title: Věc C-400/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Dolj (Rumunsko) dne 30. června 2017 – Mihaela Iuliana Scripnic, Radu Constantin Scripnic, Alexandru Gheorghiţă, Vasilica Gheorghiţă v. SC Bancpost SA, SC Bancpost SA – sucursala Dolj

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/28

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Dolj (Rumunsko) dne 30. června 2017 – Mihaela Iuliana Scripnic, Radu Constantin Scripnic, Alexandru Gheorghiţă, Vasilica Gheorghiţă v. SC Bancpost SA, SC Bancpost SA – sucursala Dolj
   (Věc C-400/17)
   (2017/C 309/37)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Dolj

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelé: Mihaela Iuliana Scripnic, Radu Constantin Scripnic, Alexandru Gheorghiţă, Vasilica Gheorghiţă

      Odpůrkyně: SC Bancpost SA, SC Bancpost SA – sucursala Dolj

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 3 odst. 1 směrnice 93/13 (1) vykládán v tom smyslu, že značná nerovnováha mezi právy a povinnostmi stran, které vyplývají z dané smlouvy, zahrnuje i případ, kdy se během platnosti smlouvy s postupným plněním stane plnění spotřebitele v důsledku značných výkyvů směnného kurzu příliš nákladným v porovnání s okamžikem uzavření smlouvy?

               2)

               Je třeba jasnost a srozumitelnost smluvního ujednání ve smyslu čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13 chápat tak, že dotčené smluvní ujednání musí stanovit pouze důvody pro jeho vložení do smlouvy a způsob, jakým se uplatňuje, nebo že musí stanovit i všechny jeho možné důsledky, v závislosti na kterých se může měnit cena placená spotřebitelem, například kurzové riziko?

               3)

               Musí být výraz „nejsou pro spotřebitele závazná“ uvedený v čl. 6 odst. 1 směrnice 93/13 vykládán v tom smyslu, že v případě značné nerovnováhy mezi právy a povinnostmi stran, k níž dojde na základě vývoje směnného kurzu, může vnitrostátní soud zprostit spotřebitele povinnosti zcela nést kurzové riziko?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288).


title: Věc C-106/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. května 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               14.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/9

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. května 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-106/06) (1)

   (2006/C 249/24)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006


title: Věc T-70/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. listopadu 2008 – Cantieri Navali Termoli v. Komise ( Státní podpory — Lodní stavitelství — Provozní podpory související se zakázkami týkajícími se lodí — Žádost o prodloužení lhůty pro dodávku lodě, uvedené v článku 3 nařízení (ES) č. 1540/98 — Příčinná souvislost mezi mimořádnou událostí a prodlením )

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/25

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. listopadu 2008 – Cantieri Navali Termoli v. Komise
   (Věc T-70/07) (1)

   („Státní podpory - Lodní stavitelství - Provozní podpory související se zakázkami týkajícími se lodí - Žádost o prodloužení lhůty pro dodávku lodě, uvedené v článku 3 nařízení (ES) č. 1540/98 - Příčinná souvislost mezi mimořádnou událostí a prodlením“)
   (2009/C 6/51)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Cantieri Navali Termoli SpA (Termoli, Itálie) (zástupce: B. Mammarella, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Conte a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)
   Předmět
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2006/948/ES ze dne 4. července 2006 o státní podpoře, kterou má Itálie v úmyslu uskutečnit ve prospěch společnosti Cantieri Navali Termoli S.p.A. (Úř. věst. L 383, s. 53)
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Cantieri Navali Termoli SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 95, 28.4.2007.


title: Věc C-274/06: Žaloba podaná dne 23. června 2006 – Komise Evropských Společenství v. Španělské království

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/19

         Žaloba podaná dne 23. června 2006 – Komise Evropských Společenství v. Španělské království
   (Věc C-274/06)
   (2006/C 212/32)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských Společenství (zástupci: H. Støvlbæek a R. Vidal Puig, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Španělské království tím, že zachovalo v platnosti opatření jako jsou ustanovení 27. dodatečného ustanovení zákona č. 55/1999 ze dne 29. prosince 1999 o daňových, správních a sociálních opatřeních, ve znění článku 94 zákona č. 62/2003 ze dne 30. prosince 2003, která omezují hlasovací práva veřejných subjektů ve španělských podnicích v odvětví energetiky, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 56 ES.

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   27. dodatečným ustanovením zákona č. 55/1999 bylo stanoveno, že pokud subjekt kontrolovaný přímo nebo nepřímo orgánem veřejné správy získá kontrolu nebo významný podíl v podniku v odvětví energetiky, ministerská rada může ve lhůtě dvou měsíců rozhodnout, že „neuznává“ výkon odpovídajících politických práv, nebo že jejich výkon podléhá určitým podmínkám. Takové rozhodnutí musí být přijato na základě kritérií údajně směřujících k zajištění bezpečnosti energetického zásobování.
   Komise má za to, že 27. dodatečné ustanovení je neslučitelné s článkem 56 ES z těchto důvodů:

               —

               získání kontroly nebo významného podílu ve španělských podnicích v odvětví energetiky veřejným subjektem znamená „pohyb kapitálu“ ve smyslu článku 56 ES;

               —

               omezení politických práv, o kterém mohou rozhodnout španělské orgány v souvislosti s uvedeným získáním kontroly nebo významného podílu je omezením volného pohybu kapitálu zakázaným článkem 56 ES; a

               —

               uvedené omezení není odůvodněné na základě Smlouvy.

         Komise má konkrétně za to, že 27. dodatečné ustanovení zákona č. 55/1999 není odůvodněné cílem zajistit bezpečnost energetického zásobování, z těchto důvodů:

               —

               skutečnost, že subjekty, které získají kontrolu nebo významný podíl v podniku v odvětví energetiky jsou kontrolované orgánem veřejné správy není dodatečným rizikem pro bezpečnost energetického zásobování, a proto jí nelze odůvodnit přijetí omezení volného pohybu kapitálu výhradně v tomto případě;

               —

               omezení hlasovacích práv není přiměřeným opatřením k zajištění bezpečnosti energetického zásobování, pokud existují jiné, vhodnější prostředky pro tento účel;

               —

               i kdyby omezení hlasovacích práv bylo vhodným opatřením k zajištění bezpečnosti energetického zásobování, napadnutá opatření jsou nepřiměřená, neboť „neuznání“ výkonu hlasovacích práv se vztahuje na všechny činnosti a rozhodnutí společnosti;

               —

               možnost ministerské rady rozhodnout o „uznání“ nebo „neuznání“ výkonu hlasovacích práv nepodléhá objektivním a dostatečně přesným kritériím, která by mohla být předmětem účinné soudní kontroly.


title: Věc T-26/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/61

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise
   (Věc T-26/05) (1)

   (2008/C 301/104)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 69, 19.3.2005.


title: Věc T-191/04: Žaloba podaná dne 27. května 2004 MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               7.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/20

         Žaloba podaná dne 27. května 2004 MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc T-191/04)
   (2004/C 201/43)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 27. května 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG, se sídlem v Düsseldorfu (Německo), zastoupenou R. Kaasem, advokátem.
   Tesco Stores Limited byla rovněž účastníkem řízení před odvolacím senátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. března 2004 ve věci R 486/2003-1;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               MIP METRO Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

               Přihlašovaná ochranná známka Společenství:

               Obrazová ochranná známka „METRO“ ve vztahu k výrobkům, které nejsou předmětem těchto řízení (přihláška č. 779 116)

               Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení:

               Tesco Stores Limited

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Národní slovní ochranná známka „METRO“

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Zamítnutí námitek

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

               Žalobní důvody:

               Žalobkyně tvrdí, že okamžik, ke kterému starší právo použité jako základ pro námitky musí být platné a tento statut musí být prokázán, má být okamžik rozhodnutí námitkového oddělení, nebo popřípadě okamžik, ke kterému uplyne lhůta pro předložení dalších důkazů. Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává porušení podmínek řízení stanovených v článku 74 nařízení Rady č. 40/94 (1)a pravidlech 16 a 20 nařízení Komise č. 2868/95 (2). Podle žalobkyně čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94 nestanoví, že platnost starší ochranné známky je požadována pouze v okamžiku podání námitek.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1)

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s.1).


title: Věc C-150/07: Žaloba podaná dne 15. března 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/17

         Žaloba podaná dne 15. března 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-150/07)
   (2007/C 117/27)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Wilms a M. Afonso, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Portugalská republika tím, že odmítla zaplatit Komisi úroky z prodlení splatné v důsledku zpoždění při platbě vlastních zdrojů v rámci režimu ATA, a tím, že nezměnila svoji vnitrostátní praxi v oblasti zaúčtování vlastních zdrojů v rámci uvedeného režimu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2, čl. 6 odst. 2 a článků 9, 10 a 11 nařízení (EHS, Euratom) č. 1552/89 (1).

               —

               Uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Ke dni 21. února 1992, tedy datu úředního stanovení dotčených celních dluhů, ani dlužníci, ani záruční sdružení, formálně nenapadli uvedené částky a jejich zaplacení bylo zaručeno v souladu s čl. 6 odst. 1 Úmluvy ATA. V důsledku toho byly splněny požadavky pro zapsání zjištěných částek na účet A.
   Sporné částky měly být zapsány na účet A a poskytnuty k dispozici do rozpočtu Společenství ve lhůtách stanovených nařízením č. 1552/89. V rozsahu, v jakém je portugalské orgány opožděně zapsaly na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 nařízení č. 1552/89, vznikl nárok na úroky z prodlení, vypočtené v souladu s ustanovením článku 11 uvedeného nařízení a ode dne 31. května 2000 v souladu s ustanovením článku 11 nařízení č. 1150/2000 (2). Mimoto by portugalské orgány měly přizpůsobit svoji vnitrostátní praxi právní úpravě Společenství ve všech podobných případech, k nimž by mohlo dojít v rámci Úmluvy ATA.

      (1)  Nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 155, s. 1).

      (2)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 130, s. 1; Zvl. vyd. 01/03, s. 169).


title: Věc C-119/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim – Německo) – Henricus Cornelis Maria Niessen, Angelique Francisca Niessen Steeghs, Melissa Alexandra Johanna Niessen, Kenneth Gerardus Henricus Niessen v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/32

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim – Německo) – Henricus Cornelis Maria Niessen, Angelique Francisca Niessen Steeghs, Melissa Alexandra Johanna Niessen, Kenneth Gerardus Henricus Niessen v. Condor Flugdienst GmbH
   (Věc C-119/14) (1)

   2014/C 409/46
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 159, 26.5.2014.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne  13. října 2005  ve věci C-379/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Würzburg): Richard Dahms GmbH proti Fränkischer Weinbauverband eV (Vinařské produkty — Nařízení (ES) č. 753/2002 — Článek 21 — Přímý účinek — Soutěž vín a šumivých vín — Poplatek za účast v soutěži)

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/7

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 13. října 2005
   ve věci C-379/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Würzburg): Richard Dahms GmbH proti Fränkischer Weinbauverband eV (1)

   (Vinařské produkty - Nařízení (ES) č. 753/2002 - Článek 21 - Přímý účinek - Soutěž vín a šumivých vín - Poplatek za účast v soutěži)
   (2005/C 296/13)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-379/04, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Landgericht Würzburg (Německo) ze dne 23. srpna 2004, došlým Soudnímu dvoru dne 3. září 2004, v řízení Richard Dahms GmbH proti Fränkischer Weinbauverband eV, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu, A. La Pergola, A. Borg Barthet, U. Lõhmus (zpravodaj) a A. Ó. Caoimh, soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 13. října 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Článek 21 nařízení Komise (ES) č. 753/2002 ze dne 29. dubna 2002, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro popis, označování, obchodní úpravu a ochranu některých vinařských produktů, musí být vykládán v tom smyslu, že účastníci nebo potenciální účastnící vinařské soutěže nemohou na základě tohoto ustanovení napadat podmínky organizace této soutěže a zejména způsoby stanovení poplatků za účast v této soutěži.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004.


title: Věc F-71/09: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 12. května 2011 — Caminiti v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Žaloba zjevně postrádající jakýkoliv základ — Vstup nařízení (ES, Euratom) č. 723/2004 v platnost — Články 44 a 46 služebního řádu — Článek 7 přílohy XIII služebního řádu — Zařazení — Multiplikační koeficient — Body pro povýšení“ )

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/28

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 12. května 2011 — Caminiti v. Komise
   (Věc F-71/09) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Žaloba zjevně postrádající jakýkoliv základ - Vstup nařízení (ES, Euratom) č. 723/2004 v platnost - Články 44 a 46 služebního řádu - Článek 7 přílohy XIII služebního řádu - Zařazení - Multiplikační koeficient - Body pro povýšení)
   2012/C 138/58
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Paolo Caminiti (Tubize, Belgie) (zástupce: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a J. Baquero Cruz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí žalované o zařazení žalobce do platové třídy AST 9, platového stupně 4, s multiplikačním koeficientem rovným 1 a v důsledku toho na opětovné zařazení žalobce do platové třídy AST 9, platového stupně 2 se zachováním multiplikačního koeficientu 1,071151

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako z části nepřípustná a z části zjevně postrádající jakýkoliv právní základ.

               2)

               Paolovi Caminitimu se ukládá náhrada částky 500 eur Tribunálu na základě článku 94 jednacího řádu.

               3)

               Paolo Caminiti ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 244, 10.10.2009, s. 17.


title: Věc T-613/15: Žaloba podaná dne 30. října 2015 – European Dynamics Luxembourg a další v. Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex)

text:
               11.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/31

         Žaloba podaná dne 30. října 2015 – European Dynamics Luxembourg a další v. Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex)
   (Věc T-613/15)
   (2016/C 007/42)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: European Dynamics Luxembourg SA (Lucemburk, Lucembursko), Evropaiki Dinamiki – Proigmena Sistimata Tilepikinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko), European Dynamics Belgium SA (Brusel, Belgie) (zástupkyně: M. Sfiri, advokátka)

      Žalovaná: Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil oznámení o zahájení zadávacího řízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie č. 2015/S 162-295659 zveřejněné v dodatku Úředního věstníku Evropské unie č. S 162 ze dne 22. srpna 2015;

               —

               uložil Frontex povinnost nahradit újmu, jež vznikla žalobkyním v důsledku ztráty příležitosti uzavřít smlouvu na veřejnou zakázku v rámci veřejného zadávacího řízení, a sice újmu, kterou odhadují ex aequo et bono na osmdesát pět tisíc eur (85 000 EUR), s úroky ode dne vyhlášení rozsudku, nebo jakoukoli jinou částku stanovenou Tribunálem; a

               —

               uložil Evropské agentuře pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie náhradu všech nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádějí, že napadené oznámení o zahájení zadávacího řízení je třeba zrušit ve smyslu článku 263 SFEU, neboť je v rozporu se zásadami proporcionality a zákazu diskriminace, kterými se řídí veřejná zadávací řízení, a porušuje čl. 102 odst. 1 finančního nařízení č. 966/2012 (1) a čl. 146 odst. 1 a článek 147 nařízení v přenesené pravomoci č. 1268/2012 (2).

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, s. 1).

      (2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, s. 1).


title: Věc T-311/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. srpna 2009 Luigim Marcucciem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 20. května 2009 ve věci F-73/08, Marcuccio v. Komise

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/20

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. srpna 2009 Luigim Marcucciem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 20. května 2009 ve věci F-73/08, Marcuccio v. Komise
   (Věc T-311/09 P)
   2009/C 233/37
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   V každém případě

               —

               zrušit napadené usnesení v plném rozsahu;

               —

               prohlásit žalobu, o které se jedná v této věci, za zcela přípustnou.

         V prvé řadě

               —

               zrušit rozhodnutí Komise zamítající žádost ze dne 27. června 2007;

               —

               zrušit rozhodnutí Komise zamítající žádost ze dne 29. června 2007;

               —

               zrušit rozhodnutí Komise zamítající žádost ze dne 30. června 2007;

               —

               zrušit rozhodnutí Komise zamítající žádost ze dne 2. července 2007;

               —

               zrušit v rozsahu, v němž je to nezbytné, zápis ze dne 29. dubna 2008, podepsaný Bernardem Jansenem;

               —

               podle způsobů uvedených v žalobě uložit Evropské komisi, aby navrhovateli zaplatila částku 4 747,29 eur nebo jakoukoliv vyšší nebo nižší částku, kterou bude Soud považovat za spravedlivou a přiměřenou, zvýšenou o úroky z výše uvedené částky, ode dne 7. listopadu 2007, v roční sazbě 10 % a s roční kapitalizací nebo v sazbě s kapitalizací a s dies a quo, kterou bude Soud považovat za spravedlivou;

               —

               uložit Evropské komisi, aby uhradila navrhovateli všechny jím vynaložené náklady řízení ve spojení s touto věcí z titulu řízení vedených do tohoto dne.

         Podpůrně

               —

               vrátil tuto věc Soudu pro veřejnou službu, aby o ní znovu rozhodl.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tento kasační opravný prostředek směřuje proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 20. května 2009 vydanému ve věci F-73/08. Toto usnesení odmítlo jako zčásti nepřípustnou a zamítlo jako zčásti neopodstatněnou žalobu, jejímž předmětem bylo zrušení rozhodnutí Komise o nevyhovění žádostem navrhovatele o úhradu v běžné, jakož i doplňující sazbě, tedy ve výši 100 %, určitých lékařských výdajů.
   Na podporu svých tvrzení navrhovatel uplatňuje neslučitelnost uvedeného usnesení s pojmem „odůvodnění rozhodnutí Společenství“, s pojmem „napadnutelný akt“, se zásadou překážky věci rozsouzené, se zásadou dělby moci, jakož i nedodržení judikatury týkající se účinků zrušení rozhodnutí orgánu Společenství soudem Společenství.
   Navrhovatel se rovněž dovolává porušení pravidel litispendence a potvrzujícího rozhodnutí, jakož i ustanovení týkajících se nákladů řízení.


title: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 22. prosince 2004 ve věci T-201/04 R, Microsoft Corp. proti Komisi Evropských společenství (Řízení o předběžném opatření — Článek 82 ES)

text:
               19.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/16

      USNESENÍ PŘEDSEDY SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 22. prosince 2004
   ve věci T-201/04 R, Microsoft Corp. proti Komisi Evropských společenství
   (Řízení o předběžném opatření - Článek 82 ES)
   (2005/C 69/31)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T- 201/04 R, Microsoft Corp., se sídlem v Redmond, Washington (USA), zastoupený J.-F. Bellisem a I. S. Forresterem, advokáty, podporovaný The Computing Technology Industry Association, Inc., se sídlem v Oakbrook Terrace, Illionois (USA), zastoupenou G. Van Gervenem a T. Franchooem, a B. Kilpatrickem, advokáty, Association for Competitive Technology, Inc,. se sídlem ve Washington, DC (USA), zastoupenou L. Ruessmannem a P. Heckerem, advokáty, TeamSystem SpA, se sídlem v Pesaro (Itálie), Mamut ASA, se sídlem v Oslu (Norsko), zastoupenými G. Berischem, advokátem, DMDsecure.com BV, se sídlem v Amsterdamu (Nizozemsko), MPS Broadband AB, se sídlem ve Stockholmu (Švédsko), Pace Micro Technology plc, se sídlem v Shipley, West Yorkshire (Spojené království), Quantel Ltd, se sídlem v Newbury, Bershire (Spojené království), Tandberg Television Ltd, se sídlem v Southampton, Hampshire (Spojené království), zastupenými J. Bourgeoisem, advokátem, Exor AB, se sídlem v Uppsale (Švédsko), zastoupenou S. Martínezem Lageem, H. Brokelmanem a R. Allendesalazarem Corchoem, advokáty proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: R. Wainwright, W. Mölls, F. Castillo de la Torre a P. Hellström, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), podporovaná RealNetworks, Inc., se sídlem v Seattle, Washington (USA), zastoupenou A. Wincklerem, M. Dolmansem a T. Grafem, advokáty, Software Information Industry Association, se sídlem ve Washington, DC, zastoupenou C. A. Simpsonem, advokátem, Free Software Foundation Europe eV, se sídlem v Hamburku (Německo), zastoupenou C. Pianou, advokátem, jejímž předmětem je návrh na odklad vykonatelnosti článku 4, čl. 5 písm. a) až c) a čl. 6 písm. a) rozhodnutí Komise K(2004)900 konečné ze dne 24. března 2004 o řízení k uplatnění článku 82 ES (věc COMP/C-3/37.792 – Microsoft), předseda Soudu vydal dne 22. prosince 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Ve fázi řízení o předběžném opatření se vyhovuje návrhu na důvěrné zacházení předloženému společností Microsoft Corp.

               2)

               Audiobanner.com, jednající pod obchodním jménem VideoBanner se povoluje vstoupit do řízení na podporu návrhů Komise v řízení o předběžném opatření.

               3)

               Computer & Communications Industry Association je vyloučena z věci jako vedlejší účastník na podporu návrhů Komise v řízení o předběžném opatření.

               4)

               Novell Inc. se vylučuje jako vedlejší účastník na podporu návrhů Komise z řízení o předběžném opatření.

               5)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               6)

               O náhradě nákladů řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-394/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Frankfurt am Main (Německo) dne 14. července 2016 – FMS Wertmanagement AöR v. Heta Asset Resolution AG

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Frankfurt am Main (Německo) dne 14. července 2016 – FMS Wertmanagement AöR v. Heta Asset Resolution AG
   (Věc C-394/16)
   (2016/C 419/34)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Frankfurt am Main

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: FMS Wertmanagement AöR

      Žalovaná: Heta Asset Resolution AG

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků (1), zejména její čl. 1 odst. 1 a čl. 2 odst. 1 bod 2 a 23 ve spojení s čl. 4 odst. 1 písm. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky (2), vykládána v tom smyslu, že do oblasti její působnosti spadá i likvidační subjekt (likvidační společnost), která dne 2. července 2014, kdy směrnice 2014/59/EU vstoupila v platnost, ještě byla úvěrovou institucí ve smyslu čl. 4 odst. 1 bod 1 nařízení (EU) č. 575/2013 (institucí CRR), tuto vlastnost však ztratila již před uplynutím lhůty pro provedení směrnice 2014/59/EU do vnitrostátního práva dne 31. prosince 2014 a již nedisponuje bankovní licencí k provozování bankovních činností, nýbrž může vykonávat pouze na základě zákonné licence (bankovní) činnost, která slouží výlučně k likvidaci portfolia?

               2)

               Musí být směrnice 2014/59/EU, zejména její čl. 43 odst. 2 písm. b) a čl. 37 odst. 6, vykládána v tom smyslu, že opatření, které odpovídá nástroji rekapitalizace z vnitřních zdrojů podle článku 43 směrnice 2014/59/EU, spadá do její věcné působnosti i tehdy, pokud je provedeno v důsledku vnitrostátního předpisu domovského členského státu v případě, kdy již neexistuje realistický výhled na obnovení životaschopnosti likvidačního subjektu, který své části, jejichž existence má být nadále zachována, prodal až poté, co dne 2. července vstoupila v platnost směrnice 2014/59/EU, ale před tím, než dne 31. prosince 2014 uplynula lhůta pro její provedení, a ani nejsou převáděny žádné systémově relevantní služby na překlenovací instituci a ani jinak nejsou zcizovány nebo převáděny další části podniku, nýbrž tento likvidační subjekt slouží výlučně správě aktiv, práv a závazků s cílem řádného, aktivního a co možná nejlepšího zpeněžení těchto jednotlivých aktiv, práv a závazků (likvidace portfolia)?

               3)

               Musí být čl. 3 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES o reorganizaci a likvidaci úvěrových institucí (3) (ve znění článku 117 směrnice 2014/59/EU) vykládán v tom smyslu, že snížení závazků likvidačního subjektu, které podléhají jinému vnitrostátnímu právu, nařízené správním orgánem domovského členského státu likvidačního subjektu, jakož i snížení úrokové sazby a odložení splácení závazků v členském státě, jehož právu tyto závazky podléhají a ve kterém má dotčený věřitel sídlo, je bez nutnosti dalších formalit v plném rozsahu účinné nebo to předpokládá, aby likvidační subjekt (likvidační společnost) spadala do osobní působnosti směrnice 2014/59/EU (v souladu s první předběžnou otázkou) a nařízené opatření spadalo do věcné působnosti směrnice 2014/59/EU?
               Znamená „být v plném rozsahu účinný bez nutnosti dalších formalit“, že soud členského státu, – který má v rámci práva použitelného na závazky rozhodnout o uznání opatření nařízených podle práva domovského členského státu, – nemá pravomoc přezkoumat slučitelnost výše uvedených opatření se směrnicí 2014/59/EU?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014 , kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. 2014, L 173, s. 190).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. 2013, L 176, s. 1).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES ze dne 4. dubna 2001 o reorganizaci a likvidaci úvěrových institucí (Úř. věst. 2001, L 125, s. 15).


title: Věc C-15/12 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. září 2013 — Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd v. Rada Evropské unie, Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Dumping — Nařízení (ES) č. 826/2009 — Dovoz některých magnezitových cihel pocházejících z Číny — Nařízení (ES) č. 384/96 — Článek 2 odst. 10 písm. b) — Spravedlivé srovnání — Článek 11 odst. 9 — Částečný prozatímní přezkum — Povinnost použít stejný způsob jako při šetření, které vedlo k uložení cla — Změna okolností“ )

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. září 2013 — Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd v. Rada Evropské unie, Evropská komise
   (Věc C-15/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Dumping - Nařízení (ES) č. 826/2009 - Dovoz některých magnezitových cihel pocházejících z Číny - Nařízení (ES) č. 384/96 - Článek 2 odst. 10 písm. b) - Spravedlivé srovnání - Článek 11 odst. 9 - Částečný prozatímní přezkum - Povinnost použít stejný způsob jako při šetření, které vedlo k uložení cla - Změna okolností)
   2013/C 336/11
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd (zástupci: J.-F. Bellis a R. Luff, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, zmocněnec, ve spolupráci s G. Berrischem, Rechtsanwalt, a N. Chesaites, Barrister), Evropská komise (zástupci: E. Gippini Fournier a H. van Vliet, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) ze dne 16. prosince 2011, Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials v. Rada (T-423/09), kterým Tribunál zamítl návrh na zrušení nařízení Rady (ES) č. 826/2009 ze dne 7. září 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 1659/2005 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 240, s. 7) — Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny — Zohlednění daně z přidané hodnoty země původu — Použití jiné metody, než je metoda použitá při původním šetření — Nesprávná právní posouzení

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení souvisejících s tímto řízením.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 89, 24.3.2012.


title: Věc C-193/09 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. března 2010 — Kaul GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Bayer AG ( „Kasační opravný prostředek — Přihláška slovní ochranné známky Společenství ARCOL — Námitka majitele slovní ochranné známky Společenství CAPOL — Výkon rozsudku, který zrušuje rozhodnutí odvolacího senátu, ze strany OHIM — Právo být vyslechnut — Riziko záměny — Stupeň minimální podobnosti požadovaných ochranných známek — Zamítnutí pro zjevnou irelevanci nových skutečností předložených odvolacímu senátu — Články 8 odstavec 1 písm. b), 61 odst. 2, 63 odst. 6, 73 druhá věta a 74 odst. 2 nařízení č. 40/94“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/18

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. března 2010 — Kaul GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Bayer AG
   (Věc C-193/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ARCOL - Námitka majitele slovní ochranné známky Společenství CAPOL - Výkon rozsudku, který zrušuje rozhodnutí odvolacího senátu, ze strany OHIM - Právo být vyslechnut - Riziko záměny - Stupeň minimální podobnosti požadovaných ochranných známek - Zamítnutí pro zjevnou irelevanci nových skutečností předložených odvolacímu senátu - Články 8 odstavec 1 písm. b), 61 odst. 2, 63 odst. 6, 73 druhá věta a 74 odst. 2 nařízení č. 40/94)
   2010/C 234/27
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kaul GmbH (zástupci: R. Kunze, Rechtsanwalt a solicitor)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec), Bayer AG

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 25. března 2009, Kaul v. OHIM (T-402/07), kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost podanou majitelem slovní ochranné známky Společenství „CAPOL“ pro výrobky zařazené do třídy 1 proti rozhodnutí R 782/2000-2 druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 1. srpna 2007, kterým se podruhé zamítá odvolání proti rozhodnutí námitkového oddělení o zamítnutí námitky podané proti přihlášce slovní ochranné známky Společenství „ARCOL“ pro výrobky zařazené od tříd 1, 17 a 20, po zrušení původního rozhodnutí třetího odvolacího senátu o zamítnutí námitky rozsudkem C-29/05 P, OHIM v. Kaul

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Kaul GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 193, 15.8.2009.


title: Věc T-426/16: Žaloba podaná dne 2. srpna 2016 – Perfumes y Aromas Artesanales v. EUIPO – Aromas Selective (Aa AROMAS artesanales)

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/21

      Žaloba podaná dne 2. srpna 2016 – Perfumes y Aromas Artesanales v. EUIPO – Aromas Selective (Aa AROMAS artesanales)
      (Věc T-426/16)
      (2016/C 364/21)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Perfumes y Aromas Artesanales, SL (Arganda del Rey, Španělsko) (zástupce: J. Botella Reyna, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Aromas Selective, SL (Dos Hermanas, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „Aa AROMAS artesanales“ – přihláška č. 12 215 018

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. května 2016 ve věci R 766/2015-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Existence přednostních práv a pokojná koexistence údajně kolidujících ochranných známek na trhu i v rejstříku;

                  —

                  nedostatečná rozlišovací způsobilost výrazu AROMAS;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-508/03: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  4. května 2006  – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska (Nesplnění povinnosti státem — Přípustnost — Předmět sporu — Pravomoc vnitrostátních soudů — Bezpředmětnost žaloby — Právní jistota a legitimní očekávání oznamovatele — Směrnice 85/337/EHS — Posuzování vlivu některých záměrů na životní prostředí — Záměr  White City  — Záměr  Crystal Palace  — Záměry, na něž se vztahuje příloha II směrnice 85/337 — Povinnost posoudit záměry, které mohou mít významný vliv na životní prostředí — Důkazní břemeno — Provedení směrnice 85/337 do vnitrostátního práva — Povolení v několika fázích)

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. května 2006 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-508/03) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Přípustnost - Předmět sporu - Pravomoc vnitrostátních soudů - Bezpředmětnost žaloby - Právní jistota a legitimní očekávání oznamovatele - Směrnice 85/337/EHS - Posuzování vlivu některých záměrů na životní prostředí - Záměr „White City“ - Záměr „Crystal Palace“ - Záměry, na něž se vztahuje příloha II směrnice 85/337 - Povinnost posoudit záměry, které mohou mít významný vliv na životní prostředí - Důkazní břemeno - Provedení směrnice 85/337 do vnitrostátního práva - Povolení v několika fázích)
   (2006/C 165/05)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: X. Lewis a F. Simonetti, zmocněnci)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: K. Manji, zmocněnec, D. Elvin, QC a J. Maurici, barrister)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nesprávné provedení čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 2 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí – Neprovedení studie o vlivu na životní prostředí pro záměry rozvoje měst White City a Crystal Palace
   Výrok

               1)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z práva Společenství, tím, že nesprávně provedlo do vnitrostátního práva čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 2 směrnice Rady 85/337/EHS o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997, vnitrostátním režimem, podle kterého ohledně stavebních povolení k předběžnému záměru s pozdějším schválením vyhrazených bodů může být posouzení provedeno pouze v počáteční fázi vydání tohoto povolení, a nikoli již ve fázi pozdějšího schválení vyhrazených bodů.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise Evropských Společenství a Spojené království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 47, 21.2.2004.


title: Věc C-377/17: Žaloba podaná dne 23. června 2017 – Evropská komise v. Spolková republika Německo

text:
               14.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/13

         Žaloba podaná dne 23. června 2017 – Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-377/17)
   (2017/C 269/19)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: W. Mölls, H. Tserepa-Lacombe, L. Malferrari, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spolková republika Německo nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 15 odst. 1, odst. 2 písm. g) a odst. 3 směrnice 2006/123/ES a z článku 49 SFEU, tím, že ponechala v platnosti závazné odměny pro architekty a inženýry podle HOAI (nařízení o odměnách pro architekty a inženýry);

               —

               uložit Spolková republice Německo náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Německé nařízení o odměnách pro architekty a inženýry (Honorarordnung für Architekten und Ingenieure, HOAI) obsahuje systém minimálních a maximálních cen za služby poskytované v rámci těchto oborů. Tento systém ztěžuje usazování architektů a inženýrů, kteří chtějí nabídkami mimo přípustný cenový rámec konkurovat etablovaným poskytovatelům. Těmto poskytovatelům je bráněno v poskytování služeb stejné kvality za nižší ceny a služeb vyšší kvality za vyšší ceny.
   Jedná se o omezení svobody usazování jako pro účely čl. 15 odst. 1, odst. 2 písm. g) a odst. 3 směrnice 2006/123/ES, tak pro účely článku 49 SFEU.
   Toto omezení není odůvodněné, a zvláště není odůvodněné zájmem na zachování kvality služeb, která nemá přímý vztah k ceně.


title: Věc T-141/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – Komise v. IEM „Rozhodčí doložka — Smlouva FAIR-CT98-9544 uzavřená v rámci čtvrtého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (1994-1998) — Ukončení smlouvy — Vrácení vyplacených částek — Úroky z prodlení — Rozsudek pro zmeškání“

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – Komise v. IEM
   (Věc T-141/16) (1)

   („Rozhodčí doložka - Smlouva FAIR-CT98-9544 uzavřená v rámci čtvrtého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (1994-1998) - Ukončení smlouvy - Vrácení vyplacených částek - Úroky z prodlení - Rozsudek pro zmeškání“)
   (2017/C 249/38)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Katsimerou a S. Lejeune, zmocněnci, ve spolupráci s O. Lytra, avocat)

      Žalovaná: IEM – Erga – Erevnes – Meletes perivallontos kai chorotaxias AE (Atény, Řecko)

      Předmět

   Žaloba založená na článku 272 SFEU, kterou se žalobkyně domáhá uložení povinnosti IEM – Erga – Erevnes – Meletes perivallontos kai chorotaxias vrátit zálohy vyplacené Komisí v rámci smlouvy FAIR-CT98-9544 navýšené o úroky z prodlení

      Výrok rozsudku

               1)

               Společnosti IEM – Erga – Erevnes – Meletes perivallontos kai chorotaxias AE se ukládá povinnost uhradit Evropské komisi částku ve výši 75 728,33 eur, navýšenou o úroky z prodlení v celkové výši 3 % od 4. září 2010 do úplného uhrazení částky.

               2)

               Společnosti IEM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 191, 30.5.2016.


title: Věc C-4/15: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Staatssecretaris van Financiën v. Argos Supply Trading BV „Řízení o předběžné otázce — Celní unie — Společný celní sazebník — Celní hospodářské režimy — Pasivní zušlechťování — Nařízení (EHS) č. 2913/92 — Článek 148 písm. c) — Vydání povolení — Hospodářské podmínky — Neexistence vážného poškození zásadních zájmů zpracovatelů ve Společenství — Pojem ‚zpracovatelé ve Společenství‘“

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Staatssecretaris van Financiën v. Argos Supply Trading BV
   (Věc C-4/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Společný celní sazebník - Celní hospodářské režimy - Pasivní zušlechťování - Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Článek 148 písm. c) - Vydání povolení - Hospodářské podmínky - Neexistence vážného poškození zásadních zájmů zpracovatelů ve Společenství - Pojem ‚zpracovatelé ve Společenství‘“)
   (2016/C 343/07)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaná: Argos Supply Trading BV

      Výrok

   Článek 148 písm. c) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, musí být vykládán v tom smyslu, že v rámci žádosti o povolení k využití režimu pasivního zušlechťovacího styku je třeba za účelem posouzení, zda jsou splněny hospodářské podmínky, na které je vázáno využití tohoto režimu, vzít v úvahu nejen zásadní zájmy výrobců výrobků podobných hotovým výrobkům ve Společenství, které jsou výsledkem předpokládaných zušlechťovacích operací, ale rovněž zásadní zájmy výrobců ve Společenství produkujících výrobky podobné surovinám nebo meziproduktům, které nejsou zbožím Společenství, které jsou určeny k zapracování do zboží Společenství dočasně vyváženého během těchto operací.

      (1)  Úř. věst. C 107, 30. 3. 2015.


title: Věc T-258/17: Žaloba podaná dne 3. května 2017 – Arbuzov v. Rada

text:
               3.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/35

         Žaloba podaná dne 3. května 2017 – Arbuzov v. Rada
   (Věc T-258/17)
   (2017/C 213/47)
   Jednací jazyk: čeština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Sergej Arbuzov (Kyjev, Ukrajina) (zástupce: M. Mleziva, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál rozhodl takto:

               —

               rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/381 ze dne 3. března 2017, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZSP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, se zrušuje v rozsahu, v němž se vztahuje na Sergeje Arbuzova;

               —

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Sergejem Arbuzovem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení práva na řádnou správu

                           —

                           žalobce odůvodňuje svou žalobu mimo jiné tím, že Rada Evropské unie nejednala při přijetí rozhodnutí (SZBP) 2017/381 ze dne 3. března 2017 s řádnou péčí, neboť se před přijetím napadaného rozhodnutí nevypořádala s tvrzením žalobce a důkazy předloženými žalobcem, které svědčí ve prospěch žalobce a vycházela zásadně ze stručného shrnutí Generální prokuratury Ukrajiny a nepožadovala žádné doplňující informace o průběhu vyšetřování na Ukrajině.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení vlastnického práva žalobce

                           —

                           žalobce v této souvislosti tvrdí, že omezení, která jsou proti němu přijata, jsou nepřiměřená, nadbytečná a porušující záruky mezinárodněprávní ochrany vlastnického práva žalobce.


title: Věc F-38/14: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 26. března 2015 – Coedo Suárez v. Rada „Veřejná služba — Úředníci — Disciplinární řízení — Disciplinární sankce — Zbavení funkce se snížením příspěvku v invaliditě — Přiměřenost sankce — Zjevně nesprávné posouzení — Pojem ‚chování úředníka v průběhu jeho služby‘ — Dodržování pracovní doby“

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/43

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 26. března 2015 – Coedo Suárez v. Rada
   (Věc F-38/14) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Disciplinární řízení - Disciplinární sankce - Zbavení funkce se snížením příspěvku v invaliditě - Přiměřenost sankce - Zjevně nesprávné posouzení - Pojem ‚chování úředníka v průběhu jeho služby‘ - Dodržování pracovní doby“)
   (2015/C 155/62)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ángel Coedo Suárez (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a A. Bisch, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí generálního tajemníka Rady o uložení sankce ve formě zbavení funkce se snížením příspěvku v invaliditě ve výši 15 % až do věku odchodu do důchodu

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Á. Coedo Suárez ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Radou Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 212, 7.7.2014, s. 45.


title: Věc C-3/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne  4. ledna 2006  proti rozsudku vydanému dne  25. října 2005  Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým senátem) ve věci T-38/02, Groupe Danone v. Komise Evropských společenství

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. ledna 2006 proti rozsudku vydanému dne 25. října 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým senátem) ve věci T-38/02, Groupe Danone v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-3/06 P)
   (2006/C 48/37)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen 4. ledna 2006 kasační opravný prostředek podaný společností Groupe Danone, zastoupenou A. Wincklerem a S. Sorinasem, advokáty, proti rozsudku vydanému dne 25. října 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým senátem) ve věci T-38/02, Groupe Danone v. Komise Evropských společenství.
   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil částečně na základě čl. 225 odst. 1 ES a článku 61 statutu rozsudek vydaný Soudem dne 25. října 2005 ve věci T-38/02, Groupe Danone v. Komise Evropských společenství, v rozsahu, v němž i) zamítá žalobní důvod vycházející z neopodstatněného přihlédnutí k přitěžující okolnosti opětovného protiprávního jednání vůči žalobkyni a ii) mění způsob výpočtu pokuty použité Komisí;

               —

               vyhověl návrhovým žádáním podaným společností Groupe Danone v prvním stupni, co se týče žalobního důvodu vycházejícího z neopodstatněného přihlédnutí k přitěžující okolnosti opětovného protiprávního jednání, a v důsledku toho snížil na základě článku 229 ES a článku 17 nařízení č. 17 pokutu uloženou Komisí;

               —

               snížil na základě článku 229 ES a článku 17 nařízení č. 17 částku pokuty poměrně k poklesu snížení pro polehčující okolnosti, o kterých rozhodl Soud;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Na podporu tohoto kasačního opravného prostředku vznáší žalobkyně pět žalobních důvodů směřujících k částečnému zrušení napadeného rozsudku. Tyto žalobní důvody vychází jednak z chybného posouzení pojmu „opětovné protiprávní jednání“ Soudem a jednak ze zjevné protiprávnosti změny způsobu výpočtu pokuty, která vedla k poklesu snížení pokuty poskytnutému na základě polehčujících okolností, a tedy vedla k vyšší částce pokuty ve srovnání s částkou, která by byla stanovena, pokud by Soud omezil zvýšení pokuty pro přitěžující okolnosti z 50 na 40 %, aniž by změnil metodu výpočtu pokuty použitou Komisí.
   Na podporu své argumentace stran chybného posouzení pojmu opakované protiprávní jednání se žalobkyně dovolává tří odlišných žalobních důvodů.

               —

               Prvním žalobním důvodem žalobkyně uplatňuje, že Soud porušil zásadu „nullum crimen, nulla poena sine lege“ a její důsledek, zásadu zákazu retroaktivity přísnějších trestněprávních ustanovení, tím, že potvrdil zvýšení pokuty žalobkyně na základě přitěžujících okolností opakovaného protiprávního jednání, za neexistence jasného a dostatečně předvídatelného právního základu.

               —

               Ve svém druhém žalobním důvodu má žalobkyně za to, že Soud chybně použil zásadu právní jistoty tím, že v rozporu s judikaturou Soudního dvora zamítl omezit použití opakovaného protiprávního jednání v čase.

               —

               Konečně svým třetím žalobním důvodem žalobkyně tvrdí, že odůvodnění rozsudku je rozporné, což zakládá neuvedení odůvodnění ohledně posouzení vztahu mezi opakovaným protiprávním jednáním a nezbytností zajistit, aby měly pokuty dostatečně odstrašující účinek.

         Žalobkyně dále vznáší dva žalobní důvody na podporu její argumentace stran zjevně protiprávního charakteru zvýšení částky pokuty, o kterém rozhodl Soud v důsledku změny zohlednění opravného koeficientu pro polehčující okolnosti. Hlavní žalobní důvod se týká překročení pravomoci, nedostatku pravomoci a porušení článků 229 ES a 230 ES, kterého se dopustil Soud. Tento žalobní důvod je rozdělen na dvě části.

               —

               První část vychází ze skutečnosti, že Soud nedodržel meze své pravomoci na základě článku 229 ES a 230 ES tím, že změnil rozhodnutí Komise stran způsobu výpočtu pokuty.

               —

               V druhé části žalobkyně vytýká Soudu, že rozhodl ultra petita, když změnil započtení procenta snížení pro polehčující okolnosti, a v důsledku toho zvýšil částku pokuty uložené žalobkyni.

         Podpůrně žalobkyně vznáší druhý žalobní důvod vycházející z porušení práv na obhajobu a zásady zákazu retroaktivity trestů. Soud totiž tím, že opomenul podrobit svůj záměr změnit způsob výpočtu pokuty a zvýšit částku pokuty kontradiktorní diskuzi, porušil základní zásadu práva Společenství s konkrétním dopadem na schopnost žalobkyně obhájit se. Soud rovněž použil na rozhodnutí „Biere belge“ z roku 2001 zpětně judikaturu z roku 2003, která objasňuje zohlednění koeficientu pro polehčující okolnosti při způsobu výpočtu pokuty.


title: Věc C-311/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. května 2016 Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 17. března 2016 ve věci T-817/14, Zoofachhandel Züpke GmbH a další v. Evropská komise

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/23

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. května 2016 Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 17. března 2016 ve věci T-817/14, Zoofachhandel Züpke GmbH a další v. Evropská komise
   (Věc C-311/16 P)
   (2016/C 343/35)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG (zástupce: E. Hauk, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise
   Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 20. července 2016 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.


title: Věc C-282/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. února 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Španělsko) — Concepción Salgado González v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) ( „Článek 48 SFEU — Sociální zabezpečení migrujících pracovníků — Nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (ES) č. 883/2004 — Důchodové a životní pojištění — Zvláštní postupy při uplatňování vnitrostátních právních předpisů týkajících se důchodového pojištění — Výpočet dávek“ )

text:
               20.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 114/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. února 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Španělsko) — Concepción Salgado González v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Věc C-282/11) (1)

   (Článek 48 SFEU - Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (ES) č. 883/2004 - Důchodové a životní pojištění - Zvláštní postupy při uplatňování vnitrostátních právních předpisů týkajících se důchodového pojištění - Výpočet dávek)
   2013/C 114/14
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Concepción Salgado González

      Žalovaní: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Výklad článku 48 SFEU, článku 3 a přílohy VI části D bodu 4 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Evropské unie (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35) a čl. 87 odst. 5 a přílohy XI bodu 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 166, s. 1; Zvl. vyd. 05/05, s. 72) — Důchodové a životní pojištění — Zvláštní postupy při uplatňování vnitrostátních právních předpisů týkajících se důchodového pojištění — Výpočet dávek — Vnitrostátní právní předpisy, které stanoví dávku podle průměrného základu příspěvků hrazených v referenčním období patnácti let.

      Výrok

   Článek 48 SFEU, článek 3, čl. 46 odst. 2 písm. a) a čl. 47 odst. 1 písm. g) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění změněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 629/2006 ze dne 5. dubna 2006, jakož i bod 4 části H přílohy VI tohoto nařízení musí být vykládány tak, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je úprava, o níž se jedná ve věci v původním řízení, podle které se teoretická výše starobního důchodu migrující i nemigrující osoby samostatně výdělečně činné vždy vypočítá ze základů příspěvků hrazených touto osobou ve stanoveném referenčním období, které předchází platbě jejího posledního příspěvku do systému sociálního zabezpečení tohoto státu, na které se uplatní stanovený dělitel, aniž lze délku tohoto období nebo tento dělitel upravit v zájmu zohlednění skutečnosti, že dotyčná osoba využila svého práva volného pohybu.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.9.2011.


title: Věc T-485/10: Žaloba podaná dne 13. října 2010 — MIP Metro v. OHIM — J.C. Ribeiro SGPS (MISS B)

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/51

         Žaloba podaná dne 13. října 2010 — MIP Metro v. OHIM — J.C. Ribeiro SGPS (MISS B)
   (Věc T-485/10)
   ()
   2010/C 346/100
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: MIP METRO Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: J.-C. Plate a R. Kaase, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: J.C. Ribeiro SGPS S.A. (Sta Maria de Feira, Portugalsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že žaloba spolu s předloženými přílohami, která směřuje proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 5. srpna 2010 ve věci R 1526/2009-1, je přípustná;

               —

               zrušit napadené rozhodnutí v části, ve které se týká námitky vznesené proti přihlášce ochranné známky pro výrobky zařazené do tříd 14 a 15, z důvodu neslučitelnosti s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: J.C. Ribeiro SGPS S.A.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „MISS B“ pro výrobky zařazené do tříd 14, 16, 18, 21, 25 a 28.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Německý a mezinárodní zápis slovní ochranné známky „miss H“ pro výrobky zařazené do tříd 6, 9, 14, 16, 18, 25 a 26, jakož i německý zápis obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „Miss H“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 8, 9, 14, 16, 18, 20, 24, 25 a 26.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), protože mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-747/14: Usnesení Tribunálu ze dne 8. března 2017 – Merck v. EUIPO – Société des produits Nestlé (HEALTHPRESSO) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/43

         Usnesení Tribunálu ze dne 8. března 2017 – Merck v. EUIPO – Société des produits Nestlé (HEALTHPRESSO)
   (Věc T-747/14) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2017/C 144/58)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Merck KGaA (Darmstadt, Německo) (zástupci: M. Best, U. Pfleghar a S. Schäffner, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švýcarsko) (zástupci: A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht a S. Cobet-Nüse, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. srpna 2014 (věc R 1880/2013-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Société des produits Nestlé SA a Merck KGaA.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2.

               Merck KGaA a Société des produits Nestlé SA ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich nahradí polovinu nákladů vynaložených úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (1)  Úř. věst. C 462, 22.12.2014.


title: Věc C-280/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 13. června 2007 – Ze Fu Fleischhandel Gmbh v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 13. června 2007 – Ze Fu Fleischhandel Gmbh v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Věc C-280/07)
   (2007/C 211/30)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Ze Fu Fleischhandel Gmbh

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Předběžné otázky

               1)

               Je nutno uplatnit promlčecí dobu stanovenou v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci první větě nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (1) také tehdy, jestliže k nesrovnalosti došlo nebo jestliže tato skončila před tím, než vstoupilo nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 v platnost?

               2)

               Vztahuje se vůbec promlčecí doba upravená ve výše uvedeném ustanovení na taková správní opatření, jako je zpětné vymáhání vývozní náhrady, která byla poskytnuta v důsledku nesrovnalostí?

         V případě kladné odpovědi na tyto otázky:

               3)

               Může být delší lhůta podle čl. 3 odst. 3 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 uplatňována členským státem také tehdy, jestliže takováto delší lhůta byla v právu členského státu stanovena již před přijetím výše uvedeného nařízení? Může být takováto delší lhůta uplatňována také tehdy, jestliže nebyla stanovena ve zvláštním předpisu pro zpětné vymáhání vývozní náhrady nebo obecně pro správní opatření, nýbrž vyplývá z obecného předpisu příslušného členského státu, který se vztahuje na všechny případy promlčení, které nejsou upraveny zvlášť („záchytný předpis“)?

      (1)  Úř. věst. L 312, s. 1.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 15. prosince 2016 ve věci E-1/16 – Synnøve Finden AS v. vláda Norska, zastoupená ministerstvem zemědělství a potravin (Výrobky, na které se vztahuje Dohoda o EHP – Mléčné výrobky – Státní podpora – Státní prostředky – Vliv na obchod a narušení hospodářské soutěže – Svoboda usazování)

text:
               27.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/4

         ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 15. prosince 2016
   ve věci E-1/16
   Synnøve Finden AS v. vláda Norska, zastoupená ministerstvem zemědělství a potravin
   (Výrobky, na které se vztahuje Dohoda o EHP – Mléčné výrobky – Státní podpora – Státní prostředky – Vliv na obchod a narušení hospodářské soutěže – Svoboda usazování)
   (2017/C 133/04)
   Ve věci E-1/16 Synnøve finden AS v. vláda Norska zastoupená ministerstvem zemědělství a potravin — ŽÁDOST podaná okresním soudem Oslo (Oslo tingrett) Soudnímu dvoru podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení kontrolního úřadu a soudu ohledně výkladu Dohody o Evropském hospodářském prostoru, a zejména jejích článků 31 a 61, vynesl Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda a soudce zpravodaj, Per Christiansen a Páll Hreinsson, soudci, dne 15. prosince 2016 rozsudek, jehož výrok zní:

               1.

               Článek 61 Dohody o EHP musí být vykládán tak, že mechanismus stanovený vnitrostátním předpisem, podle kterého dostává podnik částku 0,50 NOK na litr do maximálního množství 100 milionů litrů za distribuci určitých výrobků, z nichž některé jsou v působnosti Dohody o EHP, představuje opatření státní podpory za předpokladu, že předkládající soud s ohledem na všechny skutečnosti, které mu byly předloženy, a pokyny poskytnuté soudem ESVO, dospěje k závěru, že došlo k zásahu státu nebo zásahu prostřednictvím státních prostředků, že tento zásah může ovlivnit obchod mezi státy EHP, představuje selektivní výhodu pro příjemce a narušuje hospodářskou soutěž nebo jejím narušením hrozí. Takový závěr vnitrostátního soudu by měl vést k výkladu, že schéma podléhá oznamovací povinnosti stanovené v čl. 1 odst. 3 části I protokolu 3 Dohody mezi státy ESVO o zřízení kontrolního úřadu a soudu.

               2.

               V případě, že je režim podpory neoddělitelně spjat s některými výrobky, které nejsou zcela v působnosti Dohody o EHP, opatření musí být jako celek oznámeno Kontrolnímu úřadu ESVO.

               3.

               Soud nebude mít důvod posuzovat režim podpory z hlediska svobody usazování podle článku 31 Dohody o EHP, ledaže by tento prvek nešlo právně posoudit nezávisle na opatření státní podpory.


title: Věc T-186/06: Žaloba podaná dne 17. července 2006 – Solvay v. Komise

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/38

         Žaloba podaná dne 17. července 2006 – Solvay v. Komise
   (Věc T-186/06)
   (2006/C 212/67)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Solvay S.A. (Brussels, Belgium) (zástupci: O.W. Brouwer, D. Mes, M. O'Regan a A. Villette, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zcela či částečně zrušit články 1, 2 a 3 rozhodnutí Evropské komise ze dne 3. května 2006 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (věc COMP/F/38.620 – peroxid vodíku a perboritan) v rozsahu, v jakém se dotýkají žalobkyně, konkrétně v rozsahu, v jakém toto rozhodnutí stanoví, že žalobkyně porušila čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES a čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP a) v období mezi 31. lednem 1994 a srpnem 1997 a b) v období mezi 18. květnem a 31. prosincem 2000;

               —

               zrušit nebo výrazně snížit pokuty uložené žalobkyni a Solvay Solexis SpA na základě rozhodnutí;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených žalobkyní v souvislosti s celkovým či částečným zaplacením pokuty nebo zřízením bankovní záruky;

               —

               přijmout jakákoliv jiná opatření, která Soud považuje za vhodná

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadeným rozhodnutím Komise shledala, že žalobkyně porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru tím, že se účastnila kartelu v oblasti peroxidu vodíku a perboritanu sodného, který spočíval především ve výměně informací o cenách a množství prodeje mezi soutěžiteli, v cenových dohodách, v dohodách o snížení výrobní kapacity v EHP a ve sledování provádění protisoutěžních ujednání.
   Žalobkyně tvrdí, že Komise byla oprávněna shledat, že Solvay v období mezi srpnem 1997 a 18. květnem 2000 porušila článek 81 ES, ale že se při použití článku 81 ES Komise tím, že konstatovala, že se Solvay dopustila protiprávního jednání jednak v období mezi 31. lednem 1994 a srpnem 1997 a jednak v období mezi 18. květnem a 31. prosincem 2000, dopustila nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu. Toto nesprávné právní posouzení a zjevně nesprávné posouzení skutkového stavu se týká konkrétně:

               a)

               chybného použití konceptu „dohody“, „jednání ve vzájemné shodě“ a „jediného a pokračujícího protiprávního jednání“;

               b)

               nedostatečného prokázání jiné účasti žalobkyně v kartelu, než v obdobích přiznaných žalobkyní;

               c)

               předpokladu pokračujícího trvání protisoutěžních účinků po 18. květnu 2000; a

               d)

               nedostatečné analýzy důkazů v jejím spisu ve vztahu k výše uvedeným obdobím.

         Žalobkyně dále uplatňuje, že při aplikaci sdělení o spolupráci z roku 2002 (1) a nařízení č. 1/2003 (2) se Komise při výpočtu pokuty dopustila v několika případech nesrpávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, včetně takových, které se týkají:

               a)

               načasování žádostí o snížení pokut nebo důkazů představujících v rámci těchto žádostí významnou přidanou hodnotu

               b)

               posouzení přidané hodnoty důkazů poskytnutých žalobkyní; a

               c)

               stupně snížení pokuty přiznaného žalobkyni, který podle Solvay zjevně nevzal v úvahu rozsah jí poskytnuté důkazní hodnoty, jakož i její významné a trvající spolupráce.

         Krom toho, žalobkyně tvrdí, že pokuta byla příliš vysoká a nepřiměřená a že Komise nepředložila žádné, podpůrně žádné dostatečné, důvody, které by odůvodnily její výpočet pokuty.
   Mimoto žalobkyně uplatňuje, že Komise protiprávně uložila pokutu její dceřiné společnosti, Solvay Solexis SpA.
   Konečně, žalobkyně tvrdí, že Komise tím, že neumožnila plný přístup ke spisu a tím, že neumožnila přístup k nedůvěrnému znění odpovědí na oznámení námitek dalšími účastníky řízení před Komisí, porušila základní procesní požadavky a práva obhajoby.

      (1)  Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (Úř. věst. 2002 C 45, s. 3)

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003 L 1, s. 1).


title: Věc T-519/13: Žaloba podaná dne 25. září 2013 — Leder & Schuh International v. OHIM — Epple (VALDASAAR)

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/65

         Žaloba podaná dne 25. září 2013 — Leder & Schuh International v. OHIM — Epple (VALDASAAR)
   (Věc T-519/13)
   2013/C 344/119
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Leder & Schuh International AG (Salcburk, Rakousko) (zástupce: S. Korn, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Valerie Epple (Bronnen, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí prvního odvolacího senátu, zamítl námitku a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů odvolacího řízení, jakož i řízení před Tribunálem Evropské unie.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „VALDASAAR“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 18, 25 a 35 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 591 249

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Valerie Epple

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „Val d‘Azur“ pro výrobky zařazené do třídy 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení nařízení č. 207/2009, neboť mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny


title: Věc T-38/16: Usnesení Tribunálu ze dne 5. července 2017 – EEB v. Komise „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkající se stažení návrhu směrnice Parlamentu a Rady COM(2014) 397 final — Částečné odmítnutí přístupu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/49

         Usnesení Tribunálu ze dne 5. července 2017 – EEB v. Komise
   (Věc T-38/16) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se stažení návrhu směrnice Parlamentu a Rady COM(2014) 397 final - Částečné odmítnutí přístupu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2017/C 283/76)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Evropský úřad pro životní prostředí (EEB) (Brusel, Belgie) (zástupce: B. Kloostra, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Buchet, F. Clotuche-Duvieusart a E. Sanfrutos Cano, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise Ares(2015) 5212500 ze dne 19. listopadu 2015

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropským úřadem pro životní prostředí (EEB).

      (1)  Úř. věst. C 118, 4.4.2016.


title: Věc C-79/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 10. února 2016 – Cesare Serinelli a další v. Presidenza del Consiglio dei Ministri a další

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 10. února 2016 – Cesare Serinelli a další v. Presidenza del Consiglio dei Ministri a další
   (Věc C-79/16)
   (2016/C 156/35)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Cesare Serinelli, Cosimo Antonio Palma, Maria Monico, Cosimo Miglietta, Mariano Luigi Mariano, Elena Russo, Galeana Miglietta, Pasqualina Cretì, Francesco D'Arpe, Antonietta Spalluto, Francesca Leo, Giovanna Malatesta, Vincenzo Conte, Luigi Ampolo, Raffaele Fasiello, Maria Miccoli, Anna Leone, Oronzo Maiorano, Antonio Rampino, Raffaele Tommasi, Fernando Elia

      Žalovaní: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento della Protezione Civile, Commissario delegato OCDPC n. 225/2015, Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Puglia

      Předběžné otázky

               1)

               Brání směrnice 2000/29/ES (1), v platném znění, zejména ustanovení čl. 11 odst. 3, čl. 13c odst. 7, čl. 16 odst. 1, 2, 3 a 5, jakož i zásady proporcionality, logiky a přiměřenosti použití čl. 6 odst. 2 a 4 prováděcího rozhodnutí Evropské komise 2015/789/EU (2), jak je proveden do italského právního řádu čl. 8 odst. 2 a 4 decreto del Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali, v rozsahu, v němž ukládá odstranit neprodleně v okruhu 100 metrů okolo rostlin, které byly testovány a u kterých se zjistilo, že jsou napadeny dotčeným organismem, hostitelské rostliny, bez ohledu na jejich zdravotní stav, a současně stanoví, že dotčený členský stát provede před odstraněním rostlin uvedených v odstavci 2 vhodná fytosanitární ošetření proti přenašečům dotčeného organismu a proti rostlinám, jež mohou být hostiteli těchto přenašečů, přičemž uvedená ošetření mohou podle potřeby zahrnovat odstranění rostlin?

               2)

               Brání směrnice 2000/29/ES, v platném znění, zejména ustanovení čl. 16 odst. 1 výrazem „nezbytná opatření pro jejich eradikaci nebo, pokud to není možné, pro zastavení uvedených škodlivých organismů“, použití čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Evropské komise 2015/789/EU, jak je proveden do italského právního řádu čl. 8 odst. 2 decreto del Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali, v rozsahu, v němž stanoví neprodlené odstranění hostitelských rostlin, bez ohledu na jejich zdravotní stav, v okruhu 100 metrů okolo rostlin, které byly testovány a u kterých se zjistilo, že jsou napadeny?

               3)

               Brání čl. 16 odst. 1, 2, 3 a 5 směrnice 2000/29/ES a zásady proporcionality, logiky a spravedlivého procesu výkladu čl. 6 odst. 2 a 4 prováděcího rozhodnutí Evropské komise 2015/789/EU – jak je proveden do italského právního řádu čl. 8 odst. 2 a 4 decreto del Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali – v tom smyslu, že opatření eradikace podle odst. 2 může být uloženo předtím a bez ohledu na předběžné použití ustanovení odst. 3 a 4 článku 6?

               4)

               Brání zásady obezřetnosti, přiměřenosti a proporcionality použití čl. 6 odst. 2, 3 a 4 prováděcího rozhodnutí Evropské komise 2015/789/EU, jak je proveden do italského právního řádu čl. 8 odst. 2 a 4 decreto del Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali, v rozsahu, v němž ukládá opatření eradikace hostitelských rostlin v okruhu 100 metrů okolo rostlin napadených organismem „Xylella fastidiosa (Wells et al.)“ bez náležitého vědeckého podkladu, který by s jistotou potvrzoval příčinnou souvislost mezi přítomností organismu a sesycháním rostlin, u kterých se zjistilo, že jsou napadeny?

               5)

               Brání čl. 296 druhý pododstavec SFEU a článek 41 Listiny základních práv Evropské unie použití čl. 6 odst. 2 a 4 prováděcího rozhodnutí Evropské komise 2015/789/EU, v rozsahu, v němž stanoví neprodlené odstranění hostitelských rostlin, bez ohledu na jejich zdravotní stav, v okruhu 100 metrů okolo rostlin, které byly testovány a u kterých se zjistilo, že jsou napadeny, protože není náležitě odůvodněn?

               6)

               Brání zásady přiměřenosti a proporcionality použití prováděcího rozhodnutí Evropské komise 2015/789/EU – jak je provedeno do italského právního řádu decreto del Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali – které stanoví opatření týkající se odstranění hostitelských rostlin, bez ohledu na jejich zdravotní stav, rostlin zjevně napadených dotčeným organismem a rostlin, které vykazují příznaky možného napadení organismem „Xylella fastidiosa (Wells et al.)“ nebo rostlin, u nichž existuje podezření, že jsou napadeny tímto organismem, aniž by stanovilo jakoukoli formu náhrady ve prospěch vlastníků, kteří nezavinili rozšíření dotčeného organismu?

      (1)  Směrnice Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (Úř. věst. L 169, s. 1; Zvl vyd. 03/29, s. 258).

      (2)  Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/789 ze dne 18. května 2015 o opatřeních proti zavlékání organismu Xylella fastidiosa (Wells et al.) do Unie a proti jeho rozšiřování na území Unie (Úř. věst. L 125, s. 36).


title: Věc T-39/13: Žaloba podaná dne 25. ledna 2013 — Cezar v. OHIM — Poli-Eco (Ochranné lišty)

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/21

         Žaloba podaná dne 25. ledna 2013 — Cezar v. OHIM — Poli-Eco (Ochranné lišty)
   (Věc T-39/13)
   2013/C 101/45
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cezar Przedsiębiorstwo Produkcyjne Dariusz Bogdan Niewiński (Ełk, Polsko) (zástupci: M. Nentwig a G. Becker, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Poli-Eco Tworzywa Sztuchne sp. z o. o. (Szprotawa, Polsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 8. listopadu 2012 (věc R 1512/2010-3);

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Průmyslový vzor „Ochranné lišty“ — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství č. 70 438-0002

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Žádost o prohlášení neplatnosti byla založena na nedostatku novosti a individuální povahy podle čl. 25 odst. 1 písm. b) ve spojení s články 4 až 6 nařízení Rady č. 6/2002

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Prohlášení sporného (průmyslového) vzoru za neplatný

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 25 odst. 1 písm. b), čl. 63 odst. 1 a čl. 62 odst. 1 nařízení Rady č. 6/2002


title: Věc T-425/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — KODA v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Autorská práva týkající se veřejného provedení hudebních děl po internetu a satelitem, a kabelového přenosu — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES — Rozdělení zeměpisného trhu — Dvoustranné dohody mezi vnitrostátními společnostmi pro kolektivní správu práv — Jednání ve vzájemné shodě vylučující možnost udělit licence pro více území a více repertoárů — Důkaz — Presumpce neviny“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — KODA v. Komise
   (Věc T-425/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Autorská práva týkající se veřejného provedení hudebních děl po internetu a satelitem, a kabelového přenosu - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Rozdělení zeměpisného trhu - Dvoustranné dohody mezi vnitrostátními společnostmi pro kolektivní správu práv - Jednání ve vzájemné shodě vylučující možnost udělit licence pro více území a více repertoárů - Důkaz - Presumpce neviny)
   2013/C 156/59
   Jednací jazyk: dánština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: KODA (Kopenhagen, Dánsko) (zástupci: původně K. Dyekjær a J. Borum, poté J. Borum a C. Karhula Lauridsen, a nakonec J. Borum a G. Holtsø, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Castillo de la Torre a N. Rasmussen, poté F. Castillo de la Torre a U. Nielsen, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) (Curych, Švýcarsko) (zástupci: L. Uusitalo a L. Rechardt, advokáti)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Komise C(2008) 3435 final ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 (ES) a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 3 rozhodnutí Komise C(2008) 3435 final ze dne 16. července 2008, v řízení podle článku 81 (ES) a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 — CISAC) se s ohledem na společnost Koda zrušuje.

               2)

               Ustanovení čl. 4 odst. 2 a 3 rozhodnutí C(2008) 3435 final je zrušeno v rozsahu, ve kterém odkazuje na článek 3 tohoto rozhodnutí, pokud jde o společnost Koda.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Evropská komise ponese vlastní náklady a nahradí náklady vynaložené žalobkyní, s výjimkou těch, které byly spojeny se vstupem vedlejšího účastníka do řízení.

               5)

               International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) ponese vlastní náklady, a nahradí náklady vynaložené společností Koda, které byly spojeny se vstupem vedlejšího účastníka do řízení.

               6)

               Koda a Komise ponesou každá vlastní náklady týkající se řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 327, 20.12.2008.


title: Věc C-449/07: Žaloba podaná dne 3. října 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/24

         Žaloba podaná dne 3. října 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-449/07)
   (2007/C 283/43)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Montaguti a R. Vidal Puig, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že nepřijala (všechny) právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/36/ES (1) ze dne 21. dubna 2004 o bezpečnosti letadel třetích zemí, která používají letiště Společenství, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 11 této směrnice;

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2004/36/ES uplynula dne 30. dubna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 143, s. 76.


title: Věc C-4/07: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2003/110/ES — Pomoc při tranzitu za účelem vyhoštění leteckou cestou — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/3

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-4/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2003/110/ES - Pomoc při tranzitu za účelem vyhoštění leteckou cestou - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2007/C 283/04)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Condou-Durande a P. Guerra e Andrade, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika (zástupci: L. Fernandes a F. Fraústo de Azevedo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ve stanovené lhůtě ustanovení nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/110/ES ze dne 25. listopadu 2003 o pomoci při tranzitu za účelem vyhoštění leteckou cestou (Úř. věst. L 321, s. 26; Zvl. vyd. 19/06, s. 233)
   Výrok

               1)

               Tím, že Portugalská republika nepřijala, ve stanovené lhůtě, právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/110/ES ze dne 25. listopadu 2003 o pomoci při tranzitu za účelem vyhoštění leteckou cestou, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Věc F-107/13: Žaloba podaná dne 25. října 2013 — ZZ v. Komise

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/41

         Žaloba podaná dne 25. října 2013 — ZZ v. Komise
   (Věc F-107/13)
   2014/C 24/76
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: É. Boigelot, R. Murru, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise uložit žalobci disciplinární sankci na základě čl. 9 odst. 2 přílohy IX služebního řádu jakož i žádost o náhradu škody včetně úroků za údajně způsobenou nehmotnou újmu a žádost o náhradu již odečtených částek.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 14. března 2013, které mu ukládá sankci spočívající ve snížení třetiny jeho čistého měsíčního důchodu po dobu dvou let;

               —

               Uložit žalované náhradu újmy utrpěné žalobcem, jejíž celková výše byla stanovena na 10 000 eur s výhradou jejího zvýšení během řízení;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-390/07 P: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. listopadu 2008 – Speiser v. Parlament ( Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Přípustnost — Příspěvek za práci v zahraničí — Čistě potvrzující rozhodnutí — Opožděná stížnost )

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/23

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. listopadu 2008 – Speiser v. Parlament
   (Věc T-390/07 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Přípustnost - Příspěvek za práci v zahraničí - Čistě potvrzující rozhodnutí - Opožděná stížnost“)
   (2008/C 327/42)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Michael Alexander Speiser (Neu-Isenburg, Německo) (zástupci: F. Theumer, advokát)

      Další účastnicí řízení: Evropský parlament (zástupci: původně A. Lukošiūtėa a N. Lorenz, poté A. Lukošiūtė a S. Seyr, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu (první senát) ze dne 10. září 2007, Speiser v. Parlament (F-146/06,dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí) a směřující ke zrušení uvedeného usnesení.
   Výrok rozsudku

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese náklady řízení, které vynaložil na toto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 297, 8.12.2007.


title: Věc F-147/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 19. července 2016 – Meyrl v. Parlament „Veřejná služba – Dočasný zaměstnanec – Propouštění – Právo být vyslechnut“

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/40

      Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 19. července 2016 – Meyrl v. Parlament
      (Věc F-147/15) (1)

      („Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec - Propouštění - Právo být vyslechnut“)
      (2016/C 364/49)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sonja Meyrl (Brusel, Belgie) (zástupce: M. Casado García-Hirschfeld, advokátka)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: V. Montebello-Demogeot a M. Dean, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí o ukončení smlouvy žalobkyně.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí ze dne 24. února 2015 o ukončení pracovní smlouvy Sonji Meyrl, přijaté spolupředsedou politické skupiny „Zelení/Evropská svobodná aliance“ jako orgánem Evropského parlamentu oprávněným k uzavírání pracovních smluv, se zrušuje.

                  2)

                  Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Sonjou Meyrl.

         (1)  Úř. věst. C 68, 22.2.2016, s. 46.


title: Věc T-403/04: Žaloba podaná dne 1. října 2004 Sumitomo Chemical (UK) PLC proti Komisi Evropských společenství

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/29

         Žaloba podaná dne 1. října 2004 Sumitomo Chemical (UK) PLC proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-403/04)
   (2005/C 19/61)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 1. října 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Sumitomo Chemical (UK) PLC, se sídlem v Londýně (Spojené království), zastoupenou K. Van Maldegem a C. Mereuem, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               nařídil žalované odpovědět na návrh žalobkyně;

               —

               nebo podpůrně nařídil zrušení rozhodnutí Komise D 341571(04);

               —

               nařídil žalované nahradit škodu žalobkyně v prozatímní výši 1 EUR utrpěnou následkem toho, že žalovaná tím, že nedopověděla na návrh žalobkyně, nesplnila své povinnosti stanovené právem Evropských společenství, nebo podpůrně následkem rozhodnutí Komise D 341571 (04), jakož i veškeré uplatnitelné úroky, až do přesného výpočtu a stanovení přesné částky;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody, kterých se žalobkyně dovolává, jsou podobné žalobním důvodům dovolávaným ve věci T-400/04, Arch Chemicals a Arch Timber Protection v. Komise.


title: Věc T-336/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. března 2017 – Windrush Aka v. EUIPO – Dammers (The Specials) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka Evropské unie The Specials — Řádné užívání — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 — Souhlas majitele ochranné známky — Článek 15 odst. 2 nařízení č. 207/2009“

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. března 2017 – Windrush Aka v. EUIPO – Dammers (The Specials)
   (Věc T-336/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Evropské unie The Specials - Řádné užívání - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 - Souhlas majitele ochranné známky - Článek 15 odst. 2 nařízení č. 207/2009“)
   (2017/C 144/48)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Windrush Aka LLP (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Malynicz, QC, a S. Britton, solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník řízení před Tribunálem: Jerry Dammers (Londýn, Spojené království) (zástupci: C. Fehler, solicitor, H. Cuddigan a B. Brandreth, barristers)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. března 2015 (věc R 1412/2014-1), týkajícímu se řízení o zrušení mezi společností Windrush Aka a J. Dammersem.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Windrush Aka LLP se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 294, 7.9.2015.