title: Výmaz věci T-56/97

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/62

         Výmaz věci T-56/97 (1)

   (2005/C 217/126)

      (Jednací jazyk: nizozemština)

   Usnesením ze dne 16. června 2005 rozhodl předseda pátého senátu Soudu prvního stupně Evropských společenství o výmazu věci T-56/97, W. C. G. M. Stoffelen proti Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 142, 10.5.1997


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 8. července 2004 ve věci C-400/03 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce tribunal d'instance du VIIe arrondissement de Paris): Waterman SAS proti Directeur général des douanes et droits indirects (Společný celní sazebník — Kombinovaná nomenklatura — Položka sazebníku — Kazety na plnicí pera)

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/10

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 8. července 2004
   ve věci C-400/03 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce tribunal d'instance du VIIe arrondissement de Paris): Waterman SAS proti Directeur général des douanes et droits indirects (1)

   (Společný celní sazebník - Kombinovaná nomenklatura - Položka sazebníku - Kazety na plnicí pera)
   (2004/C 217/18)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-400/03, jejímž předmětem je žádost tribunal d'instance du VIIe arrondissement de Paris (Francie) zaslaná Soudnímu dvoru na základě článku 234 ES směřující k získání, ve sporu probíhajícím před tímto soudem mezi Waterman SAS, dříve Waterman SA a Directeur général des douanes et droits indirects, rozhodnutí o předběžné otázce týkající se souladu vysvětlivek k podpoložkám 4202 12 11 a 4202 12 19 kombinované nomenklatury, obsažených ve sdělení Komise, nazvaném „Vysvětlivky ke kombinované nomenklatuře Evropských společenství“ (Úř. věst. 2000, C 199, s. 1), s kombinovanou nomenklaturou společného celního sazebníku uvedenou v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s. 1), ve znění nařízení Komise (ES) č. 2263/2000 ze dne 13. října 2000 (Úř. věst. L 264, s. 1), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení J. N. Cunha Rodrigues, předseda senátu, J.-P. Puissochet a K. Lenaerts (zpravodaj), soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, tajemník: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 8. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Zkoumáním položené otázky nebyly zjištěny žádné skutečnosti, které by mohly ovlivnit platnost vysvětlivek k podpoložkám 4202 12 11 a 4202 12 19 kombinované nomenklatury, obsažených ve sdělení Komise, nazvaném „Vysvětlivky ke kombinované nomenklatuře Evropských společenství“.

      (1)  Úř. věst. C 275, 15.11.2003


title: Věc C-553/12 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. července 2014 – Evropská komise v. Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), Řecká republika, Energeiaki Thessalonikis AE, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (H.E. & D.S.A.) „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Články 82 ES a 86 odst. 1 ES — Ponechání v platnosti přednostních práv na průzkum ložisek a těžbu hnědého uhlí udělených Řeckou republikou ve prospěch veřejnoprávního podniku — Výkon uvedených práv — Konkurenční výhoda na velkoobchodních trzích s dodávkami hnědého uhlí a elektrické energie — Zachování, rozšíření nebo posílení dominantního postavení“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. července 2014 – Evropská komise v. Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), Řecká republika, Energeiaki Thessalonikis AE, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (H.E. & D.S.A.)
   (Věc C-553/12 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Články 82 ES a 86 odst. 1 ES - Ponechání v platnosti přednostních práv na průzkum ložisek a těžbu hnědého uhlí udělených Řeckou republikou ve prospěch veřejnoprávního podniku - Výkon uvedených práv - Konkurenční výhoda na velkoobchodních trzích s dodávkami hnědého uhlí a elektrické energie - Zachování, rozšíření nebo posílení dominantního postavení“)
   2014/C 315/08
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: T. Christoforou a A. Antoniadis, zmocněnci, ve spolupráci s A. Oikonomou, dikigoros)

      Další účastnice řízení: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), (zástupce: P. Anestis, dikigoros), Řecká republika, (zástupci: M.-T. Marinos, P. Mylonopoulos a K. Boskovits, zmocněnci), Energeiaki Thessalonikis AE, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (H.E. & D.S.A.)

      Vedlejší účastnice podporující navrhovatelku: Mytilinaios AE, Protergia AE, Alouminion AE (zástupci: N. Korogiannakis, I. Zarzoura, D. Diakopoulos a E. Chrisafis, dikigoroi)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie DEI v. Komise (T 169/08, EU:T:2012:448) se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací Tribunálu Evropské unie, aby rozhodl o žalobních důvodech, které před ním byly vzneseny a o kterých Soudní dvůr Evropské unie nerozhodl.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 32, 2.2.2013.


title: Věc C-199/11: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van koophandel Brussel — Belgie) — Europese Gemeenschap v. Otis NV, General Technic-Otis Sàrl, Kone Belgium NV, Kone Luxembourg Sàrl, Schindler NV, Schindler Sàrl, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl ( „Zastupování Evropské unie před vnitrostátními soudy — Články 282 ES a 335 SFEU — Žaloba na náhradu škody, která Evropské unii vznikla v důsledku kartelové dohody — Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie — Právo na spravedlivý proces — Právo na přístup k soudu — Rovnost zbraní — Článek 16 nařízení č. 1/2003“ )

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/14

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van koophandel Brussel — Belgie) — Europese Gemeenschap v. Otis NV, General Technic-Otis Sàrl, Kone Belgium NV, Kone Luxembourg Sàrl, Schindler NV, Schindler Sàrl, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl
   (Věc C-199/11) (1)

   (Zastupování Evropské unie před vnitrostátními soudy - Články 282 ES a 335 SFEU - Žaloba na náhradu škody, která Evropské unii vznikla v důsledku kartelové dohody - Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie - Právo na spravedlivý proces - Právo na přístup k soudu - Rovnost zbraní - Článek 16 nařízení č. 1/2003)
   2013/C 9/20
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van koophandel Brussel

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Europese Gemeenschap

      Žalovaní: Otis NV, General Technic-Otis Sàrl, Kone Belgium NV, Kone Luxembourg Sàrl, Schindler NV, Schindler Sàrl, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Rechtbank van koophandel Brussel — Výklad článku 282 ES (nyní článek 335 SFUE) — Zastupování Evropské unie před vnitrostátními soudy — Žaloba na náhradu škody — Pravidla použitelná na podání takové žaloby orgány

      Výrok

               1)

               Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že za takových okolností, jaké nastaly ve věci v původním řízení, nebrání tomu, aby Evropská komise zastupovala Evropskou unii před vnitrostátním soudem rozhodujícím o občanskoprávní žalobě na náhradu škody způsobené Unii kartelovou dohodou nebo praktikou zakázanou články 81 ES a 101 SFEU, jež mohla ovlivnit některé veřejné zakázky zadané různými orgány a institucemi Unie, aniž by bylo nezbytné, aby k tomu Komise měla zmocnění od uvedených orgánů a institucí.

               2)

               Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie nebrání tomu, aby Evropská komise podala jménem Evropské unie k vnitrostátnímu soudu žalobu na náhradu škody vzniklé Unii v důsledku kartelové dohody nebo praktiky, jejichž rozpor s článkem 81 ES nebo s článkem 101 SFEU byl konstatován rozhodnutím Komise.

      (1)  Úř. věst. C 219, 23.07.2011.


title: Věc C-206/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. dubna 2015 společnostmi Sun Mark Ltd a Bulldog Energy Drink Ltd proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 5. února 2015 ve věci T-78/13, Red Bull v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/7

         Kasační opravný prostředek podaný dne 14. dubna 2015 společnostmi Sun Mark Ltd a Bulldog Energy Drink Ltd proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 5. února 2015 ve věci T-78/13, Red Bull v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-206/15 P)
   (2016/C 048/11)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Sun Mark Ltd a Bulldog Energy Drink Ltd (zástupci: A. Meskarian, solicitor, S. Zaiwalla, solicitor, T. Sampson, barrister)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Usnesením ze dne 24. listopadu 2015 Soudní dvůr (desátý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc F-1/14: Žaloba podaná dne 6. ledna 2014 — ZZ v. Komise

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/54

         Žaloba podaná dne 6. ledna 2014 — ZZ v. Komise
   (Věc F-1/14)
   2014/C 52/108
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí úřadu EPSO o nepřipuštění žalobkyně do fáze hodnocení z důvodu, že úroveň jejího vzdělání neodpovídá úplnému vysokoškolskému vzdělání v délce alespoň tří let osvědčenému diplomem souvisejícím s náplní práce ani odborné přípravě/kvalifikaci rovnocenné úrovně související s náplní práce

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí výběrové komise ze dne 3. října 2013,

               —

               uložit žalované zaplatit částku 1 000 eur za nemajetkovou újmu, kterou žalobkyně utrpěla,

               —

               rozhodnout o poplatcích, nákladech a odměnách a vzhledem k šikanózní povaze zamítavého rozhodnutí žalované uložit Komisi jejich náhradu


title: Věc T-384/16: Žaloba podaná dne 20. července 2016 – Tri-Ocean Trading v. Rada

text:
               5.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/30

         Žaloba podaná dne 20. července 2016 – Tri-Ocean Trading v. Rada
   (Věc T-384/16)
   (2016/C 326/53)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Tri-Ocean Trading (George Town, Kajmanské ostrovy) (zástupci: P. Saini, QC, R. Mehta, Barrister, and N. Sheikh, Solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2016, L 141, s. 125), v rozsahu, ve kterém se vztahuje na žalobce;

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2016/840 ze dne 27. května 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2016, L 141, s. 30), v rozsahu, ve kterém se vztahuje na žalobce; a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že podle žalobkyně nebyly dány důvody pro zahrnutí do přílohy napadeného rozhodnutí a nařízení, jak je stanoví čl. 28 odst. 1 rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii („původní rozhodnutí“) a čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii („původní nařízení“).

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z domnělého porušení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Rada nevyhověla povinnosti uvést odůvodnění, a to jak v napadeném rozhodnutí, tak v napadeném nařízení.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že došlo k neodůvodněnému a nepřiměřenému zásahu do žalobkynina práva na vlastnictví a ochranu dobré pověsti.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení.


title: Věc T-254/14: Žaloba podaná dne 18. dubna 2014 – Warenhandelszentrum v. OHIM – Baumarkt Max Bahr (NEW MAX)

text:
               24.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/31

         Žaloba podaná dne 18. dubna 2014 – Warenhandelszentrum v. OHIM – Baumarkt Max Bahr (NEW MAX)
   (Věc T-254/14)
   2014/C 194/40
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Warenhandelszentrum Ltd. (Neu-Ulm, Německo) (zástupce: F. Hirschel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Baumarkt Max Bahr GmbH & Co. KG (Hamburg, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 29. ledna 2014 ve věci R 2035/2012-1 a připustil přihlašovanou ochrannou známku žalobkyně,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „NEW MAX“ pro výrobky a služby spadající do tříd 3, 5 a 37 – Přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0 1 06  474

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „MAX“ pro služby spadající do třídy 35

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí přihlášky ochranné známky v plném rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody: neexistence nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami


title: Věc F-76/15: Žaloba podaná dne 15. května 2015 – ZZ v. Rada

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/51

         Žaloba podaná dne 15. května 2015 – ZZ v. Rada
   (Věc F-76/15)
   (2015/C 245/64)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: J-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí bruselského oddělení pro vyrovnávání nároků, kterým byla zamítnuta žádost o prodloužení uznání nemoci, jíž trpí syn žalobkyně, jako vážné nemoci, a žádost o stoprocentní náhradu léčebných výdajů souvisejících s touto chorobou.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí ředitele bruselského oddělení pro vyrovnávání nároků ze dne 8. dubna 2014, kterým byla zamítnuta žádost o prodloužení uznání nemoci, jíž trpí syn žalobkyně, jako vážné nemoci, a její žádost o stoprocentní náhradu léčebných výdajů souvisejících s touto chorobou;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-387/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 28. června 2017 – Presidenza del Consiglio dei Ministri v. Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA

text:
               9.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 338/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 28. června 2017 – Presidenza del Consiglio dei Ministri v. Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA
   (Věc C-387/17)
   (2017/C 338/04)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Odpůrkyně: Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA

      Předběžné otázky

   „Předkládající soud se obrací na Soudní dvůr Evropské unie s těmito otázkami [položenými s ohledem na okolnosti případu v původním řízení, týkajícího se žaloby na náhradu škody proti státu – zákonodárci pro poskytování v období 1976-1980 a na základě zákona daného členského státu (zákon č. 684 z roku 1974), dotací tvořících státní podporu na základě čl. 87 prvního odstavec Smlouvy o ES (bývalý článek 92 a nyní článek 107 SFEU), které nebyly oznámeny ani povoleny ve smyslu článku 88 Smlouvy o ES (bývalý článek 93 a nyní článek 108 SFEU), podniku provozujícím lodní dopravu v rámci trhu, který nebyl v uvedené době liberalizován (námořní kabotáž)]:

               1.

               použije se pro účely kvalifikace uvedených podpor (jako ‚existujících‘ a tudíž nikoli ‚nových‘), a za jakých podmínek, čl. 1 písm. b) bod v) nařízení č. 659 z roku 1999 (1), který stanoví: ‚v) podpora, která se považuje za existující podporu, protože v době, kdy začala být uskutečňována, nevytvářela podporu a poté se stala podporou následkem vývoje společného trhu bez toho, že by byla členským státem pozměněna. Pokud se některá opatření stala podporou následkem liberalizace činnosti právem Společenství, taková opatření nebudou považována za existující podporu po datu stanoveném pro liberalizaci‘; nebo se použije a za jakých podmínek, zásada (s formálně odlišným obsahem než má výše uvedené ustanovení pozitivního práva) stanovená Tribunálem rozsudkem ze dne 15. června 2000, ve spojených věcech T-298/97 a další (Alzetta a další v. Komise, bod 143), potvrzená, pokud jde o rozhodnutí dotčené v tomto řízení, Soudním dvorem rozsudkem ze dne 29. dubna 2004 ve věci C-298/00 P (body 66-69) podle které ‚(…) režim podpor zavedený na trhu, který byl původně uzavřený hospodářské soutěži, musí být, pokud je trh liberalizován, považován za existující režim podpor, v rozsahu, v němž v době svého zřízení nespadal do působnosti čl. 92 odst. 1 Smlouvy [poté čl. 87 odst. 1], který se s ohledem na požadavky stanovené v tomto ustanovení, jež se týkají účinku na obchod mezi členskými státy a překážek hospodářské soutěže, použije pouze na odvětví otevřená hospodářské soutěži‘?

               2.

               použije se nicméně pro účely kvalifikace výše uvedených podpor, a za jakých podmínek, čl. 1 písm. b) bod iv) nařízení č. 659 z roku 1999, které potvrzuje jako ‚existující‘‚podporu, která se považuje za existující podporu podle článku 15‘, což je předpis, který stanoví desetileté promlčení pro vrácení podpor poskytnutých nezákonně, nebo se použijí, a za jakých podmínek (analogických nebo nikoli ve vztahu k výše uvedené zásadě pozitivního práva), zásady opakovaně potvrzené Soudním dvorem, o ochraně legitimního očekávání a právní jistotě“?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1).


title: Věc C-42/11: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 5. září 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel d'Amiens — Francie) — evropský zatýkací rozkaz vydaný na Joao Pedra Lopese Da Silva Jorge ( „Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech — Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV — Evropský zatýkací rozkaz a postupy předávání mezi členskými státy — Článek 4 bod 6 — Důvod, pro který je možné odmítnout výkon evropského zatýkacího rozkazu — Provedení do vnitrostátního práva — Zatčená osoba-státní příslušník vystavujícího členského státu — Evropský zatýkací rozkaz vydaný za účelem výkonu trestu odnětí svobody — Právní předpisy členského státu, které možnost odmítnout výkon evropského zatýkacího rozkazu omezují na případ, kdy jsou vyžádané osoby státními příslušníky uvedeného státu“ )

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/5

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 5. září 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel d'Amiens — Francie) — evropský zatýkací rozkaz vydaný na Joao Pedra Lopese Da Silva Jorge
      (Věc C-42/11) (1)

      (Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Evropský zatýkací rozkaz a postupy předávání mezi členskými státy - Článek 4 bod 6 - Důvod, pro který je možné odmítnout výkon evropského zatýkacího rozkazu - Provedení do vnitrostátního práva - Zatčená osoba-státní příslušník vystavujícího členského státu - Evropský zatýkací rozkaz vydaný za účelem výkonu trestu odnětí svobody - Právní předpisy členského státu, které možnost odmítnout výkon evropského zatýkacího rozkazu omezují na případ, kdy jsou vyžádané osoby státními příslušníky uvedeného státu)
      (2012/C 331/07)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour d'appel d'Amiens

         Účastník původního řízení

      Joao Pedro Lopes Da Silva Jorge

         Předmět věci

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour d'appel d'Amiens — Výklad čl. 4 odst. 6 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 34), jakož i článku 18 SFEU — Evropský zatýkací rozkaz vydaný za účelem výkonu trestu odnětí svobody — Právní předpisy členského státu, které možnost odmítnout výkon evropského zatýkacího rozkazu omezují na případ, kdy jsou vyžádané osoby státními příslušníky uvedeného státu — Diskriminace na základě státní příslušnosti

         Výrok

      Článek 4 bod 6 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy a článek 18 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že i když se členský stát může v rámci provedení uvedeného čl. 4 bodu 6 rozhodnout omezit situace, kdy vnitrostátní vykonávající justiční orgán může odmítnout předat osobu, která spadá do působnosti tohoto ustanovení, nemůže z této působnosti absolutně a automaticky vyloučit státní příslušníky jiných členských států, kteří se zdržují nebo mají trvalé bydliště na jeho území, bez ohledu na vazby, které mají tito státní příslušníci s posledně uvedeným státem.
      Předkládající soud je při zohlednění veškerého vnitrostátního práva a použití metod výkladu jím uznaných povinen v co největším možném rozsahu vnitrostátní právo vykládat ve světle znění a účelu rámcového rozhodnutí 2002/584, aby zajistil plnou účinnost tohoto rámcového rozhodnutí a dospěl k výsledku, který bude v souladu s cílem sledovaným tímto rámcovým rozhodnutím.

         (1)  Úř. věst. C 103, 2.4.2011.


title: Věc T-825/14: Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2016 – IREPA v. Komise a Účetní dvůr „Žaloba na neplatnost — Rybolov — Italský národní program shromažďování údajů o rybolovu za období 2009-2010 — Navrácení části záloh vyplacených žalobci — Předběžná zpráva Účetního dvora — Akt, který nelze napadnout žalobou — Přípravný akt — Předběžné informační dopisy — Výzva k úhradě — Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU — Neexistence bezprostředního dotčení — Nepřípustnost“

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/44

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2016 – IREPA v. Komise a Účetní dvůr
   (Věc T-825/14) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Rybolov - Italský národní program shromažďování údajů o rybolovu za období 2009-2010 - Navrácení části záloh vyplacených žalobci - Předběžná zpráva Účetního dvora - Akt, který nelze napadnout žalobou - Přípravný akt - Předběžné informační dopisy - Výzva k úhradě - Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost“)
   (2016/C 270/50)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Istituto di ricerche economiche per la pesca e l’acquacoltura – IREPA Onlus (Salerne, Itálie) (zástupce: F. Tedeschini, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Moro, D. Nardi a K. Walkerová, zmocněnci) a Účetní dvůr Evropské unie (zástupci: N. Scafarto a L. Massocchi, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU na zrušení rozhodnutí obsaženého ve výzvě k úhradě ze dne 30. září 2014 vydané Komisí k úhradě částky 458 347,35 euro, zprávy Účetního dvora ze dne 27. února 2013, dopisů Komise ze dne 12. července 2013 a 6. srpna 2014 a všech předcházejících, souvisejících nebo následných aktů, včetně aktů neznámých ovlivňujících majetkové právní poměry žalobce.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Istituto di ricerche economiche per la pesca e l’acquacoltura – IREPA Onlus ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí a Účetním dvorem Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 65, 23. 2. 2015.


title: Věc T-239/15: Žaloba podaná dne 15. května 2015 – Cryo-Save v. OHIM – MedSkin Solutions Dr. Suwelack (Cryo-Save)

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/44

         Žaloba podaná dne 15. května 2015 – Cryo-Save v. OHIM – MedSkin Solutions Dr. Suwelack (Cryo-Save)
   (Věc T-239/15)
   (2015/C 236/59)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cryo-Save AG (Freienbach, Švýcarsko) (zástupkyně: C. Onken, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (Billerbeck, Německo)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Ochranná známka Společenství „Cryo-Save“ – Ochranná známka Společenství č. 4 625 216

      Řízení před OHIM: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. března 2015, ve věci R 2567/2013-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí pozměnil v tom smyslu, že rozhodnutí zrušovacího oddělení ze dne 30. října 2013 bude zrušeno a návrh na zrušení ochranné známky Společenství č. 4 625 216 bude zamítnut;
               podpůrně: napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 56 odst. 2 nařízení č. 207/2009 ve spojení s pravidlem 37 písm. b (iv) nařízení č. 2868/95;

               —

               Porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-473/12: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. listopadu 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour constitutionnelle — Belgie) — Institut professionnel des agents immobiliers (IPI) v. Geoffrey Englebert, Immo 9 SPRL, Grégory Francotte ( „Zpracování osobních údajů — Směrnice 95/46/ES — Články 10 a 11 — Informační povinnost — Článek 13 odst. 1 písm. d) a g) — Výjimky — Rozsah výjimek — Soukromí detektivové jednající pro organizaci vykonávající dohled nad regulovaným povoláním — Směrnice 2002/58/ES — Článek 15 odst. 1“ )

text:
               11.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/13

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. listopadu 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour constitutionnelle — Belgie) — Institut professionnel des agents immobiliers (IPI) v. Geoffrey Englebert, Immo 9 SPRL, Grégory Francotte
   (Věc C-473/12) (1)

   (Zpracování osobních údajů - Směrnice 95/46/ES - Články 10 a 11 - Informační povinnost - Článek 13 odst. 1 písm. d) a g) - Výjimky - Rozsah výjimek - Soukromí detektivové jednající pro organizaci vykonávající dohled nad regulovaným povoláním - Směrnice 2002/58/ES - Článek 15 odst. 1)
   2014/C 9/19
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour constitutionnelle

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Institut professionnel des agents immobiliers (IPI)

      Žalovaní: Geoffrey Englebert, Immo 9 SPRL, Grégory Francotte

      Za přítomnosti: Union professionnelle nationale des détectives privés de Belgique (UPNDP), Association professionnelle des inspecteurs et experts d’assurances ASBL (APIEA), Conseil des ministres

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour constitutionnelle (Belgie) — Výklad čl. 11 odst. 1 a čl. 13 odst. 1 písm. d) a g) směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, s. 31; Zvl. vyd. 13/15, s. 355), jakož i čl. 6 odst. 3 SEU — Úplná harmonizace? — Možnost členského státu zavést omezení či výjimku z povinnosti z povinnosti bezprostředně informovat dotčenou osobu — Rozsah výjimky z této povinnosti — Zahrnutí profesní činnosti soukromých detektivů — Slučitelnost článku 13 směrnice 95/46/CE s čl. 6 odst. SEU 3 v případě záporné odpovědi, a to konkrétněji s ohledem na zásadu rovnosti a zásadu zákazu diskriminace

      Výrok

   Článek 13 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů musí být vykládán v tom smyslu, že členské státy mají nikoli povinnost, nýbrž možnost zavést do svého vnitrostátního práva jednu nebo několik výjimek z povinnosti informovat subjekty údajů o zpracování jejich osobních údajů, které upravuje.
   Výjimka upravená v čl. 13 odst. 1 písm. d) směrnice 95/46 se vztahuje na činnost soukromého detektiva jednajícího pro profesní organizaci za účelem vyšetřování porušení deontologických pravidel regulovaného povolání, v projednávaném případě povolání realitního makléře.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013.


title: Věc F-131/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. července 2016 – Stips v. Komise „Veřejná služba – Dočasný zaměstnanec placený z prostředků na výzkum a investice – Článek 2 písm. d) PŘOZ – Smlouva na dobu neurčitou – Přeřazení do vyšší platové třídy – Přeřazování v roce 2013 – Ukončení přeřazování po 1. lednu 2014 – Vstup nařízení č. 1023/2013 v platnost – Podmínky přístupu do platové třídy AD 13 – Obdobné uplatnění článku 45 odst. 1 a přílohy I oddílu A bodu 1 služebního řádu – Odmítnutí přeřazení dočasného zaměstnance zařazeného do platové třídy AD 12 – Nárok na přeřazení – Zásady právní jistoty a zákazu zpětné účinnosti – Právo na řádnou správu“

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/38

      Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. července 2016 – Stips v. Komise
      (Věc F-131/15) (1)

      („Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec placený z prostředků na výzkum a investice - Článek 2 písm. d) PŘOZ - Smlouva na dobu neurčitou - Přeřazení do vyšší platové třídy - Přeřazování v roce 2013 - Ukončení přeřazování po 1. lednu 2014 - Vstup nařízení č. 1023/2013 v platnost - Podmínky přístupu do platové třídy AD 13 - Obdobné uplatnění článku 45 odst. 1 a přílohy I oddílu A bodu 1 služebního řádu - Odmítnutí přeřazení dočasného zaměstnance zařazeného do platové třídy AD 12 - Nárok na přeřazení - Zásady právní jistoty a zákazu zpětné účinnosti - Právo na řádnou správu“)
      (2016/C 364/46)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Adolf Stips (Besozzo, Itálie) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a C. Berardis-Kayser, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí Komise nepřeřadit žalobce do platové třídy AD13 v rámci přeřazování v roce 2013.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí ze dne 21. ledna 2015, kterým Evropská komise nepřeřadila Adolfa Stipse do platové třídy AD 13 v rámci přeřazování v roce 2013, se zrušuje.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené A. Stipsem.

         (1)  Úř. věst. C 414, 14. 12. 2015, s. 45.


title: Věc T-746/16: Žaloba podaná dne 28. října 2016 – Andreassons Åkeri a další v. Komise

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/34

         Žaloba podaná dne 28. října 2016 – Andreassons Åkeri a další v. Komise
   (Věc T-746/16)
   (2017/C 038/47)
   Jednací jazyk: švédština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Andreassons Åkeri i Veddige AB (Veddige, Švédsko), Luke Transport AB (Laholm, Švédsko), Zimit Transportförmedling AB v likvidaci (Veddige) (zástupci: A. Broch a C. M. von Quitzow, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise (Ares (2016) 4309876 ze dne 10. srpna 2016 ukončit projekt „EU-pilot“ 7504/15/EMPL

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod: Žalobkyně najaly na základě občanskoprávních smluv polské samostatně výdělečně činné osoby registrované pro hospodářské účely v Polsku, které následně poskytovali služby žalobkyním. Poté, co byly nasmlouvané služby poskytnuty, se polští pracovníci vrátili do Polska, kde mají místo trvalého bydliště podle práva sociálního zabezpečení. Následně, poté, co došlo k zvláštnímu posouzení (daňové posouzení) požadoval švédský Skatteverket (správce daně) po žalobkyních zaplacení švédských zaměstnavatelských příspěvků na sociální zabezpečení za polské samostatně výdělečně činné osoby/pracovníky a uložil žalobkyním zvláštní finanční sankce. Takový postup je v rozporu s nařízením Rady (EHS) č. 574/72, které bylo nahrazeno nařízením Rady (ES) č. 987/2009.

               2.

               Druhý žalobní důvod: Na základě článku 4 nařízení č. 574/72, které bylo použitelné v době přistoupení Švédska k Evropské unii, jmenovala švédská vláda Försäkringskassan (Správa sociálního zabezpečení) jakožto příslušný orgán pro otázky spojené s švédským právem sociálního zabezpečení, které se týkají provedení příslušných unijních pravidel v uvedeném případě. Nicméně podle švédského vnitrostátního práva přísluší Skatteverket, aby zajišťoval výběr zaměstnavatelských příspěvků na sociální zabezpečení.

               3.

               Třetí žalobní důvod: Příspěvky na sociální zabezpečení byly dvakrát odečteny, čemuž přesně mají dotčená nařízení zamezit.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod: Existuje požadavek, že jednotlivec musí mít registrován u švédské Försäkringskassan, aby mohly být příspěvky švédského zaměstnavatele na polské samostatně výdělečně činné osoby odečteny. Neproběhl žádný přezkum ze strany Skatteverket, zda tomu tak bylo v projednávaném případě. Skutečnost, že v souladu s výše uvedeným, jsou příspěvky na sociální zabezpečení odečteny aniž by byly odvedeny za určitou osobu, jako je tomu v řadě členských států, je třeba považovat za odporující unijnímu právu.


title: Věc T-449/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2016 – Satkirit Holdings v. EUIPO – Advanced Mailing Solutions (luvo) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie luvo — Starší slovní ochranná známka Evropské unie luvo — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost výrobků a služeb — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2016 – Satkirit Holdings v. EUIPO – Advanced Mailing Solutions (luvo)
   (Věc T-449/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie luvo - Starší slovní ochranná známka Evropské unie luvo - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost výrobků a služeb - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 410/21)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Satkirit Holdings Ltd (Douglas, ostrov Man) (zástupce: M. Vanhegan, barrister)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: E. Sliwinska a J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Advanced Mailing Solutions Ltd (East Kilbride, Spojené království)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. května 2015 (věc R 877/2014-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Advanced Mailing Solutions a Satkirit Holdings

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Satkirit Holdings Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 320, 28.9.2015.


title: Věc T-425/08: Žaloba podaná dne 30. září 2008 – KODA v. Komise

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/32

         Žaloba podaná dne 30. září 2008 – KODA v. Komise
   (Věc T-425/08)
   (2008/C 327/59)
   Jednací jazyk: dánština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: KODA (Kodaň, Dánsko) (zástupci: K. Dyrekjær a J. Borum)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádánížalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise COMP/C2/38.698 – CISAC ze dne 16. července 2008 v celém rozsahu, nebo

               —

               podpůrně, zrušit rozhodnutí Komise COMP/C2/38.698 – CISAC ze dne 16. července 2008 v rozsahu, v jakém se týká společnosti KODA, nebo

               —

               zrušit článek 3 a čl. 4 odst. 2 a 3 rozhodnutí Komise COMP/C2/38.698 – CISAC ze dne 16. července 2008, nebo

               —

               podpůrně, zrušit čl. 3 a čl. 4 odst. 2 a 3 rozhodnutí Komise COMP/C2/38.698 – CISAC ze dne 16. července 2008 v rozsahu, v jakém se týká společnosti KODA, nebo

               —

               podpůrně, zrušit čl. 3 a čl. 4 odst. 2 a 3 rozhodnutí Komise COMP/C2/38.698 – CISAC ze dne 16. července 2008 v rozsahu, v jakém se týká kabelového televizního vysílání,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně v projednávaném případě požaduje zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 3435 konečné ze dne 16. července 2008 ve věci COMP/C2/38.698 – CISAC, ve kterém Komise dospěla k závěru, že žalobkyně porušila článek 81 ES a článek 53 EHP tím, že ve svých dohodách o vzájemném zastupování nebo v praxi zaváděla omezení členství (článek 1) a výhradní doložky (článek 2) a tím, že prostřednictvím poskytování licencí na práva na veřejné vysílání hudby po internetu, přes satelit a kabelovou televizi souhlasila s územním omezením tak, že omezila licence na vnitrostátní území každé z organizací kolektivní správy (článek 3).
   Na podporu své žaloby uvádí žalobkyně následující:

               —

               napadené rozhodnutí je stiženo formální vadou, jelikož se oznámení námitek odchyluje v podstatném bodě od konečného rozhodnutí;

               —

               napadené rozhodnutí vykazuje vadu nesprávného právního posouzení, jelikož: i) není prokázáno, že zahrnutí územních omezení ze strany žalobkyně do jejích dohod o vzájemném zastupování pro internetové, satelitní nebo kabelové vysílání je výsledkem jednání ve vzájemné shodě s ostatními organizacemi kolektivní správy v rámci EHP a ii) územní omezení nemají protisoutěžní povahu.

         Podpůrně žalobkyně tvrdí, že nebylo prokázáno žádné protiprávní jednání, pokud se jedná o licence na práva na kabelové vysílání.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 20. dubna 2005 ve věci T-86/04, Asa Sundholm proti Komisi Evropských společenství (Spory mezi Společenstvími a jejich zaměstnanci — Posudek o vývoji služebního postupu — Hodnotící období 2001–2002)

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/18

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 20. dubna 2005
   ve věci T-86/04, Asa Sundholm proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Spory mezi Společenstvími a jejich zaměstnanci - Posudek o vývoji služebního postupu - Hodnotící období 2001–2002)
   (2005/C 155/35)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-86/04, Asa Sundholm, úředník Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupený S. Orlandim, A. Coolenem, J. N. Louisem a E. Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: C. Berardis Kayser a H. Kraemer, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení posudku o vývoji služebního postupu žalobkyně za hodnotící období 2001–2002, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, N. J. Forwood a S. Papasavvas, soudci, vedoucí soudní kanceláře: I. Natsinas, vydal dne 20. dubna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Rozhodnutí ze dne 10. dubna 2003, o stanovení posudku o vývoji služebního postupu za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002, se ruší

               2)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc C-472/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Giudice di pace di L’Aquila (Itálie) dne 7. srpna 2017 – Gabriele Di Girolamo v. Ministero della Giustizia

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Giudice di pace di L’Aquila (Itálie) dne 7. srpna 2017 – Gabriele Di Girolamo v. Ministero della Giustizia
   (Věc C-472/17)
   (2017/C 347/19)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Giudice di pace di L’Aquila

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Gabriele Di Girolamo

      Odpůrce: Ministero della Giustizia

      Předběžné otázky

               1)

               Zahrnuje pojem „zaměstnanec s pracovním poměrem na dobu určitou“ podle ustanovení čl. 1 odst. 3 a článku 7 směrnice 2003/88/ES (1), ve spojení s ustanovením 2 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, provedené směrnicí 1999/70/ES (2), a čl. 31 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie, službu smírčího soudce, který je v této věci navrhovatelem?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, je možno pro účely uplatnění ustanovení 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, provedené směrnicí 1999/70, považovat řádného soudce nebo soudce „v taláru“ za srovnatelného zaměstnance v pracovním poměru na dobu neurčitou ve vztahu k zaměstnanci v pracovním poměru na dobu určitou, kterým je smírčí soudce?

               3)

               V případě kladné odpovědi na druhou otázku, představuje odlišný postup při náboru řádných soudců do stálého poměru, v porovnání se zákonem stanoveným postupem výběru pro účely náboru dočasných smírčích soudců, objektivní důvod ve smyslu ustanovení 4 bodu 1 nebo 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, provedené směrnicí 1999/70, pokud jde o opodstatněnost neuplatnění – v rámci vnitrostátní judikatury, tj. rozsudku Corte di Cassazione a Sezioni unite (plénum kasačního soudu, Itálie) č. 13721/2017 a stanoviska Consiglio di Stato (Státní rada, Itálie) č. 464/2017 ze dne 8. dubna 2017 – stejných pracovních podmínek vztahujících se na srovnatelné řádné stálé soudce i na smírčí soudce, jakož i opodstatněnost neuplatnění preventivních a sankčních opatření proti zneužívání smluv na dobu určitou, ve smyslu ustanovení 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, provedené směrnicí 1999/70 a čl. 5 odst. 4a legislativního nařízení č. 368/2001, který tato pravidla provádí do vnitrostátního právního řádu, s ohledem na skutečnost, že ve vnitrostátním právu neexistuje žádná základní zásada ani ústavní pravidlo, jež by mohly odůvodnit jednak diskriminaci týkající se pracovních podmínek, jednak úplný zákaz změnit dočasnou službu smírčích soudců na stálý služební poměr, a to i s ohledem na předchozí vnitrostátní právní úpravu (článek 1 zákona č. 217/1974), v níž bylo již stanoveno zrovnoprávnění pracovních podmínek a přeměna pracovního poměru čestných soudců, kteří opakovaně vykonávali své funkce na dobu určitou, na pracovní poměr na dobu neurčitou.

               4)

               V každém případě v situaci, o jakou jde v projednávané věci, brání čl. 47 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie a pojem nezávislý a nestranný soud podle práva Evropské unie tomu, aby smírčí soudce, který má zájem na konkrétním rozhodnutí sporu ve prospěch navrhovatele, jenž jako svou jedinou práci vykonává stejnou soudcovskou funkci jako uvedený smírčí soudce, nahradil zákonného soudce z důvodu, že nejvyšší italský justiční orgán – Corte di Cassazione a Sezioni unite (plénum kasačního soudu) odmítl zajistit účinnou ochranu dovolávaných práv, čímž zákonnému soudci uložil povinnost, aby se v případě podaného návrhu k přiznání dovolávaného práva prohlásil nepříslušným, přestože základ předmětného nároku – kterým je v projednávané věci náhrada platu za dovolenou – spočívá v primárním a sekundárním právu Evropské unie, a že „unijní“ právo má vůči státu přímý účinek? V případě, že Soudní dvůr potvrdí rozpor s článkem 47 Listiny, vnitrostátní soud též požaduje, aby Soudní dvůr určil, jaké jsou vnitrostátní prostředky nápravy, kterými lze předejít tomu, aby porušení ustanovení primárního práva Unie vedlo ve vnitrostátním právu k úplnému odepření ochrany základních práv zaručených v projednávané věci unijním právem?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. 2003, L 299, s. 9).

      (2)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. 1999, L 175, s. 43).


title: Věc F-34/13: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 14. května 2014 – Alexandrou v. Komise „Veřejná služba — Otevřené výběrové řízení — Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/231/12 — Nepřipuštění k účasti na hodnotících zkouškách — Přístup k dokumentům“

text:
               24.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/40

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 14. května 2014 – Alexandrou v. Komise
   (Věc F-34/13) (1)

   („Veřejná služba - Otevřené výběrové řízení - Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/231/12 - Nepřipuštění k účasti na hodnotících zkouškách - Přístup k dokumentům“)
   2014/C 194/59
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Christodoulos Alexandrou (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: R. Duta, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Eggers a G. Gattinara, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí výběrové komise ve výběrovém řízení EPSO/AD/231/12 nepřipustit žalobce k hodnotícím zkouškám v rámci uvedeného výběrového řízení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Christodoulos Alexandrou ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 207, 20.7.2013, s. 58.


title: Věc C-314/06: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. prosince 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Francie) – Société Pipeline Méditerranée et Rhône (SPMR) v. Administration des douanes et droits indirects, Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières (DNRED) (Směrnice 92/12/EHS — Spotřební daně — Minerální oleje — Ztráty — Osvobození od daně — Vyšší moc)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/18

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. prosince 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Francie) – Société Pipeline Méditerranée et Rhône (SPMR) v. Administration des douanes et droits indirects, Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières (DNRED)
   (Věc C-314/06) (1)

   (Směrnice 92/12/EHS - Spotřební daně - Minerální oleje - Ztráty - Osvobození od daně - Vyšší moc)
   (2008/C 51/29)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Cour de cassation
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Société Pipeline Méditerranée et Rhône (SPMR)

      Žalovaní: Administration des douanes et droits indirects, Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Cour de cassation (Francie) – Výklad čl. 14 odst. 1 směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani (Úř. věst. L 76, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 179) – Osvobození od spotřební daně stanovené v rámci režimu s podmíněným osvobozením ohledně ztrát, které jsou způsobeny v důsledku nepředvídatelné události nebo vyšší moci, jakož i ze ztrát, které jsou způsobeny povahou výrobků v průběhu postupu výroby, přeměny, skladování a dopravy – Použitelnost tohoto osvobození od daně na ztráty ropných výrobků v návaznosti na úniky a poté prasknutí ropovodu, který je provozován soukromým skladovatelem
   Výrok

               1)

               Pojem „vyšší moc“ ve smyslu čl. 14 odst. 1 první věty směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani, ve znění směrnice Rady 94/74/ES ze dne 22. prosince 1994 se vztahuje k událostem nezávislým na vůli oprávněného skladovatele, neobvyklým a nahodilým, jejichž důsledkům nemohlo být ani přes veškerou jím vynaloženou řádnou péči zabráněno. Podmínka, podle níž události související s těmito ztrátami musí být nezávislé na vůli oprávněného skladovatele, se neomezuje na události mimo jeho kontrolu ve smyslu hmotném nebo fyzikálním, ale vztahuje se i k okolnostem, u nichž je patrné, že objektivně nepodléhají kontrole oprávněného skladovatele nebo se nacházejí mimo oblast jeho odpovědnosti.

               2)

               Ztráty části produktů, které unikly z ropovodu v důsledku jejich kapalné povahy a vlastností půdy, do níž unikly, a které zabránily jejich zpětnému získání, nemohou být považovány za „ztráty způsobené povahou výrobků“ ve smyslu čl. 14 odst. 1 druhé věty směrnice 92/12, ve znění směrnice 94/74.

      (1)  Úř. věst. C 224, 16.9.2006.


title: Věc F-38/06 R: Usnesení předsedy Soudu pro veřejnou službu ze dne  31. května 2006  – Bianchi v. Evropská nadace odborného vzdělávání (Řízení o předběžných opatřeních — Návrh na odklad vykonatelnosti a předběžná opatření)

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/34

         Usnesení předsedy Soudu pro veřejnou službu ze dne 31. května 2006 – Bianchi v. Evropská nadace odborného vzdělávání
   (Věc F-38/06 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Návrh na odklad vykonatelnosti a předběžná opatření)
   (2006/C 165/68)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Irène Bianchi (Turín, Itálie) (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Evropská nadace odborného vzdělávání (zástupci: M. Dunbar, ředitelka, ve spolupráci s G. Vandersandenem, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak odklad vykonatelnosti rozhodnutí ze dne 24. října 2005, kterým Evropská nadace odborného vzdělávání odmítla prodloužit smlouvu žalobkyně jako dočasné zaměstnankyně, a jednak vydání předběžných opatření
   Výrok usnesení

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


               18.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/22

         Seznamy pro účely sestavení soudních kolegií
   (2006/C 42/08)
   Soudní dvůr na své schůzi konané dne 17. ledna 2006 sestavil seznam uvedený v čl. 11b odst. 2 jednacího řádu pro účely sestavení velkého senátu následovně:

               p. La Pergola

               p. Bay Larsen

               p. Puissochet

               p. Ó Caoimh

               p. Schintgen

               p. Levits

               pí Colneric

               p. Lõhmus

               p. von Bahr

               p. Klučka

               p. Cunha Rodrigues

               p. Malenovský

               pí Silva de Lapuerta

               p. Ilešič

               p. Lenaerts

               p. Borg Barthet

               p. Schiemann

               p. Arestis

               p. Makarczyk

               p. Juhász

               p. Kūris

         Soudní dvůr na své schůzi konané dne 17. ledna 2006 sestavil seznamy uvedené v čl. 11c odst. 2 prvním pododstavci jednacího řádu pro účely sestavení druhého senátu následovně:

               p. Schintgen

               p. Bay Larsen

               pí Silva de Lapuerta

               p. Klučka

               p. Makarczyk

               p. Arestis

               p. Kūris

         Soudní dvůr na své schůzi konané dne 17. ledna 2006 sestavil seznamy uvedené v čl. 11c odst. 2 druhém pododstavci jednacího řádu pro účely sestavení pátého senátu následovně:

               p. Schintgen

               pí Silva de Lapuerta

               p. Kūris

               p. Arestis

               p. Klučka

               p. Bay Larsen


title: Věc T-850/14: Usnesení Tribunálu ze dne 18. prosince 2015 – CompuGroup Medical v. OHIM – Schatteiner (SAM) „Žaloba na neplatnost — Ochranná známka Společenství — Lhůta k podání žaloby — Počátek běhu lhůty — Doručení rozhodnutí odvolacího senátu na elektronický účet zástupce žalobkyně u OHIM — Opožděnost — Neexistence případu vyšší moci nebo náhody — Zjevná nepřípustnost“

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/28

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. prosince 2015 – CompuGroup Medical v. OHIM – Schatteiner (SAM)
   (Věc T-850/14)
   („Žaloba na neplatnost - Ochranná známka Společenství - Lhůta k podání žaloby - Počátek běhu lhůty - Doručení rozhodnutí odvolacího senátu na elektronický účet zástupce žalobkyně u OHIM - Opožděnost - Neexistence případu vyšší moci nebo náhody - Zjevná nepřípustnost“)
   (2016/C 068/36)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CompuGroup Medical AG (Koblenz, Německo) (zástupce: B. Dix, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: H. Kunz, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Simon Schatteiner (Vídeň, Rakousko) (zástupci: F. Schulz a H. Pernez, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. července 2014 (věc R 818/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Simonem Schatteinerem a společností CompuGroup Medical AG.

      Výrok

               1.

               Žaloba se odmítá.

               2.

               Společnosti CompuGroup Medical AG se ukládá náhrada nákladů řízení.


title: Věc C-442/15 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 22. září 2016 – Pensa Pharma, SA v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Ferring BV a Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Slovní ochranná známka PENSA PHARMA — Obrazová ochranná známka pensa — Návrhy na prohlášení neplatnosti podané majiteli slovních ochranných známek pentasa — Prohlášení neplatnosti — Řízení před EUIPO — Změna předmětu sporu — Nový důvod před Tribunálem“

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/22

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 22. září 2016 – Pensa Pharma, SA v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Ferring BV a Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S
   (Věc C-442/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Slovní ochranná známka PENSA PHARMA - Obrazová ochranná známka pensa - Návrhy na prohlášení neplatnosti podané majiteli slovních ochranných známek pentasa - Prohlášení neplatnosti - Řízení před EUIPO - Změna předmětu sporu - Nový důvod před Tribunálem“)
   (2016/C 419/28)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Pensa Pharma, SA (zástupci: R. Kunze a G. Würtenberger, Rechtsanwälte)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec), Ferring BV a Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S (zástupci: I. Fowler, solicitor, a D. Slopek, Rechtsanwalt)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Pensa Pharma SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 414, 14.12.2015.


title: Věc F-138/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 16. září 2011 — Van Arum v. Parlament

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/39

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 16. září 2011 — Van Arum v. Parlament
   (Věc F-138/07) (1)

   2012/C 138/91
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008, s. 48.


title: Věc C-426/07: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku – Polská republika) – Dariusz Krawczyński v. Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku (Vnitrostátní zdanění — Daně z automobilů — Spotřební daň — Ojetá vozidla — Dovoz)

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/16

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku – Polská republika) – Dariusz Krawczyński v. Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku
   (Věc C-426/07) (1)

   (Vnitrostátní zdanění - Daně z automobilů - Spotřební daň - Ojetá vozidla - Dovoz)
   (2008/C 223/26)
   Jednací jazyk: polština
   Předkládající soud
   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Dariusz Krawczyński

      Žalovaný: Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku – Výklad čl. 90 ES a čl. 33 odst. 1 směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) – Vnitrostátní právní úprava zavádějící spotřební daň, jíž jsou zatíženy všechny prodeje soukromých vozidel před jejich prvním přihlášením k registraci v tuzemsku
   Výrok

               1)

               Článek 33 odst. 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 91/680/EHS ze dne 16. prosince 1991, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové spotřební dani, jako je spotřební daň stanovená v Polsku zákonem o spotřební dani (ustawa o podatku akcyzowym) ze dne 23. ledna 2004, jíž jsou zatíženy všechny prodeje automobilů před jejich prvním přihlášením k registraci v tuzemsku.

               2)

               Článek 90 první pododstavec ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové spotřební dani, jako je daň ve věci v původním řízení, v rozsahu, v němž její výše zatěžující prodej ojetých vozidel dovezených z jiného členského státu před jejich první registrací přesahuje zůstatkovou výši této daně zahrnutou v prodejní hodnotě podobných vozidel, zaregistrovaných předtím v členském státě, který tuto daň stanovil. Předkládajícímu soudu přísluší, aby přezkoumal, zda právní úprava, o kterou se jedná v původním řízení, a zejména použití článku 7 vyhlášky ministra financí o snížení sazeb spotřební daně (rozporządzenie Ministra Finansów w sprawie obniżenia stawek podatku akcyzowego) ze dne 22. dubna 2004, má takovýto důsledek.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc T-136/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 2010 — Komise v. Gal-Or ( Rozhodčí doložka — Smlouva o poskytnutí finanční podpory uzavřená v rámci specifického programu technologického výzkumu a vývoje v odvětví nejaderné energie — Nedodržení smlouvy — Vrácení vyplacených částek — Úroky z prodlení — Řízení bez účasti žalovaného )

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 2010 — Komise v. Gal-Or
   (Věc T-136/09) (1)

   (Rozhodčí doložka - Smlouva o poskytnutí finanční podpory uzavřená v rámci specifického programu technologického výzkumu a vývoje v odvětví nejaderné energie - Nedodržení smlouvy - Vrácení vyplacených částek - Úroky z prodlení - Řízení bez účasti žalovaného)
   2010/C 317/54
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. M. Rouchaud-Joët a F. Mirza, zmocněnci, ve spolupráci původně s B. Katan a M. van der Woude, advokáty, poté s B. Katan)

      Žalovaný: Benjamin Gal-Or (Jupiter, Florida, Spojené státy)

      Předmět věci

   Žaloba založená na rozhodčí doložce směřující k tomu, aby Benjaminu Gal-Orovi byla uložena povinnost vrátit částku 205 611 eur, kterou mu Komise vyplatila v rámci smlouvy IN/0042/97, zvýšenou o úroky z prodlení, jakož i zaplacení úroků z prodlení z částky 9 231,25 eur, která představuje náklady řízení vynaložené Benjaminem Gal-Orem v řízení proti Komisi před nizozemskými soudy

      Výrok rozsudku

               1)

               Benjaminu Gal-Orovi se ukládá, aby Evropské komisi zaplatil částku 205 611 eur jako jistinu, zvýšenou o úroky se sazbou ve výši:

                           —

                           2,75 % od 2. března 2003;

                           —

                           2,50 % od 7. března 2003;

                           —

                           2,00 % od 6. června 2003;

                           —

                           2,25 % od 6. prosince 2005;

                           —

                           2,50 % od 8. března 2006;

                           —

                           2,75 % od 15. června 2006;

                           —

                           3,00 % od 9. srpna 2006;

                           —

                           3,25 % od 11. října 2006;

                           —

                           3,50 % od 13. prosince 2006;

                           —

                           3,75 % od 14. března 2007;

                           —

                           4,00 % od 13. června 2007;

                           —

                           4,25 % od 9. července 2008;

                           —

                           3,75 % od 15. října 2008;

                           —

                           3,25 % od 12. listopadu 2008;

                           —

                           2,50 % od 10. prosince 2008;

                           —

                           2,00 % od 21. ledna 2009;

                           —

                           1,50 % od 11. března 2009;

                           —

                           1,25 % od 8. dubna 2009;

                           —

                           1,00 % od 13. května 2009.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Benjaminu Gal-Orovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 141, 20.6.2009.


title: Věc T-173/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. listopadu 2014 – Hesse et Lutter & Partner v. OHIM – Porsche (Carrera) („Ochranná známka Společenství – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Společenství Carrera – Starší slovní ochranná známka Společenství a starší národní slovní ochranná známka CARRERA – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 – Neoprávněné těžení z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky – Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 – Částečná změna strany sporu“)

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 27. listopadu 2014 – Hesse et Lutter & Partner v. OHIM – Porsche (Carrera)
      (Věc T-173/11) (1)

      („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Carrera - Starší slovní ochranná známka Společenství a starší národní slovní ochranná známka CARRERA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neoprávněné těžení z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 - Částečná změna strany sporu“)
      (2015/C 016/47)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Kurt Hesse (Norimberk, Německo) (zástupce: M. Krogmann, advokát) a Lutter & Partner GmbH (Garching, Německo) (zástupce: H. Lindner, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Německo) (zástupce: E. Stolz, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. ledna 2011 (věc R 306/2010-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG a Kurtem Hessem.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Kurt Hesse a společnost Lutter & Partner GmbH ponesou vlastní náklady řízení, jakož i každý jednu polovinu nákladů vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a společností Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG.

         (1)  Úř. věst. C 145, 14.5.2011.


title: Věc C-156/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. dubna 2010 Karenem Goncharovem proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 21. ledna 2010 ve věci T-34/07, Karen Goncharov v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: DSB

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. dubna 2010 Karenem Goncharovem proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 21. ledna 2010 ve věci T-34/07, Karen Goncharov v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: DSB
   (Věc C-156/10 P)
   2010/C 148/32
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Karen Goncharov (zástupci: A. Späth a G. N. Hasselblatt, advokáti)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), DSB

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 21. ledna 2010 (věc T-34/07),

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 4. prosince 2006 (věc R 1330/2005-2) a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení před Soudním dvorem, před Tribunálem a před odvolacím senátem, jakož i nákladů navrhovatele.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Rozsudek Tribunálu ze dne 21. ledna 2010 (T-34/07) je údajně třeba zrušit, jelikož porušuje ustanovení o vyloučení zápisu z relativního důvodu zamítnutí podle čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (nahrazeného nařízením Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství).
   Tribunál údajně nesprávně uplatnil obecné zásady posouzení nebezpečí záměny. Zejména dostatečně neposoudil okolnosti tohoto případu, jelikož nevzal v úvahu, že předmětné ochranné známky jsou vytvořeny z akronymů.
   Tribunál údajně své rozhodnutí nakonec opírá výlučně o pravidlo zkušenosti, podle kterého spotřebitel obvykle přikládá první části slov více váhy. V tomto smyslu údajně nestačí rozdíl ve formě písmene „W“ v napadené ochranné známce k tomu, aby byla odstraněna vzhledová a fonetická podobnost.
   Tribunál přitom údajně přehlédl, že v případě kolidujících ochranných známek nejde o slova, ale o akronymy. Odůvodnění rozsudku ukazuje na skutečnost, že Tribunál neprovedl žádný rozsáhlý přezkum nebezpečí záměny, nýbrž se spíše opřel pouze o pravidlo zkušenosti, které je údajně navíc nepoužitelné na projednávaný případ, o němž má být rozhodnuto.
   Spotřebitel je totiž podle navrhovatele zvyklý zaměřovat u akronymů svou pozornost na každé jednotlivé písmeno zvlášť. Pravidla zkušenosti týkající se slovních ochranných známek, sestávajících ze slov, tedy nebylo bez dalšího možno použít na ochranné známky, která sestávají z akronymů.


title: Věc C-236/06: Žaloba podaná dne  24. května 2006  – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/22

         Žaloba podaná dne 24. května 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-236/06)
   (2006/C 165/42)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Maidani a G. Braun, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (1), a v každém případě tím, že o těchto předpisech Komisi neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 12. října 2004.

      (1)  Úř. věst. L 96, s. 16.


title: Věc T-71/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2015 – Swatch v. OHIM – Panavision Europe (SWATCHBALL) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství SWATCHBALL — Slovní ochranná známka Společenství, obrazová ochranná známka Společenství, mezinárodní slovní ochranná známka a mezinárodní obrazové ochranné známky SWATCH a swatch — Relativní důvod pro zamítnutí — Poškození dobrého jména — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2015 – Swatch v. OHIM – Panavision Europe (SWATCHBALL)
   (Věc T-71/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SWATCHBALL - Slovní ochranná známka Společenství, obrazová ochranná známka Společenství, mezinárodní slovní ochranná známka a mezinárodní obrazové ochranné známky SWATCH a swatch - Relativní důvod pro zamítnutí - Poškození dobrého jména - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 213/57)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Swatch AG (Biel, Švýcarsko) (zástupce: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Panavision Europe Ltd (Greenfor, Spojené království)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. listopadu 2013 (věc R 470/2012-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Swatch AG a Panavision Europe Ltd.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Swatch AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 28.4.2014.


title: Věc C-514/15 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. července 2016 – HIT Groep BV v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek – Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora – Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Evropský trh předpínací oceli – Nařízení (ES) č. 1/2003 – Článek 23 odst. 2 – Výpočet výše pokuty – Maximální výše pokuty – Celkový obrat dosažený v ‚předchozím hospodářském roce‘ – Odkaz na jiný hospodářský rok než ten, který předcházel přijetí sporného rozhodnutí – Zásada proporcionality“

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/9

      Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. července 2016 – HIT Groep BV v. Evropská komise
      (Věc C-514/15 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh předpínací oceli - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 23 odst. 2 - Výpočet výše pokuty - Maximální výše pokuty - Celkový obrat dosažený v ‚předchozím hospodářském roce‘ - Odkaz na jiný hospodářský rok než ten, který předcházel přijetí sporného rozhodnutí - Zásada proporcionality“)
      (2016/C 364/03)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: HIT Groep BV (zástupci: G. van der Wal a L. Parret, advocaten)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: P. Van Nuffel, S. Noë a V. Bottka, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Hit Groep BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 398, 30.11.2015.


title: Výmaz věci C-100/04

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/23

         Výmaz věci C-100/04 (1)

   (2005/C 93/46)

      (Jednací jazyk: italština)

   Usnesením ze dne 13. ledna 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-100/04, Komise Evropských společenství proti Italské republice.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc F-123/10: Žaloba podaná dne 22. listopadu 2010 — Bancale a Buccheri v. Komise

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/67

         Žaloba podaná dne 22. listopadu 2010 — Bancale a Buccheri v. Komise
   (Věc F-123/10)
   ()
   2011/C 30/134
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Giovanni Bancale (Waterloo, Belgie) a Roberto Buccheri (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí výběrové komise COM/INT/OLAF/09/AD8 a COM/INT/OLAF/09/AD10 o nepřipuštění žalobců k výběrovému řízení.

      Návrhové žádání žalobců

               —

               prohlásit za neplatný bod 4 oddílu III oznámení o výběrovém řízení EPSO/COM/INT/OLAF/09, jelikož tento bod znemožňuje přihlédnout k odborné praxi na vysokoškolské úrovni získané před udělením univerzitního diplomu;

               —

               zrušit rozhodnutí, kterými se zamítají žádosti žalobců o účast na výběrovém řízení EPSO/COM/INT/OLAF/09;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-259/16: Usnesení Tribunálu ze dne 14. listopadu 2016 – Trost Auto Service Technik v. EUIPO (AUTOSERVICE.COM)

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/60

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. listopadu 2016 – Trost Auto Service Technik v. EUIPO (AUTOSERVICE.COM)
   (Věc T-259/16) (1)

   (2017/C 022/80)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 251, 11.7.2016.


title: Věc T-296/12: Žaloba podaná dne 2. července 2012 — Health Food Manufacturer’s Association a další v. Komise

text:
               18.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 250/19

         Žaloba podaná dne 2. července 2012 — Health Food Manufacturer’s Association a další v. Komise
   (Věc T-296/12)
   2012/C 250/35
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: The Health Food Manufacturer’s Association (East Molesey, Spojené království); Quest Vitamins Ltd (Birmingham, Spojené království); Natures Aid Ltd (Kirkham, Spojené království); Natuur- & gezonheidsProducten Nederland (Ermelo, Nizozemsko); a New Care Supplements BV (Oisterwijk, Nizozemsko) (zástupci: B. Kelly a G. Castle, Solicitors, a P. Bogaert, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               Zrušit nařízení Komise (EU) č. 432/2012 ze dne 16. května 2012, kterým se zřizuje seznam schválených zdravotních tvrzení při označování potravin jiných než tvrzení o snížení rizika onemocnění a o vývoji a zdraví dětí (Úř. věst. L 136, s. 1);

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 16. května 2012, kterým se přijímá seznam schválených zdravotních tvrzení a zřizuje seznam tzv. stranou odložených zdravotních tvrzení, která Komise nezamítla ani neschválila;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci tři žalobní důvody, na základě kterých tvrdí, že je napadené nařízení protiprávní z následujících důvodů:

               1)

               První žalobní důvod

                           —

                           vycházející z toho, že přijetí schváleného seznamu zdravotních tvrzení obecné funkce a ponechání některých tvrzení v režimu přechodných opatření článku 28 nařízení (ES) č. 1924/2006 (tedy rozdělení posuzovacího procesu a přijetí částečného seznamu tvrzení podle čl. 13 odst. 1) postrádá jakýkoli právní základ. Krom toho porušuje zásady řádné správy, právní jistoty a zákazu diskriminace z několika důvodů, zejména: neexistovalo žádné odůvodnění pro rozdělení procesu; rozdělení postrádalo transparentnost; neproběhla žádná konzultace nebo neexistovaly rozumné důvody pro rozdělení; některá tvrzení jsou tzv. odložena stranou a nadále využívají stávající přechodná období podle nařízení (ES) č. 1924/2006 (i přes právní nejistotu těchto přechodných období).

               2)

               Druhý žalobní důvod

                           —

                           vycházející z toho, že z důvodu použití nesprávných posuzovacích kritérií nebylo mnoho zdravotních tvrzení zařazeno na schválený seznam, což porušuje nařízení č. 1924/2006 i zásady řádné správy a právní jistoty, povinnost spolupráce s vnitrostátními úřady pro bezpečnost potravin a povinnost uvést odpovídající odůvodnění.

               3)

               Třetí žalobní důvod

                           —

                           pokud nebude výše uvedeným žalobním důvodům vyhověno, žalobci tvrdí, že samotné nařízení č. 1924/2006 je neplatné z důvodu porušení práva být vyslechnut a porušení právní jistoty. Žalobci se v této žalobě dovolávají protiprávnosti nařízení č. 1924/2006 podle článku 277 SFEU, což podporuje protiprávnost nařízení (EU) č. 432/2012.


title: Věc T-425/16: Žaloba podaná dne 29. července 2016 – Hoffmann v. EUIPO (Genius)

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/46

         Žaloba podaná dne 29. července 2016 – Hoffmann v. EUIPO (Genius)
   (Věc T-425/16)
   (2016/C 343/62)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Karl Hoffmann (Bad Schwalbach, Německo) (zástupce: C. Jonas, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Genius“ – Přihláška č. 13 509 071

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 31. května 2016, ve věci R 1631/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-553/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 26. října 2015 – Undis Servizi Srl v. Comune di Sulmona

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 26. října 2015 – Undis Servizi Srl v. Comune di Sulmona
   (Věc C-553/15)
   (2016/C 027/12)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Undis Servizi Srl

      Odpůrce: Comune di Sulmona

      Předběžné otázky

               1)

               Je při započítávání převážné části činnosti uskutečňované kontrolovaným subjektem třeba zohlednit i činnost, jejíž uskutečnění uložil orgán veřejné správy, který není akcionářem kontrolovaného subjektu, ve prospěch veřejnoprávních subjektů, které rovněž nejsou jeho akcionáři?

               2)

               Je při započítávání převážné části činnosti uskutečňované kontrolovaným subjektem třeba zohlednit i zakázky vůči veřejnoprávním subjektům, které jsou jeho akcionáři, před nabytím účinnosti požadavku tzv. obdobné kontroly?


title: Věc C-163/06 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 21. června 2007 – Finská republika v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Žaloba na neplatnost — Nepřípustnost — Akt nevyvolávající právně závazné účinky — Vlastní zdroje Evropských společenství — Řízení o nesplnění povinnosti — Článek 11 nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 — Úroky z prodlení — Jednání o dohodě o podmínečné platbě — Zamítavé dopisy)

text:
               6.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/8

         Usnesení Soudního dvora ze dne 21. června 2007 – Finská republika v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-163/06 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Žaloba na neplatnost - Nepřípustnost - Akt nevyvolávající právně závazné účinky - Vlastní zdroje Evropských společenství - Řízení o nesplnění povinnosti - Článek 11 nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 - Úroky z prodlení - Jednání o dohodě o podmínečné platbě - Zamítavé dopisy)
   (2007/C 235/12)
   Jednací jazyk: finština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Finská republika (zástupce: E. Bygglin, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Wilms a P. Aalto, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 9. ledna 2006, Finsko v. Komise (T-177/05), kterým Soud zamítl jako nepřípustnou žalobu na neplatnost proti rozhodnutí Komise, jež bylo obsaženo ve dvou dopisech Komise, kterým odmítla zahájit jednání týkající se podmínečné platby cla vyžadovaného se zpětnou účinností a požadovaného Komisí z titulu vlastních zdrojů Společenství (clo vztahující se k dovozům vojenského vybavení)
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Finské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 154, 1.7.2006.


               10.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/7

         Žaloba podaná dne 17. srpna 2015 Kontrolním úřadem ESVO na Lichtenštejnské knížectví
   (Věc E-22/15)
   (2015/C 410/06)
   Dne 17. srpna 2015 podal Kontrolní úřad ESVO, zastoupený zplnomocněnými zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese 35, Rue Belliard, 1040 Brusel, Belgie) Markusem Schneiderem, Clémence Perrinovou a Íris Ísbergovou, k Soudnímu dvoru ESVO žalobu na Lichtenštejnské knížectví.
   Kontrolní úřad ESVO požaduje, aby Soudní dvůr ESVO:

               1.

               prohlásil, že nepřijetím opatření nutných k provedení aktů uvedených v bodě 15q kapitoly XIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/62/EU ze dne 8. června 2011, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o zabránění vstupu padělaných léčivých přípravků do legálního dodavatelského řetězce, a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/26/EU ze dne 25. října 2012, kterou se mění směrnice 2001/83/ES, pokud jde o farmakovigilanci), které byly do Dohody o EHP začleněny protokolem 1 k této dohodě, ve stanovené lhůtě nesplnilo Lichtenštejnsko své povinnosti podle článku 2 aktů a článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               uložil Lichtenštejnsku uhradit náklady tohoto řízení.

      Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               v žalobě se uvádí, že Lichtenštejnsko nejpozději do 11. dubna 2015 nevyhovělo odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 11. února 2015, které se zabývá skutečností, že Lichtenštejnsko do svého vnitrostátního právního řádu neprovedlo směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/62/EU ze dne 8. června 2011, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o zabránění vstupu padělaných léčivých přípravků do legálního dodavatelského řetězce,

               a

                  směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/26/EU ze dne 25. října 2012, kterou se mění směrnice 2001/83/ES, pokud jde o farmakovigilanci, uvedené v bodě 15q kapitoly XIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru, které byly do Dohody o EHP začleněny protokolem 1 k této dohodě („akty“),

               —

               Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že Lichtenštejnsko ve stanovené lhůtě nepřijalo opatření nutná k provedení zmiňovaných aktů, čímž nesplnilo své povinnosti vyplývající z článku 2 aktů a z článku 7 Dohody o EHP.


title: Věc T-590/11: Usnesení Tribunálu ze dne 14. listopadu 2012 — S & S Szlegiel Szlegiel i Wiśniewski v. OHIM — Scotch & Soda (SODA)

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/69

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. listopadu 2012 — S & S Szlegiel Szlegiel i Wiśniewski v. OHIM — Scotch & Soda (SODA)
   (Věc T-590/11) (1)

   2013/C 26/137
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


title: Věc C-476/12: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Österreichischer Gewerkschaftsbund v. Verband Österreichischer Banken und Bankiers „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Sociální politika — Rámcová dohoda o částečném pracovním úvazku — Zásada zákazu diskriminace — Kolektivní smlouva stanovící příspěvek na vyživované dítě — Výpočet příspěvku placeného zaměstnancům na částečný pracovní úvazek podle zásady ‚poměrným dílem‘ “

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Österreichischer Gewerkschaftsbund v. Verband Österreichischer Banken und Bankiers
   (Věc C-476/12) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Sociální politika - Rámcová dohoda o částečném pracovním úvazku - Zásada zákazu diskriminace - Kolektivní smlouva stanovící příspěvek na vyživované dítě - Výpočet příspěvku placeného zaměstnancům na částečný pracovní úvazek podle zásady ‚poměrným dílem‘“)
   (2015/C 007/02)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Österreichischer Gewerkschaftsbund

      Žalovaný: Verband Österreichischer Banken und Bankiers

      Výrok

   Ustanovení 4 bod 2 rámcové dohody o částečném pracovním úvazku uzavřené dne 6. června 1997, která je uvedena v příloze směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, ve znění směrnice Rady 98/23/ES ze dne 7. dubna 1998, musí být vykládáno v tom smyslu, že zásadu „poměrným dílem“ lze použít na výpočet výše příspěvku na vyživované dítě, který poskytuje zaměstnavatel zaměstnanci na částečný pracovní úvazek na základě takové kolektivní smlouvy, jako je kolektivní smlouva pro rakouské zaměstnance bank a bankéře.

      (1)  Úř. věst. C 32, 2.2.2013.


title: Věc T-39/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 — El Corte Inglés v. OHIM — Pucci International (PUCCI) ( „Ochranná známka společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství PUCCI — Starší národní obrazové a slovní ochranné známky Emidio Tucci a E. TUCCI — Přihláška starší obrazové ochranné známky Společenství Emidio Tucci — Relativní důvody zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst.1 písm. b) nařízení č. 207/2009 — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 42 odst. 2 a odst. 3, a čl. 15 odst.1 druhý pododstavec písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 — Protiprávní prospěch z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména této ochranné známky — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009“ )

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 — El Corte Inglés v. OHIM — Pucci International (PUCCI)
   (Věc T-39/10) (1)

   (Ochranná známka společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství PUCCI - Starší národní obrazové a slovní ochranné známky Emidio Tucci a E. TUCCI - Přihláška starší obrazové ochranné známky Společenství Emidio Tucci - Relativní důvody zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst.1 písm. b) nařízení č. 207/2009 - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 a odst. 3, a čl. 15 odst.1 druhý pododstavec písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 - Protiprávní prospěch z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména této ochranné známky - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009)
   2012/C 355/48
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: El Corte Inglés (Madrid, Španělsko) (zástupci: původně E. López Camba, J. L. Rivas Zurdo a E. Seijo Veiguela, poté J. L. Rivas Zurdo a E. Seijo Veiguela, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastník/účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník/účastnice před Tribunálem: Emilio Pucci International BV (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupci: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto a E. Gavuzzi, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 29. října 2009 (věc R 173/2009-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi El Corte Inglés, SA a Emilio Pucci International BV.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               El Corte Inglés, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc T-102/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. května 2015 – Deutsche Post v. OHIM – PostNL Holding (TPG POST) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství TPG POST — Starší národní ochranné známky a ochranné známky Společenství POST a Deutsche Post — Relativní důvody zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. května 2015 – Deutsche Post v. OHIM – PostNL Holding (TPG POST)
   (Věc T-102/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství TPG POST - Starší národní ochranné známky a ochranné známky Společenství POST a Deutsche Post - Relativní důvody zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 213/58)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deutsche Post AG (Bonn, Německo) (zástupci: K. Hamacher a C. Giesdorf, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: G. Schneider a S. Hanne, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: PostNL Holding BV (Haag, Nizozemsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. prosince 2013 (věc R 2108/2012-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi PostNL Holding BV a Deutsche Post AG

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnost Deutsche Post AG ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 112, 14.4.2014.


title: Věc T-108/07: Žaloba podaná dne 8. dubna 2007 – Spira v. Komise

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/20

         Žaloba podaná dne 8. dubna 2007 – Spira v. Komise
   (Věc T-108/07)
   (2007/C 129/36)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Diamanthandel A. Spira BVBA (Antwerpen, Belgie) (zástupci: J. Bourgeois, Y. van Gerven, F. Louis a A. Vallery, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 26. ledna 2007 vydané podle čl. 7 odst. 2 nařízení Rady č. 773/2004, ve věci COMP/38.826/B-2-Spira/De Beers/DTC Supplier of Choice;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně napadá rozhodnutí Komise ze dne 26. ledna 2007 ve věci týkající se hospodářské soutěže COMP/38.826/B-2- Spira/De Beers/DTC Supplier of Choice, kterým Komise zamítla stížnost žalobkyně týkající se porušení článků 81 ES a 82 ES v souvislosti se systémem Supplier of Choice, jenž používá De Beers Group k distribuci surových diamantů, které bylo odůvodněno nedostatečným zájmem Společenství na projednání stížnosti žalobkyně.
   Žalobkyně tvrdí, že De Beers – výrobce surových diamantů, který podle žalobkyně působil především v etapě do prodeje surových diamantů – se snaží prostřednictvím svého systému Supplier of Choice rozšířit svou kontrolu nad trhem, aby pokryla celý řetězec od těžby až ke spotřebiteli, tj. i navazující trhy.
   Na podporu své žaloby uplatňuje žalobkyně tři žalobní důvody.
   Žalobkyně zaprvé tvrdí, že Komise nesplnila svou povinnost vyšetřit pečlivě a nestranně stížnost a přezkoumat s řádnou péčí a nestranně protisoutěžní jednání popsaná ve stížnosti.
   Zadruhé žalobkyně uplatňuje, že Komise nemůže tvrdit, že neexistuje dostatečný zájem Společenství k projednání stížnosti, a to z důvodu velikosti dotčeného podniku, geografického rozsahu protisoutěžních jednání a narušení hospodářské soutěže a vnitřního trhu způsobeného těmito protiprávními jednáními.
   Konečně zatřetí žalobkyně tvrdí, že Komise dospěla k závěru ohledně nedostatečného zájmu Společenství na základě nesprávného skutkového a právního posouzení okolností případu, jelikož:

               1)

               Komise nezohlednila zveřejněný zjevný protisoutěžní cíl omezeného výběrového distribučního systému skupiny De Beers;

               2)

               Komise nemohla posoudit protisoutěžní účinky distribučního systému De Beers bez předchozího posouzení jejího dominantního postavení a tržní síly;

               3)

               Komise nevzala v úvahu řadu okolností, na které byla upozorněna ve stížnosti, prokazující existenci zneužívající a protisoutěžní povahy systému;

               4)

               Komise nesprávně posoudila účinnost pozměněného mandátu veřejného ochránce práv, na kterého se De Beers obrátila za účelem vyřešení sporů ohledně provádění distribučního systému; a

               5)

               Komise provedla nesprávné právní posouzení a zjevně nesprávné posouzení skutkového stavu, když rozhodla, že distribuční systém nenarušuje trh.