title: Věc C-504/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Stade (Německo) dne 17. srpna 2021 – Navrhovatel 1 a další v. Spolková republika Německo

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Stade (Německo) dne 17. srpna 2021 – Navrhovatel 1 a další v. Spolková republika Německo
      (Věc C-504/21)
      (2021/C 490/18)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Stade

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: Navrhovatel 1, Navrhovatel 2, Navrhovatel 3, Navrhovatel 4, Navrhovatel 5

         Odpůrkyně: Spolková republika Německo

         Předběžné otázky

                  a)

                     Možnost projednání před soudem

                              1.

                              Musí být článek 27 nařízení (EU) č. 604/2013 (nařízení Dublin III) (1), případně ve spojení s článkem 47 a čl. 51 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (Listina), avšak s přihlédnutím k ustanovením směrnice Rady 2003/86/ES (2), vykládán v tom smyslu, že dožádaný členský stát je povinen poskytnout žadatelům, mimo jiné dětem, kteří pobývají v dožadujícím členském státě a žádají o přemístění podle článků 8, 9 nebo 10 nařízení Dublin III, nebo jejich rodinným příslušníkům v dožádaném členském státě ve smyslu článků 8, 9 nebo 10 nařízení Dublin III účinnou právní ochranu proti zamítnutí žádosti o přijetí u soudu v dožádaném členském státě?

                              2.

                              V případě záporné odpovědi na otázku a.1:
                              Vyplývá v tomto případě nárok na účinnou právní ochranu popsaný v otázce a.1, s ohledem na neexistenci dostatečné právní úpravy v nařízení Dublin III, přímo z článku 47 Listiny, případně ve spojení s články 7, 9 a 33 Listiny (viz rovněž rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne 7. června 2016, C-63/15, Mehrdad Ghezelbash, body 51 až 52 (3) a ze dne 26. července 2017, C-670/16, Tsegezab Mengesteab, bod 58 (4))?

                              3.

                              V případě kladné odpovědi na otázku a.1. nebo a.2.:
                              Musí být článek 47 Listiny, případně ve spojení se zásadou loajální spolupráce (viz rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne 13. listopadu 2018, C-47/17 a C-48/17, X (5)) vykládán v tom smyslu, že dožádaný členský stát je povinen uvědomit dožadující členský stát o opravném prostředku podaném žadateli proti zamítnutí žádosti o přijetí a že dožadující členský stát nesmí přijmout v této věci až do neúspěšného ukončení řízení o opravném prostředku žádné rozhodnutí o žádosti o azyl podané žadateli?

                              4.

                              V případě kladné odpovědi na otázku a.1. nebo a.2.:
                              Musí být článek 47 Listiny, případně s přihlédnutím k požadavkům vyjádřeným v pátém bodě odůvodnění nařízení Dublin III, v případě, jako je ten v projednávané věci, vykládán v tom smyslu, že soudům dožádaného členského státu ukládá povinnost zaručit právní ochranu v podobě zrychleného řízení? Jsou soudům dožádaného členského státu uloženy časové lhůty pro rozhodnutí o opravném prostředku?

                  b)

                     Přechod příslušnosti

                              1.

                              Má čl. 21 odst. 1 třetí pododstavec nařízení Dublin III ve spojení s čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1560/2003, ve znění nařízení (EU) č. 118/2014 (6) (prováděcí nařízení) – zásadně – za následek, že příslušnost nenapadnutelně přechází na dožadující členský stát, jestliže dožádaný členský stát včas zamítne jak původní žádost dožádaného [dožadujícího] členského státu, tak i námitku proti tomuto rozhodnutí (viz rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne 13. listopadu 2018, C-47/17 a C-48/17, bod 80)?

                              2.

                              V případě kladné odpovědi na otázku b.1.:
                              Platí to rovněž v případě, že jsou zamítavá rozhodnutí dožádaného členského státu protiprávní?

                              3.

                              V případě záporné odpovědi na otázku b.2.:
                              Může se žadatel o azyl v dožadujícím členském státě dovolávat vůči dožádanému členskému státu – z důvodu nedodržení kritérií příslušnosti ve vztahu ke sloučení rodiny (články 8 až 11 a 16, čl. 17 odst. 2 nařízení Dublin III) – protiprávního přechodu příslušnosti?

                  c)

                     Následná žádost

                              1.

                              Musí být čl. 7 odst. 2 a čl. 20 odst. 1 nařízení Dublin III vykládány v tom smyslu, že nevylučují použití ustanovení kapitoly III a provedení řízení týkajícího se žádosti o převzetí podle oddílu II kapitoly VI nařízení Dublin III v případech, kdy žadatel v dožadujícím členském státě již podal žádost o azyl a ta byla původně dožadujícím členském státem na základě čl. 33 odst. 2 písm. c) ve spojení s článkem 38 směrnice 2013/32/EU (7) zamítnuta jako nepřípustná, ovšem v mezidobí, např. v důsledku faktického naplnění „Prohlášení EU a Turecka ze dne 18. března 2016“ (viz EN P-000604/2021, Answer given by Ms Johansson on behalf of the European Commission ze dne 1. června 2021), proběhne v dožadujícím členském státě přípustné řízení o následné žádosti?

                              2.

                              V případě záporné odpovědi na otázku c.1.:
                              Musí být čl. 7 odst. 2 a čl. 20 odst. 1 nařízení Dublin III v případě popsaném v bodě c.1 vykládány v tom smyslu, že nevylučují použitelnost ustanovení kapitoly III a provedení řízení týkajícího se žádosti o převzetí podle oddílu II kapitoly VI nařízení Dublin III v případech kritérií příslušnosti týkajících se sloučení rodiny (články 8 až 11 a 16 nařízení Dublin III)?

                              3.

                              Použije se ještě čl. 17 odst. 2 nařízení Dublin III, jestliže žadatel již podal žádost o azyl v dožadujícím členském státě a ta byla původně dožadujícím členským státem na základě čl. 33 odst. 2 písm. c) ve spojení s článkem 38 směrnice 2013/32/EU zamítnuta jako nepřípustná, ovšem v mezidobí, např. v důsledku faktického naplnění „Prohlášení EU a Turecka ze dne 18. března 2016“ (viz EN P-000604/2021, Answer given by Ms Johansson on behalf of the European Commission ze dne 1. června 2021), proběhne v dožadujícím členském státě přípustné řízení o následné žádosti?

                              4.

                              V případě kladné odpovědi na otázku c.3.:
                              Propůjčuje čl. 17 odst. 2 nařízení Dublin III žadatelům o azyl – v dožádaném státě – subjektivní právo, které lze uplatnit žalobou? Existují v tomto ohledu požadavky unijního práva týkající se výkonu diskreční pravomoci vnitrostátními orgány – např. sloučení rodiny, nejlepší zájem dítěte – nebo podléhá tato pravomoc výlučně vnitrostátnímu právu?

                  d)

                     Subjektivní práva člena rodiny s pobytem v dožádaném členském státě

                  Má rovněž člen rodiny, který již pobývá v dožádaném členském státě soudně vymahatelný nárok na dodržení článku 8 a násl. nařízení Dublin III a na něj navazujících pravidel pro přemístění (články 18, 29 a násl. nařízení Dublin III, příp. ve spojení s body 13, 14 a 15 odůvodnění nařízení Dublin III ve spojení s článkem 47 Listiny), resp. čl. 17 odst. 2 nařízení Dublin III?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013 , kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 31).

         (2)  Směrnice Rady 2003/86/ES ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny (Úř. věst. L 251, 3.10.2003, s. 12). Zvláštní vydání v českém jazyce: Kapitola 19 Svazek 006 S. 224.

         (3)  ECLI:EU:C:2016:409.

         (4)  ECLI:EU:C:2017:587.

         (5)  ECLI:EU:C:2018:900.

         (6)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 118/2014 ze dne 30. ledna 2014 , kterým se mění nařízení (ES) č. 1560/2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 343/2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států (Úř. věst. L 39, 8.2.2014, s. 1).

         (7)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 60).


title: Věc C-527/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. srpna 2021 XC proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 10. února 2021 ve věci T-488/18, XC v. Komise

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/20

      Kasační opravný prostředek podaný dne 20. srpna 2021 XC proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 10. února 2021 ve věci T-488/18, XC v. Komise
      (Věc C-527/21 P)
      (2021/C 490/19)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: XC (zástupce: F. Rosi, advokát)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 10. února 2021 ve věci T-488/18, XC v. Komise;

                  —

                  zrušil tři rozhodnutí napadená v prvním stupni, nebo podpůrně vrátil věc Tribunálu;

                  —

                  uložil Komisi povinnost nahradit škodu určenou Soudním dvorem na základě ekvity, nebo podpůrně rozhodl o vrácení věci Tribunálu;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů v obou stupních řízení, nebo podpůrně spolu s vrácením věci Tribunálu rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Kasační opravný prostředek se dělí na čtyři části.

         První část týkající se zamítnutí návrhu na zrušení rezervního seznamu otevřeného výběrového řízení EPSO/AD/356/18 (body 173 až 182 napadeného rozsudku)

      V této souvislosti navrhovatel uplatňuje porušení zásady kontradiktornosti, porušení a nesprávné použití zásad vytyčených judikaturou v oblasti zrušení rezervního seznamu otevřených výběrových řízení, porušení článku 47 Listiny základních práv Evropské unie v oblasti účinné soudní ochrany, nedostatek odůvodnění a nelogičnost napadeného rozsudku, jakož i zkreslení skutkového stavu.

         Druhá část týkající se zamítnutí návrhu na zrušení rozhodnutí Komise C(2018) 3969 ze dne 19. června 2018 o přístupu k dokumentům (body 141 až 172 napadeného rozsudku)

      V této souvislosti navrhovatel uplatňuje porušení právních zásad vytyčených v rozsudku T-515/14 P, Alexandrou v. Komise, porušení zásad jednotnosti a koherence unijního práva, porušení článku 4 nařízení č. 1049/2001 (1), porušení procesních zásad spočívající v nerozhodnutí o části návrhových žádání žaloby, jakož i zkreslení skutkového stavu.

         Třetí část týkající se zamítnutí návrhu na zrušení rozhodnutí výběrové komise otevřeného výběrového řízení EPSO/AD/338/17 ze dne 4. prosince 2017 o nepřipuštění žalobce do další fáze výběrového řízení (body 78 až 99 napadeného rozsudku)

      Navrhovatel uplatňuje porušení a nesprávné použití článku 1d Služebního řádu úředníků Evropské unie a čl. 8 odst. 1 směrnice 2000/43/ES (2), zjevnou nelogičnost napadeného rozsudku, zjevně nesprávné posouzení, jakož i porušení článku 1d uvedeného služebního řádu.

         Čtvrtá část týkající se náhrady škody a nákladů řízení (body 183 až 198 napadeného rozsudku)

      Navrhovatel tvrdí, že i body rozsudku Tribunálu týkající se náhrady škody a nákladů řízení musí být zrušeny, jelikož úzce souvisí se zamítnutím návrhů na zrušení rozhodnutí napadených v řízení v prvním stupni.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43).

         (2)  Směrnice Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ (Úř. věst. L 180, 19.7.2000, s. 22).


title: Věc C-543/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 31. srpna 2021 – Verband Sozialer Wettbewerb e.V. v. famila-Handelsmarkt Kiel GmbH & Co. KG

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/21

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 31. srpna 2021 – Verband Sozialer Wettbewerb e.V. v. famila-Handelsmarkt Kiel GmbH & Co. KG
      (Věc C-543/21)
      (2021/C 490/20)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel v řízení o opravném prostředku „Revision“: Verband Sozialer Wettbewerb e.V.

         Odpůrkyně v řízení o opravném prostředku „Revision“: famila-Handelsmarkt Kiel GmbH & Co. KG

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být pojem „prodejní cena“ ve smyslu čl. 2 písm. a) směrnice 98/6/ES (1) vykládán v tom smyslu, že musí zahrnovat zálohu, kterou spotřebitel zaplatí při nákupu zboží v zálohovaných lahvích nebo zálohovaných sklenicích?

                  2.

                  V případě kladné odpovědi na první otázku:
                  Jsou členské státy podle článku 10 směrnice 98/6/ES oprávněny zachovat právní úpravu odlišnou od čl. 3 odst. 1 a 4 ve spojení s čl. 2 písm. a) této směrnice, jako je § 1 odst. 4 Preisangabenverordnung (nařízení o označování cen), podle níž musí být v případě, že je kromě ceny za zboží požadována vratná jistina, výše této jistiny uvedena vedle ceny za zboží a nemusí být označena celková částka, nebo tomu brání snaha o úplnou harmonizaci podle směrnice 2005/29/ES (2)?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/6/ES ze dne 16. února 1998 o ochraně spotřebitelů při označování cen výrobků nabízených spotřebiteli (Úř. věst. 1998, L 80, s. 27).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. 2005, L 149, s. 22).


title: Věc C-553/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 8. září 2021 – Hauptzollamt Hamburg v. Shell Deutschland Oil GmbH

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 8. září 2021 – Hauptzollamt Hamburg v. Shell Deutschland Oil GmbH
      (Věc C-553/21)
      (2021/C 490/21)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzhof

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel v řízení o opravném prostředku „Revision“: Hauptzollamt Hamburg

         Odpůrkyně v řízení o opravném prostředku „Revision“: Shell Deutschland Oil GmbH

         Předběžná otázka

      Platí zásada proporcionality zakotvená v unijním právu rovněž pro možnost použít sníženou sazbu daně podle čl. 5 první věty čtvrté odrážky směrnice 2003/96 (1) s tím důsledkem, že členský stát nemůže odepřít sníženou sazbu daně po uplynutí lhůty pro podání žádosti stanovené v jeho právu, jestliže v okamžiku doručení žádosti příslušnému orgánu ještě nedošlo k promlčení uplynutím lhůty stanovené k vyměření daně?

         (1)  Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51).


title: Věc C-571/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 16. září 2021 – RWE Power Aktiengesellschaft v. Hauptzollamt Duisburg

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 16. září 2021 – RWE Power Aktiengesellschaft v. Hauptzollamt Duisburg
      (Věc C-571/21)
      (2021/C 490/22)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Düsseldorf

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: RWE Power Aktiengesellschaft

         Žalovaný: Hauptzollamt Duisburg

         Předběžné otázky

                  1.

                  Může být čl. 14 odst. 1 písm. a) první věta směrnice Rady 2003/96/ES (1) v rozsahu, v němž stanoví, že elektřina používaná k výrobě elektřiny je osvobozena od daně, s přihlédnutím k čl. 21 odst. 3 druhé větě téže směrnice vykládán v tom smyslu, že toto osvobození zahrnuje rovněž procesy, při nichž jsou energetické produkty získávány v povrchové těžbě a upravovány v elektrárnách pro použití v elektrárnách, jako je lámání, odlučování cizorodých částí a drcení na velikost potřebnou pro použití v kotlech?

                  2.

                  Může být čl. 14 odst. 1 písm. a) první věta směrnice 2003/96 v rozsahu, v němž stanoví, že elektřina používaná k udržení schopnosti vyrábět elektřinu je osvobozena od daně, s přihlédnutím k čl. 21 odst. 3 třetí větě uvedené směrnice, vykládána v tom smyslu, že od daně musí být osvobozeno rovněž používání elektřiny k provozu zásobníků a přepravních prostředků nezbytných pro nepřetržitý provoz elektráren?

         (1)  Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (Úř. věst. 2003, L 283, s. 51),


title: Věc C-594/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Německo) dne 27. září 2021 – VB v. Sixt Leasing SE

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/23

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Německo) dne 27. září 2021 – VB v. Sixt Leasing SE
      (Věc C-594/21)
      (2021/C 490/23)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberlandesgericht Frankfurt am Main

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: VB

         Žalovaná: Sixt Leasing SE

         Předběžné otázky

                  1a)

                  Jsou smlouvy o leasingu motorového vozidla s vyúčtováním kilometrů uzavřené se spotřebitelem na dobu určitou v trvání 48 měsíců poskytováním „pronájmu vozidel“ a vztahuje se na ně proto výjimka z práva odstoupit od smlouvy stanoveného pro smlouvy uzavřené na dálku v čl. 16 písm. l) směrnice 2011/83/EU (1)?
                  V případě záporné odpovědi na první předběžnou otázku:

                  1b)

                  Jsou smlouvy o leasingu motorového vozidla s vyúčtováním kilometrů uzavřené se spotřebitelem smlouvami o finančních službách ve smyslu čl. 2 písm. b) směrnice 2002/65/ES (2), které byly převzaty do čl. 2 bodu 12 směrnice 2011/83/EU?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a zrušuje směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES (Úř. věst. L 304, 22.11.2011, s. 64).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES ze dne 23. září 2002 o uvádění finančních služeb pro spotřebitele na trh na dálku a o změně směrnice Rady 90/619/EHS a směrnic 97/7/ES a 98/27/ES (Úř. věst. L 271, 9.10.2002, s. 16).


title: Věc C-601/21: Žaloba podaná dne 28. září 2021 – Evropská komise v. Polská republika

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/23

      Žaloba podaná dne 28. září 2021 – Evropská komise v. Polská republika
      (Věc C-601/21)
      (2021/C 490/24)
      Jednací jazyk: polština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Stobiecka-Kuik, G. Wils, P. Ondrůšek, zmocněnci)

         Žalovaná: Polská republika

         Návrhová žádání žalobkyně

      Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr

                  —

                  určil, že Polská republika tím, že k výjimkám stanoveným ve směrnici 2014/24/EU o zadávání veřejných zakázek (1) doplnila další výjimky týkající zhotovování některých dokladů, tisků, známek a značek, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 1 odst. 1 a 3 a čl. 15 odst. 2 a 3 směrnice 2014/24/EU ve spojení s čl. 346 odst. 1 písm. a) SFEU;

                  —

                  uložil Polské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      V rámci provedení směrnice 2014/24 vyloučila Polská republika zhotovování celé škály dokladů, tisků, známek a značek z působnosti řízení upravených touto směrnicí. Výjimky zavedené Polskou republikou se týkají veřejných dokladů (jako jsou například občanský průkaz, cestovní pas a námořnická knížka), daňových kolků, legalizačních značek a kontrolních nálepek pro motorová vozidla, hlasovacích lístků a holografických znaků umísťovaných na osvědčení o hlasovacím právu, mikroprocesorů s programem pro správu veřejných dokladů, informačních systémů a databází nezbytných pro používání veřejných dokladů. Dle názoru Komise je zavedení těchto výjimek v rozporu se směrnicí 2014/24, neboť tak byl rozsah jejich uplatnění omezen, aniž to bylo odůvodněno ustanoveními směrnice 2014/24 nebo článkem 346 SFEU. Komise se odvolává na rozsudek Soudního dvora ve věci C-187/16, Komise v. Rakousko, jako na významný precedens v daném ohledu.
      V rámci postupu před podáním žaloby Polská republika poukazovala na nezbytnost ochrany bezpečnosti úředních dokladů. Komise, která souhlasí s tím, že je potřeba zajistit bezpečnost a pravost těchto dokladů, má za to, že Polská republika neprokázala, že požadovaná ochrana, včetně ochrany před paděláním nebo v souvislosti s předpisy o ochraně osobních údajů, nemůže být zajištěna v rámci řízení o zadávání veřejných zakázek podle směrnice 2014/24.

         (1)  Úř. věst. 2014, L 94, s. 65.


title: Věc C-602/21: Žaloba podaná dne 28. září 2021 – Evropská komise v. Polská republika

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/24

      Žaloba podaná dne 28. září 2021 – Evropská komise v. Polská republika
      (Věc C-602/21)
      (2021/C 490/25)
      Jednací jazyk: polština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Milanowska, M. Noll-Ehlers, zmocněnci)

         Žalovaná: Polská republika

         Návrhová žádání žalobkyně

      Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr

                  —

                  určil, že Polská republika tím, že

                              1.

                              požadovala, aby byly akční plány pro oblasti, ve kterých nejsou mezní hodnoty hluku překročeny, vypracovány do 18. července 2024, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 8 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/49 ze dne 25. června 2002 o hodnocení a řízení hluku ve venkovním prostředí (1);

                              2.

                              nepožadovala, aby akční plány zahrnovaly jednak záznamy z konzultací s veřejností organizovaných v souladu s čl. 8 odst. 7 této směrnice a jednak opatření, která příslušné orgány hodlají přijmout v příštích pěti letech na ochranu tichých oblastí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z přílohy V bodu 1 sedmé a deváté odrážky směrnice 2002/49;

                              3.

                              nevypracovala akční plány pro 20 hlavních železničních tratí uvedených v příloze A.3 k žalobě, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 8 odst. 2 směrnice 2002/49;

                              4.

                              nevypracovala akční plány pro 290 hlavních silnic uvedených v příloze A.4 k žalobě, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 8 odst. 2 směrnice 2002/49, a

                              5.

                              nepředložila souhrnné přehledy akčních plánů pro 20 hlavních železničních tratí uvedených v příloze A.3 k žalobě a pro 290 hlavních silnic uvedených v příloze A.4 k žalobě, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 10 odst. 2 směrnice 2002/49 ve spojení s její přílohou VI;

                  —

                  uložil Polské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      V rámci prvního žalobního důvodu Komise tvrdí, že požadavek, aby byly akční plány pro oblasti, ve kterých nejsou mezní hodnoty hluku překročeny, vypracovány do 18. července 2024, neposkytuje přiměřenou ochranu těmto oblastem a vede k tomu, že Polská republika nesplnila povinnost vypracovat akční plány určené pro řešení problémů s hlukem a s jeho účinky a snižováním na svém území, což je v rozporu s čl. 8 odst. 1 a 2 směrnice 2002/49. Cílů směrnice spočívajících ve vyvarování se a prevenci škodlivých účinků hluku ve venkovním prostředí a v zachování dobrého akustického prostředí, může být podle Komise dosaženo jedině tehdy, budou-li akční plány vypracovány i pro oblasti, ve kterých nejsou mezní hodnoty hluku překročeny.
      V rámci druhého žalobního důvodu Komise tvrdí, že polské právo nezajišťuje, aby se program na ochranu životního prostředí vztahoval i na opatření, jejichž cílem je zachování tichých oblastí, jak to stanoví směrnice 2002/49. Komise tvrdí, že polské právo tento požadavek nesplňuje. Polské právo navíc podle ní nepožaduje, aby byly jako povinná součást akčních plánů předkládány záznamy z konzultací s veřejností organizovaných v souladu s čl. 8 odst. 7 této směrnice. Článek 119a odst. 5 zákona o ochraně životního prostředí pouze ukládá příslušnému maršálkovi daného vojvodství, aby zajistil konzultace s veřejností v souladu s použitelnými ustanoveními. Podle Komise však neexistuje žádná právní povinnost zohledňovat v akčních plánech záznamy z konzultací s veřejností.
      V rámci třetího žalobního důvodu Komise tvrdí, že Polská republika nevypracovala akční plány pro 20 hlavních železničních tratí, které předtím Komisi jako hlavní železniční trati nahlásila; Polská republika tím podle ní porušila čl. 8 odst. 2 směrnice 2002/49.
      V rámci čtvrtého žalobního důvodu Komise tvrdí, že Polská republika nevypracovala akční plány pro 290 hlavních silnic, které předtím Komisi jako hlavní silnice nahlásila; Polská republika tím podle ní porušila čl. 8 odst. 2 směrnice 2002/49.
      V rámci pátého žalobního důvodu Komise tvrdí, že Polská republika nepředložila souhrnné přehledy akčních plánů pro 20 hlavních železničních tratí a pro 290 hlavních silnic; to podle Komise představuje porušení článku 10 směrnice 2002/49.

         (1)  Úř. věst. 2002, L 189, s. 12; Zvl. vyd. 15/07, s. 101.


title: Věc T-646/16 P-RENV-RX: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Simpson v. Rada („Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Úředníci – Odmítnutí Rady přeřadit dotyčnou osobu po jejím úspěchu v otevřeném výběrovém řízení do platové třídy stanovené v oznámení o výběrovém řízení – Zamítnutí žaloby ve věci samé – Kasační opravný prostředek – Zrušení – Přezkoumání rozsudku, proti němuž byl podán kasační opravný prostředek, Soudním dvorem a jeho zrušení – Vrácení věci Tribunálu jakožto soudu rozhodujícím o kasačním opravném prostředku – Povinnost uvést odůvodnění – Rovné zacházení“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Simpson v. Rada
      (Věc T-646/16 P-RENV-RX) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Odmítnutí Rady přeřadit dotyčnou osobu po jejím úspěchu v otevřeném výběrovém řízení do platové třídy stanovené v oznámení o výběrovém řízení - Zamítnutí žaloby ve věci samé - Kasační opravný prostředek - Zrušení - Přezkoumání rozsudku, proti němuž byl podán kasační opravný prostředek, Soudním dvorem a jeho zrušení - Vrácení věci Tribunálu jakožto soudu rozhodujícím o kasačním opravném prostředku - Povinnost uvést odůvodnění - Rovné zacházení“)
      (2021/C 490/26)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Erik Simpson (Brusel, Belgie) (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci)

         Předmět

      Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 24. června 2016, Simpson v. Rada (F-142/11 RENV, EU:F:2016:136), a směřující ke zrušení tohoto usnesení.

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Erik Simpson ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie ve věci T-646/16 P.

                  3)

                  Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení ve věcech T-441/18 RENV a T-646/16 P-RENV-RX.

         (1)  Úř. věst. C 419, 14.11.2016.


title: Věc T-827/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – Aeris Invest v. ECB („Přístup k dokumentům – Rozhodnutí 2004/258/ES – Dokumenty týkající se přijetí programu řešení krize pro Banco Popular Español – Částečné odepření přístupu – Výjimka týkající se důvěrnosti jednání rozhodovacích orgánů ECB – Dokumenty obsahující výsledek jednání rozhodovacích orgánů ECB – Povinnost uvést odůvodnění – Výjimka týkající se ochrany finanční, měnové nebo hospodářské politiky Unie nebo některého členského státu – Výjimka týkající se ochrany stability finančního systému v Unii nebo v některém členském státě – Výjimka týkající se ochrany důvěrnosti informací chráněných jako takových na základě unijního práva – Pojem důvěrné informace – Obecná domněnka důvěrnosti – Výjimky z povinnosti zachovávat služební tajemství – Článek 47 Listiny základních práv“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – Aeris Invest v. ECB
      (Věc T-827/17) (1)

      („Přístup k dokumentům - Rozhodnutí 2004/258/ES - Dokumenty týkající se přijetí programu řešení krize pro Banco Popular Español - Částečné odepření přístupu - Výjimka týkající se důvěrnosti jednání rozhodovacích orgánů ECB - Dokumenty obsahující výsledek jednání rozhodovacích orgánů ECB - Povinnost uvést odůvodnění - Výjimka týkající se ochrany finanční, měnové nebo hospodářské politiky Unie nebo některého členského státu - Výjimka týkající se ochrany stability finančního systému v Unii nebo v některém členském státě - Výjimka týkající se ochrany důvěrnosti informací chráněných jako takových na základě unijního práva - Pojem důvěrné informace - Obecná domněnka důvěrnosti - Výjimky z povinnosti zachovávat služební tajemství - Článek 47 Listiny základních práv“)
      (2021/C 490/27)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Aeris Invest Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: R. Vallina Hoset a E. Galán Burgos, advokáti)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: T. Filipova, D. Báez Seara a F. von Lindeiner, zmocněnci, ve spolupráci s M. Kottmannem, advokátem)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier, J. Rius, C. Ehrbar a A. Steiblytė, zmocněnci), Banco Santander, SA (Santander, Španělsko) (zástupci: J. Rodríguez Cárcamo a A. Rodríguez Conde, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí ECB LS/MD/17/405, LS/MD/17/406 a LS/MD/17/419 ze dne 7. listopadu 2017, kterými byl odepřen přístup k úplnému znění určitých dokumentů týkajících se přijetí programu řešení krize pro Banco Popular Español, SA.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské centrální banky (ECB) LS/MD/17/406 ze dne 7. listopadu 2017 se zrušuje v rozsahu, v němž odepírá přístup k výsledku hlasování v Radě guvernérů ECB obsaženému v zápise z 447. zasedání Rady guvernérů ECB.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Aeris Invest Sàrl ponese vlastní náklady řízení a nahradí dvě třetiny nákladů řízení vynaložených ECB.

                  4)

                  ECB ponese jednu třetinu vlastních nákladů řízení.

                  5)

                  Evropská komise a Banco Santander, SA ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 63, 19.2.2018.


title: Věc T-15/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – OCU v. ECB („Přístup k dokumentům – Rozhodnutí 2004/258/ES – Dokumentace týkající se přijetí programu řešení krize ve vztahu k Banco Popular Español – Odepření přístupu – Výjimka týkající se ochrany důvěrné povahy informací chráněných jako důvěrné podle unijního práva – Pojem ‚důvěrné informace‘ – Výjimky z povinnosti zachovávat profesní tajemství – Právo na procesní obranu“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – OCU v. ECB
      (Věc T-15/18) (1)

      („Přístup k dokumentům - Rozhodnutí 2004/258/ES - Dokumentace týkající se přijetí programu řešení krize ve vztahu k Banco Popular Español - Odepření přístupu - Výjimka týkající se ochrany důvěrné povahy informací chráněných jako důvěrné podle unijního práva - Pojem ‚důvěrné informace‘ - Výjimky z povinnosti zachovávat profesní tajemství - Právo na procesní obranu“)
      (2021/C 490/28)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Madrid, Španělsko) (zástupci: E. Martínez Martínez a C. López-Mélida de Ramón, advokáti)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: T. Filipova, D. Báez Seara a F. von Lindeiner, zmocněnci, ve spolupráci s M. Kottmannem, advokátem)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier, J. Rius, C. Ehrbar a A. Steiblytė, zmocněnci), Banco Santander, SA (Santander, Španělsko) (zástupci: J. Rodríguez Cárcamo a A. Rodríguez Conde, advokáti)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí ECB LS/MD/17/428 ze dne 17. listopadu 2017, kterým se odepírá přístup k dokumentaci týkající se přijetí programu řešení krize ve vztahu k Banco Popular Español, S.A.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou centrální bankou (ECB).

                  3)

                  Evropská komise a Banco Santander, SA, ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 83, 5.3.2018.


title: Věci T-351/18 a T-584/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – Ukrselhosprom PCF a Versobank v. ECB („Hospodářská a měnová politika – Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi – Zvláštní úkoly v oblasti dohledu svěřené ECB – Rozhodnutí o odebrání povolení úvěrové instituce – Porušení právních předpisů upravujících boj proti praní peněz a financování terorismu – Přípustnost – Pravomoc příslušných vnitrostátních orgánů (NCA) zúčastněných členských států a ECB v rámci jednotného mechanismu dohledu (SSM) – Rovné zacházení – Proporcionalita – Ochrana legitimního očekávání – Právní jistota – Zneužití pravomoci – Právo na obhajobu – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – Ukrselhosprom PCF a Versobank v. ECB
      (Věci T-351/18 a T-584/18) (1)

      („Hospodářská a měnová politika - Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi - Zvláštní úkoly v oblasti dohledu svěřené ECB - Rozhodnutí o odebrání povolení úvěrové instituce - Porušení právních předpisů upravujících boj proti praní peněz a financování terorismu - Přípustnost - Pravomoc příslušných vnitrostátních orgánů (NCA) zúčastněných členských států a ECB v rámci jednotného mechanismu dohledu (SSM) - Rovné zacházení - Proporcionalita - Ochrana legitimního očekávání - Právní jistota - Zneužití pravomoci - Právo na obhajobu - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2021/C 490/29)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ukrselhosprom PCF LLC (Solone, Ukrajina), Versobank AS (Tallinn, Estonsko) (zástupce: O. Behrends, advokát)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: C. Hernández Saseta a G. Marafioti, zmocněnkyně, ve spolupráci s B. Schneiderem, advokátem)

         Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: A. Steiblytė, D. Triantafyllou a A. Nijenhuis, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení, zaprvé, rozhodnutí ECB_SSM_2018_EE_1 WHD_2017-0012 ECB ze dne 26. března 2018, zadruhé, rozhodnutí ECB_SSM_2018_EE_2 WHD_2017-0012 ze dne 17. července 2018, kterým bylo nahrazeno rozhodnutí ECB_SSM_2018_EE_1 WHD_2017-0012, kterými ECB odebrala Versobank její povolení vykonávat činnosti úvěrové instituce, a zatřetí, rozhodnutí ECB/SSM/2018-EE-3 ze dne 14. srpna 2018, o nákladech souvisejících s přezkumným řízením.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Věci T-351/18 a T-584/18 se pro účely tohoto rozsudku spojují.

                  2)

                  O návrhu podaném ve věci T-351/18 již není důvodné rozhodnout.

                  3)

                  Žaloba podaná ve věci T-584/18 se zamítá.

                  4)

                  Ve věci T-351/18, Ukrselhosprom PCF LLC, Versobank AS, Evropská centrální banka (ECB) a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

                  5)

                  Ve věci T-584/18, Ukrselhosprom PCF a Versobank ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené ECB.

                  6)

                  Ve věci T-584/18, Komise ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 294, 20. 8. 2018.


title: Věc T-655/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Aupicon a další v. ESVČ („Veřejná služba – Úředníci – Dočasní zaměstnanci – Smluvní zaměstnanci – Odměňování – Zaměstnanci ESVČ vykonávající služební povinnosti ve třetí zemi – Článek 10 přílohy X služebního řádu – Každoroční posouzení příspěvku za životní podmínky – Pokyny týkající se metodiky pro stanovení příspěvku za životní podmínky – Rozhodnutí, které stanoví sazbu příspěvku za životní podmínky vypláceného zaměstnancům vykonávajícím služební povinnosti v Ghaně na 20 % – Nevypracování dotazníku požadovaného v pokynech – Procesní vada – Zjevně nesprávné posouzení“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Aupicon a další v. ESVČ
      (Věc T-655/18) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Dočasní zaměstnanci - Smluvní zaměstnanci - Odměňování - Zaměstnanci ESVČ vykonávající služební povinnosti ve třetí zemi - Článek 10 přílohy X služebního řádu - Každoroční posouzení příspěvku za životní podmínky - Pokyny týkající se metodiky pro stanovení příspěvku za životní podmínky - Rozhodnutí, které stanoví sazbu příspěvku za životní podmínky vypláceného zaměstnancům vykonávajícím služební povinnosti v Ghaně na 20 % - Nevypracování dotazníku požadovaného v pokynech - Procesní vada - Zjevně nesprávné posouzení“)
      (2021/C 490/30)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Delphine Aupicon (Gaborone, Botswana) a dalších 10 žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost (zástupci: S. Marquardt a R. Spáč, zmocněnci, ve spolupráci s M. Troncoso Ferrerem, F.-M. Hislairem a C. García Fernández, advokáty)

         Předmět věci

      Žaloba podle článku 270 SFEU směřující ke zrušení rozhodnutí generálního ředitele ESVČ pro rozpočet a administrativu ze dne 19. prosince 2017, kterým se stanoví příspěvek za životní podmínky uvedený v článku 10 přílohy X služebního řádu úředníků Evropské unie za finanční rok 2018, v rozsahu, v němž toto rozhodnutí stanoví sazbu příspěvku za životní podmínky vypláceného zaměstnancům vykonávajícím služební povinnosti v Ghaně na 20 % referenční částky a dále, v případě potřeby, ke zrušení výplatní pásky žalobců za měsíc leden 2018, jelikož je zde toto rozhodnutí poprvé uplatněno.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí generálního ředitele Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) pro rozpočet a administrativu ze dne 19. prosince 2017, kterým se stanoví příspěvek za životní podmínky uvedený v článku 10 přílohy X služebního řádu úředníků Evropské unie za finanční rok 2018 se zrušuje v rozsahu, v němž toto rozhodnutí stanoví ode dne 1. ledna 2018 sazbu příspěvku za životní podmínky vypláceného zaměstnancům Evropské unie vykonávajícím služební povinnosti v Ghaně na 20 % referenční částky.

                  2)

                  Výplatní pásky Delphine Aupicon a dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku, které ESVČ vystavila za měsíc leden 2018, se zrušují v rozsahu, v němž uplatňují rozhodnutí ESVČ ze dne 19. prosince 2017, kterým stanoví sazbu příspěvku za životní podmínky vypláceného zaměstnancům Evropské unie vykonávajícím služební povinnosti v Ghaně na 20 % referenční částky.

                  3)

                  ESVČ se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 25, 21.1.2019.


title: Věc T-153/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – European Union Copper Task Force v. Komise („Přípravky na ochranu rostlin – Účinná látka sloučeniny mědi – Obnovení schválení pro účely uvádění na trh – Látky, které se mají nahradit – Žaloba na neplatnost – Přípustnost – Spolky – Přiměřenost – Zásada obezřetnosti – Zjevně nesprávné posouzení – Znalecký posudek“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – European Union Copper Task Force v. Komise
      (Věc T-153/19) (1)

      („Přípravky na ochranu rostlin - Účinná látka sloučeniny mědi - Obnovení schválení pro účely uvádění na trh - Látky, které se mají nahradit - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Spolky - Přiměřenost - Zásada obezřetnosti - Zjevně nesprávné posouzení - Znalecký posudek“)
      (2021/C 490/31)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: European Union Copper Task Force (Springfield, Spojené království) (zástupkyně: I. Moreno-Tapia Rivas a C. Vila Gisbert, advokátky)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castilla Contreras a I. Naglis, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Evropský parlament (zástupci: L. Stefani, C. Ionescu Dima a A. Tamás, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupkyně: D. Kornilaki a E. Karlsson, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/1981 ze dne 13. prosince 2018, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh obnovuje schválení účinných látek sloučeniny mědi jako látek, které se mají nahradit, a mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. 2018, L 317, s. 16).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  European Union Copper Task Force ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Evropský parlament a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 155, 6.5.2019.


title: Věc T-279/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2021 – Fronta Polisario v. Rada („Vnější vztahy – Mezinárodní dohody – Evropsko-středomořská dohoda o přidružení mezi ES a Marokem – Dohoda ve formě výměny dopisů o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě – Rozhodnutí o uzavření dohody – Žaloba na neplatnost – Přípustnost – Procesní způsobilost – Přímé dotčení – Osobní dotčení – Územní působnost – Pravomoc – Výklad mezinárodního práva provedený Soudním dvorem – Zásada sebeurčení – Zásada relativního účinku smluv – Dovolatelnost – Pojem ‚souhlas‘ – Provedení – Posuzovací pravomoc – Meze – Zachování účinků napadeného rozhodnutí“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2021 – Fronta Polisario v. Rada
      (Věc T-279/19) (1)

      („Vnější vztahy - Mezinárodní dohody - Evropsko-středomořská dohoda o přidružení mezi ES a Marokem - Dohoda ve formě výměny dopisů o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě - Rozhodnutí o uzavření dohody - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Procesní způsobilost - Přímé dotčení - Osobní dotčení - Územní působnost - Pravomoc - Výklad mezinárodního práva provedený Soudním dvorem - Zásada sebeurčení - Zásada relativního účinku smluv - Dovolatelnost - Pojem ‚souhlas‘ - Provedení - Posuzovací pravomoc - Meze - Zachování účinků napadeného rozhodnutí“)
      (2021/C 490/32)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Lidová fronta osvobození Sakía al Hamra a Ría de Oro (Fronta Polisario) (zástupce: G. Devers, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: P. Plaza García a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Francouzská republika (zástupci: A.-L. Desjonquères, C. Mosser, J.-L. Carré a T. Stéhelin, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, F. Clotuche-Duvieusart, A. Bouquet a B. Eggers, zmocněnci), Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader) (Rabat, Maroko) (zástupci: G. Forwood, N. Colin a A. Hublet, advokáti)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (EU) 2019/217 ze dne 28. ledna 2019 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé (Úř. věst. 2019, L 34, s. 1).

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí Rady (EU) 2019/217 ze dne 28. ledna 2019 o uzavření Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o změně protokolů č. 1 a č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé se zrušuje.

                  2)

                  Účinky rozhodnutí 2019/217 se zachovávají po dobu, která nepřesáhne lhůtu podle čl. 56 prvního pododstavce statutu Soudního dvora Evropské unie nebo, bude-li v této lhůtě podán kasační opravný prostředek, do vyhlášení rozsudku, jímž Soudní dvůr rozhodne o tomto kasačním opravném prostředku.

                  3)

                  Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Lidovou frontou osvobození Sakía al Hamra a Ría de Oro (Fronta Polisario).

                  4)

                  Francouzská republika, Evropská komise a Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader) ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 220, 1.7.2019.


title: Spojené věci T-344/19 a T-356/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2021 – Fronta Polisario v. Rada („Vnější vztahy – Mezinárodní dohody – Evropsko-středomořská dohoda o přidružení mezi ES a Marokem – Dohoda mezi Unií a Marokem o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu – Prováděcí protokol k dohodě o partnerství – Výměna dopisů připojená k dohodě o partnerství – Rozhodnutí o uzavření – Nařízení o přidělení rybolovných práv mezi členské státy – Žaloba na neplatnost – Přípustnost – Procesní způsobilost – Přímé dotčení – Osobní dotčení – Územní působnost – Pravomoc – Výklad mezinárodního práva provedený Soudním dvorem – Zásada sebeurčení – Zásada relativního účinku smluv – Dovolatelnost – Pojem ‚souhlas‘ – Provedení – Posuzovací pravomoc – Meze – Zachování účinků napadeného rozhodnutí“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2021 – Fronta Polisario v. Rada
      (Spojené věci T-344/19 a T-356/19) (1)

      („Vnější vztahy - Mezinárodní dohody - Evropsko-středomořská dohoda o přidružení mezi ES a Marokem - Dohoda mezi Unií a Marokem o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu - Prováděcí protokol k dohodě o partnerství - Výměna dopisů připojená k dohodě o partnerství - Rozhodnutí o uzavření - Nařízení o přidělení rybolovných práv mezi členské státy - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Procesní způsobilost - Přímé dotčení - Osobní dotčení - Územní působnost - Pravomoc - Výklad mezinárodního práva provedený Soudním dvorem - Zásada sebeurčení - Zásada relativního účinku smluv - Dovolatelnost - Pojem ‚souhlas‘ - Provedení - Posuzovací pravomoc - Meze - Zachování účinků napadeného rozhodnutí“)
      (2021/C 490/33)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Lidová fronta osvobození Sakía al Hamra a Ría de Oro (Fronta Polisario) (zástupce: G. Devers, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: F. Naert, P. Plaza García a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalovanou ve věcech T-344/19 a T-356/19: Španělské království (zástupkyně: S. Centeno Huerta, zmocněnkyně)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou ve věcech T-344/19 a T-356/19: Francouzská republika (zástupci: A.-L. Desjonquères, C. Mosser, J.-L. Carré a T. Stéhelin, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou ve věcech T-344/19 a T-356/19: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, A. Bouquet a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou ve věci T-344/19: Chambre des pêches maritimes de la Méditerranée (Tanger, Maroko), Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Nord (Casablanca, Maroko), Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Centre (Agadir, Maroko), Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Sud (Dachla, Západní Sahara) (zástupci: G. Forwood, N. Colin a A. Hublet, advokáti)

         Předmět

      Ve věci T-344/19 návrh podaný na základě 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (EU) 2019/441 ze dne 4. března 2019 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu, prováděcího protokolu k ní a výměny dopisů připojené k této dohodě (Úř. věst. 2019, L 77, s. 4) a ve věci T-356/19 návrh podaný na základě 263 SFEU a znějící na zrušení nařízení Rady (EU) č. 2019/440 ze dne 29. listopadu 2018 o přidělení rybolovných práv podle Dohody mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu a prováděcího protokolu k této dohodě (Úř. věst. 2019, L 77, s. 1).

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí Rady (EU) 2019/441 ze dne 4. března 2019 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu, prováděcího protokolu k ní a výměny dopisů připojené k této dohodě se zrušuje.

                  2)

                  Účinky rozhodnutí 2019/441 se zachovávají po dobu, která nepřesáhne lhůtu podle čl. 56 prvního pododstavce statutu Soudního dvora Evropské unie nebo, bude-li v této lhůtě podán kasační opravný prostředek, do vyhlášení rozsudku, jímž Soudní dvůr rozhodne o tomto kasačním opravném prostředku.

                  3)

                  Žaloba ve věci T-356/19 se odmítá.

                  4)

                  Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Lidovou frontou osvobození Sakía al Hamra a Ría de Oro (Fronta Polisario) ve věci T-344/19.

                  5)

                  Fronta Polisario ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou ve věci T-356/19.

                  6)

                  Španělské království, Francouzská republika a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

                  7)

                  Chambre des pêches maritimes de la Méditerranée, Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Nord, Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Centre a Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Sud ponesou vlastní náklady řízení ve věci T-344/19.

         (1)  Úř. věst. C 270, 12.8.2019.


title: Věc T-1/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – M. I. Industries v. EUIPO – Natural Instinct (INSTINCT) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o zrušení – Slovní ochranná známka Evropské unie INSTINCT – Neexistence řádného užívání ochranné známky – Rozsah užívání – Celkové posouzení důkazů – Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – M. I. Industries v. EUIPO – Natural Instinct (INSTINCT)
      (Věc T-1/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Evropské unie INSTINCT - Neexistence řádného užívání ochranné známky - Rozsah užívání - Celkové posouzení důkazů - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 490/34)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: M. I. Industries, Inc. (Lincoln, Nebraska, Spojené státy) (zástupci: M. Montañá Mora a S. Sebé Marin, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Ivanauskas a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Natural Instinct Ltd (Camberley, Spojené království) (zástupci: A. Newman, E. Yates, J.-M. Fearnley, solicitors, a J. Moss, barrister)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. října 2019 (věc R 178/2019-5) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Natural Instinct a M. I. Industries.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti M. I. Industries, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 68, 2.3.2020.


title: Věc T-12/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Schneider v. EUIPO – Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas (Frutaria) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o zrušení – Obrazová ochranná známka Evropské unie Frutaria – Skutečné užívání ochranné známky – Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] – Důkaz řádného užívání – Povaha užívání“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Schneider v. EUIPO – Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas (Frutaria)
      (Věc T-12/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Obrazová ochranná známka Evropské unie Frutaria - Skutečné užívání ochranné známky - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] - Důkaz řádného užívání - Povaha užívání“)
      (2021/C 490/35)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Markus Schneider (Bonn, Německo) (zástupci: M. Bergermann a D. Graetsch, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Walicka a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas, SL (Zaragoza, Španělsko) (zástupci: J. Learte Álvarez a C. Anadón Giménez, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. října 2019 (věc R 284/2019-1) týkajícímu se řízení o zrušení mezi M. Schneiderem a společností Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Markusi Schneiderovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 68, 2.3.2020.


title: Věc T-22/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – IB v. EUIPO („Veřejná služba – Úředníci – Disciplinární řízení – Přerušení řízení ve věcech invalidity během disciplinárního řízení – Odvolání z funkce – Řízení ve věcech invalidity, které se stalo bezpředmětným v návaznosti na odvolání z funkce – Žaloba na neplatnost – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Přípustnost – Zásada řádné správy – Povinnost jednat s náležitou péčí – Zjevně nesprávné posouzení“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – IB v. EUIPO
      (Věc T-22/20) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Disciplinární řízení - Přerušení řízení ve věcech invalidity během disciplinárního řízení - Odvolání z funkce - Řízení ve věcech invalidity, které se stalo bezpředmětným v návaznosti na odvolání z funkce - Žaloba na neplatnost - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Přípustnost - Zásada řádné správy - Povinnost jednat s náležitou péčí - Zjevně nesprávné posouzení“)
      (2021/C 490/36)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: IB (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Lukošiūtė, zmocněnkyně, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU, znějící na zrušení rozhodnutí EUIPO ze dne 14. března 2019 v rozsahu, v němž jednak uložilo žalobci sankci spočívající v odvolání z funkce bez snížení jeho nároků na důchod a jednak s konečnou platností ukončilo řízení o invaliditě žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 14. března 2019 se zrušuje v rozsahu, v němž s konečnou platností ukončilo řízení o invaliditě IB.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 68, 2.3.2020.


title: Věc T-43/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – AV a AW v. Parlament („Veřejná služba – Úředníci – Disciplinární řízení – Disciplinární sankce – Přeřazení do nižší platové třídy – Právo na obhajobu – Zásada řádné správy – Zjevně nesprávné posouzení“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – AV a AW v. Parlament
      (Věc T-43/20) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Disciplinární řízení - Disciplinární sankce - Přeřazení do nižší platové třídy - Právo na obhajobu - Zásada řádné správy - Zjevně nesprávné posouzení“)
      (2021/C 490/37)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: AV, AW (zástupci: L. Levi, S. Rodrigues a J. Martins, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Scafarto a I. Lázaro Betancor, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 21. června 2019, kterými se žalobci ukládá disciplinární sankce přeřazení do o čtyři platové třídy nižší platové třídy, z AST 6 na AST 2, a žalované disciplinární sankce přeřazení do o dvě platové třídy nižší platové třídy, z AST 8 na AST 6, jakož i v případě potřeby rozhodnutí Parlamentu ze dne 28. listopadu 2019, kterými se zamítají stížnosti žalobce a žalobkyně ze dne 17. července 2019 podané proti rozhodnutím ze dne 21. června 2019.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  AV a AW se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 87, 16.3.2020.


title: Věc T-88/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – Rivière a další v. Parlament („Institucionální právo – Parlament – Opatření předsedy Parlamentu, kterým se zakazuje, aby měli poslanci na lavicích umístěny státní vlajky – Pravidla chování poslanců – Článek 10 odst. 3 jednacího řádu Parlamentu – Akt, který nelze napadnout žalobou – Nepřípustnost“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – Rivière a další v. Parlament
      (Věc T-88/20) (1)

      („Institucionální právo - Parlament - Opatření předsedy Parlamentu, kterým se zakazuje, aby měli poslanci na lavicích umístěny státní vlajky - Pravidla chování poslanců - Článek 10 odst. 3 jednacího řádu Parlamentu - Akt, který nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
      (2021/C 490/38)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Jérôme Rivière (Nice, Francie) a 10 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupce: F. Wagner, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Lorenz a T. Lukácsi, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalobce: Gunnar Beck (Neuss, Německo), Philippe Olivier (Draveil, Francie) (zástupce: F. Wagner, advokát)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení opatření, které přijal předseda Parlamentu dne 13. ledna 2020 a kterým se poslancům zakazuje, aby na svých lavicích vystavovali státní vlajku.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Jérôme Rivière a ostatní žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

                  3)

                  Gunnar Beck a Philippe Olivier ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 114, 6.4.2020.


title: Věc T-121/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – IP v. Komise („Veřejná služba – Smluvní zaměstnanci – Vyšetřování prováděné OLAF – Náhrada léčebných výdajů – Disciplinární sankce – Ukončení smlouvy bez výpovědní lhůty – Článek 10 písm. h) přílohy IX služebního řádu – Opakované porušení služebních povinností – Článek 27 přílohy IX služebního řádu – Rozhodnutí, kterým se vyhovuje žádosti o výmaz všech odkazů na předchozí sankci z osobního spisu – Článek 26 služebního řádu – Povaha sankce, která již není uvedena v osobním spise, jakožto sankce, kterou nelze vůči úředníkovi namítat ani se jí vůči němu dovolávat“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – IP v. Komise
      (Věc T-121/20) (1)

      („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Vyšetřování prováděné OLAF - Náhrada léčebných výdajů - Disciplinární sankce - Ukončení smlouvy bez výpovědní lhůty - Článek 10 písm. h) přílohy IX služebního řádu - Opakované porušení služebních povinností - Článek 27 přílohy IX služebního řádu - Rozhodnutí, kterým se vyhovuje žádosti o výmaz všech odkazů na předchozí sankci z osobního spisu - Článek 26 služebního řádu - Povaha sankce, která již není uvedena v osobním spise, jakožto sankce, kterou nelze vůči úředníkovi namítat ani se jí vůči němu dovolávat“)
      (2021/C 490/39)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: IP (zástupci: L. Levi, S. Rodrigues a J. Martins, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: M. Brauhoff a A. C. Simon, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 21. srpna 2019, kterým byla žalobci uložena disciplinární sankce ve formě ukončení pracovního poměru bez výpovědní lhůty.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské komise ze dne 21. srpna 2019, kterým byla IP uložena disciplinární sankce ve formě ukončení pracovního poměru bez výpovědní lhůty, se zrušuje.

                  2)

                  Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 20.4.2020.


title: Věc T-124/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – M/S. Indeutsch International v. EUIPO – 135 Kirkstall (Vyobrazení vzoru rybí kosti mezi dvěma rovnoběžnými čarami) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie vyobrazující vzor rybí kosti mezi dvěma rovnoběžnými čarami – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Označení, jež může tvořit ochrannou známku Evropské unie – Článek 7 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] – Rozlišovací způsobilost – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Povinnost rozhodnout o žalobě – Článek 71 odst. 1 nařízení 2017/1001 – Vzájemná žaloba“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – M/S. Indeutsch International v. EUIPO – 135 Kirkstall (Vyobrazení vzoru rybí kosti mezi dvěma rovnoběžnými čarami)
      (Věc T-124/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie vyobrazující vzor rybí kosti mezi dvěma rovnoběžnými čarami - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Označení, jež může tvořit ochrannou známku Evropské unie - Článek 7 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] - Rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Povinnost rozhodnout o žalobě - Článek 71 odst. 1 nařízení 2017/1001 - Vzájemná žaloba“)
      (2021/C 490/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: M/S. Indeutsch International (Noida, Indie) (zástupci: G. Glas, advokát, D. Stone, A. Dykes, A. Leonelli, K. Hughes, solicitors a S. Malynicz, QC)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: 135 Kirkstall, Inc., dříve Crafts Americana Group, Inc. (Vancouver, Washington, Spojené státy) (zástupci: M. Edenborough, QC a J. Fish, solicitor)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí velkého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. prosince 2019 (věc R 2672/2017-G) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Crafts Americana Group a M/S. Indeutsch International.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí velkého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. prosince 2019 (věc R 2672/2017-G) se zrušuje.

                  2)

                  O hlavní žalobě již není důvodné rozhodnout

                  3)

                  Společnost M/S. Indeutsch International a Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady společnosti 135 Kirkstall, Inc., dříve Crafts Americana Group, Inc., týkající se řízení ohledně vzájemné žaloby a řízení před odvolacím senátem.

                  4)

                  Společnost 135 Kirkstall, Inc., dříve Crafts Americana Group ponese vlastní náklady řízení ohledně hlavní žaloby.

         (1)  Úř. věst. C 137, 27.4.2020.


title: Věc T-219/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – JK v. Komise („Veřejná služba – Úřednici – Zaměstnanci Komise ve službách ESVČ – Žádost o pomoc – Článek 24 služebního řádu – Implicitní rozhodnutí o zamítnutí žádosti – Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti – Článek 90 služebního řádu – Příslušný OOJ – Zásada řádné správy“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – JK v. Komise
      (Věc T-219/20) (1)

      („Veřejná služba - Úřednici - Zaměstnanci Komise ve službách ESVČ - Žádost o pomoc - Článek 24 služebního řádu - Implicitní rozhodnutí o zamítnutí žádosti - Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti - Článek 90 služebního řádu - Příslušný OOJ - Zásada řádné správy“)
      (2021/C 490/41)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: JK (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Bohr a T. Lilamand, zmocněnci)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící na zrušení implicitního rozhodnutí Komise ze dne 5. června 2019, kterým byla zamítnuta žádost žalobce o pomoc podaná podle článku 24 služebního řádu úředníků Evropské unie, a rozhodnutí Komise ze dne 6. ledna 2020, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce.

         Výrok

                  1)

                  Implicitní rozhodnutí Evropské komise ze dne 5. června 2019, kterým se zamítá žádost JK o pomoc podaná na základě článku 24 služebního řádu úředníků Evropské unie, a rozhodnutí Komise ze dne 6. ledna 2020, kterým se zamítá jeho stížnost, se zrušují.

                  2)

                  Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené JK.

         (1)  Úř. věst. C 209, 22.6.2020.


title: Věc T-429/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Sedus Stoll v. EUIPO – Kappes (Sedus ergo+) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Sedus ergo+ – Starší národní slovní ochranná známka ERGOPLUS – Relativní důvod pro zamítnutí – Neexistence nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Sedus Stoll v. EUIPO – Kappes (Sedus ergo+)
      (Věc T-429/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Sedus ergo+ - Starší národní slovní ochranná známka ERGOPLUS - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 490/42)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sedus Stoll AG (Dogern, Německo) (zástupci: M. Goldmann a J. Thomsen, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Fischer, D. Hanf a M. Eberl, zmocněnci)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Wolfgang Kappes (Bochum, Německo) (zástupci: J. Schneiders, N. Gottschalk a B. Schneiders, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. března 2020 (věc R 1303/2019-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi W. Kappesem a společností Sedus Stoll

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 12. března 2020 (věc R 1303/2019-1) se zrušuje.

                  2)

                  Odvolání podané k EUIPO Wolfgangem Kappesem se zamítá.

                  3)

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené společností Sedus Stoll AG v souvislosti s řízením před Tribunálem.

                  4)

                  Wolfgang Kappes ponese vlastní náklady řízení a nahradí nezbytné náklady vynaložené společností Sedus Stoll pro účely řízení před odvolacím senátem EUIPO.

         (1)  Úř. věst. C 279, 24.8.2020.


title: Věc T-436/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Sedus Stoll v. EUIPO – Kappes (Sedus ergo+) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Sedus ergo+ – Starší mezinárodní a národní slovní ochranná známka ERGOPLUS – Relativní důvod pro zamítnutí – Neexistence nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Sedus Stoll v. EUIPO – Kappes (Sedus ergo+)
      (Věc T-436/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Sedus ergo+ - Starší mezinárodní a národní slovní ochranná známka ERGOPLUS - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 490/43)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sedus Stoll AG (Dogern, Německo) (zástupci: M. Goldmann a J. Thomsen, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Fischer, D. Hanf a M. Eberl, zmocněnci)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Wolfgang Kappes (Bochum, Německo) (zástupci: J. Schneiders, N. Gottschalk a B. Schneiders, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. března 2020 (věc R 2194/2018-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi W. Kappesem a společností Sedus Stoll

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 12. března 2020 (věc R 2194/2018-1) se zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené společností Sedus Stoll AG v souvislosti s řízením před Tribunálem.

                  4)

                  Wolfgang Kappes ponese vlastní náklady řízení a nahradí nezbytné náklady vynaložené společností Sedus Stoll pro účely řízení před odvolacím senátem EUIPO.

         (1)  Úř. věst. C 279, 24.8.2020.


title: Věc T-523/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Setarcos Consulting v. EUIPO (Blockchain Island) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Blockchain Island – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Setarcos Consulting v. EUIPO (Blockchain Island)
      (Věc T-523/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Blockchain Island - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2021/C 490/44)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Setarcos Consulting ltd. (Sliema, Malta) (zástupce: S. Stafylakis, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Walicka a V. Ruzek, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. června 2020 (věc R 2806/2019-5) týkajícímu se přihlášky slovního označení Blockchain Island jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Společnosti Setarcos Consulting ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 339, 12.10.2020.


title: Věc T-591/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Unimax Stationery v. EUIPO – Mitsubishi Pencil (UNI-MAX) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie UNI-MAX – Starší obrazové ochranné známky Evropské unie uni a uni-ball – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 60 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Unimax Stationery v. EUIPO – Mitsubishi Pencil (UNI-MAX)
      (Věc T-591/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie UNI-MAX - Starší obrazové ochranné známky Evropské unie uni a uni-ball - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 60 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 490/45)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Unimax Stationery (Daman, Indie) (zástupkyně: A. Hempel a C. Grünewald, advokátky)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: T. Frydendahl a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Mitsubishi Pencil Co. Ltd (Tokio, Japonsko) (zástupce: J. Fesenmair, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. července 2020 (věc R 371/2020-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Mitsubishi Pencil a Unimax Stationery.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Unimax Stationery se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 390, 16.11.2020.


title: Věc T-668/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – NZ v. Komise („Veřejná služba – Úředníci – Přijímání – Vnitřní výběrové řízení COM/1/AD 10/18 – Rozhodnutí nezapsat jméno žalobce na seznam úspěšných uchazečů výběrového řízení – Povinnost uvést odůvodnění – Důvěrnost práce výběrové komise – Široká posuzovací pravomoc výběrové komise – Neuvedení průběžných bodů a váhy složek tvořících ústní zkoušku“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 6. října 2021 – NZ v. Komise
      (Věc T-668/20) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Přijímání - Vnitřní výběrové řízení COM/1/AD 10/18 - Rozhodnutí nezapsat jméno žalobce na seznam úspěšných uchazečů výběrového řízení - Povinnost uvést odůvodnění - Důvěrnost práce výběrové komise - Široká posuzovací pravomoc výběrové komise - Neuvedení průběžných bodů a váhy složek tvořících ústní zkoušku“)
      (2021/C 490/46)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: NZ (zástupce: H. Tagaras, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: D. Milanowska a I. Melo Sampaio, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí výběrové komise ze dne 29. dubna 2020 nezapsat jméno žalobkyně na seznam úspěšných uchazečů vnitřního výběrového řízení COM/1/AD 10/18 přijatého po přezkumu.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí ze dne 29. dubna, kterým výběrová komise vnitřního výběrového řízení COM/1/AD 10/18 odmítla po přezkumu zapsat jméno NZ na seznam úspěšných uchazečů sestavený pro účely náboru administrátorů platové třídy AD 10 v oboru „Koordinace, komunikace, řízení lidských a rozpočtových zdrojů, audit“ se zrušuje.

                  2)

                  Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 28, 25.1.2021.


title: Věc T-712/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Škoda Investment v. EUIPO – Škoda Auto (Vzor okřídleného šípu) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie znázorňující okřídlený šíp – Starší obrazová ochranná známka Evropské unie znázorňující okřídlený šíp – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Částečné zamítnutí námitek – Omezení rozsahu námitek v rámci odvolání k odvolacímu senátu – Částečné zpětvzetí námitek – Důvod uplatněný odvolacím senátem z moci úřední – Zákaz rozhodnout ultra petitum“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Škoda Investment v. EUIPO – Škoda Auto (Vzor okřídleného šípu)
      (Věc T-712/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie znázorňující okřídlený šíp - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie znázorňující okřídlený šíp - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Částečné zamítnutí námitek - Omezení rozsahu námitek v rámci odvolání k odvolacímu senátu - Částečné zpětvzetí námitek - Důvod uplatněný odvolacím senátem z moci úřední - Zákaz rozhodnout ultra petitum“)
      (2021/C 490/47)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: ŠKODA INVESTMENT a.s. (Plzeň, Česká republika) (zástupce: L. Lorenc, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: ŠKODA AUTO a.s. (Mladá Boleslav, Česká republika) (zástupce: J. Fesenmair, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. října 2020 (věc R 284/2020-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi ŠKODA INVESTMENT a ŠKODA AUTO.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnost ŠKODA INVESTMENT a.s. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností ŠKODA AUTO a.s. v souvislosti s řízením před Tribunálem.

         (1)  Úř. věst. C 35, 1.2.2021.


title: Věc T-732/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Freundlieb v. EUIPO – (CRYSTAL) („Ochranná známka Evropské unie – Slovní ochranná známka Evropské unie CRYSTAL – Nepodání žádosti o obnovu zápisu ochranné známky – Výmaz ochranné známky po uplynutí doby platnosti zápisu – Žádost o navrácení do původního stavu – Článek 104 nařízení (EU) 2017/1001 – Povinnost obezřetnosti – Neexistence kontroly – Nedodržení lhůt“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/41

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Freundlieb v. EUIPO – (CRYSTAL)
      (Věc T-732/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Slovní ochranná známka Evropské unie CRYSTAL - Nepodání žádosti o obnovu zápisu ochranné známky - Výmaz ochranné známky po uplynutí doby platnosti zápisu - Žádost o navrácení do původního stavu - Článek 104 nařízení (EU) 2017/1001 - Povinnost obezřetnosti - Neexistence kontroly - Nedodržení lhůt“)
      (2021/C 490/48)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Andreas Freundlieb (Berlín, Německo) (zástupkyně: J. Vogtmeier, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: E. Markakis, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. října 2020 (věc R 1056/2020-5) týkajícímu se žádosti o navrácení do původního stavu vztahující se k právu požádat o obnovu zápisu slovní ochranné známky Evropské unie CRYSTAL.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Andreas Freundlieb ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 44, 8. 2. 2021.


title: Věc T-733/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Freundlieb v. EUIPO (BANDIT) („Ochranná známka Evropské unie – Slovní ochranná známka Evropské unie BANDIT – Nepodání žádosti o obnovu zápisu ochranné známky – Výmaz ochranné známky po uplynutí doby platnosti zápisu – Žádost o navrácení do původního stavu – Článek 104 nařízení (EU) 2017/1001 – Povinnost obezřetnosti – Neexistence kontroly – Nedodržení lhůt“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/42

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Freundlieb v. EUIPO (BANDIT)
      (Věc T-733/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Slovní ochranná známka Evropské unie BANDIT - Nepodání žádosti o obnovu zápisu ochranné známky - Výmaz ochranné známky po uplynutí doby platnosti zápisu - Žádost o navrácení do původního stavu - Článek 104 nařízení (EU) 2017/1001 - Povinnost obezřetnosti - Neexistence kontroly - Nedodržení lhůt“)
      (2021/C 490/49)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Andreas Freundlieb (Berlín, Německo) (zástupkyně: J. Vogtmeier, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: E. Markakis, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. října 2020 (věc R 730/2020-5) týkajícímu se žádosti o navrácení do původního stavu vztahující se k právu požádat o obnovu zápisu slovní ochranné známky Evropské unie BANDIT.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Andreas Freundlieb ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 44, 8. 2. 2021.


title: Věc T-45/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Ciano Trading & Services CT & S a další v. Komise („Veřejné zakázky na služby – Zadávací řízení – Udržitelné stravování pro Komisi v Bruselu a okolí – Zrušení zadávacího řízení – Legitimní očekávání – Zneužití práva“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/42

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2021 – Ciano Trading & Services CT & S a další v. Komise
      (Věc T-45/21) (1)

      („Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Udržitelné stravování pro Komisi v Bruselu a okolí - Zrušení zadávacího řízení - Legitimní očekávání - Zneužití práva“)
      (2021/C 490/50)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Ciano Trading & Services CT & S SpA (Fiumicino, Itálie), Silvia Brizio (Venaria Reale, Itálie), Laurence André (Grivegnée, Belgie), Lidia Pacitti (Neder-over-Heembeek, Belgie) (zástupkyně: D. Gillet a S. Van Besien, advokátky)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Van Noyen a M. Ilkova, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 20. listopadu 2020 o zrušení zadávacího řízení OIB/2019/CPN/0039 na udržitelné stravování pro Komisi v regionu Hlavní město Brusel a v jeho okolí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Ciano Trading & Services CT & S SpA, paní Silvie Brizio, paní Laurence André a paní Lidie Pacitti se ukládá náhrada nákladů hlavního řízení i řízení o předběžném opatření.

         (1)  Úř. věst. C 88, 15.3.2021.


title: Věc T-633/20: Usnesení Tribunálu ze dne 27. září 2021 – CNMSE a další v. Parlament a Rada („Žaloba na neplatnost – Veřejné zdraví – Nařízení (EU) 2020/1043 – Provádění klinických hodnocení s humánními léčivými přípravky, které obsahují GMO – Léčba nebo prevence onemocnění koronavirem SARS-CoV-2 (COVID-19) – Pojem ‚legislativní akt‘ – Pojem ‚právní akt s obecnou působností [nařizovací akt]‘ – Nedostatek osobního dotčení – Nepřípustnost“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/43

      Usnesení Tribunálu ze dne 27. září 2021 – CNMSE a další v. Parlament a Rada
      (Věc T-633/20) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Veřejné zdraví - Nařízení (EU) 2020/1043 - Provádění klinických hodnocení s humánními léčivými přípravky, které obsahují GMO - Léčba nebo prevence onemocnění koronavirem SARS-CoV-2 (COVID-19) - Pojem ‚legislativní akt‘ - Pojem ‚právní akt s obecnou působností [nařizovací akt]‘ - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost“)
      (2021/C 490/51)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Coordination nationale médicale santé – environnement (CNMSE) (Paříž, Francie) a dalších 5 žalobců, jejichž názvy jsou uvedeny v příloze usnesení (zástupce: G. Tumerelle, advokát)

         Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: J. Etienne a W. Kuzmienko, zmocněnci) Rada Evropské unie (zástupci: A. Jaume a M. Moore, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/1043 ze dne 15. července 2020 o provádění klinických hodnocení s humánními léčivými přípravky, které obsahují geneticky modifikované organismy nebo z nich sestávají a jsou určeny k léčbě nebo prevenci onemocnění koronavirem (COVID-19), a o jejich výdeji (Úř. věst. 2020, L 231, s. 12).

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  O návrzích Evropské komise a neziskového sdružení „Groupe de Réflexion et d’Action Pour une Politique Ecologique“ na vstup do řízení v postavení vedlejších účastníků již není namístě rozhodovat.

                  3)

                  Coordination nationale médicale santé – environnement (CNMSE) a ostatní žalobci, jejichž názvy jsou uvedeny v příloze, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem a Radou Evropské unie.

                  4)

                  Komise a neziskové sdružení „Groupe de Réflexion et d’Action Pour une Politique Ecologique“ ponesou náklady související s jejich návrhy na vstup do řízení jako vedlejší účastníci.

         (1)  Úř. věst. C 9, 11.1.2021.


title: Věc T-648/20: Usnesení Tribunálu ze dne 28. září 2021 – NB v. Soudní dvůr Evropské unie („Žaloba na neplatnost – Veřejná služba – Rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy AST10 – Lhůta pro podání stížnosti – Opožděnost – Zjevná nepřípustnost“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/44

      Usnesení Tribunálu ze dne 28. září 2021 – NB v. Soudní dvůr Evropské unie
      (Věc T-648/20) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Veřejná služba - Rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy AST10 - Lhůta pro podání stížnosti - Opožděnost - Zjevná nepřípustnost“)
      (2021/C 490/52)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: NB (zástupce: J.-N. Louis, advokát)

         Žalovaný: Soudní dvůr Evropské unie (zástupce: J. Inghelram a A. Ysebaert, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící na zrušení zaprvé rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy AST 10, zadruhé v případě potřeby rozhodnutí o povýšení A do této platové třídy a zatřetí zcela podpůrně všech rozhodnutí o povýšení jiných úředníků do uvedené platové třídy.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

                  2)

                  NB se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 443, 21.12.2020.


title: Věc T-124/21: Usnesení Tribunálu ze dne 30. září 2021 – Mariani a další v. Parlament („Žaloba na neplatnost – Nařízení (EU, Euratom) 2020/2223 – Spolupráce s Úřadem evropského veřejného žalobce a účelnost vyšetřování OLAF – Nedostatek osobního dotčení – Akt, který není nařizovacím aktem – Nepřípustnost“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/44

      Usnesení Tribunálu ze dne 30. září 2021 – Mariani a další v. Parlament
      (Věc T-124/21) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Nařízení (EU, Euratom) 2020/2223 - Spolupráce s Úřadem evropského veřejného žalobce a účelnost vyšetřování OLAF - Nedostatek osobního dotčení - Akt, který není nařizovacím aktem - Nepřípustnost“)
      (2021/C 490/53)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Thierry Mariani (Paříž, Francie) a dalších 22 žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze usnesení (zástupce: F. Wagner, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Görlitz a L. Tapper Brandberg, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení článku 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2020/2223 ze dne 23. prosince 2020, kterým se mění nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013, pokud jde o spolupráci s Úřadem evropského veřejného žalobce a účelnost vyšetřování Evropského úřadu pro boj proti podvodům (Úř. věst. 2020, L 437, s. 49).

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  O návrhu Rady Evropské unie na vstup vedlejšího účastníka do řízení již není důvodné rozhodovat.

                  3)

                  Thierry Mariani a další žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

                  4)

                  Rada ponese vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

         (1)  Úř. věst. C 138, 19.4.2021.


title: Věc T-148/21 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. října 2021 – Paccor Packaging v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – Životní prostředí – Směrnice (EU) 2019/904 – omezení dopadu některých plastových výrobků na životní prostředí – Prováděcí nařízení (EU) 2020/2151 – Harmonizované specifikace pro označování nápojových kelímků – Návrh na odklad vykonatelnosti – Neexistence naléhavosti“)

text:
               6.12.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 490/45

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. října 2021 – Paccor Packaging v. Komise
      (Věc T-148/21 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Životní prostředí - Směrnice (EU) 2019/904 - omezení dopadu některých plastových výrobků na životní prostředí - Prováděcí nařízení (EU) 2020/2151 - Harmonizované specifikace pro označování nápojových kelímků - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
      (2021/C 490/54)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Paccor Packaging GmbH (Düsseldorf, Německo) (zástupci: P. Kugel a G. Dávid, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: S. Bourgois a L. Haasbeek, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU a požadující odklad provádění prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/2151, ze dne 17. prosince 2020, kterým se stanoví pravidla pro harmonizované specifikace pro označování plastových výrobků na jedno použití uvedených v části D přílohy směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/904 o omezení dopadu některých plastových výrobků na životní prostředí (Úř. věst. 2020, L 428, s. 57).

         Výrok

                  1)

                  Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.