title: Věc T-653/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. listopadu 2014 – Jaber v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření vůči Sýrii — Zmrazení finančních prostředků — Žaloba na neplatnost — Lhůta k podání žaloby — Částečná nepřípustnost — Aktivní legitimace — Důkazní břemeno — Úprava časových účinků zrušení“

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. listopadu 2014 – Jaber v. Rada
   (Věc T-653/11) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Žaloba na neplatnost - Lhůta k podání žaloby - Částečná nepřípustnost - Aktivní legitimace - Důkazní břemeno - Úprava časových účinků zrušení“)
   (2015/C 007/28)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Aiman Jaber (Lattakia, Sýrie) (zástupci: M. Ponsard, D. Amaudruz a A. Boesch, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a S. Kyriakopoulou, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP ze dne 31. května 2013 o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 121, s. 11), nařízení Rady (EU) č. 442/2011 ze dne 9. května 2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2011, L 121, s. 1), rozhodnutí Rady 2011/302/SZBP ze dne 23. května 2011, kterým se provádí rozhodnutí Rady 2011/273/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýri (Úř. věst. L 136, s. 91), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 504/2011 ze dne 23. května 2011, kterým se provádí nařízení č. 442/2011 (Úř. věst. L 136, s. 45), prováděcího rozhodnutí Rady 2011/367/SZBP ze dne 23. června 2011, kterým se provádí rozhodnutí 2011/273 (Úř. věst. L 164, s. 14), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 611/2011 ze dne 23. června 2011, kterým se provádí nařízení č. 442/2011 (Úř. věst. L 164, s. 1), prováděcího rozhodnutí Rady 2011/488/SZBP ze dne 1. srpna 2011, kterým se provádí rozhodnutí 2011/273 (Úř. věst. L 199, s. 74), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 755/2011 ze dne 1. srpna 2011, kterým se provádí nařízení č. 442/2011 (Úř. věst. L 199, s. 33), prováděcího rozhodnutí Rady 2011/515/SZBP ze dne 23. srpna 2011, kterým se provádí rozhodnutí 2011/273 (Úř. věst. L 218, s. 20), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 843/2011 ze dne 23. srpna 2011, kterým se provádí nařízení č. 442/2011 (Úř. věst. L 218, s. 1), rozhodnutí Rady 2011/522/SZBP ze dne 2. září 2011, kterým se mění rozhodnutí 2011/273 (Úř. věst. L 228, s. 16), nařízení Rady (EU) č. 878/2011 ze dne 2. září 2011, kterým se mění nařízení č. 442/2011 (Úř. věst. L 228, s. 1), rozhodnutí Rady 2011/628/SZBP ze dne 23. září 2011, kterým se mění rozhodnutí 2011/273 (Úř. věst. L 247, s. 17), nařízení Rady (EU) č. 950/2011 ze dne 23. září 2011, kterým se mění nařízení č. 442/2011 (Úř. věst. L 247, s. 3), rozhodnutí Rady 2011/684/SZBP ze dne 13. října 2011, kterým se mění rozhodnutí 2011/273 (Úř. věst. L 269, s. 33) nařízení Rady (EU) č. 1011/2011 ze dne 13. října 2011, kterým se mění nařízení č. 442/2011 (Úř. věst. L 269, s. 18), rozhodnutí Rady 2011/735/SZBP ze dne 14. listopadu 2011, kterým se mění rozhodnutí 2011/273 (Úř. věst. L 296, s. 53), prováděcího rozhodnutí Rady 2011/736/SZBP ze dne 14. listopadu 2011, kterým se provádí rozhodnutí 2011/273 (Úř. věst. L 296, s. 55), nařízení Rady (EU) č. 1150/2011 ze dne 14. listopadu 2011, kterým se mění nařízení č. 442/2011 (Úř. věst. L 296, s. 1), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1151/2011 ze dne 14. listopadu 2011, kterým se provádí nařízení č. 442/2011 (Úř. věst. L 296, s. 3), rozhodnutí Rady 2011/782/SZBP ze dne 1. prosince 2011, o omezujících opatřeních vůči Sýrii a o zrušení rozhodnutí 2011/273 (Úř. věst. L 319, s. 56), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1244/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení č. 442/2011 (Úř. věst. L 319, s. 8) nařízení Rady (EU) č. 36/2012 ze dne 18. ledna 2012 o omezujících opatřeních vůči Sýrii a o zrušení rozhodnutí č. 442/2011 (Úř. věst. L 16, s. 1), rozhodnutí Rady 2012/206/SZBP ze dne 23. dubna 2012, kterým se mění rozhodnutí 2011/782 (Úř. věst. L 110, s. 36), prováděcího rozhodnutí Rady 2012/256/SZBP ze dne 14. května 2012, kterým se provádí rozhodnutí 2011/782 (Úř. věst. L 126, s. 9), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 410/2012 ze dne 14. května 2012, kterým se provádí čl. 32 odst. 1 nařízení č. 36/2012 (Úř. věst. L 126, s. 3), nařízení Rady (EU) č. 509/2012 ze dne 15. června 2012, kterým se mění nařízení č. 36/2012 (Úř. věst. L 156, s. 10), rozhodnutí Rady 2012/322/SZBP ze dne 20. června 2012, kterým se mění rozhodnutí 2011/782 (Úř. věst. L 165, s. 45), prováděcího rozhodnutí Rady 2012/335/SZBP ze dne 25. června 2012, kterým se provádí rozhodnutí 2011/782 (Úř. věst. L 165, s. 80), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 544/2012/SZBP ze dne 25. června 2012, kterým se provádí čl. 32 odst. 1 nařízení č. 36/2012 (Úř. věst. L 165, s. 20), nařízení Rady (EU) č. 545/2012 ze dne 25. června 2012, kterým se mění nařízení č. 36/2012 (Úř. věst. L 165, s. 23), rozhodnutí Rady 2012/420/SZBP ze dne 23. července 2012, kterým se mění rozhodnutí 2011/782 (Úř. věst. L 196, s. 59), prováděcího rozhodnutí Rady 2012/424/SZBP ze dne 23. července 2012, kterým se provádí rozhodnutí 2011/782 (Úř. věst. L 196, s. 81), prováděcího nařízení (EU) Rady č. 673/2012 ze dne 23. července 2012, kterým se provádí čl. 32 odst. 1 nařízení č. 36/2012 (Úř. věst. L 196, s. 8), rozhodnutí Rady 2012/739/SZBP ze dne 29. listopadu 2012 o omezujících opatřeních vůči Sýrii a o zrušení rozhodnutí 2011/782 (Úř. věst. L 330, s. 21), prováděcího rozhodnutí Rady 2013/185/SZBP ze dne 22. dubna 2013, kterým se provádí rozhodnutí 2012/739 (Úř. věst. L 111, s. 77), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 363/2013 ze dne 22. dubna 2013, kterým se provádí nařízení č. 36/2012 (Úř. věst. L 111, s. 1), a rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP ze dne 31. května 2013 o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 147, s. 14), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba, která byla podána opožděně, se odmítá jako nepřípustná v rozsahu, v němž zní na zrušení prováděcího rozhodnutí Rady 2011/488/SZBP ze dne 1. srpna 2011, kterým se provádí rozhodnutí 2011/273/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 755/2011 ze dne 1. srpna 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 442/2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii.

               2)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná v rozsahu, v němž zní na zrušení rozhodnutí Rady 2011/273/SZBP ze dne 9. května 2011, o omezujících opatřeních vůči Sýrii, nařízení Rady (EU) č. 442/2011 ze dne 9. května 2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, prováděcího rozhodnutí Rady 2011/302/SZBP ze dne 23. května 2011, kterým se provádí rozhodnutí 2011/273, prováděcího rozhodnutí Rady 2011/367/SZBP ze dne 23. června 2011, kterým se provádí rozhodnutí 2011/273, prováděcího nařízení Rady (EU) č. 504/2011 ze dne 23. května 2011, kterým se provádí nařízení č. 442/2011, prováděcího nařízení Rady (EU) č. 611/2011 ze dne 23. června 2011, kterým se provádí nařízení č. 442/2011, prováděcího rozhodnutí Rady 2011/515/SZBP ze dne 23. srpna 2011, kterým se provádí rozhodnutí 2011/273, prováděcího nařízení Rady (EU) č. 843/2011 ze dne 23. srpna 2011, kterým se provádí nařízení č. 442/2011, rozhodnutí Rady 2011/522/SZBP ze dne 2. září 2011, kterým se mění rozhodnutí 2011/273, nařízení Rady (EU) č. 878/2011 ze dne 2. září 2011, kterým se mění nařízení č. 442/2011, rozhodnutí Rady 2011/628/SZBP ze dne 23. září 2011, kterým se mění rozhodnutí 2011/273, nařízení Rady (EU) č. 950/2011 ze dne 23. září 2011, kterým se mění nařízení č. 442/2011, rozhodnutí Rady 2011/684/SZBP ze dne 13. října 2011, kterým se mění rozhodnutí 2011/273, nařízení Rady (EU) č. 1011/2011 ze dne 13. října 2011, kterým se mění nařízení č. 442/2011, rozhodnutí Rady 2011/735/SZBP ze dne 14. listopadu 2011, kterým se mění rozhodnutí 2011/273, prováděcího Rady rozhodnutí 2011/736/SZBP ze dne 14. listopadu 2011, kterým se provádí rozhodnutí 2011/273, nařízení Rady (EU) č. 1150/2011 ze dne 14. listopadu 2011, kterým se mění nařízení č. 442/2011, prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1151/2011 ze dne 14. listopadu 2011, kterým se provádí nařízení č. 442/2011, prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1244/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení č. 442/2011, rozhodnutí Rady 2012/206/SZBP ze dne 23. dubna 2012, kterým se mění rozhodnutí 2011/782/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, prováděcího rozhodnutí Rady 2012/256/SZBP ze dne 14. května 2012, kterým se provádí rozhodnutí 2011/782/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, prováděcího nařízení Rady (EU) č. 410/2012 ze dne 14. května 2012, kterým se provádí čl. 32 odst. 1 nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, Rady nařízení (EU) č. 509/2012 ze dne 15. června 2012, kterým se mění nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, rozhodnutí Rady 2012/322/SZBP ze dne 20. června 2012, kterým se mění rozhodnutí 2011/782/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, prováděcího rozhodnutí Rady 2012/335/SZBP ze dne 25. června 2012, kterým se provádí rozhodnutí 2011/782/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, prováděcího nařízení Rady (EU) č. 544/2012 ze dne 25. června 2012, kterým se provádí čl. 32 odst. 1 nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, nařízení Rady (EU) č. 545/2012 ze dne 25. června 2012, kterým se mění nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, prováděcího nařízení Rady (EU) č. 673/2012 ze dne 23. července 2012, kterým se provádí čl. 32 odst. 1 nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, rozhodnutí Rady 2012/420/SZBP ze dne 23. července 2012, kterým se mění rozhodnutí 2011/782/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a prováděcího rozhodnutí Rady 2012/424/SZBP ze dne 23. července 2012, kterým se provádí rozhodnutí 2011/782/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, jelikož se tyto akty netýkají Aimana Jabera.

               3)

               O žalobě není třeba rozhodovat v rozsahu, v němž z ní na zrušení rozhodnutí Rady 2011/782/SZBP ze dne 1. prosince 2011 o omezujících opatřeních vůči Sýrii a o zrušení rozhodnutí 2011/273, rozhodnutí Rady 2012/739/SZBP ze dne 29. listopadu 2012 o omezujících opatřeních vůči Sýrii a o zrušení rozhodnutí 2011/782, a prováděcího rozhodnutí Rady 2013/185/SZBP ze dne 22. dubna 2013, kterým se provádí rozhodnutí 2012/739, jelikož tyto akty byly zrušeny a nahrazeny.

               4)

               V rozsahu, v němž se týkají A. Jabera, se zrušují tyto akty:

                           —

                           nařízení Rady (EU) č. 36/2012 ze dne 18. ledna 2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii a o zrušení nařízení č. 442/2011;

                           —

                           prováděcí nařízení Rady (EU) č. 363/2013 ze dne 22. dubna 2013, kterým se provádí nařízení č. 36/2012;

                           —

                           rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP ze dne 31. května 2013 o omezujících opatřeních vůči Sýrii.

               5)

               Účinky zrušovaných rozhodnutí a nařízení zůstávají zachovány vůči osobě A. Jabera do data uplynutí lhůty pro podání kasačního opravného prostředku, nebo v případě, že bude kasační opravný prostředek v této lhůtě podán, do případného zamítnutí kasačního opravného prostředku.

               6)

               Rada de Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí jednu třetinu nákladů řízení vynaložených A. Jaberem.

               7)

               Aiman Jaber ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 58, 25.2.2012.


title: Věc C-166/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským soudem v Praze (Česká republika) dne 3. dubna 2012 — Radek Časta v. Česká správa sociálního zabezpečení

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským soudem v Praze (Česká republika) dne 3. dubna 2012 — Radek Časta v. Česká správa sociálního zabezpečení
   (Věc C-166/12)
   2012/C 200/09
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Krajský soud v Praze

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Radek Časta

      Žalovaná: Česká správa sociálního zabezpečení

      Předběžné otázky

               1)

               Jak je třeba rozumět pojmu „kapitálová hodnota nároků na důchod“ obsaženému v čl. 11 odst. 2 přílohy VIII nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 ze dne 29. února 1968, kterým se stanoví služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Společenství, ve znění nařízení Rady č. 723/2004 (dále jen „Služební řád“) (1)? Zahrnuje tento pojem výši důchodových nároků stanovenou jak formou pojistněmatematické protihodnoty, tak formou paušální odkupní hodnoty ve smyslu čl. 11 odst. 2 přílohy VIII Služebního řádu, ve znění před účinností nařízení Rady č. 723/2004, nebo je třeba jej ztotožnit jen s jedním z těchto pojmů, a pokud nikoliv, čím se od těchto pojmů liší?

               2)

               Brání čl. 11 odst. 2 přílohy VIII Služebního řádu, ve spojení s čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii, ve znění Lisabonské smlouvy, použití metody výpočtu důchodových nároků upravené v § 105a odst. 1 zákona č. 155/1995 Sb., o důchodovém pojištění, a v nařízení vlády č. 587/2006 Sb., kterým se stanoví podrobnější úprava vzájemného převodu důchodových práv ve vztahu k důchodovému systému Evropských společenství? Je v této souvislosti relevantní okolnost, že tato metoda výpočtu vede v konkrétním případě ke stanovení výše důchodových nároků nabídnutých k převodu do důchodového systému EU ve výši nedosahující ani 1/2 objemu úředníkem uhrazených příspěvků do národního důchodového systému?

               3)

               Je třeba rozsudek Evropského soudního dvora ve věci Gregorio My proti Office national des pensions (ONP), C-293/03, vykládat v tom smyslu, že pro účely výpočtu hodnoty důchodových nároků převáděných do důchodového systému EU pojistněmatematickou metodou závislou na délce pojištění musí být do osobního vyměřovacího základu započteno i období, v němž byl přede dnem podání žádosti o převod důchodových nároků již úředník EU účasten v důchodovém systému EU?

      (1)  Úř. věst. L 56, s. 1; Zvl. vyd. 01/02, s. 5.


title: Věc C-559/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 4. listopadu 2016 – Birgit Bossen a další v. Brussels Airlines

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 4. listopadu 2016 – Birgit Bossen a další v. Brussels Airlines
   (Věc C-559/16)
   (2017/C 053/26)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Hamburg

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Birgit Bossen, Anja Bossen, Gudula Gräßmann

      Žalovaná: Brussels Airlines

      Předběžná otázka

   Je třeba vykládat čl. 7 odst. 1 druhou větu nařízení (ES) č. 261/2004 (1) v tom smyslu, že pojem „vzdálenost“ zahrnuje pouze přímou vzdálenost mezi místem odletu a posledním cílovým místem, kterou je třeba změřit podle metody ortodromické dráhy letu, a to nezávisle na letecké trase, která se v konkrétním případě skutečně uskutečnila?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).


title: Věc C-178/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 15. května 2009 — Action et défense de l'environnement de la Vallée de la Senne et de ses affluents ASBL (ADESA), Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne v. Région wallonne

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 15. května 2009 — Action et défense de l'environnement de la Vallée de la Senne et de ses affluents ASBL (ADESA), Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne v. Région wallonne
   (Věc C-178/09)
   2009/C 180/52
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Action et défense de l'environnement de la Vallée de la Senne et de ses affluents ASBL (ADESA), Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne.

      Žalovaný: Région wallonne.

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 1 odst. 5 směrnice 85/337/EHS o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (1) vykládán tak, že vylučuje ze své působnosti takové právní předpisy — jako je nařízení Valonského regionu ze dne 17. července 2008 o některých povoleních, u kterých existují naléhavé důvody obecného zájmu —, které se omezují na stanovení, že „existují důvody naléhavého zájmu“ pro vydání povolení v oblasti územního plánování, v oblasti životního prostředí a individuálních povolení týkajících se úkonů a prací, které uvádí, a které „schvalují“ povolení, u kterých je uvedeno, že „existují naléhavé důvody obecného zájmu“?

               2)

                           a)

                           Brání články 1, 5, 6, 7, 8 a 10a směrnice 85/337/EHS, ve znění směrnice Rady 97/11/ES (2) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES (3), právnímu režimu, kdy je povolení provést záměr podléhající posouzení vlivů vydáno legislativním aktem, proti kterému není možné podat opravný prostředek u soudu nebo jiného nezávislého a nestranného orgánu zřízeného ze zákona za účelem zpochybnění hmotněprávní nebo procesní legality rozhodnutí, kterým se vydává povolení k uskutečnění záměru?

                           b)

                           Musí být článek 9 Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, uzavřené dne 25. června 1998 a schválené Evropským společenstvím rozhodnutím Rady 2005/370/ES ze dne 17. února 2005 (4), vykládán tak, že členským státům ukládá stanovit možnost podání opravného prostředku u soudu nebo jiného nezávislého a nestranného orgánu zřízeného ze zákona za účelem zpochybnění rozhodnutí, aktů nebo nečinnosti podléhajících ustanovením článku 6 z hlediska hmotněprávní nebo procesní legality týkající se jak hmotněprávního, tak i procesního režimu povolení záměrů podléhajících posouzení vlivů?

                           c)

                           Musí být článek 10a směrnice 85/337/EHS, ve znění směrnice 2003/35/ES, vykládán vzhledem k Aarhuské úmluvě o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, uzavřené dne 25. června 1998 a schválené Evropským společenstvím rozhodnutím Rady 2005/370/ES ze dne 17. února 2005, vykládán tak, že ukládá členským státům stanovit možnost podání opravného prostředku u soudu nebo jiného nezávislého a nestranného orgánu zřízeného ze zákona za účelem zpochybnění rozhodnutí, aktů nebo nečinnosti pro každou hmotněprávní nebo procesní otázku týkající se jak hmotněprávního, tak i procesního režimu povolení záměrů podléhajících posouzení vlivů?

      (1)  Směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Uř. věst. 175, s.40; Zvl. vyd. 15/01 s. 248).

      (2)  Směrnice Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997, kterou se mění směrnice 85/337/EHS o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Uř. věst. L 73, s. 5; Zvl. vyd. 15/03 s. 151).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003 o účasti veřejnosti na vypracovávání některých plánů a programů týkajících se životního prostředí a o změně směrnic Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, pokud jde o účast veřejnosti a přístup k právní ochraně (Úř. věst. 156, s. 17; Zvl. vyd. 15/07 s. 466).

      (4)  Rozhodnutí Rady 2005/370/ES ze dne 17. února 2005 o uzavření Úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 124, s. 1).


title: Věc C-668/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 14. prosince 2015 – Jyske Finans A/S v. Ligebehandlingsnævnet jednající jménem Ismara Huskice

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 14. prosince 2015 – Jyske Finans A/S v. Ligebehandlingsnævnet jednající jménem Ismara Huskice
   (Věc C-668/15)
   (2016/C 068/31)
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Vestre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Žalovaný v prvním stupni: Jyske Finans A/S

      Žalobkyně v prvním stupni: Ligebehandlingsnævnet jednající jménem Ismara Huskice

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být zákaz přímé diskriminace z důvodu etnického původu zakotvený v čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ (1), vykládán v tom smyslu, že brání takovému postupu, jako byl postup v projednávané věci, kdy se osobám nacházejícím se ve stejné situaci, které se nenarodily v severských zemích, některém členském státu, Švýcarsku či Lichtenštejnsku, dostává méně příznivého zacházení než osobám, které se narodily v severských zemích, některém členském státu, Švýcarsku či Lichtenštejnsku?

               2)

               Je-li odpověď na první otázku záporná, vede takový postup k nepřímé diskriminaci z důvodu etnického původu ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. b) směrnice Rady 2000/43/ES v případě, že není objektivně odůvodněn legitimním cílem a prostředky k dosažení tohoto cíle nejsou přiměřené a nezbytné?

               3)

               Je-li odpověď na druhou otázku kladná, může být takový postup v zásadě odůvodněn jako přiměřený a nezbytný pro účely opatření pro zesílenou hloubkovou kontrolu klienta upravených v článku 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (2)?

      (1)  Úř. věst. L 180, s. 22; Zvl. vyd. 20/01, s. 23.

      (2)  Úř. věst. L 309, s. 15.


title: Věc C-291/10: Žaloba podaná dne 11. června 2010 — Evropská komise v. Italská republika

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/28

         Žaloba podaná dne 11. června 2010 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-291/10)
   ()
   2010/C 221/45
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. van Beek a S. Mortoni, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2005/47/ES (1) ze dne 18. července 2005 o dohodě mezi Společenstvím evropských železnic (CER) a Evropskou federací pracovníků v dopravě (ETF) o některých aspektech pracovních podmínek mobilních pracovníků poskytujících interoperabilní přeshraniční služby v železniční dopravě, nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 5 uvedené směrnice.

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2005/47/ES uplynula dne 26. července 2008.

      (1)  Úř. věst. L 195, s. 15.


title: Věc C-514/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de première instance de Namur (Belgie) dne 26. listopadu 2008 – Atenor Group SA v. Belgický stát – SPF Finances

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de première instance de Namur (Belgie) dne 26. listopadu 2008 – Atenor Group SA v. Belgický stát – SPF Finances
   (Věc C-514/08)
   (2009/C 32/32)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal de première instance de Namur
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Atenor Group SA

      Žalovaný: Belgický stát – SPF Finances
   Předběžná otázka
   Brání čl. 4 první odrážka směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (1) takové vnitrostátní právní úpravě, která omezuje možnost odpočitatelnosti dividend získaných jako konečně zdaněné příjmy na existenci zdanitelného zisku mateřské společnosti?

      (1)  Úř. věst. L 225, s. 6.


title: Věc F-47/14: Žaloba podaná dne 20. května 2014 – ZZ a ZZ v. Komise

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/47

         Žaloba podaná dne 20. května 2014 – ZZ a ZZ v. Komise
   (Věc F-47/14)
   2014/C 212/62
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a ZZ (zástupce: S. Orlandi, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o převodu nároků žalobců na důchod do unijního důchodového systému, která uplatňují nová obecná prováděcí ustanovení (OPU) k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu úředníků, a uložení povinnosti Komisi, aby žalobcům nahradila újmu, která jim byla způsobena z důvodu opožděného vyřízení jejich žádostí o převod jejich nároků na důchod na základě použití OPU k článku 11 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011, namísto OPU ze dne 28. dubna 2014.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               Prohlásit článek 9 obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu za protiprávní a nepoužitelný;

               —

               zrušit rozhodnutí z 15. a 24. října 2013 o bonifikaci nároků na důchod nabytých žalobci před nástupem do služebního poměru v rámci jejich převodu do důchodového systému orgánů Evropské unie na základě obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011;

               —

               uložit Komisi, aby žalobcům nahradila újmu, která jim byla způsobena z důvodu opožděného vyřízení jejich žádostí o převod jejich nároků na důchod na základě použití OPU k článku 11 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011, namísto OPU ze dne 28. dubna 2014;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-216/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. listopadu 2011 — Monster Cable Products v. OHIM — Live Nation (Music) UK (MONSTER ROCK) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství MONSTER ROCK — Starší národní ochranná známka MONSTERS OF ROCK — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost výrobků — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               14.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. listopadu 2011 — Monster Cable Products v. OHIM — Live Nation (Music) UK (MONSTER ROCK)
   (Věc T-216/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství MONSTER ROCK - Starší národní ochranná známka MONSTERS OF ROCK - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost výrobků - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 13/25
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Monster Cable Products, Inc. (Brisbane, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: W. Baron von der Osten-Sacken, O. Günzel a A. Wenninger-Lenz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: R. Pethke, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Live Nation (Music) UK Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Malynicz, barrister, S. Britton a J. Summers, solicitors)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 24. února 2010 (věc R 216/2009-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Live Nation (Music) UK Ltd a společností Monster Cable Products, Inc.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Monster Cable Products, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 195, 17.7.2010.


title: Věc C-318/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Belgie) dne 2. července 2010 — SIAT SA v. Belgický stát

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Belgie) dne 2. července 2010 — SIAT SA v. Belgický stát
   (Věc C-318/10)
   ()
   2010/C 246/44
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: SIAT SA

      Žalovaný: Belgický stát

      Předběžná otázka

   „Má být článek 49 Smlouvy o ES ve znění, které se použije v projednávaném případě, přičemž skutečnosti, které stály u zrodu sporu, nastaly předtím, než dne 1. prosince 2009 vstoupila v platnost Lisabonská smlouva, vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu právnímu předpisu členského státu, podle něhož se odměny za plnění nebo služby nepovažují za odpočitatelné výdaje na dosažení příjmu, jsou-li vyplaceny nebo určeny přímo nebo nepřímo daňovému poplatníkovi, který je rezidentem v jiném členském státě, nebo zahraničnímu podniku, kteří podle právních předpisů země, v níž mají sídlo, v ní nepodléhají dani z příjmu, nebo v ní v případě daných příjmů podléhají značně výhodnějšímu režimu zdanění, než je ten, jemuž tyto příjmy podléhají ve členském státě, o jehož vnitrostátní právní předpisy jde, ledaže by poplatník všemi právními prostředky prokázal, že tyto odměny odpovídají skutečným a opravdovým operacím a že nepřekračují obvyklé hranice, třebaže takový důkaz není vyžadován pro odpočet odměn za plnění nebo služby vyplacené poplatníkovi se sídlem v tomto členském státě, i když tento poplatník nepodléhá dani z příjmu nebo podléhá značně výhodnějšímu daňovému režimu, než je obecný režim v tomto státě?“


title: Věc C-111/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. března 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Berlin – Německo) – Irene Werich v. Deutsche Rentenversicherung Bund

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/21

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. března 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Berlin – Německo) – Irene Werich v. Deutsche Rentenversicherung Bund
   (Věc C-111/06) (1)

   (2008/C 142/34)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Věc T-487/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. prosince 2013 — Eckes-Granini v. OHIM — Panini (PANINI) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství PANINI — Starší národní slovní ochranná známka GRANINI a starší slovní ochranná známka Společenství GRANINI — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               1.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/10

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. prosince 2013 — Eckes-Granini v. OHIM — Panini (PANINI)
   (Věc T-487/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství PANINI - Starší národní slovní ochranná známka GRANINI a starší slovní ochranná známka Společenství GRANINI - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2014/C 31/17
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Eckes-Granini Group GmbH (Nieder-Olm, Německo) (zástupce: W. Berlit, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Panini SpA (Modena, Itálie) (zástupce: F. Terrano, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 6. září 2012 (věc R 2393/2011-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Eckes-Granini Group GmbH a Panini SpA.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Eckes-Granini Group GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013.


title: Věc C-201/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Brussel (Belgie) dne 17. dubna 2013 — Johan Deckmyn, Vrijheidsfonds VZW v. Helena Vandersteen a další

text:
               29.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 189/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Brussel (Belgie) dne 17. dubna 2013 — Johan Deckmyn, Vrijheidsfonds VZW v. Helena Vandersteen a další
   (Věc C-201/13)
   2013/C 189/11
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van beroep te Brussel

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Johan Deckmyn, Vrijheidsfonds VZW

      Odpůrkyně: Helena Vandersteen, Christiane Vandersteen, Liliana Vandersteen, Isabelle Vandersteen, Rita Dupont, Amoras II CVOH, WPG Uitgevers België

      Předběžné otázky

               1)

               Je pojem „parodie“ autonomní pojem unijního práva?

               2)

               Je třeba, aby v případě kladné odpovědi na tuto otázku parodie splňovala následující znaky:

                           —

                           vykazovat původní osobitost (originalita),

                           —

                           a to tím způsobem, že parodie nemůže být logicky připisována autorovi původního díla,

                           —

                           zaměření na pobavení nebo výsměch nezávisle na tom, zda se případná zde vyjádřená kritika týká původního díla nebo jiné věci či osoby,

                           —

                           údaj o zdroji parodovaného díla?

               3)

               Musí splňovat dílo k tomu, aby mohlo být považováno za parodii, další podmínky resp. znaky?


title: Věc T-811/14: Žaloba podaná dne 8. prosince 2014 – Unilever v. OHIM – Technopharma (Fair & Lovely)

text:
               2.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/41

      Žaloba podaná dne 8. prosince 2014 – Unilever v. OHIM – Technopharma (Fair & Lovely)
      (Věc T-811/14)
      (2015/C 073/53)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Unilever NV (Rotterdam, Nizozemsko) (zástupce: A. Fox, Solicitor)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Technopharma Ltd (Londýn, Spojené království)

         Údaje týkající se řízení před OHIM

         Přihlašovatelka: žalobkyně

         Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „Fair & Lovely“ – Přihláška č. 4 045 092

         Řízení před OHIM: námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 6. října 2014 ve věci R 1004/2013-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil a řízení ve věci R 1004/2013-4 přerušil do doby, než bude rozhodnuto o vnitrostátních žalobách na neplatnost předchozích vnitrostátních zápisů a předchozí vnitrostátní přihlášky, kterých se společnost Technopharma Ltd. dovolává ve Španělsku, Německu, Francii, Beneluxu a Spojeném království;

                  —

                  uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 64 odst. 1 a článku 75 nařízení č. 207/2009;

                  —

                  Porušení pravidla 20 odst. 7 písm. c) a pravidla 50 odst. 1 nařízení č. 2868/95.


title: Věc T-559/11: Žaloba podaná dne 21. října 2011 — BytyOKD/Komise

text:
               14.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/17

         Žaloba podaná dne 21. října 2011 — BytyOKD/Komise
   (Věc T-559/11)
   2012/C 13/36
   Jednací jazyk: český

      Účastníci řízení

      Žalobce: Sdružení nájemníků BytyOKD.cz (Ostrava, Česká republika) (zástupce: R. Pelikán, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise K(2011) 4927 v konečném znění ze dne 13. července 2011 ve věci státní podpory č. SA.25076 (2011/NN) — Česká republika, Privatizace společnosti OKD a.s. společností Karbon Invest a.s.;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce jeden žalobní důvod, v kterém se dovolává, že Komise porušila článek 108 odst. 3 SFEU, když nezahájila formální řízení podle článku 108 odst. 2 SFEU, ačkoliv při předběžném přezkumu podle názoru žalobce narazila na závažné obtíže při posouzení slučitelnosti zkoumaného opatření České republiky se společným trhem. Tím žalovaná zbavila žalobkyni jejích procesních práv, jež by jí byly ve formálním řízení zaručeny článkem 108 odst. 2 SFEU.


title: Věc T-432/05: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2010 — EMC Development v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Evropský trh s cementem — Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti — Harmonizovaná norma pro cement — Závazná povaha — Pokyny o použitelnosti článku 81 ES na dohody o horizontální spolupráci“ )

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2010 — EMC Development v. Komise
   (Věc T-432/05) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh s cementem - Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti - Harmonizovaná norma pro cement - Závazná povaha - Pokyny o použitelnosti článku 81 ES na dohody o horizontální spolupráci“)
   2010/C 179/53
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: EMC Development AB (Luleå, Švédsko) (zástupci: M. Elvinger a W.-N. Schelp, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně É. Gippini Fournier a B. Doherty, poté É. Gippini Fournier a J. Bourke, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost rozhodnutí Komise SG-Greffe (2005) D/205249 ze dne 28. září 2005, jímž se zamítá stížnost podaná žalobkyní proti evropským výrobcům portlandského cementu, Evropskému sdružení cementu (Cementbureau) a Evropskému výboru pro normalizaci (CEN) týkající se evropského trhu s cementem.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               EMC Development AB ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 36, 11.2.2006.


title: Výmaz věci C-263/04

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/20

         Výmaz věci C-263/04 (1)

   (2005/C 45/45)

      (Jednací jazyk: francouzština)

   Usnesením ze dne 2. prosince 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-263/04: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice.

      (1)  Úř. věst. C 201, 7.8.2004.


title: Věc C-389/06: Žaloba podaná dne 20. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Belgické království

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/18

         Žaloba podaná dne 20. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-389/06)
   (2006/C 261/35)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: C. O'Reilly, zmocněnec)

      Žalované: Belgické království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/9/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl (1), nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice 2003/9/ES do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 6. února 2005.

      (1)  Úř. věst. L 31, s. 18, 6. 2. 2003


title: Věc C-588/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polská republika) dne 14. prosince 2010 — Minister Finansów v. Kraft Foods Polska S.A.

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polská republika) dne 14. prosince 2010 — Minister Finansów v. Kraft Foods Polska S.A.
   (Věc C-588/10)
   2011/C 89/10
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Minister Finansów

      Žalovaná: Kraft Foods Polska S.A.

      Předběžné otázky

   Je s ohledem na to, že se v souladu s ustanovením čl. 90 odst. 1 směrnice Rady 2006/112 ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1) základ daně přiměřeně sníží za podmínek stanovených členskými státy, je-li cena snížena po uskutečnění plnění, do pojmu těchto podmínek zahrnuta také podmínka, která je stanovena v ustanovení čl. 29 odst. 4a zákona o DPH, která právo na snížení základu daně ve vztahu k základu, který je stanoven na vystavené faktuře, váže na podmínku, že osoba povinná k dani musí mít před uplynutím lhůty pro podání daňového přiznání za zdaňovací období, ve kterém příjemce zboží nebo služby obdržel opravenou fakturu, od příjemce zboží nebo služby, pro které byla faktura vystavena, potvrzení o obdržení opravené faktury, a není tato podmínka také v rozporu se zásadou neutrality DPH a se zásadou proporcionality?

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1.


title: Věc T-309/08: Žaloba podaná dne 4. srpna 2008 – G-Star Raw Denim v. OHIM – ESGW Holdings (G Stor)

text:
               11.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/16

         Žaloba podaná dne 4. srpna 2008 – G-Star Raw Denim v. OHIM – ESGW Holdings (G Stor)
   (Věc T-309/08)
   (2008/C 260/29)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: G-Star Raw Denim Kft. (Budapešť, Maďarsko) (zástupce: G. Vos, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: ESGW Holdings Ltd (Tortola, Britské Panenské ostrovy)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 14. dubna 2008 ve věci R 1232/2007-1;

               —

               zamítnout zápis ochranné známky Společenství – přihláška č. 4 195 368 a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „G Stor“ pro výrobky zařazené do třídy 9

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní označení „G-STAR“ zapsané jako ochranná známka Beneluxu pod č. 545 551 pro výrobky zařazené do třídy 25; slovní a obrazové označení „G-STAR“ zapsané jako ochranná známka Společenství pod č. 3 445 401 pro výrobky zařazené do třídy 9 a 25; slovní označení „G-Star“ zapsané jako ochranná známka Společenství pod č. 3 444 262 pro výrobky zařazené do třídy 9 a 25; starší proslulá ochranná známka „G-Star“ chráněná v různých zemích pro výrobky zařazené do třídy 25; označení „G-STAR RAW DENIM“ zapsané jako ochranná známka Společenství pod č. 3 444 171 pro výrobky zařazené do třídy 9 a 35; nizozemské obchodní jméno G-Star International B.V.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitkám bylo vyhověno a přihláška byla zamítnuta v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí námitek

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 40/94 z důvodu, že odvolací senát použil nesprávná kritéria při posouzení požadované podobnosti mezi dotčenými známkami a požadované újmy starší ochranné známce. Krom toho odvolací senát v souvislosti s výše uvedeným posouzením nesprávně zhodnotil skutkové okolnosti.


title: Věc T-119/12: Žaloba podaná dne 5. března 2012 — USFSPEI a Loescher v. Rada

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/21

         Žaloba podaná dne 5. března 2012 — USFSPEI a Loescher v. Rada
   (Věc T-119/12)
   2012/C 165/37
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (USFSPEI) (Brusel, Belgie) a Bernd Loescher (Rhode-Saint-Genèse, Belgie) (zástupci: A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2011/866/EU ze dne 19. prosince 2011 k návrhu Komise týkajícímu se nařízení Rady, kterým se s účinkem ode dne 1. července 2011 upravují odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie a opravné koeficienty použitelné na tyto odměny a důchody;

               —

               uložil Radě, aby žalobci Loescherovi, jakož i ostatním úředníkům a zaměstnancům Evropské unie zaplatila dlužné odměny a důchody, na které mají nárok od 1. července 2011 navýšené o úroky z prodlení vypočtené, ode dne splatnosti dlužných odměn, podle sazby stanovené ECB pro hlavní operace refinancování zvýšené o dva procentní body;

               —

               uložil Radě, aby USF a žalobci zaplatila symbolické jedno euro jako odškodnění za morální újmu utrpěnou z důvodu nesprávného úředního postupu, kterého se dopustila přijetím rozhodnutí Rady 2011/866/EU ze dne 19. prosince 2011;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobci předkládají žalobní důvody vycházející:

               —

               z porušení článků 64, 65 a 65a služebního řádu úředníků Evropské unie, článků 1 a 3 jeho přílohy XI, zásad loajální spolupráce a soudržnosti, které vyplývají z čl. 4 odst. 3 SEU, jakož i zásad legitimního očekávání a povinnosti vyplývajících z rčení patere legem quam ipse fecisti, a

               —

               z porušení rozhodnutí Rady ze dne 23. června 1981, kterým se zavádí tripartitní dohodovací postup, jelikož se Rada neujistila, že stanoviska zaměstnanců a správních orgánů byla před přijetím sporného rozhodnutí zástupcům členských států dostatečně známá.


title: Věc T-263/04: Žaloba podaná dne 25. června 2004 společností BIC S.A. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/22

         Žaloba podaná dne 25. června 2004 společností BIC S.A. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu
   (Věc T-263/04)
   (2004/C 251/41)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 25. června 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu společností BIC S.A., se sídlem v Clichy (Francie), zastoupenou Michelem-Paulem Escandem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. dubna 2004 (věc R 468/2003-4) (1) v rozsahu, v němž bylo rozhodnuto, že přihláška ochranné známky Společenství č. 1 738 566 musí být zamítnuta z důvodů uvedených v článku 7 nařízení č. 40/94, jelikož společnost BIC prokázala, že podmínky uplatnění tohoto článku byly splněny v projednávaném případě;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty.

               Přihláška ochranné známky Společenství:

               Prostorová ochranná známka ve formě zapalovače.

               Výrobky nebo služby:

               Výrobky třídy 34 (potřeby pro kuřáky, zapalovače) – přihláška č. 1 738 566.

               Rozhodnutí napadené u odvolacího senátu:

               Zamítnutí zápisu průzkumovým referentem.

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí odvolání.

               Žalobní důvody:

               Žalobkyně prokázala, že forma zapalovače, kterou požaduje zapsat jako ochrannou známku Společenství, je ve značné míře uznána spotřebiteli jako jí náležející.
               Žalobkyně prokázala, že forma zapalovače BIC získala rozlišovací způsobilost ve smyslu článku 7 nařízení (ES) č. 40/94.

      (1)  Pravděpodobně: R 469/2003-4


title: Věc T-464/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2010 — Zeta Europe v. OHIM (Superleggera) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Superleggera — Absolutní důvod k zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) — Zkoumání skutečností z úřední povinnosti — Článek 74 nařízení č. 40/94 (nyní článek 76 nařízení č. 207/2009) — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 73 nařízení č. 40/94 (nyní článek 75 nařízení č. 207/2009)“ )

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2010 — Zeta Europe v. OHIM (Superleggera)
   (Věc T-464/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Superleggera - Absolutní důvod k zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) - Zkoumání skutečností z úřední povinnosti - Článek 74 nařízení č. 40/94 (nyní článek 76 nařízení č. 207/2009) - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 73 nařízení č. 40/94 (nyní článek 75 nařízení č. 207/2009)“)
   2010/C 179/62
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Zeta Europe BV (Arnhem, Nizozemsko) (zástupci: V. Bilardo, C. Bacchini a M. Mazzitelli, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zástupci: A. Sempio a O. Montalto, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 17. července 2008 (věc R 666/2008-1) týkajícímu se přihlášky obrazového označení Superleggera jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Zeta Europe BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc T-574/12: Usnesení Tribunálu ze dne 16. července 2015 – PAN Europe a Stichting Natuur en Milieu v. Komise „Životní prostředí — Nařízení (ES) č. 149/2008 — Maximální limity reziduí pesticidů — Nařízení (ES) č. 1367/2006 — Žádost o vnitřní přezkum — Zánik právního zájmu na pokračování v řízení — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/27

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. července 2015 – PAN Europe a Stichting Natuur en Milieu v. Komise
   (Věc T-574/12) (1)

   („Životní prostředí - Nařízení (ES) č. 149/2008 - Maximální limity reziduí pesticidů - Nařízení (ES) č. 1367/2006 - Žádost o vnitřní přezkum - Zánik právního zájmu na pokračování v řízení - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 320/42)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brusel, Belgie); a Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Nizozemsko) (zástupce: F. Martens, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně B. Burggraaf, P. Ondrůšek a G. von Rintelen, poté B. Burggraaf, G. von Rintelen a P. Oliver a nakonec G. von Rintelen, H. Kranenborg a L. Pignataro-Nolin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí ze dne 16. října 2012, Kterým Komise zamítla jako neopodstatněné žádosti žalobkyň o vnitřní přezkum nařízení Komise (ES) č. 149/2008 ze dne 29. ledna 2008, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 vytvořením příloh II, III a IV, které stanoví maximální limity reziduí u produktů uvedených v příloze I uvedeného nařízení (Úř. věst. L 58, s. 1).

      Výrok

               1)

               Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

               2)

               Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) a Stichting Natuur en Milieu ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 55, 23.2.2013.


title: Věc C-291/15: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 16. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – EURO 2004. Hungary Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága „Řízení o předběžné otázce — Celní unie — Společný celní sazebník — Celní hodnota — Určení celní hodnoty — Hodnota transakce — Skutečně zaplacená cena — Odůvodněné pochybnosti o pravdivosti uváděné ceny — Uváděná cena, která je nižší než cena zaplacená v rámci jiných transakcí týkajících se podobných výrobků“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/11

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 16. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – EURO 2004. Hungary Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Věc C-291/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Společný celní sazebník - Celní hodnota - Určení celní hodnoty - Hodnota transakce - Skutečně zaplacená cena - Odůvodněné pochybnosti o pravdivosti uváděné ceny - Uváděná cena, která je nižší než cena zaplacená v rámci jiných transakcí týkajících se podobných výrobků“)
   (2016/C 305/16)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: EURO 2004. Hungary Kft.

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Výrok

   Článek 181a nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Komise (ES) č. 3254/94 ze dne 19. prosince 1994, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání praxi celních orgánů, jakou je praxe dotčená v původním řízení, která určuje celní hodnotu dováženého zboží na základě hodnoty transakce odpovídající podobným výrobkům, což je metodou uvedenou v článku 30 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Komise (ES) č. 82/97 Evropského parlamentu a Rady ze dne 19. prosince 1996, pokud se má za to, že uváděná hodnota transakce je ve srovnání se statistickým průměrem kupních cen při dovozu podobného zboží neobvykle nízká navzdory tomu, že celní orgány nepopírají ani jinak nezpochybňují pravost faktury a osvědčení o převodu, které byly předloženy k prokázání skutečně zaplacené ceny za dovezené zboží, a dovozce v odpověď na žádost celního orgánu v tomto smyslu nepředložil další důkazy nebo informace k prokázání správnosti uváděné hodnoty transakce odpovídající tomuto zboží.

      (1)  Úř. věst. C 98, 14.3.2016.


title: Věc C-377/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte Suprema di Cassazione (Itálie) dne 18. srpna 2008 – EGN BV – Filiale Italiana v. Agenzia delle Entrate

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte Suprema di Cassazione (Itálie) dne 18. srpna 2008 – EGN BV – Filiale Italiana v. Agenzia delle Entrate
   (Věc C-377/08)
   (2008/C 285/41)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Corte Suprema di Cassazione
   Účastníce původního řízení

      Navrhovatelka: EGN BV – Filiale Italiana

      Odpůrkyně: Agenzia delle Entrate
   Předběžná otázka
   Je třeba čl. 17 odst. 3 písm. a) směrnice Rady 77/388/EHS (1) ze dne 17. května 1977 vykládat tak, že v případě poskytování telekomunikačních služeb mezi subjekty se sídlem nebo bydlištěm v různých členských zemích Společenství, na něž se vztahuje daň z přidané hodnoty, k niž je povinen odběratel, umožňuje přiznat poskytovateli odpočet daně týkající se nabytí nebo dovozu zboží souvisejícího s tímto plněním, na který by měl nárok, pokud by totéž plnění uskutečňoval v tuzemsku?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23.


title: Věc T-345/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2016 – Modas Cristal v. EUIPO – Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama (KRISTAL) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie KRISTAL — Starší národní slovní a obrazové ochranné známky MODAS CRISTAL a home CRISTAL — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               5.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2016 – Modas Cristal v. EUIPO – Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama (KRISTAL)
   (Věc T-345/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie KRISTAL - Starší národní slovní a obrazové ochranné známky MODAS CRISTAL a home CRISTAL - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 326/46)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Modas Cristal, SL (Santa Lucía, Španělsko) (zástupce: E. Manresa Medina, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Muñiz Rodríguez a A. Schifko, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama Anonim Sirketi (Denizli, Turecko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. dubna 2015 (věc R 341/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi Modas Cristal a Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Modas Cristal, SL ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 302, 14. 9. 2015.


title: Věc C-34/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. ledna 2015 Cantina Broglie 1 Srl proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 27. listopadu 2014 ve věci T-154/11, Cantina Broglie 1 Srl v. OHIM

text:
               21.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 429/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. ledna 2015 Cantina Broglie 1 Srl proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 27. listopadu 2014 ve věci T-154/11, Cantina Broglie 1 Srl v. OHIM
   (Věc C-34/15 P)
   (2015/C 429/11)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Cantina Broglie 1 Srl (zástupce: A. Rizzoli, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona
   Usnesením ze dne 15. října 2015 Soudní dvůr (devátý senát) zamítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že společnost Cantina Broglie 1 Srl ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-382/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Veřejné zakázky na služby — Směrnice 92/50/EHS — Dohody o zpracovávání komunálních odpadů — Kvalifikace — Veřejná zakázka — Koncese na služby — Zveřejnění)

text:
               6.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/7

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-382/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Veřejné zakázky na služby - Směrnice 92/50/EHS - Dohody o zpracovávání komunálních odpadů - Kvalifikace - Veřejná zakázka - Koncese na služby - Zveřejnění)
   (2007/C 235/10)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Aresu a X. Lewis, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. M. Braguglia a G. Fiengo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 11, 15 a 17 směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. července 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209, s. 1) – Přidělení zakázky bez náležitého zveřejnění vyhlášení – Uzavření dohod o využívání zbytkového komunálního odpadu vzniklého v obcích regionu Sicílie
   Výrok

               1)

               Italská republika z důvodu, že Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per la protezione civile – Ufficio del Commissario delegato per l'emergenza rifiuti e la tutela delle acque in Sicilia zahájilo postup směřující k uzavření dohod o využívání zbytkového komunálního odpadu po jeho vytřídění, vzniklého v obcích regionu Sicílie, a uzavřelo tyto dohody bez použití postupů stanovených směrnicí Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, ve znění směrnice Komise 2001/78/ES ze dne 13. září 2001, a zejména bez náležitého zveřejnění vyhlášení zakázky v Úředním věstníku Evropských společenství, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice, zejména z jejích článků 11, 15 a 17.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 22, 28.1.2006.


title: Věc C-517/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de première instance de Namur (Belgie) dne 27. září 2013 — Belgacom SA, vstupující do řízení zahájeného společností Belgacom Mobile SA v. Provincie Namur

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de première instance de Namur (Belgie) dne 27. září 2013 — Belgacom SA, vstupující do řízení zahájeného společností Belgacom Mobile SA v. Provincie Namur
   (Věc C-517/13)
   2013/C 352/17
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de première instance de Namur

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Belgacom SA, vstupující do řízení zahájeného společností Belgacom Mobile SA

      Žalovaná: Provincie Namur

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací („autorizační směrnice“) (1) vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby právní předpis vnitrostátního orgánu nebo místní samosprávy zavedl pro rozpočtové účely nesouvisející s účely tohoto oprávnění poplatek z infrastruktur mobilních telekomunikací používaných v rámci provozování činností, na které se vztahuje obecné oprávnění udělené podle této směrnice (případně s rozlišením případu, kdy jsou tyto infrastruktury umístěny na soukromém majetku, a případu jejich umístění na veřejném majetku)?

               2)

               Musí být čl. 6 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací („autorizační směrnice“) vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby právní předpis vnitrostátního orgánu nebo místní samosprávy zavedl pro rozpočtové účely nesouvisející s účely tohoto oprávnění poplatek z infrastruktur mobilních telekomunikací, který není uveden mezi podmínkami vyjmenovanými v části A přílohy uvedené směrnice, zejména protože nepředstavuje správní poplatek ve smyslu článku 12?

      (1)  Úř. věst. L 108, s. 21.


title: Věc C-46/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim – Německo) – Jürgen Kaiser v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/21

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim – Německo) – Jürgen Kaiser v. Condor Flugdienst GmbH
   (Věc C-46/14) (1)

   2014/C 261/42
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 142, 12.5.2014.


title: Věc T-512/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2013 AN proti rozsudku vydanému dne 11. července 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-111/10, AN v. Komise

text:
               14.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 367/31

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2013 AN proti rozsudku vydanému dne 11. července 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-111/10, AN v. Komise
   (Věc T-512/13 P)
   2013/C 367/55
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: AN (Brusel, Belgie) (zástupci: É. Boigelot a R. Murru, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. července 2013, AN v. Evropská komise (F-111/10);

               —

               vrátil věc Soudu pro veřejnou službu k dalšímu řízení;

               —

               uložil další účastnici řízení náhradu veškerých nákladů řízení v prvním stupni i v řízení o kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel dva důvody kasačního opravného prostředku.

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění při přezkumu žalobního důvodu vzneseného v prvním stupni Soudem pro veřejnou službu, co se týče nesprávnosti vyšetřování vedeného proti navrhovateli, jelikož odůvodnění uvedené Soudem pro veřejnou službu v bodech 95 a 96 napadeného rozsudku bylo nesprávné nebo v každém případě nedostačující a neúplný.

               2)

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází ze zkreslení skutečností a důkazů Soudem pro veřejnou službu jednak tím, že podle něj navrhovatel požíval ochrany stanovené v článku 22a odst. 3 služebního řádu Evropské unie, jakož i tím, že Soud pro veřejnou službu dospěl k závěru, že navrhovatel nepředložil sebemenší důkaz toho, že správní řízení, které proti němu bylo vedeno, bylo zahájeno z důvodu odplaty (body 87, 88 a 94 napadeného rozsudku).


title: Věc C-394/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. září 2008 Zipcar, Inc. proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 25. června 2008 ve věci T-36/07, Zipcar, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/28

         Kasační opravný prostředek podaný dne 12. září 2008 Zipcar, Inc. proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 25. června 2008 ve věci T-36/07, Zipcar, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-394/08 P)
   (2008/C 285/47)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Zipcar, Inc. (zástupci: M. Elmslie, solicitor a N. Saunders, barrister)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Canary Islands Car SL
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
   Navrhovatelka žádá, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. června 2008 ve věci T-36/06 v plném rozsahu;

               —

               vrátil přihlášku Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), aby mohl pokračovat v řízení;

               —

               uložil odpůrkyni náhradu nákladů řízení navrhovatelky o tomto kasačním opravném prostředku a řízení před Soudem prvního stupně.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatelka tvrdí že napadený rozsudek by měl být zrušen z následujících důvodů:

               1)

               Nesprávné rozšíření skutkového a právního kontextu při přezkumu legality napadeného rozhodnutí. Je tvrzeno, že Soud prvního stupně ve svém rozsudku změnil předmět sporu řízení před odvolacím senátem OHIM a zohlednil skutečnosti a poznatky, které rozšířily skutkový a právní kontext sporu před OHIM.

               2)

               Rozpor s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 40/94 (1). Soud prvního stupně totiž konstatoval, že je třeba mít za to, že relevantní veřejnost je pouze španělsky hovořící „i za předpokladu, že v některých španělských regionech jako na Kanárských ostrovech se běžně hovoří anglicky“. Jedná se o nesprávné právní posouzení, jelikož je totiž pravidlem, že při hodnocení jazykových schopností a porozumění průměrného spotřebitele v každém zvláštním případě, je hlavní otázkou pouze určení hlavního nebo prvního jazyka členského státu, ve kterém existuje starší právo, bez ohledu na jiné skutečnosti, které se týkají určení charakteristických znaků relevantního spotřebitele.

               3)

               Další porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 40/94. Označením tří kategorií podobnosti mezi přihlašovanými výrobky a službami a výroby a službami, které údajně mají dřívější právo, konkrétně „totožné“, „podobné“ a „podstatně se nelišící“. Soud se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že při posuzování, zda existuje nebezpečí záměny, nezohlednil účinek těchto odlišných kategorií.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1, 14.1.1994; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Vyškrtnutí věci C-469/04

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/32

         Vyškrtnutí věci C-469/04 (1)

   (2006/C 60/66)

      (Jednací jazyk: řečtina)

   Usnesením ze dne 16. listopadu 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o vyškrtnutí věci C-469/04, Komise Evropských společenství proti Řecké republice.

      (1)  Úř. věst. C 314, 18.12.2004.


title: Věc C-401/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/32

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království
   (Věc C-401/07) (1)

   (2008/C 285/54)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.11.2007.


title: Věc C-158/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso-Administrativo n° 1 de Oviedo (Španělsko) dne 16. března 2016 – Margarita Isabel Vega González v. Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/30

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo (Španělsko) dne 16. března 2016 – Margarita Isabel Vega González v. Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias
      (Věc C-158/16)
      (2016/C 211/38)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Margarita Isabel Vega González

         Žalovaný: Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je třeba pojem „pracovní podmínky“, na který odkazuje ustanovení 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, která je přílohou směrnice Rady 1999/70/ES (1) ze dne 28. června 1999 o pracovních poměrech na dobu určitou, vykládat v tom smyslu, že tento pojem zahrnuje právní situaci, která zaměstnanci s pracovním poměrem na dobu určitou, který byl zvolen do zastupitelské politické funkce, umožňuje stejně jako zaměstnanci na dobu neurčitou požadovat a dosáhnout pozastavení jeho služebního vztahu se zaměstnavatelem, které mu umožní vrátit se po uplynutí příslušného poslaneckého mandátu na své pracovní místo?

                  2)

                  Je třeba zásadu zákazu diskriminace, na kterou odkazuje ustanovení 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, která je přílohou směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o pracovních poměrech na dobu určitou, vykládat v tom smyslu, že brání regionálnímu předpisu, jako je čl. 59 odst. 2 zákona č. 3/1985, jímž se upravuje veřejná služba v asturských správních orgánech, který zcela a absolutně brání uvolnění dočasných úředníků pro výkon zvláštní služby, pokud jsou zvoleni poslanci parlamentu, zatímco kariérním úředníkům je toto právo přiznáno?

         (1)  Úř. věst. L 1999, L 175, s. 43


title: Věc C-272/05: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. června 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce hof van beroep te Antwerpen – Belgie) – Trestní řízení proti Werneru Brouwensovi

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/32

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. června 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce hof van beroep te Antwerpen – Belgie) – Trestní řízení proti Werneru Brouwensovi
   (Věc C-272/05) (1)

   (2006/C 224/65)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 217, 3.9.2005.


title: Věc T-214/08: Žaloba podaná dne 9. června 2008 – Paul Alfons Rehbein v. OHIM – Hervé Dias Martinho a Manuel Dias Martinho (Outburst)

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/32

         Žaloba podaná dne 9. června 2008 – Paul Alfons Rehbein v. OHIM – Hervé Dias Martinho a Manuel Dias Martinho (Outburst)
   (Věc T-214/08)
   (2008/C 197/56)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG (Glinde, Německo) (zástupce: T. E. Lampel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Hervé Dias Martinho a Manuel Carlos Dias Martinho (Le Plessis Trévise, Francie)
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 13. března 2008 ve věci R 1261/2007-2; a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Ostatní účastníci řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „Outburst“ pro výrobky zařazené do tříd 16, 18 a 25 – přihláška č. 4 318 333

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobce

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranná známka „Outburst“ pro výrobky zařazené do třídy 25 – registrační číslo německé ochranné známky 399 40 713

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 43 odst. 2 a 3 nařízení Rady 40/94, jelikož starší ochranná známka byla skutečně používána v souvislosti se zbožím a službami, pro které je přihlašována; porušení čl. 76 odst. 1 písm. f) uvedeného nařízení, jelikož odvolací senát pochybil v tom, že nevzal v úvahu prohlášení úřadujícího ředitele žalobkyně; porušení čl. 74 odst. 2 uvedeného nařízení a pravidla 22 odst. 1 a 2 nařízení Komise č. 2868/95 (1), jelikož další důkaz předložený ve fázi odvolání je přípustný a musí být vzat v úvahu při posuzování skutečného používání namítané ochranné známky; porušení práva žalobkyně na to být slyšena, jelikož odvolací senát měl vzít v úvahu důkaz o používání, který byl předložen po uplynutí lhůty.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189).


title: Věc C-457/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. listopadu 2006 Finskou republikou proti usnesení Soudu prvního stupně vydanému dne 5. září 2006 ve věci T-350/05, Finská republika v. Komise Evropských společenství

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/43

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. listopadu 2006 Finskou republikou proti usnesení Soudu prvního stupně vydanému dne 5. září 2006 ve věci T-350/05, Finská republika v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-457/06 P)
   (2006/C 326/88)
   Jednací jazyk: finština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Finská republika (zástupce: E. Bygglin)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení vydané dne 5. září 2006 Soudem prvního stupně Evropských společenství ve věci T-350/05, Finská republika v. Komise Evropských společenství, prohlásit žalobu podanou Finskem na základě článku 230 ES za přípustnou a vrátit věc Soudu, aby rozhodl ve věci a uložil Komisi nahradit Finsku rovněž náklady v rámci řízení o kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Finsko má za to, že usnesení vydané Soudem porušuje právo Společenství ve smyslu článku 58 statutu Soudního dvora.
   Finsko se domnívá, že se Soud dopustil nesprávného posouzení, když měl za to, že napadené rozhodnutí Komise nebylo napadnutelné žalobou ve smyslu článku 230 ES.
   Podle Finska je sporné rozhodnutí Komise rozhodnutím, které je napadnutelné žalobou ve smyslu článku 230 ES. Svým rozhodnutím Komise ve skutečnosti připravila Finsko o možnost učinit platbu s výhradou ve smyslu judikatury Soudního dvora.
   V souladu s judikaturou vztahující se k použití článku 230 ES vyvolává tedy sporné rozhodnutí závazné právní účinky, které se dotýkají zájmů Finska a jasně mění právní situaci tohoto státu. Kromě toho rozhodnutí vedlo pro Finsko ke ztrátě práva, a tedy zjevně nepříznivě zasáhlo do jeho právního postavení.
   Soud prvního stupně se při posuzování věci dopustil řady právních chyb, a vydal proto rozhodnutí, které je v rozporu s právem Společenství.


title: Věc C-45/15 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 30. května 2017 – Safa Nicu Sepahan Co. v. Rada Evropské unie „Kasační opravný prostředek — Žaloba na náhradu škody — Společná zahraniční a bezpečnostní politika (SZBP) — Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice — Seznam osob a subjektů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů — Majetková újma — Nemajetková újma — Nesprávné posouzení výše náhrady újmy — Absence — Vedlejší kasační opravný prostředek — Podmínky nezbytné pro vznik mimosmluvní odpovědnosti Evropské unie — Povinnost prokázat opodstatněnost omezujících opatření — Dostatečně závažné porušení“

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 30. května 2017 – Safa Nicu Sepahan Co. v. Rada Evropské unie
   (Věc C-45/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Žaloba na náhradu škody - Společná zahraniční a bezpečnostní politika (SZBP) - Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice - Seznam osob a subjektů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Majetková újma - Nemajetková újma - Nesprávné posouzení výše náhrady újmy - Absence - Vedlejší kasační opravný prostředek - Podmínky nezbytné pro vznik mimosmluvní odpovědnosti Evropské unie - Povinnost prokázat opodstatněnost omezujících opatření - Dostatečně závažné porušení“)
   (2017/C 249/02)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Safa Nicu Sepahan Co. (zástupce: A. Bahrami, advokát)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: R. Liudvinaviciute-Cordeiro, M. Bishop a I. Gurov, zmocněnci)

      Vedlejší účastník řízení na podporu Rady Evropské unie: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupce: M. Gray, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Kasační opravné prostředky podané společností Safa Nicu Sepahan Co. a Radou Evropské unie se zamítají.

               2)

               Safa Nicu Sepahan Co. a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 13.4.2015.


title: Věc T-778/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2016 – Ugly v. OHIM – Group Lottuss (COYOTE UGLY) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství COYOTE UGLY — Relativní důvody pro zamítnutí — Zrušení starší slovní ochranné známky Společenství — Článek 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Neexistence nezapsané ochranné známky — Článek 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 — Neexistence všeobecně známé ochranné známky ve smyslu článku 6a Pařížské úmluvy — Článek 8 odst. 2 písm. c) nařízení č. 207/2009“

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2016 – Ugly v. OHIM – Group Lottuss (COYOTE UGLY)
   (Věc T-778/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství COYOTE UGLY - Relativní důvody pro zamítnutí - Zrušení starší slovní ochranné známky Společenství - Článek 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neexistence nezapsané ochranné známky - Článek 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 - Neexistence všeobecně známé ochranné známky ve smyslu článku 6a Pařížské úmluvy - Článek 8 odst. 2 písm. c) nařízení č. 207/2009“)
   (2016/C 136/45)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ugly, Inc. (New York, Spojené státy) (zástupci: T. St Quintin, barrister, K. Gilbert a C. Mackey, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Lukošiūtė, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Group Lottuss Corp., SL (Barcelona, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. září 2014 (věc R 1369/2013-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Ugly, Inc. a Group Lottuss Corp.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Ugly, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26. 1. 2015.


title: Věc C-427/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším soudem České republiky (Česká republika) dne 3. srpna 2015 – NEW WAVE CZ a.s. v. ALLTOYS spol. s r.o.

text:
               9.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším soudem České republiky (Česká republika) dne 3. srpna 2015 – NEW WAVE CZ a.s. v. ALLTOYS spol. s r.o.
   (Věc C-427/15)
   (2015/C 371/17)
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší soud České republiky

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: NEW WAVE CZ a.s.

      Žalovaná: ALLTOYS spol. s r. o.

      Předběžná otázka

   Má se článek 8 odst. 1 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES (1) ze dne 29. dubna 2004, o dodržování práv duševního vlastnictví, vykládat tak, že souvislost s řízením o porušení práva duševního vlastnictví je dána i v případě, kdy se po pravomocném ukončení řízení, v němž bylo vysloveno, že bylo porušeno právo duševního vlastnictví, žalobce domáhá v samostatném řízení informací o původu a distribučních sítích zboží či služeb, kterými je porušováno toto právo duševního vlastnictví (např. za účelem, aby mohl přesně vyčíslit škodu a její náhrady se následně domáhat)?

      (1)  Úř. věst. L 157, s. 45; Zvl. vyd. 17/002, s. 32.


title: Věc C-246/08: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 29. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Finská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Šestá směrnice o DPH — Článek 2 bod 1 a čl. 4 odst. 1 a 2 — Pojem hospodářské činnosti — Veřejnoprávní kanceláře právní pomoci — Služby právní pomoci poskytované v rámci soudního řízení za příspěvek hrazený osobou, v jejíž prospěch je tato pomoc poskytována — Pojem přímá souvislost mezi poskytnutou službou a obdrženou protihodnotou )

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/7

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 29. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Finská republika
   (Věc C-246/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Šestá směrnice o DPH - Článek 2 bod 1 a čl. 4 odst. 1 a 2 - Pojem ‚hospodářské činnosti‘ - Veřejnoprávní kanceláře právní pomoci - Služby právní pomoci poskytované v rámci soudního řízení za příspěvek hrazený osobou, v jejíž prospěch je tato pomoc poskytována - Pojem ,‚přímá souvislost‘ mezi poskytnutou službou a obdrženou protihodnotou“)
   2009/C 312/10
   Jednací jazyk: finština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Aalto a D. Triantafyllou, zmocněnci)

      Žalovaná: Finská republika (zástupce: A. Guimaraes-Purokoski, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 2 bodu 1 a čl. 4 odst. 1, 2 a 5 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s.1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Vnitrostátní právní předpisy stanovící rozdílné zacházení v oblasti DPH se službami právního poradenství, podle toho, zda jsou poskytovány soukromými právníky nebo právníky pracujícími ve veřejnoprávních kancelářích právní pomoci — Zkreslení hospodářské soutěže

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 209, 15.8.2008.


title: Věc T-616/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2011 Luigim Marcucciem proti usnesení vydanému dne 8. září 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-69/10, Marcuccio v. Komise

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/65

      Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2011 Luigim Marcucciem proti usnesení vydanému dne 8. září 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-69/10, Marcuccio v. Komise
      (Věc T-616/11 P)
      (2012/C 25/124)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                        zaprvé
                      vyhověl všem návrhovým žádáním podaným v prvním stupni;

                  —

                  uložil Komisi náhradu všech nákladů řízení, které mu vznikly v prvním stupni;

                  —

                  podpůrně, vrátil věc Soudu prvního stupně v jiném obsazení, aby rozhodl nově ve věci o všech uvedených návrhových žádáních.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Projednávaný kasační opravný prostředek směřuje proti usnesení ze dne 8. září 2011 ve věci F-69/10, kterým byla jako zjevně postrádající právní základ zamítnuta žaloba navrhovatele směřující zaprvé ke zrušení rozhodnutí, kterým Komise zamítla návrh navrhovatele na náhradu škody vyplývající dle jeho názoru ze skutečnosti, že v případě, ve kterém byl vydán rozsudek ze dne 10. června 2008 ve věci T-18/04, Marcuccio v. Komise, byl zaslán přípis vztahující se k zaplacení nákladů těchto řízení jeho právními zástupci v těchto řízeních a zadruhé k uložení Komisi náhrady nákladů
      Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel dva důvody kasačního opravného prostředku.

                  1)

                  První důvod kasačního opravného prostředku: naprosto chybějící odůvodnění „úvah ve vztahu k získání náhrady škody“ (body 21 a 42 napadeného usnesení). Rovněž zjevná nejistota, nesoudržnost úvah, neprovedení řádného šetření, jakož i zkreslení a zneužití skutečností, apodiktické znění, chybějící logika, nevhodnost a nepřiměřenost úvah, dále klamný, chybný, nesprávný a nepřiměřený výklad a použití ustanovení o vzniku mimosmluvní odpovědnosti orgánů Evropské Unie, pojmu povinnost uvést odůvodnění, která přísluší všem orgánům Evropské Unie a soudu Evropské Unie, pojmu analogie a pojmu protiprávní jednání orgánu Evropské Unie.

                  2)

                  Druhý důvod kasačního opravného prostředku: protiprávnost úvah Soudu prvního stupně „k nákladům řízení“ (body 28 a 29 napadeného usnesení).


title: Věc T-330/09: Žaloba podaná dne 19. srpna 2009 — RapidEye v. Komise

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/69

         Žaloba podaná dne 19. srpna 2009 — RapidEye v. Komise
   (Věc T-330/09)
   2009/C 267/127
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: RapidEye AG (Brandenburg an der Havel, Německo) (zástupce: T. Jestaedt, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise uvedené v dopisu ze dne 9. června 2009 ve věci „Státní podpora CP 183/2009 — Německo, RapidEye AG (následná kontrola MSR 1998 — N 416/2002)“ v rozsahu, v němž Komise považuje podporu s intenzitou 35 % ekvivalentu hrubé podpory a částku podpory ve výši 44 199 321,36 EUR za nepřípustnou a pro podporu s intenzitou překračující 30,22 % ve vztahu k podpoře ve výši 37 316 000 EUR, vyžaduje nové oznámení;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise svým rozhodnutím K (2002)3570 konečné ze dne 2. října 2002 schválila státní podporu ve prospěch RapidEye AG [státní podpora č. N 416/2002 — Německo (Brandenburg), Podpora pro RapidEye AG] podle multisektorového rámce regionální podpory pro velké investiční projekty (1) a stanovila maximální intenzitu a maximální výšku podpory (dále jen „rozhodnutí Komise z 2. října 2002“).
   Žalobkyně v tomto řízení napadá dopis Komise D (2009)569 ze dne 9. června 2009, který se týká státní podpory CP 183/2009 — Německo, RapidEye AG (následná kontrola MSR 1998 — N 416/2002). V tomto dopise byly německé orgány vyzvány zejména k tomu, aby respektovaly intenzitu a částku podpory potvrzené rozhodnutím Komise z 2. října 2002 a aby potvrdily, že veškeré částky vyšší nežli stanovené hodnoty byly od všech příjemců vymáhány.
   Žalobkyně k odůvodnění své žaloby uplatňuje pět žalobních důvodů.
   Žalobkyně zaprvé uplatňuje porušení článků 87 ES a 88 ES a čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 (2), jelikož podle jejího názoru je podpora až do intenzity 35 % v souladu s rozhodnutím Komise ze dne 2. října 2002.
   Žalobkyně dále uplatňuje, že žalovaná zneužila svou posuzovací pravomoc tím, že v rozporu se svým rozhodnutím ze dne 2. října 2002 nepřipustí novou podporu do výše intenzity 35 % bez nového oznámení.
   Žalobkyně zatřetí uplatňuje porušení zásady legitimního očekávání, jelikož žalobkyně při uskutečňování investice s použitím podpory důvěřovala tomu, že podpora byla schválena až do intenzity 35 %.
   Nadto podpůrně uplatňuje porušení čl. 88 odst. 3 ES. Žalobkyně v této souvislosti uplatňuje, že i kdyby mělo být rozhodnutí Komise z 2. října 2002 vykládáno v tom smyslu, že připouští pouze pomoc s maximální intenzitou 30,22 %, jedná se při zvýšení na 35 % pouze o nepatrnou změnu podpory, která nevyžaduje nové oznámení.
   Konečně, žalobkyně podpůrně uplatňuje porušení článku 3 nařízení (ES) č. 800/2008 (3). Vytýká Komisi, že při zvýšení intenzity podpory na 35 % vyžaduje nové oznámení, aniž by zkoumala, zda tato podpora není podle nařízení č. 800/2008 od takové povinnosti osvobozená.

      (1)  Úř. věst. 1998, C 107, s. 7.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES; Zvl. vyd. 08/01, s. 339.

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 800/2008 ze dne 6. srpna 2008, kterým se v souladu s články 87 a 88 Smlouvy o ES prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné se společným trhem (obecné nařízení o blokových výjimkách).


title: Věc T-342/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  22. února 2006  – Adam v. Komise ( Úředníci — Odměna — Příspěvek za práci v zahraničí — Čl. 4 odst. 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu — Pojem  práce vykonaná pro některý jiný stát  )

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/12

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. února 2006 – Adam v. Komise
   (Věc T-342/04) (1)

   („Úředníci - Odměna - Příspěvek za práci v zahraničí - Čl. 4 odst. 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu - Pojem ‚práce vykonaná pro některý jiný stát‘“ )
   (2006/C 96/22)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Herta Adam (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a L. Lozano Palacios, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 2. září 2003, kterým se žalobkyni zamítá příspěvek za práci v zahraničí stanovený v článku 4 přílohy VII služebního řádu úředníků Evropských společenství
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004.