title: Věc T-33/01: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  15. prosince 2005  – Infont WM v. Komise ( Televizní vysílání — Směrnice 89/552/EHS — Směrnice 97/36/ES — Článek 3a — Události zásadního společenského významu — Přípustnost — Porušení podstatných formálních náležitostí )

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/25

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. prosince 2005 – Infont WM v. Komise
   (Věc T-33/01) (1)

   („Televizní vysílání - Směrnice 89/552/EHS - Směrnice 97/36/ES - Článek 3a - Události zásadního společenského významu - Přípustnost - Porušení podstatných formálních náležitostí“)
   (2006/C 48/46)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Infont WM AG, dříve KirchMedia WM AG (Zug, Švýcarsko) (zástupci: původně C. Lenz, A. Bardong, advokáti, a E. Batchelor, advokát, poté C. Lenz, E. Batchelor, R. Denton, advokáti, F. Carlin, advokát, a M. Clough, poradce)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Banks a M. Huttunen, ve spolupráci s J. Flynnem, poradcem)

      Vedlejší účastníci na podporu žalované: Francouzská republika (zástupce: G. de Bergues, zmocněnec), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně J. Collins, dále R. Caudwell, v poslední řadě M. Berthell, ve spolupráci s K. Parkerem, poradcem), Evropský parlament (zástupci: C. Pennera a M. Moore, zmocněnci) a Rada Evropské unie (zástupci: A. Lopes Sabino a M. Bishop, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení údajného rozhodnutí Komise přijatého podle článku 3a směrnice Rady 89/552/EHS ze dne 3. října 1989 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání (Úř. věst. L 298, s. 23; Zvl. vyd. 06/01, s. 224), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/36/ES ze dne 30. června 1997 (Úř. věst. L 202, s. 60; Zvl. vyd. 06/02, s. 321)
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise obsažené v jejím dopise Spojenému království Velké Británie a Severního Irska ze dne 28. července 2000 se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Francouzská republika, Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Parlament ponesou náklady řízení žalobkyně spojené se svým vedlejším účastenstvím.

               4)

               Komise ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení žalobkyně, s výjimkou nákladů uvedených výše v bodě 3.

               5)

               Vedlejší účastníci ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 134, 5.5.2001.


title: Věc C-266/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 27. května 2011 — Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet, jednající jménem Franka Frandsena v. Cimber Air A/S

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 27. května 2011 — Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet, jednající jménem Franka Frandsena v. Cimber Air A/S
   (Věc C-266/11)
   2011/C 311/24
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Vestre Landsret

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet, jednající jménem Franka Frandsena

      Žalovaná: Cimber Air A/S

      Předběžná otázka

   Je třeba směrnici Rady 2000/78/ES (1) vykládat v tom smyslu, že zákaz všech forem diskriminace na základě věku brání tomu, aby byla podle vnitrostátních právních předpisů platná kolektivní smlouva mezi leteckou společností a odborovou organizací zastupující piloty této společnosti, která stanoví povinný odchod do důchodu ve věku 60 let, pokud je cílem tohoto ustanovení smlouvy, které se použilo již před vstupem směrnice Rady v platnost a před nabytím účinnosti vnitrostátních provádějících právních předpisů, ochrana letecké bezpečnosti na základě obecného předpokladu, že s přibývajícím věkem se snižuje výkonnost, aniž by bylo provedeno zvláštní posouzení individuální výkonnosti pilota, přičemž ale jednotliví piloti mohou požádat, aby jim bylo umožněno nadále pokračovat v zaměstnání, vždy po dobu jednoho roku, a to v návaznosti na schválení žádosti výborem složeným ze zástupců zaměstnavatele a zaměstnanců?

      (1)  Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79.


title: Věc T-80/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. dubna 2013 — Bell & Ross v. OHIM — KIN (Pouzdro náramkových hodinek) ( „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující pouzdro náramkových hodinek — Starší (průmyslový) vzor — Důvod neplatnosti — Nedostatek individuální povahy — Neexistence odlišného celkového dojmu — Informovaný uživatel — Míra tvůrčí svobody — Články 4 a 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 — Souvislost se vzájemným návrhem na prohlášení neplatnosti — Soud pro (průmyslové) vzory Společenství — Článek 91 nařízení č. 6/2002“ )

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. dubna 2013 — Bell & Ross v. OHIM — KIN (Pouzdro náramkových hodinek)
   (Věc T-80/10) (1)

   ((Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující pouzdro náramkových hodinek - Starší (průmyslový) vzor - Důvod neplatnosti - Nedostatek individuální povahy - Neexistence odlišného celkového dojmu - Informovaný uživatel - Míra tvůrčí svobody - Články 4 a 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 - Souvislost se vzájemným návrhem na prohlášení neplatnosti - Soud pro (průmyslové) vzory Společenství - Článek 91 nařízení č. 6/2002)
   2013/C 171/49
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bell & Ross BV (Zoetermeer, Nizozemsko) (zástupce: S. Guerlain, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: KIN AB (Upplands Väsby, Švédsko) (zástupci: M. Nielsen a C. Galichet, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 9. prosince 2009 (věc R 1285/200-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Klockgrossisten i Norden AB a společností Bell & Ross BV.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Bell & Ross BV se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených společností KIN AB v řízení před odvolacím senátem.

      (1)  Úř. věst. C 113, 1.5.2010.


title: Věc T-197/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. ledna 2015 – MEM v. OHIM (MONACO) „Ochranná známka Společenství — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství — Slovní ochranná známka MONACO — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 151 odst. 1 a čl. 154 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009 — Částečné zamítnutí ochrany“

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. ledna 2015 – MEM v. OHIM (MONACO)
   (Věc T-197/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství - Slovní ochranná známka MONACO - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 151 odst. 1 a čl. 154 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009 - Částečné zamítnutí ochrany“)
   (2015/C 065/44)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Marques de l’État de Monaco (MEM) (Monako, Monako) (zástupce: S. Arnaud, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: V. Melgar, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. ledna 2013 (věc R 113/2012-4) týkajícímu se mezinárodního zápisu s vyznačením Evropského společenství pro slovní ochrannou známku MONACO.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Marques de l’État de Monaco (MEM) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 156, 1.6.2013.


title: Spojené věci C-393/07 a C-9/08: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 30. dubna 2009 — Italská republika v. Evropský parlament ( Žaloba na neplatnost — Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. května 2007 o ověření pověřovacích listin Beniamina Donniciho — Poslanec Evropského parlamentu — Ověření pověřovacích listin člena Parlamentu — Jmenování poslance v důsledku odstoupení kandidátů — Články 6 a 12 aktu z roku 1976 )

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 30. dubna 2009 — Italská republika v. Evropský parlament
   (Spojené věci C-393/07 a C-9/08) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. května 2007 o ověření pověřovacích listin Beniamina Donniciho - Poslanec Evropského parlamentu - Ověření pověřovacích listin člena Parlamentu - Jmenování poslance v důsledku odstoupení kandidátů - Články 6 a 12 aktu z roku 1976“)
   2009/C 153/11
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: I. Braguglia, R. Adam, zmocněnci, P. Gentili, avvocato dello Stato) (C-393/07)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Lotyšská republika

      Žalobce: Beniamino Donnici (zástupci: M. Sanino, G. M. Roberti, I. Perego a P. Salvatore, avvocati) (C-9/08)

      Vedlejší účastnice podporující žalobce: Italská republika

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: H. Krück, N. Lorenz, L. Vissagio, zmocněnci, E. Cannizzaro, profesor)

      Vedlejší účastník podporující žalovaného: Achille Occhetto (zástupci: P. De Caterini a F. Paola, avvocati)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí P6_TA-PROV(2007)0209 Evropského parlamentu ze dne 24. května 2007 o ověření pověřovacích listin Beniamina Donniciho [2007/2121(REG)], doručeného dne 28. května 2007 — Poslanec Evropského parlamentu — Ověření pověřovacích listin — Jmenování poslance v důsledku odstoupení kandidátů

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí Evropského parlamentu 2007/2121 (REG) ze dne 24. května 2007 o ověření pověřovacích listin Beniamina Donniciho se zrušuje.

               2)

               Evropský parlament ponese náklady řízení vynaložené B. Donnicim, jakož i náklady řízení vynaložené Italskou republikou jakožto žalobkyní.

               3)

               Italská republika jakožto vedlejší účastnice řízení, Lotyšská republika a A. Occhetto ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 247, 20.10.2007.


title: Věc C-314/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 30. září 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Stadt Graz v. Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH ( Směrnice 89/665/EHS — Veřejné zakázky — Přezkumná řízení — Žaloba na náhradu škody — Protiprávní zadání zakázky — Vnitrostátní pravidlo o odpovědnosti založené na presumpci zavinění zadavatele )

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/9

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 30. září 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Stadt Graz v. Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH
   (Věc C-314/09) (1)

   (Směrnice 89/665/EHS - Veřejné zakázky - Přezkumná řízení - Žaloba na náhradu škody - Protiprávní zadání zakázky - Vnitrostátní pravidlo o odpovědnosti založené na presumpci zavinění zadavatele)
   2010/C 317/17
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Stadt Graz

      Žalovaní: Strabag AG, Teerag-Asdag AG, Bauunternehmung Granit GesmbH

      Za přítomnosti: Land Steiermark

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberster Gerichtshof — Výklad čl. 1 odst. 1, čl. 2 odst. 1 písm. c) a čl. 2 odst. 7 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 246) — Zadání veřejné zakázky v souladu s rozhodnutím odvolacího soudu majícím závazné účinky pro veřejného zadavatele — Protiprávnost zadání veřejné zakázky z důvodu porušení vnitrostátní právní úpravy — Podmínky vyžadované pro žalobu na náhradu škody — Zásada efektivity

      Výrok

   Směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, ve znění směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992, musí být vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě podmiňující právo obdržet náhradu škody z důvodu porušení práva veřejných zakázek zadavatelem zaviněním tohoto porušení, a to i pokud uplatnění této právní úpravy spočívá na presumpci zavinění zadavatele, jakož i nemožnosti toho, aby se zadavatel odvolal na nedostatek individuálních schopností, a tudíž subjektivní nepřičitatelnost tvrzeného porušení.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc C-159/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 17. března 2016 – VAS „Starptautiskā lidosta ‚Rīga‘“ v. Konkurences padome

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 17. března 2016 – VAS „Starptautiskā lidosta ‚Rīga‘“ v. Konkurences padome
   (Věc C-159/16)
   (2016/C 191/19)
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākā tiesa

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: VAS „Starptautiskā lidosta ‚Rīga‘“

      Odpůrce: Konkurences padome

      Předběžné otázky

               1)

               Musí se článek 102 a čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie vykládat v tom smyslu, že jedno a totéž jednání státního podniku může být zkoumáno současně z hlediska existence státní podpory (jakožto možné poskytnutí státní podpory zákazníkovi/obchodnímu partneru) i z hlediska zneužití dominantního postavení (diskriminace v oblasti cen)?

               2)

               Existuje mezi oběma výše uvedenými zkoumáními určité pořadí nebo hierarchie?

               3)

               Je přípustné, aby správní orgán nebo soud, který přezkoumává věc týkající se narušení hospodářské soutěže projevující se uplatněním diskriminačních cen vůči zákazníkům/obchodním partnerům státního podniku, prohlásil, že jednání hospodářského subjektu představuje porušení článku 102 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud toto porušení vyplývá z okolnosti, že byla poskytnuta státní podpora, aniž bylo dodrženo předběžné přezkumné řízení stanovené v čl. 108 odst. 3 SFEU?


title: Věc C-140/06: Žaloba podaná dne  14. března 2006  – Komise Evropských společenství v. Česká republika

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/14

         Žaloba podaná dne 14. března 2006 – Komise Evropských společenství v. Česká republika
   (Věc C-140/06)
   (2006/C 108/23)
   Jednací jazyk: čeština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupkyně: K. Walkerová, zmocněnkyně, A. Alcover San Pedro, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Česká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že tím, že Česká republika nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k tomu, aby bylo dosaženo souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/49/ES ze dne 25. června 2002 o hodnocení a řízení hluku ve venkovním prostředí (1), nebo to v každém případě nesdělila Komisi, nesplnila Česká republika povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 14 odstavce 1 uvedené směrnice;

               —

               uložit České republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 18. července 2004.

      (1)  Úř. věst. L 189, s. 12


title: Věc C-197/08: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. března 2010 — Evropská komise v. Francouzská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 95/59/ES — Daně jiné než daně z obratu, které ovlivňují spotřebu tabákových výrobků — Článek 9 odst. 1 — Volné stanovení maximálních maloobchodních prodejních cen výrobků výrobci nebo dovozci — Vnitrostátní právní úprava stanovící minimální maloobchodní prodejní cenu cigaret — Vnitrostátní právní úprava zakazující prodej tabákových výrobků za propagační cenu, která je v rozporu s cíli veřejného zdraví — Pojem vnitrostátní předpisy o kontrole cenové hladiny nebo dodržování stanovených cen — Odůvodnění — Ochrana veřejného zdraví — Rámcová úmluva Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku )

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. března 2010 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-197/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 95/59/ES - Daně jiné než daně z obratu, které ovlivňují spotřebu tabákových výrobků - Článek 9 odst. 1 - Volné stanovení maximálních maloobchodních prodejních cen výrobků výrobci nebo dovozci - Vnitrostátní právní úprava stanovící minimální maloobchodní prodejní cenu cigaret - Vnitrostátní právní úprava zakazující prodej tabákových výrobků za „propagační cenu, která je v rozporu s cíli veřejného zdraví“ - Pojem „vnitrostátní předpisy o kontrole cenové hladiny nebo dodržování stanovených cen“ - Odůvodnění - Ochrana veřejného zdraví - Rámcová úmluva Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku“)
   2010/C 113/07
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: W. Mölls a R. Lyal, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, S. Pilczer, J.-Ch. Gracia a B. Beaupère-Manokha, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 9 odst. 1 směrnice Rady 95/59/ES ze dne 27. listopadu 1995 o daních jiných než daních z obratu, které ovlivňují spotřebu tabákových výrobků (Úř. věst. L 291, s. 40) — Stanovení minimální ceny — Překážka volnému pohybu služeb — Ochrana veřejného zdraví — Relevantnost Rámcové úmluvy Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku (Úř. věst. 2004, L 213, s. 8; Zvl. vyd. 09/01, s. 283)

      Výrok

               1)

               Francouzská republika tím, že přijala a zachovala v platnosti systém minimálních cen cigaret uvolněných ve Francii ke spotřebě, jakož i tím, že zakázala prodej tabákových výrobků „za propagační cenu, která je v rozporu s cíli veřejného zdraví“, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 9 odst. 1 směrnice Rady 95/59/ES ze dne 27. listopadu 1995 o daních jiných než daních z obratu, které ovlivňují spotřebu tabákových výrobků, ve znění směrnice Rady 2002/10/ES ze dne 12. února 2002.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 19.7.2008.


title: Věc T-564/15: Usnesení Tribunálu ze dne 11. října 2016 – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor v. Komise „Žaloba na neplatnost – Finanční pomoc v rámci Nástroje pro propojení Evropy – Akt, který nelze napadnout žalobou – Přípravný akt – Nepřípustnost“

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/26

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. října 2016 – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor v. Komise
      (Věc T-564/15) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Finanční pomoc v rámci Nástroje pro propojení Evropy - Akt, který nelze napadnout žalobou - Přípravný akt - Nepřípustnost“)
      (2016/C 454/46)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupce: P. Glazener, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Hottiaux a J. Samnadda, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí údajně obsaženého v e-mailu Výkonné agentury pro inovace a sítě (INEA) ze dne 17. července 2015 týkajícím se návrhu předaného žalobkyní v reakci na výzvu k podávání návrhů v rámci Nástroje pro propojení Evropy, zveřejněnou na základě víceletého pracovního programu přijatého v roce 2014 v rámci prováděcího rozhodnutí Komise C(2014) 1921 final ze dne 26. března 2014, kterým se stanoví víceletý pracovní program 2014 pro finanční pomoc v rámci Nástroje pro propojení Evropy – odvětví dopravy pro období 2014–2020

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Společnosti Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 398, 30.11.2015.


title: Věc C-187/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Düsseldorf (Německo) dne 24. dubna 2015 – Joachim Pöpperl v. Land Nordrhein-Westfalen

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Düsseldorf (Německo) dne 24. dubna 2015 – Joachim Pöpperl v. Land Nordrhein-Westfalen
   (Věc C-187/15)
   (2015/C 245/06)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Joachim Pöpperl

      Žalovaná: Land Nordrhein-Westfalen

      Předběžné otázky

               1)

               Má být článek 45 SFEU vykládán tak, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle které osoba, jež má ve členském státě status úředníka, ztratí budoucí nároky na starobní důchod, které nabyla v rámci služebního poměru, protože na svou žádost služební poměr ukončila za účelem zahájení nového zaměstnání v jiném členském státě, stanoví-li vnitrostátní právo současně, že tato osoba bude dodatečně pojištěna v zákonném systému důchodového pojištění na základě hrubých příjmů, kterých dosáhla ve služebním poměru, přičemž nároky na důchod, které z tohoto pojištění plynou, jsou nižší než ztracené budoucí nároky na důchod?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku ohledně všech nebo určitých úředníků: má být článek 45 SFEU vykládán tak, že dřívější veřejnoprávní subjekt, který dotyčného úředníka zaměstnával, mu z důvodu chybějící jiné vnitrostátní úpravy musí buď vyplácet důchod na základě doby odsloužené v předchozím služebním poměru zakládající nárok na důchod, který bude snížen o nároky na důchod vzniklé z dodatečného pojištění, nebo musí ztrátu na důchodu finančně vyrovnat jiným způsobem, přestože podle vnitrostátního práva smějí být poskytovány jen důchodové dávky stanovené tímto právem?


title: Věc T-343/10: Žaloba podaná dne 18. srpna 2010 — Etimine and Etiproducts v. ECHA

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/49

      Žaloba podaná dne 18. srpna 2010 — Etimine and Etiproducts v. ECHA
      (Věc T-343/10)
      ()
      (2010/C 288/93)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Etimine SA (Bettembourg, Lucembursko) a Ab Etiproducts Oy (Espoo, Finsko) (zástupci: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA)

         Návrhové žádání žalobkyň

                  —

                  prohlásit žalobu za přípustnou a opodstatněnou,

                  —

                  zrušit napadený akt v rozsahu, v němž se týká kyseliny borité a tetraboritanu disodného,

                  —

                  prohlásit nařízení Komise (ES) č. 790/2009 (1) ze dne 10. srpna 2009 za protiprávní v rozsahu, v němž se týká kyseliny borité a tetraboritanu disodného, a

                  —

                  uložit ECHA náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobkyně se v souladu s článkem 263 SFEU domáhají zrušení rozhodnutí Evropské agentury pro chemické látky o zařazení kyseliny borité a tetraboritanu disodného do seznamu látek vytvořeného podle článku 59 nařízení (ES) č. 1907/2006 (2). Mimoto se žalobkyně na základě článku 277 SFEU domáhají prohlášení toho, že nařízení Komise (ES) č. 790/2009 ze dne 10. srpna 2009 je protiprávní v rozsahu, v němž se týká kyseliny borité a tetraboritanu disodného.
      Na podporu svých návrhových žádání žalobkyně uvádějí tyto žalobní důvody:

                  Zaprvé byl napadený akt přijat v rozporu s zásadními procesními požadavky a je právně chybný, protože nesplňuje požadavky stanovené v článku 59 a příloze XV nařízení (ES) č. 1907/2006.

                  Zadruhé je napadený akt založen zjevně nesprávném právním posouzení a je v rozporu s nařízení (ES) č. 1907/2006, protože ECHA nepředložila důkaz umožňující prokázat, že bromité látky „odpovídají kritériům“ pro označení za toxické v rámci kategorie 2 podle směrnice 67/548 (3).

                  Krom toho přijetím napadeného aktu ECHA porušila zásadu proporcionality práva EU.

                  Konečně je napadený akt založen na nařízení Komise (ES) č. 790/2009, který je sám o sobě protiprávní.

         (1)  Nařízení Komise (ES) č. 790/2009 ze dne 10. srpna 2009, kterým se pro účely přizpůsobení vědeckotechnickému pokroku mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí (Úř. věst. L 235, s. 1).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. L 396, s. 1).

         (3)  Směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek (Úř. věst. 196, s. 1; Zvl. vyd. 13/01, s. 27).


title: Věc T-136/10: Usnesení Tribunálu ze dne 20. ledna 2011 — M v. EMA ( „Žaloba na náhradu škody — Nepříslušnost Soudu — Postoupení věci Soudu pro veřejnou službu“ )

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/17

         Usnesení Tribunálu ze dne 20. ledna 2011 — M v. EMA
   (Věc T-136/10) (1)

   (Žaloba na náhradu škody - Nepříslušnost Soudu - Postoupení věci Soudu pro veřejnou službu)
   2011/C 89/39
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: M (Broxbourne, Spojené království) (zástupci: C. Thomann, barrister, a I. Khawaja, solicitor)

      Žalovaná: Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) (zástupci: V. Salvatore a N. Rampal Olmedo, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na náhradu škody podle článku 268 SFEU a článku 340 SFEU směřující k náhradě škody údajně utrpěné v důsledku pracovního úrazu.

      Výrok

               1)

               Věc se postupuje Soudu pro veřejnou službu Evropské unie.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 148, 5.6.2010.


title: Věc T-364/12: Žaloba podaná dne 8. srpna 2012 — Harper Hygienics v. OHIM — Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii)

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/28

         Žaloba podaná dne 8. srpna 2012 — Harper Hygienics v. OHIM — Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii)
   (Věc T-364/12)
   2012/C 355/60
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Harper Hygienics S.A. (Varšava, Polsko) (zástupce: R. Rumpel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Clinique Laboratories LLC (New York, Spojené státy americké)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. května 2012 (věc R 1135/2011-2), kterým byla zamítnuta přihláška ochranné známky Společenství „CLEANIC Kindii“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 5, a 16;

               —

               pozměnil napadené rozhodnutí v tom smyslu, že ochranná známka bude zapsána pro všechny přihlášené výrobky a služby;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „CLEANIC Kindii“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 5, a 16.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: ochranná známka Společenství, zapsaná pod č. 54 429 pro výrobky zařazené do tříd 3, 14, 25 a 42, ochranná známka Společenství, zapsaná pod č. 2 294 429 pro výrobky zařazené do tříd 35 a 42 a národní (polská) ochranná známka, zapsaná pod č. 51 732 pro výrobky zařazené do tříd 3 a 5.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1) konstatováním, že si ochranné známky jsou vzájemně podobné a pro veřejnost existuje nebezpečí záměny, jakož i porušení čl. 8 odst. 5 tohoto nařízení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-383/10: Žaloba podaná dne 7. září 2010 — Continental Bulldog Club Deutschland v. OHIM (CONTINENTAL)

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/43

         Žaloba podaná dne 7. září 2010 — Continental Bulldog Club Deutschland v. OHIM (CONTINENTAL)
   (Věc T-383/10)
   ()
   2010/C 301/69
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Continental Bulldog Club Deutschland eV (Berlín, Německo) (zástupkyně: S. Vollmer, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 23. června 2010 ve věci R 300/2010-1;

               —

               podpůrně, zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká výrobků a služeb zařazených do třídy 44;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „CONTINENTAL“ pro výrobky zařazené do tříd 31 a 44.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) 207/2009 (1), jelikož ochranná známka Společenství nemá rozlišovací způsobilost a popisný charakter.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-333/07: Žaloba podaná dne 7. září 2007 – Entrance Services v. Parlament

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/54

         Žaloba podaná dne 7. září 2007 – Entrance Services v. Parlament
   (Věc T-333/07)
   (2007/C 269/97)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Entrance Services NV (Vilvoorde, Belgie) (zástupci: A. Delvaux a V. Bertrand, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že žaloba na neplatnost je přípustná;

               —

               zrušit rozhodnutí, kterým Parlament nepřijal nabídku žalobkyně a přidělil zakázku jinému uchazeči a které bylo žalobkyni oznámeno 14. srpna 2007;

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Předloženou žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 14. srpna 2007, kterým byla zamítnuta její nabídka podaná v rámci nabídkového řízení na uzavření smlouvy o údržbě a opravách automatických a podobných zařízení a truhlářských pracích u budov Evropského parlamentu v Bruselu [(smlouva o poskytování služeb 2007-2010) (nabídkové řízení č. IFIN-BATIBRU-JLD-S0765-00)] (1).
   Na podporu své žaloby uplatňuje žalobkyně na prvním místě, že byl porušen článek 10 zadávací dokumentace a čl. 93 odst. 1 finančního nařízení (2), jelikož Parlament přijal nabídku uchazeče, který byl podle žalobkyně vyloučen podle článku 10 zadávací dokumentace z důvodu, že Komise konstatovala jeho účast v kartelové dohodě.
   Zadruhé žalobkyně uplatňuje, že Parlament porušil články 97 a 98 finančního nařízení, jakož i článek 137 prováděcího nařízení (3), jelikož požadoval, aby uchazeči prokázali technickou způsobilost k provedení zakázky prostřednictvím důkazů, které se odlišují od důkazů uvedených v těchto ustanoveních.
   Zatřetí žalobkyně uplatňuje žalobní důvod týkající se porušení článků 97 a 98 finančního nařízení, jakož i čl. 135 odst. 5 prováděcího nařízení, jelikož Parlament vyžadoval, aby uchazeči prokázali svou ekonomickou a finanční způsobilost k provedení zakázky prostřednictvím důkazů, které nejsou v uvedených ustanoveních obsaženy, a jelikož nepřijal nabídku žalobkyně z důvodu, že požadované důkazy nepředložila.
   Konečně žalobkyně tvrdí, že by napadené rozhodnutí mělo být zrušeno z důvodu porušení zásady rovného zacházení, uvedené v čl. 89 odst. 1 finančního nařízení, jelikož Parlament nepřijal její nabídku a udělil zakázku jinému uchazeči, i když se tento uchazeč nacházel ve stejné situaci jako žalobkyně, pokud jde o nepředložení schválení požadovaných v článku 11 zadávací dokumentace.

      (1)  Zveřejněné vyhlášení zakázky: Úř. věst. 2006/S 148-159062.

      (2)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).

      (3)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 145).


title: Věc T-505/09: Žaloba podaná dne 16. prosince 2009 — Carlyle v. OHIM — Mascha & Regner Consulting (CAFE CARLYLE)

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/36

         Žaloba podaná dne 16. prosince 2009 — Carlyle v. OHIM — Mascha & Regner Consulting (CAFE CARLYLE)
   (Věc T-505/09)
   2010/C 51/70
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Carlyle, LLC (St. Louis, Spojené státy) (zástupci: E. Cornu, E. De Gryse a D. Moreau, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Mascha & Regner Consulting (KEG) (Vídeň, Rakousko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 8. října 2009 ve věci R 239/2009-4; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „CAFE CARLYLE“ pro služby ve třídě 42

      Majitel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: další účastník řízení před odvolacím senátem

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: prohlášení neplatnosti dotčené ochranné známky Společenství

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení Rady 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně použil příliš restriktivní výklad pojmu skutečné užívání. Odvolací senát navíc i) správně nezohlednil důkaz užívání předložený žalobkyní zrušovacímu oddělení, ii) správně neposoudil dosah uvedeného důkazu užívání a iii) neprovedl jeho celkové posouzení


title: Věc T-375/05: Žaloba podaná dne  7. října 2005  – Azienda Agricola Le Canne v. Komise

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/37

         Žaloba podaná dne 7. října 2005 – Azienda Agricola Le Canne v. Komise
   (Věc T-375/05)
   (2005/C 296/75)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Azienda Agricola „Le Canne“ S.r.l. (Porto Viro, Itálie) (zástupci: Giuseppe Carraio a Francesca Mazzonetto, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že rozhodnutí Komise Evropských společenství K(2005)2939 ze dne 26. července 2005 je neplatné v části, ve které snižuje příspěvek poskytnutý společnosti Azienda Agricola Le Canne s.r.l. rozhodnutím K(90)1923/99 ze dne 30. října 1990 ve smyslu nařízení (EHS) č. 4028/86;

               —

               uložit Komisi náhradu škody, která žalobkyni podle jejího tvrzení vznikla v míře nikoli nižší, než je výše částí podpory dosud nevyplacených, zvýšených o pasivní úrokovou sazbu uplatněnou z bankovního systému na žalobkyni na celkový nedoplatek částek, které měly být původně vyplaceny na základě rozhodnutí K(90)1923/99 ze dne 30. října 1990, splatnou od data zrušeného rozhodnutí ze dne 27. října 1995 do vyplacení příspěvku v celkové původní výši;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se svou žalobou domáhá zrušení rozhodnutí Komise K(2005)2939 ze dne 26. července 2005, které snižuje příspěvek poskytnutý podle nařízení (EHS) č. 4028/86 na projekt nazvaný: „Ammodernamento di un'unità di produzione in acquicoltura a Rosolina (Veneto)“ [Modernizace výrobní jednotky akvakultury v Rosalina (Veneto)]. Na podporu svých tvrzení žalobkyně uplatňuje čtyři důvody:

               1.

               Zaprvé vznáší námitku promlčení s odkazem na zjištění údajných nesrovnalostí ve správním řízení zahájeném Komisí za účelem snížení podpory, která byla již schválena ke spolufinancování. V tomto ohledu uplatňuje porušení čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (1).

               2.

               Zadruhé tvrdí, že Komise porušila povinnost provést judikát vyplývající ze zrušovacího rozsudku ze dne 5. března 20022, jelikož v novém rozhodnutí, jež nahrazuje zrušené rozhodnutí ze dne 11. července 2000, tak Komise mohla znovu přezkoumat projednávaný případ v celém rozsahu, který byl ještě otevřený, a nikoliv uzavřený, z důvodu zrušení uvedeného rozhodnutí, avšak ve lhůtách a s procesním závazkem vytýkaných skutečností ze dne 23. listopadu 1999. Nemohla však doplnit nové skutečnosti, které nebyly vytýkány před tímto okamžikem.
               Mimoto Komise, i když konkludentně uznala, že větší část částky snížená v předchozím zrušeném rozhodnutí o snížení příspěvku byla ve skutečnosti splatná, neuznala rovněž úroky z prodlení z protiprávně odepřených částek.

               3.

               Zatřetí uvádí okolnost, že dovolávaný čl. 44 odst. 1 nařízení (EHS) č. 4028/86 nestanoví mezi předpoklady, které jsou v něm taxativně uvedené, pro snížení příspěvku nesrovnalost přičítanou žalobkyni v napadeném rozhodnutí: totiž okolnost, že během provádění prací, pro které byl příspěvek uznán, zadávací podnik získal podíl na kapitálu společnosti, která je příjemcem podpory.

               4.

               Jako čtvrtý důvod, kterým se dovolává porušení zásady rovnosti, proporcionality a přiměřenosti, jakož i zásady volného pohybu kapitálu, žalobkyně podpůrně uvádí svévolnost kritéria přijatého Komisí pro výpočet napadeného snížení od okamžiku, kdy tato bez rozdílu uplatnila totéž snížení na všechna uvažovaná období, aniž by vzala v úvahu skutečnost, že procento podílu zadávacího podniku na upsaném kapitálu příjemce podpory se v čase měnilo a rostlo postupně.

      (1)  Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1; Zvl. vyd. 01/01, s. 340.


title: Věc T-102/17: Žaloba podaná dne 17. února 2017 – Cantina e oleificio sociale di San Marzano v. EUIPO – Miguel Torres (SANTORO)

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/40

         Žaloba podaná dne 17. února 2017 – Cantina e oleificio sociale di San Marzano v. EUIPO – Miguel Torres (SANTORO)
   (Věc T-102/17)
   (2017/C 121/59)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cantina e oleificio sociale di San Marzano (San Marzano di San Giuseppe, Itálie) (zástupce: F. Jacobacci a E. Truffo, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „SANTORO“ – Přihláška č. 12 282 141

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. prosince 2016, ve věci R 2018/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 a nesprávný výklad judikatury související s projednávanou věcí;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 a zkreslení důkazů.


title: Věc T-469/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2016 – Generics (UK) v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s antidepresivními léčivy obsahujícími účinnou složku citalopram — Pojem omezení hospodářské soutěže na základě účelu — Potenciální hospodářská soutěž — Generická léčiva — Překážky vstupu na trh způsobené existencí patentů — Dohoda uzavřená mezi majitelem patentů a společností zabývající se generickými léčivy — Nesprávné právní posouzení — Nesprávné posouzení — Právo na obhajobu — Pokuty“

text:
               17.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/11

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2016 – Generics (UK) v. Komise
   (Věc T-469/13) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s antidepresivními léčivy obsahujícími účinnou složku citalopram - Pojem omezení hospodářské soutěže na základě účelu - Potenciální hospodářská soutěž - Generická léčiva - Překážky vstupu na trh způsobené existencí patentů - Dohoda uzavřená mezi majitelem patentů a společností zabývající se generickými léčivy - Nesprávné právní posouzení - Nesprávné posouzení - Právo na obhajobu - Pokuty“)
   (2016/C 383/15)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Generics (UK) Ltd (Potters Bar, Spojené království) (zástupci: I. Vandenborre a T. Goetz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Bourke, F. Castilla Contreras a T. Vecchi, poté F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin a C. Vollrath, zmocněnci, ve spolupráci s S. Kingstonem, barrister)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 3803 final ze dne 19. června 2013 v řízení podle článku 101 [SFEU] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39226 – Lundbeck) a návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni tímto rozhodnutím.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá

               2)

               Společnosti Generics (UK) Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 325, 9.11.2013.


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne  12. ledna 2006  ve věci C-139/04: Komise Evropských společenství proti Italské republice (Nesplnění povinnosti státem — Kvalita vnějšího ovzduší — Stanovení mezních hodnot)

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/4

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 12. ledna 2006
   ve věci C-139/04: Komise Evropských společenství proti Italské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Kvalita vnějšího ovzduší - Stanovení mezních hodnot)
   (2006/C 60/08)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-139/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 15. března 2004, Komise Evropských společenství, (zmocněnci: G. Valero Jordana a R. Amorosi) proti Italské republice (zmocněnec: I. M. Braguglia), Soudní dvůr (šestý senát), ve složení J.-P. Puissochet, zastupující předseda šestého senátu, S. von Bahr a A. Borg Barthet (zpravodaj), soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 12. ledna 2006 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Italská republika tím, že Komisi Evropských společenství neposkytla veškeré požadované informace týkající se látek upravených směrnicí Rady 1999/30/ES ze dne 22. dubna 1999 o mezních hodnotách pro oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku, částice a olovo ve vnějším ovzduší, jak stanoví čl. 11 odst. 1 písm. a) bod i) a ii), jakož i písm. b) směrnice Rady 96/62/ES ze dne 27. září 1996 o posuzování a řízení kvality vnějšího ovzduší, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 11 směrnice 96/62 ve spojení s čl. 4 odst. 1 této směrnice, jakož i se směrnicí 1999/30 a článkem 1 rozhodnutí Komise 2001/839/ES ze dne 8. listopadu 2001, kterým se stanoví dotazník pro zpracování ročních zpráv o posuzování kvality vnějšího ovzduší podle směrnic 96/62 a 1999/30.

               2.

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc T-295/04: Žaloba podaná dne 22. července 2004 Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén proti Radě Evropské unie

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/27

         Žaloba podaná dne 22. července 2004 Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén proti Radě Evropské unie
   (Věc T-295/04)
   (2004/C 251/49)
   Jednací jazyk: španělština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 22. července 2004 žaloba podaná proti Radě Evropské unie Centro Provincial de Jóvenes Agricultores de Jaén, se sídlem v Jaén (Španělsko), zastoupeným Josém Francisco Vázquez Medinou, advokátem Ilustre Colegio de Jaén.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               Prohlásil za neplatný – ipso iure – čl. 1 odst. 7 nařízení Rady (ES) č. 864/04.

               —

               Rozhodl o nákladech řízení později.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   Žalobce napadá výše uvedené ustanovení v rozsahu, v němž zahrnuje, výlučně pro olivový olej, hospodářský rok 1999/2000, vedle dalších tří stanovených pro ostatní odvětví zemědělství (2000/2001, 2001/2002 a 2002/2003), pro určení přímé podpory producentům.
   Na podporu svých požadavků žalobce uvádí, že předmětné opatření kromě toho, že není odůvodněné a tudíž nerespektuje povinnost uvést odůvodnění aktů, je pro určité oblasti a velmi mnoho zemědělců diskriminační, vzhledem k tomu, že v hospodářském roce 1999/2000 byla produkce v Andalusii, a především v Jaén, velmi nízká. Tímto způsobem, maje při výpočtu podpory na zřeteli uvedený hospodářský rok, budou pěstitelé oliv z Jaén, společně s dalšími z Córdoby a Granady, pouze kvůli této skutečnosti hospodářsky vážně poškozeni a tudíž diskriminováni.
   Konečně žalobce tvrdí, že současně došlo ke zneužití pravomoci.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne  22. září 2005  ve věci C-221/03: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 91/676/EHS — Neúplné provedení — Ochrana vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů — Nevymezení znečištěných vod nebo vod ohrožených znečištěním — Nesprávné a nedostatečné vymezení ohrožených oblastí — Zásady správné zemědělské praxe — Nedostatky — Akční program — Nedostatky a neúplné použití)

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 22. září 2005
   ve věci C-221/03: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 91/676/EHS - Neúplné provedení - Ochrana vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů - Nevymezení znečištěných vod nebo vod ohrožených znečištěním - Nesprávné a nedostatečné vymezení ohrožených oblastí - Zásady správné zemědělské praxe - Nedostatky - Akční program - Nedostatky a neúplné použití)
   (2005/C 296/02)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-221/03, Komise Evropských společenství, (zmocněnec: G. Valero Jordana, ve spolupráci s M. van der Woude a T. Chellingsworthem, avocats) proti Belgickému království (zmocněnkyně: původně A. Snoecx, poté E. Dominkovits), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti podle článku 226 ES podaná dne 22. května 2003, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu, A. Borg Barthet, S. von Bahr, J. Malenovský a A. Ó Caoimh (zpravodaj), soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 22. září 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Belgické království tím, že nepřijalo:

                           —

                           co se týče Vlámského regionu, po uplynutí lhůty stanovené odůvodněným stanoviskem ze dne 23. listopadu 1998 opatření nezbytná k úplnému a správnému provedení článku 4 směrnice Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů a po uplynutí lhůty stanovené odůvodněným stanoviskem ze dne 9. listopadu 1999 opatření nezbytná k úplnému a správnému provedení čl. 3 odst. 1 a 2 a článků 5 a 10 této směrnice, a

                           —

                           co se týče Valonského regionu, po uplynutí lhůty stanovené odůvodněným stanoviskem ze dne 9. listopadu 1999 opatření nezbytná k úplnému a správnému provedení čl. 3 odst. 1 a 2 a článku 5 této směrnice,

                     nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               V rozsahu, v němž Komise v rámci svých žalobních důvodů vznáší jiné žalobní důvody, než ty, které byly uvedeny v odůvodněných stanoviscích, je žaloba nepřípustná.

               3)

               Část žalobního důvodu vycházející z porušení článku 5 směrnice 91/676 ve spojení s přílohou III směrnice, podle které akční program Vlámského regionu je v tomto regionu používán pouze částečně, zejména co se týče nejvyšších množství statkových hnojiv, která mohou být použita v ohrožených oblastech za rok, není opodstatněná.

               4)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 19.7.2003.


title: Věc T-599/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. května 2015 – Cosmowell v. OHIM OHMI – Haw Par (GELENKGOLD) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství GELENKGOLD — Starší obrazová ochranná známka Společenství představující tygra — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Změna rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky — Podobnost označení z fonetického hlediska — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. května 2015 – Cosmowell v. OHIM OHMI – Haw Par (GELENKGOLD)
   (Věc T-599/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství GELENKGOLD - Starší obrazová ochranná známka Společenství představující tygra - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Změna rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky - Podobnost označení z fonetického hlediska - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 205/39)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cosmowell GmbH (Sankt Johann in Tirol, Rakousko) (zástupce: J. Sachs, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Haw Par Corp. Ltd (Singapur, Singapur) (zástupci: C. Schultze, J. Ossing, R.-D. Härer, C. Weber, H. Ranzinger, C. Brockmann a C. Gehweiler, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 5. září 2013 (věc R 2013/2012-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Haw Par Corp. Ltd a Cosmowell GmbH

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 5. září 2013 (věc R 2013/2012-4) se zrušuje.

               2.

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3.

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených společností Cosmowell GmbH jak před Tribunálem, tak před odvolacím senátem.

               4.

               Haw Par Corp. Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených společností Cosmowell jak před Tribunálem, tak před odvolacím senátem.

      (1)  Úř. věst. C 39, 8.2.2014.


title: Věc T-662/16: Žaloba podaná dne 12. září 2016 – Gall Pharma v. EUIPO – Pfizer (Styriagra)

text:
               28.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 441/19

      Žaloba podaná dne 12. září 2016 – Gall Pharma v. EUIPO – Pfizer (Styriagra)
      (Věc T-662/16)
      (2016/C 441/24)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Gall Pharma GmbH (Judenburg, Rakousko) (zástupci: D. Reichelt a L. Figura, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Pfizer Inc. (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Styriagra“ – Ochranná známka Evropské unie č. 12 161 469

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. června 2016, ve věci R 724/2015-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí a zamítl námitky proti přihlášce ochranné známky Společenství č. 000233890 s číslem námitek 002286568;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-227/08: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. prosince 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Salamanca — Španělsko) — Eva Martín Martín v. EDP Editores SL ( Směrnice 85/577/EHS — Článek 4 — Ochrana spotřebitele — Smlouvy uzavřené mimo obchodní prostory — Právo odstoupit od smlouvy — Povinnost dodavatele uvést poučení — Neplatnost smlouvy — Vhodná opatření )

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. prosince 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Salamanca — Španělsko) — Eva Martín Martín v. EDP Editores SL
   (Věc C-227/08) (1)

   („Směrnice 85/577/EHS - Článek 4 - Ochrana spotřebitele - Smlouvy uzavřené mimo obchodní prostory - Právo odstoupit od smlouvy - Povinnost dodavatele uvést poučení - Neplatnost smlouvy - Vhodná opatření“)
   2010/C 51/10
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Audiencia Provincial de Salamanca

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Eva Martín Martín

      Žalovaná: EDP Editores SL

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Audiencia Provincial de Salamanca — Výklad článku 4 směrnice Rady 85/577/EHS ze dne 20. prosince 1985 o ochraně spotřebitele v případě smluv uzavřených mimo obchodní prostory (Úř. věst. L 372, s. 31, Zvl. vyd. 15/01, s. 262) — Článek 3 ES, článek 95 ES a článek 153 ES — Článek 38 Listiny základních práv Evropské unie — Právo na odstoupení od smlouvy — Povinnost obchodníka poskytnout určité informace — Opatření na ochranu spotřebitele v případě neplnění smlouvy — Neplatnost smlouvy a příslušnost vnitrostátního soudu

      Výrok

   Článek 4 směrnice Rady 85/577/EHS ze dne 20. prosince 1985 o ochraně spotřebitele v případě smluv uzavřených mimo obchodní prostory nebrání tomu, aby vnitrostátní soud prohlásil i bez návrhu za neplatnou smlouvu, která spadá do působnosti této směrnice, z důvodu, že spotřebitel nebyl poučen o svém právu od smlouvy odstoupit, i když tato neplatnost nebyla v žádném okamžiku spotřebitelem namítána u příslušných vnitrostátních soudů.

      (1)  Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


title: Věc C-331/05 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 28. června 2007 – Internationaler Hilfsfonds eV v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Mimosmluvní odpovědnost — Příčinná souvislost — Náklady související s řízeními před Evropským veřejným ochráncem práv)

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/7

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 28. června 2007 – Internationaler Hilfsfonds eV v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-331/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Mimosmluvní odpovědnost - Příčinná souvislost - Náklady související s řízeními před Evropským veřejným ochráncem práv)
   (2007/C 199/11)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Internationaler Hilfsfonds eV (zástupci: H. Kaltenecker a S. Krüger, Rechtsanwälte)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: M.-J. Jonczy a S. Fries, zmocněnci)
   Předmět věci
   Opravný prostředek podaný proti usnesení vydanému dne 11. července 2005 Soudem prvního stupně (třetím senátem) ve věci Internationaler Hilfsfonds e.V. v. Komise (T-294/04), kterým Soud zamítl jako zjevně neopodstatněnou žalobu na náhradu údajně utrpěné škody v podobě nákladů na advokáta vynaložených při třech řízeních před Evropským veřejným ochráncem práv
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Internationaler Hilfsfonds eV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 271, 29.10.2005.


title: Věc C-338/13: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 17. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Marjan Noorzia v. Bundesministerin für Inneres „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Právo na sloučení rodiny — Směrnice 2003/86/ES — Článek 4 odst. 5 — Vnitrostátní právní úprava, která požaduje, aby osoba usilující o sloučení rodiny a její manžel nebo manželka dosáhli věku 21 let v době podání žádosti o sloučení rodiny — Konformní výklad“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/18

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 17. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Marjan Noorzia v. Bundesministerin für Inneres
   (Věc C-338/13) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Právo na sloučení rodiny - Směrnice 2003/86/ES - Článek 4 odst. 5 - Vnitrostátní právní úprava, která požaduje, aby osoba usilující o sloučení rodiny a její manžel nebo manželka dosáhli věku 21 let v době podání žádosti o sloučení rodiny - Konformní výklad“)
   2014/C 315/26
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Marjan Noorzia

      Žalovaná: Bundesministerin für Inneres

      Výrok

   Článek 4 odst. 5 směrnice Rady 2003/86/ES ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny musí být vykládán v tom smyslu, že toto ustanovení nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které musí manžel nebo manželka a registrovaní partneři dosáhnout věku 21 let již v době podání žádosti, aby mohli být považováni za rodinné příslušníky, kteří mají právo se spojit s osobou usilující o sloučení rodiny.

      (1)  Úř. věst. C 233, 10.8.2013.


title: Věc C-323/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division dne 12. srpna 2009 — Interflora Inc, Interflora British Unit v. Marks & Spencer plc, Flowers Direct Online Limited

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division dne 12. srpna 2009 — Interflora Inc, Interflora British Unit v. Marks & Spencer plc, Flowers Direct Online Limited
   (Věc C-323/09)
   2009/C 282/37
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Interflora Inc, Interflora British Unit

      Žalované: Marks & Spencer plc, Flowers Direct Online Limited

      Předběžné otázky

               1)

               Pokud obchodník, který je konkurentem majitele zapsané ochranné známky a který prostřednictvím své webové stránky prodává zboží a poskytuje služby totožné s těmi, které jsou kryty ochrannými známkami, i) zvolí jako klíčové slovo pro službu sponzorovaných odkazů provozovatele vyhledávacího programu označení, které je totožné (v souladu s rozhodnutím Soudu ve věci C-291/00) s ochrannou známkou, ii) pojmenuje takovéto označení jako klíčové slovo, iii) přiřadí takové označení k URL adrese své webové stránky, iv) stanoví cenu za kliknutí, která bude placena v souvislosti s tímto klíčovým slovem, v) načasuje zobrazení sponzorovaného odkazu a vi) použije takové označení v obchodní korespondenci ohledně fakturace a plateb poplatků či správy účtu u provozovatele vyhledávacího programu, avšak samotný sponzorovaný odkaz neobsahuje takové označení nebo jakékoliv podobné označení, představuje některé z těchto jednání či všechna z nich „užívání“ označení konkurentem ve smyslu čl. 5 odst. 1 písm. a) První směrnice Rady 89/104/EHS (1) ze dne 21. prosince 1988 („směrnice o ochranných známkách“) a čl. 9 odst. 1 písm. a) nařízení Rady 40/94 (2) ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství („nařízení OZS“)?

               2)

               Je jakékoli takové užívání užíváním „pro“ zboží a služby, které jsou totožné s těmi, pro něž je známka zapsána, ve smyslu čl. 5 odst. 1 písm. a) směrnice o ochranných známkách a čl. 9 odst. 1 písm. a) nařízení OZS?

               3)

               Spadá jakékoliv takové užívání do oblasti působnosti jednoho či obou ustanovení:

                           a)

                           článku 5 odst. 1 písm. a) směrnice o ochranných známkách a čl. 9 odst. 1 písm. a) nařízení OZS, a

                           b)

                           (za předpokladu, že takové užívání působí újmu rozlišovací způsobilosti ochranné známky nebo protiprávně těží z dobrého jména ochranné známky) článku 5 odst. 2 směrnice o ochranných známkách a čl. 9 odst. 1 písm. c) nařízení OZS?

               4)

               Má na odpověď na otázku 3 vliv, pokud:

                           a)

                           zobrazení sponzorovaného odkazu konkurenta v důsledku zadání dotyčného označení uživatelem je způsobilé navodit u části veřejnosti dojem, že konkurent je členem obchodní sítě majitele ochranné známky, ačkoliv tomu tak není, nebo

                           b)

                           provozovatel vyhledávacího programu nedovoluje majitelům ochranných známek v příslušném členském státě Společenství zabránit jiným osobám ve výběru označení, která jsou totožná s jejich ochrannými známkami, jako klíčových slov?

               5)

               Pokud provozovatel vyhledávacího programu i) zobrazí uživateli označení, které je totožné (v souladu s rozhodnutím Soudu ve věci C-291/00) se zapsanou ochrannou známkou, ve vyhledávacích lištách umístěných v horní a dolní části stránek s výsledky vyhledávání, které obsahují sponzorovaný odkaz na webovou stránku konkurenta uvedeného výše v otázce 1, ii) zobrazí uživateli označení v rámci shrnutí výsledků vyhledávání, iii) zobrazí uživateli označení jakožto alternativní návrh, pokud uživatel zadal výraz podobný označení do vyhledávacího programu, iv) zobrazí uživateli stránku s výsledky vyhledávání obsahující sponzorovaný odkaz konkurenta v odpovědi na zadání takového označení uživatelem a v) převezme užívání takového označení uživatelem tím, že mu zobrazí stránky s výsledky vyhledávání obsahující sponzorované odkazy konkurenta, avšak samotný sponzorovaný odkaz neobsahuje takové označení nebo jakékoliv podobné označení, představuje některé z těchto jednání či všechna z nich „užívání“ označení provozovatelem vyhledávacího programu ve smyslu čl. 5 odst. 1 písm. a) směrnice o ochranných známkách a čl. 9 odst. 1 písm. a) nařízení OZS?

               6)

               Je jakékoli takové užívání užíváním „pro“ zboží a služby, které jsou totožné s těmi, pro něž je známka zapsána, ve smyslu čl. 5 odst. 1 písm. a) směrnice o ochranných známkách a čl. 9 odst. 1 písm. a) nařízení OZS?

               7)

               Spadá jakékoliv takové užívání do oblasti působnosti jednoho či obou ustanovení:

                           a)

                           článku 5 odst. 1 písm. a) směrnice o ochranných známkách a čl. 9 odst. 1 písm. a) nařízení OZS, a

                           b)

                           (za předpokladu, že takové užívání působí újmu rozlišovací způsobilosti ochranné známky nebo protiprávně těží z dobrého jména ochranné známky) článku 5 odst. 2 směrnice o ochranných známkách a čl. 9 odst. 1 písm. c) nařízení OZS?

               8)

               Má na odpověď na otázku 7 vliv, pokud:

                           a)

                           zobrazení sponzorovaného odkazu konkurenta v důsledku zadání dotyčného označení uživatelem je způsobilé navodit u části veřejnosti dojem, že konkurent je členem obchodní sítě majitele ochranné známky, ačkoliv tomu tak není, nebo

                           b)

                           provozovatel vyhledávacího programu nedovoluje majitelům ochranných známek v příslušném členském státě zabránit jiným osobám ve výběru označení, která jsou totožná s jejich ochrannými známkami, jako klíčových slov?

               9)

               Pokud jakékoliv takové užívání spadá do oblasti působnosti jednoho nebo obou z ustanovení čl. 5 odst. 1 písm. a) směrnice o ochranných známkách/čl. 9 odst. 1 písm. a) nařízení OZS a čl. 5 odst. 2 směrnice o ochranných známkách/čl. 9 odst. 1 písm. c) nařízení OZS:

                           a)

                           spočívá takové užívání v „přenosu informací poskytnutých při přijetí služby v rámci komunikační sítě“, nebo jej zahrnuje, a pokud ano, provádí provozovatel vyhledávacího programu „volbu nebo změnu obsahu informace“ ve smyslu čl. 12 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES (3) ze dne 8. června 2000, o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu (směrnice o elektronickém obchodu)?

                           b)

                           spočívá takové užívání v „automatickém dočasném přechodném ukládání informace, které slouží pouze pro co možná nejúčinnější následný přenos informace na žádost jiných příjemců služby“, nebo jej zahrnuje, ve smyslu čl. 13 odst. 1 směrnice o elektronickém obchodu?

                           c)

                           spočívá takové užívání v „ukládání informací poskytovaných příjemcem služby“, nebo je zahrnuje, ve smyslu čl. 14 odst. 1 směrnice o elektronickém obchodu?

                           d)

                           pokud užívání nespočívá výhradně na činnostech spadajících do působnosti některého z ustanovení čl. 12 odst. 1, čl. 13 odst. 1 a čl. 14 odst. 1 směrnice o elektronickém obchodu, avšak takovéto činnosti zahrnuje, je provozovatel vyhledávacího programu vyloučen z odpovědnosti v rozsahu, v jakém takové užívání spočívá v těchto činnostech, a je-li tomu tak, může být v důsledku takového užívání přiznáno odškodnění nebo jiná finanční náhrada, a to v rozsahu, v jakém není z odpovědnosti vyňat?

               10)

               Pokud je odpověď na výše uvedenou otázku č. 9 taková, že užívání nespočívá výhradně na činnostech spadajících do působnosti jednoho nebo více článků 12 — 14 směrnice o elektronickém obchodu, může být konkurent shledán společně odpovědným za protiprávní jednání provozovatele vyhledávacího programu na základě vnitrostátního práva upravujícího akcesorickou odpovědnost?

      (1)  První směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách. Úř. věst. L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 92.

      (2)  Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146.

      (3)  Úř. věst. L 178, s. 1.


title: Věc C-100/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. února 2007 É.R. a dalšími proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 13. prosince 2006 ve věci T-138/03, É.R. a další v. Rada a Komise

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. února 2007 É.R. a dalšími proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 13. prosince 2006 ve věci T-138/03, É.R. a další v. Rada a Komise
   (Věc C-100/07 P)
   (2007/C 129/03)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: É.R., J.R., A.R., B.R., O.O., T.D., V.D., J.M.D., D.D., D.F., E.E., C.F., H.R., M.R., I.R., B.R., M.R., C.S. (zástupce: F. Honnorat, advokát)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání

               —

               prohlásit, že je kasační opravný prostředek přípustný;

               —

               prohlásit, že je kasační opravný prostředek opodstatněný;

               —

               zrušit ustanovení rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (prvního senátu) ze dne 13. prosince 2006 ve věci T-138/03;

               —

               nařídit vrácení věci zpět Soudu, aby rozhodl o návrzích účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Svým kasačním opravným prostředkem účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek požadují zrušení napadeného rozsudku v rozsahu, v němž tento rozsudek zamítl jejich žalobu jakožto částečně nepřípustnou a ve zbývající části jakožto neopodstatněnou.
   Pokud jde zaprvé o přípustnost jejich žaloby, účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že odůvodnění Soudu si vzájemně odporuje a že tento soud tím, že rozhodl o tom, že žaloba na náhradu škody z důvodu nákazy a úmrtí H.E.R. byla podána po uplynutí promlčecí lhůty 5 let, porušil jak článek 46 statutu Soudního dvora, tak čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod. V tomto ohledu uplatňují, že jelikož v okamžiku přezkumu jejich návrhů neměli k dispozici epidemiologické údaje způsobilé k tomu, aby umožnily upřesnit datum nákazy jejich blízkých, Soud nemohl prohlásit, že je jejich žaloba promlčena.
   Pokud jde zadruhé o přezkum základu žaloby, účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek uplatňují, že Soud rovněž přijal vzájemně si odporující odůvodnění a porušil čl. 6 odst. 1 výše uvedené Úmluvy jednak tím, že založil své rozhodnutí na starých zprávách, a tím, že nezohlednil nejnovější epidemiologické údaje, a jednak tím, že rozhodl o tom, že nebyla prokázána existence příčinné souvislosti mezi údajnou škodou a protiprávním jednáním vytýkaným orgánům Společenství.


title: Věc T-343/12: Usnesení Tribunálu ze dne 21. listopadu 2012 — Grupo T Diffusión v. OHIM — ABR Producción Contemporánea (lampa) ( „Ochranná známka Společenství — Návrh na prohlášení neplatnosti — Vzetí návrhu na prohlášení neplatnosti zpět — Bezpředmětnost rozhodnutí ve věci“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/50

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. listopadu 2012 — Grupo T Diffusión v. OHIM — ABR Producción Contemporánea (lampa)
   (Věc T-343/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Návrh na prohlášení neplatnosti - Vzetí návrhu na prohlášení neplatnosti zpět - Bezpředmětnost rozhodnutí ve věci)
   2013/C 26/101
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Grupo T Diffusión, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: A. Lasala Grimalt, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: ABR Producción Contemporánea, SL (Barcelona, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 1. června 2012 (věc R 1622/2010-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi ABR Producción Contemporánea, SL a Grupo T Diffusión, SA

      Výrok

               1)

               O žalobě není namístě rozhodnout.

               2)

               Každý účastník řízení nese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 287, 22.9.2012.


title: Věc T-341/04: Žaloba podaná dne 13. srpna 2004 DATAC AG proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/21

         Žaloba podaná dne 13. srpna 2004 DATAC AG proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-341/04)
   (2004/C 284/42)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 13. srpna 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) DATAC AG, se sídlem v Passau (Německo), zastoupenou K. Zingsheimem, advokátem.
   Druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem byla: DATEV eG, se sídlem v Norimberku (Německo).
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu ze dne 12. května 2004 – R 176/2002-4;

               —

               zamítl námitku žalovaného;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatelka ochranné známky Společenství:

               Žalobkyně

               Přihlašovaná ochranná známka Společenství:

               Slovní ochranná známka „DATAC“ pro výrobky a služby ve třídách 9, 16, 23 a 42 (mj. hardware jakož i jeho části, software, tiskařské výrobky, obchodování jakož i pronájem a povolování licencí k hardware a software) – přihláška č. 665 455

               Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení:

               DATEV eG

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Německá slovní ochranná známka a slovní ochranná známka Společenství „DATEV“ pro výrobky a služby ve třídách 9, 16, 35, 41 a 42 (mj. prostředky pro organizaci kanceláří, elektronické zpracování dat pro jiné, vzdělávání a výuka v oblasti zpracování dat jakož i plánování, vývoj, zhotovení a péče (údržba) o programy elektronického zpracování dat)

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Zamítnutí námitek

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí rozhodnutí námitkového oddělené a vrácení řízení námitkovému oddělení

               Žalobní důvody:

                           —

                           porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 nařízení (ES) č. 40/94;

                           —

                           nesprávné použití čl. 8 odst. 5 nařízení (ES) 40/94;

                           —

                           mezi proti sobě stojícími známkami není nebezpečí záměny.


title: Věc T-159/16: Žaloba podaná dne 15. dubna 2016 – Metronia v. EUIPO – Zitro IP (TRIPLE O NADA)

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/61

      Žaloba podaná dne 15. dubna 2016 – Metronia v. EUIPO – Zitro IP (TRIPLE O NADA)
      (Věc T-159/16)
      (2016/C 211/75)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Metronia, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: A. Vela Ballesteros, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Zitro IP Sàrl (Lucemburk, Lucembursko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „TRIPLE O NADA“ – přihláška č. 11 603 529

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. února 2016 ve věci R 2605/2014-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  vyhověl žalobě proti rozhodnutí odvolacího senátu ze dne 15. února 2016 a registroval přihlašovanou ochrannou známku;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-432/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) dne 31. července 2013 — Casa Județeană de Pensii Cluj v. Attila Balazs

text:
               12.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) dne 31. července 2013 — Casa Județeană de Pensii Cluj v. Attila Balazs
   (Věc C-432/13)
   2013/C 298/06
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Cluj

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Casa Județeană de Pensii Cluj

      Odpůrce: Attila Balazs

      Předběžná otázka

   Je třeba ustanovení čl. 7 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 1408/71 (1) vykládat v tom smyslu, že spadá do jejich působnosti dvoustranná dohoda uzavřená mezi dvěma členskými státy před dnem vstupu uvedeného nařízení v platnost, na základě které těmto státům zanikla povinnost týkající se dávek sociálního zabezpečení, ke kterým byl povinen jeden stát vůči občanům druhého státu, jež měli na území prvního státu postavení politických uprchlíků a byli navráceni na území druhého státu, výměnou za paušální platbu prvního státu za účelem úhrady plateb starobních důchodů a pokrytí doby, po kterou prvnímu členskému státu byly placeny příspěvky na sociální zabezpečení?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2).


title: Věc T-339/05: Žaloba podaná dne  9. září 2005  – MacLean-Fogg v. OHIM

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/28

         Žaloba podaná dne 9. září 2005 – MacLean-Fogg v. OHIM
   (Věc T-339/05)
   (2005/C 296/60)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: MacLean-Fogg (Mundelein, Spojené státy americké) (zástupci: H. Eichmann, G. Barth, U. Blumenröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke, U. Stephani, B. Allekotte, E. Bertram, K. Lochner, B. Ertle, C. Neuhierl, S. Prückner, C. Schmitt, B. Mehnert, P. Lübbe, S. Brötje, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ve věci R 1122/2004-1 ze dne 20. června 2005;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „LOKTHREAD“ pro výrobky zařazené do třídy 6 (šrouby, kovové šrouby, matice, kovové matice) – přihláška č. 3 440 666

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky pro všechny výrobky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 40/94, jelikož ochranná známka musí být posuzována jako celek, a nikoliv na základě toho, že je složena ze dvou anglických slov, a má v důsledku toho minimální rozlišovací způsobilost.


title: Věc T-639/14: Žaloba podaná dne 22. srpna 2014 – DEI v. Komise

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/54

      Žaloba podaná dne 22. srpna 2014 – DEI v. Komise
      (Věc T-639/14)
      (2014/C 395/67)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Dimosia Epicheirisi Ilektrismoy (DEI) A E (Atény, Řecko) (zástupci: E. Bourtzalas, D. Waelbroeck, A. Ikonomou, K Sinodinos a E. Salaka, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise obsažená v jejím dopise ze dne 12. června 2014 zaslaném žalobkyni, která se týkají dvou následných stížností, které žalobkyně podala u žalované ohledně protiprávních státních podpor vyplývajících původně z provedení rozhodnutí řeckého regulačního orgánu pro energetiku č. 346/2012, a následně z rozhodnutí zvláštního rozhodčího soudu v rámci stálé arbitráže výše uvedeného regulačního orgánu pro energetiku, když obě tato rozhodnutí uložila žalobkyni povinnost dodávat společnosti „Aluminium SA“ elektrickou energii za ceny pod hranicí nákladů, a konkrétně výslovné rozhodnutí žalované nepokračovat v šetření, pokud jde o druhou z výše uvedených stížností žalobkyně, s odůvodněním, že nebylo prokázáno žádné porušení pravidel v oblasti státních podpor, a implicitní rozhodnutí nepokračovat v šetření, pokud jde o první z výše uvedených stížností; a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení, které vynaložila žalobkyně.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody:

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí, neboť žalovaná nedodržela procesní požadavky stanovené pro přijetí napadeného aktu.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení právních a skutkových okolností při výkladu a použití článků 107 a 108 SFEU, když žalovaná dospěla k závěru, že sporné opatření nelze přičítat státu.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení právních a skutkových okolností při výkladu a použití článků 107 a 108 SFEU, když žalovaná dospěla k závěru, že ze sporného opatření nevyplývá společnosti „Aluminium SA“ žádná neoprávněná výhoda.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést dostatečné odůvodnění a přezkoumat všechny relevantní skutkové a právní okolnosti a z porušení zásady řádné správy, zejména tím, že žalovaná dostatečně neobjasnila důvody, pro které právní a skutkové okolnosti uvedené žalobkyní neprokazují existenci tvrzené státní podpory a podrobně neodůvodnila svou zásadní změnu postoje ve vztahu k předcházejícím případům, pokud jde o kritérium přičitatelnosti státu a výpočet ceny za dodávky elektrické energie spotřebiteli, jako je společnost „Aluminium SA“, a tím, že žalovaná neprovedla žádné významnější šetření ve věci dvou výše uvedených stížností žalobkyně.


title: Věc C-45/14: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 19. června 2014 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Ítélőtábla – Maďarsko) – trestní řízení proti Istvánovi Balázsovi, Dánielovi Pappovi „Řízení o předběžné otázce — Základní práva — Listina základních práv Evropské unie — Články 47, 50 a 54 — Provedení unijního práva — Neexistence — Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/32

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 19. června 2014 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Ítélőtábla – Maďarsko) – trestní řízení proti Istvánovi Balázsovi, Dánielovi Pappovi
   (Věc C-45/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Základní práva - Listina základních práv Evropské unie - Články 47, 50 a 54 - Provedení unijního práva - Neexistence - Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“)
   2014/C 315/52
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Fővárosi Ítélőtábla

      Účastník původního trestního řízení

   István Balázs, Dániel Papp

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie je zjevně nepříslušný k rozhodnutí o předběžných otázkách předložených Fővárosi Ítélőtábla (Maďarsko) rozhodnutím ze dne 21. ledna 2014.

      (1)  Úř. věst. C 142, 12.5.2014.


title: Věc T-79/15: Žaloba podaná dne 18. února 2015 – Olympus Medical Systems v. OHIM (3D)

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/41

         Žaloba podaná dne 18. února 2015 – Olympus Medical Systems v. OHIM (3D)
   (Věc T-79/15)
   (2015/C 118/52)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Olympus Medical Systems Corp. (Tokio, Japonsko) (zástupci: A. Ebert Weidenfeller a C. Opatz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka obsahující prvek „3D“ – přihláška č. 12 598 538.

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. prosince 2014 ve věci R 1708/2014-2.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc F-51/15: Žaloba podaná dne 27. března 2015 – FR v. EASA

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/37

         Žaloba podaná dne 27. března 2015 – FR v. EASA
   (Věc F-51/15)
   (2015/C 190/45)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: FR (zástupci: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro bezpečnost letectví (EASA)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí propustit žalobce po skončení zkušební doby a návrh na náhradu majetkové a nemajetkové újmy, která mu byla údajně způsobena.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 13. června 2014;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí ze dne 18. prosince 2014;

               —

               v důsledku toho uložit náhradu utrpěné majetkové újmy, nebude-li žalobce opětovně zaměstnán v Evropské agentuře pro bezpečnost letectví (EASA);

               —

               uložit EASA náhradu utrpěné nemajetkové újmy, jejíž výše je předběžně vyčíslena ex aequo et bono na 5  800 eur;

               —

               uložit EASA náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-154/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2016 – Jaber v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Sýrii — Zmrazení finančních prostředků — Zrušení předchozích aktů rozsudkem Tribunálu — Nové akty, kterými je na seznamy zařazeno jméno žalobce — Žaloba na neplatnost — Článek 76 písm. d) jednacího řádu — Obsah žaloby — Přípustnost — Povinnost uvést odůvodnění — Důkazní břemeno — Právo vlastnit majetek — Svoboda podnikání“

text:
               12.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2016 – Jaber v. Rada
   (Věc T-154/15) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Zrušení předchozích aktů rozsudkem Tribunálu - Nové akty, kterými je na seznamy zařazeno jméno žalobce - Žaloba na neplatnost - Článek 76 písm. d) jednacího řádu - Obsah žaloby - Přípustnost - Povinnost uvést odůvodnění - Důkazní břemeno - Právo vlastnit majetek - Svoboda podnikání“)
   (2016/C 462/21)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Aiman Jaber (Lattakia, Sýrie) (zástupci: A. Boesch, D. Amaudruz a M. Ponsard, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a S. Kyriakopoulou, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na základě článku 263 SFEU směřující ke zrušení prováděcího rozhodnutí Rady 2015/117/SZBP ze dne 26. ledna 2015, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2015, L 20, s. 85), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/108 ze dne 26. ledna 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2015, L 20, s. 2), v rozsahu, v němž bylo jméno žalobce zapsáno na seznam osob a subjektů, na něž se vztahují omezující opatření.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Aiman Jaber ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie v rámci tohoto řízení a v rámci řízení o předběžných opatřeních.

      (1)  Úř. věst. C 190, 8.6.2015.


title: Věc F-13/12: Žaloba podaná dne 3. února 2012 — ZZ v. Komise

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/32

         Žaloba podaná dne 3. února 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-13/12)
   2012/C 138/74
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz, A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise neobnovit žalobci pracovní smlouvu smluvního zaměstnance.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Prohlásit tuto žalobu za přípustnou;

               —

               zrušit rozhodnutí vedoucího útvaru „nábor zaměstnanců a ukončení služby“, ředitelství HR. B, GŘ Lidské zdroje a bezpečnost, jakožto orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv (OOUPS), podle kterého se žalobci pracovní smlouva neobnovuje;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí OOUPS, kterým se zamítá stížnost poddaná žalobcem;

               —

               přijmout žalobce zpět do funkce, kterou zastával v GŘ pro informatiku (DIGIT) v rámci prodloužení jeho smlouvy v souladu s požadavky služebního řádu;

               —

               podpůrně a pro případ, že by nebylo vyhověno výše uvedenému návrhu na zpětné přijetí žalobce, uložit žalované, aby žalobci nahradila vzniklou újmu, která se předběžně a ex aequo et bono oceňuje na rozdíl mezi odměnou, kterou by pobral jako dočasný zaměstnanec Komise v případě obnovení své smlouvy, a podporou v nezaměstnanosti, kterou v současnosti pobírá, a to za dobu dvou let (která odpovídá době, na niž se smlouva obnovuje podle článku 8 PŘOZ), spolu s úrokem z prodlení o zákonné sazbě za uvedené období;

               —

               každopádně uložit žalované, aby zaplatila částku, která se předběžně a ex aequo et bono stanoví na 5 000 eur, jako náhradu nemajetkové újmy, spolu s úrokem z prodlení o zákonné sazbě ode dne vydání rozsudku;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-182/05: Žaloba podaná dne 22. dubna 2005 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/9

         Žaloba podaná dne 22. dubna 2005 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice
   (Věc C-182/05)
   (2005/C 155/17)
   Jednací jazyk: řečtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 22. dubna 2005 žaloba směřující proti Řecké republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Marií Patakia, právní poradkyní právní služby Komise, a Bernhardem Schimou, členem právní služby Komise, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Řecká republika tím, že nezajistila zveřejnění oddělené účetní závěrky týkající se těžby hnědého uhlí a výroby elektrické energie společností Dimosia Epicheirisi Ilektrismou, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 14 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES (1)ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou;

               —

               uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1.

               Poté, co byla Komisi předložena stížnost v této věci a na základě informací Řecka (různé dopisy ministerstva rozvoje a energetického regulačního orgánu) týkajících se požadavku na zveřejnění odděleného účetnictví vertikálně propojené společnosti „Dimosia Epicheirisi Ilektrismou“ (DEI), v souladu s článkem 14 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou (Uř. věst. 1997, L 27, s. 20), Komise dospěla k závěru, že Řecká republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z tohoto článku.

               2.

               Komise má za to, že zveřejnění společné účetní závěrky pro činnosti DEI spočívající ve výrobě elektrické energie a těžbě hnědého uhlí a neoddělení těchto dvou činností jsou porušením požadavků čl. 14 odst. 3 směrnice 96/92/ES.

               3.

               Podle názoru Komise, i přes existenci vnitřního účetního systému DEI, ve kterém je, jak je vyžadováno, těžba hnědého uhlí oddělena od výroby elektrické energie, takové oddělení se musí rovněž promítnout ve zveřejněném účetnictví DEI. Komise zdůrazňuje, že snahy řeckých orgánů zatím neumožnily dosáhnout požadovaného cíle. Předložení informací regulačnímu orgánu ohledně odděleného účetnictví není pro splnění požadavku zveřejnění dostačující.

      (1)  Úř. věst. L 27, 30.1.1997, s. 20.