title: Věc C-403/11: Žaloba podaná dne 27. července 2011 — Evropská komise v. Španělské království

text:
               1.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 290/6

         Žaloba podaná dne 27. července 2011 — Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-403/11)
   2011/C 290/09
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Valero Jordana, a I. Hadjiyiannis, zmocněnci)

      Žalovaný: Španělské království

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               prohlásil, že Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 13 odst. 1, 2, 3 a 6 (s výjimkou případu oblasti Cuenca Fluvial de Cataluña), z čl. 14 odst. 1 písm. c) (s výjimkou případu plánů povodí oblasti Cuenca Fluvial de Cataluña, Islas Baleares, Tenerife, Guadiana, Guadalquivir, Cuenca Mediterránea Andaluza, Tinto-Odiel-Piedras, Guadalete-Barbate, Galicia-Costa, Miño-Sil, Duero, Cantábrico Occidental a Cantábrico Oriental) a z čl. 15 odst. 1 (s výjimkou případu oblasti Cuenca Fluvial de Cataluña) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (1) ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky;

               —

               uložil Španělskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Porušení článků 13 a 15 směrnice:
   Španělsko nepřijalo ani nezveřejnilo plány vnitrostátního povodí (s výjimkou plánu povodí oblasti „Cuenca Fluvial de Cataluña“) a Komise neobdržela kopie těchto plánů do 22. března 2010, tedy data stanoveného směrnicí, ani k současnému datu. Komise má tudíž za to, že Španělsko nesplnilo povinnosti vyplývající z čl. 15 odst. 1 směrnice (s výjimkou plánu povodí oblasti „Cuenca Fluvial de Cataluña“).
   Porušení článku 14 směrnice:

               V souvislosti s čl. 14 odst. 1 písm. c) rámcové směrnice ve spojení s čl. 13 odst. 6 téže směrnice má Komise za to, že informování veřejnosti návrhů plánů povodí a jejich konzultování s veřejností započalo, krom případu oblasti „Cuenca Fluvial de Cataluña“, jejíž plán povodí byl již přijat, v dalších dvanácti oblastech povodí: Islas Baleares, Tenerife, Guadiana, Guadalquivir, Cuenca Mediterránea Andaluza, Tinto-Odiel-Piedras, Guadalete-Barbate, Galicia-Costa, Miño-Sil, Duero, Cantábrico Occidental a Cantábrico Oriental.

               Komise z toho dovozuje, že s výjimkou uvedených třinácti oblastí povodí Španělsko nesplnilo povinnosti vyplývající z čl. 14 odst. 1 písm. c) směrnice.

      (1)  Úř. věst. L 327, s. 1; Zvl. vyd. 15/05, s. 275.


title: Věc C-134/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Volný pohyb služeb — Právo usazování — Mimosoudní vymáhání pohledávek)

text:
               6.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-134/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Volný pohyb služeb - Právo usazování - Mimosoudní vymáhání pohledávek)
   (2007/C 235/04)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: E. Traversa, zmocněnec)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. M. Braguglia a P. Gentili, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 43 ES a 49 ES – Vnitrostátní právní předpisy, které vážou mimosoudní vymáhání pohledávek na obdržení licence, jejíž platnost je omezena na území provincie, ve které byla udělena
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že stanoví v rámci konsolidovaného znění zákonů o veřejné bezpečnosti (Testo Unico delle Leggi di Pubblica Sicurezza), schváleného královským nařízením č. 773 ze dne 18. června 1931, povinnost pro každý podnik vykonávající činnost mimosoudního vymáhání pohledávek:

                           —

                           žádat, přestože podnik má povolení vydané questore jedné provincie, o nové povolení v každé další provincii, kde chce vyvíjet své činnosti, ledaže udělí pověření zástupci oprávněnému v této další provincii, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 43 ES a 49 ES;

                           —

                           zajistit si prostory na území pokrytém povolením a vyvěsit v nich plnění, která mohou být pro zákazníky provedena, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 49 ES;

                           —

                           zajistit si prostory v každé provincii, kde zamýšlí vykonávat své činnosti, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 43 ES.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise Evropských společenství a Italská republika ponesou každá vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 143, 11.6.2005.


title: Věc F-42/16: Žaloba podaná dne 12. srpna 2016 – ZZ v. EIB

text:
               10.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/30

         Žaloba podaná dne 12. srpna 2016 – ZZ v. EIB
   (Věc F-42/16)
   (2016/C 371/33)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Evropská investiční banka

      Předmět a popis sporu

   Zrušení návrhu na náhradu škody, kterou žalobce podal s cílem náhrady újmy, kterou údajně utrpěl od listopadu 2013.

      Návrhová žádání žalobce

               (1)

               Uložit EIB, aby žalobci uhradila částku rovnající se osminásobku jeho ročního platu na základě článku 33a Pracovního řádu zaměstnanců a článku 9.1.1 Administrativních předpisů pro zaměstnance;

               (2)

               Zrušit rozhodnutí EIB ze dne 4. června 2015 o uzavření účtu doplňkového dobrovolného důchodového spoření žalobce s účinností od 28/02/2015 a zavázat EIB k úhradě ve prospěch žalobce:

                           —

                           Částky odpovídající platbám, které by EIB nadále zasílala na účet doplňkového dobrovolného důchodového spoření (3 % ročního platu žalobce), pokud by EIB jeho účet neuzavřela, a to ode dne 28/02/2015 až do dne skutečného znovuotevření účtu doplňkového dobrovolného důchodového spoření žalobce;

                           —

                           Úroků, které by kapitál na účtu doplňkového dobrovolného důchodového spoření žalobce nadále vytvářel, kdyby jeho účet nebyl ke dni 28/02/2015 uzavřen a kdyby žalobce a EIB mohli pokračovat v příslušných platbách do výše 3 % ročního platu žalobce a to až do dne skutečného znovuotevření účtu doplňkového dobrovolného důchodového spoření žalobce,

               (3)

               Uložit EIB náhradu škody společně s úroky určené ex aequo et bono na 15 000 eur za utrpěnou nemajetkovou újmu;

               (4)

               Uložit EIB náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-629/15: Usnesení Tribunálu ze dne 17. června 2016 – Hako v. EUIPO (SCRUBMASTER) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SCRUBMASTER — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/37

         Usnesení Tribunálu ze dne 17. června 2016 – Hako v. EUIPO (SCRUBMASTER)
   (Věc T-629/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SCRUBMASTER - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ“)
   (2016/C 305/51)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hako GmbH (Bad Oldesloe, Německo) (zástupce: A. Marx, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. září 2015 (věc R 2197/2014-4) týkajícímu se přihlášky slovního označení SCRUBMASTER jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Hako GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 16, 18.1.2016.


title: Věc T-35/10 a T-7/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. září 2013 — Bank Melli Iran v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Povinnost uvést odůvodnění — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Legitimní očekávání — Přezkum přijatých omezujících opatření — Nesprávné posouzení skutkového stavu — Rovné zacházení — Právní základ — Podstatné procesní náležitosti — Proporcionalita“ )

text:
               19.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 304/9

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. září 2013 — Bank Melli Iran v. Rada
   (Věc T-35/10 a T-7/11) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Legitimní očekávání - Přezkum přijatých omezujících opatření - Nesprávné posouzení skutkového stavu - Rovné zacházení - Právní základ - Podstatné procesní náležitosti - Proporcionalita)
   2013/C 304/17
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci/Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bank Melli Iran (Teherán, Írán) (zástupci: ve věci T-35/10 L. Defalque a ve věci T-7/11 původně L. Defalque a S. Woog, poté L. Defalque a C. Malherbe, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: ve věci T-35/10 M. Bishop a R. Szostak a ve věci T-7/11 původně M. Bishop a G. Marhic, poté M. Bishop a B. Driessen, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a É. Ranaivoson, zmocněnci); Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně S. Behzadi-Spencer, poté A. Robinson, a nakonec A. Robinson a H. Walker, zmocněnci, ve spolupráci s S. Lee, barrister); Evropská komise (zástupci: ve věci T-35/10 S. Boelaert a M. Konstantinidis a ve věci T-7/11 S. Boelaert, M. Konstantinidis a F. Erlbacher, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení nařízení Rady (ES) č. 1100/2009 ze dne 17. listopadu 2009, kterým se provádí čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 423/2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu a zrušuje rozhodnutí 2008/475/ES (Úř. věst. L 303, s. 31), rozhodnutí Rady 2010/644/SZBP ze dne 25. října 2010, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 281, s. 81), nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (ES) č. 423/2007 (Úř. věst. L 281, s. 1), rozhodnutí Rady 2011/783/SZBP ze dne 1. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413 (Úř. věst. L 319, s. 71), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. L 319, s. 11),), a nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1), a také návrh na zrušení všech budoucích nařízení nebo rozhodnutí, jimiž budou doplněny nebo změněny napadené akty a která budou platná v den skončení ústní části řízení.

      Výrok rozsudku

               Věci T-35/10 a T-7/11 se spojují pro účely rozsudku.

               Žaloby se zamítají.

               Bank Melli Iran ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               Francouzská republika, Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc T-554/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. dubna 2012 — Evropaïki Dynamiki v. Komise ( „Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení — Poskytování obchodního, technického a projektového poradenství pro počítačové aplikace Evropské unie v oblasti cel, spotřebních daní a daní — Odmítnutí nabídky uchazeče — Zadání zakázky jinému uchazeči — Žaloba na neplatnost — Nepřípustnost — Žaloba na náhradu škody — Kritéria výběru a kritéria pro zadání zakázky — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení“ )

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. dubna 2012 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-554/08) (1)

   (Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení - Poskytování obchodního, technického a projektového poradenství pro počítačové aplikace Evropské unie v oblasti cel, spotřebních daní a daní - Odmítnutí nabídky uchazeče - Zadání zakázky jinému uchazeči - Žaloba na neplatnost - Nepřípustnost - Žaloba na náhradu škody - Kritéria výběru a kritéria pro zadání zakázky - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení)
   2012/C 165/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis, P. Katsimani a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně N. Bambara a E. Manhaeve, poté E. Manhaeve, zmocněnec, ve spolupráci s C. Erkelens, advokátkou)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 26. září 2008 o odmítnutí nabídky, kterou konsorcium tvořené žalobkyní a dalšími společnostmi předložilo v rámci nabídkového řízení „TAXUD/2007/AO-005“ týkajícího se poskytování obchodního, technického a projektového poradenství pro počítačové aplikace Společenství v oblasti cel, spotřebních daní a daní (TIMEA), a všech následných rozhodnutí, včetně rozhodnutí o zadání zakázky vybranému uchazeči, podaný na základě článků 225 ES a 230 ES, a zadruhé návrh na náhradu škody, podaný na základě článků 225 ES, 235 ES a 288 ES.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc T-280/12: Žaloba podaná dne 28. června 2012 — Flying Holding a další v. Komise

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/24

         Žaloba podaná dne 28. června 2012 — Flying Holding a další v. Komise
   (Věc T-280/12)
   2012/C 258/45
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Flying Holding NV (Antwerpen-Wilrijk, Belgie); Flying Group Lux SA (Lucemburk, Lucembursko); a Flying Service NV (Antwerpen-Deurne, Belgie) (zástupci: C. Doutrelepont a V. Chapoulaud, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               rozhodl o spojení projednávané věci a věci, které bylo přiděleno č. T-91/12;

               —

               prohlásit projednávanou žalobu za nepřípustnou a neopodstatněnou;

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise, kterým se zadává zakázka č. PMO2/PR/2011/103 společnosti ABELAG AVIATION NV, tak jak byla uvedena v oznámení o zadání zakázky č. 2012/S 83-135396 zveřejněném dne 28. dubna 2012 v Dodatku k Úřednímu věstníku Evropské unie (Úř. věst./S — S83);

               —

               uložil Evropské komisi, aby žalobkyním zaplatila odškodné ve výši 1 014 400 eur, které bylo přehodnoceno v důsledku znehodnocení měny až do okamžiku vydání rozsudku Tribunálu, za účelem zaplacení náhrady škody a úroků z prodlení, které mají být vypočteny od posledně uvedeného okamžiku až do úplného zaplacení;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu všech nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených žalobkyněmi.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení článku 89 finančního nařízení (1), neboť předmětná zakázka byla dvakrát po sobě zadána společnosti ABELAG AVIATION v kontextu rámcových smluv, aniž by byla zaručena účinná hospodářská soutěž, jelikož v obou případech byla k podání nabídky připuštěna pouze společnost ABELAG AVIATION.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 123 odst. 1 třetího pododstavce prováděcích pravidel (2), neboť předmětná zakázka byla zadána společnosti ABELAG AVIATION, aniž by bylo připuštěno dostatečné množství zájemců, aby bylo možné zaručit na základě srovnání různých nabídek a přijetí nejvýhodnější nabídky skutečnou hospodářskou soutěž.

      (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).

      (2)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 145).


title: Věc T-640/11: Žaloba podaná dne 16. prosince 2011 — Boehringer Ingelheim International v. OHIM (RELY-ABLE)

text:
               25.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 58/10

         Žaloba podaná dne 16. prosince 2011 — Boehringer Ingelheim International v. OHIM (RELY-ABLE)
   (Věc T-640/11)
   2012/C 58/19
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ingelheim am Rhein, Německo) (zástupci: V. von Bomhard, A. Renck a C. Steudtner, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. září 2011 ve věci R 756/2011-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „RELY-ABLE“ pro služby zařazené do tříd 38, 41 a 42 — mezinárodní zápis č. 1044333

      Rozhodnutí průzkumového referenta: odmítnutí ochrany ochranné známky v Evropské unii pro všechny služby uvedené v přihlášce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, neboť odvolací senát nesprávně dospěl k závěru, že přihlášené označení „není zvláště fantazijní nebo nápadité“ a že „zjevně chybný pravopis slova reliable“ má za následek, že bude vnímáno jako pochvalné. Dále nesprávně shledal, že chybný pravopis je „běžným znakem reklamních zpráv“ a že tato skutečnost je v projednávané věci relevantní.


title: Věc T-191/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. října 2012 — Automobili Lamborghini v. OHIM — Miura Martínez (Miura) ( „Ochranná známka společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Miura — Starší národní slovní ochranná známka a starší mezinárodní obrazová ochranná známka MIURA — Právo na obhajobu — Právo být vyslechnut — Článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009 — Doručení obyčejnou zásilkou — Pravidlo 62 odst.1 a odst. 5 nařízení (ES) č. 2868/95“ )

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. října 2012 — Automobili Lamborghini v. OHIM — Miura Martínez (Miura)
   (Věc T-191/11) (1)

   (Ochranná známka společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Miura - Starší národní slovní ochranná známka a starší mezinárodní obrazová ochranná známka MIURA - Právo na obhajobu - Právo být vyslechnut - Článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009 - Doručení obyčejnou zásilkou - Pravidlo 62 odst.1 a odst. 5 nařízení (ES) č. 2868/95)
   2012/C 379/39
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Automobili Lamborghini Holding SpA (Sant’ Agata Bolognese, Itálie) (zástupce: P. Kather, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: K. Klüpfel et D. Walicka, zmocněnci)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem OHIM: Eduardo Miura Martínez a Antonio José Miura Martínez (Sevilla, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého senátu OHIM ze dne 21. ledna 2011 (věc R 161/2010-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Eduardem Miurou Martínezem a Antoniem Josém Miuraou Martínezem na jedné straně a Automobili Lamborghini Holding SpA na straně druhé.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 21. ledna 2011 (věc R 161/2010-4) se zrušuje.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 160, 28.5.2011.


title: Věc T-270/12: Žaloba podaná dne 12. června 2012 — Panalpina Welttransport a další v. Komise

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/30

         Žaloba podaná dne 12. června 2012 — Panalpina Welttransport a další v. Komise
   (Věc T-270/12)
   2012/C 243/53
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Panalpina Welttransport (Holding) AG (Basilej, Švýcarsko), Panalpina Management AG (Basilej, Švýcarsko) a Panalpina China Ltd (Hongkong, Čína) (zástupci: S. Mobley, A. Stratakis, T. Grimmer a B. Smith, Solicitors)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               zrušit v celém rozsahu rozhodnutí Komise ze dne 28. března 2012 v řízení podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/39.462 — Nákladní přeprava), a to v části, v níž se týká žalobkyň,

               —

               a podpůrně,

                           —

                           pokud Soudní dvůr vyhoví prvnímu nebo druhému žalobnímu důvodu, změnit čl. 2 odst. 2, čl. 2 odst. 3 a čl. 2 odst. 4 rozhodnutí v rozsahu, v němž se týkají žalobkyň, a to v tom smyslu, že se zrušuje či podpůrně snižuje pokuta, která jim byla v těchto ustanoveních uložena,

                           —

                           pokud Soudní dvůr vyhoví třetímu žalobnímu důvodu, zrušit nebo změnit čl. 1 odst. 2 písm. f) rozhodnutí, aby se zohlednila kratší doba trvání protiprávního jednání, a odpovídajícím způsobem změnit čl. 2 odst. 2 rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká žalobkyň, a to v tom smyslu, že se zrušuje nebo snižuje pokuta, která jim byla v tomto ustanovení uložena, a

                           —

                           pokud Soudní dvůr vyhoví čtvrtému žalobnímu důvodu, změnit čl. 2 odst. 2, čl. 2 odst. 3 a čl. 2 odst. 4 rozhodnutí v rozsahu, v němž se týkají žalobkyň, a to v tom smyslu, že se zrušuje či podpůrně snižuje pokuta, která jim byla v těchto ustanoveních uložena, a v každém případě

               —

               nařídit Komisi, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyněmi v souvislosti s tímto řízením.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z toho, že se Komise při stanovování základní částky pokuty odchýlila od své rozhodovací praxe, dopustila se nesprávného právního posouzení a porušila svou povinnost uvést odůvodnění, zásadu proporcionality a zásadu rovného zacházení, když „hodnotu tržeb“ v souvislosti s protiprávním jednáním vypočetla na základě celkových prodejů zákazníkům v EHP.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise při stanovování základní částky pokuty odchýlila od své rozhodovací praxe, dopustila se nesprávného právního posouzení a porušila svou povinnost uvést odůvodnění, zásadu proporcionality a zásadu rovného zacházení, když nezohlednila zvláštní okolnosti případu a charakteristiky daného odvětví (včetně dopadu kartelové dohody týkající se letecké nákladní dopravy).

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když dospěla k závěru, že má pravomoc v případě protiprávního jednání týkajícího se systému předchozího hlášení údajů o zásilkách (advanced manifest system, AMS) za období do 1. května 2004.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise odchýlila od své rozhodovací praxe, když nesprávně uplatnila svou posuzovací pravomoc v souvislosti s řízením o narovnání.


title: Věc T-174/11: Usnesení Tribunálu ze dne 21. března 2012 — Modelo Continente Hipermercados v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Režim podpor umožňující daňové odpisy finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích — Rozhodnutí, kterým se prohlašuje režim podpor za neslučitelný se společným trhem a kterým se nenařizuje navrácení podpor — Nedostatek osobního dotčení — Nepřípustnost“ )

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/26

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. března 2012 — Modelo Continente Hipermercados v. Komise
   (Věc T-174/11) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Režim podpor umožňující daňové odpisy finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje režim podpor za neslučitelný se společným trhem a kterým se nenařizuje navrácení podpor - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost)
   2012/C 133/51
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Modelo Continente Hipermercados, SA, pobočka ve Španělsku (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan a R. Calvo Salinero, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Komise 2011/5/ES ze dne 28. října 2009 o daňových odpisech finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) zavedených Španělskem (Úř. věst. 2011, L 7, s. 48)

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Společnosti Modelo Continente Hipermercados, SA, pobočka ve Španělsku, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 139, 7.5.2011.


title: Věc T-278/12: Žaloba podaná dne 22. června 2012 — Inter-Union Technohandel v. OHIM — Gumersport Mediterranea de Distribuciones (PROFLEX)

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/12

         Žaloba podaná dne 22. června 2012 — Inter-Union Technohandel v. OHIM — Gumersport Mediterranea de Distribuciones (PROFLEX)
   (Věc T-278/12)
   2012/C 273/21
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Inter-Union Technohandel GmbH (Landau in der Pfalz, Německo) (zástupci: K. Schmidt-Hern a A. Feutlinske, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Gumersport Mediterranea de Distribuciones, SL (Barcelona, Španělsko)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí vydané druhým odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 27. března 2012 ve věci R 413/2011-2, a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Gumersport Mediterranea de Distribuciones, SL

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „PROFLEX“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 12 a 25

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Inter-Union Technohandel

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „PROFLEX“ zapsaná v Německu pod číslem 39628817 pro výrobky zařazené do tříd 6, 8, 9, 11, 12, 16, 17 a 21

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Dílčí vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí námitky v plném rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 a pravidla 22 nařízení Komise (ES) č. 2868/95.


title: Věc T-601/15: Usnesení Tribunálu ze dne 13. května 2016 – CEVA v. Komise „Rozhodčí doložka — Projekt výzkumu a technologického rozvoje v oblasti nazvané ‚Řasy pocházející z udržitelné akvakultury jako surovina pro biologicky rozložitelné bioplasty‘ — Smlouva Seabioplas — Žádost o platbu splatného finančního příspěvku — Započtení — Lhůta pro podání žaloby — Opožděnost — Nedostatek právního zájmu na podání žaloby — Nepřípustnost“

text:
               11.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/32

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. května 2016 – CEVA v. Komise
   (Věc T-601/15) (1)

   („Rozhodčí doložka - Projekt výzkumu a technologického rozvoje v oblasti nazvané ‚Řasy pocházející z udržitelné akvakultury jako surovina pro biologicky rozložitelné bioplasty‘ - Smlouva Seabioplas - Žádost o platbu splatného finančního příspěvku - Započtení - Lhůta pro podání žaloby - Opožděnost - Nedostatek právního zájmu na podání žaloby - Nepřípustnost“)
   (2016/C 251/38)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Francie) (zástupce: E. De Boissieu, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: S. Delaude a J. Estrada de Solà, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná na základě článku 272 SFEU, kterou se navrhuje uložit Komisi povinnost uhradit žalobkyni splatnou první splátku dotace v rámci smlouvy Seabioplas (číslo FP7-SME-2013-606032-SEABIOPLAS) týkající se projektu výzkumu a technologického rozvoje v oblasti nazvané „Řasy pocházející z udržitelné akvakultury jako surovina pro biologicky rozložitelné bioplasty“.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 429, 21.12.2015.


title: Věc F-30/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 1. března 2007 – Sundholm v. Komise (Úředníci — Hodnocení — Posudek o vývoji služebního postupu — Hodnotící období 2003 — Povinnost odůvodnění posudku — Práva obhajoby)

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/54

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 1. března 2007 – Sundholm v. Komise
   (Věc F-30/05) (1)

   (Úředníci - Hodnocení - Posudek o vývoji služebního postupu - Hodnotící období 2003 - Povinnost odůvodnění posudku - Práva obhajoby)
   (2007/C 82/113)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Asa Sundholm (Brusel, Belgie) (zástupci: původně S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen a E. Marchal, poté S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Berardis Kayser a M. Velardo, zmocněnci, ve spolupráci s F. Herbert a L. Eskenazi, advokáti)
   Předmět věci
   Zrušení posudku o vývoji služebního postupu žalobkyně za hodnotící období 2003
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každá účastnice řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 193, 6.8.2005, s. 31 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-197/05 a předaná Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).


title: Věc C-500/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) — Spojené království) — The Queen, Fruition Po Limited v. Minister for Sustainable Farming adn Food and Animal Health ( „Řízení o předběžné otázce — Nařízení (ES) č. 2200/96 — Nařízení (ES) č. 1432/2003 — Zemědělství — Společná organizace trhů — Ovoce a zelenina — Organizace producentů — Podmínky uznání vnitrostátními orgány — Poskytnutí technických prostředků potřebných pro skladování, balení a uvádění produktů na trh — Povinnost organizace vykonávat, v případě svěření svých úkolů třetím společnostem, kontrolu nad plněním uvedených úkolů“ )

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/6

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) — Spojené království) — The Queen, Fruition Po Limited v. Minister for Sustainable Farming adn Food and Animal Health
   (Věc C-500/11) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Nařízení (ES) č. 2200/96 - Nařízení (ES) č. 1432/2003 - Zemědělství - Společná organizace trhů - Ovoce a zelenina - Organizace producentů - Podmínky uznání vnitrostátními orgány - Poskytnutí technických prostředků potřebných pro skladování, balení a uvádění produktů na trh - Povinnost organizace vykonávat, v případě svěření svých úkolů třetím společnostem, kontrolu nad plněním uvedených úkolů)
   2014/C 52/08
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: The Queen, Fruition Po Limited

      Žalovaný: Minister for Sustainable Farming and Food and Animal Health

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Výklad čl. 11 nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou (Úř. věst. L 297, s. 1; Zvl. vyd. 03/20, s. 55) a čl. 6 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1432/2003 ze dne 11. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, pokud jde o podmínky uznání organizací producentů a předběžného uznání seskupení producentů (Úř. věst. L 203, s. 18; Zvl. vyd. 03/39, s. 424) — Podmínky uznání ze strany vnitrostátních orgánů — Poskytnutí technických prostředků potřebných pro skladování, balení a uvádění výrobků na trh — Povinnost organizace vykonávat, v případě podstatného svěření činností třetím společnostem, kontrolu uvedených společností

      Výrok

   Článek 11 nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou, ve znění nařízení Rady (ES) č. 2699/2000 ze dne 4. prosince 2000, musí být vykládán v tom smyslu, že proto, aby organizace producentů, která třetím stranám svěřila provádění činností, které jsou podstatné pro její uznání podle tohoto ustanovení, mohla splňovat podmínky uznání stanovené tímto ustanovením, je povinna uzavřít smluvní dohodu, která této organizaci umožní, aby byla nadále zodpovědná za toto provádění, jakož i za celkové řízení tak, aby si v konečném důsledku zachovala kontrolní pravomoc a případně možnost včasného zásahu do tohoto provádění po celou dobu trvání dohody. Příslušnému vnitrostátnímu soudu přísluší, aby v každém případě — a s přihlédnutím ke všem relevantním okolnostem projednávané věci, včetně povahy a rozsahu činností zajišťovaných externě — ověřil, zda si dotyčná organizace producentů takovou kontrolu zachovala.

      (1)  Úř. věst. C 370, 17.12.2011.


title: Věc C-506/11: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. května 2012 — ThyssenKrupp AG v. Evropská komise

text:
               6.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/21

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. května 2012 — ThyssenKrupp AG v. Evropská komise
   (Věc C-506/11) (1)

   2012/C 303/41
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 347, 26.11.2011.


title: Věc C-392/15: Žaloba podaná dne 20. července 2015 – Evropská komise v. Maďarsko

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/26

         Žaloba podaná dne 20. července 2015 – Evropská komise v. Maďarsko
   (Věc C-392/15)
   (2015/C 302/34)
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: H. Støvlbæk, Talabér-Ritz K.,zmocněnci)

      Žalované: Maďarsko

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Maďarsko nesplnilo své povinnosti plynoucí z článku 49 Smlouvy o fungování Evropské unie, když podmínilo výkon povolání notáře podmínce státní příslušnosti;

               —

               uložit Maďarsku náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise má za to, že podmínka státní příslušnosti pro výkon povolání notáře je diskriminační a představuje nepřiměřené omezení svobody usazování. Maďarsko tedy nesplnilo své povinnosti plynoucí z článku 49 Smlouvy o fungování Evropské unie.
   Komise má za to, že úkoly svěřené maďarskými právními předpisy notářům nejsou z povahy věci příbuzné úkonům veřejného orgánu, takže odchylka stanovená v článku 51 Smlouvy o fungování Evropské unie nemůže odůvodnit podmínku státní příslušnosti pro přístup k povolání notáře.


title: Věc C-292/04: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. března 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Köln – Německo) – Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde, Marina Stöffler v. Finanzamt Bonn-Innenstadt (Daň z příjmů — Sleva na dani u dividend vyplácených společnostmi rezidenty — Články 56 ES a 58 ES — Omezení časových účinků rozsudku)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. března 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Köln – Německo) – Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde, Marina Stöffler v. Finanzamt Bonn-Innenstadt
   (Věc C-292/04) (1)

   (Daň z příjmů - Sleva na dani u dividend vyplácených společnostmi rezidenty - Články 56 ES a 58 ES - Omezení časových účinků rozsudku)
   (2007/C 95/03)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Köln
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde, Marina Stöffler

      Žalovaný: Finanzamt Bonn-Innenstadt
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Finanzgericht Köln – Výklad článků 56 ES a 58 ES – Režim daně z příjmů, který stanoví „slevu na dani “u dividend vyplácených tuzemskými společnostmi a vylučuje ji u dividend vyplácených společnostmi, které mají své sídlo v jiném členském státě
   Výrok
   Články 56 ES a 58 ES musí být vykládány v tom smyslu, že brání daňové právní úpravě, podle které má akcionář s neomezenou daňovou povinností v jednom členském státě při vyplácení dividend kapitálovou společností nárok na slevu na dani vypočtenou podle daňové sazby, kterou jsou rozdělované zisky zdaňovány z titulu korporační daně, pouze tehdy, je-li společnost, která dividendy vyplácí, usazena v témže členském státě, nikoli však je-li usazena v jiném členském státě.

      (1)  Úř. věst. C 228, 11.9.2004.


title: Věc T-387/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2013 — Nitrogénművek Vegyipari v. Komise ( „Státní podpory — Bankovní sektor — Úvěry, za něž se zaručilo Maďarsko a které byly poskytnuty rozvojovou bankou — Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za zčásti neslučitelné a kterým se nařizuje jejich navrácení — Kritérium soukromého investora“ )

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2013 — Nitrogénművek Vegyipari v. Komise
   (Věc T-387/11) (1)

   (Státní podpory - Bankovní sektor - Úvěry, za něž se zaručilo Maďarsko a které byly poskytnuty rozvojovou bankou - Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za zčásti neslučitelné a kterým se nařizuje jejich navrácení - Kritérium soukromého investora)
   2013/C 108/61
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Nitrogénművek Vegyipari Zrt. (Pétfürdő, Maďarsko) (zástupci: Z. Tamás a M. Le Berre, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche, P. Němečková a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2011/269/EU ze dne 27. října 2010 o státní podpoře C 14/09 (dříve NN 17/09), kterou Maďarsko poskytlo společnosti Péti Nitrogénművek Zrt. (Úř. věst. 2011, L 118, s. 9)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Nitrogénművek Vegyipari Zrt. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011.


title: Věc C-337/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. června 2016 Portugalskou republikou proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. dubna 2016 ve věci T-550/15, Portugalsko v. Komise

text:
               5.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/11

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. června 2016 Portugalskou republikou proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. dubna 2016 ve věci T-550/15, Portugalsko v. Komise
   (Věc C-337/16 P)
   (2016/C 326/21)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão a J. Saraiva de Almeida, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadené usnesení v rozsahu, v jakém Tribunál v tomto usnesení vyhověl námitce nepřípustnosti vznesené Komisí v projednávaném případě,

               —

               určit, že žaloba proti spornému rozhodnutí byla podána platně ve lhůtě stanovené v článku 263 SFEU,

               —

               uložit Evropské komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Portugalská republika považuje rozhodnutí za neplatné z následujících důvodů:

      A – První důvod kasačního opravného prostředku – Počítání lhůty pro podání žaloby proti rozhodnutí od 20. července 2015

      První argument

   Porušení článku 263 SFEU.

      Druhý argument

   Počítání lhůty pro podání žaloby proti napadenému rozhodnutí od oznámení konečného rozhodnutí dne 20. července 2015.

      B – Druhý důvod kasačního opravného prostředku – Počítání lhůty pro podání žaloby od zveřejnění sporného rozhodnutí v Úředním věstníku

      První argument

   Znění čl. 263 odst. 6 SFEU.

      Druhý argument

   Existence ustálené praxe zveřejňování rozhodnutí tohoto typu a totožné právní precedenty.

      C – Třetí důvod kasačního opravného prostředku – Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nedal přednost výkladu, který nevede k prekluzi.


title: Věc F-73/07: Žaloba podaná dne 27. července 2007 – Doktor v. Rada

text:
               6.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/29

         Žaloba podaná dne 27. července 2007 – Doktor v. Rada
   (Věc F-73/07)
   (2007/C 235/54)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: František Doktor (Bratislava, Slovensko) (zástupci: S. Rodrigues, R. Albelice a Ch. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí o propuštění žalobce na konci zkušební doby, které bylo přijato dne 24. října 2006 orgánem Rady oprávněným ke jmenování (OOJ) spolu s rozhodnutím přijatým dne 16. května 2007 OOJ, kterým byla zamítnuta stížnost podaná žalobcem;

               —

               oznámit OOJ důsledky zrušení napadených rozhodnutí a zejména možnost odpracovat druhou zkušební dobu v jiné službě nebo prodloužení zkušební doby s převedením na jiné pracovní místo bez odpovědnosti vedoucího odboru, na jejímž konci proběhne nové hodnocení způsobilosti žalobce;

               —

               uložit žalované náhradu vzniklé škody, jak z hlediska profesního tak finančního (podle platu a s ním spojených výhod, které měl žalobce obdržet od 1. listopadu 2006 až do doby jeho opětovného zařazení v důsledku zrušení napadených rozhodnutí), tak i morální újmy (orientační částka 50 000 eur);

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby uplatňuje žalobce čtyři žalobní důvody, z nichž první se týká porušení článku 34 služebního řádu úředníků Evropských společenství, povinnosti péče a zásady řádné správy. Konkrétně jeho zkušební doba probíhala za neobvyklých podmínek, které byly v rozporu s několika interními procesními předpisy.
   Druhý žalobní důvod se týká porušení povinnosti uvést odůvodnění, jelikož rozhodnutí o propuštění neobsahuje vysvětlení a uvádí tvrzení, která jsou protichůdná a méně příznivá v porovnání s tvrzeními obsaženými v první zprávě na konci zkušební doby.
   Ve svém třetím žalobním důvodu žalobce tvrdí, že rozhodnutí o propuštění je nepřiměřené a je stiženo vadou spočívající v nesprávném posouzení, jelikož jednak nezohlednilo výsledky některých osobnostních testů a jednak že negativní hodnocení jako vedoucího odboru, i za předpokladu, že by bylo opodstatněné, mělo vést pouze k převedení na pracovní místo bez takovéto odpovědnosti.
   Ve svém čtvrtém žalobním důvodu uplatňuje žalobce porušení práv obhajoby a zásady rovného zacházení, jelikož rozhodnutí o propuštění bylo přijato na základě zpráv přijatých bez toho, aby byl předtím vyslechnut, a že poslední z těchto zpráv byla vypracována v rozporu s platnými procesními pravidly.


title: Věc T-217/17: Žaloba podaná dne 3. dubna 2017 – FVE Holýšov I a další v. Komise

text:
               26.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/20

         Žaloba podaná dne 3. dubna 2017 – FVE Holýšov I a další v. Komise
   (Věc T-217/17)
   (2017/C 202/35)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: FVE Holýšov I s. r. o. (Praha, Česká republika) a 27 dalších žalobkyň (zásutpci: A. Reuter, H. Wendt, C. Bürger, T. Christner, W. Schumacher, A. Compes a T. Herbold, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               rozhodl o neplatnosti rozhodnutí Komise C(2016) 7827 v konečném znění ze dne 28. listopadu 2016, číslo podpory SA.40171 (2015/NN) (1), o podpoře výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie v České republice; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci sedm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise již v dopise z července 2004 adresovaném příslušným průmyslovým sdružením rozhodla, že režim podpory obnovitelných zdrojů v České republice nepředstavuje státní podporu a Komise je z právního hlediska vázána tímto rozhodnutím, které nezrušila a ani jej není oprávněna zrušit.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že byla porušena právní očekávání žalobců a právní jistota.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že příslušný český režim podpory není státní podporou.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí přinutilo Českou republiku k zavedení rozsáhlého přezkumného mechanismu, který porušuje legitimní očekávání žalobců ve spolehlivost systému.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí spočívá na nesprávném posouzení skutkového stavu v tom smyslu, že shledalo existenci povinnosti provozovatelů soustavy přenést náklady na obnovitelné zdroje na zákazníky energií. Podle českého práva žádná taková povinnost neexistovala.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 5 odst. 1 Smlouvy o EU (vymezení pravomocí zásadou svěření pravomocí).

               7.

               Sedmý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí je založeno na zjevně nesprávném posouzení.

      (1)  Úř. věst. 2017, C 69, s. 2


title: Věc C-271/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Mons (Belgie) dne 1. června 2012 — Petroma Transports SA, Martens Energie SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens, Thibault Martens v. Belgický stát

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Mons (Belgie) dne 1. června 2012 — Petroma Transports SA, Martens Energie SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens, Thibault Martens v. Belgický stát
   (Věc C-271/12)
   2012/C 243/15
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Mons (Belgie)

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Petroma Transports SA, Martens Energie SA, Martens Immo SA, Martens SA, Fabian Martens, Geoffroy Martens, Thibault Martens

      Žalovaný: Belgický stát

      Předběžné otázky

               1)

               Je členský stát oprávněn odmítnout odpočet daně příjemcům služeb povinným k dani, kteří mají k dispozici neúplné faktury, jež byly ale doplněny o poskytnuté informace, které mají dokládat reálnost, povahu a částku fakturovaných plnění (smlouvy, rekonstrukce číselných údajů na základě přiznání podaných u Office national de la sécurité sociale, informace o fungování dané skupiny společností...)?

               2)

               Nemá členský stát, který příjemcům služeb povinným k dani odmítne odpočet daně na základě nepřesnosti faktur, povinnost konstatovat, že faktury jsou příliš nepřesné i na to, aby bylo možné na jejich základě odvést daň z přidané hodnoty (DPH)? Není tedy členský stát povinen přiznat společnostem, jež takto zpochybněné služby poskytly, vrácení odvedené DPH, aby tak zajistil zásadu neutrality DPH?


title: Věc F-66/12: Žaloba podaná dne 27. června 2012 — ZZ v. Komise

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/28

         Žaloba podaná dne 27. června 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-66/12)
   2012/C 258/51
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí žalované, jež stanoví výši kapitálu převoditelného na nároky na důchod nabyté před nástupem do služebního poměru, jakož i výpočet počtu let služby započitatelných pro důchod uznaných na základě tohoto převodu v důchodovém systému Evropské unie.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Primárně,

                           —

                           zrušit rozhodnutí žalované ze dne 30. listopadu 2011, jež stanoví výši kapitálu převoditelného na nároky na důchod nabyté žalobcem u NATO, jakož i výpočet počtu let služby započitatelných pro důchod uznaných na základě tohoto převodu v důchodovém systému Evropské unie;

                           —

                           v případě potřeby zrušit rozhodnutí ze dne 28. března 2012, kterým se výslovně zamítá stížnost žalobce ze dne 23. ledna 2012;

               —

               v každém případě,

                           —

                           uznat utrpěnou nemajetkovou újmu a uložit žalované zaplacení částky, jež se předběžně odhaduje na 20 000 eur;

                           —

                           uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-734/14: Žaloba podaná dne 24. října 2014 – VTB Bank v. Rada

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/43

      Žaloba podaná dne 24. října 2014 – VTB Bank v. Rada
      (Věc T-734/14)
      (2015/C 016/67)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: VTB Bank OAO (Petrohrad, Rusko) (zástupci: M. Lester, Barrister, C. Claypoole, Solicitor, a J. Ruiz Calzado, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil na základě článku 263 SFEU rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP ze dne 31. července 2014 (1), nařízení Rady (EU) č. 833/2014 ze dne 31. července 2014 (2), rozhodnutí Rady 2014/659/SZBP ze dne 8. září 2014 (3) a nařízení Rady (EU) č. 960/2014 ze dne 8. září 2014 (4) v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně,

                  —

                  na základě článku 277 SFEU prohlásil za nezákonný/nepoužitelný článek 1 rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP, článek 5 nařízení č. 833/2014, článek 1 rozhodnutí Rady 2014/659/SZBP a čl. 1 odst. 5 nařízení č. 960/2014.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Rada řádně neodůvodnila nebo odůvodnila nedostatečně zapsání žalobkyně na seznamy v rozhodnutí 2014/512/SZBP, nařízení Rady (EU) č. 833/2014, rozhodnutí Rady 2014/659/SZBP a nařízení Rady (EU) č. 960/2014 (dále jen „napadené akty“). Rada musí uvést konkrétní důvody, proč se na určitý subjekt mají vztahovat dotčená omezující opatření. Rada nijak neodůvodnila své rozhodnutí o uplatnění napadených aktů na žalobkyni, nebo podpůrně, neuvedla dostatečné/přiměřené důvody a ani žalobkyni neinformovala o jejím zapsání na seznam, takže nesplnila tuto povinnost.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení, když dospěla k závěru, že žalobkyně splňuje kritéria pro zapsání na seznamy v napadených aktech. Žalobkyně není řízena Ruským státem a nemá „výslovné zmocnění k podpoře konkurenceschopnosti ruského hospodářství, jeho diverzifikace a k podpoře investování“.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Rada nezajistila právo žalobkyně na obhajobu a účinnou soudní ochranu. Rada žalobkyni neinformovala o jejím zapsání na seznamy v napadených aktech, neodůvodnila toto zapsání a nepředložila žádný důkaz na jeho podporu a neumožnila její předložit připomínky, čímž porušila její právo na obhajobu a účinnou soudní ochranu Tribunálem.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Rada bezdůvodně a nepřiměřeně porušila základní práva žalobkyně, včetně jejího práva na ochranu vlastnictví, obchodní činnosti a dobré pověsti. Konkrétně zapsání žalobkyně na seznamy v napadených aktech představuje nespravedlivé a nepřiměřené omezení jejího práva na nerušené užívání jejího majetku zakotveného v článku 17 Listiny základních práv Evropské unie a v čl. 1 protokolu č. 1 k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv, jakož i její dobré pověsti.

                  5.

                  Pokud jde o prohlášení nezákonnosti, první žalobní důvod vycházející z toho, že článek 1 rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP, článek 5 nařízení č. 833/2014, článek 1 rozhodnutí Rady 2014/659/SZBP a čl. 1 odst. 5 nařízení č. 960/2014 jsou nezákonné, neboť nejsou nezbytné nebo vhodné pro dosažení cílů, které by zjevně měly být dosaženy napadenými akty, to znamená vyvinout nátlak na ruskou vládu, aby změnila svou politiku vůči Ukrajině.

                  6.

                  Pokud jde o prohlášení nezákonnosti, druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené akty porušují závazky Evropské unie vyplývající z mezinárodního práva, včetně závazků Evropské unie vyplývajících z čl. II odst. 1 a článků XVI a XVII GATS, jakož i řadu ustanovení Dohody o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a Ruskou federací. Kromě toho v důsledku napadených aktů členské státy porušují závazky, které pro ně vyplývají z dohod o přátelství, obchodu, plavbě a podobných dohod.

         (1)  Úř. věst L 229, 31.7.2014, s. 13

         (2)  Úř. věst L 229, 31.7.2014, s. 1

         (3)  Úř. věst L 271, 12.9.2014, s. 54

         (4)  Úř. věst L 271, 12.9.2014, s. 3.


title: Věc T-407/07: Žaloba podaná dne 8. listopadu 2007 – CMB a Christof v. Komise a EAR

text:
               12.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 8/22

         Žaloba podaná dne 8. listopadu 2007 – CMB a Christof v. Komise a EAR
   (Věc T-407/07)
   (2008/C 8/39)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: CMB Maschinenbau & Handels GmbH (Gratkorn, Rakousko) a J. Christof GmbH (Štýrský Hradec, Rakousko) (zástupci: A. Petsche, N. Niejahr a Q. Azau, advokáti a F. Young, solicitor)

      Žalované: Komise Evropských společenství a Evropská agentura pro obnovu
   Návrhové žádání žalobkyň

               —

               zrušit rozhodnutí;

               —

               uložit EAR, aby předložila určité dokumenty;

               —

               uložit EAR náhradu škod, které utrpěly žalobkyně ve výši 26 862,17 eur a 3 197 986,80 eur na nákladech a ušlém zisku, zvýšené o vyrovnávací úroky vypočítané ode dne vzniku této škody;

               —

               uložit EAR zaplacení úroků z částky náhrady škody ode dne vydání rozsudku ve věci;

               —

               uložit EAR a Komisi, aby nesly vlastní náklady řízení, a uložit jim náhradu nákladů tohoto řízení vynaložených žalobkyněmi.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně napadají rozhodnutí Evropské agentury pro obnovu ze dne 29. srpna 2007 potvrzující odmítnutí nabídky žalobkyň a zadání zakázky jinému uchazeči v souvislosti s výzvou k podávání nabídek EuropeAid/124192/D/SUP/YU (Úř. věst. 2006/S 233-248823) na pořízení, dodávku, instalaci, záruční servis a školení o používání zařízení pro nakládání a zpracování zdravotnického odpadu v Srbské republice (s výjimkou Kosova). Žalobkyně dále požadují náhradu škody údajně způsobené tímto rozhodnutím.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádějí, že zadavatel porušil kritéria pro zadání zakázky, protože nabídka úspěšného uchazeče nesplňovala technické specifikace.
   Dále žalobkyně tvrdí, že zadavatel porušil platná procesní pravidla zadávacího řízení, neboť své rozhodnutí neodůvodnil, a porušil tak zásadu řádné správy.


title: Věc C-44/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. ledna 2016 společností Dyson Ltd proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 11. listopadu 2015 ve věci T-544/13, Dyson Ltd v. Evropská komise

text:
               25.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. ledna 2016 společností Dyson Ltd proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 11. listopadu 2015 ve věci T-544/13, Dyson Ltd v. Evropská komise
   (Věc C-44/16 P)
   (2016/C 145/23)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Dyson Ltd (zástupci: E. Batchelor, M. Healy, solicitors, F. Carlin, barrister, A. Patsa, advocate)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               Zrušit napadený rozsudek v plném rozsahu,

               —

               zrušit napadené nařízení (1) v plném rozsahu, a

               —

               rozhodnout, že Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené společností Dyson v rámci tohoto řízení i řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Dyson tvrdí, že se Tribunál dopustil těchto nesprávných právních posouzení:

               1.

               Zaprvé, Tribunál tím, že překvalifikoval žalobní důvod společnosti Dyson vycházející z neexistence pravomoci Komise na základě čl. 10 odst. 1 směrnice 2010/30/EU v tom smyslu, že vychází ze zjevně nesprávného posouzení, tento žalobní důvod zkreslil (2).

               2.

               Zadruhé, Tribunál provedl nesprávný výklad rozsahu pravomocí svěřených Komisí ustanovením čl. 10 odst. 1 směrnice 2010/30/EU.

               3.

               Zatřetí, Tribunál porušil právo společnosti Dyson na obhajobu, pokud jde o skutečnosti, ve vztahu k nimž neměla účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek příležitost sdělit své stanovisko.

               4.

               Začtvrté, Tribunál zkreslil nebo vyloučil relevantní důkazy.

               5.

               Zapáté, Tribunál porušil článek 36 statutu Soudního dvora tím, že neuvedl důvody, které ho vedly k tomu, že: i) měl za to, že použitelným právním kritériem je zjevně nesprávné posouzení; ii) došel k závěru, že informace společnosti Dyson jsou „krajně spekulativní“; iii) uplatnil neupřesněnou část blíže neurčeného „posouzení dopadu“, a iv) odmítl důvody předložené společností Dyson ohledně reprodukovatelnosti výsledků.

               6.

               Zašesté, Tribunál neuplatnil správně kritérium rovného zacházení.

         Dyson navrhuje, aby Soudní dvůr zrušil napadený rozsudek a vyhověl návrhovým žádáním předloženým Tribunálu tím, že zruší nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 665/2013, jelikož má k dispozici dostatek poznatků k tomu, aby vydal meritorní rozhodnutí o otázkách vznesených v prvním stupni.

      (1)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 665/2013 ze dne 3. května 2013, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích vysavačů (Úř. věst. L 192, s. 1).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU ze dne 19. května 2010 o uvádění spotřeby energie a jiných zdrojů na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie a v normalizovaných informacích o výrobku (Úř. věst. L 153, s. 1).


title: Věc F-100/06: Žaloba podaná dne 31. srpna 2006 – Simon v. Soudní dvůr a Komise

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/65

         Žaloba podaná dne 31. srpna 2006 – Simon v. Soudní dvůr a Komise
   (Věc F-100/06)
   (2006/C 294/129)
   Jednací jazyk: maďarština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Balázs Simon (Brusel, Belgie) (zástupce: György Magyar, advokát)

      Žalovaní: Soudní dvůr Evropských společenství a Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit: i) rozhodnutí orgánu Soudního dvora oprávněného ke jmenování ze dne 23. února 2006; ii) rozhodnutí orgánu Komise oprávněného ke jmenování ze dne 3. března 2006; iii)rozhodnutí orgánu Komise oprávněného ke jmenování ze dne 30. května 2006; iv) rozhodnutí orgánu Soudního dvora oprávněného ke jmenování ze dne 27. června 2006, v rozsahu, ve kterém tato rozhodnutí žalobce zbavují práv, která mu vyplývají z jeho jmenování úředníkem ve zkušební době ze dne 16. července 2004, a tedy z počtu let služby a z jeho platové třídy, jakož i z práv, která mu vyplývají z jeho jmenování dne 16. dubna 2005, tedy z jeho konečného jmenování;

               —

               uložit žalovaným náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Poté, co žalobce podal žalobu ve věci F-58/06 (1), nyní zpochybňuje jednak rozhodnutí Soudního dvora přijmout jeho odstoupení, nabídnuté v jeho memorandu ze dne 28. října 2005 a jednak rozhodnutí Komise, kterým se stanoví jeho zařazení do platové třídy A*5.
   Na podporu své žaloby žalobce uvádí dva žalobní důvody vycházející zaprvé z porušení zásady zakazující vzdát se práv zaručených služebním řádem a ze zásahu do nabytých práv, zadruhé ze zneužití pravomoci a zásahu do nabytých práv.
   V rámci svého prvního žalobního důvodu žalobce zejména uplatňuje, že svým memorandem ze dne 28. října 2005 neměl v úmyslu přestat být úředníkem, avšak pouze změnit místo zaměstnání a služební poměr. Neztratil tedy svá nabytá práva.
   V rámci svého druhého žalobního důvodu žalobce zejména tvrdí, že i za předpokladu, že se svým memorandem vzdal statutu úředníka, bylo by toto vzdání se protiprávní z důvodu, že žalovaní z něj učinili de facto podmínku, aby mohl být převeden z jednoho orgánu do druhého. Žalobce krom toho tvrdí, že v rozsahu, ve kterém byl jmenován Soudním dvorem úředníkem platové třídy A*7, splňuje podmínky vyžadované pro zařazení do této platové třídy, takže jeho zařazení Komisí do platové třídy A*5 je zneužitím pravomoci, které jej zbavuje jeho nabytých práv.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006, s. 35.


title: Věc T-88/10: Žaloba podaná dne 15. února 2010 — Inter IKEA Systems v. OHIM — Meteor Controls (GLÄNSA)

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/59

         Žaloba podaná dne 15. února 2010 — Inter IKEA Systems v. OHIM — Meteor Controls (GLÄNSA)
   (Věc T-88/10)
   2010/C 113/91
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Inter IKEA Systems B.V. (Delft, Nizozemsko) (zástupce: J. Gulliksson, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Meteor Controls International Limited (Cookstown, Irsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. prosince 2009 ve věci R 529/2009-2; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů vzniklých jak v tomto řízení, tak v řízení před ním.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „GLÄNSA“ pro výrobky zařazené do třídy 11

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis slovní ochranné známky Společenství „GLANZ“ pro výrobky zařazené do tříd 6, 9 a 11

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí požadované ochranné známky v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, protože odvolací senát neprovedl řádné celkové posouzení a srovnání dotčených ochranných známek, čímž dospěl k nesprávnému závěru, že byly podobné, a tedy že existovalo nebezpečí jejich záměny.


title: Věc T-573/12: Žaloba podaná dne 28. prosince 2012 — Matrix Energetics International v. OHIM (MATRIX ENERGETICS)

text:
               2.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/24

         Žaloba podaná dne 28. prosince 2012 — Matrix Energetics International v. OHIM (MATRIX ENERGETICS)
   (Věc T-573/12)
   2013/C 63/49
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Matrix Energetics International, Inc. (Lynnwood, Spojené státy americké) (zástupce: R. Böhm, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 25. října 2012 ve věci R 56/2012-4;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „MATRIX ENERGETICS“ pro služby zařazené do třídy 41 — mezinárodní zápis č. W 995 247

      Rozhodnutí průzkumového referenta: odepření ochrany mezinárodního zápisu uvádějícího Evropskou unii

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc T-98/16: Žaloba podaná dne 4. března 2016 – Itálie v. Komise

text:
               25.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/34

         Žaloba podaná dne 4. března 2016 – Itálie v. Komise
   (Věc T-98/16)
   (2016/C 145/42)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, S. Fiorentino a P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise č. C (2015) 9526 final ze dne 23. prosince 2015, oznámené v tentýž den, týkající se státní podpory SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN), kterou Itálie poskytla BANCA TERCAS (Cassa di risparmio della provincia di Teramo S.p.A.),

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise napadeným rozhodnutím prohlásila, že příspěvek z Fondo interbancario di tutela dei depositi v celkové výši 295,14 milionů eur vyplacený ve prospěch Banca Tercas představuje státní podporu poskytnutou v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU, která je neslučitelná s vnitřním trhem. Tento příspěvek vyplývá ze tří odlišných opatření: příspěvek bez nároku na protiplnění ve výši 265 milionů eur (opatření 1), záruka ve výši 35 milionů eur (s prvkem podpory vypočítaným na 0,14 milionů eur) poskytnutá na krytí úvěrových expozic Banca Tercas vůči italské skupině podniků (opatření 2), a konečně další příspěvek bez nároku na protiplnění ve výši 30 milionů eur na krytí daňových nákladů na operaci (opatření 3).
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod týkající se porušení čl. 107 odst. 1 SFEU a nesprávného posouzení skutkových okolností, pokud jde o veřejnou povahu prostředků, které jsou předmětem sporných opatření.

                           —

                           V tomto ohledu Italská republika tvrdí, že rozhodnutí je nesprávné v rozsahu, v němž kvalifikuje prostředky použité z Fondo interbancario di tutela dei depositi jako veřejné prostředky, bez zohlednění zejména zásad vytýčených Soudním dvorem v rozsudcích ze dne 15. července 2004 ve věci C-354/02, Pearle a další, a ze dne 30. května 2013 ve věci C-677/11, Doux Élevage.

               2.

               Druhý žalobní důvod týkající se porušení čl. 107 odst. 1 SFEU a nesprávného posouzení skutkových okolností, pokud jde o přičitatelnost sporných opatření státu.

                           —

                           V tomto ohledu Italská republika tvrdí, že rozhodnutí je nesprávné v rozsahu, v němž přičítá sporná opatření státu, přičemž nezohledňuje skutečnost, že jsou výsledkem samostatného rozhodnutí subjektu soukromého práva, jakým je Fondo interbancario di tutela dei depositi, a že na toto rozhodnutí nebyl veřejným orgánem vyvinut žádný nezákonný vliv nebo tlak.

               3.

               Třetí žalobní důvod týkající se porušení čl. 107 odst. 1 SFEU a nesprávného posouzení skutkových okolností, pokud jde o poskytnutí selektivní výhody. Nesprávné použití kritéria soukromého investora v tržním hospodářství.

                           —

                           V tomto ohledu Italská republika tvrdí, že rozhodnutí je nesprávné v rozsahu, v němž nezohlednilo, že sporná opatření byla mimoto v souladu s tzv. kritériem soukromého investora v tržním hospodářství, když je Fondo interbancario di tutela dei depositi považovalo za hospodářsky odůvodněná vzhledem k alternativní situaci, která by vznikla v důsledku prohlášení konkurzu na majetek Banca Tercas.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod týkající se porušení čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU a nesprávného posouzení skutkových okolností, pokud jde o posouzení slučitelnosti tvrzené státní podpory s vnitřním trhem

                           —

                           V tomto ohledu Italská republika konečně tvrdí, že se Komise dopustila pochybení v tom, že považovala sporná opatření za neslučitelná s vnitřním trhem, a to i v případě, že by měla být kvalifikována jako státní podpora.


title: Věc T-158/05: Žaloba podaná dne 22. dubna 2005 Trek Bicycle Corporation proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/25

         Žaloba podaná dne 22. dubna 2005 Trek Bicycle Corporation proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-158/05)
   (2005/C 171/42)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 22. dubna 2005 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) Trek Bicycle Corporation, se sídlem ve Waterloo, Wisconsin (Spojené státy americké), zastoupenou J. Kroherem a A. Hettenkoferem, advokáty.
   AUDI AG, se sídlem v Ingolstadt (Německo), byla rovněž účastníkem řízení před odvolacím senátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí 4. odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (spisová značka R 587/2004-4);

               —

               zrušil rozhodnutí námitkového oddělení č. 1716/2004 ze dne 26. května 2004 o námitkách č. B 435828 v rozsahu, v němž byly zamítnuty námitky týkající se výrobků „osobní automobily a jejich části“;

               —

               zamítl přihlášku ochranné známky Společenství č. 1910256 „ALLTREK“ týkající se výrobků „osobní automobily a jejich části“;

               —

               uložil žalovanému úřadu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               AUDI AG

               Dotčená ochranná známka Společenství:

               Slovní ochranná známka „ALLTREK“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 12 a 42 (přihláška č. 1910256).

               Majitel ochranné známky nebo označení, namítaných v námitkovém řízení:

               Žalobkyně

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Německá slovní ochranná známka „TREK“ pro výrobky zařazené do tříd 6, 9, 11, 12 a 21 (č. 2 092 896).

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Částečné zamítnutí námitek (ohledně třídy 12).

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí odvolání.

               Dovolávané žalobní důvody:

               Článek 8 odst. 1 písm. B) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství je použit nesprávně. Existuje nebezpečí záměny mezi oběma ochrannými známkami, neboť jsou si velmi podobné a starší ochranná známka má zvláštní rozlišovací způsobilost.


title: Věc C-186/06: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 79/409/EHS — Ochrana volně žijících ptáků — Zavlažovatelná oblast kanálu Segarra-Garrigues (Lérida))

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/14

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-186/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 79/409/EHS - Ochrana volně žijících ptáků - Zavlažovatelná oblast kanálu Segarra-Garrigues (Lérida))
   (2008/C 51/23)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Recchia a A. Alcover San Pedro, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království (zástupce: F. Díez Moreno, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 2 a 3 a čl. 4 odst. 1 a 4 směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 15/01, s. 98) – Projekt zavlažování zavlažovatelné oblasti kanálu Segarra-Garrigues (Lérida)
   Výrok

               1)

               Španělské království tím, že povolilo projekt zavlažování zavlažovatelné oblasti kanálu Segarra-Garrigues v provincii Lérida, nesplnilo povinnost, která pro něj vyplývá z čl. 4 odst. 4 první věty směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků, přijmout vhodná opatření k zamezení zakázaným škodlivým zásahům na územích dotčených tímto projektem, která měla být označena jako zvláštní chráněné oblasti.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 154, 1.7.2006.


title: Věc T-53/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. října 2011 — Reisenthel v. OHIM — Dynamic Promotion (Přepravky a koše) ( „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti zrušovacím oddělením — Doručení rozhodnutí zrušovacího oddělení faxem — Odvolání před odvolacím senátem — Písemné odůvodnění odvolání — Lhůta pro podání — Přípustnost žaloby — Článek 57 nařízení (ES) č. 6/2002 — Oprava rozhodnutí — Článek 39 nařízení (ES) č. 2245/2002 — Obecná právní zásada opravňující vzít protiprávní rozhodnutí zpět“ )

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. října 2011 — Reisenthel v. OHIM — Dynamic Promotion (Přepravky a koše)
   (Věc T-53/10) (1)

   ((Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti zrušovacím oddělením - Doručení rozhodnutí zrušovacího oddělení faxem - Odvolání před odvolacím senátem - Písemné odůvodnění odvolání - Lhůta pro podání - Přípustnost žaloby - Článek 57 nařízení (ES) č. 6/2002 - Oprava rozhodnutí - Článek 39 nařízení (ES) č. 2245/2002 - Obecná právní zásada opravňující vzít protiprávní rozhodnutí zpět)
   2011/C 347/45
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Peter Reisenthel (Gilching, Německo) (zástupce: E. A. Busse, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně S. Schäffner, poté R. Manea a G. Schneider, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Dynamic Promotion Co. Ltd (Bangkok, Thajsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná jednak proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 6. listopadu 2009, opravenému rozhodnutím ze dne 10. prosince 2009 (věc R 621/2009-3), a jednak proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 22. března 2010 (věc R 621/2009-3), která se týkají řízení o prohlášení neplatnosti mezi Peterem Reisenthelem a společností Dynamic Promotion Co. Ltd.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 22. března 2010 (věc R 621/2009-3) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká žádosti Petera Reisenthela o opravu ze dne 23. prosince 2009.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc T-301/01: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2008 – Alitalia v. Komise ( Státní podpory — Rekapitalizace Alitalia italskými orgány — Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za slučitelnou se společným trhem — Rozhodnutí přijaté následně po rozsudku Soudu, kterým se zrušuje předchozí rozhodnutí — Přípustnost — Porušení článku 233 ES — Porušení článků 87 ES a 88 ES — Podmínky povolení podpory — Povinnost (uvést) odůvodnění )

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/39

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2008 – Alitalia v. Komise
   (Věc T-301/01) (1)

   („Státní podpory - Rekapitalizace Alitalia italskými orgány - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za slučitelnou se společným trhem - Rozhodnutí přijaté následně po rozsudku Soudu, kterým se zrušuje předchozí rozhodnutí - Přípustnost - Porušení článku 233 ES - Porušení článků 87 ES a 88 ES - Podmínky povolení podpory - Povinnost (uvést) odůvodnění“)
   (2008/C 209/65)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Alitalia – Linee aeree italiane Spa (Řím, Itálie) (zástupci: M. Siragusa, G. M. Roberti, G. Scassellati Sforzolini, F. Moretti a F. Sciaudone, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Di Bucci, zmocněnec, ve spolupráci s A. Abatem a G. Contem, advokáty)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2001/723/ES ze dne 18. července 2001, týkajícího se rekapitalizace společnosti Alitalia (Úř. věst. L 271, s. 28).
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Alitalia – Linee aeree italiane SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 44, 16.2.2002.


title: Věc C-405/09: Žaloba podaná dne 20. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Finská republika

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/25

         Žaloba podaná dne 20. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Finská republika
   (Věc C-405/09)
   2009/C 312/40
   Jednací jazyk: finština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Caeiros a M. Huttunen)

      Žalovaná: Finská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Finská republika porušila své povinnosti plynoucí z článků 2, 6 a 9 až 11 nařízení (EHS, Euratom) č. 1552/89 (1) a (ES, Euratom) č. 1150/2000 (2), jakož i z článku 220 nařízení (EHS) č. 2913/92 (3), tím, že finské úřady zavedly správní praxi, ve které byla dlužníkům poskytnuta nejméně čtrnáctidenní lhůta, ve které mohli k dané záležitosti zaujmout své stanovisko. Tím finské úřady nedodržely stanovené lhůty k připsání vlastních zdrojů při dodatečném vyměření cel, čímž se zpozdila platba předmětných vlastních zdrojů Společenství.

               —

               uložit Finské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1)

               Komise podala proti Finské republice žalobu, která se týká dodržení článků 2, 6 a 9 až 11 nařízení (EHS, Euratom) č. 1552/89 a (ES, Euratom) č. 1150/2000 o vlastních zdrojích Společenství, jakož i článku 220 nařízení č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství. Jedná se zde o otázku, k jakému okamžiku jsou cla dodatečně vyměřená celními orgány připsána na účet vlastních zdrojů Společenství, tedy o otázku, kdy Společenství obdrží cla vybraná členským státem.

               2)

               Podle názoru Komise porušuje Finsko v případě dodatečného vyměření dlužného cla nařízení o vlastních zdrojích Společenství a celní kodex Společenství, jelikož finské úřady poskytují dlužníkům před vydáním konečného rozhodnutí o dodatečném vyměření nejméně čtrnáct dnů k zaujetí stanoviska. Kvůli tomuto postupu je pozdrženo připsání finančních prostředků na účet vlastních zdrojů Společenství.

      (1)  Nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 155, s. 1).

      (2)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 130, s. 1; Zvl. vyd. 01/03, s. 169).

      (3)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307).


title: Věc F-12/09: Žaloba podaná dne 18. února 2009 — A v. Komise

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/45

         Žaloba podaná dne 18. února 2009 — A v. Komise
   (Věc F-12/09)
   2009/C 113/94
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: A (Port-Vendres, Francie) (zástupci: B. Cambier, A. Paternostre, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Předmět a popis sporu

   Jednak návrh směřující k tomu, aby byla Komise prohlášena odpovědnou za určitá pochybení, kterých se údajně dopustila vůči žalobci v rámci řízení zahájeného na základě článku 73 služebního řádu, jakož i ke zrušení několika rozhodnutí zamítajících, aby byla na žalobce uplatněna ustanovení čl. 73 odst. 2 písm. b) služebního řádu, aby mu byl předán soubor dokumentů z jeho lékařského spisu a aby mu byly proplaceny některé léčebné náklady. A dále návrh směřující k náhradě údajně utrpěné újmy.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               prohlásit Evropskou komisi odpovědnou za pochybení, kterých se dopustila vůči žalobci v rámci řízení zahájeného na základě článku 73 služebního řádu a právních pravidel „o pojištění pro případ úrazu a nemoci z povolání“ úředníků Evropských společenství;

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské komise ze dne 8. dubna a 13. listopadu 2008 zamítající, aby byla na žalobce uplatněna ustanovení čl. 73 odst. 2 písm. b) služebního řádu, aby mu byl předán soubor dokumentů z jeho lékařského spisu a aby mu byly proplaceny některé léčebné náklady;

               —

               uložit Evropské komisi ihned žalobci uhradit náhradu škody stanovenou v čl. 73 odst. 2 písm. b) služebního řádu, a sice 1 422 024 eur, předat mu požadované dokumenty a proplatit mu veškeré minulé a budoucí léčebné náklady vyplývající z nemoci z povolání, jejíž je obětí;

               —

               Uložit Evropské komisi uhradit žalobci úroky z prodlení ve výší hlavní úrokové sazby Evropské centrální banky zvýšené o dva procentní body z náhrady škody, která mu má být vyplacena podle čl. 73 odst. 2 písm. b) služebního řádu, počítané od prosince 2004, tedy datu, ke kterému měl být uznán počátek nemoci z povolání žalobce;

               —

               uložit Evropské komisi uhradit žalobci na základě jeho práva na úplnou náhradu utrpěné újmy a vedle výše uvedených částek částku 1 949 689 eur, která odpovídá rozdílu mezi celkovou výší utrpěné újmy a paušální náhradou škody, kterou je žalobci třeba vyplatit na základě čl. 73 odst. 2 písm. b) služebního řádu;

               —

               uložit Evropské komisi uhradit žalobci částku 25 000 eur nebo jakoukoliv jinou částku, kterou Soud shledá přiměřenou, na základě morální újmy utrpěné z důvodu četných pochybení a nesrovnalostí, kterých se dopustily služby Evropské komise při projednávání lékařských řízení týkajících se žalobce;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-153/16: Žaloba podaná dne 8. dubna 2016 – Acerga v. Rada

text:
               6.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/28

         Žaloba podaná dne 8. dubna 2016 – Acerga v. Rada
   (Věc T-153/16)
   (2016/C 200/40)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Asociación de armadores de cerco de Galicia (Acerga) (Sada, Španělsko) (zástupce: B. Huarte Melgar, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil nařízení Rady (EU) č. 2016/72 ze dne 22. ledna 2016, kterým se pro rok 2016 stanoví rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují rybářská plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací a kterým se mění nařízení (EU) 2015/104, v rozsahu, v jakém zachovává rybolovná práva;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První důvod vychází z porušení zásady relativní stability rybolovných činností.
               V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že soustavným uplatňováním stejných procentních podílů při rozdělování rybolovných práv se nezohledňují regiony členských států, které do EHS vstoupily po roce 1981, jejichž místní obyvatelstvo je (a již tehdy bylo) závislé na rybolovu. V důsledku toho není naplňován samotný cíl relativní stability. Navíc, i v případě přijetí uvedeného pevného rozdělení, v průběhu let došlo k výrazným změnám procentních podílů, což dále porušuje kritérium relativní stability.

               2.

               Druhý důvod vychází z nedodržení cílů stanovených v čl. 2 odst. 2 bodu 1 SRP 2013, tedy dosažení přínosů v oblasti hospodářské a sociální i v oblasti zaměstnanosti, protože nejsou zohledněny španělské regiony, jejichž obyvatelstvo je vysoce závislé na rybolovu.

               3.

               Třetí důvod vychází z porušení zásady zákazu diskriminace, neboť napadený předpis uplatňuje relativní stabilitu na srovnatelné situace odlišně.

               4.

               Čtvrtý důvod vychází z porušení zásady solidarity zakotvené v článku 3 SFEU.
               V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že ani rozdělování vnitrostátních kvót (na základě relativní stability) podle nařízení (EU) č. 2016/72, ani opatření na kontrolu rybolovu se neuplatňují na všechny členské státy stejným způsobem.

               5.

               Pátý důvod vychází z porušení zásady otevřeného tržního hospodářství s volnou soutěží, jakož i základní svobody Evropské unie, tedy volného pohybu kapitálu.
               V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že v nařízení (EU) č. 2016/72 není uvedena možnost směny kvót prostřednictvím práv rybolovu obchodovatelných mezi podniky a organizacemi producentů členských států Evropské unie.


title: Spojené věci T-424/14 a T-425/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. listopadu 2015 – ClientEarth v. Komise „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Návrh zprávy o posouzení dopadů, zpráva o posouzení dopadů a stanovisko výboru pro posuzování dopadů — Odepření přístupu — Výjimka týkající se ochrany rozhodovacího procesu — Povinnost uvést odůvodnění — Povinnost provést konkrétní a individuální přezkum — Převažující veřejný zájem“

text:
               11.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. listopadu 2015 – ClientEarth v. Komise
   (Spojené věci T-424/14 a T-425/14) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Návrh zprávy o posouzení dopadů, zpráva o posouzení dopadů a stanovisko výboru pro posuzování dopadů - Odepření přístupu - Výjimka týkající se ochrany rozhodovacího procesu - Povinnost uvést odůvodnění - Povinnost provést konkrétní a individuální přezkum - Převažující veřejný zájem“)
   (2016/C 007/33)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ClientEarth (Londýn, Spojené království) (zástupci: O. Brouwer, F. Heringa a J. Wolfhagen, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Clotuche-Duvieusart a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 1. dubna 2014 o odepření přístupu ke zprávě o posouzení dopadů týkající se návrhu závazného nástroje definujícího strategický rámec postupů pro kontrolu a dohled založených na rizicích a souvisejících s právními předpisy Evropské unie v oblasti životního prostředí a ke stanovisku výboru pro posuzování dopadů a dále návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 3. dubna 2014 o odepření přístupu k návrhu zprávy o posouzení dopadů týkající se přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na úrovni členských států v souvislosti s unijní politikou životního prostředí a ke stanovisku výboru pro posuzování dopadů

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               ClientEarth ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Evropské komisi.

      (1)  Úř. věst. C 303, 8.9.2014.


title: Věc C-532/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 9. října 2013 — Sofia Zoo v. Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

text:
               18.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 15/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 9. října 2013 — Sofia Zoo v. Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség
   (Věc C-532/13)
   2014/C 15/06
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Hungría

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sofia Zoo

      Žalovaná: Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba podle čl. 11 odst. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 338/97 (1) považovat za neplatná povolení a potvrzení pouze v rozsahu, v němž se týkají exemplářů, na které se skutečně vztahuje důvod neplatnosti, nebo také v rozsahu, v němž se týkají ostatních exemplářů uvedených v povolení nebo potvrzení?

               2)

               Mají být podle čl. 11 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 338/97 zadrženy a mohou být zabaveny všechny exempláře uvedené v povoleních nebo potvrzeních, jež jsou považována za neplatná v souladu s písmenem a), nebo jen ty exempláře, na které se skutečně vztahuje důvod neplatnosti?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (Úř. věst. L 61, s. 1; Zvl. vyd. 15/03, s. 136).


title: Věc C-504/11: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. května 2012 — ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl v. Evropská komise

text:
               6.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/21

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. května 2012 — ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl v. Evropská komise
   (Věc C-504/11) (1)

   2012/C 303/39
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 347, 26.11.2011.