumentovanou analýzu následků Covid-19 na obchodní toky. Dodávají, že jedinou odpovědí, kterou v tomto ohledu přináší nařízení, je nesprávný odkaz na zvýšení dovozu.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z neuvedení nebo nesprávného uvedení cla.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že napadené nařízení je protiprávní z důvodu porušení čl. 14 odst. 5 základního nařízení, neboť prováděcí nařízení musí uvést odhadovanou částku případného budoucího cla. Komise svévolně určila maximální dumpingové rozpětí pro všechny hliníkové výlisky s odkazem na nesprávné posouzení, učiněné jen pro plné profily, přičemž přehlédla spis řízení a bezdůvodně se rozhodla rozšířit dumpingové rozpětí určené pro jednu ze čtyř kategorií hliníkových výlisků na tři další kategorie.


title: Věc T-610/20: Žaloba podaná dne 2. října 2020 – Egis Bâtiments International a InCA v. Parlament

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/45

      Žaloba podaná dne 2. října 2020 – Egis Bâtiments International a InCA v. Parlament
      (Věc T-610/20)
      (2020/C 390/63)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Egis Bâtiments International (Montreuil, Francie) a InCA – Ingénieurs Conseils Associés Sàrl (Niederanven, Lucembursko) (zástupci: A. Rodesch a R. Jazbinsek, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil tuto žalobu za přípustnou;

                  —

                  rozhodl, že její tři žalobní důvody jsou opodstatněné;

                  —

                  rozhodl tudíž, že Evropský parlament nemohl učinit následující tisková prohlášení, aniž porušil článek 8 dohody o narovnání ze dne 9. dubna 2019 podepsanou mezi stranami, nebo svou povinnost dobré víry při provádění dohod:

            [důvěrné] (1)

                  —

                  určil, že tato prohlášení citovaná v novinových článcích, která byla zveřejněna, jsou porušením doložky o důvěrnosti obsažené v článku 8 dohody o narovnání ze dne 9. dubna 2019 podepsané mezi stranami, nebo rozhodl, že prohlášení v tisku jsou v rozporu s plněním uvedené dohody o narovnání v dobré víře na základě článku 1134 lucemburského občanského zákoníku;

                  —

                  uložil tudíž Evropské unii zastoupené Evropským parlamentem uhrazení částky 100 000 eur odpovídající stanovenému smluvnímu odškodnění nebo podpůrně jakékoli jiné částce, která má být stanovena v souladu se zásadou ex aequo et bono a která představuje náhradu újmy vzniklé v důsledku zveřejněných informací a zejména v důsledku porušení práva na dobrou pověst, přičemž tato částka má být uhrazena společně a nerozdílně zjednodušené akciové společnosti EGIS Bâtiment International SAS a společnosti s ručením omezeným INCA Ingénieurs Conseils Associas SARL, jelikož obě žalobkyně jednají jako členové sdružení EGIS Bâtiment International – Inca Ingénieurs Conseils Associés zastoupeného oběma žalobkyněmi, i se smluvními úroky, nebo s platnými zákonnými úroky počítanými ode dne 27. června 2019, data zveřejnění článků, nebo ode dne 16. července 2019, data první výzvy, anebo od data podání žaloby;

                  —

                  z toho důvodu, že Evropský parlament odmítl uznat své zavinění, byly žalobkyně nuceny podat žalobu a nechat se zastupovat právním zástupcem;

                  —

                  s ohledem na lucemburskou judikaturu má jednotlivec právo na náhradu výdajů na právního zástupce na základě práva na náhradu celé vzniklé újmy;

                  —

                  jak připustil lucemburský Cour d’appel (Odvolací soud), „nespornou právní zásadou je, že újma vyplývající z jakékoli nedbalosti musí být nahrazena osobou, která se jí dopustila a tato náhrada musí být úplná. Náklady na obhajobu jsou přitom zjevně nahraditelnou újmou a odškodnění poškozeného není úplné, pokud mu tyto náklady na obhajobu nejsou nahrazeny nebo pokud nese náklady uplatnění svého práva. Právo na úplnou náhradu újmy odůvodňuje náhradu nákladů na obhajobu, včetně odměn právního zástupce [Cour d’appel (odvolací soud, Lucembursko), dne 4. ledna 2012, sv. 35, s. 848];

                  —

                  lucemburský Cour de cassation (kasační soud) kromě toho zakotvil v rozsudku ze dne 9. února 2012 zásadu kumulace náhrady nákladů řízení založené na odpovědnosti bez zavinění a úplné náhrady odměny právního zástupce z důvodu náhrady újmy vyplývající ze zavinění [Cour de cassation (kasační soud, Lucembursko), dne 9. února 2012, č. 5/12 J.T.L. 2012, s. 54];

                  —

                  na základě zásady úplné náhrady újmy uložil tudíž Evropské unii uhrazení 5 000 eur jako odměnu na právního zástupce sdružení Bâtiment International – Inca Ingénieurs Conseils Associés, které tvoří žalobkyně, i se smluvními úroky nebo platnými zákonnými úroky počítanými ode dne 27. června 2019, data zveřejnění článků, nebo ode dne 16. července 2019, data první výzvy, anebo ode dne podání žaloby;

                  —

                  zdržel se rozhodnutí o jakýchkoli jiných právech, pohledávkách, žalobních důvodech nebo procesních prostředků, které mohou žalobkyně uplatnit;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu veškerých nákladů řízení na základě čl. 134 odst. 1 jednacího řádu.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.
      První žalobní důvod vycházející z článku 8 dohody o narovnání ze dne 9. dubna 2019 ve spojení s článkem 2044 lucemburského občanského zákoníku, jelikož Evropský parlament učinil v tisku prohlášení, která jsou v rozporu se zásadou důvěrnosti, přestože byla tato důvěrnost sjednána stranami dohody o narovnání týkající se výpovědi smlouvy, kterou byly vázány.
      Druhý žalobní důvod vycházející z dohody o narovnání ze dne 9. dubna 2019 ve spojení s článkem 1134 lucemburského občanského zákoníku, neboť prohlášení, která učinil Parlament v tisku, porušil povinnost dobré víry, která je vlastní jakémukoli plnění smlouvy. Parlament uvedl v tisku, že žalobkyně nebyly kompetentní při plnění svých úkolů pilotního koordinátora pro dohled nad stavebními pracemi, jakož i ukončení studií pro projekt rozšíření a rekonstrukce budovy Konrad Adenauer (KAD) Parlamentu v Lucemburku tím, že je považoval za odpovědné za nadměrné náklady a zdržení odevzdání dokončené budovy KAD. Žalobkyně mají za to, že toto jednání je nesprávné, jelikož tato pochybení byla zpochybněna a bylo vyplaceno odškodnění pro neodůvodněnou výpověď smlouvy.
      Třetí žalobní důvod vycházející z čl. 134 odst. 1 jednacího řádu, jelikož se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení. Náhrada výdajů na právní pomoc je požadovaná rovněž v rámci práva na úplnou náhradu újmy.

         (1)  Skryté důvěrné údaje.


title: Věc T-612/20: Žaloba podaná dne 4. října 2020 – Malacalza Investimenti v. ECB

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/47

      Žaloba podaná dne 4. října 2020 – Malacalza Investimenti v. ECB
      (Věc T-612/20)
      (2020/C 390/64)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Malacalza Investimenti Srl (Janov, Itálie) (zástupci: M. Condinanzi a L. Boggio, advokáti)

         Žalovaná: Evropská centrální banka

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil a prohlásil za neplatná napadená rozhodnutí po prohlášení jejich protiprávnosti;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Projednávaná žaloba je podána proti rozhodnutí Rady guvernérů Evropské centrální banky ECB-SSM-2019-ITCAR-11 ze dne 1. ledna 2019, určenému správní a dozorčí radě Banca Carige S.p.A. a přijatému na základě návrhu rozhodnutí Rady dohledu ve smyslu čl. 26 odst. 8 nařízení Rady (EU) č. 1024/2013, podle článků 69 octiesdecies, 70 a 98 legislativního nařízení č. 385 ze dne 1. září 1993 (dále jen „legislativní nařízení č. 385“), které provádějí článek 29 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, ve spojení s čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) 1024/2013, o rozpuštění správních a dozorčích orgánů Banca Carige S.p.A., se sídlem v Janově, a jejich nahrazení třemi dočasnými správci a dozorčím výborem složeným ze tří členů, jakož i následným rozhodnutím o prodloužení dočasné správy.
      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality, článků 28 a 29 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. 2014, L 173, s. 190), a porušení článků 69 octiesdecies a násl. legislativního nařízení č. 385.

                              —

                              V tomto ohledu žalobkyně uvádí, že opatření dočasné správy je zjevně nadbytečné a nepřiměřené.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění (článek 296 SFEU), článku 33 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu) (Úř. věst. L 141, s. 1), jakož i práva na účinnou soudní ochranu.

                              —

                              V tomto ohledu žalobkyně uvádí, že rozhodnutí o přijetí opatření dočasné správy není odůvodněno s ohledem na odstupňování přijatelných opatření.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 29 poslední věty směrnice 2014/59/EU a zásady řádného výkonu veřejné správy. V každém případě vychází z chybějícího odůvodnění v tomto ohledu.

                              —

                              V tomto ohledu žalobkyně uvádí, že jmenování dvou členů bývalé správní rady, a navíc předsedy a výkonného ředitele bývalé správní rady nerespektuje podle jejího názoru v rozsahu, v němž jim svěřuje dočasnou správu, zákaz střetu zájmů či potenciálního střetu zájmů.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení článku 70 legislativního nařízení č. 385 v rozsahu, v němž rozpuštění orgánů společnosti může být nařízeno v případech výslovně stanovených v tomto ustanovení.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z porušení článku 29 směrnice o ozdravných postupech a řešení krize bank (BRRD) a článku 71 legislativního nařízení č. 385.

                              —

                              V tomto ohledu žalobkyně uvádí chybějící či nedostatečné odůvodnění ve vztahu k existenci střetu zájmů.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z porušení pravidel týkajících se práv akcionářů obsažených v unijní právní úpravě ve směrnici (EU) 1132/2017 a v italském občanském zákoníku, včetně co se týče provedení základních zásad zakotvených v Listině základních práv Evropské unie, v EÚLP a italské Ústavě v oblasti ochrany vlastnictví, svobody podnikání a sebeurčení občana v osobní volbě.

                              —

                              V tomto ohledu žalobkyně uvádí, že v rozsahu, v němž bankovní společnosti podléhají zvláštním pravidlům, která berou v úvahu zvláštní povahu činnosti vykonávané společností a zvláštní charakteristiky relevantního trhu, unijní právní předpisy, stejně jako vnitrostátní právní předpisy přiznávají akcionářům jako držitelům práva požívajícího ochrany, řadu práv, která napadené rozhodnutí porušuje natolik, že v podstatě vede k jejich úplnému odnětí.


title: Věc T-613/20: Žaloba podaná dne 3. října 2020 – Junqueras i Vies v. Parlament

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/48

      Žaloba podaná dne 3. října 2020 – Junqueras i Vies v. Parlament
      (Věc T-613/20)
      (2020/C 390/65)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Oriol Junqueras i Vies (Sant Joan de Vilatorrada, Španělsko) (zástupce: A. Van den Eynde Adroer, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál měl za to, že žaloba proti napadenému aktu a jeho přílohám byla podána ve stanovené lhůtě, prohlásil žalobu za přípustnou a s ohledem na žalobní důvody, které jsou v ní uvedeny, konstatoval, že napadený akt, který je předmětem řízení, je neplatný, jakož i uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žaloba je namířena proti rozhodnutí Evropského parlamentu oznámenému jeho předsedou Sassolim na plenárním zasedání dne 23. července 2020, kterým bylo konstatováno, že s ohledem na rozhodnutí Junta Electoral Central (španělská ústřední volební komise) ze dne 3. ledna 2020, a následně rozhodnutí Tribunal Supremo (Nejvyšší soud, Španělsko) ze dne 9. ledna 2020 Soudního dvora Evropské unie vydaný ve věci C-502/19 a týkající se O. Junquerase, nahrazuje pana Oriola Junquerase i Viese jakožto poslance Evropského parlamentu pan Jordi Solé i Ferrando.
      Na podporu své žaloby uplatňuje žalobce pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení práv, které Oriolu Junquerasovi i Viesovi vyplývají z článků 41 (odst. 1 a 2) a 47 [Listiny základních práv Evropské unie; dále jen „Listina“] z důvodu postupu přijímání rozhodnutí a proto, že je v této věci očekáváno rozhodnutí Tribunálu Evropské unie (věc T-24/20) a v její souvislosti byl podán návrh na předběžná opatření k Soudnímu dvoru (věc C-201/20), jakož i vycházející z porušení čl. 13 odst. 3 [aktu o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách, dále jen „Akt o evropských volbách“] (1976) a čl. 4 odst. 4, 7 a 8 jednacího řádu Evropského parlamentu.

                              —

                              Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že čl. 13 odst. 3 Aktu o evropských volbách (1976) a čl. 4 odst. 7 jednacího řádu Evropského parlamentu musí být vykládány v tom smyslu, že vyžadují uplatnění postupu, který dodržuje práva svěřená těmito ustanoveními a který umožňuje uplatnit a ověřit výjimky z prohlášení o uvolnění poslaneckého mandátu Oriola Junquerase i Viese a neopodstatněnost jeho náhrady jiným poslancem Evropského parlamentu.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 39 odst. 1 a 2 Listiny, čl. 14 odst. 3 SEU, čl. 1 odst. 3 Aktu o evropských volbách (1976), zásady loajální spolupráce zakotvené v čl. 4 odst. 3 SEU (v projednávaném případě španělským Nejvyšším soudem), zásady přednosti unijního práva, článku 9 (druhého pododstavce) protokolu č. 7 o výsadách a imunitách [Evropské unie; dále jen „Protokol č. 7“] a článku 7 jednacího řádu Evropského parlamentu.

                              —

                              Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že nedošlo k žádnému praktickému důsledku rozsudku Soudního dvora Evropské unie ze dne 19. prosince 2019 ve věci C-502/19 týkajícího se právě pana Oriola Junquerase i Viese, který vyžadoval, aby byla Evropskému parlamentu podána žádost o zbavení poslanecké imunity, přičemž bylo tomuto rozsudku vyhověno ve věci nahrazení pana Junquerase jiným poslancem Evropského parlamentu.

                              —

                              Žalobce podpůrně uvádí, že čl. 13 odst. 3 Aktu a evropských volbách a čl. 4 odst. 7 jednacího řádu Evropského parlamentu musí být nutně vykládány v souladu s těmito tvrzeními v tom smyslu, že Evropský parlament může konstatovat, že bylo vyhověno výjimkám z prohlášení o uvolnění mandátu stanoveným v tomto ustanovení, jelikož tento žalobní důvod lze posoudit bez posouzení vnitrostátního práva, k čemuž ve skutečnosti došlo ve vztahu k rozhodnutí ústřední volební komise ze dne 3. ledna 2020.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 39 odst. 1 a 2 Listiny, článku 3 Protokolu č. 1 Evropské úmluvy o lidských právech a základních svobodách, jakož i článku 9 [prvního pododstavce písm. a)] Protokolu č. 7 a článku 6 jednacího řádu Evropského parlamentu.

                              —

                              Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že protiprávně bylo zabráněno tomu, aby se na Oriola Junquerase i Viese uplatnily imunity přiznané tímto článkem (čl. 9 prvním pododstavcem písm. a) a b) Protokolu č. 7).

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení článku 9 [prvního pododstavce písm. a)] Protokolu č. 7, čl. 39 odst. 1 a 2 Listiny, článku 3 Protokolu č. 1 Evropské úmluvy o lidských právech a základních svobodách, článku 6 jednacího řádu Evropského parlamentu a čl. 13 odst. 3 Aktu o evropských volbách (1976), jelikož judikatura Tribunal Supremo (Nejvyšší soud, Španělsko) vydaná protiprávně a ad hoc a ad hominem tímto soudem v tomtéž zvláštním trestním řízení týkajícím se pana Junquerase, jejímž účelem je překrýt jeho právní kroky, je v rozporu se španělskou právní úpravou vyžadující předchozí žádost o zbavení poslanecké imunity, aby bylo možné zahájit řízení proti zvolenému poslanci, aniž existuje precedent, jak uznává samotný Tribunal Supremo (Nejvyšší soud, Španělsko).

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z porušení článku 20 Listiny vzhledem k zavedení nerovného zacházení před zákonem, jelikož na pana Junquerase nebyla uplatněna stejná kritéria výkladu unijního práva jako na poslance Evropského parlamentu, který jej podle napadeného aktu nahradil.


title: Věc T-615/20: Žaloba podaná dne 3. října 2020 – Mood Media Netherlands v. EUIPO – Tailoradio (MOOD MEDIA)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/49

      Žaloba podaná dne 3. října 2020 – Mood Media Netherlands v. EUIPO – Tailoradio (MOOD MEDIA)
      (Věc T-615/20)
      (2020/C 390/66)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Mood Media Netherlands BV (Naarden, Nizozemsko) (zástupkyně: A-M. Pecoraro, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Tailoradio Srl (Milán, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie MOOD MEDIA – Ochranná známka Evropské unie č. 5 927 496

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. července 2020, ve věci R 1767/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž zrušilo spornou ochrannou známku pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 35, 38, 41 a 42;

                  —

                  zamítl žádost o zrušení;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-620/20: Žaloba podaná dne 5. října 2020 – Alessio a další v. ECB

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/50

      Žaloba podaná dne 5. října 2020 – Alessio a další v. ECB
      (Věc T-620/20)
      (2020/C 390/67)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Roberto Alessio (Turín, Itálie) a 56 dalších žalobců (zástupci: M. Condinanzi a L. Boggio, advokáti)

         Žalovaná: Evropská centrální banka

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil a prohlásil za neplatná napadená rozhodnutí po prohlášení jejich protiprávnosti;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Projednávaná žaloba je podána proti rozhodnutí ECB – SSM-2019-ITCAR-11 ze dne 1. ledna 2019 o rozpuštění správních a dozorčích orgánů dohlíženého subjektu (Banca Carige S.p.A.) a jejich nahrazení třemi dočasnými správci a dozorčím výborem na základě článků 69-octiesedecies, 70 a 98 legislativního nařízení č. 385 ze dne 1. září 1993 a rozhodnutí ECB-SSM-2019-ITCAR-13 o prodloužení dočasné správy dohlíženého subjektu schválenému rozhodnutím ECB ECB-SSM-2019-ITCAR-11 na základě článků 69-octiesedecies, 70 a 98 italského legislativního nařízení č. 385 ze dne 1. září 1993, jakož i jakémukoli z toho vyplývajícímu a následnému aktu, a zejména následnému rozhodnutí o prodloužení dočasné správy dohlíženého subjektu.
      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům, které byly uplatněny ve věci T-612/20, Malacalza Investimenti v. ECB.


title: Věc T-251/16: Usnesení Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Generální ředitel OLAF v. Komise

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/51

      Usnesení Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Generální ředitel OLAF v. Komise
      (Věc T-251/16) (1)

      (2020/C 390/68)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 260, 18.7.2016.


title: Věc T-13/19: Usnesení Tribunálu ze dne 30. září 2020 – Česká republika v. Komise

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/51

      Usnesení Tribunálu ze dne 30. září 2020 – Česká republika v. Komise
      (Věc T-13/19) (1)

      (2020/C 390/69)
      Jednací jazyk: čeština
      Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 103, 18.3. 2019.


title: Věc T-523/19: Usnesení Tribunálu ze dne 28. září 2020 – Sky v. EUIPO – Safran Electronics & Defense (SKYNAUTE by SAGEM)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/51

      Usnesení Tribunálu ze dne 28. září 2020 – Sky v. EUIPO – Safran Electronics & Defense (SKYNAUTE by SAGEM)
      (Věc T-523/19) (1)

      (2020/C 390/70)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 305, 9.9.2019.


title: Věc T-144/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2020 – Crédit agricole v. ECB („Hospodářská a měnová politika – Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi – Přispívání do systému pojištění vkladů nebo do Jednotného fondu pro řešení krizí prostřednictvím neodvolatelných platebních příslibů – Úkoly svěřené ECB – Zvláštní pravomoci dohledu ECB – Článek 4 odst. 1 písm. f) a čl. 16 odst. 1 písm. c) a odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1024/2013 – Opatření vyžadující odpočet kumulativní částky nesplacených neodvolatelných platebních příslibů základních vlastních zdrojů kategorie 1 – Neprovedení individuálního přezkumu“)

text:
               23.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2020 – Crédit agricole v. ECB
      (Věc T-144/18) (1)

      („Hospodářská a měnová politika - Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi - Přispívání do systému pojištění vkladů nebo do Jednotného fondu pro řešení krizí prostřednictvím neodvolatelných platebních příslibů - Úkoly svěřené ECB - Zvláštní pravomoci dohledu ECB - Článek 4 odst. 1 písm. f) a čl. 16 odst. 1 písm. c) a odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1024/2013 - Opatření vyžadující odpočet kumulativní částky nesplacených neodvolatelných platebních příslibů základních vlastních zdrojů kategorie 1 - Neprovedení individuálního přezkumu“)
      (2020/C 399/35)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Crédit agricole SA (Montrouge, Francie) a dalších 69 žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, advokáti)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: E. Koupepidou, R. Bax a F. Bonnard, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na částečné zrušení rozhodnutí ECB ECB/SSM/2017-969500TJ5KRTCJQWXH05/380 ze dne 19. prosince 2017 a rozhodnutí ECB-SSM-2019-FRCAG-17 ze dne 14. února 2019.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Bod 9 rozhodnutí Evropské centrální banky (ECB) ECB/SSM/2017-969500TJ5KRTCJQWXH05/380 ze dne 19. prosince 2017, jakož i článek 3 jeho přílohy A, a bod 9 rozhodnutí ECB-SSM-2019-FRCAG-17 ze dne 14. února 2019, jakož i článek 3 jeho přílohy, se zrušují.

                  2)

                  ECB se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 161, 7.5.2018.


title: Věc T-349/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2020 – Decathlon v. EUIPO – Athlon Custom Sportswear (athlon custom sportswear) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie athlon custom sportswear – Starší slovní ochranná známka Evropské unie DECATHLON – Relativní důvod pro zamítnutí – Neexistence nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               14.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 433/45

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2020 – Decathlon v. EUIPO – Athlon Custom Sportswear (athlon custom sportswear)
      (Věc T-349/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie athlon custom sportswear - Starší slovní ochranná známka Evropské unie DECATHLON - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2020/C 433/56)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Decathlon (Villeneuve-d’Ascq, Francie) (zástupci: A. Cléry a C. Devernay, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Athlon Custom Sportswear PC (Kallithéa, Řecko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. března 2019 (věc R 1724/2018-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Decathlon a Athlon Custom Sportswear.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Decathlon se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 255, 29.7.2019.


title: Věc C-461/18 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 3. prosince 2020 – Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd v. Distillerie Bonollo SpA a další („Kasační opravný prostředek – Dumping – Dovoz kyseliny vinné pocházející z Číny – Kasační opravný prostředek podaný vedlejším účastníkem řízení v prvním stupni – Článek 56 druhý pododstavec druhá věta statutu Soudního dvora Evropské unie – Částečný prozatímní přezkum – Ztráta statusu podniku působícího v podmínkách tržního hospodářství během přezkumného řízení – Změna konečného antidumpingového cla – Určení běžné hodnoty – Článek 11 odst. 9 nařízení (ES) č. 1225/2009 – Vedlejší kasační opravný prostředek – Žaloba na neplatnost podaná konkurenčními výrobci usazenými na území Evropské unie – Přípustnost – Bezprostřední dotčení – Rozdělení pravomocí ke splnění povinností vyplývajících z rozsudku“)

text:
               1.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 35/2

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 3. prosince 2020 – Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd v. Distillerie Bonollo SpA a další
      (Věc C-461/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Dumping - Dovoz kyseliny vinné pocházející z Číny - Kasační opravný prostředek podaný vedlejším účastníkem řízení v prvním stupni - Článek 56 druhý pododstavec druhá věta statutu Soudního dvora Evropské unie - Částečný prozatímní přezkum - Ztráta statusu podniku působícího v podmínkách tržního hospodářství během přezkumného řízení - Změna konečného antidumpingového cla - Určení běžné hodnoty - Článek 11 odst. 9 nařízení (ES) č. 1225/2009 - Vedlejší kasační opravný prostředek - Žaloba na neplatnost podaná konkurenčními výrobci usazenými na území Evropské unie - Přípustnost - Bezprostřední dotčení - Rozdělení pravomocí ke splnění povinností vyplývajících z rozsudku“)
      (2021/C 35/02)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (zástupci: K. Adamantopoulos, dikigoros, a P. Billiet, advocaat)

         Další účastníci řízení: Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl (zástupci: R. MacLean, solicitor, a A. Bochon, advokát), Comercial Química Sarasa SL, Rada Evropské unie (zástupci: H. Marcos Fraile a M. B. Driessen, zmocněnci, ve spolupráci s N. Tuominenem, avocată), Evropská komise (zástupci: M. França, J.-F. Brakeland a A. Demeneix, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Bod 2 výroku rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 3. května 2018, Distillerie Bonollo a další v. Rada (T-431/12, EU:T:2018:251), se zrušuje v rozsahu, v němž Tribunál Evropské unie Radě Evropské unie uložil, aby přijala opatření, která vyplývají z uvedeného rozsudku.

                  3)

                  Vedlejší kasační opravný prostředek se ve zbývající části zamítá.

                  4)

                  Společnost Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společnostmi Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA, Distillerie Mazzari SpA a Caviro Distillerie Srl, jakož i Radou Evropské unie a Evropskou komisí v souvislosti s hlavním kasačním opravným prostředkem.

                  5)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí čtyři pětiny nákladů řízení vynaložených společnostmi Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA, Distillerie Mazzari SpA a Caviro Distillerie Srl v souvislosti s vedlejším kasačním opravným prostředkem.

                  6)

                  Společnost Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení související s vedlejším kasačním opravným prostředkem.

         (1)  Úř. věst. C 341, 24.9.2018.


title: Věc C-774/19: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. prosince 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – A. B., B. B. v. Personal Exchange International Limited („Řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v občanských věcech – Nařízení (ES) č. 44/2001 – Článek 15 odst. 1 – Příslušnost ve věcech spotřebitelských smluv – Pojem ‚spotřebitel‘ – Smlouva o hraní pokeru uzavřená online mezi fyzickou osobou a pořadatelem hazardních her – Fyzická osoba, která se živí hraním online pokeru – Znalosti, které má tato osoba – Pravidelnost činnosti“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/14

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. prosince 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – A. B., B. B. v. Personal Exchange International Limited
      (Věc C-774/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Článek 15 odst. 1 - Příslušnost ve věcech spotřebitelských smluv - Pojem ‚spotřebitel‘ - Smlouva o hraní pokeru uzavřená online mezi fyzickou osobou a pořadatelem hazardních her - Fyzická osoba, která se živí hraním online pokeru - Znalosti, které má tato osoba - Pravidelnost činnosti“)
      (2021/C 53/17)
      Jednací jazyk: slovinština

         Předkládající soud

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: A. B., B. B.

         Žalovaná: Personal Exchange International Limited

         Výrok

      Článek 15 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že fyzická osoba s bydlištěm v členském státě, která jednak uzavřela se společností usazenou v jiném členském státě smlouvu o hraní online pokeru, která obsahuje obecné podmínky stanovené posledně uvedenou společností, a jednak pro tuto činnost nemá formální registraci ani tuto činnost nenabízela třetím osobám jako placenou službu, neztrácí postavení „spotřebitele“ ve smyslu tohoto ustanovení, i když tato osoba hraje tuto hru mnoho hodin denně, má rozsáhlé znalosti a dosahuje z této hry značných zisků.

         (1)  Úř. věst. C 19, 20.1.2020.


title: Věc C-409/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso Administrativo n.° 1 de Pontevedra (Španělsko) dne 2. září 2020 – UN v. Subdelegación del Gobierno en Pontevedra

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/16

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso Administrativo n.o 1 de Pontevedra (Španělsko) dne 2. září 2020 – UN v. Subdelegación del Gobierno en Pontevedra
      (Věc C-409/20)
      (2021/C 53/20)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado Contencioso Administrativo n.o 1 de Pontevedra

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: UN

         Žalovaný: Subdelegación del Gobierno en Pontevedra

         Předběžná otázka

      Musí být směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES (1) ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (čl. 4 odst. 3, čl. 6 odst. 1 a 5 a čl. 7 odst. 1) vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům [čl. 53 odst. 1 písm. a), čl. 55 odst. 1 písm. b), článku 57 a čl. 28 odst. 3 písm. c) Ley Orgánica 4/2000, de 11 de enero, sobre derechos y libertades de los extranjeros en España y su integración social (zákon č. 4/2000 ze dne 11. ledna 2000, o právech a svobodách cizinců ve Španělsku a o jejich společenské integraci)], podle kterých se jako sankce za neoprávněný pobyt cizinců, u kterých nenastaly přitěžující okolnosti, uloží nejprve pokuta spolu s výzvou k dobrovolnému návratu do země původu a teprve poté, jestliže cizinec nelegalizuje svůj pobyt ani nevyužije možnosti dobrovolného návratu do své země, sankce vyhoštění?

         (1)  Úř. věst. 2008, L 348, s. 98.


title: Věc C-572/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Köln (Německo) dne 3. listopadu 2020 – ACC Silicones Ltd. v. Bundeszentralamt für Steuern

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/17

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Köln (Německo) dne 3. listopadu 2020 – ACC Silicones Ltd. v. Bundeszentralamt für Steuern
      (Věc C-572/20)
      (2021/C 53/22)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Köln

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: ACC Silicones Ltd.

         Žalovaný: Bundeszentralamt für Steuern

         Předběžné otázky

                  1.

                  Brání článek 63 SFEU (bývalý článek 56 Smlouvy o ES) takovému vnitrostátnímu ustanovení, jako je ustanovení dotčené v původním řízení, které od společnosti-nerezidenta, která pobírá dividendy z kapitálových účastí a nedosahuje minimálního podílu podle čl. 3 odst. 1 písm. a) směrnice 90/435/EHS (1) o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (ve znění pozměněném směrnicí 2003/123/ES) (2), požaduje za účelem výběru daně z příjmu z kapitálového majetku důkaz v podobě potvrzení zahraničního daňového orgánu, že daň z příjmu z kapitálového majetku nemůže být u ní nebo jejího přímého či nepřímého podílníka započtena nebo odečtena jako provozní výdaj či výdaj na propagaci a že k takovému započtení, odpočtu nebo převodu skutečně nedošlo, pokud od společnosti-rezidenta se stejnou výší kapitálové účasti není takovýto důkaz za účelem vrácení daně z příjmu z kapitálového majetku požadován?

                  2.

                  V případě záporné odpovědi na první otázku:
                  Brání zásada proporcionality a zásada effet utile požadavku potvrzení popsanému v první otázce, jestliže příjemce-nerezident pobírající dividendy z takzvaných drobných kapitálových účastí prakticky není schopen takovéto potvrzení poskytnout?

         (1)  Směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (Úř. věst. L 225, 20.8.1990, s. 6). Zvláštní vydání v českém jazyce: Kapitola 09 Svazek 01 s. 147

         (2)  Směrnice Rady 2003/123/ES ze dne 22. prosince 2003, kterou se mění směrnice 90/435/EHS o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (Úř. věst. L 7, 13.1.2004, s. 41). Zvláštní vydání v českém jazyce: Kapitola 09 Svazek 02 s. 3


title: Věc C-617/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Německo) dne 20. listopadu 2020 – T.N., N.N. v. E.G.

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/24

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Německo) dne 20. listopadu 2020 – T.N., N.N. v. E.G.
      (Věc C-617/20)
      (2021/C 53/31)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

         Účastníci původního řízení

         Stěžovatelé: T.N., N.N.

         Zúčastněná: E.G.

         Předběžné otázky

      K výkladu článků 13 a 28 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 650/2012 ze dne 4. července 2012 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a přijímání a výkonu veřejných listin v dědických věcech a o vytvoření evropského dědického osvědčení (1) se předkládají následující předběžné otázky:

                  1.

                  Nahrazuje prohlášení dědice o odmítnutí dědictví, které tento dědic učiní před soudem členského státu příslušným podle místa jeho obvyklého pobytu v souladu s formálními náležitostmi platnými v tomto státě, prohlášení o odmítnutí dědictví, které mělo být učiněno před soudem jiného členského státu příslušným pro rozhodování o dědictví, takovým způsobem, že je považováno za účinné v okamžiku jeho učinění (substituce)?

                  2.

                  Pro případ záporné odpovědi na první otázku:
                  Je pro nabytí účinnosti prohlášení o odmítnutí dědictví kromě formálně účinného prohlášení učiněného před soudem příslušným podle místa obvyklého pobytu osoby odmítající dědictví nezbytné, aby tato osoba o učinění tohoto prohlášení uvědomila soud příslušný pro rozhodování o dědictví?

                  3.

                  V případě záporné odpovědi na první otázku a kladné odpovědi na druhou otázku:

                              a.

                              Je pro nabytí účinnosti prohlášení o odmítnutí dědictví, zejména pro dodržení lhůt platných v místě jeho učinění nezbytné, aby soud příslušný pro rozhodování o dědictví byl kontaktován v jazyce platném v místě tohoto soudu?

                              b.

                              Je pro nabytí účinnosti prohlášení o odmítnutí dědictví, zejména pro dodržení lhůt platných v místě jeho učinění nezbytné, aby soudu příslušnému pro rozhodování o dědictví byly předány listiny o odmítnutí dědictví vystavené soudem, který je příslušný podle místa obvyklého pobytu osoby odmítající dědictví, v originále spolu s překladem?

         (1)  Úř. věst. 2012. L 201, s. 107.


title: Věc C-692/20: Žaloba podaná dne 21. prosince 2020 – Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/28

      Žaloba podaná dne 21. prosince 2020 – Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
      (Věc C-692/20)
      (2021/C 53/38)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Armenia a P.-J. Loewenthal, zmocněnci)

         Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska

         Návrhová žádání žalobkyně

      Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  určil, že Spojené království tím, že neprovedlo nezbytná opatření, aby vyhovělo rozsudku Soudního dvora ve věci C-503/17, Komise v. Spojené království, EU:C:2018:831, nesplnilo povinnosti, které mu příslušejí podle čl. 260 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s články 127 a 131 Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (1),

                  —

                  uložil Spojenému království podle čl. 260 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s články 127 a 131 Dohody o vystoupení Spojeného království, aby Komisi zaplatilo:

                  —

                  penále 268 878,50 eur za každý den od vyhlášení rozsudku v této věci až do okamžiku, kdy Spojené království vyhoví rozsudku ve věci C-503/17,

                  —

                  paušální částku 35 873,20 eur vynásobenou počtem dnů, které uplynou mezi vyhlášením rozsudku ve věci C-503/17 a okamžikem, kdy Spojené království vyhoví uvedenému rozsudku nebo kdy bude vydán rozsudek v této věci, podle toho, která událost nastane dříve, přičemž tato částka nebude moci být nižší než 8 901 000 eur, a

                  —

                  uložil Spojenému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Rozsudkem ve věci C-503/17, Komise v. Spojené království, EU:C:2018:831, Soudní dvůr určil, že Spojené království tím, že nezrušilo možnost používat označené pohonné hmoty pro hnací motory soukromých rekreačních plavidel, nesplnilo povinnosti, které mu příslušejí podle směrnice Rady 95/60/ES ze dne 27. listopadu 1995 o daňovém značení plynových olejů a petroleje (2). Vzhledem k tomu, že Spojené království neprovedlo nezbytná opatření, aby uvedenému rozsudku vyhovělo, rozhodla se Komise předložit tuto věc Soudnímu dvoru.
      Ve své žalobě Komise v souladu s článkem 260 SFEU ve spojení s články 127 a 131 Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii navrhuje, aby Soudní dvůr uložil Spojenému království zaplacení penále 268 878,50 eur za každý den od vyhlášení rozsudku v této věci až do okamžiku, kdy Spojené království vyhoví rozsudku ve věci C-503/1, a paušální částky 35 873,20 eur vynásobené počtem dnů, které uplynou mezi vyhlášením rozsudku ve věci C-503/17 a okamžikem, kdy Spojené království vyhoví uvedenému rozsudku nebo kdy bude vydán rozsudek v této věci, podle toho, která událost nastane dříve, přičemž tato částka nebude moci být nižší než 8 901 000 eur.

         (1)  Úř. věst. 2019, C 384 I, s. 1.

         (2)  JO 1995, L 291, p. 46.


title: Věc T-187/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – VP v. Cedefop („Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Žádost o obnovení smlouvy na dobu neurčitou – Rozhodnutí o neobnovení – Zjevně nesprávné posouzení – Právo být vyslechnut – Článek 26 služebního řádu – Odpovědnost – Majetková újma – Morální újma“)

text:
               15.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2020 – VP v. Cedefop
      (Věc T-187/18) (1)

      („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Žádost o obnovení smlouvy na dobu neurčitou - Rozhodnutí o neobnovení - Zjevně nesprávné posouzení - Právo být vyslechnut - Článek 26 služebního řádu - Odpovědnost - Majetková újma - Morální újma“)
      (2021/C 53/39)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: VP (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

         Žalovaný: Evropské středisko pro rozvoj odborného vzdělávání (zástupci: M. Brugia, zmocněnkyně, ve spolupráci s T. Bontinckem a A. Guillerme, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící jednak na zrušení rozhodnutí Cedefop ze dne 12. května 2017 o neobnovení smlouvy žalobkyně na místo dočasného zaměstnance na dobu neurčitou a podpůrně rozhodnutí ze dne 1. prosince 2017, kterým se zamítá stížnost ze dne 9. srpna 2017 proti rozhodnutí ze dne 12. května 2017 a jednak na náhradu majetkové a morální újmy, kterou žalobkyně údajně utrpěla v důsledku těchto rozhodnutí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (Cedefop) ze dne 12. května 2017 o neobnovení smlouvy na místo dočasného zaměstnance VP se zrušuje.

                  2)

                  Rozhodnutí ze dne 1. prosince 2017, kterým se zamítá stížnost VP, se zrušuje.

                  3)

                  Cedefop se ukládá povinnost zaplatit 30 000 eur jako náhrada majetkové újmy způsobené VP.

                  4)

                  Cedefop se ukládá povinnost zaplatit 10 000 eur jako náhrada morální újmy způsobené VP.

                  5)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  6)

                  Cedefop se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 166, 14.5.2018.


title: Spojené věci C-818/18 P a C-6/19 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. června 2021 – The Yokohama Rubber Co. Ltd v. Pirelli Tyre SpA (C-818/18 P), Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) v. Pirelli Tyre SpA (C-6/19 P) („Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu či neplatnost zápisu – Označení tvořené výlučně tvarem výrobku, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku – Nařízení (ES) č. 40/94 – Článek 7 odst. 1 písm. e) bod ii) – Označení tvořené tvarem, který nepředstavuje významnou část výrobku“)

text:
               19.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 289/3

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. června 2021 – The Yokohama Rubber Co. Ltd v. Pirelli Tyre SpA (C-818/18 P), Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) v. Pirelli Tyre SpA (C-6/19 P)
      (Spojené věci C-818/18 P a C-6/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu či neplatnost zápisu - Označení tvořené výlučně tvarem výrobku, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 7 odst. 1 písm. e) bod ii) - Označení tvořené tvarem, který nepředstavuje významnou část výrobku“)
      (2021/C 289/04)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         (Věc C-818/18 P)

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: The Yokohama Rubber Co. Ltd (zástupci: D. Martucci a F. Boscariol de Roberto, avvocati)

         Další účastníci řízení: Pirelli Tyre SpA (zástupci: T. M. Müller a F. Togo, Rechtsanwälte), Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: J. Ivanauskas, zmocněnec)

         Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (zástupce: M. Viefhues, Rechtsanwalt)

         (Věc C-6/19 P)

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: J. Ivanauskas, zmocněnec)

         Další účastnice řízení: Pirelli Tyre SpA (zástupci: T. M. Müller a F. Togo, Rechtsanwälte), The Yokohama Rubber Co. Ltd (zástupci: D. Martucci a F. Boscariol de Roberto, avvocati)

         Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (zástupce: M. Viefhues, Rechtsanwalt)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravné prostředky ve věcech C-818/18 P a C-6/19 P se zamítají.

                  2)

                  Společnost The Yokohama Rubber Co. Ltd a Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponesou vlastní náklady řízení o kasačních opravných prostředcích ve věcech C-818/18 P a C-6/19 P a rovným dílem nahradí náklady, které v souvislosti s těmito řízeními vynaložila společnost Pirelli Tyre SpA.

                  3)

                  European Association of Trade Mark Owners (Marques) ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 148, 29.4.2019.


title: Věc C-546/19: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – BZ v. Westerwaldkreis („Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Přistěhovalecká politika – Navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí – Směrnice 2008/115/ES – Článek 2 odst. 1 – Působnost – Státní příslušník třetí země – Odsouzení pro trestný čin v členském státě – Článek 3 bod 6 – Zákaz vstupu – Pojmy ‚veřejný pořádek‘ a ‚veřejná bezpečnost‘ – Zrušení rozhodnutí o navrácení – Zákonnost zákazu vstupu“)

text:
               19.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 289/5

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – BZ v. Westerwaldkreis
      (Věc C-546/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Přistěhovalecká politika - Navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí - Směrnice 2008/115/ES - Článek 2 odst. 1 - Působnost - Státní příslušník třetí země - Odsouzení pro trestný čin v členském státě - Článek 3 bod 6 - Zákaz vstupu - Pojmy ‚veřejný pořádek‘ a ‚veřejná bezpečnost‘ - Zrušení rozhodnutí o navrácení - Zákonnost zákazu vstupu“)
      (2021/C 289/06)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: BZ

         Žalovaný: Westerwaldkreis

         Výrok

                  1)

                  Článek 2 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí musí být vykládán v tom smyslu, že se tato směrnice vztahuje na zákaz vstupu a pobytu vydaný členským státem, který nevyužil možnosti stanovené v čl. 2 odst. 2 písm. b) směrnice, vůči státnímu příslušníkovi třetí země, který se nachází na jeho území a bylo vůči němu vydáno rozhodnutí o správním vyhoštění z důvodů veřejné bezpečnosti a veřejného pořádku na podkladě předchozího odsouzení za trestný čin.

                  2)

                  Směrnice 2008/115 musí být vykládána v tom smyslu, že brání zachování platnosti zákazu vstupu a pobytu vydaného členským státem vůči státnímu příslušníkovi třetí země, který se nachází na jeho území a bylo vůči němu vydáno pravomocné rozhodnutí o správním vyhoštění z důvodů veřejné bezpečnosti a veřejného pořádku na podkladě předchozího odsouzení za trestný čin, pokud bylo vůči němu přijaté rozhodnutí o navrácení zrušeno, přestože uvedené rozhodnutí o správním vyhoštění již nabylo právní moci.

         (1)  Úř. věst. C 348, 14.10.2019.


title: Věc C-624/19: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 3. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Watford Employment Tribunal – Spojené království) – K a další, L, M, N a další, O, P, Q, R, S, T v. Tesco Stores Ltd („Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Stejná odměna mužů a žen – Článek 157 SFEU – Přímý účinek – Pojem ‚rovnocenná práce‘ – Návrhy, jejichž cílem je požívat stejné odměny za rovnocennou práci – Jediný zdroj – Zaměstnanci rozdílného pohlaví, kteří mají stejného zaměstnavatele – Různé provozovny – Srovnání“)

text:
               19.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 289/6

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 3. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Watford Employment Tribunal – Spojené království) – K a další, L, M, N a další, O, P, Q, R, S, T v. Tesco Stores Ltd
      (Věc C-624/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Stejná odměna mužů a žen - Článek 157 SFEU - Přímý účinek - Pojem ‚rovnocenná práce‘ - Návrhy, jejichž cílem je požívat stejné odměny za rovnocennou práci - Jediný zdroj - Zaměstnanci rozdílného pohlaví, kteří mají stejného zaměstnavatele - Různé provozovny - Srovnání“)
      (2021/C 289/08)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Watford Employment Tribunal

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: K a další, L, M, N a další, O, P, Q, R, S, T

         Žalovaná: Tesco Stores Ltd

         Výrok

      Článek 157 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že má přímý účinek ve sporech mezi jednotlivci, v nichž je uplatňováno nedodržení zásady stejné odměny mužů a žen za „rovnocennou práci“, jak je stanovena v tomto článku.

         (1)  Úř. věst. C 357, 21.10.2019.


title: Věc C-784/19: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad – Varna – Bulharsko) – „TEAM POWER EUROPE“ EOOD v. Direktor na Teritorialna direkcia na Nacionalna agencia za prichodite – Varna („Řízení o předběžné otázce – Migrující pracovníci – Sociální zabezpečení – Použitelné právní předpisy – Nařízení (ES) č. 883/2004 – Článek 12 odst. 1 – Vysílání pracovníků – Zaměstnanci agentury práce – Nařízení (ES) č. 987/2009 – Článek 14 odst. 2 – Potvrzení A 1 – Určení členského státu, v němž zaměstnavatel běžně vykonává své činnosti – Pojem ‚podstatné činnosti jiné než čistě vnitřní řídící činnosti‘ – Absence přidělování zaměstnanců agentury práce na území členského státu, ve kterém je zaměstnavatel usazen“)

text:
               19.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 289/8

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad – Varna – Bulharsko) – „TEAM POWER EUROPE“ EOOD v. Direktor na Teritorialna direkcia na Nacionalna agencia za prichodite – Varna
      (Věc C-784/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Migrující pracovníci - Sociální zabezpečení - Použitelné právní předpisy - Nařízení (ES) č. 883/2004 - Článek 12 odst. 1 - Vysílání pracovníků - Zaměstnanci agentury práce - Nařízení (ES) č. 987/2009 - Článek 14 odst. 2 - Potvrzení A 1 - Určení členského státu, v němž zaměstnavatel běžně vykonává své činnosti - Pojem ‚podstatné činnosti jiné než čistě vnitřní řídící činnosti‘ - Absence přidělování zaměstnanců agentury práce na území členského státu, ve kterém je zaměstnavatel usazen“)
      (2021/C 289/11)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Administrativen sad – Varna

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně:„TEAM POWER EUROPE“ EOOD

         Žalovaný: Direktor na Teritorialna direkcia na Nacionalna agencia za prichodite – Varna

         Výrok

      Článek 14 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, musí být vykládán v tom smyslu, že aby bylo možné mít za to, že agentura práce usazená v členském státě v něm „běžně vykonává své činnosti“ ve smyslu čl. 12 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 465/2012 ze dne 22. května 2012, musí podstatnou část svých činností spočívajících v přidělování zaměstnanců agentury práce vykonávat ve prospěch uživatelů, kteří jsou usazeni a vykonávají činnost na území uvedeného členského státu.

         (1)  Úř. věst. C 27, 27.1.2020.


title: Věc C-76/20: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 3. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad – Varna – Bulharsko) – „BalevBio“ EOOD v. Teritorialna direktsia Severna morska, Agentsia „Mitnitsi“ („Řízení o předběžné otázce – Společný celní sazebník – Sazební zařazení zboží – Kombinovaná nomenklatura – Zboží složené z různých materiálů – Rostlinná vlákna – Melaminová pryskyřice – Čísla 3924 a 4419 – Zboží popsané jako, bambusové kelímky“)

text:
               19.7.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 289/13

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 3. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad – Varna – Bulharsko) – „BalevBio“ EOOD v. Teritorialna direktsia Severna morska, Agentsia „Mitnitsi“
      (Věc C-76/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společný celní sazebník - Sazební zařazení zboží - Kombinovaná nomenklatura - Zboží složené z různých materiálů - Rostlinná vlákna - Melaminová pryskyřice - Čísla 3924 a 4419 - Zboží popsané jako, bambusové kelímky“)
      (2021/C 289/18)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Administrativen sad – Varna

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně:„BalevBio“ EOOD

         Žalovaný: Teritorialna direktsia Severna morska, Agentsia „Mitnitsi“

         za přítomnosti: Okražna prokuratura – Varnenska

         Výrok

      Kombinovaná nomenklatura uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění prováděcího nařízení Komise (EU) č. 2016/1821 ze dne 6. října 2016, musí být vykládána v tom smyslu, že zboží popsané jako „bambusové kelímky“ složené ze 72,33 % z rostlinných vláken a z 25,2 % z melaminové pryskyřice, musí být – s výhradou, že předkládající soud posoudí všechny skutkové okolnosti, které má k dispozici – zařazeno pod číslo 3924 této nomenklatury, konkrétně do její podpoložky 3924 10 00.

         (1)  Úř. věst. C 161, 11.5.2020.