title: Věc C-505/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. září 2011 ThyssenKrupp Elevator AG proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve spojených věcech T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a další v. Komise

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/23

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. září 2011 ThyssenKrupp Elevator AG proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve spojených věcech T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a další v. Komise
   (Věc C-505/11 P)
   2011/C 347/33
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: ThyssenKrupp Elevator AG (zástupce: T. Klose, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit rozsudek Tribunálu (osmého senátu) ze dne 13. července 2011 ve spojených věcech T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07 (ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a další v. Evropská komise) v plném rozsahu, pokud zamítá žalobu a pokud se týká účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek;

               —

               podpůrně přiměřeně dále snížit pokutu uloženou účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek v článku 2 napadeného rozhodnutí Evropské komise ze dne 21. února 2007;

               —

               dále podpůrně vrátit věc Tribunálu k novému rozhodnutí;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) vytýká nepříslušnost Komise, porušení podstatných formálních předpisů, porušení Smlouvy ES resp. SFEU a právních norem, které je třeba použít při provádění těchto smluv jakož i zneužití pravomocí a porušení základních práv v rámci šesti důvodů kasačního opravného prostředku:

               Zaprvé navrhovatelka vytýká, že Tribunál nesprávně potvrdil příslušnost Komise k provedení řízení. Zastává názor, že Tribunál měl prohlásit rozhodnutí Komise za neplatné z důvodu nepoužitelnosti článku 101 SFEU (bývalý článek 81 ES) z důvodu neexistence mezistátního významu vytýkaných lokálních porušení práv. I kdyby Tribunál prohlásil článek 101 SFEU za použitelný, měl zohlednit, že s příslušností Komise se neslučuje každopádně systém souběžných příslušností podle oznámení ESHS založený nařízením č. 1/2003 (1). Konečně Tribunál nezohlednil, že dodatečné zahájení řízení Komisí představuje porušení zásady určitosti a zákonnosti v souvislosti s tresty, chráněné základními právy.

               Zadruhé Tribunál opominul, že se zde jedná o porušení zásady ne bis in idem, neboť Komise nezohlednila rozhodnutí o amnestii vydaná vnitrostátními kartelovými orgány před zahájením řízení ve prospěch navrhovatelky.

               Zatřetí vytýká navrhovatelka, že Tribunál nesprávně potvrzuje rozhodnutí Komise o solidární odpovědnosti navrhovatelky s jejími dceřinými společnostmi. Sama navrhovatelka se nesporně na porušení práva nepodílela. Přičtení cizího jednání na základě nesprávné premisy odpovědnosti hospodářské jednotky odporuje zásada osobní odpovědnosti v oblasti sankcí, zásada in dubio pro reo a právo na spravedlivý proces.

               Začtvrté Tribunál nesprávně opominul, že potvrzení odpovědnosti navrhovatelky jakožto solidární dlužnice porušuje zásadu osobní odpovědnosti. Podpůrně navrhovatelka vytýká, že Tribunál nesprávně potvrdil rozhodnutí Komise ohledně chybějících podílů na odpovědnosti ve vnitřním vztahu a rozsudek je tudíž stižen nedostatkem odůvodnění.

               Zapáté vytýká navrhovatelka, že Tribunál porušil ve svém rozsudku povinnost komplexního přezkumu, která mu přísluší, a to tím, že dostatečně nepřezkoumal nepřiměřenost stanovení výchozí částky, násobícího koeficientu z titulu odrazení ani nedostatečné ohodnocení spolupráce navrhovatelky s Komisí a tím porušil základní právo na spravedlivý proces a v něm spočívající záruku právní ochrany. Každopádně je rozsudek stižen nedostatkem odůvodnění v rozsahu, v němž potvrzuje několikanásobné uložení pokuty, které je v rozporu s praxí rozhodování Komise.

               Zašesté je vytýkáno porušení zásady proporcionality a rovného zacházení ohledně stanovení výchozí částky pro porušení týkající se Německa, neboť do stanovení výchozí částky byly zahrnuty uzavřené obraty, ačkoli tomu odporovaly naléhavé důvody. Tribunál provedl vůči společnosti Schindler v tomto ohledu dostatečně diferencované odůvodnění, avšak vůči navrhovatelce toto rozlišení protiprávně neprovedl.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy Text s významem pro EHP (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc C-377/03: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Belgické království (Nesplnění povinnosti státem — Vlastní zdroje Společenství — Nevyřízené karnety TIR — Nezaplacení nebo prodlení se zaplacením odpovídajících vlastních zdrojů)

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-377/03) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Vlastní zdroje Společenství - Nevyřízené karnety TIR - Nezaplacení nebo prodlení se zaplacením odpovídajících vlastních zdrojů)
   (2006/C 294/03)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Giolito a G. Wilms, zmocněnci)

      Žalovaný: Belgické království (zástupci: E. Dominkovits, A. Goldman a M. Wimmer, zmocněnci, B. van de Walle de Ghelcke, advokát)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Články 6, 9, 10 a 11 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 130, s. 1; Zvl. vyd. 01/03, s. 169) – Nedodržení pravidel o zaúčtování – Protiprávní uvolnění některých tranzitních dokladů (karnety TIR) belgickou celnicí
   Výrok

               1)

               Belgické království tím, že nezaúčtovalo nebo zaúčtovalo opožděně vlastní zdroje z karnetů TIR neuvolněných v souladu s právními předpisy, poukázalo je na účet B namísto účtu A s tím důsledkem, že z toho vyplývající vlastní zdroje nebyly poskytnuty včas Komisi Evropských společenství,

                           —

                           a tím, že odmítlo zaplatit úroky z prodlení z částek dlužných Komisi Evropských společenství,

                           —

                           nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 6, 9, 10 a 11 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství, které s účinností od 31. května 2000 zrušilo a nahradilo nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství, mající stejný předmět.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 264, 1.11.2003


title: Věc T-15/10: Usnesení Tribunálu ze dne 25. března 2011 — Noko Ngele v. Komise a další ( „Mimosmluvní odpovědnost — Žaloba zčásti podaná k nepříslušnému soudu — Žaloba zčásti nepřípustná — Neexistence příčinné souvislosti — Žaloba zčásti zjevně neopodstatněná — Články 111 a 114 jednacího řádu Tribunálu“ )

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/20

         Usnesení Tribunálu ze dne 25. března 2011 — Noko Ngele v. Komise a další
   (Věc T-15/10) (1)

   (Mimosmluvní odpovědnost - Žaloba zčásti podaná k nepříslušnému soudu - Žaloba zčásti nepřípustná - Neexistence příčinné souvislosti - Žaloba zčásti zjevně neopodstatněná - Články 111 a 114 jednacího řádu Tribunálu)
   2011/C 152/37
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mairyus Noko Ngele (Brusel, Belgie) (zástupce: F. Sabakunzi, advokát)
   Žalovaní: Evropská komise (zástupce: A. Bordes, zmocněnec), AT (Brusel, Belgie), AU (Brusel), AV (Brusel) a AW (Brusel)

      Předmět věci

   Žaloba na náhradu škody směřující k získání náhrady hmotné újmy údajně způsobené žalobci nemožností vymáhat svou pohledávku a náhrady hmotné újmy údajně způsobené žalobci zahájením trestních řízení proti němu v Belgii.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá z důvodu nepříslušnosti soudu v rozsahu, v němž směřuje proti AT, AU, AV a AW.

               2)

               Návrhová žádání Mariuyse Nokoa Ngelea směřující k tomu, aby Tribunál rozhodl, že Centrum pro rozvoj podniků (CDE) nikdy nenahradilo Středisko pro průmyslový rozvoj (CDI) a že CDE z právního hlediska neexistuje a nemá právní subjektivitu v Belgii, se odmítají jako návrhová žádání předložená k nepříslušnému soudu.

               3)

               Návrh Mariuyse Nokoa Ngelea směřující k tomu, aby Tribunál nařídil výkon tohoto rozsudku, se odmítá jako nepřípustný.

               4)

               Ve zbývající části se zamítá žaloba jako zjevně neopodstatněná.

               5)

               Mariuysovi Naokovi Ngeleovi se ukládá náhrada nákladů řízení i nákladů řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Věc C-554/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 28. října 2013 — Z. Zh., další účastník řízení: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie & Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, další účastník řízení: I. O.

text:
               11.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 28. října 2013 — Z. Zh., další účastník řízení: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie & Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, další účastník řízení: I. O.
   (Věc C-554/13)
   2014/C 9/31
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel v řízení o kasačním opravném prostředku: Z. Zh.

      Další účastník řízení: Staatssecretaris van Veiligheid en Justittie
   &

      Další úřastník řízení: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: I. O.

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje státní příslušník třetí země, který pobývá neoprávněně na území členského státu, hrozbu pro veřejný pořádek ve smyslu čl. 7 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (Úř. věst. L 348, s. 98, dále jen „směrnice o navrácení“), protože je podezřelý ze spáchání trestného činu podle vnitrostátních právních předpisů, nebo je pro to nezbytné, aby byl z důvodu spáchání tohoto činu odsouzen trestním soudem, a je v tomto případě nutné, aby odsouzení nabylo právní moci?

               2)

               Jsou při přezkumu, zda státní příslušník třetí země, který neoprávněně pobývá na území členského státu, představuje hrozbu pro veřejný pořádek ve smyslu čl. 7 odst. 4 směrnice o navrácení, rozhodné kromě podezření nebo odsouzení ještě další skutečnosti a okolnosti konkrétního případu, jako závažnost a druh trestného činu podle vnitrostátních právních předpisů, uplynutí času nebo úmysl dotčené osoby?

               3)

               Jsou skutečnosti a okolnosti konkrétního případu, které mají význam u přezkumu uvedeného v druhé otázce, rovněž rozhodné ve volbě mezi upuštěním od poskytnutí lhůty pro dobrovolné opuštění území a poskytnutím lhůty pro dobrovolné opuštění území kratší než sedm dnů, s ohledem na možnost podle čl. 7 odst. 4 směrnice o navrácení, pro případ, že dotčená osoba představuje hrozbu pro veřejný pořádek ve smyslu tohoto odstavce 4?


title: Věc T-345/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. července 2014 – Construcción, Promociones e Instalaciones v. OHIM – Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales (CPI COPISA INDUSTRIAL) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství CPI COPISA INDUSTRIAL — Španělská starší obrazová ochranná známka Cpi construcción promociones e instalaciones, s.a. a starší obchodní jméno Construcción, Promociones e Instalaciones, S.A.-C.P.I. — Relativní důvody pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) a odstavec 4 nařízení (ES) č. 207/2009 — Neexistence důkazu o skutečném užívání starší ochranné známky — Neexistence důkazu o užívání staršího obchodního jména v obchodním styku“

text:
               25.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. července 2014 – Construcción, Promociones e Instalaciones v. OHIM – Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales (CPI COPISA INDUSTRIAL)
   (Věc T-345/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství CPI COPISA INDUSTRIAL - Španělská starší obrazová ochranná známka Cpi construcción promociones e instalaciones, s.a. a starší obchodní jméno Construcción, Promociones e Instalaciones, S.A.-C.P.I. - Relativní důvody pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odstavec 4 nařízení (ES) č. 207/2009 - Neexistence důkazu o skutečném užívání starší ochranné známky - Neexistence důkazu o užívání staršího obchodního jména v obchodním styku“)
   2014/C 282/46
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Construcción, Promociones e Instalaciones, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: E. Seijo Veiguela a J. L. Rivas Zurdo, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Španělsko) (zástupce: T. González Martínez, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 10. dubna 2013 (věc R 1935/2012 2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Construcción, Promociones e Instalaciones, SA, a Copisa Proyectos y Mantenimientos Industriales, SA.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Construcción, Promociones e Instalaciones, SA, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 24.8.2013.


title: Věc T-501/14: Žaloba podaná dne 2. července 2014 – Fami-Cuatro de Inversiones v. Komise

text:
               25.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/53

         Žaloba podaná dne 2. července 2014 – Fami-Cuatro de Inversiones v. Komise
   (Věc T-501/14)
   2014/C 282/70
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Fami-Cuatro de Inversiones, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. De Juan Casadevall, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               podpůrně, pokud by považoval španělský systém finančního leasingu za protiprávní státní podporu, aby nařídil její vrácení pouze do data zveřejnění rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v Úředním věstníku Evropské unie, tedy do 21. září 2011, a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty ve věci T-500/14, Derivados del Flúor v. Komise.


title: Věc T-35/13: Žaloba podaná dne 23. ledna 2013 — Meta Group v. Evropská komise

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/29

         Žaloba podaná dne 23. ledna 2013 — Meta Group v. Evropská komise
   (Věc T-35/13)
   2013/C 79/49
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Meta Group Srl (Řím, Itálie) (zástupci: A. Bartolini, V. Colcelli, a A. Formica, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál zrušil:

               —

               oznámení Evropské komise, generálního ředitelství pro rozpočet (general budget and EDF), č. 1328694 ze dne 12. listopadu 2012, jehož předmětem je „zaplacení prostřednictvím započtení pohledávek a dluhů Komise“, ve kterém Komise uvedla, že přistoupila k započtení pohledávky společnosti Meta Group vůči Komisi na základe smlouvy „Take-it-up“ (č. 245637) ve výši 69 061,89 euro s odpovídajícím dluhem vyplývajícím z oznámení dluhu č. 32412078833,

               —

               oznámení Evropské komise, generálního ředitelství pro rozpočet (general budget and EDF), č. 1380282 ze dne 21. listopadu 2012 o započítaní pohledávky společnosti Meta Group vůči Komisi na základe smlouvy „BCreative“ (č. 245599) v výši 16 772,36 euro s odpovídajícím dluhem vyplývajícím z oznámení dluhu č. 32412078833,

               —

               oznámení Evropské komise, generálního ředitelství pro rozpočet (general budget and EDF) č. 1380323 ze dne 21. listopadu 2012 o započítaní pohledávky společnosti Meta Group vůči Komisi na základe smlouvy „BCreative“ (č. 245599) v výši 16 772,36 euro s odpovídajícím dluhem ve stejné výši,

               —

               oznámení Evropské komise, generálního ředitelství pro rozpočet (general budget and EDF), č. 1387638 ze dne 22. listopadu 2012 o započítaní pohledávky společnosti Meta Group vůči Komisi na základe smlouvy „Take-it-up“ (č. 245637) a smlouvy „Ecolink“ (č. 256224) ve výši 220 518,25 euro s dluhem vyplývajícím z oznámení dluhu č. 32412078833 ve výši 209 180,92 eura.

         A v důsledku toho:

               —

               uložil správnímu orgánu, aby žalobkyni zaplatil částku 424 787 euro zvýšenou o úroky z prodlení,

               —

               uložil správnímu orgánu nahradit újmu, která v důsledku toho vznikla žalobkyni.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uplatněným ve věci T-34/13.


title: Věc C-55/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. prosince 2013 – Evropská komise v. Polská republika, vedlejší účastníci řízení: Nizozemské království, Česká republika, Spolková republika Německo, Finská republika, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Estonská republika

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/28

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. prosince 2013 – Evropská komise v. Polská republika, vedlejší účastníci řízení: Nizozemské království, Česká republika, Spolková republika Německo, Finská republika, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Estonská republika
   (Věc C-55/13) (1)

   2014/C 102/40
   Jednací jazyk: polština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 101, 6.4.2013.


title: Věc F-91/05: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne  31. května 2006  – Frankin a další v. Komise ( Důchod — Převod práv na důchod nabytých v Belgii — Odmítnutí žádostí žalobců o pomoc )

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/34

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 31. května 2006 – Frankin a další v. Komise
   (Věc F-91/05) (1)

   („Důchod - Převod práv na důchod nabytých v Belgii - Odmítnutí žádostí žalobců o pomoc“)
   (2006/C 165/67)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Jacques Frankin (Sorée, Belgie) a další [zástupce: F. Frabetti, advokát]

      Žalovaná: Komise Evropských společenství [zástupci: D. Martin a L. Lozano Palacios, zmocněnci]
   Předmět věci
   Jednak zrušení konkludentního odmítnutí Komise pomoci žalobcům podle ustanovení článku 24 služebního řádu úředníků Evropských společenství a jednak náhrada škody, o které mají žalobci za to, že ji utrpěli na základě tohoto odmítnutí.
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 315, 10.12.2005 (věc původně zapsána u Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-359/06 a postoupena Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).


title: Věc T-238/08: Žaloba podaná dne 19. června 2008 – Komise v. Commune de Valbonne

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/50

         Žaloba podaná dne 19. června 2008 – Komise v. Commune de Valbonne
   (Věc T-238/08)
   (2008/C 223/88)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Escobar Guerrero, zmocněnec, a E. Bouttier, advokát)

      Žalovaná: Commune de Valbonne
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               uložit obci Valbonne, zastoupené jejím současným starostou, zaplatit žalobkyni částku 18 619,38 eur, odpovídající částce 14 261,29 eur dluhu a částce 4 358,09 eur úroků z prodlení k 31. květnu 2008;

               —

               uložit obci Valbonne zaplatit částku 5 000 eur pro pokrytí nákladů, které jí vznikly při vymáhání pohledávky;

               —

               uložit obci Valbonne náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise uzavřela s obcí Valbonne ve Francii, obcí Fermo v Itálii a groupement européen d'intérêt économique ARCHI-MED na roky 1998 a 1999 smlouvu o výzkumu a vzdělávání týkající se projektu vzájemného vzdělávání mezi městem Valbonne a provincií Di Ascoli Piceno nazvaného „VALASPI MM 1027“.
   Obce a ARCHI-MED se mimo jiné zavázaly předložit konečnou zprávu Komisi. Vzhledem k tomu, že po výzvě Komise tuto zprávu nepředložily, dospěla Komise k závěru, že smluvní partneři nedodrželi své závazky podle smlouvy, a ukončila ji žádostí o navrácení části záloh zaplacených Komisí, zvýšených o úroky.
   Vzhledem k insolvenci ARCHI-MED navrhuje Komise uložit žalované, aby zaplatila dlužné částky v rozsahu, ve kterém musí smluvní strany společně a nerozdílně plnit smlouvu.


title: Věc T-33/08: Žaloba podaná dne 18. ledna 2008 – Bastos Viegas v. OHIM – Fabre Médicament (OPDREX)

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/31

         Žaloba podaná dne 18. ledna 2008 – Bastos Viegas v. OHIM – Fabre Médicament (OPDREX)
   (Věc T-33/08)
   (2008/C 79/60)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bastos Viegas, AS (Penafiel, Portugalsko) (zástupci: G. Marín Raigal a P. López Ronda, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Pierre Fabre Médicament, S.A. (Boulogne, Francie)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. února 2007 (věc R 1238/2006-4) v rozsahu, v jakém zamítá námitku Piere Fabre a vyhovuje přihlášce ochranné známky Společenství č. 2 429 249 „OPDREX“ (obrazová) a ukládá náklady řízení navrhovateli v obou stupních;

               —

               uložit žalovanému, aby nesl vlastní náklady řízení a nahradil náklady žalobkyně, a

               —

               uložit vedlejšímu účastníku, aby nesl vlastní náklady řízení a nahradil náklady žalobkyně vynaložené na toto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Majitel ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Obrazová ochranná známka „OPDREX“ (přihláška č. 2 429 249 pro výrobky tříd 5 a 10 a služby třídy 35).

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Pierre Fabre Médicament, S.A.

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Slovní národní ochranná známka „OPTREX“ pro výrobky třídy 5 (farmaceutické výrobky).

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Částečné vyhovění námitce v rozsahu, v jakém se týká výrobků třídy 5 a 10.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí v rozsahu, ve kterém odmítá přihlášku ochranné známky Společenství ve vztahu k „chirurgickým přístrojům a nástrojům“ třídy 10.

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-155/16: Žaloba podaná dne 6. dubna 2016 – CFA Institute v. EUIPO – Bloss a další (CERTIFIED FINANCIAL ENGINEER CFE)

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/59

      Žaloba podaná dne 6. dubna 2016 – CFA Institute v. EUIPO – Bloss a další (CERTIFIED FINANCIAL ENGINEER CFE)
      (Věc T-155/16)
      (2016/C 211/73)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: CFA Institute (Charlottesville, Virginie, Spojené státy) (zástupci: S. Rohlfing a G. Engels, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Michael Bloss (Nürtingen, Německo), Dietmar Ernst (Nürtingen) a Joachim Häcker (Nürtingen)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastníci řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „CERTIFIED FINANCIAL ENGINEER CFE“ – přihláška č. 9 569 765

         Řízení před EUIPO: námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. ledna 2016 ve věci R 454/2015-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí,

                  —

                  vyhověl námitkám vzneseným žalobkyní proti přihlášce k zápisu ochranné známky č. 9 569 765, podané dalšími účastníky řízení před odvolacím senátem,

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení,

                  —

                  nebo v případě, že by další účastníci řízení před odvolacím senátem vstoupili do řízení jako vedlejší účastníci, uložil jim náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v odvolacím řízení před EUIPO i v řízení před Tribunálem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009,

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-76/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2011 — ASPLA v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Odvětví plastových průmyslových pytlů — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 odst. 1 ES — Výměny individualizovaných informací — Stanovení cen a prodejních kvót podle zeměpisných zón — Rozdělení zákazníků — Společný postup při předkládání nabídek v rámci nabídkových řízení — Jediné a trvající protiprávní jednání — Rozsah sankcionovaných jednání — Vymezení výrobkového trhu a zeměpisného trhu — Pokyny o metodě stanovování pokut — Zásady rovného zacházení a proporcionality — Přitěžující a polehčující okolnosti — Maximální výše 10 % obratu“ )

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/11

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2011 — ASPLA v. Komise
   (Věc T-76/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Odvětví plastových průmyslových pytlů - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 odst. 1 ES - Výměny individualizovaných informací - Stanovení cen a prodejních kvót podle zeměpisných zón - Rozdělení zákazníků - Společný postup při předkládání nabídek v rámci nabídkových řízení - Jediné a trvající protiprávní jednání - Rozsah sankcionovaných jednání - Vymezení výrobkového trhu a zeměpisného trhu - Pokyny o metodě stanovování pokut - Zásady rovného zacházení a proporcionality - Přitěžující a polehčující okolnosti - Maximální výše 10 % obratu)
   2012/C 6/16
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Plasticos Españoles, SA (ASPLA) (Torrelavega, Španělsko) (zástupci: původně E. Garayar Gutiérrez a A. García Castillo, poté E. Garayar Gutiérrez, M. Troncoso Ferrer a C. Ruixó Claramunt, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupce: F. Castillo de la Torre, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2005) 4634 v konečném znění ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 (ES) (věc COMP/F/38.354 — Průmyslové pytle), které se týká kartelové dohody na trhu s plastovými průmyslovými pytli, jakož i podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Plasticos Españoles, SA (ASPLA) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 108, 6.5.2006.


title: Věc T-486/09: Žaloba podaná dne 4. prosince 2009 — Polsko v. Komise

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/34

         Žaloba podaná dne 4. prosince 2009 — Polsko v. Komise
   (Věc T-486/09)
   2010/C 51/66
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Polská republika (zástupce: M. Szpunar, zmocněnec)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že rozhodnutí Komise 2009/721/ES ze dne 24. září 2009, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) [oznámeno pod číslem K(2009) 7044] (1), je neplatné v rozsahu, ve kterém se částka 47 152 775 PLN, kterou vynaložila platební agentura schválená Polskou republikou, vylučuje z financování Společenství;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V napadeném rozhodnutí je upravena finanční oprava 5 % pokud jde o prostředky vynaložené v roce 2005 v rámci plánu pro rozvoj venkova na podporu zemědělské činnosti ve znevýhodněných oblastech a na agroenvironmentální podporu. Důvodem pro opravu byly údajné chyby týkající se dolaďování formy křížových kontrol dodržování zásad obvyklé správné zemědělské praxe, systému sankcí, zpráv z kontrol na místě a provázání kontrol všech povinností spojených s agroenvironmentálními opatřeními.
   Žalobkyně zpochybňuje existenci předmětných chyb a vznáší vůči napadenému rozhodnutí následující žalobní důvody.
   Zaprvé uplatňuje porušení čl. 7 odst. 4 prvního pododstavce nařízení č. 1258/1999 (2) a čl. 31 odst. 1 nařízení č. 1290/2005 (3), jakož i pokynů stanovených v dokumentu VI/5330/97, neboť byla finanční oprava provedena na základě nesprávného zjištění skutkového stavu a nesprávného právního posouzení. Žádná z údajných chyb, které byly důvodem pro finanční opravu, se ve skutečnosti nestala, a výdaje vyloučené napadeným rozhodnutím z financování Společenství byly provedeny v souladu s právem Společenství.
   V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně uvádí, že zprávy z kontrol na místě ukazují v souladu s článkem 28 nařízení č. 796/2004 (4) kontrolu všech zásad obvyklé správné zemědělské praxe, včetně kontroly dodržení ročního limitu hnojení přírodními hnojivy. Správní křížové kontroly podle systému označování a registrace zvířat nebyly provedeny jen proto, že tento systém nebyl užitečný jako podklad pro křížové kontroly a provedení křížových kontrol podle tohoto systému tedy nebylo nutné podle článku 68 nařízení č. 817/2004 (5). Systém sankcí pro porušení zásad obvyklé správné zemědělské praxe byl plně účinný, přiměřený situaci v prvním roce realizace plánu rozvoje venkova a dokonce přísnější než v současnosti platný systém sankcí Společenství a tedy neomezeně v souladu s článkem 73 nařízení č. 817/2004. Důkladnost kontrol na místě byla zajištěna dokonce nad požadavky čl. 69 odst. 3 nařízení č. 817/2004.
   Zadruhé uplatňuje žalobkyně porušení čl. 7 odst. 4 čtvrtého pododstavce nařízení č. 1258/1999 a čl. 31 odst. 2 nařízení č. 1290/2005, porušení pokynů stanovených v dokumentu VI/5330/97, jakož i porušení zásady proporcionality, protože paušální oprava je s ohledem na nebezpečí ztráty pro rozpočet Společenství krajně převýšena. Žádná z údajných chyb, které byly důvodem pro opravu, nemohla vést k finanční ztrátě Společenství, přinejmenším bylo nebezpečí takových domnělých finančních ztrát zcela marginální a vztahovalo se na částku mnohem nižší než částka, která byla vyloučena z financování Společenství napadeným rozhodnutím.
   Zatřetí uplatňuje žalobkyně porušení čl. 296 odst. 2 SFEU, neboť napadené rozhodnutí není dostatečně odůvodněno. Komise neuvedla důvody pro podstatnou změnu okruhu vytýkaných chyb a polským úřadům tak neumožnila dozvědět se tyto důvody.

      (1)  Úř. věst. L 257, s. 28.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 160, s. 103; Zvl. vyd. 03/25, s. 414).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 209, s. 1).

      (4)  Nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (Úř. věst. L 141, s. 18; Zvl. vyd. 03/44, s. 243).

      (5)  Nařízení Komise (ES) č. 817/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (Úř. věst. L 153, s. 30; Zvl. vyd. 03/46, s. 87).


title: Vyškrtnutí věci C-153/05

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/27

         Vyškrtnutí věci C-153/05 (1)

   (2006/C 36/57)

      (Jednací jazyk: němčina)

   Usnesením ze dne 11. října 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o vyškrtnutí věci C-153/05, Komise Evropských společenství proti Rakouské republice.

      (1)  Úř. věst. C 143, 11.6.2005.


title: Věc C-77/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. března 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal d'instance de Quimper – Francie) – CA Consumer Finance v. Francien Crouan, rozená Weber, Tual Crouan

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/23

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. března 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal d'instance de Quimper – Francie) – CA Consumer Finance v. Francien Crouan, rozená Weber, Tual Crouan
   (Věc C-77/13) (1)

   2014/C 184/35
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 123, 27.4.2013.


title: Věc C-241/11: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. června 2013 — Evropská komise v. Česká republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2003/41/ES — Činnosti institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění a dohled nad nimi — Neúplné provedení ve stanovené lhůtě — Rozsudek Soudního dvora, kterým se určuje nesplnění povinnosti — Nesplnění povinností vyplývajících z rozsudku — Článek 260 odst. 2 SFEU — Peněžité sankce — Paušální částka“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/6

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. června 2013 — Evropská komise v. Česká republika
   (Věc C-241/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2003/41/ES - Činnosti institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění a dohled nad nimi - Neúplné provedení ve stanovené lhůtě - Rozsudek Soudního dvora, kterým se určuje nesplnění povinnosti - Nesplnění povinností vyplývajících z rozsudku - Článek 260 odst. 2 SFEU - Peněžité sankce - Paušální částka)
   2013/C 225/08
   Jednací jazyk: čeština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: Z. Malůšková, N. Yerrel a K.-Ph. Wojcik, zmocněnci)

      Žalovaná: Česká republika (zástupci: M. Smolek a J. Očková, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Článek 260 SFEU — Neprovedení rozsudku Soudního dvora ze dne 14. ledna 2010 ve věci C 343/08, Komise v. Česká republika — Nepřijetí veškerých opatření nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského Parlamentu a Rady 2003/41/ES ze dne 3. června 2003 o činnostech institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění a dohledu nad nimi (Úř. věst. L 235, s. 10; Zvl. vyd. 05/04, s. 350) ve stanovené lhůtě — Uložení paušální částky a penále

      Výrok

               1)

               Česká republika tím, že ke dni uplynutí lhůty stanovené ve výzvě dopisem, kterou jí zaslala Evropská komise podle čl. 260 odst. 2 SFEU, nepřijala veškerá opatření, jež vyplývala z rozsudku ze dne 14. ledna 2010, Komise v. Česká republika (C 343/08), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 260 odst. 1 SFEU.

               2)

               České republice se ukládá povinnost zaplatit Evropské komisi na účet „Vlastní zdroje Evropské unie“ paušální částku ve výši 250 000 eur.

               3)

               České republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 232, 6.8.2011.


title: Věc C-303/06: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 17. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Employment Tribunal – Spojené království) – S. Coleman v. Attridge Law, Steve Law (Sociální politika — Směrnice 2000/78/ES — Rovné zacházení v zaměstnání a povolání — Článek 1, čl. 2 odst. 1, čl. 2 odst. 2 písm. a), čl. 2 odst. 3, jakož i čl. 3 odst. 1 písm. c) — Přímá diskriminace na základě zdravotního postižení — Obtěžování související se zdravotním postižením — Propuštění zaměstnance, který sám není zdravotně postižen, ale má zdravotně postižené dítě — Začlenění — Důkazní břemeno)

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/6

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 17. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Employment Tribunal – Spojené království) – S. Coleman v. Attridge Law, Steve Law
   (Věc C-303/06) (1)

   (Sociální politika - Směrnice 2000/78/ES - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Článek 1, čl. 2 odst. 1, čl. 2 odst. 2 písm. a), čl. 2 odst. 3, jakož i čl. 3 odst. 1 písm. c) - Přímá diskriminace na základě zdravotního postižení - Obtěžování související se zdravotním postižením - Propuštění zaměstnance, který sám není zdravotně postižen, ale má zdravotně postižené dítě - Začlenění - Důkazní břemeno)
   (2008/C 223/08)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   Employment Tribunal
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: S. Coleman

      Žalovaní: Attridge Law, Steve Law
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Employment Tribunal – Výklad článku 1, čl. 2 odst. 2 písm. a) a čl. 2 odst. 3 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79) – Dosah pojmu „zdravotní postižení“ – Možnost rozšířit tento pojem i na osobu úzce spojenou se zdravotně postiženou osobou, která byla diskriminována z důvodu tohoto spojení – Zaměstnanec, který sám vychovává zdravotně postižené dítě
   Výrok

               1)

               Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, a zejména její článek 1, čl. 2 odst. 1 a čl. 2 odst. 2 písm. a) musí být vykládány v tom smyslu, že zákaz přímé diskriminace, který stanoví, není omezen pouze na osoby, které jsou samy zdravotně postiženy. Pokud zaměstnavatel se zaměstnancem, který sám není zdravotně postižen, zachází méně příznivým způsobem, než zachází, zacházel nebo by zacházel s jiným zaměstnancem ve srovnatelné situaci, a je-li prokázáno, že nepříznivé zacházení, jemuž je tento zaměstnanec vystaven, se zakládá na zdravotním postižení jeho dítěte, jemuž poskytuje převážnou část potřebné péče, je takové zacházení v rozporu se zákazem přímé diskriminace zakotveným v uvedeném čl. 2 odst. 2 písm. a).

               2)

               Směrnice 2000/78, a zejména její článek 1 a čl. 2 odst. 1 a 3 musí být vykládány v tom smyslu, že zákaz obtěžování, který stanoví, není omezen pouze na osoby, které jsou samy zdravotně postiženy. Je-li prokázáno, že nežádoucí chování naplňující znaky obtěžování, jemuž je vystaven zaměstnanec, který sám není zdravotně postižen, souvisí se zdravotním postižením jeho dítěte, jemuž poskytuje převážnou část potřebné péče, je takové chování v rozporu se zákazem obtěžování zakotveným v uvedeném čl. 2 odst. 3.

      (1)  Úř. věst. C 237, 30.9.2006.


title: Věc T-5/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. ledna 2007 – Verband der Internationalen Caterer in Deutschland v. Komise

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/29

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. ledna 2007 – Verband der Internationalen Caterer in Deutschland v. Komise
   (Věc T-5/05) (1)

   (2007/C 69/59)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Věc T-211/01: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  24. listopadu 2005  – Rica Foods v. Komise

text:
               28.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/24

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 24. listopadu 2005 – Rica Foods v. Komise
   (Věc T-211/01) (1)

   (2006/C 22/44)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 317, 10.11.2001.


title: Věc C-551/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 11. prosince 2007 – Deniz Sahin v. Bundesminister für Inneres

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 11. prosince 2007 – Deniz Sahin v. Bundesminister für Inneres
   (Věc C-551/07)
   (2008/C 64/28)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgerichtshof
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Deniz Sahin

      Žalovaný: Bundesminister für Inneres
   Předběžné otázky

               1)

                           a)

                           Mají být čl. 3 odst. 1, čl. 6 odst. 2, jakož i čl. 7 odst. 1 písm. d) a odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (dále jen „směrnice“) (1) vykládány v tom smyslu, že se vztahují i na ty rodinné příslušníky ve smyslu čl. 2 odst. 2 směrnice, kteří se do hostitelského členského státu dostali nezávisle na občanu Unie (čl. 2 odst. 3 směrnice) a až tam získali postavení rodinného příslušníka nebo s občanem Unie založili rodinný život?

                           b)

                           Je-li tomu tak, je mimoto rozhodnou skutečností, že se rodinný příslušník v době získání postavení rodinného příslušníka nebo založení rodinného života zdržuje v hostitelském členském státě legálně? Jestliže ano, postačuje pro legální pobyt skutečnost, že rodinný příslušník má právo pobytu pouze na základě svého postavení žadatele o azyl?

                           c)

                           Jestliže na základě zodpovězení otázek č. 1 a) a b) ze směrnice nevyplývá právo pobytu rodinného příslušníka, který je oprávněn pobývat „pouze“ jako žadatel o azyl a který se do hostitelského členského státu dostal nezávisle na občanu Unie a až tam získal postavení rodinného příslušníka anebo s občanem Unie založil rodinný život: Je bez ohledu na to možné odvodit z článku 18 ES, respektive článku 39 ES ve světle základního práva na respektování rodinného života, právo pobytu v situaci, která se vyznačuje tím, že se rodinný příslušník zdržuje v hostitelském členském státě již téměř čtyři roky a je tam již rok sezdaný s občanem Unie, se kterým žije již asi tři a půl roku a se kterým má společné 20 měsíční dítě?

               2)

               Brání čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 1 směrnice vnitrostátní právní úpravě, podle které nemohou rodinní příslušníci občana Unie, kteří nejsou státními příslušníky členského státu a kteří mají na základě práva Společenství, zejména podle čl. 7 odst. 2 směrnice, právo pobytu, získat pobytovou kartu („pobytovou kartu pro rodinné příslušníky občana Unie“) pouze proto, že mají podle zákonných ustanovení hostitelského členského státu týkajících se azylu právo (předběžného) pobytu v tomto státě?

      (1)  Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46.


title: Věc T-13/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. září 2013 — Post Bank Iran v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá proti Íránu za účelem zabránění šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Právní základ — Porušení mezinárodního práva — Povinnost uvést odůvodnění — Práva na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Zjevně nesprávné posouzení — Právo na vlastnictví — Přiměřenost — Rovné zacházení — Zákaz diskriminace“ )

text:
               19.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 304/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. září 2013 — Post Bank Iran v. Rada
   (Věc T-13/11) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá proti Íránu za účelem zabránění šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Právní základ - Porušení mezinárodního práva - Povinnost uvést odůvodnění - Práva na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Zjevně nesprávné posouzení - Právo na vlastnictví - Přiměřenost - Rovné zacházení - Zákaz diskriminace)
   2013/C 304/23
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Post Bank Iran (Téhéran, Írán) (zástupce: D. Luff, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a A. Vitro, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: F. Erlbacher a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Jednak návrh na zrušení, zaprvé, přílohy II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, s. 39), ve znění rozhodnutí Rady 2010/644/SZBP ze dne 25. října 2010 (Úř. věst. L 281, s. 81), a přílohy VIII nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010, o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (ES) č. 423/2007 (Úř. věst. L 281, s. 1), v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně, zadruhé, rozhodnutí vydaného proti žalobkyni „obsaženého v“ dopise ze dne 29. října 2010, zatřetí, rozhodnutí Rady 2011/783/SZBP ze dne 1. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP (Úř. věst L 319, s. 71), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst L 319, s. 11), v rozsahu, v němž se mohou dotknout situace žalobkyně, začtvrté, rozhodnutí vydaného proti žalobkyni „obsaženého v“ dopise ze dne 5. prosince 2011, zapáté, přílohy IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1), v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a zašesté každého budoucího nařízení nebo rozhodnutí Rady nebo Komise, které by doplnilo nebo pozměnilo některý z aktů napadených v rámci této žaloby, a dále návrh, aby se na žalobkyni nevztahoval čl. 20 odst. 1 písm. b) rozhodnutí 2010/413, čl. 16 odst. 2 nařízení č. 961/2010, čl. 1 bod 7 rozhodnutí Rady 2012/35/SZBP ze dne 23. ledna 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413 (Úř. věst L 19, s. 22), čl. 23 odst. 2 nařízení č. 267/2012, čl. 1 bod 8 rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP ze dne 15. října 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413 (Úř. věst. L 282, s. 58), čl. 1 bod 11 nařízení Rady (EU) č. 1263/2012 ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění nařízení č. 267/2012 (Úř. věst. L 356, s. 34), jakož i čl. 1 bod 2 rozhodnutí Rady 2012/829/SZBP ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413 (Úř. věst L 356, s. 71).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba je nepřípustná v rozsahu, v němž se týká zrušení každého budoucího nařízení nebo každého budoucího rozhodnutí Rady Evropské unie nebo Evropské komise, které by doplnilo nebo pozměnilo některý z aktů napadených předloženou žalobou.

               2)

               Není třeba rozhodovat o návrhu na zrušení rozhodnutí vydaných vůči Post Bank Iran, která jsou „obsažena v“ dopisech Rady ze dne 29. října 2010 a 5. prosince 2011, ani o námitce nepřípustnosti vznesené Radou, podporovanou Komisí, pouze proti návrhu na zrušení rozhodnutí vydaného vůči Post Bank Iran „obsaženého v“ dopise Rady ze dne 29. října 2010.

               3)

               Příloha II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP, ve znění rozhodnutí Rady 2010/644/SZBP ze dne 25. října 2010, příloha VIII nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (ES) č. 423/2007, rozhodnutí Rady 2011/783/SZBP ze dne 1. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413, prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení č. 961/2010, a příloha IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení č. 961/2010 se zrušují v rozsahu, v němž se týkají Post Bank Iran.

               4)

               Účinky přílohy II rozhodnutí 2010/413, ve znění rozhodnutí 2010/644 a rozhodnutí 2011/783, jsou vůči Post Bank Iran zachovány až do doby, kdy nabyde účinku zrušení přílohy IX nařízení č. 267/2012 v rozsahu, v němž se týká Post Bank Iran.

               5)

               Rada ponese kromě vlastních nákladů také náklady řízení vynaložené Post Bank Iran.

               6)

               Komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 63, 26.2.2011.


title: Věc C-483/04: Žaloba podaná dne 22. listopadu 2004 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/15

         Žaloba podaná dne 22. listopadu 2004 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-483/04)
   (2005/C 19/30)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 22. listopadu 2004 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Knutem Simonssonem a Enricem Traversou.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               konstatoval, že Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/6/ES (1) ze dne 18. února 2002 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států Společenství nebo odplouvajících z nich, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 7 této směrnice;

               —

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta stanovená pro provedení směrnice uplynula dne 9. září 2003.

      (1)  Úř. věst. L 67, 9.3.2002, s. 31.


title: Věc C-461/13: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 1. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland e.V. v. Bundesrepublik Deutschland „Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Činnost Evropské unie v oblasti vodní politiky — Směrnice 2000/60/ES — Článek 4 odst. 1 — Environmentální cíle týkající se povrchových vod — Zhoršení stavu útvaru povrchové vody — Projekt úpravy vodní cesty — Povinnost členských států neschválit projekt, který může vést ke zhoršení stavu útvaru povrchové vody — Kritéria rozhodná pro posouzení existence zhoršení stavu vodního útvaru“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 1. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland e.V. v. Bundesrepublik Deutschland
   (Věc C-461/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Činnost Evropské unie v oblasti vodní politiky - Směrnice 2000/60/ES - Článek 4 odst. 1 - Environmentální cíle týkající se povrchových vod - Zhoršení stavu útvaru povrchové vody - Projekt úpravy vodní cesty - Povinnost členských států neschválit projekt, který může vést ke zhoršení stavu útvaru povrchové vody - Kritéria rozhodná pro posouzení existence zhoršení stavu vodního útvaru“)
   (2015/C 294/04)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland e.V.

      Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

      Za přítomnosti: Freie Hansestadt Bremen

      Výrok

               1)

               Článek 4 odst. 1 písm. a) body i) až iii) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky, musí být vykládán v tom smyslu, že členské státy jsou povinny – s výhradou udělení výjimky – odmítnout schválení konkrétního projektu, pokud může vést ke zhoršení stavu útvaru povrchové vody nebo pokud ohrožuje dosažení dobrého stavu povrchových vod či dobrého ekologického potenciálu a dobrého chemického stavu takových vod ke dni stanovenému touto směrnicí.

               2)

               Pojem „zhoršení stavu“ útvaru povrchové vody, který je uveden v čl. 4 odst. 1 písm. a) bodu i) směrnice 2000/60, musí být vykládán v tom smyslu, že o zhoršení se jedná tehdy, jakmile se stav alespoň jedné z kvalitativních složek ve smyslu přílohy V této směrnice zhorší o jednu třídu, i když toto zhoršení nevede k celkově horšímu zařazení útvaru povrchové vody. Pokud se však dotyčná kvalitativní složka ve smyslu této přílohy již nachází v nejnižší třídě, jakékoli zhoršení této složky představuje „zhoršení stavu“ útvaru povrchové vody ve smyslu tohoto čl. 4 odst. 1 písm. a) bodu i).

      (1)  Úř. věst. C 352, 30.11.2013.


title: Věc T-265/11: Usnesení Tribunálu ze dne 31. března 2014 – Elmaghraby v. Rada

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/38

         Usnesení Tribunálu ze dne 31. března 2014 – Elmaghraby v. Rada
   (Věc T-265/11) (1)

   2014/C 184/60
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 219, 23.7.2011.


title: Věc C-214/15: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 7. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunál Administrativo – Portugalsko) – Município de Vila Pouca de Aguiar v. Sá Machado & Filhos SA „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Veřejné zakázky na stavební práce — Směrnice 2004/18/ES — Článek 55 — Zadávací řízení — Nabídka, k níž nejsou přiloženy dokumenty odůvodňující mimořádně nízkou cenu — Kritéria určení — Článek 7 písm. c) — Hodnota trhu — Nedosažený práh — Určitý přeshraniční zájem — Nedostatek informací — Zjevná nepřípustnost“

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/10

         Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 7. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunál Administrativo – Portugalsko) – Município de Vila Pouca de Aguiar v. Sá Machado & Filhos SA
   (Věc C-214/15) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Veřejné zakázky na stavební práce - Směrnice 2004/18/ES - Článek 55 - Zadávací řízení - Nabídka, k níž nejsou přiloženy dokumenty odůvodňující mimořádně nízkou cenu - Kritéria určení - Článek 7 písm. c) - Hodnota trhu - Nedosažený práh - Určitý přeshraniční zájem - Nedostatek informací - Zjevná nepřípustnost“)
   (2016/C 343/14)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Município de Vila Pouca de Aguiar

      Žalovaná: Sá Machado & Filhos SA

      za přítomnosti: Norcep Construções e Empreendimentos Lda

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Nejvyšší správní soud, Portugalsko), rozhodnutím ze dne 9. dubna 2015, je zjevně nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 254, 3. 8. 2015.


title: Věc C-476/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 24. října 2012 — Österreichischer Gewerkschaftsbund v. Verband Österreichischer Banken und Bankiers

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 24. října 2012 — Österreichischer Gewerkschaftsbund v. Verband Österreichischer Banken und Bankiers
   (Věc C-476/12)
   2013/C 32/02
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Österreichischer Gewerkschaftsbund

      Žalovaný: Verband Österreichischer Banken und Bankiers

      Předběžné otázky

               1)

               Je zásada „poměrným dílem“ podle ustanovení 4 bodu 2 Rámcové dohody v příloze směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku (1) použitelná (jakožto přiměřená) na přídavek na děti upravený v kolektivní smlouvě, jedná-li se v jeho případě o sociální dávku zaměstnavatele k částečnému vyrovnání finančních vyživovacích povinností rodičů vůči dítěti, za které se přídavek pobírá, s ohledem na povahu této dávky?

               2)

               Bude-li na první otázku odpovězeno záporně:
               Má být ustanovení 4 bod 1 Rámcové dohody v příloze směrnice 97/81/ES vykládán tak, že nerovné zacházení se zaměstnanci na částečný pracovní úvazek poměrným snížením nároku na přídavek na děti v závislosti na délce pracovní doby — při respektování širokého prostoru pro uvážení sociálních partnerů při stanovení sociálně-politického a hospodářsko-politického cíle a opatření vhodných k jeho dosažení — je věcně odůvodněné za předpokladu, že zákaz alikvotace

                           a)

                           ztěžuje nebo znemožňuje zaměstnávání na částečný pracovní úvazek ve formě částečného pracovního úvazku rodičů a/nebo zaměstnání nepatrného rozsahu během rodičovské dovolené a/nebo

                           b)

                           vede k narušení hospodářské soutěže vyšším finančním zatížením zaměstnavatelů s vyšším počtem zaměstnanců na částečný pracovní úvazek, jakož i ke snížení ochoty zaměstnavatelů přijímat zaměstnance na částečný pracovní úvazek a/nebo

                           c)

                           vede ke zvýhodnění zaměstnanců na částečný pracovní úvazek, kteří mají další pracovní poměry na částečný pracovní úvazek a mají vícenásobný nárok na dávku podle kolektivní smlouvy, jakou je přídavek na děti, a/nebo

                           d)

                           vede ke zvýhodnění zaměstnanců na částečný pracovní úvazek, protože tito mají více pracovního volna než zaměstnanci na plný pracovní úvazek, a tudíž mají lepší možnosti péče o děti?

               3)

               Pokud bude na první a druhou otázku odpovězeno záporně: Má být článek 28 Listiny základních práv vykládán tak, že v systému pracovního práva, ve kterém jsou podstatné části minimálních pracovněprávních standardů vytvořeny podle shodných sociálněpolitických odhadů zvlášť vybraných a kvalifikovaných smluvních stran kolektivní smlouvy, je v případě neplatnosti (podle vnitrostátní praxe) pouze jedné detailní úpravy (porušující zákaz diskriminace dle unijního práva) v kolektivní smlouvě (zde alikvotace přídavku na děti u částečného pracovního úvazku) stižen sankcí neplatnosti celý předpis kolektivní smlouvy k této oblasti úpravy (zde přídavek na děti)?

      (1)  Úř. věst. 1998, L 14, s. 9, ve znění směrnice 98/23/ES, Úř.věst. L 131, s. 10.


title: Věc C-284/04: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien – Rakousko) – T-Mobile Austria GmbH, 3G Mobile Telecommunications GmbH, mobilkom austria Aktiengesellschaft, dříve mobilkom austria AG & Co. KG, master-talk Austria Telekom Service GmbH & Co. KG, ONE GmbH, Hutchison 3G Austria GmbH, tele.ring Telekom Service GmbH, právní nástupkyně TRA 3G Mobilfunk GmbH v. Rakouská republika (Šestá směrnice o DPH — Zdanitelná plnění — Pojem hospodářská činnost — Článek 4 odst. 2 — Udělení práv umožňujících používání vymezené části radiofrekvenčního spektra vyhrazené telekomunikačním službám)

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien – Rakousko) – T-Mobile Austria GmbH, 3G Mobile Telecommunications GmbH, mobilkom austria Aktiengesellschaft, dříve mobilkom austria AG & Co. KG, master-talk Austria Telekom Service GmbH & Co. KG, ONE GmbH, Hutchison 3G Austria GmbH, tele.ring Telekom Service GmbH, právní nástupkyně TRA 3G Mobilfunk GmbH v. Rakouská republika
   (Věc C-284/04) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Zdanitelná plnění - Pojem „hospodářská činnost“ - Článek 4 odst. 2 - Udělení práv umožňujících používání vymezené části radiofrekvenčního spektra vyhrazené telekomunikačním službám)
   (2007/C 199/04)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: T-Mobile Austria GmbH, 3G Mobile Telecommunications GmbH, mobilkom austria Aktiengesellschaft, dříve mobilkom austria AG & Co. KG, master-talk Austria Telekom Service GmbH & Co. KG, ONE GmbH, Hutchison 3G Austria GmbH, tele.ring Telekom Service GmbH, právní nástupkyně TRA 3G Mobilfunk GmbH

      Žalovaná: Rakouská republika
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien – Výklad čl. 4 odst. 5 a přílohy D bodu 1 směrnice 77/388/EHS: Šesté směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1) – Činnosti nebo plnění prováděné veřejnoprávním subjektem jako orgánem veřejné správy – Přidělování frekvencí provozovatelům mobilních telefonních komunikací automatickým výběrem nabídky
   Výrok
   Článek 4 odst. 2 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán v tom smyslu, že udělení takových práv, jakými jsou práva na používání frekvencí elektromagnetického spektra s cílem poskytování mobilních telekomunikačních služeb veřejnosti, vnitrostátním regulačním orgánem, který je odpovědný za přidělení frekvencí, formou dražby nepředstavuje hospodářskou činnost ve smyslu tohoto ustanovení, a tudíž nespadá do působnosti této směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004.


title: Věc C-366/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgie) dne 5. července 2016 – H. F. v. Belgický stát

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/33

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgie) dne 5. července 2016 – H. F. v. Belgický stát
   (Věc C-366/16)
   (2016/C 343/44)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: H. F.

      Žalovaný: Belgický stát

      Předběžná otázka

               1)

               Musí se unijní právo, především čl. 27 odst. 2 směrnice 2004/38/ES (1), případně ve spojení s článkem 7 Listiny vykládat v tom smyslu, že žádost o povolení pobytu, kterou podá rodinný příslušník, který je státní příslušník třetí země, v rámci sloučení rodiny s občanem Unie, který uplatnil své právo na volný pohyb a svobodu usazování, je možné v členském státě zamítnout, protože pouze z přítomnosti tohoto rodinného příslušníka – který byl v jiném členském státě na základě skutečností týkajících se ho ve zvláštním historicko-společenském kontextu v jeho zemi původu, podle článku 1F Úmluvy o právním postavení uprchlíků a čl. 12 odst. 2 směrnice 2011/95/EU (2) vyloučen z přiznání postavení uprchlíka – vychází ohrožení společnosti, pokud se existence skutečného a současného ohrožení na základě jednání tohoto rodinného příslušníka v členském státě pobytu odvozuje výlučně z rozhodnutí o vyloučení bez toho, aby se přitom provedl odhad nebezpečí recidivy v členském státě pobytu?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany (Úř. věst. L 337, s. 9).


title: Věc C-559/11: Usnesení Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van koophandel te Antwerpen — Belgie) — Pelckmans Turnhout NV v. Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Schoten NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV ( „Článek 92 odst. 1, čl. 103 odst. 1 a čl. 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Směrnice 2005/29/CE — Nekalé obchodní praktiky — Vnitrostátní právní úprava zakazující, aby byla prodejna otevřena sedm dní v týdnu“ )

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/23

         Usnesení Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van koophandel te Antwerpen — Belgie) — Pelckmans Turnhout NV v. Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Schoten NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV
   (Věc C-559/11) (1)

   (Článek 92 odst. 1, čl. 103 odst. 1 a čl. 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Směrnice 2005/29/CE - Nekalé obchodní praktiky - Vnitrostátní právní úprava zakazující, aby byla prodejna otevřena sedm dní v týdnu)
   2013/C 9/38
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van koophandel te Antwerpen

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Pelckmans Turnhout NV

      Žalované: Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Schoten NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Rechtbank van koophandel te Antwerpen — Výklad článků 34, 35, 49 a 56 SFEU a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. L 149, s. 22) — Pojem obchodních praktik podniků vůči spotřebitelům — Otevření prodejny sedm dní v týdnu a propagace této praktiky

      Výrok

   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („směrnice o nekalých obchodních praktikách“) musí být vykládána v tom smyslu, že se nepoužije na vnitrostátní právní úpravu, jako je ta, o kterou se jedná v původním řízení, jež nesleduje cíle směřující k ochraně spotřebitelů.

      (1)  Úř. věst. C 32, 4.2.2012.


title: Věc T-176/06: Žaloba podaná dne 30. června 2006 – Sviluppo Italia Basilicata v. Komise

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/30

         Žaloba podaná dne 30. června 2006 – Sviluppo Italia Basilicata v. Komise
   (Věc T-176/06)
   (2006/C 190/55)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sviluppo Italia Basilicata S.p.A.(Potenza, Itálie) (zástupce: Francesco Sciaudone, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské komise K(2006)1706 ze dne 20. dubna 2006

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozhodnutí napadené v projednávané věci provedlo podstatnou finanční opravu podpory Evropského fondu pro regionální rozvoj (FEDER) ve výši 5 600 000 EUR poskytnuté ve prospěch globální dotace BIC Basilicata za účelem uskutečnění opatření na podporu oživení zisků malých a středních podniků v regionu Basilicate, v kontextu rámce Společenství na podporu regionů „Cíl 1“ v Itálii. Zejména opatření 2 globální dotace předpokládalo zřízení rizikových kapitálových fondů pro přidělení finančních podpor ve formě účasti na základním kapitálu, půjček podmíněných podílem na zisku a povinných konvertibilních půjček ve prospěch podniků usazených v regionu Basilicate nebo podniků, které mají v úmyslu se tam usadit.
   Na podporu svých tvrzení uplatňuje žalující podnik toto:

               —

               Naprostá neexistence právních a skutkových podmínek, které by mohly sloužit jako základ pro napadené rozhodnutí, pokud má žalovaná za to, že ve skutečnosti nedošlo k žádným pozitivním účinkům podpor fondů v projednávaném případě, vzhledem k tomu, že na závazky účasti v podnicích (podmínka užitečnosti) bylo použito méně než 3 % dotace z fondu. V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že tato podmínka nebyla stanovena ani v režimu použitelném na konkrétní případ, uvedeném v rozhodnutí poskytujícím příspěvek, ani v obecném režimu týkajícím se strukturálních fondů. V důsledku toho Komise nemohla za použití podmínky užitečnosti dojít legitimně k závěru o existenci nesprávností ve smyslu článku 24 nařízení č. 4253/88.

               —

               Porušení rozhodnutí 97/322/ES z důvodu nezohlednění a nesprávného výkladu odstavce C listiny 19. V tomto bodě má žalobkyně za to, že žalovaná v napadeném rozhodnutí nezohlednila jednak rozlišení mezi pojmy „závazek“ a „výdaje“ a jednak ustanovení listiny týkající se doby trvání fondů, jakož i ustanovení stanovená záměrem globální dotace samotným, která byla nedílnou součástí rozhodnutí o schválení podpory, jimiž byla přibližná doba trvání této zvláštní podpory stanovena na 10 let.

               —

               Nedodržení postupů stanovených úmluvou, článkem 25 nařízení č. 4253/88 a článkem 26 nařízení č. 2082/93 z důvodu nesprávností.

         Na závěr své žaloby uplatňuje žalobkyně rovněž porušení zásady legitimního očekávání a zásady právní jistoty, zásady proporcionality a povinnosti odůvodnění.


title: Věc C-428/13: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) v. Yesmoke Tobacco Spa „Řízení o předběžné otázce — Daňová ustanovení — Harmonizace právních předpisů — Směrnice 95/59/ES a 2011/64/EU — Struktura a sazby spotřební daně z tabákových výrobků — Stanovení spotřební daně — Zásada stanovení jedné sazby spotřební daně pro všechny cigarety — Možnost členských států stanovit minimální výši spotřební daně — Cigarety z nejnižší cenové kategorie — Vnitrostátní právní úprava — Zvláštní kategorie cigaret — Stanovení spotřební daně na 115 %“

text:
               8.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 439/9

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) v. Yesmoke Tobacco Spa
   (Věc C-428/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daňová ustanovení - Harmonizace právních předpisů - Směrnice 95/59/ES a 2011/64/EU - Struktura a sazby spotřební daně z tabákových výrobků - Stanovení spotřební daně - Zásada stanovení jedné sazby spotřební daně pro všechny cigarety - Možnost členských států stanovit minimální výši spotřební daně - Cigarety z nejnižší cenové kategorie - Vnitrostátní právní úprava - Zvláštní kategorie cigaret - Stanovení spotřební daně na 115 %“)
   (2014/C 439/12)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS)

      Žalovaná: Yesmoke Tobacco Spa

      Výrok

   Článek 7 odst. 2 a čl. 8 odst. 6 směrnice Rady 2011/64/EU ze dne 21. června 2011 o struktuře a sazbách spotřební daně z tabákových výrobků musí být vykládány v tom smyslu, že brání takovému vnitrostátnímu ustanovení, jako je vnitrostátní ustanovení dotčené v původním řízení, které nestanoví stejnou minimální spotřební daň, která se uplatní na všechny cigarety, ale minimální spotřební daň, která se uplatní pouze na cigarety, jejichž maloobchodní prodejní cena je nižší než maloobchodní prodejní cena cigaret nejžádanější cenové kategorie.

      (1)  Úř. věst. C 313, 26.10.2013.


title: Věc F-66/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 12. května 2011 — AQ v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Posudek o vývoji služebního postupu — Hodnotící období 2009 — Hodnotitel v nižší platové třídě než zaměstnanec — Hodnocení pracovního výkonu za část referenčního období — Nestanovení cílů zaměstnanci“ )

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/41

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 12. května 2011 — AQ v. Komise
   (Věc F-66/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Posudek o vývoji služebního postupu - Hodnotící období 2009 - Hodnotitel v nižší platové třídě než zaměstnanec - Hodnocení pracovního výkonu za část referenčního období - Nestanovení cílů zaměstnanci)
   2011/C 232/72
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: AQ (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Massaux, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení posudku o vývoji služebního postupu vztahujícího se k období od 1. ledna do 31. prosince 2008 v rozsahu, ve kterém zařadil žalobce do úrovně výkonu III a přiznal mu dva body potřebné k povýšení

      Výrok rozsudku

               1)

               Posudek o vývoji služebního postupu AQ za hodnotící a povyšovací období 2009 i rozhodnutí o přiznání dvou bodů potřebných k povýšení AQ za totéž období se zrušují.

               2)

               Evropské komisi se ukládá zaplatit AQ částku 2000 eur.

               3)

               Ve zbývají části se návrhová žádání žaloby zamítají.

               4)

               Evropská komise ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 288, 23.10.2010, s. 74.


title: Věc C-563/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – UPC DTH Sàrl v. Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/46

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – UPC DTH Sàrl v. Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság
   (Věc C-563/13) (1)

   2014/C 315/79
   Jednací jazyk: maďarština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25. 1. 2014.


title: Věc C-206/10: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. května 2011 — Evropská komise v. Spolková republika Německo ( „Nesplnění povinnosti státem — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Článek 4 odst. 1 písm. a) — Nařízení (EHS) č. 1612/68 — Článek 7 odst. 2 — Dávky poskytované německými spolkovými zeměmi nevidomým, neslyšícím a postiženým — Podmínka bydliště“ )

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/7

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. května 2011 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-206/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Článek 4 odst. 1 písm. a) - Nařízení (EHS) č. 1612/68 - Článek 7 odst. 2 - Dávky poskytované německými spolkovými zeměmi nevidomým, neslyšícím a postiženým - Podmínka bydliště)
   2011/C 186/12
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: V. Kreuschitz, zmoněnec)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a C. Blaschke, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Nizozemské království (zástupce: M. Noort, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 7 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (Úř. věst. L 257, s. 2) a čl. 4 odst. 1 písm. a) ve spojení s hlavou III kapitolou 1 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2) — Vnitrostátní právní úprava, která podřizuje poskytnutí dávek spolkových zemí ve prospěch postižených osob a slepých osob podmínce, že příjemce má bydliště v dotyčné spolkové zemi — Dávky uvedené v příloze II oddíle III nařízení (EHS) č. 1408/71 — Pojem „zvláštní nepříspěvková dávka“

      Výrok

               1)

               Spolková republika Německo tím, že podřídila přiznání dávek, poskytovaných na základě předpisů spolkových zemí nevidomým, neslyšícím a postiženým, osobám, pro které je Spolková republika Německo příslušným členským státem, podmínce bydliště nebo obvyklého pobytu v dotyčné spolkové zemi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 647/2005 ze dne 13. dubna 2005, ve spojení s kapitolou 1 hlavy III tohoto nařízení, a čl. 7 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Nizozemské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


title: Věc T-17/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. ledna 2008 Martou Andreasen proti rozsudku vydanému Soudem pro veřejnou službu dne 8. listopadu 2007 ve věci F-40/05, Andreasen v. Komise

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/60

         Kasační opravný prostředek podaný dne 14. ledna 2008 Martou Andreasen proti rozsudku vydanému Soudem pro veřejnou službu dne 8. listopadu 2007 ve věci F-40/05, Andreasen v. Komise
   (Věc T-17/08 P)
   (2008/C 64/97)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Marta Andreasen (Barcelona, Španělsko) (zástupce: B. Marthoz, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání navrhovatelky

               —

               zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 8. listopadu 2007 ve věci F-40/05, rozhodnout o předmětu sporu a vyhovět návrhovým žádáním předloženým žalobkyní v prvním stupni, včetně návrhu na náhradu škody;

               —

               uložit odpůrkyni v řízení o kasačním opravném prostředku náhradu nákladů řízení;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu veškerých nákladů řízení;

               —

               podpůrně zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 8. listopadu 2007 ve věci F-40/05, vrátit věc Soudu pro veřejnou službu, a o náhradě nákladů řízení rozhodnout později

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Svým kasačním opravným prostředkem se navrhovatelka domáhá zrušení rozsudku Soudu pro veřejnou službu, kterým byla zamítnuta žaloba směřující jednak ke zrušení rozhodnutí ze dne 30. října 2004, jímž jí Komise uložila disciplinární sankci odvolání z funkce bez snížení nároku na starobní důchod, a jednak k přiznání náhrady škody.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje navrhovatelka pět důvodů.
   Zaprvé uplatňuje, že Soud pro veřejnou službu porušil článek 10 přílohy IX služebního řádu, tím, že neprovedl přezkum legality a proporcionality rozhodnutí napadeného v prvním stupni vzhledem k uplatnění tohoto ustanovení, s přihlédnutím k okolnostem projednávané věci a ke zvláštní situaci žalobkyně související s povahou funkcí, jež vykonávala.
   Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z údajného porušení zásad legality aktů Společenství, dočasného uplatňování aktů Společenství a právní jistoty, jelikož Soud pro veřejnou službu neodůvodnil svůj rozsudek ohledně bodů týkajících se uplatnění pravidel obsažených ve starém a novém služebním řádu úředníků Evropských společenství v projednávané věci.
   Navrhovatelka krom toho vytýká Soudu pro veřejnou službu nesprávný výklad skutkových okolností, jež mu byly předloženy k posouzení.
   Tvrdí rovněž, že se Soud pro veřejnou službu dopustil nesprávného posouzení a porušení článků 11, 12, 17 a 21 služebního řádu tím, že nepodal dostatečné právní odůvodnění svého rozsudku, když schválil způsob, kterým byla tato ustanovení uplatněna v napadeném rozhodnutí vydaném v prvním stupni.
   Konečně navrhovatelka tvrdí, že Soud pro veřejnou službu porušil i zásady uznané v čl. 6 odst. 1 a článku 13 Evropské úmluvy o lidských právech a v článcích 41 a 47 Listiny základních práv Evropské unie.


title: Věc T-896/16: Žaloba podaná dne 20. prosince 2016 – Puma v. EUIPO – Senator (TRINOMIC)

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/39

         Žaloba podaná dne 20. prosince 2016 – Puma v. EUIPO – Senator (TRINOMIC)
   (Věc T-896/16)
   (2017/C 053/47)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Puma SE (Herzogenaurach, Německo) (zástupce: M. Schunke, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Senator GmbH & Co. KGaA (Groß-Bieberau, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „TRINOMIC“ – Přihláška č. 12 697 074

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. října 2016, ve věci R 70/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených v námitkovém řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení zásady rovného zacházení a vázanosti správních orgánů vlastními rozhodnutími.


title: Věc C-188/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne  12. dubna 2006  Schneider Electric SA proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne  31. ledna 2006  ve věci T-48/03, Schneider Electric SA v. Komise Evropských společenství

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne 12. dubna 2006 Schneider Electric SA proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 31. ledna 2006 ve věci T-48/03, Schneider Electric SA v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-188/06 P)
   (2006/C 165/22)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastice řízení podávající kasační opravný prostředek: Schneider Electric SA (zástupci: A. Winckler, I. Girgenson, M. Pittie, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání

               —

               zrušit na základě čl. 225 odst. 1 ES a článku 61 Statutu ES Soudního dvora Evropských společenství usnesení vydané Soudem prvního stupně dne 31. ledna 2006 ve věci T-48/03, Schneider Electric SA v. Komise Evropských společenství;

               —

               vrátit věc Soudu k rozhodnutí ve věci samé;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek se domnívá, že usnesení zkresluje relevantní skutkové okolnosti a obsahuje nesprávné právní posouzení.
   Zaprvé v rozporu s tím, co tvrdí Soud, k převodu Legrand na konsorcium Wendel/KKR nedošlo „spontánně“ a tento převod stal se „nezrušitelným“ po přijetí rozhodnutí ze dne 4. prosince 2002 (1). V každém případě upuštění od spojení nezbavilo Schneider jejího zájmu podat proti rozhodnutí žalobu.
   Zadruhé rozhodnutí ze dne 4. prosince 2002 představuje ve skutečnosti rozhodnutí o zákazu spojení zejména s ohledem na pokyny adresované Soudem Komisi. Soud totiž ve svém rozsudku ze dne 22. října 2002, Schneider v. Komise, jasně uvedl, že Komise musí znovu otevřít přezkumné řízení ve stádiu oznámení námitek.
   Zatřetí za předpokladu, že rozhodnutí ze dne 4. prosince 2002 představuje skutečně rozhodnutí o zahájení fáze II, může být předmětem žaloby na neplatnost. Vzhledem k tomu, že nepříznivě zasahuje do právního postavení, může být totiž rozhodnutí přijaté na základě čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení 4064/89 (2) předmětem žaloby na neplatnost. Za velmi zvláštních okolností případu má rozhodnutí ze dne 4. prosince 2002 v každém případě takovou povahu, že může vést k žalobě. Jakýkoli další výklad by vedl k odepření spravedlnosti.
   Rozhodnutí o ukončení řízení konečně může být také předmětem žaloby na neplatnost ze stejného důvodu, jako všechna rozhodnutí, kterými Komise podstatným způsobem mění právní postavení dotyčného účastníka řízení.

      (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 4. prosince 2002 o zahájení fáze důkladného přezkumu spojení společností Schneider a Legrand (věc COMP/M.2283–Schneider/Legrand II)

      (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 395, s. 1)


title: Věc C-448/13 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 12. června 2014 – Delphi Technologies, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 7 odst. 1 písm. b) — Slovní ochranná známka INNOVATION FOR THE REAL WORLD — Reklamní slogan — Zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti“

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/9

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 12. června 2014 – Delphi Technologies, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-448/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 7 odst. 1 písm. b) - Slovní ochranná známka INNOVATION FOR THE REAL WORLD - Reklamní slogan - Zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti“)
   2014/C 261/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Delphi Technologies, Inc. (zástupci: C. Albrecht aj. Heumann, Rechtsanwälte)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Delphi Technologies Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 26. 10. 2013.


title: Věc C-565/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hovrätten för västra Sverige – Švédsko) – trestní řízení proti Ove Ahlströmovi, Lennartu Kjellbergovi, Fiskeri Ganthi AB, Fiskeri Nordic AB „Řízení o předběžné otázce — Vnější vztahy — Dohoda mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o partnerství v odvětví rybolovu — Vyloučení jakékoli možnosti, aby plavidla Společenství vykonávala rybolovné činnosti v marockých rybolovných oblastech na základě licence vydané marockými orgány bez zapojení příslušných orgánů Evropské unie“

text:
               8.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 439/13

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hovrätten för västra Sverige – Švédsko) – trestní řízení proti Ove Ahlströmovi, Lennartu Kjellbergovi, Fiskeri Ganthi AB, Fiskeri Nordic AB
   (Věc C-565/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Vnější vztahy - Dohoda mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o partnerství v odvětví rybolovu - Vyloučení jakékoli možnosti, aby plavidla Společenství vykonávala rybolovné činnosti v marockých rybolovných oblastech na základě licence vydané marockými orgány bez zapojení příslušných orgánů Evropské unie“)
   (2014/C 439/18)
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Hovrätten för västra Sverige

      Účastník původního trestního řízení

   Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri Ganthi AB, Fiskeri Nordic AB

      Výrok

   Dohoda mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o partnerství v odvětví rybolovu, schválená jménem Společenství nařízením Rady (ES) č. 764/2006 ze dne 22. května 2006, zejména článek 6 této dohody, musí být vykládána v tom smyslu, že vylučuje jakoukoli možnost výkonu rybolovné činnosti plavidly Společenství v marockých rybolovných oblastech na základě licence vydané marockými orgány bez zapojení příslušných orgánů Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 15, 18.1.2014.


title: Věc T-554/15: Žaloba podaná dne 25. září 2015 – Maďarsko v. Komise

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/62

         Žaloba podaná dne 25. září 2015 – Maďarsko v. Komise
   (Věc T-554/15)
   (2015/C 398/76)
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Maďarsko (zástupci: M.Z. Fehér a G. Koós)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               částečně zrušil rozhodnutí Komise C(2015)4805 ze dne 15. července 2015 o příspěvcích podniků tabákového průmyslu na zdravotní péči v rozsahu, v němž je tímto rozhodnutím požadováno pozastavení uplatňování progresivních sazeb příspěvku i snížení příspěvků v případě investic, stanovených zákonem č. XCIV z roku 2014, o příspěvcích podniků tabákového průmyslu na zdravotní péči v roce 2015 (a dohányipari vállalkozások 2015. évi egészségügyi hozzájárulásáról szóló 2014. évi XCIV. törvény), přijatým maďarským parlamentem;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce následující žalobní důvody.

               1.

               Překročení mezí posuzovací pravomoci, zjevně nesprávné posouzení a porušení zásady proporcionality

                           —

                           Žalobce zaprvé tvrdí, že Komise se tím, že požadovala předmětné pozastavení, dopustila zjevně nesprávného posouzení, čímž překročila meze své posuzovací pravomoci a porušila navíc zásadu proporcionality.

               2.

               Porušení zákazu diskriminace a zásady rovného zacházení

                           —

                           Žalobce zadruhé uvádí, že praxi Komise v oblasti pozastavování lze kvalifikovat jako nesoudržnou, čímž dochází k porušení zákazu diskriminace a zásady rovného zacházení.

               3.

               Nedodržení povinnosti uvést odůvodnění a porušení zásady řádné správy i práva na účinnou procesní obranu

                           —

                           Žalobce zatřetí zejména tvrdí, že Komise v souvislosti s požadováním předmětného pozastavení nesplnila povinnost uvést odůvodnění.

               4.

               Povinnost loajální spolupráce a právo na účinnou soudní ochranu

                           —

                           V této souvislosti žalobce tvrdí, že v důsledku toho, že Komise požadovala předmětné pozastavení, byla porušena základní práva a záruky, jako povinnost loajální spolupráce a právo na účinnou soudní ochranu.

               5.

               Rozporuplnost a nedostatečná přesnost ustanovení rozhodnutí

                           —

                           Žalobce v tomto ohledu uvádí, že když Komise rozhodovala o pozastavení, nevzala v úvahu skutečnost, že u daní odváděných na základě daňového přiznání nejsou maďarské orgány s to zabránit „přiznání“ podpory, a dodává, že rozhodnutí Komise je navíc v souvislosti s předmětem pozastavení rozporuplné. Komise tedy neformulovala jasné pravidlo chování, ačkoli od maďarských orgánů vyžaduje provedení daného rozhodnutí.


title: Věc C-176/16 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 6. dubna 2017 – Proforec Srl v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Rejstřík chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení — Nařízení (EU) č. 1151/2012 — Zápis názvu ‚Focaccia di Recco col formaggio (IPG)‘ — Neexistence právního zájmu na podání žaloby“

text:
               26.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/7

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 6. dubna 2017 – Proforec Srl v. Evropská komise
   (Věc C-176/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Rejstřík chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení - Nařízení (EU) č. 1151/2012 - Zápis názvu ‚Focaccia di Recco col formaggio (IPG)‘ - Neexistence právního zájmu na podání žaloby“)
   (2017/C 202/10)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Proforec Srl (zástupci: G. Durazzo, M. Mencoboni a G. Pescatore, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: původně F. Moro a J. Guillem Carrau, zmocněnci, poté F. Moro, zmocněnkyně)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Proforec Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 191, 30.5.2016.