title: Věc T-215/05: Žaloba podaná dne 27. května 2005 Marie-Yolande Beau proti Komisi Evropských společenství

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/24

         Žaloba podaná dne 27. května 2005 Marie-Yolande Beau proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-215/05)
   (2005/C 205/45)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 27. května 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Marie-Yolande Beau, s bydlištěm v Paříži (Francie), zastoupenou Georgem Vandersandenem a Laure Levi, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (AIPN), které odmítá vyhovět její žádosti o uznání její nemoci za nemoc z povolání a které jí ukládá úhradu odměny a vedlejších poplatků lékaři určenému žalobkyní a polovinu odměny a vedlejších poplatků třetímu lékaři,

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se v tomto řízení staví proti odmítnutí orgánu oprávněného ke jmenování vyhovět její žádosti o uznání její nemoci za nemoc z povolání v souladu s článkem 73 služebního řádu.
   V tomto ohledu tvrdí, že začala mít vážné dýchací potíže na začátku roku 1996, zatímco v době svého nástupu v roce 1988 byla zdráva. Krom toho byla předmětem rozhodnutí o invaliditě.
   Na podporu svých návrhů žalobkyně uplatňuje, že lékařský výbor:

               —

               se neřídil pojmem nemoci z povolání a neuskutečnil poslání, které mu bylo svěřeno. V tomto ohledu je potvrzeno, že lékařský výbor neodpověděl ve své zprávě na otázku zda profesní faktor byl jediným nebo jedním z více faktorů, který způsobil její nemoc. V tomto ohledu, skutečnost že žalobkyně nadále po ukončení své profesní činnosti trpí jistými potížemi neznamená, že tato nemoc nemůže být nemocí z povolání. Krom toho se výbor nevyjádřil k případnému použití článku 14 služebního řádu,

               —

               se pravidelně nevyjadřoval k odůvodněním svých návrhů po přihlédnutí k rozcházejícím se lékařským zprávám,

               —

               nevzal v potaz relevantní lékařské zprávy,

               —

               založil své závěry na neúplné zprávě,

               —

               podrobil žalobkyni funkčním dýchacím zkouškám, které nemohly být relevantní na rozdíl od případného specifického testu reakce na tabák, který nebyl uskutečněn.


title: Věc C-515/09: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 29. července 2010 — Evropská komise v. Estonská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2006/21/ES — Nakládání s odpady z těžebního průmyslu — Neprovedení ve stanovené lhůtě“ )

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/14

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 29. července 2010 — Evropská komise v. Estonská republika
   (Věc C-515/09) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2006/21/ES - Nakládání s odpady z těžebního průmyslu - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   2010/C 246/23
   Jednací jazyk: estonština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Marghelis a K. Saaremäel-Stoilov, zmocněnci)

      Žalovaná: Estonská republika (zástupce: L. Uibo, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí veškerých právních předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu a o změně směrnice 2004/35/ES (Úř. věst. L 102, s. 15) ve stanovené lhůtě.

      Výrok

               1)

               Estonská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu a o změně směrnice 2004/35/ES, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Estonské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 63, 13.3.2010.


title: Věc C-479/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2011 Katinanem Justinem Koném proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve věci T-349/11, Koné v. Rada

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/3

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2011 Katinanem Justinem Koném proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve věci T-349/11, Koné v. Rada
   (Věc C-479/11 P)
   2012/C 6/04
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Katinan Justin Koné (zástupci: L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas a M. Ceccaldi, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               prohlásit žalobu K. J. Koného za přípustnou;

               —

               zrušit usnesení T-349/11 ze dne 13. července 2011, kterým byla žaloba prohlášena za nepřípustnou;

               —

               vrátit navrhovatelovu věc Tribunálu, aby před ním mohl uplatnit svá práva;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení podle článků 69 a 73 jednacího řádu Soudního dvora.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel následující důvody:

               —

               Vyšší moc z důvodu války, v jejímž důsledku došlo k přerušení promlčecí doby. Události, jimž musel navrhovatel v Pobřeží slonoviny čelit od listopadu roku 2010, jsou případem vyšší moci ve smyslu článku 45 statutu Soudního dvora Evropské unie vzhledem k válečnému stavu, v jehož důsledku došlo k přerušení promlčecích dob u aktů, které vůči němu přijala Rada.

               —

               Tento případ vyšší moci z důvodu války navrhovateli znemožňuje svobodně vykonat jeho právo podat žalobu proti aktům, které zjevně porušují základní práva.

               —

               Základní práva a svobody jsou nadřazeny zásadě právní jistoty. Tím, že Tribunál prohlásil navrhovatelovu žalobu za nepřípustnou s poukazem na zásadu právní jistoty, porušil základní právo na soudní ochranu a na obhajobu. Navrhovatel byl takto zbaven práva být vyslechnut příslušným soudem.

               —

               Nemožnost namítat zmeškání lhůty z důvodu vzdálenosti a lhůty k podání žaloby v případě války. Zmeškání lhůty z důvodu vzdálenosti a lhůty k podání žaloby nelze namítat vůči adresátovi s bydlištěm ve státě, který se nachází v otevřené válce. Tyto lhůty se mohou uplatnit jen v dobách míru a jen na evropském světadílu. Navrhovatel se však nachází na jiném světadílu, a z tohoto důvodu je striktní použití článku 102 jednacího řádu Tribunálu na projednávaný případ nepochybně v rozporu s čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a s článkem 263 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               —

               Nadřazenost článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie. Podle článku 102 jednacího řádu Tribunálu se neuplatní žádná povinnost učinit oznámení, která je stanovena ve Smlouvě o fungování Evropské unie, podle níž začíná lhůta k podání žaloby běžet oznámením nebo vyhlášením nebo okamžikem, kdy se dotyčný o aktu dozvěděl. Článek 102 jednacího řádu totiž pomíjí povinnost učinit oznámení a nezohledňuje den, kdy se navrhovatel o aktu skutečně dozvěděl, čímž omezuje literu i ducha článku 263 SFEU. Článek 102 tedy zpochybňuje práva stanovená a chráněná Smlouvou, která je vyšší právní síly a která je pro orgány tvořící Evropskou unii závazná. Vzhledem k tomu, že napadené akty nebyly navrhovateli v rozporu s čl. 263 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie oznámeny, lhůta k podání žaloby proto může začít běžet až od okamžiku, kdy se o aktech, které vůči němu byly vydány, dozvěděl.

               —

               Závažné porušení základních práv a svobod. Zásada právní jistoty, tak jak ji formuloval Tribunál, závažným způsobem zpochybňuje právní jistotu obecně, protože jednotlivcům s bydlištěm mimo Evropskou unii, v zemi nacházející se ve válce, jsou ukládány sankce, proti nimž nemohou úspěšně uplatnit právo na podání žaloby, protože se o sankci nedozvěděli.

               —

               Navrhovatel podpůrně navrhuje zrušení aktů, které vůči němu Rada přijala, a to kvůli závažnosti porušení základních práv a svobod. Vzhledem k tomu, že napadené akty porušují základní svobody chráněné různými mezinárodními smlouvami, přísluší Soudnímu dvoru uvedené akty zrušit, neboť jejich protiprávnost je v rozporu se zavedeným evropským právním řádem a proto, že vzhledem k závažnosti porušení chráněných základních práv a svobod nelze namítat zmeškání lhůty k podání žaloby.


title: Věc T-778/14: Žaloba podaná dne 26. listopadu 2014 – Ugly v. OHIM – Group Lottuss (COYOTE UGLY)

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/41

         Žaloba podaná dne 26. listopadu 2014 – Ugly v. OHIM – Group Lottuss (COYOTE UGLY)
   (Věc T-778/14)
   (2015/C 026/53)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ugly Inc. (New York, Spojené státy) (zástupci: T. St Quintin, barrister, K. Gilbert a C. Mackey, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Group Lottuss Corp., SL (Barcelona, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „COYOTE UGLY“ – Přihláška č. 1 226 198

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. září 2014 ve věci R 1369/2013-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí námitkového oddělení a odvolacího senátu a vrátil zpět námitky námitkovému oddělení ze účelem jejich opětovného posouzení;

               —

               uložil další účastnici v řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1, 2 a 4 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-365/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 14. července 2015 – Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen v. Hauptzollamt Bielefeld

text:
               5.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 14. července 2015 – Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen v. Hauptzollamt Bielefeld
   (Věc C-365/15)
   (2015/C 328/04)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen

      Žalovaný: Hauptzollamt Bielefeld

      Předběžná otázka

   Je třeba článek 241 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (1) ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, vykládat tak, že vnitrostátní právo, jehož se týká tento článek, musí s ohledem na zásadu efektivity zakotvenou v unijním právu stanovit úročení vrácených částek dovozního cla od okamžiku zaplacení tohoto cla až do výplaty vrácených částek i v případech, kdy nárok na vrácení nebyl uplatněn žalobou u vnitrostátního soudu?

      (1)  Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307.


title: Věc T-478/13: Usnesení Tribunálu ze dne 18. června 2014 – NumberFour v. OHIM – Inaer Helicópteros (ENFORE) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               29.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/18

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. června 2014 – NumberFour v. OHIM – Inaer Helicópteros (ENFORE)
   (Věc T-478/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2014/C 339/21
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: NumberFour AG (Berlín, Německo) (zástupce: C. Götz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Inaer Helicópteros, SA (Mutxamel, Španělsko) (zástupci: C. Giner Mas a R. Rodriguez Zaragoza, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. května 2013 (věc R 1000/2012-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi NumberFour AG a Inaer Helicópteros, SA.

      Výrok

               1.

               Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

               2.

               Žalobkyně a vedlejší účastnice ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich nahradí jednu polovinu nákladů řízení vzniklých žalovanému.

      (1)  Úř. věst. C 344, 23.11.2013.


title: Věc C-102/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. března 2011 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. prosince 2010 ve věci T-513/09, José Manuel Baena Grupo, S.A. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a Herbert Neuman a Andoni Galdeano de Sel

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 2. března 2011 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. prosince 2010 ve věci T-513/09, José Manuel Baena Grupo, S.A. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a Herbert Neuman a Andoni Galdeano de Sel
   (Věc C-102/11 P)
   2011/C 130/25
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: J. Crespo Carrillo a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: José Manuel Baena Grupo, SA a Herbert Neuman a Andoni Galdeano del Sel

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadený rozsudek;

               —

               vydal nový meritorní rozsudek ve věci, jímž byla žaloba proti napadenému rozhodnutí zamítnuta nebo vrátil věc Tribunálu k dalšímu řízení;

               —

               uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Úřad se domnívá, že napadený rozsudek by měl být zrušen, jelikož Tribunál porušil článek 61 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 (1), a to z důvodů, které jsou podrobně vysvětleny níže a které lze shrnout následovně:

               a)

               Tribunál tím, že posouzení skutkových okolností odvolacím senátem nahradil vlastním posouzením, aniž konstatoval „zjevně nesprávné posouzení“, překročil meze, které mu v souvislosti s (průmyslovými) vzory Společenství stanoví článek 61 uvedeného nařízení. Namísto soudního přezkumu legality Tribunál provedl výkon týchž pravomocí, které článek 60 uvedeného nařízení vyhrazuje odvolacímu senátu.

               b)

               Porušení čl. 25 odst. 1 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ve spojení s článkem 6 uvedeného nařízení:

                           i)

                           Tribunál při přezkumu, zda srovnávané (průmyslové) vzory u informovaného uživatele vyvolávají odlišný celkový dojem, uplatnil nesprávné kritérium. Došlo k nesprávnému právnímu posouzení, neboť Tribunál se zabýval otázkou, zda se podobnosti a odlišnosti „vryjí do paměti“ informovaného uživatele (viz body 22 a 23 napadeného rozsudku). Srovnání ovšem nemůže být založeno na paměti uživatele. V případě (průmyslových) vzorů, na rozdíl od ochranných známek, je správným kritériem zjištění, zda podobnosti a odlišnosti mezi (průmyslovými) vzory vyvolávají odlišný celkový dojem tehdy, když informovaný uživatel přímo srovnává (průmyslové) vzory.

                           ii)

                           Tribunál se zabýval pouze vnímáním ze strany části dotčené veřejnosti a nijak neodůvodnil vnímání ze strany uživatelů části dotčených výrobků, totiž „tiskovin, včetně reklamních“.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (Úř. věst. L 3, s. 1; Zvl. vyd. 13/27, s. 142).


title: Věc T-49/14: Žaloba podaná dne 17. ledna 2014 – Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks v. Komise

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/46

         Žaloba podaná dne 17. ledna 2014 – Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks v. Komise
   (Věc T-49/14)
   2014/C 112/59
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks e.V. (Berlín, Německo) (zástupci: I. Jung, M. Teworte-Vey, A. Renvert a J. Saatkamp, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 14. listopadu 2013, kterým se zamítá žádost o zrušení zápisu názvu zapsaného v rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 [Kołocz śląski/kołacz śląski (CHZO)] [oznámené pod číslem C(2013) 7626].

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z chybného právního základu:

                           —

                           Žalobce tvrdí, že se žalovaná dopustila nesprávného právního posouzení tím, že své napadené rozhodnutí založila na nařízení (EU) č. 1151/2012 (1), platném v okamžiku přijetí rozhodnutí žalované, namísto nařízení (ES) č. 510/2006 (2), platného v okamžiku podání žádosti žalobce. Tím žalovaná porušila zásadu tempus regit actum.

                           —

                           Žalobce rovněž tvrdí, že žádost o zrušení zápisu je dle nařízení č. 510/2006 přípustná a opodstatněná. V tomto ohledu zejména podotýká, že existují dva důvody zrušení zápisu ve smyslu čl. 12 odst. 2 nařízení č. 510/2006 (sporné označení je zdruhovělé ve smyslu čl. 3 odst. 1 nařízení č. 510/2006, ve specifikaci produktu figuruje chybné zeměpisné vymezení území Slezska) a že odlišující se výklad a použití tohoto ustanovení porušují základní práva společností z odvětví pekárenství-cukrářství ve Spolkové republice Německo.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení nařízení č. 1151/2012:

                           —

                           Žalobce tvrdí, že žádost je přípustná a opodstatněná i tehdy, byla-li by posuzována na základě nařízení (EU) č. 1151/2012.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 343, s. 1).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 93, s. 12).


title: Věc T-24/06: Žaloba podaná dne  24. ledna 2006  – Medienanstalt Berlin-Brandenburg v. Komise

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/32

         Žaloba podaná dne 24. ledna 2006 – Medienanstalt Berlin-Brandenburg v. Komise
   (Věc T-24/06)
   (2006/C 86/66)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Medienanstalt Berlin-Brandenburg (MABB) (Berlín, Německo) (zástupci: M. Schütte, B. Immenkamp, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 9. listopadu 2005 K(2005) 3903 konečné o státní podpoře, kterou poskytla Spolková republika Německo pro zavedení digitální terestrické televize („DVB-T“) v oblasti Berlín-Braniborsko;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně napadá rozhodnutí Komise K(2005) 3903 konečné ze dne 9. listopadu 2005 o státní podpoře pro zavedení digitální terestrické televize (DVB-T) v oblasti Berlín-Braniborsko. Komise napadeným rozhodnutím prohlásila podporu poskytnutou Spolkovou republikou Německo soukromým provozovatelům rozhlasového vysílání podílejícím se na DVB-T za neslučitelnou se společným trhem a uložila Spolkové republice Německo povinnost požadovat poskytnutou podporu od oprávněných zpět. Žalobkyně je v napadeném rozhodnutí výslovně uvedena jako poskytovatel podpory.
   Žalobkyně na podporu své žaloby uplatňuje tři žalobní důvody.
   Zaprvé uvádí, že napadené rozhodnutí je stiženo právní vadou, neboť byly porušeny podstatné formální náležitosti. Komise zejména nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění, neboť dostatečně nedoložila, proč se v projednávaném případě jedná o státní podporu.
   Druhým žalobním důvodem vytýká žalobkyně porušení článku 87 ES. Jednak je přesvědčena, že není dána podpora ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES. Krom toho uplatňuje, že pokud by se skutečně jednalo o podporu, byla by slučitelná se společným trhem podle čl. 87 odst. 3 písm. c) a d).
   Žalobkyně svou žalobu konečně odůvodňuje tím, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 86 odst. 2 ES, neboť pokud by se jednalo o podporu, byla by slučitelná se společným trhem.


title: Věc T-768/14: Žaloba podaná dne 19. listopadu 2014 – ANKO v. Komise

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/35

         Žaloba podaná dne 19. listopadu 2014 – ANKO v. Komise
   (Věc T-768/14)
   (2015/C 065/49)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ANKO AE Antiprosopeion, Emporeiou kai Viomichanias (Atény, Řecko) (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že částka ve výši 3 77  733,93 eur, kterou Komise vyplatila žalobkyni v souvislosti s projektem POCEMON, odpovídá způsobilým výdajům, a že tedy žalobkyně nemá povinnost vrátit tuto částku jako bezdůvodně obdrženou a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba se týká odpovědnosti Komise na základě smlouvy č. 216088 o provedení projektu „Point Of CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases“ (POCEMON) ve smyslu článku 272 SFEU. Konkrétně žalobkyně tvrdí, že přestože splnila své smluvní závazky, Komise v rozporu s dotčenou smlouvou, zásadou dobré víry, zákazem zneužití práva a zásadou proporcionality požádala o vrácení částek vyplacených ANKO z důvodu, že neodpovídají způsobilým výdajům.
   Žalobkyně tudíž zaprvé tvrdí, že se Komise opírá o zcela neopodstatněné a v každém případě neprokázané argumenty za účelem odmítnutí téměř všech výdajů společnosti ANKO jako nezpůsobilých a požadování vrácení částky vyplacené společnosti ANKO v souvislosti s projektem POCEMON. Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Komise odmítnutím 98,68 % částky dlužného příspěvku z důvodu, že podle jejího tvrzení neodpovídá způsobilým výdajům, které žalobkyni vznikly pro potřeby projektu, porušuje zásadu zákazu zneužití práva a zásadu proporcionality.


title: Věc T-293/05: Žaloba podaná dne 26. července 2005 Mauriziem Caldaronem proti Komisi Evropských společenství

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/38

         Žaloba podaná dne 26. července 2005 Mauriziem Caldaronem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-293/05)
   (2005/C 229/79)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 26. července 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Mauriziem Caldaronem, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupeným Stéphanem Rodriguesem a Alice Jaume, advokáty.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 12. dubna 2005 týkajícího se odpovědi na stížnost žalobce, jakož i zrušení posudku o vývoji služebního postupu vypracovaného ohledně žalobce za období od 1. ledna 2003 do 21. srpna 2003;

               —

               uvedl Komisi důsledky, jež s sebou nese toto zrušení, zejména zrušení posudku o vývoji služebního postupu 2003 pro následující období od 15. září 2003 do 31. prosince 2003, který byl vypracován na základě napadeného posudku o vývoji služebního postupu;

               —

               určil mimosmluvní odpovědnost Evropského společenství vycházející z napadeného rozhodnutí;

               —

               přiznal žalobci náhradu škody zejména z důvodu morální újmy ve výši 3 000 eur;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úředník Komise, touto žalobou napadá svůj dílčí posudek o vývoji služebního postupu za období od 1. ledna 2003 do 21. srpna 2003, když se mimo jiné dovolává nesoudržnosti hodnocení hodnotitele a spoluhodnotitele, jakož i zjevně nesprávného posouzení. Uplatňuje rovněž porušení povinnosti uvést odůvodnění, porušení práv obhajoby a zásad řádné správy a legitimního očekávání.


title: Věc F-87/13: Žaloba podaná dne 13. září 2013 — ZZ v. Parlament

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/69

         Žaloba podaná dne 13. září 2013 — ZZ v. Parlament
   (Věc F-87/13)
   2013/C 344/129
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a další (zástupci: A. Salerno, B. Cortese, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu o novém přidělení přístupových práv k e-mailové schránce odborů SAFE.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit napadené rozhodnutí;

               —

               určit, že Evropský parlament nese odpovědnost za majetkovou i nemajetkovou újmu, která žalobcům v důsledku napadeného rozhodnutí vznikla, a přiznat jim náhradu za celou uvedenou újmu;

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-506/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. září 2011 ThyssenKrupp AG proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve spojených věcech T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a další v. Komise

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/24

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. září 2011 ThyssenKrupp AG proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve spojených věcech T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a další v. Komise
   (Věc C-506/11 P)
   2011/C 347/34
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: ThyssenKrupp AG (zástupci: M. Klusmann a S. Thomas, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit rozsudek Tribunálu (osmého senátu) ze dne 13. července 2011 ve spojených věcech T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07 (ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a další v. Evropská komise) v plném rozsahu, pokud zamítá žalobu a pokud se týká účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek;

               —

               podpůrně přiměřeně dále snížit pokutu uloženou účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek v článku 2 napadeného rozhodnutí Evropské komise ze dne 21. února 2007;

               —

               dále podpůrně vrátit věc Tribunálu k novému rozhodnutí;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) vytýká nepříslušnost Komise, porušení podstatných formálních předpisů, porušení Smlouvy ES resp. SFEU a právních norem, které je třeba použít při provádění těchto smluv jakož i zneužití pravomocí a porušení základních práv v rámci sedmi důvodů kasačního opravného prostředku:

               Zaprvé navrhovatelka vytýká, že Tribunál nesprávně potvrdil příslušnost Komise k provedení řízení. Zastává názor, že Tribunál měl prohlásit rozhodnutí Komise za neplatné z důvodu nepoužitelnosti článku 101 SFEU (bývalý článek 81 ES) z důvodu neexistence mezistátního významu vytýkaných lokálních porušení práv. I kdyby Tribunál prohlásil článek 101 SFEU za použitelný, měl zohlednit, že s příslušností Komise se neslučuje každopádně systém souběžných příslušností podle oznámení ESHS založený nařízením č. 1/2003 (1). Konečně Tribunál nezohlednil, že dodatečné zahájení řízení Komisí představuje porušení zásady určitosti a zákonnosti v souvislosti s tresty, chráněné základními právy.

               Zadruhé Tribunál opominul, že se zde jedná o porušení zásady ne bis in idem, neboť Komise nezohlednila rozhodnutí o amnestii vydaná vnitrostátními kartelovými orgány před zahájením řízení ve prospěch navrhovatelky.

               Zatřetí vytýká navrhovatelka, že Tribunál nesprávně potvrzuje rozhodnutí Komise o solidární odpovědnosti navrhovatelky s jejími dceřinými společnostmi. Sama navrhovatelka se nesporně na porušení práva nepodílela. Přičtení cizího jednání na základě nesprávné premisy odpovědnosti hospodářské jednotky odporuje zásada osobní odpovědnosti v oblasti sankcí, zásada in dubio pro reo a právo na spravedlivý proces.

               Začtvrté Tribunál nesprávně opominul, že potvrzení odpovědnosti navrhovatelky jakožto solidární dlužnice porušuje zásadu osobní odpovědnosti. Podpůrně navrhovatelka vytýká, že Tribunál nesprávně potvrdil rozhodnutí Komise ohledně chybějících podílů na odpovědnosti ve vnitřním vztahu a rozsudek je tudíž stižen nedostatkem odůvodnění.

               Zapáté vytýká navrhovatelka, že Tribunál porušil ve svém rozsudku povinnost komplexního přezkumu, která mu přísluší, a to tím, že dostatečně nepřezkoumal nepřiměřenost stanovení výchozí částky, násobícího koeficientu z titulu odrazení ani nedostatečné ohodnocení spolupráce navrhovatelky s Komisí a tím porušil základní právo na spravedlivý proces a v něm spočívající záruku právní ochrany. Každopádně je rozsudek stižen nedostatkem odůvodnění v rozsahu, v němž potvrzuje několikanásobné uložení pokuty, které je v rozporu s praxí rozhodování Komise.

               Zašesté je vytýkáno porušení zásady proporcionality a rovného zacházení ohledně stanovení výchozí částky pro porušení týkající se Německa, neboť do stanovení výchozí částky byly zahrnuty uzavřené obraty, ačkoli tomu odporovaly naléhavé důvody. Tribunál provedl vůči společnosti Schindler v tomto ohledu dostatečně diferencované odůvodnění, avšak vůči navrhovatelce toto rozlišení protiprávně neprovedl.

               Zasedmé je vytýkáno nesprávné stanovení výchozí částky i ohledně stanovení pokuty pro nizozemský trh, jehož objem byl zohledněn v plné výši navzdory nízkému riziku kartelů.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy Text s významem pro EHP (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc C-446/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem tribunal de première instance de Bruxelles ze dne  7. prosince 2005  ve věci Procureur du Roi – Parties civiles: Union des Dentistes et Stomatologistes de Belgique, U. P. R. a Jean Titolidis proti Ioannis Doulamis

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem tribunal de première instance de Bruxelles ze dne 7. prosince 2005 ve věci Procureur du Roi – Parties civiles: Union des Dentistes et Stomatologistes de Belgique, U. P. R. a Jean Titolidis proti Ioannis Doulamis
   (Věc C-446/05)
   (2006/C 48/30)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem tribunal de première instance de Bruxelles ze dne 7. prosince 2005 ve věci Procureur du Roi – Parties civiles: Union des Dentistes et Stomatologistes de Belgique, U. P. R. a Jean Titolidis proti Ioannis Doulamis, který došel kanceláři Soudního dvora dne 14. prosince 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Tribunal de première instance de Bruxelles žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Musí být článek 81 ve spojení s čl. 3 bodem 1 písm. g) a čl. 10 odst. 2 Smlouvy o založení ES vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby vnitrostátní zákon, v projednávaném případě zákon ze dne 15. dubna 1985 o reklamě v oblasti zubařské péče, zakazoval (každému a) poskytovatelům zubařské péče v rámci svobodného povolání nebo zubařské praxe, aby využili, přímo, nebo nepřímo, jakoukoliv reklamu v oblasti zubařské péče?


title: Věc F-97/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 16. června 2011 — Kerstens v. Komise

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/58

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 16. června 2011 — Kerstens v. Komise
   (Věc F-97/10) (1)

   2011/C 252/131
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.2011, s. 41.


title: Věc T-538/13: Žaloba podaná dne 10. října 2013 — Verein Natura Havel a Vierhaus v. Komise

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/66

         Žaloba podaná dne 10. října 2013 — Verein Natura Havel a Vierhaus v. Komise
   (Věc T-538/13)
   2013/C 344/122
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Verein Natura Havel eV (Berlín, Německo); a H.-P. Vierhaus (Berlín) (zástupce: O. Austilat, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ‒ Generálního ředitelství pro životní prostředí ‒ ze dne 24. června 2013 a Evropské komise ‒ Generálního sekretariátu ‒ ze dne 3. září 2013, jimiž byl odmítnut přístup k dopisu Komise stanovící lhůty ohledně řízení o nesplnění povinnosti č. 2013/4000 proti Spolkové republice Německo ze dne 30. května 2013,

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení práva žalobců na přístup k informacím

                           —

                           Žalobci především uvádějí, že napadené rozhodnutí Komise porušuje jejich právo na přístup k informacím vyplývající z čl. 15 odst. 3 SFEU, článku 42 Listiny základních práv, čl. 10 odst. 1 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1049/2001 (1). Žalobci uvádějí, že uvedená ustanovení mají za cíl vytvoření co největší transparentnosti a výjimky je třeba vykládat restriktivně. Dále je podle judikatury třeba klást vysoké nároky na prokázání závažných omezení šetření. Napadené rozhodnutí tento požadavek nesplňuje.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení částečného přístupu

                           —

                           Žalobci dále uvádějí, že přezkumem, jímž Komise odmítá pouze částečný přístup k informacím, se Komise dopustila nesprávného právního posouzení. S tím související úvahy obsažené v rozhodnutí jsou nesprávné a porušují zásadu proporcionality.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění

                           —

                           Napadené rozhodnutí krom toho nevyhovuje požadavkům kladeným na povinnost uvést odůvodnění.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 10 odst. 1 druhé věty Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod

                           —

                           Žalobci dále vytýkají porušení svého práva obdržet informace bez zásahů orgánů, které vyplývá z čl. 10 odst. 1 druhé věty Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst.. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03 s. 331).


title: Věc C-409/13: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. dubna 2015 – Rada Evropské unie v. Evropská komise „Žaloba na neplatnost — Makrofinanční pomoc třetím zemím — Rozhodnutí Komise o zpětvzetí návrhu rámcového nařízení — Článek 13 odst. 2 SEU a článek 17 SEU — Článek 293 SFEU — Zásada svěřených pravomocí — Zásada institucionální rovnováhy — Zásada loajální spolupráce — Článek 296 SFEU — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. dubna 2015 – Rada Evropské unie v. Evropská komise
   (Věc C-409/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Makrofinanční pomoc třetím zemím - Rozhodnutí Komise o zpětvzetí návrhu rámcového nařízení - Článek 13 odst. 2 SEU a článek 17 SEU - Článek 293 SFEU - Zásada svěřených pravomocí - Zásada institucionální rovnováhy - Zásada loajální spolupráce - Článek 296 SFEU - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2015/C 198/05)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Rada Evropské unie (zástupci: G. Maganza, A. de Gregorio Merino a I. Gurov, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Smulders, P. Van Nuffel a M. Clausen, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Vláčil a J. Škeřík, zmocněnci), Spolková republika Německo (zástupce: T. Henze, zmocněnec), Španělské království (zástupce: M. Sampol Pucurull, zmocněnec), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, D. Colas a N. Rouam, zmocněnci), Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. Gentilim, avvocato dello Stato), Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman, B. Koopman a J. Langer, zmocněnci), Slovenská republika (zástupkyně: B. Ricziová, zmocněnkyně), Finská republika (zástupkyně: H. Leppo, zmocněnkyně), Švédské království (zástupkyně: U. Persson a A. Falk, zmocněnkyně), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: V. Kaye, zmocněnkyně, ve spolupráci s R. Palmerem, barrister)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Česká republika, Spolková republika Německo, Španělské království, Francouzská republika, Italská republika, Nizozemské království, Slovenská republika, Finská republika, Švédské království, jakož i Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21.9.2013.


title: Věc C-351/10: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — Zollamt Linz Wels v. Laki DOOEL ( „Celní kodex Společenství — Nařízení, kterým se provádí celní kodex — Článek 555 odst. 1 písm. c) a čl. 558 odst. 1 — Vozidlo, které vstoupilo na celní území v režimu dočasného použití s úplným osvobozením od dovozního cla — Vozidlo užívané pro vnitřní přepravu — Protiprávní užívání — Vznik celního dluhu — Vnitrostátní orgány příslušné k vybrání cla“ )

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/7

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — Zollamt Linz Wels v. Laki DOOEL
   (Věc C-351/10) (1)

   (Celní kodex Společenství - Nařízení, kterým se provádí celní kodex - Článek 555 odst. 1 písm. c) a čl. 558 odst. 1 - Vozidlo, které vstoupilo na celní území v režimu dočasného použití s úplným osvobozením od dovozního cla - Vozidlo užívané pro vnitřní přepravu - Protiprávní užívání - Vznik celního dluhu - Vnitrostátní orgány příslušné k vybrání cla)
   2011/C 226/12
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Zollamt Linz Wels

      Žalovaný: Laki DOOEL

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Verwaltungsgerichtshof — Výklad čl. 204 odst. 1 písm. a) a článku 215 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1), čl. 555 odst. 1 písm. c) a čl. 558 odst. 1 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (Úř. věst. L 253, s. 1), jakož i článku 61 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Silniční přeprava zboží v Evropské unii — Použití vozidla, pro které nebylo uděleno povolení k vnitřní přepravě v členském státě, do něhož je zboží přepravováno — Místo vzniku celního dluhu — Pravomoc členského státu původu nebo členského státu určení

      Výrok

   Článek 555 odst. 1 a čl. 558 odst. 1 písm. c) nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Komise (ES) č. 993/2001 ze dne 4. května 2001 musí být vykládány v tom smyslu, že se musí mít za to, že porušení předpisů při užívání vozidla dovezeného do Evropské unie v režimu úplného osvobození od dovozního cla a užívaného ve vnitřní přepravě nastalo v okamžiku překročení hranice členského státu, v němž se vozidlo pohybuje v rozporu s vnitrostátními předpisy v oblasti dopravy, tedy neexistuje-li povolení k vykládce udělené členským státem, kde se vykládka uskuteční, přičemž k vybrání uvedeného cla jsou příslušné orgány tohoto státu.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.10.2010.


title: Věc C-87/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. února 2011 Fidelio KG proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 16. prosince 2010 ve věci T-286/08, Fidelio KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. února 2011 Fidelio KG proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 16. prosince 2010 ve věci T-286/08, Fidelio KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-87/11 P)
   2011/C 152/19
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Fidelio KG (zástupce: M. Gail, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 16. prosince 2010 ve věci T-286/08

               —

               vyhovět návrhovým žádáním uplatněným v prvním stupni řízení

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tribunál nesprávně konstatoval, že přihlášce označení „Hallux“ pro „ortopedické výrobky“ a „obuv“ brání absolutní důvod zamítnutí zápisu podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94. Je nepochopitelné, proč se Tribunál v rozporu s tvrzením žalobkyně přiklonil k argumentaci Úřadu a vychází z toho, že „hallux“, což je latinské označení palce na noze, je obvyklou zkratkou pro „hallux valgus“, což je onemocnění palce na noze. Tento postup Tribunálu je v rozporu s významem zásady přezkoumat věc z úřední povinnosti a je krom toho v rozporu s povinností odůvodnění.
   Tribunál dále vycházel z nesprávného určení výrobků a tříd výrobků. Jelikož je pojem „ortopedické výrobky“ velmi široký a postačuje, aby se absolutní důvod zamítnutí vztahoval pouze na část výrobků, může Úřad vymyslet libovolné množství druhů výrobků, aby zamítl zápis určitého druhu výrobku. Tuto skutečnost Tribunál nezohlednil.
   Ohledně obuvi Tribunál nesprávně vycházel z předpokladu, že existuje třída výrobků „pohodlná obuv“. Ve skutečnosti však neexistuje žádný rozdíl mezi běžnou a takzvanou pohodlnou obuví.
   Mimoto se Tribunál při určení příslušné skupiny rozhodné veřejnosti pro „ortopedické výrobky“ a „obuv“ nechal vést nerelevantními úvahami. Podle žalobkyně je v tomto ohledu potřeba vycházet z průměrného spotřebitele. Průměrný spotřebitel však nezná ani latinský jazyk, ani onemocnění nohou nazvané hallux valgus. Ochrannou známku „Hallux“ tedy nelze považovat za popisnou.
   Tribunál konečně porušil i čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94, když neprovedl přezkum označení „Hallux“ podle tohoto ustanovení.


title: Věc C-166/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof, Rakousko) – Rudi Heger GmbH v. Finanzamt Graz-Stadt (Šestá směrnice o DPH — Daňová příslušnost — Článek 9 — Poskytování služeb vztahujících se k nemovitosti — Převod práv k rybolovu v určitém úseku vodního toku)

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof, Rakousko) – Rudi Heger GmbH v. Finanzamt Graz-Stadt
   (Věc C-166/05) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Daňová příslušnost - Článek 9 - Poskytování služeb vztahujících se k nemovitosti - Převod práv k rybolovu v určitém úseku vodního toku)
   (2006/C 261/10)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgerichtshof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Rudi Heger GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Graz-Stadt
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Verwaltungsgerichtshof – Výklad čl. 9 odst. 2 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) – Určení místa daňové příslušnosti – Pojem poskytování služeb vztahujících se k nemovitosti – Převod práv k rybolovu v určitém úseku řeky za protiplnění
   Výrok
   Převod práva chytat ryby formou převodu povolení k chytání ryb za protiplnění představuje poskytování služeb vztahujících se k nemovitosti ve smyslu čl. 9 odst. 2 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně.

      (1)  Úř. věst. C 143, 11.6.2005.


title: Věc F-83/09: Žaloba podaná dne 15. října 2009 — Kalmár v. Europol

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/80

         Žaloba podaná dne 15. října 2009 — Kalmár v. Europol
   (Věc F-83/09)
   2010/C 24/152
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Andreas Kalmár (Haag, Nizozemsko) (zástupce: D. Coppens, advokát)

      Žalovaný: Europol

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Europolu ze dne 4. a 24. února 2009 týkajících se propuštění žalobce dne 4. května 2009 a jeho postavení mimo službu. Krom toho žádost o opětovné zaměstnání žalobce a o náhradu majetkové a nemajetkové újmy.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušení původních rozhodnutí Europolu ze dne 4. a 24. února 2009, jakož i rozhodnutí vydaného ohledně stížnosti ze dne 18. července 2009 a uložení Europolu, aby A. Kalmárovi umožnil pokračovat ve své činnosti;

               —

               uložení Europolu zaplatit plat vypočtený ode dne, kdy byla neoprávněně ukončena smlouva A. Kalmára do dne, kdy měla smlouva platně skončit;

               —

               uložit Europolu zaplacení 25 000 eur jako náhradu za nemajetkovou újmu;

               —

               uložit Europolu náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-194/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. února 2011 — Lan Airlines v. OHIM — Air Nostrum (LINEAS AEREAS DEL MEDITERRANEO LAM) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství LINEAS AEREAS DEL MEDITERRANEO LAM — Starší slovní a obrazová ochranná známka Společenství LAN — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. února 2011 — Lan Airlines v. OHIM — Air Nostrum (LINEAS AEREAS DEL MEDITERRANEO LAM)
   (Věc T-194/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství LINEAS AEREAS DEL MEDITERRANEO LAM - Starší slovní a obrazová ochranná známka Společenství LAN - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 89/36
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lan Airlines, SA (Renca, Chile) (zástupci: E. Armijo Chávarri a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: O. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, SA (Manises, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. února 2009 (věc R 107/2008-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Lan Airlines, SA a Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, SA.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Lan Airlines, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 167, 18.7.2009.


title: Věc T-251/17: Žaloba podaná dne 28. dubna 2017 – Robert Bosch v. EUIPO (Simply. Connected.)

text:
               19.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/44

         Žaloba podaná dne 28. dubna 2017 – Robert Bosch v. EUIPO (Simply. Connected.)
   (Věc T-251/17)
   (2017/C 195/59)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Robert Bosch GmbH (Stuttgart, Německo) (zástupci: S. Völker a M. Pemsel, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „Simply. Connected.“ – Přihláška č. 14 814 057

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. března 2017 ve věci R 948/2016-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení včetně nákladů odvolacího řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               porušení článku 64 nařízení č. 207/2009 ve spojení s článkem 263 SFEU;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-477/13: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer v. Hans Angerer „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2005/36/ES — Článek 10 — Uznávání odborných kvalifikací — Přístup k povolání architekta — Doklady, které nejsou uvedeny v příloze V v bodě 5.7.1. — Pojmy ‚zvláštní a výjimečné důvody‘ a ‚architekt‘“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer v. Hans Angerer
   (Věc C-477/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2005/36/ES - Článek 10 - Uznávání odborných kvalifikací - Přístup k povolání architekta - Doklady, které nejsou uvedeny v příloze V v bodě 5.7.1. - Pojmy ‚zvláštní a výjimečné důvody‘ a ‚architekt‘“)
   (2015/C 198/06)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer

      Žalovaný: Hans Angerer

      Za přítomnosti: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht, Landesanwaltschaft Bayern als Vertreter des öffentlichen Interesses

      Výrok

               1)

               Článek 10 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací ve znění nařízení Komise (ES) č. 279/2009 ze dne 6. dubna 2009 musí být vykládán v tom smyslu, že žadatel, který si přeje, aby se na něj vztahoval obecný systém uznávání dokladů o dosažené kvalifikaci upravený v kapitole I hlavy III této směrnice, musí kromě skutečnosti, že je držitelem dokladu o dosažené kvalifikaci, který není uveden v příloze V v bodě 5.7.1. uvedené směrnice, prokázat rovněž, že jsou dány „zvláštní a výjimečné důvody“.

               2)

               Článek 10 písm. c) směrnice 2005/36, ve znění nařízení č. 279/2009, musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „zvláštní a výjimečné důvody“ ve smyslu tohoto ustanovení se vztahuje na okolnosti, na jejichž základě žadatel není držitelem dokladu uvedeného v příloze V v bodě 5.7.1. této směrnice, přičemž uvedený žadatel se nemůže dovolávat skutečnosti, že získal odbornou kvalifikaci, která mu v domovském členském státě umožňuje přístup k jinému povolání, než je povolání, které si přeje vykonávat v hostitelském členském státě.

               3)

               Článek 10 písm. c) směrnice 2005/36, ve znění nařízení č. 279/2009, musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „architekt“ uvedený v tomto ustanovení musí být definován podle právních předpisů hostitelského členského státu, a že v důsledku toho nutně neukládá, aby žadatel získal vzdělání a zkušenosti týkající se nejen technických činností spojených s projektováním stavby, stavebním dozorem a prováděním stavby, ale i činností spadajících do oblasti uměleckého navrhování stavby a jejího ekonomického plánování, územního plánování, či dokonce památkové péče.

      (1)  Úř. věst. C 344, 23.11.2013.


title: Věc T-641/14: Žaloba podaná dne 28. srpna 2014 – Dellmeier v. OHIM – Dell (LEXDELL)

text:
               27.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 380/18

         Žaloba podaná dne 28. srpna 2014 – Dellmeier v. OHIM – Dell (LEXDELL)
   (Věc T-641/14)
   2014/C 380/24
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alexandra Dellmeier (Mnichov, Německo) (zástupce: J. Khöber, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Dell, Inc. (Round Rock, Spojené státy americké)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí R 0966/2013-2 druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. června 2014, pokud jde o námitkové řízení B 1  698 2892 zahájené proti přihlášce ochranné známky Společenství č. 00814779 „LEXDELL“ a zamítl námitku v plném rozsahu;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení vynaložených v řízení před Tribunálem;

               —

               stanovil datum ústního jednání pro případ, že by Tribunál nemohl bez ústního jednání věc posoudit.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka Společenství „LEXDELL“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 25, 41 a 46 – přihláška ochranné známky Společenství č. 00814779

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „DELL“ zaregistrovaná pod č. 6 420 641.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: námitka byla částečně zamítnuta.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: žaloba byla zamítnuta.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-367/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Najwyższy (Polsko) dne 14. července 2015 – Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa“ w Oławie v. Stowarzyszenie Filmowców Polskich w Warszawie

text:
               11.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Najwyższy (Polsko) dne 14. července 2015 – Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa“ w Oławie v. Stowarzyszenie Filmowców Polskich w Warszawie
   (Věc C-367/15)
   (2016/C 007/13)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Najwyższy

      Účastníci původního řízení

      Stěžovatel: Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa“ w Oławie

      Druhý účastník řízení: Stowarzyszenie Filmowców Polskich w Warszawie

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 13 směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví (1) vykládán v tom smyslu, že nositel majetkových autorských práv, která byla porušena, se může domáhat náhrady škody, která mu vznikla, na základě obecných zásad nebo se může domáhat, aniž je nutné prokazovat škodu či příčinnou souvislost mezi porušením jeho autorských práv a vzniklou škodou, aby mu byl zaplacen dvojnásobek či v případě zaviněného porušení autorských práv trojnásobek příslušné odměny, ačkoli článek 13 směrnice 2004/48 stanoví, že při stanovení škody soudy přihlíží k aspektům uvedeným v čl. 13 odst. 1 písm. a) a pouze jako alternativu mohou ve vhodných případech stanovit náhradu škody jako paušální částku na základě hledisek uvedených v čl. 13 odst. 1 písm. b) směrnice?

               2)

               Je s ohledem na článek 13 směrnice možné přiznat na návrh dotčené strany paušální náhradu škody v předem vymezené výši, která je dvoj či trojnásobkem příslušné odměny, když bod 26 odůvodnění uvádí, že cílem směrnice není zavést povinnost stanovit náhradu škody jako trest?

      (1)  Úř. věst., L 157, s. 45; Zvl. vyd. 17/02, s. 32.


title: Věc T-131/06: Žaloba podaná dne  4. května 2006  – Sonia Rykiel Création et Diffusion de Modèles v. OHIM – Cuadrado (SONIA SONIA RYKIEL)

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/28

         Žaloba podaná dne 4. května 2006 – Sonia Rykiel Création et Diffusion de Modèles v. OHIM – Cuadrado (SONIA SONIA RYKIEL)
   (Věc T-131/06)
   (2006/C 165/55)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sonia Rykiel Création et Diffusion de Modèles (Paříž, Francie) (zástupce: E. Baud, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Cuadrado S.A. (Paterna, Španělsko)
   Návrhy žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. ledna 2006 ve věci R 329/2005-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Sonia Rykiel Création et Diffusion de Modèles

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „SONIA SONIA RYKIEL“ pro zboží v třídách 3, 9, 14, 18 25 (ochranná známka Společenství č. 1035625)

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Cuadrado, S.A.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní ochranná známka „SONIA“ pro zboží ve třídách 24 a 25.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky pokud jde o zboží zařazené do třídy 25.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a odmítnutí přihlašované známky pro zboží zařazené do třídy 25.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 43 odst. 3 nařízení č. 40/94 a čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94.


title: Věc T-466/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2016 – Španělsko v. Komise Celní unie — Dovoz výrobků z tuňáka ze Salvadoru — Dodatečné vybrání dovozního cla — Žádost o nevybrání dovozního cla — Článek 220 odst. 2 písm. b) a článek 236 nařízení (EHS) č. 2913/92 — Právo na řádnou správu v rámci článku 872a nařízení (EHS) č. 2454/93 — Chyba ze strany příslušných orgánů, kterou nebylo možno rozumným způsobem zjistit“

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2016 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-466/14) (1)

   (Celní unie - Dovoz výrobků z tuňáka ze Salvadoru - Dodatečné vybrání dovozního cla - Žádost o nevybrání dovozního cla - Článek 220 odst. 2 písm. b) a článek 236 nařízení (EHS) č. 2913/92 - Právo na řádnou správu v rámci článku 872a nařízení (EHS) č. 2454/93 - Chyba ze strany příslušných orgánů, kterou nebylo možno rozumným způsobem zjistit“)
   (2017/C 038/32)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupci: původně A. Rubio González, poté V. Ester Casas, abogado del Estado)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Arenas, A. Caeiros a B.-R. Killmann, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 2363 final ze dne 14. dubna 2014, kterým bylo konstatováno, že v konkrétním případě je prominutí dovozního cla odůvodněno pro určitou částku, ale není odůvodněno pro jinou částku (REM 02/2013), v rozsahu, v němž obsahuje závěr, že prominutí dovozního cla ve výši 14 417 193,41 eura není odůvodněno.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 261, 11.8.2014.


title: Věc C-664/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administratīvā apgabaltiesa (Lotyšsko) dne 13. prosince 2013 — VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija“ , Latvijas Republikas Satiksmes ministrija

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/9

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administratīvā apgabaltiesa (Lotyšsko) dne 13. prosince 2013 — VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija“, Latvijas Republikas Satiksmes ministrija
      (Věc C-664/13)
      (2014/C 71/15)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Administratīvā apgabaltiesa

         Účastníci původního řízení

         Odvolatelé: VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija“, Latvijas Republikas Satiksmes ministrija

         Další účastník řízení: K. Nīmanis

         Předběžné otázky

      Je třeba článek 12 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES (1) ze dne 20. prosince 2006 o řidičských průkazech ve spojení s první větou bodu 2 jejího odůvodnění vykládat tak, že brání právní úpravě členského státu, která stanoví, že jediným prostředkem k prokázání skutečnosti, že určitá osoba má na území tohoto státu (Lotyšska) obvyklé bydliště, je ohlášené bydliště této osoby? „Ohlášeným bydlištěm“ se rozumí povinnost osoby, stanovená vnitrostátními právními předpisy, zaregistrovat se do státní evidence za účelem sdělení, že na ohlášené adrese ji lze pro účely jejích právních vztahů se státní správou a s místní samosprávou zastihnout.

         (1)  Úř. věst. L 403, s. 18.


title: Věc C-676/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. prosince 2015 The Tea Board proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 2. října 2015 ve věci T-627/13, The Tea Board v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. prosince 2015 The Tea Board proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 2. října 2015 ve věci T-627/13, The Tea Board v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-676/15 P)
   (2016/C 106/18)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: The Tea Board (zástupci: M.C.Maier, A. Nordemann, Rechtsanwälte)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadený rozsudek Tribunálu ze dne 2. října 2015, T-627/13, v rozsahu, v němž Tribunál zamítl žalobu týkající se služeb zahrnutých přihlašovanou ochrannou známkou pro třídy 35 a 38:

                  Obchodní poradenství zaměřené na vytváření a provozování maloobchodních řetězců a nákupních center, na maloobchodní prodej a reklamu; podpora prodeje (pro druhé), reklama, pomoc při řízení obchodní činnosti, obchodní administrativa, online reklama v počítačové síti, šíření reklamního materiálu (letáků, prospektů, bezplatných novin, vzorků), předplatné na noviny pro druhé; obchodní informace a průzkum; organizování obchodních nebo reklamních akcí, výstav, správa reklamy, pronájem reklamního prostoru, rozhlasová, televizní reklama, reklamní sponzorování. (Třída 35)

                  Telekomunikace, přenos zpráv a obrazu prostřednictvím počítače, interaktivní dálkové přenosy s prezentací výrobků, komunikace prostřednictvím počítačových terminálů, komunikace (přenos) prostřednictvím otevřených nebo uzavřených celosvětových počítačových sítí. (Třída 38)

               —

               a případně vrátil věc zpět Tribunálu,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               Navrhovatel se domáhá částečného zrušení rozsudku Tribunálu, T-627/13, ze dne 2. října 2015, v rozsahu, v němž Tribunál zamítl žalobu, pokud jde o služby pokryté spornou ochrannou známkou pro třídy 35 a 38.

               2.

               Kasační opravný prostředek má dva důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1) a porušení čl. 8 odst. 5 tohoto nařízení.

               3.

               Podle navrhovatele má kolektivní ochranná známka Společenství podle čl. 66 odst. 2) nařízení č. 207/2009 základní funkci spočívající v tom označovat zeměpisný původ zboží a neslouží k označení obchodního původu, ale pouze jako záruka kolektivního původu zboží a služeb nabízených a prodávaných pod touto kolektivní ochrannou známkou, tj. že výrobky pochází od podniku nacházejícího se v zeměpisném regionu, který je akceptován jako kolektivní ochranná známka a je oprávněn tuto známku používat.

               4.

               Podle navrhovatele musí být zeměpisný původ v rámci čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 zohledněn jako relevantní faktor při posuzování podobnosti zboží či služeb nebo při celkovém posuzování pravděpodobnosti záměny.

               5.

               Je-li srovnáváno zboží či služby označených starší kolektivní ochrannou známkou Společenství na základě čl. 66 odst. 2, kterou představuje zeměpisné označení, se zbožím či službami označenými individuální ochrannou známkou Společenství, podle navrhovatele nerozhoduje, zda si je předmětné zboží nebo služby podobné co do povahy, účelu, koncových uživatelů či distribučních kanálů. Spíše je třeba se tázat, zda ono zboží či služby mají stejný zeměpisný původ.

               6.

               Výklad čl. 66 odst. 2) nařízení č. 207/2009 navrhovaný navrhovatelem vyplývá z

                           1)

                           vnitřní systematiky nařízení č. 207/2009, a konkrétně z toho, že

                                       i.

                                       článek 66 odst. 2) nařízení č. 207/2009 představuje výjimku v rámci nařízení No. 207/2009, neboť podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 nebudou zapsány ochranné známky sestávající výlučně z označení či znaků, které mohou v obchodě sloužit k označení zeměpisného původu zboží či služby,

                                       ii.

                                       podle čl. 67 odst. 2) nařízení č. 207/2009 musí stanovy regulující používání kolektivní ochranné známky Společenství spočívající v zeměpisném označení povolovat komukoli, jehož zboží a služby pochází z této zeměpisné oblasti, aby se stal členem sdružení, jež je majitelem ochranné známky, a proto kolektivní ochranná známka společenství spočívající v zeměpisném označení nikdy nemůže odlišovat zboží či služby členů sdružení, které je majitelem této ochranné známky, od zboží či služeb jiných podniků.

                           2)

                           výkladu tohoto ustanovení podle nařízení č. 1151/2012 (2) a Dohody TRIPS, podle něhož požívá zeměpisné označení vysoké úrovně ochrany a je zakázána prezentace zboží, které uvádí nebo naznačuje, že předmětné zboží pochází z jiné zeměpisné oblasti, než je skutečné místo původu, a uvádí tak veřejnost v omyl, co se týče zeměpisného původu tohoto zboží.

               7.

               Podle navrhovatele jsou vlastnosti, které Tribunál uvedl ve vztahu k DARJEELING, převoditelné na takové služby, jako je obchodní poradenství a telekomunikace, a mohou posílit přitažlivost sporné ochranné známky. Navrhovatel dále podotýká, že Tribunál v rozsudku neodůvodnil, proč by nemohly být vlastnosti spojované s ochrannou známkou DARJEELING přeneseny na služby zařazené do tříd 35 a 38, takže se podle navrhovatele již tím dopustil nesprávného právního posouzení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 343, s. 1).


title: Věc C-97/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad de Nederlanden (Nizozemsko) dne 27. února 2015 – Sprengen/Pakweg Douane BV v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               26.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad de Nederlanden (Nizozemsko) dne 27. února 2015 – Sprengen/Pakweg Douane BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-97/15)
   (2015/C 171/19)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad de Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Sprengen/Pakweg Douane BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Předběžné otázky

               1)

               Má být poslední pododstavec poznámky 5C ke kapitole 84 KN, případně s ohledem na přílohy A a B Dohody o obchodu s produkty informačních technologií, vykládán tak, že se takové přístroje, jakými jsou i screenplays popsané v tomto rozsudku, zařazují jako „diskové jednotky s pevným diskem“ do podpoložky 8471 70 50, přestože mají takové prvky a vlastnosti, které jim umožňují po konverzi na analogové signály reprodukovat multimediální soubory uložené na pevných discích na televizním přístroji nebo videomonitoru?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Je číslo 8521 KN třeba vykládat tak, že přístroje jako screenplays jsou do tohoto čísla zařazovány i tehdy, když funkce reprodukce videa není jejich jedinou funkcí, ale představuje funkci hlavní?


title: Věc C-188/04: Žaloba podaná dne 22. dubna 2004 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               26.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/2

         Žaloba podaná dne 22. dubna 2004 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-188/04)
   (2004/C 168/04)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 22. dubna 2004 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou K. Wiednerem a G. Bambarou, jako zmocněnci.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Italská republika nesplnila povinnosti, které jsou jí uloženy na základě směrnice Rady 93/37/EHS (1) ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, zvláště jejím čl. 3 odst. 1 a čl. 11 odst. 3, 6 a 7 tím, že subjekt ANAS SpA udělil Società per l'autostrada Brescia-Verona-Vicenza-Padova p.a. koncesi na provedení a správu dálnice „Pedemontana Veneta Ovest“ prostřednictvím přímé koncese udělené úmluvou uzavřenou dne 7. prosince 1999, které nepředcházelo zveřejnění vyhlášení a aniž by byly splněny příslušné podmínky;

               —

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Podle Komise není koncese na provedení a správu dálnice „Pedemontana Veneta Ovest“, která byla udělena ANAS bez předchozího zveřejnění vyhlášení, v souladu se směrnicí 93/37/EHS, zvláště s jejím čl. 3 odst. 1 a čl. 11 odst. 3, 6 a 7.
   Článek 3 směrnice stanoví použití některých pravidel pro vyhlašování na úrovni Společenství v případě, že zadavatelé uzavírají smlouvu o koncesi na stavební práce, pokud hodnota zakázky není menší než 5 000 000 EUR. Zvláště podle čl. 11 odst. 3 směrnice musí zadavatelé, kteří zamýšlejí udělit koncesi na stavební práce, oznámit svůj úmysl prostřednictvím vyhlášení, které musí být v souladu s odstavcem 7 tohoto článku zasláno Úřadu pro úřední tisky Evropských společenství.
   Vzhledem ke skutečnosti, že zakázka na provedení a správu dálnice „Pedemontana Veneta Ovest“ má hodnotu přibližně 350 milionů EUR, měla být nepochybně zveřejněna v Úředním věstníku Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. L 199, 9.8.1993, s. 54.


title: Věc C-161/13: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Itálie) – Idrodinamica Spurgo Velox a další v. Acquedotto Pugliese SpA „Veřejné zakázky — Odvětví vodního hospodářství — Směrnice 92/13/EHS — Účinná a rychlá přezkumná řízení — Lhůty pro podání žaloby — Den, od kterého tyto lhůty začínají běžet“

text:
               30.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/9

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Itálie) – Idrodinamica Spurgo Velox a další v. Acquedotto Pugliese SpA
   (Věc C-161/13) (1)

   („Veřejné zakázky - Odvětví vodního hospodářství - Směrnice 92/13/EHS - Účinná a rychlá přezkumná řízení - Lhůty pro podání žaloby - Den, od kterého tyto lhůty začínají běžet“)
   2014/C 202/10
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Idrodinamica Spurgo Velox, Giovanni Putignano e figli srl, Cogeir srl, Splendor Sud srl, Sceap srl

      Žalovaná: Acquedotto Pugliese SpA

      Za přítomnosti: Tundo srl, Giovanni XXIII Soc. coop. arl

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Výklad článků 1, 2a, 2c a 2f směrnice Rady 92/13/EHS ze dne 25. února 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se uplatňování pravidel Společenství pro postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací (Úř. věst. L 76, s. 14; Zvl. vyd. 06/01, s. 350) – Lhůta pro podání žaloby – Začátek běhu – Vnitrostátní právní úprava, která stanoví, že lhůta pro podání žaloby běží ode dne oznámení žalobci rozhodnutí o konečném zadání veřejné zakázky – Žalobce, který se dozvěděl o existenci porušení ustanovení v oblasti zadávání veřejných zakázek po uvedeném oznámení

      Výrok

   Článek 1 odst. 1 a 3, jakož i čl. 2a odst. 2 poslední pododstavec směrnice Rady 92/13/EHS ze dne 25. února 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se uplatňování pravidel Společenství pro postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES ze dne 11. prosince 2007, musejí být vykládány v tom smyslu, že lhůta pro podání žaloby na neplatnost proti rozhodnutí o zadání zakázky musí začít běžet znovu, pokud veřejný zadavatel přijal po tomto rozhodnutí o zadání zakázky, avšak před podepsáním smlouvy nové rozhodnutí, které může mít vliv na legalitu uvedeného rozhodnutí o zadání zakázky. Tato lhůta začíná běžet od oznámení pozdějšího rozhodnutí uchazečům nebo – pokud k takovému oznámení nedošlo – od okamžiku, kdy se tito uchazeči o něm dozvěděli.
   V případě, že se uchazeč dozví o nesrovnalosti, ke které údajně došlo před přijetím rozhodnutí o zadání zakázky, po uplynutí lhůty pro podání žaloby stanovené vnitrostátní právní úpravou, lze žalobu proti tomuto rozhodnutí podat pouze v této lhůtě, ledaže takové právo výslovně stanoví vnitrostátní právo v souladu s unijním právem.

      (1)  Úř. věst. C 189, 29.6.2013.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 27. května 2004 ve věci C-398/02: Komise Evropských společenství proti Španělskému království (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 75/442/EHS — Životní prostředí — Nakládání s odpady)

text:
               10.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 27. května 2004
   ve věci C-398/02: Komise Evropských společenství proti Španělskému království (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 75/442/EHS - Životní prostředí - Nakládání s odpady)
   (2004/C 179/02)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci C-398/02, Komise Evropských společenství (zmocněnci: G. Valero Jordana a M. Konstantinidis) proti Španělskému království (zmocněnkyně: L. Fraguas Gadea), jejímž předmětem je určení, že Španělské království tím, že nepřijalo nezbytná opatření, aby zaručilo, co se týče skládky, která se nachází v La Bañeza (Španělsko), použití článků 4, 9 a 13 směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech (Úř. věst. L 194, s. 39), ve znění směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991 (Úř. věst. L 78, s. 32), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice, Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení J. N. Cunha Rodrigues (zpravodaj), předseda senátu, J.-P. Puissochet a F. Macken, soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, tajemník: R. Grass, vydal dne 27. května 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Španělské království tím, že nepřijalo nezbytná opatření, aby zaručilo, co se týče skládky v La Bañeza, použití článků 4, 9 a 13 směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech ve znění směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 323, 21.12. 2002


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. října 2004 ve věci C-60/03 (žádost Bundesarbeitsgericht o rozhodnutí o předběžné otázce): Wolff & Müller GmbH & Co. KG proti Josému Filipe Pereira Félixovi (Článek 49 ES — Omezení volného pohybu služeb — Podniky v odvětví stavebnictví — Subdodávky — Povinnost podniku ručit za minimální odměnu pracovníků zaměstnaných subdodavatelem)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/18

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 12. října 2004
   ve věci C-60/03 (žádost Bundesarbeitsgericht o rozhodnutí o předběžné otázce): Wolff & Müller GmbH & Co. KG proti Josému Filipe Pereira Félixovi (1)

   (Článek 49 ES - Omezení volného pohybu služeb - Podniky v odvětví stavebnictví - Subdodávky - Povinnost podniku ručit za minimální odměnu pracovníků zaměstnaných subdodavatelem)
   (2004/C 300/36)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-60/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Bundesarbeitsgericht (Německo) ze dne 6. listopadu 2002, došlým Soudnímu dvoru dne 14. února 2003, v řízení Wolff & Müller GmbH & Co. KG proti Josému Filipe Pereira Félixovi, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans (zpravodaj), předseda senátu, C. Gulmann, R. Schintgen, F. Macken a N. Colneric, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 12. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Článek 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb, vykládaný ve světle článku 49 ES, nebrání, v takové věci, jako je věc v původním řízení, vnitrostátním pravidlům, podle kterých stavební podnik, který pověří jiný podnik provedením stavebních prací, odpovídá jako ručitel, který se vzdal námitky předběžné žaloby vůči dlužníkovi, za závazky tohoto podniku nebo subdodavatele týkající se zaplacení minimální mzdy pracovníkovi nebo příspěvků společnému orgánu stran kolektivní smlouvy, jestliže minimální mzdu tvoří částka, jež má být zaplacena pracovníkovi po odečtení daní a příspěvků na sociální pojištění a podporu zaměstnanosti nebo odpovídajících dávek v oblasti sociálního zabezpečení (čistá mzda), pokud není přednostním cílem těchto pravidel ochrana odměny pracovníka nebo pokud je tato ochrana pouze druhotným cílem těchto pravidel.

      (1)  Úř. věst. C 112, 10.5.2003.


title: Věc T-188/11: Žaloba podaná dne 1. dubna 2011 — Chiboub v. Rada

text:
               14.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/38

         Žaloba podaná dne 1. dubna 2011 — Chiboub v. Rada
   (Věc T-188/11)
   2011/C 145/64
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mohamed Slim Ben Mohamed Hassen Ben Salah Chiboub (Abou Dabi, Spojené arabské emiráty) (zástupce: G. Perrot, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2011/72/SZBP ze dne 31. ledna 2011 v rozsahu, v němž nepříznivě zasahuje do právního postavení M. Chibouba;

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí 2011/79/SZBP ze dne 4. února 2011 přijaté na základě rozhodnutí Rady 2011/72/SZBP ze dne 31. ledna 2011 v rozsahu, v němž nepříznivě zasahuje do právního postavení M. Chibouba;

               —

               zrušil nařízení (EU) č. 101/2011 ze dne 4. února 2011 přijaté na základě rozhodnutí Rady 2011/72/SZBP ze dne 31. ledna 2011 v rozsahu, v němž nepříznivě zasahuje do právního postavení M. Chibouba;

               —

               v důsledku toho rozhodl, že Rada bude povinna nahradit náklady řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobce uplatňuje tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení základních práv a zejména práva na obhajobu v rozsahu, v němž rozhodnutí 2011/72/SZBP ukládá sankce a způsobuje žalobci značnou újmu, aniž byl předem vyslechnut a aniž mohl následně užitečně vyjádřit své stanovisko.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění, práva na účinnou soudní ochranu a presumpce neviny v důsledku toho, že byl žalobce zahrnut na sporný seznam bez předchozího vyslechnutí a bez uvedení právních a skutkových důvodů, které zahrnutí na tento seznam odůvodňují.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení v rozsahu, v němž žalobce nemohl být obviněn ze zneužití finančních prostředků pro účely praní špinavých peněz, jelikož tyto prostředky pocházely od organizace FIFA, od které žalobce v letech 2006 až 2010 získával odměnu v rámci různých smluv.


title: Věc T-181/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 2. dubna 2008 – Eurocopter v. OHIM (STEADYCONTROL) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství STEADYCONTROL — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisná povaha — Článek 7 odst. 1 písm. C) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/20

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 2. dubna 2008 – Eurocopter v. OHIM (STEADYCONTROL)
   (Věc T-181/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství STEADYCONTROL - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisná povaha - Článek 7 odst. 1 písm. C) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 116/35)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Eurocopter SAS (Marignane, Francie) (zástupci: původně E. Soler Borda, poté R. Zeineh, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. března 2007 (věc R 8/2006-4) týkajícímu se přihlášky slovní ochranné známky STEADYCONTROL jako ochranné známky Společenství.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Eurocopter SAS se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 170, 21.7.2007.


title: Věc F-61/12: Žaloba podaná dne 11. června 2012 — ZZ a ZZ v. Komise

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/38

         Žaloba podaná dne 11. června 2012 — ZZ a ZZ v. Komise
   (Věc F-61/12)
   2012/C 227/65
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a S. Orlandi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení návrhů na převod nároků na důchod nabytých před nástupem do služebního poměru u Komise na základě výpočtu vycházejícího z nových obecných prováděcích pravidel (OPP), která nabyla účinnosti po podání žádostí žalobců o převod.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               Zrušit rozhodnutí o zamítnutí stížností žalobců směřujících k uplatnění OPP a diskontních sazeb platných v okamžiku podání jejich žádostí o převod jejich nároků na důchod;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí týkající se výpočtu započtení nároků na důchod nabytých před jejich nástupem do služebního poměru u Komise;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-206/10: Usnesení Tribunálu ze dne 12. června 2012 — Vesteda Groep v. Komise ( „Státní podpory — Systém podpor Nizozemska ve prospěch společností působících v oblasti sociálního bydlení — Existující podpory — Rozhodnutí o schválení závazků členského státu — Žaloba na neplatnost — Aktivní legitimace — Nepřípustnost“ )

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/20

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. června 2012 — Vesteda Groep v. Komise
   (Věc T-206/10) (1)

   (Státní podpory - Systém podpor Nizozemska ve prospěch společností působících v oblasti sociálního bydlení - Existující podpory - Rozhodnutí o schválení závazků členského státu - Žaloba na neplatnost - Aktivní legitimace - Nepřípustnost)
   2012/C 227/31
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Vesteda Groep BV (Maastricht, Nizozemsko) (zástupci: G. van der Wal a T. Boesman, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: H. van Vliet, S. Noë a S. Thomas, zmocněnci, ve spolupráci s H. Gilliamsem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 9963 final ze dne 15. prosince 2009, týkajícího se státních podpor č. E 2/2005 a č. N 642/2009 — Nizozemsko — Existující podpora a zvláštní podpora pro projekty ve prospěch společností působících v oblasti sociálního bydlení.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Vesteda Groep BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


title: Věc T-624/11: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2011 — Yueqing Onesto Electric v. OHIM — Ensto (ONESTO)

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/38

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2011 — Yueqing Onesto Electric v. OHIM — Ensto (ONESTO)
   (Věc T-624/11)
   2012/C 32/76
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Yueqing Onesto Electric Co. Ltd (Zhejiang, Čína) (zástupce: B. Piepenbrink, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ensto Oy (Porvoo, Finsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí vydané druhým odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) dne 20. září 2011 ve věci R 2535/2010-2; a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „ONESTO“ pro výrobky zařazené do třídy 9 — Přihláška ochranné známky Společenství č. W00909305

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka „ENSTO“ zapsaná jako ochranná známka Společenství pod č. 1980242 pro výrobky zařazené do tříd 7, 9 a 11; slovní ochranná známka „ENSTO“ zapsaná jako ochranná známka Společenství pod č. 40600 pro výrobky zařazené do tříd 7, 9, 11 a 16; slovní ochranná známka „ENSTO“ zapsaná jako finská ochranná známka pod č. 218071 pro výrobky zařazené do tříd 7, 9 a 11

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady 207/2009, jelikož odvolací senát nesprávně rozhodl, že existuje nebezpečí záměny mezi starší ochrannou známkou a přihlašovanou ochrannou známkou Společenství.


title: Věc T-122/17: Žaloba podaná dne 22. února 2017 – Devin v. EUIPO – Chaskovo (DEVIN)

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/47

         Žaloba podaná dne 22. února 2017 – Devin v. EUIPO – Chaskovo (DEVIN)
   (Věc T-122/17)
   (2017/C 121/67)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Devin AD (Devin, Bulharsko) (zástupce: B. Van Asbroeck, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Obchodní a průmyslová komora v Chaskovo (Chaskovo, Bulharsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „DEVIN“ – Ochranná známka Evropské unie č. 9 408 865

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. prosince 2016, ve věci R 579/2016-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení ze dne 29. ledna 2016 ve věci č. 9 559;

               —

               zcela nebo alespoň zčásti zamítl žádost žadatele o prohlášení neplatnosti ochranné známky Evropské unie „DEVIN“ č. 9408865 pro veškeré označené zboží ve třídě 32;

               —

               rozhodl, že EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 52 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               v rozsahu, v němž odvolací senát neporušil čl. 7 odst. 1 písm. c), porušení čl. 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-201/08: Žaloba podaná dne 26. května 2008 – Market Watch v. OHIM – Ares Trading (SEROSLIM)

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/27

         Žaloba podaná dne 26. května 2008 – Market Watch v. OHIM – Ares Trading (SEROSLIM)
   (Věc T-201/08)
   (2008/C 197/49)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Market Watch Franchise & Consulting, Inc. (Freeport, Bahamy) (zástupce: J. E. Korab, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ares Trading, SA (Aubonne, Švýcarsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               přijmout stížnost žalobkyně jako přípustnou;

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. března 2008 ve věci R 805/2007-2 a zamítnout návrh podaný další účastnicí řízení před odvolacím senátem, kterým žádá o prohlášení neplatnosti dotčené ochranné známky Společenství; a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „SEROSLIM“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5 a 35 – přihláška č. 4 113 321

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „SEROSTIM“ pro výrobky zařazené do třídy 5 – ochranná známka Společenství 2 405 694

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám ve vztahu k veškerým výrobkům zařazeným do třídy 5 a ve vztahu k „mýdlům, vlasovým vodám (lotions), a prostředkům na čištění zubů“ zařazeným ve třídě 3

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 8 nařízení Rady č. 40/94, neboť nejvýznamnějším aspektem při posuzování existence nebezpečí záměny je celkový dojem vyvolaný dotčenými dvěma ochrannými známkami u relevantní veřejnosti. Navíc, existence nebezpečí záměny, která by byla rozhodná z hlediska práva ochranných známek, závisí v této souvislosti na velkém množství okolností, včetně, ale nikoli výlučně, na rozpoznání dotčené ochranné známky, asociacích, které může použité nebo zapsané označení zřejmě vyvolávat, jakož i na míře podobnosti mezi ochrannou známkou nebo označením nebo mezi identifikovanými výrobky a službami.


title: Věc C-124/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 12. března 2015 – Salutas Pharma GmbH v. Haptzollamt Hannover

text:
               1.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 12. března 2015 – Salutas Pharma GmbH v. Haptzollamt Hannover
   (Věc C-124/15)
   (2015/C 178/09)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Salutas Pharma GmbH

      Žalovaný: Haptzollamt Hannover

      Předběžná otázka

   Má být kombinovaná nomenklatura v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (1) ve znění nařízení Komise (ES) č. 1777/2001 ze dne 7. září 2001 (2) vykládána v tom smyslu, že šumivé tablety s obsahem 500 mg vápníku v jedné tabletě, které slouží k prevenci a léčbě nedostatku vápníku a jako pomocný přípravek při speciální terapii zaměřené na prevenci a léčbu osteoporózy a u kterých se na etiketě jako maximální denní dávku pro dospělého člověka doporučují 3 tablety (= 1  500 mg), mají být zařazeny do podpoložky 3004 9000?

      (1)  Úř. věst. L 256, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 240, s. 4.