title: Věc C-474/16: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 24. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Colmar – Francie) – trestní řízení proti společnosti Belu Dienstleistung GmbH & Co KG, Stefanu Niklessovi „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Totožné předběžné otázky — Koordinace systémů sociálního zabezpečení — Nařízení (ES) č. 883/2004 — Použitelné právní předpisy — Potvrzení A 1 — Důkazní hodnota“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/15

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 24. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Colmar – Francie) – trestní řízení proti společnosti Belu Dienstleistung GmbH & Co KG, Stefanu Niklessovi
   (Věc C-474/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Totožné předběžné otázky - Koordinace systémů sociálního zabezpečení - Nařízení (ES) č. 883/2004 - Použitelné právní předpisy - Potvrzení A 1 - Důkazní hodnota“)
   (2018/C 005/20)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Colmar

      Účastníci původního trestního řízení

   Belu Dienstleistung GmbH & Co KG, Stefan Nikless

      za přítomnosti: Syndicat Prism’emploi, Union départementale CGT du Bas-Rhin, Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), právní nástupkyně Urssaf du Bas-Rhin

      Výrok

   Článek 19 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, musí být vykládán v tom smyslu, že potvrzení A 1 vydané institucí určenou příslušným orgánem členského státu na základě čl. 12 odst. 1 a 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení je závazné jak pro instituce sociálního zabezpečení členského státu, v němž je práce vykonávána, tak pro soudy tohoto členského státu, a to i tehdy, když tyto soudy konstatují, že podmínky činnosti dotčeného pracovníka nespadají do věcné působnosti tohoto ustanovení nařízení č. 883/2004.

      (1)  Úř. věst. C 441, 28. 11. 2016.


title: Věc C-607/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) dne 24. října 2017 – Skatteverket v. Memira Holding AB

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) dne 24. října 2017 – Skatteverket v. Memira Holding AB
   (Věc C-607/17)
   (2018/C 005/31)
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Účastníci původního řízení

      Žalobce a žalovaný ve vzájemné žalobě: Skatteverket

      Žalovaná a žalobkyně ve vzájemné žalobě: Memira Holding AB

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být při posouzení otázky, zda je ztráta dceřiné společnosti usazené v jiném členském státě konečná ve smyslu zejména věci A, a mateřská společnost tak může provést odpočet této ztráty na základě článku 49 SFEU, zohledněna skutečnost, že podle právní úpravy státu dceřiné společnosti je omezena možnost odpočtu ztráty u jiných subjektů, než je samotný subjekt, jemuž ztráta vznikla?

               2)

               Je-li takové omezení, které je uvedené v první otázce, relevantní, je pak nutno zohlednit, zda v dotyčném případě existuje ve státě dceřiné společnosti skutečně ještě jiný právní subjekt, který by mohl provést odpočet ztrát, pokud by to v tomto státě bylo přípustné?


title: Věc C-656/15 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – Evropská komise v. TV2/Danmark A/S, Royaume de Danemark, Viasat Broadcasting UK Ltd „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Článek 107 odst. 1 SFEU — Veřejnoprávní vysílání — Opatření přijatá dánskými orgány vůči dánské televizní stanici TV2/Danmark — Pojem ‚podpory poskytované státem nebo ze státních prostředků‘“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/4

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – Evropská komise v. TV2/Danmark A/S, Royaume de Danemark, Viasat Broadcasting UK Ltd
   (Věc C-656/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Článek 107 odst. 1 SFEU - Veřejnoprávní vysílání - Opatření přijatá dánskými orgány vůči dánské televizní stanici TV2/Danmark - Pojem ‚podpory poskytované státem nebo ze státních prostředků‘“)
   (2018/C 005/05)
   Jednací jazyk: dánština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky, T. Maxian Rusche a L. Grønfeldt, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: TV2/Danmark A/S (zástupce: O. Koktvedgaard, advokat), Dánské království (zástupci: C. Thorning, zmocněnec, ve spolupráci s R. Holdgaard, advokat), Viasat Broadcasting UK Ltd (zástupci: M. Honoré a S. Kalsmose-Hjelmborg, advokater)

      Vedlejší účastník podporující navrhovatelku: Kontrolní úřad ESVO (zástupci: C. Zatschler, M. Schneider, Í Isberg a C. Perrin, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2015, TV2/Danmark v. Komise (T-674/11, EU:T:2015:684), se zrušuje v rozsahu, v němž jím bylo zrušeno rozhodnutí Evropské komise 2011/839/EU ze dne 20. dubna 2011 o opatřeních přijatých Dánskem (C 2/03) ve prospěch TV2/Danmark, která konstatovala, že příjmy z reklamy z let 1995 a 1996 převedené na společnost TV2/Danmark prostřednictvím Fonds TV2 představují státní podporu.

               2)

               Žaloba na neplatnost podaná společností TV2/Danmark A/S proti rozhodnutí 2011/839 se zamítá.

               3)

               TV2/Danmark A/S ponese vlastní náklady a nahradí dále veškeré náklady řízení vynaložené Evropskou komisí a společností Viasat Broadcasting UK Ltd v prvním stupni, jakož i v řízení o kasačním opravném prostředku.

               4)

               Dánské království a Kontrolní úřad ESVO ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 48, 8.2.2016.


title: Věc T-666/17: Žaloba podaná dne 29. září 2017 – NeoCell v. EUIPO (BIOACTIVE NEOCELL COLLAGEN)

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/45

         Žaloba podaná dne 29. září 2017 – NeoCell v. EUIPO (BIOACTIVE NEOCELL COLLAGEN)
   (Věc T-666/17)
   (2018/C 005/61)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: NeoCell Holding Company LLC (Sunrise, Florida, Spojené státy americké) (zástupce: M. Edenborough, QC)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis slovní ochranné známky „BIOACTIVE NEOCELL COLLAGEN“ s vyznačením Evropské unie – Mezinárodní zápis č. 1 298 829 s vyznačením Evropské unie

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. července 2017 ve věci R 147/2017-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               podpůrně změnil sporné rozhodnutí tak, že přihláška má dostatečnou rozlišovací způsobilost a že její zápis nelze odmítnout na základě čl. 7 odst. 1 písm. b) nebo c) nařízení;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


title: Spojené věci C-655/16 a C-656/16: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 24. října 2017 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Hitachi Rail Italy Investments Srl (C-655/16), Finmeccanica SpA (C-656/16) v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Právo obchodních společností — Směrnice 2004/25/ES — Veřejné nabídky převzetí — Článek 5 odst. 4 druhý pododstavec — Možnost upravit cenu nabídky převzetí za jasně určených okolností a v souladu s jasně určenými kritérii — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví možnost dozorčích orgánů zvýšit cenu veřejné nabídky převzetí v případě koluze mezi předkladatelem nabídky a prodávajícím“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/16

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 24. října 2017 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Hitachi Rail Italy Investments Srl (C-655/16), Finmeccanica SpA (C-656/16) v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Spojené věci C-655/16 a C-656/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Právo obchodních společností - Směrnice 2004/25/ES - Veřejné nabídky převzetí - Článek 5 odst. 4 druhý pododstavec - Možnost upravit cenu nabídky převzetí za jasně určených okolností a v souladu s jasně určenými kritérii - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví možnost dozorčích orgánů zvýšit cenu veřejné nabídky převzetí v případě koluze mezi předkladatelem nabídky a prodávajícím“)
   (2018/C 005/21)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Hitachi Rail Italy Investments Srl (C-655/16), Finmeccanica SpA (C-656/16)

      Žalovaná: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Za přítomnosti: Amber Capital Italia Sgr SpA, Amber Capital Uk Llp, Bluebell Partners Limited, Elliot International Lp, The Liverpool Limited Partnership, Elliot Associates L.P.

      Výrok

   Článek 5 odst. 4 druhý pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava dotčená ve věcech v původním řízení, která opravňuje vnitrostátní dozorčí orgán ke zvýšení ceny veřejné nabídky převzetí v případě „koluze“, aniž by specifikovala jednání, která jsou pro tento pojem charakteristická, jestliže lze výklad uvedeného pojmu vyvodit dostatečně jasným, přesným a předvídatelným způsobem z dotčené vnitrostátní právní úpravy pomocí výkladových metod uznávaných ve vnitrostátním právu.

      (1)  Úř. věst. C 121, 18.4.2017.


title: Věc C-608/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) dne 24. října 2017 – Skatteverket v. Holmen AB

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) dne 24. října 2017 – Skatteverket v. Holmen AB
   (Věc C-608/17)
   (2018/C 005/32)
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Skatteverket

      Další účastník řízení: Holmen AB

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba pro účely toho, aby měla mateřská společnost v jednom členském státě nárok — mj. v souladu s rozsudkem ve věci Marks & Spencer (C-446/03, ECLI:EU:C:2005:763) — na základě článku 49 SFEU odpočíst konečné ztráty dceřiné společnosti v jiném členském státě, aby tato mateřská společnost vlastnila dceřinou společnost přímo?

               2)

               Je třeba považovat za konečnou ztrátu takovou ztrátu, kterou nebylo možné v důsledku právní úpravy státu dceřiné společnosti započíst na zisky vygenerované v tomto státě v konkrétním roce, avšak kterou bylo možné převést do dalšího období, takže ji lze odpočíst v následujících letech?

               3)

               Musí být pro účely posouzení konečnosti ztráty zohledněna skutečnost, že podle právní úpravy ve státě dceřiné společnosti mají jiné subjekty, než je subjekt, kterému ztráta vznikla, omezenou možnost tuto ztrátu odpočíst?

               4)

               Pokud je třeba zohlednit omezení uvedené v otázce 3, je třeba zohlednit, v jakém rozsahu toto omezení ve skutečnosti vedlo k tomu, že na zisk vygenerovaný jiným subjektem nebylo možné započíst ani část těchto ztrát?


title: Věc C-657/15 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – Viasat Broadcasting UK Ltd v. TV2/Danmark A/S, Evropská komise, Dánské království „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Článek 107 odst. 1 SFEU — Veřejnoprávní vysílání — Opatření přijatá dánskými orgány vůči dánské televizní stanici TV2/Danmark — Pojem ‚podpory poskytované státem nebo ze státních prostředků‘ — Rozsudek Altmark“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – Viasat Broadcasting UK Ltd v. TV2/Danmark A/S, Evropská komise, Dánské království
   (Věc C-657/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Článek 107 odst. 1 SFEU - Veřejnoprávní vysílání - Opatření přijatá dánskými orgány vůči dánské televizní stanici TV2/Danmark - Pojem ‚podpory poskytované státem nebo ze státních prostředků‘ - Rozsudek Altmark“)
   (2018/C 005/06)
   Jednací jazyk: dánština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Viasat Broadcasting UK Ltd (zástupci: M. Honoré a S. Kalsmose-Hjelmborg, advokáti)

      Další účastníci řízení: TV2/Danmark A/S (zástupce: O. Koktvedgaard, advokát), Evropská komise (zástupci: B. Stromsky, T. Maxian Rusche a L. Grønfeldt, zmocněnci), Dánské království (zástupci: C. Thorning, zmocněnec, ve spolupráci s R. Holdgaardem, advokátem)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2015, TV2/Danmark v. Komise (T 674/11, EU:T:2015:684), se zrušuje v rozsahu, v němž jím bylo zrušeno rozhodnutí Evropské komise 2011/839/EU ze dne 20. dubna 2011 o opatřeních přijatých Dánskem (C 2/03) ve prospěch TV2/Danmark, která konstatovala, že příjmy z reklamy z let 1995 a 1996 převedené na společnost TV2/Danmark prostřednictvím Fonds TV2 představují státní podporu.

               2)

               Kasační opravný prostředek se ve zbytku zamítá.

               3)

               Žaloba na neplatnost podaná společností TV2/Danmark A/S proti rozhodnutí 2011/839 se zamítá.

               4)

               TV2/Danmark A/S ponese vlastní náklady a nahradí dále polovinu nákladů vynaložených společností Viasat Broadcasting UK Ltd v řízení o kasačním opravném prostředku, jakož i veškeré její náklady vynaložené v řízení v prvním stupni.

               5)

               Viasat Broadcasting UK Ltd ponese polovinu vlastních nákladů vynaložených v řízení o tomto kasačním opravném prostředku.

               6)

               Evropská komise a Dánské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 222, 20.6.2016.


title: Věc T-667/16 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2017 – De Meyer a další v. Komise „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Povyšování — Povyšování za rok 2014 — Seznam úředníků navržených na povýšení generálními řediteli a vedoucími útvarů — Opomenutí jmen žalobců — Povinnost uvést odůvodnění — Neexistence nesprávného právního posouzení — Neexistence zkreslení důkazního materiálu — Návrh na vyloučení soudce“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2017 – De Meyer a další v. Komise
   (Věc T-667/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Povyšování - Povyšování za rok 2014 - Seznam úředníků navržených na povýšení generálními řediteli a vedoucími útvarů - Opomenutí jmen žalobců - Povinnost uvést odůvodnění - Neexistence nesprávného právního posouzení - Neexistence zkreslení důkazního materiálu - Návrh na vyloučení soudce“)
   (2018/C 005/48)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Pieter De Meyer (Brusel, Belgie) a 8 dalších navrhovatelů, jejichž seznam je uveden v příloze rozsudku (zástupce: R. Rata, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: původně G. Berscheid, C. Berardis-Kayser a A.-A. Gilly, poté G. Berscheid, G. Gattinara a C. Berardis-Kayser, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (samosoudce) ze dne 20. července 2016, Adriaen a další v. Komise (F-113/15, EU:F:2016:162) a znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Pieter De Meyer a ostatní úředníci, jejichž jména jsou uvedena v příloze, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v tomto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 441, 28.11.2016.


title: Věc C-46/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – Valsts ieņēmumu dienests v. „LS Customs Services“ SIA „Řízení o předběžné otázce — Celní unie — Nařízení (EHS) č. 2913/92 — Celní kodex Společenství — Zboží, které není zbožím Společenství — Celní režim vnějšího tranzitu Společenství — Odnětí zboží, které podléhá dovoznímu clu, celnímu dohledu — Určení celní hodnoty — Článek 29 odst. 1 — Podmínky pro uplatnění metody hodnoty transakce — Články 30 a 31 — Výběr metody určení celní hodnoty — Povinnost celních orgánů odůvodnit zvolenou metodu“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/6

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – Valsts ieņēmumu dienests v. „LS Customs Services“ SIA
   (Věc C-46/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Celní kodex Společenství - Zboží, které není zbožím Společenství - Celní režim vnějšího tranzitu Společenství - Odnětí zboží, které podléhá dovoznímu clu, celnímu dohledu - Určení celní hodnoty - Článek 29 odst. 1 - Podmínky pro uplatnění metody hodnoty transakce - Články 30 a 31 - Výběr metody určení celní hodnoty - Povinnost celních orgánů odůvodnit zvolenou metodu“)
   (2018/C 005/07)
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākā tiesa

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Valsts ieņēmumu dienests

      Odpůrkyně:„LS Customs Services“ SIA

      Výrok

               1)

               Článek 29 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 955/1999 ze dne 13. dubna 1999 musí být vykládán v tom smyslu, že metoda určení celní hodnoty stanovená v tomto ustanovení se nepoužije na zboží, které nebylo prodáno na vývoz do Evropské unie.

               2)

               Článek 31 nařízení č. 2913/92 , ve znění nařízení č. 955/1999, ve spojení s čl. 6 odst. 3 tohoto nařízení, ve znění změn, musí být vykládán v tom smyslu, že jsou celní orgány povinny uvést v jejich rozhodnutí, kterým se stanoví výše dlužného dovozního cla, důvody, které je vedly k odmítnutí metod určení celní hodnoty stanovených v článcích 29 a 30 tohoto nařízení, ve znění změn, před tím, než mohou přijmout závěr o použití metody stanovené v článku 31 tohoto nařízení, jakož i údaje, na základě kterých vypočítaly celní hodnotu zboží, a to aby dotčené osobě umožnily posoudit opodstatněnost a rozhodnout se s plnou znalostí věci, zda je účelné podat proti takovému rozhodnutí žalobu. Je věcí členských států, aby v rámci procesní autonomie upravily následky porušení povinnosti odůvodnění ze strany celních orgánů a stanovily, zda a do jaké míry lze takové porušení napravit během soudního řízení, s výhradou dodržení zásad rovnocennosti a efektivity.

               3)

               Článek 30 odst. 2 písm. a) nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 955/1999, musí být vykládán v tom smyslu, že před tím, než bude možné odmítnout použití metody určení celní hodnoty uvedené v tomto ustanovení, není příslušný orgán povinen požádat výrobce o poskytnutí informací potřebných pro použití této metody. Uvedený orgán je však povinen konzultovat všechny zdroje informací a databáze údajů, které má k dispozici. Musí rovněž umožnit dotyčnému hospodářskému subjektu sdělit mu všechny informace, které mohou přispět k určení celní hodnoty zboží na základě tohoto ustanovení.

               4)

               Článek 30 odst. 2 nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 955/1999, musí být vykládán v tom smyslu, že celní orgány nejsou povinny odůvodnit nepoužití metod stanovených v tomto ustanovení pod písm. c) a d) v případě, kdy určí celní hodnotu zboží z hodnoty transakce u podobného zboží v souladu s čl. 151 odst. 3 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1762/99 ze dne 19. července 1995.

      (1)  Úř. věst. C 111, 29.3.2016.


title: Věc T-75/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2017 – USFSPEI v. Parlament a Rada „Žaloba na neplatnost — Lhůta k podání žaloby — Nepřípustnost — Mimosmluvní odpovědnost — Reforma služebního řádu a pracovního řádu — Nařízení (UE, Euratom) č. 1023/2013 — Nesrovnalosti v průběhu postupu přijímání aktů — Neprojednání s Výborem pro služební řád a odborovými organizacemi — Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2017 – USFSPEI v. Parlament a Rada
   (Věc T-75/14) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Lhůta k podání žaloby - Nepřípustnost - Mimosmluvní odpovědnost - Reforma služebního řádu a pracovního řádu - Nařízení (UE, Euratom) č. 1023/2013 - Nesrovnalosti v průběhu postupu přijímání aktů - Neprojednání s Výborem pro služební řád a odborovými organizacemi - Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům“)
   (2018/C 005/33)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (USFSPEI) (Brusel, Belgie) (zástupci: původně J. N. Louis a D. de Abreu Caldas, poté J. N. Louis, advokáti)

      Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: A. Troupiotis a E. Taneva, zmocněnci) a Rada Evropské unie (zástupci: původně M. Bauer a A. Bisch, poté M. Bauer a M. Veiga, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalované: Evropská komise (zástupci: původně G. Gattinara a J. Currall, poté G. Gattinara a G. Berscheid, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení čl. 1 bodů 27, 32, 46, 61, bodu 64 písm. b), bodu 65 písm. b) a bodu 67 písm. d) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1023/2013 ze dne 22. října 2013, kterým se mění služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie (Úř. věst. 2013, L 287, p. 15), a dále návrh založený na článku 268 SFEU a znějící na náhradu újmy, kterou žalobkyně údajně utrpěla v důsledku přijetí nařízení č. 1023/2013 v rozporu s dohodou o reformě z roku 2004, články 12 a 27 Listiny základních práv Evropské unie, článkem 10 služebního řádu a dohodovacím postupem stanoveným rozhodnutím Rady ze dne 23. června 1981.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (USFSPEI) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem a Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 194, 24.6.2014.


title: Věc C-333/17: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 26. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial da Comarca de Braga – Portugalsko) v řízení Caixa Económica Montepio Geral v. Carlos Samuel Pimenta Marinho a další „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Listina základních práv Evropské unie — Článků 21 a 38 — Zákaz diskriminace — Ochrana spotřebitele — Smlouva o bankovním úvěru — Neexistence otázky týkající se jiného pravidla unijního práva, než pravidel uvedených v Listině základních práv — Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/16

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 26. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial da Comarca de Braga – Portugalsko) v řízení Caixa Económica Montepio Geral v. Carlos Samuel Pimenta Marinho a další
   (Věc C-333/17) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Listina základních práv Evropské unie - Článků 21 a 38 - Zákaz diskriminace - Ochrana spotřebitele - Smlouva o bankovním úvěru - Neexistence otázky týkající se jiného pravidla unijního práva, než pravidel uvedených v Listině základních práv - Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“)
   (2018/C 005/22)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Judicial da Comarca de Braga

      Účastníci původního řízení

      Žalující: Caixa Económica Montepio Geral

      Žalovaní: Carlos Samuel Pimenta Marinho, Maria de Lurdes Coelho Pimenta Marinho, Daniel Pimenta Marinho, Vera da Conceição Pimenta Marinho

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie je zjevně nepříslušný odpovědět na žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podané Tribunal Judicial da Comarca de Braga (okresní soud Braga, Portugalsko) rozhodnutím ze dne 29. března 2017.

      (1)  JO C 256 du 07.08.2017


title: Věc T-831/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2017 – Alfamicro v. Komise „Rozhodčí doložka — Grantová dohoda uzavřená v rámci rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovace (CIP) (2007-2013) — Zpráva o auditu — Způsobilé náklady — Vrácení vyplacených částek — Proporcionalita — Legitimní očekávání — Právní jistota — Zásada řádné správy — Povinnost uvést odůvodnění — Úprava návrhových žádání v průběhu řízení — Započtení pohledávek — Vzájemný návrh — Úroky z prodlení“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2017 – Alfamicro v. Komise
   (Věc T-831/14) (1)

   („Rozhodčí doložka - Grantová dohoda uzavřená v rámci rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovace (CIP) (2007-2013) - Zpráva o auditu - Způsobilé náklady - Vrácení vyplacených částek - Proporcionalita - Legitimní očekávání - Právní jistota - Zásada řádné správy - Povinnost uvést odůvodnění - Úprava návrhových žádání v průběhu řízení - Započtení pohledávek - Vzájemný návrh - Úroky z prodlení“)
   (2018/C 005/34)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. (Cascais, Portugalsko) (zástupci: původně G. Gentil Anastácio, D. Pirra Xarepe a L. Rodrigues Carvalho, poté G. Gentil Anastácio a D. Pirra Xarepe, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Estrada de Solà a P. Guerra e Andrade, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 272 SFEU a směřující v podstatě k určení neexistence pohledávky, kterou má údajně Komise vůči žalobkyni na základě grantové dohody č. 238882 o financování projektu „Save Energy“ ze strany Unie, uzavřené v rámci rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovace (2007-2013) zavedeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1639/2006/ES ze dne 24. října 2006 (Úř. věst. 2006, L 310, s. 15), a dále vzájemný návrh směřující v podstatě k tomu, aby bylo žalobkyni uloženo vrácení grantu, který byl neoprávněně vyplacen v rámci výše uvedené dohody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba podaná společností Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda se zamítá.

               2)

               Společnosti Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal se ukládá povinnost zaplatit Evropské komisi částku 277 849,93 eur, zvýšenou o 26,88 eur z titulu úroků z prodlení počínaje 20. červnem 2015.

               3)

               Společnosti Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 73, 2.3.2015.


title: Věc T-687/17: Žaloba podaná dne 5. října 2017 – Vendrell Marti v. SRB

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/46

         Žaloba podaná dne 5. října 2017 – Vendrell Marti v. SRB
   (Věc T-687/17)
   (2018/C 005/62)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Pedro Vendrell Marti (Madrid, Španělsko) (zástupci: E. Martínez Martínez a C. López-Mélida de Ramón, advokáti)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB/EES/2017/08) a ocenění provedené nezávislým znalcem, ze kterého v souladu s čl. 20 odst. 15 nařízení č. 806/2014 vychází;

               —

               určil neplatnost a nepoužitelnost článků 18 a 29 nařízení (EU) č. 806/2014;

               —

               uložil žalovanému Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-500/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Frankfurt am Main (Německo) dne 18. srpna 2017 – Thomas Krauss v. TUIfly GmbH

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Frankfurt am Main (Německo) dne 18. srpna 2017 – Thomas Krauss v. TUIfly GmbH
   (Věc C-500/17)
   (2018/C 005/23)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Frankfurt am Main

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Thomas Krauss

      Žalovaná: TUIfly GmbH
   Usnesením Soudního dvora ze dne 28. září 2017 byla věc vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.


title: Věc C-204/16 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – SolarWorld AG v. Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA, Conseil de l'Union européenne, Commission européenne, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) „Kasační opravný prostředek — Dumping — Prováděcí nařízení (EU) č. 1238/2013 — Článek 3 — Dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky — Konečné antidumpingové clo — Osvobození dovozu, na který se vztahuje přijatý závazek — Oddělitelnost“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/7

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – SolarWorld AG v. Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA, Conseil de l'Union européenne, Commission européenne, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME)
   (Věc C-204/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Dumping - Prováděcí nařízení (EU) č. 1238/2013 - Článek 3 - Dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky - Konečné antidumpingové clo - Osvobození dovozu, na který se vztahuje přijatý závazek - Oddělitelnost“)
   (2018/C 005/08)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: SolarWorld AG (zástupci: L. Ruessmann, avocat, J. Beck, Solicitor)

      Další účastnice řízení: Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (zástupci: L. Ruessmann, avocat, a J. Beck, solicitor), Rada Evropské unie (zástupce: H. Marcos Fraile, zmocněnkyně, ve spolupráci s N. Tuominen, Avocată), Evropská komise (zástupci: A. Demeneix, T. Maxian Rusche a J.-F. Brakeland, zmocněnci), China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) (zástupci: J.-F. Bellis a A. Scalini, avocats, F. Di Gianni, avvocato)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti SolarWorld AG se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 232, 27.6.2016.


title: Věc T-690/17: Žaloba podaná dne 5. října 2017 – Uluru a další v. Komise a SRB

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/46

         Žaloba podaná dne 5. října 2017 – Uluru a další v. Komise a SRB
   (Věc T-690/17)
   (2018/C 005/63)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Uluru, SL (Madrid, Španělsko), Juan Adolfo Álvarez Lorenzana (Santo Domingo, Dominikánská republika) a Raquel Fortet Rodríguez (Madrid) (zástupci: B. Cremades Roman, J. Orts Castro, J. López Useros, S. Cajal Martín a P. Marrodán Lázaro, advokáti)

      Žalovaní: Evropská komise a Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil neplatnost rozhodnutí SRB č. SRB/EES/2017/08 a rozhodnutí Komise (EU) 2017/1246, obě ze dne 7. června 2017, a v důsledku toho (a) uložil SRB a Evropské komisi povinnost vrátit žalobcům jejich investice do Banco Popular za podmínek uvedených v žalobě nebo (b) alternativně uložil SRB a Evropské komisi povinnost zaplatit žalobcům náhradu škody z mimosmluvní odpovědnosti za podmínek uvedených v žalobě;

               —

               uložil SRB a Evropské komisi povinnost zaplatit žalobcům náhradu škody z mimosmluvní odpovědnosti za podmínek uvedených v žalobě;

               —

               určil, že ocenění provedené nezávislým znalcem SRB je neplatné, a po výpočtu čisté hodnoty aktiv Banco Popular uložil SRB a Evropské komisi povinnost vyplatit žalobcům náhradu za podmínek uvedených v žalobě;

               —

               uložil SRB a Evropské komisi náhradu nákladů tohoto řízení;

               —

               rozhodl, že ze všech částek přiznaných žalobcům plynou vyrovnávací úroky od 23. května 2017 (nebo podpůrně od 7. června 2017) do dne vyhlášení rozsudku, jakož i úroky z prodlení ode dne vyhlášení rozsudku, s výjimkou náhrady nákladů tohoto řízení, z nichž plynou úroky z prodlení teprve ode dne vyhlášení rozsudku; a

               —

               přiznal žalobcům jakýkoli další prostředek nápravy, který uzná podle práva za vhodný.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-515/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. srpna 2017 Uniwersytetem Wrocławskim proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 13. června 2017 ve věci T-137/16, Uniwersytet Wrocławski v. Výkonná agentura pro výzkum (REA)

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. srpna 2017 Uniwersytetem Wrocławskim proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 13. června 2017 ve věci T-137/16, Uniwersytet Wrocławski v. Výkonná agentura pro výzkum (REA)
   (Věc C-515/17 P)
   (2018/C 005/24)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Uniwersytet Wrocławski (zástupci: A. Krawczyk-Giehsmann, K. Szarek, advokáti)

      Další účastnice řízení: Výkonná agentura pro výzkum (REA)

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadené usnesení;

               —

               určil, že žaloba byla řádně podána;

               —

               uložil další účastnici řízení náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   První důvod kasačního opravného prostředku se týká porušení článku 19 statutu Soudního dvora Evropské unie. Tento důvod je založen na skutečnosti, že Tribunál při použití tohoto ustanovení jej nesprávně vyložil v rozporu se zásadami proporcionality a subsidiarity, protože nezohledňuje, že sporný právní vztah mezi právním zástupcem (radca prawny) vysoké školy a vysokou školou je založen na nezávislosti a rovnosti stran a povolání právního zástupce (radca prawny) je v polském právním systému charakterizované ve své podstatě nezávislostí a absencí podřízenosti vůči třetím osobám, přičemž jde o povolání založené na veřejné důvěře.
   Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení článku 119 jednacího řádu Tribunálu ze dne 23. dubna 2015. Tento důvod je založen na skutečnosti, že Tribunál nesprávně odůvodnil rozhodnutí, neboť v odůvodnění napadeného usnesení zformuloval abstraktní výpověď a vyjádřený názor nezohledňuje skutkové okolnosti projednávané věci, čímž bylo značně omezeno právo navrhovatele na účinnou obranu.


title: Věc T-697/17: Žaloba podaná dne 4. října 2017 – De Longhi Benelux v. EUIPO (COOKING CHEF GOURMET)

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/47

         Žaloba podaná dne 4. října 2017 – De Longhi Benelux v. EUIPO (COOKING CHEF GOURMET)
   (Věc T-697/17)
   (2018/C 005/64)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: De Longhi Benelux SA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: M. Arnott, A. Nicholls, solicitors a G. Hollingworth, barrister)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „COOKING CHEF GOURMET“ – Přihláška č. 15 549 637

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. července 2017, ve věci R 231/2017-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO, že ponese vlastní náklady řízení před Úřadem a Tribunálem a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-229/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2017 – European Dynamics Luxembourg a další v. EBA „Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Poskytování dočasné pracovní síly pro služby v oblasti informačních technologiích — Odmítnutí nabídky uchazeče — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2017 – European Dynamics Luxembourg a další v. EBA
   (Věc T-229/15) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Poskytování dočasné pracovní síly pro služby v oblasti informačních technologiích - Odmítnutí nabídky uchazeče - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení“)
   (2018/C 005/36)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: European Dynamics Luxembourg SA (Lucemburk, Lucembursko), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) a European Dynamics Belgium SA (Brusel, Belgie) (zástupci: I. Ampazis, M. Sfyri, C.-N. Dede a D. Papadopoulou, poté M. Sfyri, C.-N. Dede a D. Papadopoulou, advokáti)

      Žalovaný: Evropský orgán pro bankovnictví (EBA) (zástupci: J. Overett Somnier, J. Mifsud a S. Giordano, zmocněnci, ve spolupráci s H.-G. Kamannem a A. Dritsou, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí EBA ze dne 2. března 2015, kterým se odmítá nabídka žalobkyň, předložená v odpovědi na výzvu k podávání nabídek v rámci omezeného zadávacího řízení EBA/2014/06/OPS/SER/RT, týkající se části č. 1 zakázky, nadepsané „Poskytování dočasné pracovní síly: dočasná pracovní síla v oblasti informačních technologií“, a dále návrh založený na článku 268 SFEU a znějící na získání náhrady škody, kterou žalobkyně údajně utrpěly v důsledku tohoto rozhodnutí, z důvodu pozbytí možnosti zařazení na první místo v pořadí v rámci dotčeného zadávacího, ve výši 300 000 eur spolu s úroky z prodlení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE a European Dynamics Belgium SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262, 10.8.2015.


title: Věc T-668/16 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2017 – HL v. Komise „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Povyšování — Povyšování za rok 2014 — Seznam úředníků navržených na povýšení generálními řediteli a vedoucími útvarů — Opomenutí jména žalobce — Povinnost uvést odůvodnění — Neexistence nesprávného právního posouzení — Neexistence zkreslení důkazního materiálu — Návrh na vyloučení soudce“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2017 – HL v. Komise
   (Věc T-668/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Povyšování - Povyšování za rok 2014 - Seznam úředníků navržených na povýšení generálními řediteli a vedoucími útvarů - Opomenutí jména žalobce - Povinnost uvést odůvodnění - Neexistence nesprávného právního posouzení - Neexistence zkreslení důkazního materiálu - Návrh na vyloučení soudce“)
   (2018/C 005/49)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: HL (zástupce: R. Rata, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: původně G. Berscheid, C. Berardis-Kayser a A.-A. Gilly, poté G. Berscheid, G. Gattinara a C. Berardis-Kayser, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (samosoudce) ze dne 20. července 2016, HL v. Komise (F-112/15, EU:F:2016:161) a znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               HL ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v tomto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 441, 28.11.2016.


title: Věc C-205/16 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – SolarWorld AG v. Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA, Rada Evropské unie, Evropská Komise, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) „Kasační opravný prostředek — Dotace — Prováděcí nařízení (EU) č. 1239/2013 — Článek 2 — Dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Číny — Konečné vyrovnávací clo — Osvobození dovozu, na který se vztahuje přijatý závazek — Oddělitelnost“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/7

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – SolarWorld AG v. Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA, Rada Evropské unie, Evropská Komise, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME)
   (Věc C-205/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Dotace - Prováděcí nařízení (EU) č. 1239/2013 - Článek 2 - Dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Číny - Konečné vyrovnávací clo - Osvobození dovozu, na který se vztahuje přijatý závazek - Oddělitelnost“)
   (2018/C 005/09)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: SolarWorld AG (zástupci: L. Ruessmann, avocat, J. Beck, Solicitor)

      Další účastníci řízení: Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (zástupci: L. Ruessmann, avocat, et M. J. Beck, solicitor), Rada Evropské unie (zástupci: H. Marcos Fraile, zmocněnkyně, ve spolupráci s N. Tuominenem, Avocată), Evropská komise (zástupci: A. Demeneix, J.-F. Brakeland a T. Maxian Rusche, zmocněnci), China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) (zástupci: J.-F. Bellis a A. Scalini, avocats, F. Di Gianni, avvocato)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti SolarWorld AG se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 232, 27.6.2016.


title: Věc C-556/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Pécsi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 22. září 2017 – Alexey Torubarov v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Pécsi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 22. září 2017 – Alexey Torubarov v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
   (Věc C-556/17)
   (2018/C 005/25)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Pécsi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Alexey Torubarov

      Žalovaný: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 46 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU (1) ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie vykládán v tom smyslu, že maďarské soudy jsou oprávněny změnit rozhodnutí vydané orgánem příslušným v oblasti azylu, jímž se zamítá přiznání statusu mezinárodní ochrany, a to i ve smyslu udělení této ochrany?

      (1)  Úř. věst. 2013, L 180, s. 60.


title: Věc T-700/17: Žaloba podaná dne 5. října 2017 – Traviacar a další v. SRB

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/48

         Žaloba podaná dne 5. října 2017 – Traviacar a další v. SRB
   (Věc T-700/17)
   (2018/C 005/65)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Traviacar, S.L. (O Carballiño, Španělsko) a dalších 96 žalobců (zástupci: P. Rúa Sobrino, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB/EES/2017/08) a ocenění provedené nezávislým znalcem, ze kterého v souladu s čl. 20 odst. 15 nařízení č. 806/2014 vychází;

               —

               určil neplatnost a nepoužitelnost článků 18 a 29 nařízení (EU) č. 806/2014;

               —

               uložil žalovanému Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-217/16: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Efeteio Athinon – Řecko) – Evropská komise v. Dimos Zagoriou „Řízení o předběžné otázce — Rozhodnutí Evropské komise o vrácení vyplacených částek, které je podkladem pro výkon rozhodnutí — Článek 299 SFEU — Výkon rozhodnutí — Provádění výkonu rozhodnutí — Určení vnitrostátního soudu příslušného k projednávání sporů z oblasti výkonu rozhodnutí — Určení osoby, které je uložen peněžitý závazek — Podmínky uplatňování vnitrostátních procesních předpisů — Procesní autonomie členských států — Zásady rovnocennosti a efektivity“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/8

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Efeteio Athinon – Řecko) – Evropská komise v. Dimos Zagoriou
   (Věc C-217/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Rozhodnutí Evropské komise o vrácení vyplacených částek, které je podkladem pro výkon rozhodnutí - Článek 299 SFEU - Výkon rozhodnutí - Provádění výkonu rozhodnutí - Určení vnitrostátního soudu příslušného k projednávání sporů z oblasti výkonu rozhodnutí - Určení osoby, které je uložen peněžitý závazek - Podmínky uplatňování vnitrostátních procesních předpisů - Procesní autonomie členských států - Zásady rovnocennosti a efektivity“)
   (2018/C 005/10)
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Efeteio Athinon

      Účastnice původního řízení

      Odvolatelka: Evropská komise

      Žalobkyně: Dimos Zagoriou

      Výrok

               1)

               Článek 299 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že neurčuje volbu soustavy vnitrostátních soudů příslušné k projednávání žalob souvisejících s výkonem rozhodnutí v případě aktů Evropské komise, které ukládají peněžitý závazek jiným osobám než státům a které jsou podle citovaného článku podkladem pro výkon rozhodnutí, neboť toto určení je podle zásady procesní autonomie věcí vnitrostátního práva s tou výhradou, že toto určení nesmí bránit použití a účinnosti unijního práva.
               Určit, zda jsou vnitrostátní procesní pravidla uplatňována na žaloby vztahující se k výkonu rozhodnutí v případě aktů uvedených v článku 299 SFEU způsobem, který ve srovnání s postupem pro rozhodování podobných vnitrostátních sporů není diskriminační, a podle pravidel, která nečiní navracení částek dotčených těmito akty obtížnějším než v obdobných případech týkajících se provádění odpovídajících vnitrostátních ustanovení, musí vnitrostátní soud.

               2)

               Článek 299 SFEU, jakož i nařízení Rady (EHS) č. 2052/88 ze dne 24. června 1988 o úkolech strukturálních fondů a jejich účinnosti a o koordinaci mezi jejich činnostmi navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými stávajícími finančními nástroji, nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí ustanovení k nařízení č. 2052/88 týkající se koordinace mezi činnostmi jednotlivých strukturálních fondů navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými stávajícími finančními nástroji, a nařízení Rady (EHS) č. 4256/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí ustanovení k nařízení č. 2052/88, pokud jde o orientační sekci Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), musí být vykládány v tom smyslu, že za takových okolností, jaké nastaly ve věci v původním řízení, neurčují osoby, vůči kterým může být veden výkon rozhodnutí na základě rozhodnutí Evropské komise o vrácení vyplacených částek, které je podkladem pro výkon rozhodnutí.
               Tyto osoby musí určit vnitrostátní právo, přičemž musí být dodrženy zásady rovnocennosti a efektivity.

      (1)  Úř. věst. C 222, 20.6.2016.


title: Věc C-227/16: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Nizozemsko) – Jan Theodorus Arts v. Veevoederbedrijf Alpuro BV „Řízení o předběžné otázce — Zemědělství — Společná zemědělská politika — Nařízení (ES) č. 73/2009 — Režim jednotné platby — Chovatel telat, který uzavřel začleňovací smlouvu — Smluvní ustanovení, na jehož základě jednotná platba připadne začleňovacímu podniku — Přípustnost“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/9

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Nizozemsko) – Jan Theodorus Arts v. Veevoederbedrijf Alpuro BV
   (Věc C-227/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Zemědělství - Společná zemědělská politika - Nařízení (ES) č. 73/2009 - Režim jednotné platby - Chovatel telat, který uzavřel začleňovací smlouvu - Smluvní ustanovení, na jehož základě jednotná platba připadne začleňovacímu podniku - Přípustnost“)
   (2018/C 005/11)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Jan Theodorus Arts

      Odpůrkyně: Veevoederbedrijf Alpuro BV

      Výrok

   Nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003, musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání smluvnímu ustanovení, na jehož základě částka podpory, na niž může chovatel telat uplatňovat nárok v rámci režimu jednotné platby, připadne začleňovacímu podniku, jestliže k převedení této podpory došlo v rámci vzájemných výhod a povinností sjednaných mezi stranami smlouvy.

      (1)  Úř. věst. C 279, 1.8.2016.


title: Věc T-706/17: Žaloba podaná dne 11. října 2017 – UP v. Komise

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/49

         Žaloba podaná dne 11. října 2017 – UP v. Komise
   (Věc T-706/17)
   (2018/C 005/67)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: UP (zástupce: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

         a v důsledku toho:

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 26. dubna, ve kterém DG RH odmítlo žádost žalobkyně o částečný pracovní úvazek ze zdravotních důvodů;

               —

               zrušil v případě potřeby rozhodnutí ze dne 12. července 2017 o zamítnutí stížnosti;

               —

               nařídil náhradu finanční a nemajetkové újmy žalobkyně plynoucí z těchto rozhodnutí, která se oceňuje na částku 8 800 eur s výhradou nového ocenění;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod, členěný na dvě části.
   První část žalobního důvodu vychází z porušení zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace a z porušení práva být vyslechnut, neboť orgán oprávněný ke jmenování (dále jen „OOJ“) vycházel z právní úpravy vztahující se na jiné případy, než je případ žalobkyně, přičemž ji nevyslechl, ani jí neumožnil vyjádřit se tak, aby mohla ovlivnit obsah zamýšleného rozhodnutí, a porušil tudíž její právo účinně se v řízení bránit.
   Druhá část žalobního důvodu vychází z porušení zásady řádné správy a povinnosti jednat s náležitou péčí a ze zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu ze strany OOJ, neboť náhradu za pracovní neschopnost mohl posuzovat podle obecných pravidel náhrad stanovených ve společných předpisů. Žalobkyně má za to, že žádné ustanovení služebního řádu nebrání možnosti kumulovat tyto náhrady s příjmy z její pracovní činnosti vzhledem k tomu, že její zdravotní stav a míra neschopnosti neodpovídají zdravotní kritériím invalidity podle služebního řádu.


title: Věc C-561/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. září 2017 Polskou republikou proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 13. června 2017 ve věci T-137/16, Uniwersytet Wrocławski v. Výkonná agentura pro výzkum (REA)

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. září 2017 Polskou republikou proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 13. června 2017 ve věci T-137/16, Uniwersytet Wrocławski v. Výkonná agentura pro výzkum (REA)
   (Věc C-561/17 P)
   (2018/C 005/26)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec)

      Další účastníci řízení: Uniwersytet Wrocławski, Výkonná agentura pro výzkum (REA)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               v plném rozsahu zrušil usnesení Tribunálu Evropské unie (osmého senátu) ze dne 13. června 2017 ve věci T-137/16, Uniwersytet Wrocławski v. Výkonná agentura pro výzkum (REA);

               —

               vrátil věc Tribunálu k novému rozhodnutí;

               —

               rozhodl, že každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení;

               —

               přidělil věc velkému senátu v souladu s čl. 16 třetím pododstavcem statutu Soudního dvora Evropské unie.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Zaprvé Polská republika tvrdí, že napadené usnesení porušuje čl. 19 třetí a čtvrtý pododstavec statutu tím, že ho nesprávně vykládá. Napadené usnesení vychází z judikatury unijních soudů, podle níž požadavek nezávislosti právníka vyplývající z článku 19 statutu je nutně spojen s absencí pracovního poměru mezi právníkem a jeho mandantem. Polská republika se domnívá, že tato linie judikatury je v zásadě nesprávná a je třeba ji změnit.
   Krom toho, ačkoli napadené usnesení vychází z judikatury unijních soudů, přesto překračuje meze touto judikaturou vytyčené. V napadeném usnesení se totiž požadavek nezávislosti spojuje nejen s absencí pracovního poměru, ale i absencí občanskoprávního vztahu a rizika, že profesní prostředí bude mít vliv na právníka a ovlivní jeho právní názor.
   Důsledkem takového přístupu je rozsáhlé omezení práva na obranu před unijními soudy. Přitom jde o omezení spočívající na velmi nejasných kritériích podléhajících posouzení, které nemá výslovně stanovený základ v ustanoveních unijního práva a neslouží cíli, který lze pochopit.
   Zadruhé Polská republika tvrdí, že napadené usnesení porušuje zásadu právní jistoty. Napadené usnesení zavádí novou neurčitou podmínku pro nezávislost zmocněnců, a to takovou, že nesmí existovat žádné riziko ovlivnění profesním prostředím, ale neudává žádné pokyny týkající se způsobu její posouzení. V důsledku toho navrhovatel není schopen posoudit, zda zmocněnec, kterého si zvolil, splňuje podmínky nezávislosti, a zda jeho žaloba bude prohlášena za přípustnou.
   Zatřetí Polská republika tvrdí, že napadené usnesení není dostatečně odůvodněno tak, aby bylo možné pochopit důvody, proč se Tribunál domnívá, že zmocněnec nesplňuje požadavek nezávislosti, a proč odmítl jím podepsanou žalobu.
   Tribunál konkrétně nevysvětlil, proč se takový vztah, jako je vztah mezi zmocněncem a Uniwersytetem Wrocławskim, přes absenci podřízenosti rovná zaměstnaneckému poměru. Navíc Tribunál nevysvětlil, z jakých důvodů zohlednil jiné okolnosti než okolnosti týkající se poskytnutí právní pomoci zmocněncem. Tribunál ani nevysvětlil, jak se má v případě občanskoprávní smlouvy pojímat pojem profesního prostředí a jaký druh vlivu působí na zmocněnce. Krom toho z napadeného usnesení nevyplývá, jaký druh rizika je spojen s tímto druhem smlouvy a v čem spočívá omezení nezávislosti, což bylo důvodem pro to, aby byl zmocněnec vyloučen.


title: Věc T-245/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. listopadu 2017 – Klimenko v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině — Zmrazení finančních prostředků — Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje — Ponechání jména žalobce na seznamu — Povinnost uvést odůvodnění — Právní základ — Zjevně nesprávné posouzení — Právo na obhajobu — Právo vlastnit majetek — Právo na dobrou pověst — Přiměřenost — Ochrana základních práv srovnatelná s ochranou zaručenou v Unii — Námitka protiprávnosti“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. listopadu 2017 – Klimenko v. Rada
   (Věc T-245/15) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Ponechání jména žalobce na seznamu - Povinnost uvést odůvodnění - Právní základ - Zjevně nesprávné posouzení - Právo na obhajobu - Právo vlastnit majetek - Právo na dobrou pověst - Přiměřenost - Ochrana základních práv srovnatelná s ochranou zaručenou v Unii - Námitka protiprávnosti“)
   (2018/C 005/37)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Oleksandr Viktorovič Klimenko (Moskva, Rusko) (zástupci: původně B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, a R. Gherson, solicitor, poté B. Kennelly, J. Pobjoy, R. Gherson a T. Garner, solicitor, a nakonec M. Phelippeau, advokátka)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Vitro a J.-P. Hix, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nárok založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení, zaprvé, rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 ze dne 5. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 62, s. 25), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/357 ze dne 5. března 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 62, s. 1), zadruhé rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/318 ze dne 4. března 2016, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2016, L 60, s. 76), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2016/311 ze dne 4. března 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2016, L 60, s. 1), a zatřetí rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/381 ze dne 3. března 2017, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2017, L 58, s. 34), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2017/374 ze dne 3. března 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2017, L 58, s. 1), v rozsahu, v němž jméno žalobce bylo ponecháno na seznamu osob, subjektů a orgánů, na něž se tato omezující opatření uplatní

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Oleksandru Viktoroviči Klimenkovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 302, 14.9.2015.


title: Věc T-722/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2017 – Mapei v. EUIPO – Steenfabrieken Vandersanden (zerø) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zerø — Starší slovní ochranná známka Evropské unie ZERO — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2017 – Mapei v. EUIPO – Steenfabrieken Vandersanden (zerø)
   (Věc T-722/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zerø - Starší slovní ochranná známka Evropské unie ZERO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2018/C 005/51)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mapei SpA (Milán, Itálie) (zástupci: F. Caricato, poté M. Fazzini, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Steenfabrieken Vandersanden NV (Bilzen, Belgie) (zástupci: J. Mayldermans a P. Maeyaert, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. července 2016 (věc R 2371/2015-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Steenfabrieken Vandersanden a Mapei.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Mapei SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 462, 12.12.2016.


title: Věc C-298/16: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Teodor Ispas, Anduţa Ispas v. Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj „Řízení o předběžné otázce — Obecné zásady unijního práva — Právo na řádnou správu a právo na obhajobu — Vnitrostátní daňová právní úprava právo být vyslechnut a právo být informován v průběhu daňového správního řízení — Rozhodnutí o uložení daně z přidané hodnoty vydané vnitrostátními daňovými orgány bez poskytnutí osobě povinné k dani přístupu k informacím a dokumentům, které tvoří základ uvedeného rozhodnutí“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/10

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Teodor Ispas, Anduţa Ispas v. Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj
   (Věc C-298/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Obecné zásady unijního práva - Právo na řádnou správu a právo na obhajobu - Vnitrostátní daňová právní úprava právo být vyslechnut a právo být informován v průběhu daňového správního řízení - Rozhodnutí o uložení daně z přidané hodnoty vydané vnitrostátními daňovými orgány bez poskytnutí osobě povinné k dani přístupu k informacím a dokumentům, které tvoří základ uvedeného rozhodnutí“)
   (2018/C 005/12)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Cluj

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Teodor Ispas, Anduţa Ispas

      Žalovaný: Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj

      Výrok

   Obecná zásada unijního práva, kterou je respektování práva na obhajobu, musí být vykládána v tom smyslu, že ve správních řízeních týkajících se kontroly a stanovení vyměřovacího základu daně z přidané hodnoty musí mít jednotlivec možnost, aby mu byly na základě jeho žádosti poskytnuty informace a dokumenty obsažené ve správním spise, jež orgán veřejné správy zohlednil k přijetí tohoto rozhodnutí, kromě případu, kdy je omezení přístupu k uvedeným informacím a dokumentům odůvodněno cíli obecného zájmu.

      (1)  Úř. věst. C 314, 29.8.2016.


title: Věc C-584/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. října 2017 ADR Center SpA proti rozsudku Tribunálu (prvního rozšířeného senátu) vydanému dne 20. července 2017 ve věci T-644/14, ADR Center SpA v. Evropská komise

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/20

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. října 2017 ADR Center SpA proti rozsudku Tribunálu (prvního rozšířeného senátu) vydanému dne 20. července 2017 ve věci T-644/14, ADR Center SpA v. Evropská komise
   (Věc C-584/17 P)
   (2018/C 005/27)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: ADR Center SpA (zástupci: A. Guillerme, advokátka, T. Bontinck, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu vydaný dne 20. července 2017, ADR v. Komise (T-644/14);

               —

               zrušil rozhodnut Komise C(2014) 4485 final ze dne 27. června 2014 o zpětném získání části finančního příspěvku, který byl vyplacen žalobkyni;

               —

               rozhodl o sporu tak, že vyhoví žalobním návrhům předneseným navrhovatelem v prvním stupni;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení včetně nákladů řízení vynaložených navrhovatelkou před Soudním dvorem a Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že vykládal zásadu EU upravující finanční pomoc Evropské unie tak, že Unie může dotovat pouze skutečně vynaložené náklady.
               Navrhovatelka má za to, že Tribunál vykládal tuto zásadu zvláště striktně, což je neslučitelné s předchozí judikaturou Soudního dvora a s vůlí unijního normotvůrce.

               2)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu článku 299 SFEU, článku 79 finančního nařízení (1), článku 47 Listiny základních práv Evropské unie a judikatury Soudního dvora Evropské unie.
               Navrhovatelka má za to, že Tribunál nesprávně vyložil článek 299 SFEU a čl. 79 odst. 2 finančního nařízení v tom smyslu, že svěřují Komisi pravomoc přijmout vykonatelný inkasní příkaz ve smluvní oblasti. Kromě toho je napadený rozsudek neslučitelný s judikaturou Soudního dvora Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE v. Komise. Konečně je pro příjemce grantu drasticky snížena účinnost opravného prostředku založeného na článku 272 SFEU v rozsahu, v němž Evropská komise může rozhodnout o přijetí opatření za účelem nuceného navrácení před meritorním rozhodnutím příslušného soudu.

      (1)  Nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Evropského parlamentu a Rady ze dne 25. října 2012 , kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. 2012, L 298, s. 1).


title: Věc T-246/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. listopadu 2017 – Ivanyushchenko v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině — Zmrazení finančních prostředků — Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje — Ponechání jména žalobce na seznamu — Zjevně nesprávné posouzení“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. listopadu 2017 – Ivanyushchenko v. Rada
   (Věc T-246/15) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Ponechání jména žalobce na seznamu - Zjevně nesprávné posouzení“)
   (2018/C 005/38)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Yuriy Volodymyrovych Ivanyushchenko (Yenakievo, Ukrajina) (zástupci: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, R. Gherson a T. Garner, solicitors)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně J.-P. Hix a N. Rouam, poté J.-P. Hix a P. Mahnič Bruni, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 ze dne 5. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2015, L 62, s. 25), prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/357 ze dne 5. března 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2015, L 62, s. 1), a dále rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/318 ze dne 4. března 2016, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2016, L 60, s. 76) a prováděcího nařízení Rady (EU) 2016/311 ze dne 4. března 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2016, L 60, s. 1), v rozsahu, v němž bylo jméno žalobce ponecháno na seznamu osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují tato omezující opatření.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 ze dne 5. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/357 ze dne 5. března 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, se zrušují v rozsahu, v němž se týkají žalobce.

               2)

               Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/318 ze dne 4. března 2016, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2016/311 ze dne 4. března 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, se zrušují v rozsahu, v němž se týkají žalobce.

               3)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 236, 20.7.2015.


title: Věc C-586/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 6. října 2017 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, I. v. D.

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 6. října 2017 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, I. v. D.
   (Věc C-586/17)
   (2018/C 005/28)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelé: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, I.

      Odpůrce: D.

      Předběžné otázky

               1)

                           a)

                           Brání čl. 46 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU (1) ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (přepracované znění) ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie takovému systému, podle kterého prvostupňový správní soud pro azylové záležitosti nemůže při posuzování žaloby v zásadě zohlednit důvod pro udělení azylu, uvedený cizincem poprvé v prvostupňovém řízení?

                           b)

                           Je v tomto ohledu relevantní okolnost, zda je skutečně uveden nový důvod pro udělení azylu, tj. důvod žádosti o mezinárodní ochranu, zakládající se na skutečnostech a okolnostech, které nastaly až po rozhodnutí orgánu rozhodujícího o žádosti o mezinárodní ochranu, nebo zamlčený důvod pro udělení azylu, tj. důvod žádosti o mezinárodní ochranu zakládající se na skutečnostech a okolnostech, které nastaly před rozhodnutím orgánu o žádosti o mezinárodní ochranu, a které cizinec, ačkoli mu byly známy, zavrženíhodným způsobem neoznámil již v rámci správního řízení?

                           c)

                           Je v tomto ohledu relevantní okolnost, zda je důvod pro udělení azylu uveden u prvostupňového správního soudu pro azylové záležitosti v rámci žaloby podané proti rozhodnutí orgánu rozhodujícího o první žádosti o mezinárodní ochranu nebo v následné žádosti?

               2)

               Pokud bude odpověď na otázku 1.a) kladná: brání unijní právo prvostupňovému správnímu soudu pro azylové záležitosti i v tom, aby rozhodl tak, že pro účely posouzení důvodu pro udělení azylu uvedeného poprvé v řízení o žalobě, kterou projednává, odkáže na nové řízení před rozhodujícím orgánem, aby tak zajistil řádný průběh soudního řízení či aby zamezil nepatřičnému zdržování tohoto řízení?

      (1)  Úř. věst. 2013, L 180, s. 60.


title: Věc T-263/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. listopadu 2017 – Gmina Miasto Gdynia a Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. v. Komise „Státní podpory — Letištní infrastruktura — Veřejné financování poskytnuté obcemi Gdyně a Kosakowo ve prospěch letiště Gdyně-Kosakowo — Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její vrácení — Zrušení rozhodnutí — Neexistence znovuzahájení formálního vyšetřovacího řízení — Změna právního režimu — Procesní práva zúčastněných stran — Porušení podstatných formálních náležitostí“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. listopadu 2017 – Gmina Miasto Gdynia a Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. v. Komise
   (Věc T-263/15) (1)

   („Státní podpory - Letištní infrastruktura - Veřejné financování poskytnuté obcemi Gdyně a Kosakowo ve prospěch letiště Gdyně-Kosakowo - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její vrácení - Zrušení rozhodnutí - Neexistence znovuzahájení formálního vyšetřovacího řízení - Změna právního režimu - Procesní práva zúčastněných stran - Porušení podstatných formálních náležitostí“)
   (2018/C 005/39)
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Gmina Miasto Gdynia (Gdyně, Polsko)(zástupci: T. Koncewicz, K. Gruszecka-Spychała a M. Le Berre, avocats) a Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (Gdyně)(zástupce: P. K. Rosiak, avocat)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Herrmann a S. Noë, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Polská republika (zástupci: B. Majczyna, M. Rzotkiewicz a E. Gromnicka, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení článků 2 až 5 rozhodnutí Komise (EU) 2015/1586 ze dne 26. února 2015 týkajícího se opatření SA.35388 (13/C) (ex 13/NN a ex 12/N) – Polsko – Výstavba letiště Gdyně-Kosakowo (Úř. věst. 2015, L 250, s. 165).

      Výrok rozsudku

               1)

               Články 2 až 5 rozhodnutí Komise (EU) 2015/1586 ze dne 26. února 2015, týkající se opatření SA.35388 (13/C) (ex 13/NN a ex 12/N) – Polsko – Výstavba letiště Gdyně-Kosakowo, se zrušují.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které vynaložily Gmina Miasto Gdynia a Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o.

               3)

               Polská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 254, 3.8.2015.


title: Věc C-306/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação do Porto – Portugalsko) – António Fernando Maio Marques da Rosa v. Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, SA „Řízení o předběžné otázce — Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků — Směrnice 2003/88/ES — Článek 5 — Doba odpočinku v týdnu — Vnitrostátní právní úprava stanovující alespoň jeden den odpočinku za období sedmi dní — Období více než šesti po sobě jdoucích dní práce“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação do Porto – Portugalsko) – António Fernando Maio Marques da Rosa v. Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, SA
   (Věc C-306/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků - Směrnice 2003/88/ES - Článek 5 - Doba odpočinku v týdnu - Vnitrostátní právní úprava stanovující alespoň jeden den odpočinku za období sedmi dní - Období více než šesti po sobě jdoucích dní práce“)
   (2018/C 005/13)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal da Relação do Porto

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: António Fernando Maio Marques da Rosa

      Žalovaná: Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, SA

      Výrok

   Článek 5 směrnice Rady 93/104/ES ze dne 23. listopadu 1993 o některých aspektech úpravy pracovní doby ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/34/ES ze dne 22. června 2000, jakož i čl. 5 první pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby musí být vykládány v tom smyslu, že nevyžadují, aby minimální nepřetržitý odpočinek v týdnu v délce dvaceti čtyř hodin, na který má pracovník nárok, byl poskytnut nejpozději v den následující po období šesti po sobě jdoucích odpracovaných dnů, ale ukládají, aby tento byl poskytnut v rámci každého období sedmi dnů.

      (1)  Úř. věst. C 326, 5.9.2016.


title: Věc T-668/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. listopadu 2017 – Jema Energy v. Společný podnik Fusion for Energy „Veřejné zakázky na dodávky — Nabídkové řízení — Dodání systému konverze elektrického napájení rychlou sítí — Odmítnutí nabídky uchazeče — Transparentnost — Právní jistota — Rovné zacházení — Proporcionalita“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. listopadu 2017 – Jema Energy v. Společný podnik Fusion for Energy
   (Věc T-668/15) (1)

   („Veřejné zakázky na dodávky - Nabídkové řízení - Dodání systému konverze elektrického napájení rychlou sítí - Odmítnutí nabídky uchazeče - Transparentnost - Právní jistota - Rovné zacházení - Proporcionalita“)
   (2018/C 005/40)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Jema Energy, SA (Lasarte-Oria, Španělsko) (zástupkyně: N. Rey Rey, advokátka)

      Žalovaný: Společný evropský podnik pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy (zástupci: R. Hanak, G. Poszler a S. Bernal Blanco, zmocněnci, ve spolupráci s P. Wytinckem a B. Hoorelbekem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU směřující ke zrušení rozhodnutí Společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy ze dne 21. září 2015 přijatého v rámci veřejného nabídkového řízení F4E-OPE-278, kterým byla zamítnuta nabídka žalobkyně na část zakázky č. 1 týkající se systému konverze elektrického napájení rychlou sítí (AGPS-CS)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnost Jema Energy, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 27, 25.1.2016.


title: Věc T-739/17: Žaloba podaná dne 7. listopadu 2017 – Euracoal a další v. Komise

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/50

         Žaloba podaná dne 7. listopadu 2017 – Euracoal a další v. Komise
   (Věc T-739/17)
   (2018/C 005/68)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) (Woluwe-Saint-Pierre, Belgie), Deutscher Braunkohlen-Industrie – Verein e.V. (Kolín nad Rýnem, Německo), Lausitz Energie Kraftwerke AG (Cottbus, Německo), Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH (Zeitz, Německo), eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (Chemnitz, Německo) (zástupci: W. Spieth a N. Hellermann, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2017/1442 ze dne 31. července 2017, kterým se stanoví závěry o nejlepších dostupných technikách (BAT) podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU (1) pro velká spalovací zařízení (Úř. věst. 2017, L 212, s. 1) v rozsahu, v němž přijímá a stanoví úrovně emisí spojené s BAT (BAT-AEL) pro emise NOx (článek 1, příloha bod 2.1.3, tabulka 3) a emise rtuti (článek 1, příloha bod 2.1.6, tabulka 7), které vznikají při spalování černého a/nebo hnědého uhlí,

               —

               podpůrně, zrušil prováděcí rozhodnutí (EU) 2017/1442 v celém rozsahu, jakož i

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí, nadřazeného práva a pravomocí v souvislosti s hlasováním ve výboru podle článku 75 [směrnice 2010/75]
               Komise tím, že bez dodržení lhůt předložila změny k návrhu rozhodnutí a tím, že vyvolala okamžité hlasování, nedodržela kogentní lhůty podle čl. 3 odst. 3 nařízení (EU) č. 182/2011 (2) a porušila tím povinnost, kterou jí ukládá čl. 3 odst. 4 nařízení (EU) č. 182/2011, objektivně usilovat o co nejširší podporu ve výboru. Současně zástupcům členských států zabránila v možnosti vyjádřit se přiměřeným způsobem k pozměněnému návrhu rozhodnutí a porušila tím čl. 291 odst. 3 SFEU, podle nějž musí být zaručena efektivní kontrola Komise členskými státy. Kromě toho Komise prostřednictvím zjevně takticky motivovaného postupu zneužila postavení předsedy výboru a tuto funkci vykonávala v rozporu s právem.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí, nadřazeného práva a pravomocí z důvodu chybného postupu v rámci takzvaného sevillského procesu.
               Podle ustanovení směrnice 2010/75/EU a prováděcího rozhodnutí Komise 2012/119/EU (3) (pokyny o BAT) musí být závěry o BAT vyvozovány výlučně na základě odborných kritérií. Vyvozování se musí řídit zásadou odbornosti, čímž jsou naopak vyloučeny čistě politické úvahy. Tyto požadavky nebyly dodrženy.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení nadřazeného práva a pravomocí obsahem napadených závěrů o BAT.
               Věcná ustanovení, zejména ta, která se v souvislosti s BAT týkají úrovní emisí NOx a rtuti, zásadním způsobem porušují zásadu technicko-ekonomické dostupnosti, která přímo vyplývá ze směrnice 2010/75/EU, a nepřiměřeně zatěžují provozovatele zařízení, kteří jsou touto právní úpravou dotčeni.
               Nelze se zbavit dojmu, že stanovení napadených pravidel vychází z politických úvah, které jsou v rámci vypracovávání závěrů o BAT nepřípustné. Komise by se tím opět dopustila zneužití svého postavení a překročení svých pravomocí.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU ze dne 24. listopadu 2010 o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění) (Úř. věst. 2010, L 334, s. 17).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. 2011, L 55, s. 13).

      (3)  2012/119/EU: Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 10. února 2012 , kterým se stanoví pravidla ohledně pokynů pro sběr údajů a pro vypracování referenčních dokumentů o BAT a zabezpečení jejich kvality uvedených ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU o průmyslových emisích (oznámeno pod číslem C(2012) 613) (Úř. věst. 2012, L 63, s. 1).


title: Věc T-723/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2017 – Mapei v. EUIPO – Steenfabrieken Vandersanden (RE-CONzerø) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie RE-CONzerø — Starší slovní ochranná známka Evropské unie ZERO — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/100] — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 94 nařízení 2017/1001)“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2017 – Mapei v. EUIPO – Steenfabrieken Vandersanden (RE-CONzerø)
   (Věc T-723/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie RE-CONzerø - Starší slovní ochranná známka Evropské unie ZERO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/100] - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 94 nařízení 2017/1001)“)
   (2018/C 005/52)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mapei SpA (Milán, Itálie) (zástupci: F. Caricato, poté M. Fazzini, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Steenfabrieken Vandersanden NV (Bilzen, Belgie) (zástupci: J. Muyldermans a P. Maeyaert, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. července 2016 (věc R 2374/2015-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Steenfabrieken Vandersanden a Mapei.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Mapei SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 462, 12.12.2016.


title: Věc T-307/15: Usnesení Tribunálu ze dne 23. října 2017 – 1&1 Telecom v. Komise

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/51

         Usnesení Tribunálu ze dne 23. října 2017 – 1&1 Telecom v. Komise
   (Věc T-307/15) (1)

   (2018/C 005/69)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda třetího rozšířeného senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 270, 17.8.2015.


title: Věc T-595/16: Usnesení Tribunálu ze dne 7. listopadu 2017 – HO v. ESVČ

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/52

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. listopadu 2017 – HO v. ESVČ
   (Věc T-595/16) (1)

   (2018/C 005/70)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 251 ze dne 11.7.2016 (věc původně zapsaná u Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-25/16 a postoupená Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc T-129/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2017 – Claranet Europe v. EUIPO – Claro (claranet) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie claranet — Starší slovní ochranná známka Beneluxu CLARO — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2017 – Claranet Europe v. EUIPO – Claro (claranet)
   (Věc T-129/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie claranet - Starší slovní ochranná známka Beneluxu CLARO - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2018/C 005/41)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Claranet Europe Ltd (St Helier, Jersey) (zástupci: G. Crown, D. Farnsworth a O. Fairhurst, solicitors, a A. Bryson, barrister)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Bonne, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Claro SA (São Paulo, Brazílie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. ledna 2016 (věc R 803/2015-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Claro a Claranet Europe.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Claranet Europe Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (1)  Úř. věst. C 175, 17.5.2016.