title: Věc C-408/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. července 2015 Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG, Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, Peter Franck-Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR, W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 18. května 2015 ve věci T-559/14: Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG a další v. Evropský parlament, Rada Evropské unie

text:
               5.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/5

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. července 2015 Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG, Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, Peter Franck-Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR, W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 18. května 2015 ve věci T-559/14: Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG a další v. Evropský parlament, Rada Evropské unie
   (Věc C-408/15 P)
   (2015/C 328/05)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG, Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, Peter Franck-Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR, W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG (zástupci: P. de Jong, advokát, P. Vlaemminck, B. Van Vooren, advokáti)

      Další účastníci řízení: Evropský parlament, Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek (navrhovatelů)

   Navrhovatelé žádají Soudní dvůr, aby

               —

               rozhodl, že se Tribunál ve svém usnesení ve věci T-559/14 dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že navrhovatelé nejsou osobně dotčeni nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 511/2014 (1) ze dne 16. dubna 2014 o opatřeních pro dodržování pravidel, která vyplývají z Nagojského protokolu o přístupu ke genetickým zdrojům a spravedlivém a rovnocenném sdílení přínosů plynoucích z jejich využívání, ze strany uživatelů v Unii;

               —

               zrušil v plném rozsahu usnesení Tribunálu ve věci T-559/14 a prohlásil, že navrhovatelé jsou napadeným nařízením bezprostředně a osobně dotčeni, a z tohoto důvodu prohlásil žalobu na neplatnost za přípustnou;

               —

               vrátil věc zpět Tribunálu k rozhodnutí ve věci samé.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod kasačního opravného prostředku – Navrhovatelé tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když shledal, že nejsou osobně dotčeni napadeným nařízením. Tvrdí, že jsou osobně dotčeni ve smyslu čl. 263 odst. 4 SFEU, jelikož existuje právní rozpor mezi dvěma mezinárodními smlouvami, jichž je Unie smluvní stranou (Mezinárodní úmluva na ochranu nových odrůd rostlin a Nagojský protokol k Úmluvě o biologické rozmanitosti), z nichž první provádí článek 13 Listiny základních práv EU o svobodě vědeckého bádání. Následně byly obě mezinárodní smlouvy v rámci Unie provedeny dvěma nařízeními s přímým účinkem: zatímco dřívější nařízení č. 2100/94 uznává základní právo navrhovatelů na svobodu bádání, pozdější napadené nařízení č. 511/2014 ho vážně oklešťuje. Ani jedno nařízení nevyžaduje legislativní zásah na úrovni členských států, jenž navíc není unijním právem povolen, ani přijetí prováděcích aktů nebo aktů v přenesené pravomoci na úrovni Unie.
   V tomto právním kontextu navrhovatelé tvrdí, že jsou osobně (a bezprostředně) dotčeni ve smyslu čl. 263 odst. 4 SFEU, jelikož jsou splněny následující podmínky: spadají do právní kategorie osob vymezené pomocí „zvláštního právního atributu“ (jako osoby, jimž svědčí pozitivní právo na volný přístup k obchodnímu rostlinnému materiálu, tj. pěstitelská výjimka), která se nenachází v samotném napadeném nařízení, ale v jiném, přímo účinném nařízení, které nevyžaduje žádné další provedení na vnitrostátní úrovni; přičemž napadené nařízení je v rozporu s nadřazeným právním pravidlem, a sice článkem 13 Listiny základních práv EU a mezinárodní úmluvou, jíž je Unie smluvní stranou; přičemž uvedená právní kategorie je uzavřená a absolutní, v důsledku čehož nejsou navrhovatelé dotčení v sociálně-ekonomickém smyslu, ale legálně, jelikož je dotčena pouze jediná, základní pěstitelská výjimka bez „obdobných“ práv.

      Druhý důvod kasačního opravného prostředku – Navrhovatelé tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když nerozhodl o tom, zda byl unijní normotvůrce povinen vzít v úvahu situaci navrhovatelů zejména na základě výslovných ustanovení nadřazených právních pravidel, když napadené nařízení nutí navrhovatele do smluvního vztahu, který porušuje nadřazené právní pravidlo, konkrétně článek 13 Listiny základních práv EU.

      Třetí důvod kasačního opravného prostředku – Navrhovatelé tvrdí, že rozhodnutí o nepřípustnosti žaloby by vedlo k mezeře v systému soudní ochrany Unie, porušující článek 47 Listiny základních práv EU. Na jedné straně pěstitelé rostlin odvozují své právo přímo z nařízení č. 2100/94, které v rámci Unie provádí článek 13 Listiny základních práv EU a mezinárodní závazky Unie z Úmluvy na ochranu nových odrůd rostlin. Na druhé straně napadené nařízení č. 511/2014 ukládá přímo účinnou povinnost due diligence, přičemž samotné napadené nařízení provádí Nagojský protokol, jehož je Unie smluvní stranou. V obou případech není absolutně nutné žádné další provedení ze strany unijních orgánů (ve formě regulačních unijních aktů), nebo ze strany členských států do jejich vnitrostátního práva, nebo dokonce legálně povolené unijním právem. Vzhledem k tomu článek 267 SFEU ani regulační akty ve smyslu čl. 263 odst. 4 SFEU nepředstavují skutečnou možnost pro soudní přezkum. Navrhovatelé tvrdí, že při použití kritéria v bodě 92 rozsudku Inuit (C-583/11 P), kde je vhodná úroveň soudního přezkumu spojena s odpovědností za provedení napadeného aktu, jediný závěr musí být, že v tomto případě je jedinou vhodnou procesní možností pro soudní přezkum přímá žaloba v souladu s článkem 263 SFEU.

      (1)  Úř. věst. L 150, s. 59.


title: Věc T-402/11 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 12. prosince 2011 — Preparados Alimenticios del Sur v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Žádost o snížení dovozního cla u některých potravinářských produktů — Rozhodnutí o vrácení spisu vnitrostátním úřadům — Návrhy na předběžná opatření — Nepřípustnost — Neexistence naléhavosti“ )

text:
               11.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/15

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 12. prosince 2011 — Preparados Alimenticios del Sur v. Komise
   (Věc T-402/11 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Žádost o snížení dovozního cla u některých potravinářských produktů - Rozhodnutí o vrácení spisu vnitrostátním úřadům - Návrhy na předběžná opatření - Nepřípustnost - Neexistence naléhavosti)
   2012/C 39/30
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Preparados Alimenticios del Sur, SL (Murcie, Španělsko) (zástupce: I. Acero Campos, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Baquero Cruz a L. Bouyon, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na předběžná opatření, včetně odkladu vykonatelnosti dopisu Komise ze dne 29. června 2011, kterým byla žalobkyně informována o tom, že španělským orgánům byl vrácen spis týkající se její žádosti o snížení cla za účelem, aby tyto orgány rozhodly o uvedené žádosti.

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-448/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Brussel – Belgie) – Belgische Staat v. Wereldhave Belgium Comm. VA, Wereldhave International NV, Wereldhave NV „Řízení o předběžné otázce — Mateřské a dceřiné společnosti usazené v různých členských státech — Společný systém zdanění — Korporační daň — Směrnice 90/435/EHS — Působnost — Článek 2 písm. c) — Společnost podléhající dani bez možnosti volby nebo osvobození — Zdanění nulovou sazbou“

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/8

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Brussel – Belgie) – Belgische Staat v. Wereldhave Belgium Comm. VA, Wereldhave International NV, Wereldhave NV
   (Věc C-448/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Mateřské a dceřiné společnosti usazené v různých členských státech - Společný systém zdanění - Korporační daň - Směrnice 90/435/EHS - Působnost - Článek 2 písm. c) - Společnost podléhající dani bez možnosti volby nebo osvobození - Zdanění nulovou sazbou“)
   (2017/C 144/09)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van beroep te Brussel

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Belgische Staat

      Odpůrkyně: Wereldhave Belgium Comm. VA, Wereldhave International NV, Wereldhave NV

      Výrok

   Směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států musí být vykládána v tom smyslu, že její čl. 5 odst. 1 nebrání právní úpravě členského státu, podle níž se z dividend, které dceřiná společnost usazená v tomto členském státě vyplácí daňovému subjektu kolektivního investování usazenému v jiném členském státě, jenž podléhá korporační dani s nulovou sazbou, pokud veškerý zisk vyplatí svým podílovým vlastníkům, vybírá srážková daň z příjmů z movitého majetku, protože takový subjekt nepředstavuje „společnost členského státu“ ve smyslu této směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 363, 3.11.2015.


title: Věc F-42/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 28. září 2011 — Prieto v. Parlament ( Veřejná služba — Úředníci — Jmenování — Vnitřní výběrové řízení zveřejněné před 1. květnem 2004 — Dočasný zaměstnanec zapsaný na seznam vhodných kandidátů před 1. květnem 2006 — Zařazení do platové třídy — Článek 5 odst. 4 a článek 13 odst. 1 přílohy XIII služebního řádu — Příspěvek na sekretariát — Zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně neopodstatněná žaloba )

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/39

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 28. září 2011 — Prieto v. Parlament
   (Věc F-42/07) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Jmenování - Vnitřní výběrové řízení zveřejněné před 1. květnem 2004 - Dočasný zaměstnanec zapsaný na seznam vhodných kandidátů před 1. květnem 2006 - Zařazení do platové třídy - Článek 5 odst. 4 a článek 13 odst. 1 přílohy XIII služebního řádu - Příspěvek na sekretariát - Zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně neopodstatněná žaloba)
   2011/C 340/79
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Antonio Prieto (Bousval, Belgie) (zástupce: É Boigelot, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: původně C. Burgos a K. Zejdová, poté K. Zejdová a N. B. Rasmussen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí ze dne 9. června 2006, kterým byl žalobce, v rozhodné době dočasný zaměstnanec v platové třídě AST 3 a úspěšný účastník vnitřního výběrového řízení C/348 pro služební postup C5-4, jmenován úředníkem ve zkušební lhůtě se zařazením do platové třídy AST 2 stupeň 3.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba podaná A. Prietem za zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 140, 23.6.2007, s. 47.


title: Věc C-443/13: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol – Rakousko) – Ute Reindl, trestně odpovědná zástupkyně společnosti MPREIS Warenvertriebs GmbH v. Bezirkshauptmannschaft Innsbruck („Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů v oblasti veterinárních a hygienických předpisů – Nařízení (ES) č. 2073/2005 – Příloha I – Mikrobiologická kritéria pro potraviny – Salmonely v čerstvém drůbežím mase – Nedodržení mikrobiologických kritérií zjištěné ve fázi distribuce – Vnitrostátní právní úprava sankcionující provozovatele potravinářského podniku působícího pouze ve fázi maloobchodu – Soulad s unijním právem – Účinný, odrazující a přiměřený charakter sankce“)

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/6

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol – Rakousko) – Ute Reindl, trestně odpovědná zástupkyně společnosti MPREIS Warenvertriebs GmbH v. Bezirkshauptmannschaft Innsbruck
      (Věc C-443/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů v oblasti veterinárních a hygienických předpisů - Nařízení (ES) č. 2073/2005 - Příloha I - Mikrobiologická kritéria pro potraviny - Salmonely v čerstvém drůbežím mase - Nedodržení mikrobiologických kritérií zjištěné ve fázi distribuce - Vnitrostátní právní úprava sankcionující provozovatele potravinářského podniku působícího pouze ve fázi maloobchodu - Soulad s unijním právem - Účinný, odrazující a přiměřený charakter sankce“)
      (2015/C 016/08)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Ute Reindl, trestně odpovědná zástupkyně společnosti MPREIS Warenvertriebs GmbH

         Žalovaný: Bezirkshauptmannschaft Innsbruck

         Výrok

                  1)

                  Příloha II část E bod 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003 ze dne 17. listopadu 2003 o tlumení salmonel a některých jiných původců zoonóz vyskytujících se v potravním řetězci, ve znění nařízení Komise (EU) č. 1086/2011 ze dne 27. října 2011, musí být vykládána v tom smyslu, že čerstvé drůbeží maso pocházející z populací zvířat vyjmenovaných v příloze I tohoto nařízení, musí splňovat mikrobiologické kritérium uvedené v řádku 1.28 kapitoly I přílohy I nařízení Komise (ES) č. 2073/2005 ze dne 15. listopadu 2005 o mikrobiologických kritériích pro potraviny, ve znění nařízení č. 1086/2011, ve všech fázích distribuce, včetně fáze maloobchodu.

                  2)

                  Unijní právo, konkrétně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin, a nařízení č. 2073/2005, ve znění nařízení č. 1086/20011, musí být vykládáno v tom smyslu, že v zásadě nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která sankcionuje provozovatele potravinářského podniku, který působí pouze ve fázi distribuce za účelem uvedení potraviny na trh, z důvodu nedodržení mikrobiologického kritéria uvedeného v řádku 1.28 kapitoly I přílohy I nařízení č. 2073/2005. Přísluší vnitrostátnímu soudu, aby posoudil, zda sankce dotčená ve věci v původním řízení odpovídá zásadě proporcionality stanovené v čl. 17 odst. 2 nařízení č. 178/2002.

         (1)  Úř. věst. C 344, 23.11.2013.


title: Věc C-213/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/30

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-213/08) (1)

   2009/C 220/58

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 197, 2.8.2008.


title: Věc T-518/12: Usnesení Tribunálu ze dne 10. března 2014 – Spirlea v. Komise „Žaloba na neplatnost  — Veřejné zdraví  — Rozhodnutí uzavřít řízení v rámci projektu EU Pilot  — Zařazení stížnosti  — Nezahájení řízení pro nesplnění povinnosti  — Nepřípustnost“

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/38

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. března 2014 – Spirlea v. Komise
   (Věc T-518/12) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Veřejné zdraví - Rozhodnutí uzavřít řízení v rámci projektu EU Pilot - Zařazení stížnosti - Nezahájení řízení pro nesplnění povinnosti - Nepřípustnost“)
   2014/C 135/48
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Darius Nicolai Spirlea (Capezzano Pianore, Itálie); a Mihaela Spirlea (Capezzano Pianore) (zástupci: V. Foerster a T. Pahl, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Sipos a G. Wilms, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Španělské království (zástupci: původně S. Centeno Huerta, poté J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise uzavřít řízení EU Pilot 2070/11/SNCO, jak je uvedeno v dopise ze dne 27. září 2012, zaslanému žalobkyni pod referenčním číslem SANCO/A2/AM/kva (2012) 1245353.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Darius Nicolai Spirlea a Mihaela Spirlea ponesou vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32, 2.2.2013.


title: Věc T-1/08 INTP: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. září 2015 – Buczek Automotive v. Komise „Řízení — Výklad rozsudku“

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. září 2015 – Buczek Automotive v. Komise
   (Věc T-1/08 INTP) (1)

   („Řízení - Výklad rozsudku“)
   (2016/C 016/32)
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Buczek Automotive sp. z o.o. (Sosnowiec, Polsko) (zástupce: J. Jurczyk, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Herrmann, A. Stobiecka-Kuik a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Polská republika (zástupce: A. Jasser, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žádost o výklad rozsudku ze dne 17. května 2011, Buczek Automotive v. Komise (T-1/08, Sb. rozh., EU:T:2011:216).

      Výrok rozsudku

               1)

               Bod 1 výroku rozsudku ze dne 17. května 2011, Buczek Automotive v. Komise (T 1/08, Sb. rozh., EU:T:2011:216), musí být vykládán v tom smyslu, že článek 1 rozhodnutí Komise 2008/344/ES ze dne 23. října 2007 o státní podpoře C 23/06 (ex NN 35/06), kterou Polsko poskytlo výrobci oceli skupině Technologie Buczek, se zrušuje s účinkem erga omnes.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Písemné vyhotovení tohoto rozsudku se připojuje k písemnému vyhotovení vykládaného rozsudku, na jehož okraji se odkáže na tento rozsudek.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Volba předsedů senátů

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/2

         Volba předsedů senátů
   2010/C 317/03
   Dne 5. října 2010 zvolili soudci Soudního dvora na základě článku 10 odst. 1 druhého pododstavce jednacího řádu p. Kasela, p. Arabadževa, p. Švábyho a p. Schiemanna předsedy pátého, šestého, sedmého a osmého senátu, v nichž zasedají tři soudci, na jednoleté období, které uplyne dne 6. října 2011.


title: Věc T-44/05: Žaloba podaná dne 4. února 2005 SP Entertainement Development GmbH proti Komisi Evropských společenství

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/23

         Žaloba podaná dne 4. února 2005 SP Entertainement Development GmbH proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-44/05)
   (2005/C 115/44)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 4. února 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství SP Entertainement Development GmbH, se sídlem v Norderfriedrichskoog (Německo), zastoupenou C. Demleitnerem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 20.10.2004 (číslo jednací D/57536);

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nutných nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadeným rozhodnutím uložila Komise Německu, aby vyžadovalo vrácení půjčky, která byla poskytnuta předchůdkyní žalobkyně, společností s podílem města Brém. Žalobkyně uplatňuje, že toto rozhodnutí se zakládá na nesprávné domněnce Komise, že dotčená půjčka ještě není splacena. Podle názoru žalobkyně se splacení uskutečnilo již postoupením podílu na společnosti, které byla půjčka poskytnuta, společnosti, která půjčku poskytla. Toto plnění prostřednictvím „Leistung an Erfüllungs statt“ [plnění namísto splnění] neobsahuje žádnou podporu v rozporu s právem Společenství ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES, neboť hodnota postoupeného podílu dosahuje přinejmenším částky půjčky. Nadto byly zaplaceny úroky ke dni 31.12.2003, zatímco žalobkyně nemusela platit žádné úroky ode dne 31.12.2003, neboť převod podílu se zdržel z důvodů, které nenáleží do oblasti, za kterou je žalobkyně odpovědná.


title: Věc C-193/07: Žaloba podaná dne 5. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Polská republika

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/14

         Žaloba podaná dne 5. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Polská republika
   (Věc C-193/07)
   (2007/C 199/25)
   Jednací jazyk: polština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Recchia a K. Herrmann, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika
   Návrhová žádání

               —

               určit, že Polská republika tím, že nepřijala vhodná opatření za účelem vyloučení poškozování stanovišť a významného vyrušování druhů na zvláště chráněném území Puszcza Augustowska, PLB 200002 v rámci schvalovacích řízení týkajících se obchvatu Augustówa, města nacházejícího se na severovýchodě jejího území, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 6 odst. 2 a článku 7 směrnice 92/43/EHS o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (1);

               —

               určit, že Polská republika tím, že investici týkající se obchvatu Wasilkówa, města nacházejícího se na severovýchodě jejího území nepodrobila řádnému posouzení důsledků projektu pro zvláště chráněné území Puszcza Knyszyńska, PLB 200003, a tím, že tuto investici schválila i přes její nepříznivý účinek na celistvost příslušného území, a tím, že zahájila realizaci této investice, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 6 odst. 3 a článku 7 směrnice 92/43/EHS o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin;

               —

               určit, že Polská republika tím, že navrhla uskutečnit projekt zalesnění na území, které má být navrženo jako lokalita v zájmu Společenství v souladu se směrnicí 92/43/EHS („Pojezierze Sejneńskie“, PLH 200007, o celkové rozloze 7 456,9 ha), jako opatření kompenzující ztrátu území Puszcza Augustowska, PLB 200002, porušila směrnici 92/43/EHS o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin s ohledem na rozsudky vydané Soudním dvorem ve věcech C-117/03, Dragaggi, a C-244/05, Bund Naturschutz;

               —

               určit, že Polská republika tím, že schválila zničení stanovišť Puszcza Augustowska uvnitř území, které má být navrženo jako lokalita významná pro Společenství v souladu se směrnicí 92/43/EHS („Ostoja Augustowska“, PLH 200005) v rámci výstavby obchvatu Augustówa, města nacházejícího se na severovýchodě jejího území, porušila směrnici 92/43/EHS o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin s ohledem na rozsudky vydané Soudním dvorem ve věcech C-117/03, Dragaggi, a C-244/05, Bund Naturschutz;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Tato žaloba se týká nesprávného uplatnění směrnic 79/409/EHS (2) (Ptáci) a 92/43/EHS (Stanoviště). Cílem směrnice Stanoviště je vytvořit spojitou evropskou ekologickou síť za účelem podpory zachování nebo ochrany přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin na území členských států v odpovídajícím stavu z hlediska jejich ochrany. Za účelem dosažení tohoto cíle je zejména stanoveno vyhlášení zvláštních oblastí ochrany (dále jen „ZOO“). Článek 6 odst. 2 výše uvedené směrnice ukládá členským státům, aby přijaly vhodná opatření, aby všemi svými akty vyloučily poškozování lokalit, jakož i významné vyrušování druhů, pro něž jsou tyto lokality určeny, zatímco odstavec 3 stanoví povinnost členských států, aby jakýkoli plán nebo projekt, který s určitou lokalitou přímo nesouvisí nebo není pro péči o ni nezbytný, avšak bude mít pravděpodobně na tuto lokalitu významný vliv, podrobily odpovídajícímu posouzení jeho důsledků pro lokalitu z hlediska cílů její ochrany.
   Polsko právě realizuje dva silniční projekty týkající se obchvatu měst Augustów a Wasilków uvnitř lokalit chráněných ve smyslu výše uvedených směrnic, přičemž porušuje čl. 6 odst. 2 a 3 ve vzájemném spojení s článkem 7 směrnice Stanoviště, pokud jde o dvě zvláště chráněná území (ZCHÚ), a porušuje režim ochrany, který vyplývá z judikatury Dragaggi (C-117/03) a Bund Naturschutz (C-244/05), pokud jde o případnou lokalitu významnou pro Společenství (LVS). Navíc Polsko navrhlo kompenzační opatření, pokud jde o ekologické ztráty vzniklé v důsledku realizace projektu týkajícího se obchvatu města Augustów, který má být realizován v případné lokalitě významné pro Společenství (LVS), přičemž hrozí, že bude mít nepříznivý účinek na ekologické charakteristiky této lokality.

      Pokud jde o silniční projekt týkající se obchvatu města Augustów, předpokládá se, že silnice bude procházet ZCHÚ Puszcza Augustowska a případnou LVS Ostoja Augustowska. V ZCHÚ žije čtyřicet jedna druhů ptáků vyjmenovaných v příloze I směrnice Ptáci, zatímco se v lokalitě Ostoja Augustowska vyskytuje dvacet jedna typů stanovišť vyjmenovaných v příloze I směrnice Stanoviště. Krom toho v této posledně uvedené lokalitě žije devět druhů živočichů a osm druhů rostlin uvedených v příloze II směrnice Stanoviště, mezi nimiž je jeden prioritní druh, a sice vlk. Lokalita Ostoja Augustowska splňuje všechna ekologická kritéria přílohy III směrnice Stanoviště pro to, aby byla navržena a následně zařazena jako LVS na základě uvedené směrnice.
   Pokud jde o režim použitelný na tento projekt a na jeho důsledky pro ZCHÚ, je třeba poznamenat, že jeho povolovací řízení byla zahájeno před datem přistoupení Polska. Komise má za to, v souladu s tím, co bylo rozhodnuto ve věci C-209/04 (Komise v. Rakousko), že se ustanovení čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice Stanoviště nepoužijí. Hmotněprávní ustanovení téže směrnice, zejména čl. 6 odst. 2, se však použijí již od okamžiku přistoupení. Pokud jde o tentýž projekt a jeho důsledky pro případnou LVS, Komise má za to, že se jejich právní režim neliší od právního režimu uvedeného ve výše uvedených rozsudcích Dragaggi a Bund Naturschutz vzhledem k tomu, že jsou požadavky ochrany totožné. Navíc se tento režim použije od okamžiku přistoupení Polska k Evropské unii v důsledku toho, že se jedná o hmotněprávní povinnosti související s cílem směrnice Stanoviště; opačná teze by vedla k tomu, že by členské státy nebyly vázány cíli směrnice, pokud jde o projekty, pro které bylo povolovací řízení zahájeno před datem přistoupení.
   Dotčený projekt poškozuje stanoviště, vyrušuje druhy, pro které byla ZCHÚ vyhlášena a nepředstavuje opatření vhodné k ochraně zájmu případné LVS na národní úrovni. Projekt způsobí nenapravitelné škody a poškodí jedinečný a výjimečný ekosystém údolí řeky Rospudy, pokud jde o důsledky pro ptáky a stanoviště a druhy, které si zaslouží ochranu ve smyslu směrnic 79/409/EHS a 92/43/EHS. Je třeba konstatovat, že při posuzování důsledků projektu týkajícího se obchvatu města Augustów na území Natura 2000 polské orgány řádně nezohlednily alternativní řešení. Vzhledem k tomu, že polské orgány neprokázaly, že neexistují alternativní řešení, nemohou se pro schválení předmětného projektu dovolávat zájmu široké veřejnosti.

      Pokud jde o silniční projekt týkající se obchvatu města Wasilków, předpokládá se, že silnice bude procházet ZCHÚ Puszcza Knyszyńska, ve které žije třicet sedm druhů ptáků uvedených v příloze I směrnice Ptáci. Povolovací řízení bylo zahájeno po přistoupení Polska k Evropské unii, jde tedy o projekt, na který se použijí procesní ustanovení obsažená v čl. 6 odst. 3 a 4. Posouzení důsledků, kterému byl tento projekt podroben, je nedostatečný z několika hledisek a nepředstavuje odpovídající posouzení důsledků na základě čl. 6 odst. 3 směrnice Stanoviště. Krom toho je namístě rovněž zdůraznit, že polské orgány Komisi nepředložily alternativní řešení, co se týče obchvatu města Wasilków a že neuvedly otázku kompenzačních opatření týkajících se území, které bude tímto obchvatem zničeno.
   Práce již byly zahájeny, zejména již došlo ke kácení stromů.

      Pokud jde o projekt zalesnění, který má být realizován v případné LVS

         Pojezierze Sejneńskie

      jako kompenzační opatření za ekologické ztráty vzniklé v dotyčných lokalitách v důsledku projektu obchvatu města Augustów, nejen že nekompenzuje ekologické ztráty, ale navíc implikuje nepříznivý účinek na případnou LVS. Lokalita, ve které se vyskytuje několik typů prioritních stanovišť uvedených v příloze I směrnice Stanoviště, splňuje všechna ekologická kritéria přílohy III pro to, aby byla navržena a následně zařazena jako LVS na základě uvedené směrnice. Krom toho se v této lokalitě vyskytuje šest druhů živočichů a šest druhů rostlin uvedených v příloze II směrnice Stanoviště, mezi nimiž je jeden prioritní druh, a sice vlk. Na části plochy prioritního stanoviště Vápnomilné travinné porosty na suchých píscích (přibližně 17 hektarů), jakož i na stanovištích dvou druhů rostlin uvedených v příloze II (Pulsatilla patens a Thesium ebracteatum) budou v rámci opatření zamýšlených pro kompenzaci škod stanovišť ptáků z důvodu výstavby obchvatu města Augustów vykáceny stromy.
   Polské orgány tvrdily, že tento projekt zalesnění chtějí dokončit nejpozději do konce měsíce června 2007. Komise žádá Soudní dvůr, aby nařídil přerušení nebo nezahájení prací až do vydání rozsudku ve věci samé.

      (1)  Úř. věst. L 206, 22.7.1992, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102.

      (2)  Směrnice 79/409/EHS o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. L 103, 25.4.1979, s. 1; Zvl. vyd. 15/01, s. 98).


title: Věc C-437/07: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Veřejné zakázky — Koncepce a realizace projektu městské tramvaje — Veřejná zakázka na stavební práce — Zadání prostřednictvím postupu směřujícího k udělení koncese na stavební práce — Porušení směrnice 93/37)

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/8

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-437/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Veřejné zakázky - Koncepce a realizace projektu městské tramvaje - Veřejná zakázka na stavební práce - Zadání prostřednictvím postupu směřujícího k udělení koncese na stavební práce - Porušení směrnice 93/37)
   (2009/C 6/13)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Zadra a D. Kukovec, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. Braguglia a G. Fiengo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 43 ES a 49 ES a článků 7 a 11 směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce (Úř. věst. L 199, s. 54; Zvl. vyd. 06/02, s. 163) – Porušení zásad transparentnosti a zákazu diskriminace – Stavební práce uskutečněné prostřednictvím „financování projektu“
   Výrok

               1)

               Italská republika v důsledku toho, že obec Aquila veřejnou zakázku na stavební práce týkající se koncepce a realizace projektu tramvaje na pneumatikách pro veřejnou hromadnou dopravu v tomto městě zadala na základě jiného postupu, než jsou postupy pro zadávání veřejných zakázek na stavební práce stanovené směrnicí Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 297, 8.12.2007.


title: Věc C-353/15: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 24. května 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte di Appello di Bari – Itálie) – Leonmobili Srl, Gennaro Leone v. Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH a další „Řízení o předběžné otázce — Nařízení (ES) č. 1346/2000 — Článek 3 odstavce 1 a 2 — Insolvenční řízení — Mezinárodní příslušnost — Místo, kde jsou soustředěny hlavní zájmy dlužníka — Přemístění sídla do jiného členského státu — Neexistence usazení ve členském státu původu — Domněnka, že místo, kde jsou soustředěny hlavní zájmy dlužníka, se nachází v místě nového sídla — Důkaz o opaku“

text:
               5.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/4

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 24. května 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte di Appello di Bari – Itálie) – Leonmobili Srl, Gennaro Leone v. Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH a další
   (Věc C-353/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (ES) č. 1346/2000 - Článek 3 odstavce 1 a 2 - Insolvenční řízení - Mezinárodní příslušnost - Místo, kde jsou soustředěny hlavní zájmy dlužníka - Přemístění sídla do jiného členského státu - Neexistence usazení ve členském státu původu - Domněnka, že místo, kde jsou soustředěny hlavní zájmy dlužníka, se nachází v místě nového sídla - Důkaz o opaku“)
   (2016/C 326/05)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte di Appello di Bari

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Leonmobili Srl, Gennaro Leone

      Žalovaní: Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH, Curatela del Fallimento Leonmobili Srl, ICO Srl, Arturo Salice SpA, Grafiche Ricciarelli di Ricciarelli Bernardino, Deutsche Bank SpA, Fida Srl, Elica SpA

      Výrok

   Článek 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, kdy došlo k přemístění sídla společnosti z jednoho členského státu do jiného členského státu, může soud, u kterého je ve členském státě původu poté, co k uvedenému přemístění došlo, podán návrh na zahájení insolvenčního řízení, vyloučit domněnku, že se místo, kde jsou soustředěny hlavní zájmy této společnosti, nachází v místě, kde má společnost nové sídlo, a mít za to, že toto místo, kde jsou soustředěny hlavní zájmy dlužníka, se ke dni, kdy k němu byl návrh podán, nacházelo nadále v tomto členském státu původu, i když v němu už tato společnost nebyla usazena, pouze, pokud z dalších objektivních a třetími osobami ověřitelných skutečností plyne, že místo, odkud byla uvedená společnost skutečně řízena a kontrolována a odkud byly spravovány její zájmy, se v něm nacházelo nicméně ještě i po tomto dni.

      (1)  Úř. věst. C 302, 14.9.2015.


title: Věc F-53/15: Žaloba podaná dne 8. dubna 2015 – ZZ v. Soudní dvůr

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/39

         Žaloba podaná dne 8. dubna 2015 – ZZ v. Soudní dvůr
   (Věc F-53/15)
   (2015/C 190/47)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Orlandi, T. Martin, advokáti)

      Žalovaný: Soudní dvůr

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí orgánu příslušného k uzavírání pracovních smluv, kterým se stanoví žalobcovy nároky na roční náhradu cestovních výdajů od roku 2014 na základě článku 8 přílohy VII služebního řádu úředníků, ve znění nařízení Parlamentu a Rady č. 1023/2013 ze dne 22. října 2013, kterým se mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               prohlásit, že článek 8 přílohy VII služebního řádu je protiprávní a nelze jej použít;

               —

               zrušit rozhodnutí, kterým se stanoví výše roční náhrady cestovních výdajů přiznané žalobci za rok 2014;

               —

               uložit Soudnímu dvoru náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-570/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2016 – Agriconsulting Europe v. Komise „Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Provozní technická pomoc při zřízení a provozování síťového zařízení [mechanismu] pro provádění evropského inovačního partnerství ‚Produktivita a udržitelnost zemědělství‘ — Odmítnutí nabídky uchazeče — Zadání zakázky jinému uchazeči — Neobvykle nízká nabídka — Mimosmluvní odpovědnost“

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2016 – Agriconsulting Europe v. Komise
   (Věc T-570/13) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Provozní technická pomoc při zřízení a provozování síťového zařízení [mechanismu] pro provádění evropského inovačního partnerství ‚Produktivita a udržitelnost zemědělství‘ - Odmítnutí nabídky uchazeče - Zadání zakázky jinému uchazeči - Neobvykle nízká nabídka - Mimosmluvní odpovědnost“)
   (2016/C 098/40)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Agriconsulting Europe SA (Brusel, Belgie) (zástupce: R. Sciaudone, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Cappelletti a L. Di Paolo, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na náhradu škod údajně způsobených z důvodu pochybení, kterých se měla dopustit Komise v rámci zadávacího řízení „Zřízení síťového zařízení [mechanismu] pro provádění evropského inovačního partnerství ‚Produktivita a udržitelnost zemědělství‘“(AGRI 2012-PEI 01).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Agriconsulting Europe SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 367, 14.12.2013.


title: Věc C-497/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale ordinario di Torino (Itálie) dne 7. listopadu 2014 – trestní řízení proti Stefanovi Burziovi

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale ordinario di Torino (Itálie) dne 7. listopadu 2014 – trestní řízení proti Stefanovi Burziovi
   (Věc C-497/14)
   (2015/C 034/08)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale ordinario di Torino

      Účastník původního trestního řízení

   Stefano Burzio

      Předběžná otázka

   Je ustanovení článku 10a legislativního nařízení č. 74 ze dne 10. března 2000 v rozsahu, v němž umožňuje zkoumat trestní odpovědnost osoby, které již byla za stejný skutek (nezaplacení srážkové daně) s konečnou platností uložena správní sankce podle čl. 13 odst. 1 legislativního nařízení č. 471 ze dne 18. prosince 1997 (uplatněním daňové přirážky), v souladu s právem Společenství ve smyslu článku 4 [Protokolu č. 7 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod] a článku 50 [Listiny základních práv Evropské unie]?


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 28. dubna 2005 ve věci C-410/03: Komise Evropských společenství proti Italské republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 1999/95/ES — Pracovní doba námořníků na palubách plavidel — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 28. dubna 2005
   ve věci C-410/03: Komise Evropských společenství proti Italské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 1999/95/ES - Pracovní doba námořníků na palubách plavidel - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2005/C 171/04)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-410/03, Komise Evropských společenství (zmocněnci: K. Banks a K. Simonsson) proti Italské republice (zmocněnec: I. M. Braguglia, ve spolupráci s A. Cingolem), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES podaná dne 1. října 2003, Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, N. Colneric (zpravodaj) a J. N. Cunha Rodrigues, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 28. dubna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Italská republika tím, že nepřijala správní a právní předpisy nezbytné k dosažení souladu s články 3 až 7, čl. 8 odst. 2 a článkem 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/95/ES ze dne 13. prosince 1999 o uplatňování ustanovení o pracovní době námořníků na palubách plavidel, která využívají přístavy Společenství, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 304, 13.12.2003.


title: Věc T-485/12: Žaloba podaná dne 9. listopadu 2012 — Grupo Bimbo v. OHIM

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/54

         Žaloba podaná dne 9. listopadu 2012 — Grupo Bimbo v. OHIM
   (Věc T-485/12)
   2013/C 26/109
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexiko, Mexiko) (zástupce: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál vzal na vědomí její žalobu s doprovodnými dokumenty, aby konstatoval, že žaloba proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 29. srpna 2012 ve věci R 1218/2011-2 byla podána řádně a včas, a aby po provedení příslušného řízení vydal rozsudek, kterým se uvedené rozhodnutí zrušuje a Úřadu se ukládá náhrada nákladů řízení, a tím povolil zápis přihlášky ochranné známky Společenství číslo 9 274 119 SANISSIMO.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „SANISSIMO“ pro výrobky zařazené do tříd 29 a 30 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 9 274 119

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009

               —

               porušení čl. 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009


title: Věc C-473/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. listopadu 2009 Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa proti rozsudku Tribunálu (pátého rozšířeného senátu) vydanému dne 9. září 2009 ve spojených věcech T-227/01 až T -229/01 a T-265/01, T-266/01 a T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava y Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco a další v. Komise evropských společenství

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. listopadu 2009 Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa proti rozsudku Tribunálu (pátého rozšířeného senátu) vydanému dne 9. září 2009 ve spojených věcech T-227/01 až T -229/01 a T-265/01, T-266/01 a T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava y Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco a další v. Komise evropských společenství
   (Věc C-473/09 P)
   2010/C 37/15
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (zástupci: I. Sáenz-Cortabarría Fernández a M. Morales Isasi, advokáti)

      Další účastníci řízení: Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Komise evropských společenství a Comunidad Autónoma de la Rioja

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               prohlásit kasační opravný prostředek za přípustný a opodstatněný,

               —

               zrušit napadnutý rozsudek,

               —

               vyhovět žalobě podané v prvním stupni, konkrétně zrušit článek 3 sporného rozhodnutí,

               —

               podpůrně vrátit věc Tribunálu a případně mu uložit provedení odmítnutého důkazu,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení v prvním stupni, jakož i v řízení o kasačním opravném prostředku, a Comunidad Autónoma de la Rioja, vedlejšímu účastníku řízení, uložit náhradu nákladů řízení v prvním stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že v konkrétním případě neexistují žádné mimořádné okolnosti, které by odůvodňovaly legitimní očekávání ohledně regulérnosti daňového opatření, jež brání nařízení vrátit podporu na základě čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 (1) ve spojení se zásadou ochrany legitimního očekávání. V řízení v prvním stupni došlo ke zkreslení předmětu věci a k porušení zásady kontradiktornosti. Došlo k porušení povinnosti odůvodnění potvrzené judikaturou. Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nedodržel procesní pravidla o hodnocení důkazů a nezohlednil obsah podkladů ve spise.
               Ani formální rozdíl mezi sporným daňovým opatřením a opatřením přijatým na základě rozhodnutí 93/337 (2), ani skutečnost, že Komise mohla selektivnost opatření odůvodnit jinými skutečnostmi, než které jsou uvedeny v rozhodnutí 93/337, ani prohlášení neslučitelnosti uvedené v rozhodnutí 93/337, nepředstavují právně dostačující odůvodnění skutečnosti, že Tribunál nezohlednil existenci mimořádné okolnosti, jež sama o sobě či ve spojení s dalšími okolnostmi v dané věci brání Komisi nařídit vrácení podpory, jíž se týká sporné rozhodnutí.
               Tím, že se Tribunál domníval, že sporná opatření ve spojených věcech T-30/01 až T-32/02 a T-86/02 až T-88/02 nejsou srovnatelná z důvodu technicky zdanění a rozsahu zvýhodnění, se dopustil zkreslení předmětu řízení, nezohlednil zásadu kontradiktornosti, a navíc se dopustil zjevného porušení povinnosti odůvodnění potvrzené judikaturou.
               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že jednání Komise ve vztahu k daňové výjimce anebo daňový bonus za rok 1993 — jak to vyplývá z dokumentace ve věci, jež nebyla Tribunálem v rozporu s procesními předpisy zohledněna — nepředstavuje mimořádnou okolnost odůvodňující jakékoli legitimní očekávání v regulérnost daňového opatření, jež brání nařízení vrátit podporu na základě čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999, neboť je v rozporu se zásadou ochrany legitimního očekávání.

               2)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nedodržel čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999 v spojení se zásadou proporcionality, jež brání nařízení vrátit investiční podporu nepřevyšující nejvyšší možnou regionální podporu.
               Tribunál se dopustil porušení zásady proporcionality, když rozhodl, že Komise uvedenou zásadu neporušila, když požadovala vrácení veškerých udělených daňových bonusů ve výši 45 % investic, namísto pouhého vrácení částek převyšujících nejvyšší možnou regionální podporu v Baskicku.

               3)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nedodržel procesní pravidla týkající se provádění důkazů a rozhodl neprovést dokazování navrhované žalobcem v souvislosti s předložením určitých dokumentů Komise, jež se s ohledem na odůvodnění Tribunálu k zamítnutí žaloby jeví jako podstatný pro obranu zájmů žalobce. Došlo k porušení práva na spravedlivý proces, zásady „rovnosti zbraní“ a práva na obhajobu.
               Tribunál se tím, že neprovedl navrhované dokazování, dopustil porušení základního práva žalobce na spravedlivý proces, neboť zamítnutím provedení důkazu podstatného pro žalobce porušil jeho právo na obhajobu. Návrhová žádání žalobce byla zamítnuta s odůvodněním, že nepředložil důkaz o tom, co chce dokázat neprovedeným důkazem: že výslovné konečné stanovisko Komise ke stížnosti z roku 1994 proti daňovým ustanovením z roku 1993 (včetně daňového bonusu), jež byla v podstatě totožná se spornými opatřeními, a v každém případě jednání Komise, které představuje mimořádnou okolnost, neboť takové jednání odůvodňovalo legitimní očekávání v regulérnost daňových opatření z roku 1993, vedlo k přijetí sporných daňových opatření.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).

      (2)  Rozhodnutí Komise 93/337/EHS ze dne 10. května 1993 o systému daňové podpory investicím v Baskicku (Úř. věst. L 134, s. 25).


title: Věc C-519/10: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 18. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Bari — Itálie) — Giovanni Colapietro v. Ispettorato Centrale Repressioni Frodi ( „Řízení o předběžné otázce — Článek 92 odst. 1, čl. 103 odst. 1 a čl. 104 odst. 3 druhý pododstavec jednacího řádu — Odvětví vína — Nařízení (EHS) č. 822/87 a nařízení (ES) č. 343/94 — Otázka, jejíž zodpovězení neponechává prostor pro žádné rozumné pochybnosti — Zjevná nepřípustnost“ )

text:
               18.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 49/14

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 18. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Bari — Itálie) — Giovanni Colapietro v. Ispettorato Centrale Repressioni Frodi
   (Věc C-519/10) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Článek 92 odst. 1, čl. 103 odst. 1 a čl. 104 odst. 3 druhý pododstavec jednacího řádu - Odvětví vína - Nařízení (EHS) č. 822/87 a nařízení (ES) č. 343/94 - Otázka, jejíž zodpovězení neponechává prostor pro žádné rozumné pochybnosti - Zjevná nepřípustnost)
   2012/C 49/22
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Bari

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Giovanni Colapietro

      Žalovaný: Ispettorato Centrale Repressioni Frodi

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale di Bari — Odvětví vína — Režim povinné destilace — Hospodářský rok 1993/1994 — Časová působnost nařízení Rady (EHS) č. 822/87 ze dne 16. března 1987 o společné organizaci trhu s vínem (Úř. věst. L 84, s. 1) — Zrušení uvedeného nařízení nařízením Komise (ES) č. 343/94 ze dne 15. února 1994, kterým se zahajuje povinná destilace stanovená v článku 39 nařízení Rady (EHS) č. 822/87 a kterým se stanoví odchylka od některých souvisejících prováděcích ustanovení pro hospodářský rok 1993/1994 (Úř. věst. L 44, s. 9) — Správní sankce stanovená vnitrostátním právem v případě porušení nařízení č. 822/87 — Použitelnost v případě porušení nařízení č. 343/94 — Přiměřenost uložené správní sankce

      Výrok

   Nařízení Komise (ES) č. 343/94 ze dne 15. února 1994, kterým se zahajuje povinná destilace stanovená v článku 39 nařízení Rady (EHS) č. 822/87 a kterým se stanoví odchylka od některých souvisejících prováděcích ustanovení pro hospodářský rok 1993/1994, provádí nařízení č. 822/87, aniž jej ruší či nahrazuje.

      (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.2011.


title: Věc T-72/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  13. června 2006  – Duetsche Telekom v. OHIM (Telekom Global Net)

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/40

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. června 2006 – Duetsche Telekom v. OHIM (Telekom Global Net)
   (Věc T-72/05) (1)

   (2006/C 178/74)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 115, 14.5.2005


title: Věc F-143/07: Žaloba podaná dne 21. prosince 2007 – Yannoussis v. Komise

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/49

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2007 – Yannoussis v. Komise
   (Věc F-143/07)
   (2008/C 92/101)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Georgios Yannoussis (Brusel, Belgie) (zástupce: A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 21. prosince 2006 zamítajícího kandidaturu žalobce na volné pracovní místo vedoucího zastoupení Komise v Řecku.
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 21. prosince 2006;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-562/12: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tartu Ringkonnakohus – Estonsko) – MTÜ Liivimaa Lihaveis v. Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee „Řízení o předběžné otázce — Strukturální fondy — Nařízení (ES) č. 1083/2006 a č. 1080/2006 — Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) — Operační program, jehož cílem je podpora evropské územní spolupráce mezi Estonskou republikou a Lotyšskou republikou — Rozhodnutí o zamítnutí grantu přijaté monitorovacím výborem — Ustanovení, podle něhož rozhodnutí tohoto výboru nelze napadnout — Článek 267 SFEU — Akt přijatý orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie — Listina základních práv Evropské unie — Uplatňování práva Unie — Článek 47 — Právo na účinnou soudní ochranu — Právo na přístup k soudům — Určení členského státu, jehož soudy mají pravomoc rozhodnout o opravném prostředku“

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tartu Ringkonnakohus – Estonsko) – MTÜ Liivimaa Lihaveis v. Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee
   (Věc C-562/12) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Strukturální fondy - Nařízení (ES) č. 1083/2006 a č. 1080/2006 - Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) - Operační program, jehož cílem je podpora evropské územní spolupráce mezi Estonskou republikou a Lotyšskou republikou - Rozhodnutí o zamítnutí grantu přijaté monitorovacím výborem - Ustanovení, podle něhož rozhodnutí tohoto výboru nelze napadnout - Článek 267 SFEU - Akt přijatý orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie - Listina základních práv Evropské unie - Uplatňování práva Unie - Článek 47 - Právo na účinnou soudní ochranu - Právo na přístup k soudům - Určení členského státu, jehož soudy mají pravomoc rozhodnout o opravném prostředku“)
   2014/C 421/07
   Jednací jazyk: estonština

      Předkládající soud

   Tartu Ringkonnakohus

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: MTÜ Liivimaa Lihaveis

      Odpůrce: Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee

      Za přítomnosti: Eesti Vabariigi Siseministeerium

      Výrok

               1)

               Článek 263 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že v rámci operačního programu spadajícího pod nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 a pod nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2006 ze dne 5. července 2006 o Evropském fondu pro regionální rozvoj a o zrušení nařízení (ES) č. 1783/1999, jehož cílem je podpora evropské územní spolupráce, žaloba proti rozhodnutí monitorovacího výboru zamítajícímu žádost o grant nespadá do pravomoci Tribunálu Evropské unie.

               2)

               Článek 267 první pododstavec písm. b) SFEU je třeba vykládat v tom smyslu, že programová příručka přijatá monitorovacím výborem v rámci takového operačního programu spadajícího pod nařízení č. 1083/2006, jakož i č. 1080/2006, jehož cílem je podpora evropské územní spolupráce mezi dvěma členskými státy, jako je operační program dotčený ve věci v původním řízení, není aktem přijatým orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, a v důsledku toho Soudní dvůr Evropské unie nemá pravomoc posuzovat platnost ustanovení takové příručky.

               3)

               Nařízení č. 1083/2006, vykládané ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie, musí být vykládáno v tom smyslu, že brání ustanovení programové příručky přijaté monitorovacím výborem v rámci operačního programu uzavřeného mezi dvěma členskými státy, jehož cílem je podpora evropské územní spolupráce, v rozsahu, v němž toto ustanovení nestanoví, že rozhodnutí tohoto monitorovacího výboru zamítající žádost o grant lze napadnout u soudu členského státu.

      (1)  Úř. věst. C 38, 9.2.2013.


title: Věc T-351/05: Žaloba podaná dne  7. září 2005  – Provincia di Imperia v. Komise

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/30

         Žaloba podaná dne 7. září 2005 – Provincia di Imperia v. Komise
   (Věc T-351/05)
   (2005/C 296/66)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Provincia di Imperia (Imperia, Itálie) (zástupci: S. Rostagno, advokát, K. Platteau, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí a všechny z něj vyplývající akty;

               —

               uložit žalobkyni náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Předmětem projednávané žaloby je zrušení rozhodnutí Komise ze dne 30. června 2005 nevybrat nabídku předloženou žalobkyní jako odpověď na výzvu k podání nabídek učiněnou Komisí v rámci spolufinancování Společenství v oblasti inovačních akcí podle článku 6 nařízení o Evropském sociálním fondu (1) na programové období 2000-2006.
   Napadeným rozhodnutím Komise žalobkyni informovala, že její nabídka nesplňuje kritéria pro hodnocení výzvy k podání nabídek. Své rozhodnutí odůvodňuje skutečností, že nabídka žalobkyně nevysvětluje způsob, jakým získává a zohledňuje dříve nabyté zkušenosti v této oblasti v Ligursku, a tvrdila, že existují vážné nesrovnalosti mezi rozpočtovými informacemi poskytnutými v přílohách 6 a 7.
   Žalobkyně toto rozhodnutí zpochybňuje ve dvou hlavních bodech:

               —

               tvrdí, že v rozporu s konstatováními napadeného rozhodnutí neexistují vážné nesrovnalosti mezi rozpočtovými informacemi poskytnutými v přílohách její nabídky v tom, že sleduje model žádosti o pomoc zveřejněný v Průvodci pro uchazeče a jeho přílohách, které jsou nedílnou součástí výzvy k podání nabídek. Žalobkyně nezpochybňuje existenci odlišnosti mezi rozpočtovými informacemi v přílohách 6 a 7, avšak tvrdí, že tato odlišnost vyplývá z odlišné struktury a informací požadovaných v těchto dvou přílohách, zatímco příloha 6 stanoví pouze pokyny o přímých uplatnitelných výdajích, příloha 7b uchazeči ukládá údaje o přímých uplatnitelných výdajích a nepřímých uplatnitelných výdajích. Jednak uplatňuje, že neexistuje žádná nesrovnalost mezi přílohami 6 a 7 její nabídky a jednak že její nabídka je přísně ve všech bodech v souladu s modelem vyhotoveným Komisí.

               —

               žalobkyně rovněž tvrdí, že dostatečně prokázala způsob, jakým nabídka získává a zohledňuje zkušenosti dříve nabyté v oblasti, která je předmětem dotčené inovační akce. Údajná nepřítomnost vysvětlení vztahu mezi nabídkou a zkušenostmi dříve nabytými je založena na výkladu pouze jedné části její nabídky. Celkový výklad této nabídky prokazuje opak.

         Žalobkyně krom toho uplatňuje, že Komise svým napadeným rozhodnutím porušuje zásadu právní jistoty v tom, že nerespektuje pravidla jí stanovená, pokud jde o způsob zjištění inovačního charakteru projektu. Komise se podle žalobkyně přesněji při posuzování inovačního charakteru jejího projektu omezila na jedno z kritérií pro posouzení, tedy její způsob vytvářet a rozvíjet nový záměr na základě předchozích zkušeností, zatímco její záměr byl inovační z pohledu jiného kritéria pro posouzení, tedy ohledu na běžné činnosti dotčených organizací, kritérium připuštěné rovněž Průvodcem pro kandidáta.
   Žalobkyně na podporu svých nároků rovněž uplatňuje, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 53 Smlouvy ES, článek 6 nařízení 1784/1999, články 22 a 24 nařízení 1260/1999, pravidla stanovená ve Sdělení č. KOM (2000) 894 konečné (2), jakož i pravidla stanovená Komisí v kontextu její výzvy k podání nabídek (3). Má konečně za to, že se Komise dopustila zjevně nesprávného skutkového posouzení, zneužití pravomoci a porušení zásady právní jistoty.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) 1784/99 ze dne 12. července 1999 o Evropském sociálním fondu, Úř. věst. L 213/5 ze dne 12. srpna 1999.

      (2)  Sdělení Komise ze dne 12. ledna 2000 o provádění inovačních akcí podle článku 6 nařízení o Evropském sociálním fondu na programové období 2000-2006.

      (3)  Vyhlášení nazvané „Rozpočtová položka 04.0210000.00.11 – Inovační akce podle článku 6 nařízení o Evropském sociálním fondu: ‚Inovační přístup v oblasti řízení změny‘ – Výzva k podání nabídek VP/2003/021“, Úř. věst. 2004, C 255/11, a pravidla stanovená v Průvodci pro kandidáta, která jsou nedílnou součástí tohoto vyhlášení.


title: Věc C-447/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesarbeitsgericht (Německo) dne 18. listopadu 2009 — Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach v. Deutsche Lufthansa AG

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesarbeitsgericht (Německo) dne 18. listopadu 2009 — Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach v. Deutsche Lufthansa AG
   (Věc C-447/09)
   2010/C 24/55
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach

      Žalovaná: Deutsche Lufthansa AG

      Předběžné otázky

   Mají být čl. 2 odst. 5, čl. 4 odst. 1 a/nebo čl. 6 odst. 1 první věta směrnice Rady 2000/78/ES (1) ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, a/nebo obecná zásada práva Společenství týkající se zákazu diskriminace na základě věku vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům uznávajícím kolektivní smlouvu, která z důvodu zajištění bezpečnosti letového provozu stanoví pro piloty věkovou hranici 60 let?

      (1)  Úř. věst. L 303, 2.12.2000, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79.


title: Věc F-96/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 18. září 2012 — Cuallado Martorell v. Komise ( „Veřejná služba — Otevřené výběrové řízení — Nepřipuštění k ústní zkoušce z důvodu výsledků získaných v písemných zkouškách — Žádosti o přezkoumání — Zvláštní právo uchazečů na přístup k určitým informacím, jež se jich týkají — Účel a rozsah — Právo na přístup k opraveným písemným zkouškám — Neexistence“ )

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/26

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 18. září 2012 — Cuallado Martorell v. Komise
   (Věc F-96/09) (1)

   (Veřejná služba - Otevřené výběrové řízení - Nepřipuštění k ústní zkoušce z důvodu výsledků získaných v písemných zkouškách - Žádosti o přezkoumání - Zvláštní právo uchazečů na přístup k určitým informacím, jež se jich týkají - Účel a rozsah - Právo na přístup k opraveným písemným zkouškám - Neexistence)
   2013/C 46/46
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Eva Cuallado Martorell (Augsburg, Německo) (zástupce: M. Díez Lorenzo, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět věci

   Veřejná služba — Žaloba směřující ke zrušení rozhodnutí nepřipustit žalobce k ústním zkouškám ve výběrovém řízení EPSO/AD/130/08 a odepřít mu přístup k opraveným písemným zkouškám a ke zrušení se zpětnou účinností seznamu úspěšných uchazečů zveřejněného na základě zkoušek výběrového řízení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evou Cuallado Martorell.

      (1)  Úř. věst. C 148, 5.6.2010, s. 54.


title: Věc C-384/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. července 2015 Skype proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 5. května 2015 ve věci T-184/13, Skype v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. července 2015 Skype proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 5. května 2015 ve věci T-184/13, Skype v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-384/15 P)
   (2015/C 354/19)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Skype (zástupci: A. Carboni, M. Browne, Solicitors)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Sky IP International Ltd, Sky plc

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 5. května 2015 ve věci T-184/13 v plném rozsahu a vrátit OHIM přihlášku k zápisu za účelem pokračování řízení; a

               —

               uložit OHIM a případným vedlejším účastníkům v tomto řízení náhradu vlastních nákladů řízení a nákladů účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky) v tomto řízení, jakož i (i) v řízení před Tribunálem ve věci T-184/13, (ii) před čtvrtým odvolacím senátem ve věci R 121/2011-4; a (iii) v námitkovém řízení B 1 046 046 před námitkovým oddělením

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka uplatňuje jako jediný důvod kasačního opravného prostředku porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (1) v rozsudku ve věci T-184/13 týkající se přihlášky ochranné známky Společenství č. 4 521 084 („napadená ochranná známka“). Tribunál se dopustil následujících pochybení ve svém rozhodnutí potvrdit nebezpečí záměny konstatované žalobkyní:

               1.

               učinil nesprávné skutkové zjištění ohledně charakteristických znaků relevantní veřejnosti, neboť nezohlednil skutečnost, že služba Skype navrhovatelky se k datu, kdy byla podána přihláška k zápisu sporné ochranné známky, zakládala na velmi nové a inovativní formě technologie („relevantní datum“), a že tudíž relevantní veřejnost disponovala nadprůměrnými odbornými technickými znalostmi a zvýšenou schopností rozlišovat mezi ochrannými známkami;

               2.

               ze skutečnosti, že navrhovatelka uznala totožnost služeb spadajících pod napadenou ochrannou známku s některými službami spadajícími pod starší ochrannou známku, nesprávně dovodil závěr, že uznala i vyšší rozlišovací způsobilost nebo lepší pověst starší ochranné známky v překrývajících se oblastech se specifikací napadené ochranné známky k relevantnímu datu;

               3.

               opakovaně se dopustil nesprávného právního posouzení při hodnocení přezkumu optické, akustické a koncepční podobnosti dotčených ochranných známek, zejména tím, že vycházel z nesprávné právní fikce, že průměrný spotřebitel čte jednotlivá krátká slova zleva doprava, a tím, že přikládal nepřiměřený význam náhodné okolnosti, že obě ochranné známky začínají písmeny S-K-Y; tím, že nezohlednil, že rozdílný koncept těchto dvou ochranných známek vyvažuje případnou optickou nebo akustickou podobnost;

               4.

               dopustil se dvou závažných pochybení, neboť potvrdil tvrzení odpůrce, že starší ochranná známka má vyšší rozlišovací způsobilost pokud jde o výrobky a služby mimo „jádro“ služeb televizního vysílání vedlejšího účastníka řízení: zaprvé pro účely určení rozlišovací způsobilosti jiných služeb nesprávně vycházel z užívání starší ochranné známky, pokud jde o „jádro“ služeb vedlejšího účastníka řízení; zadruhé zohlednil důkazy užívání pocházející z pozdější doby než je relevantní datum;

               5.

               několikrát pochybil, když při celkovém posouzení nebezpečí záměny nezohlednil:

                           i.

                           dobré jméno, které měla napadená ochranná známka k relevantnímu datu; a

                           ii.

                           skutečné důkazy, že dotčené ochranné známky pokojně koexistovaly na trhu více než deset let, aniž by vedlejší účastník řízení podal žalobu pro porušení, což představuje silný argument ve prospěch neexistence nebezpečí záměny k relevantnímu datu.

         V důsledku toho navrhovatel požaduje, aby Soudní dvůr: (1) zrušil rozhodnutí Tribunálu ve věci T-184/13 a vrátil odpůrci přihlášku k zápisu za účelem pokračování řízení; a (2) uznal náklady řízení navrhovatelky.

      (1)  Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1.


title: Věc F-9/11: Žaloba podaná dne 7. února 2011 — Sabbag Afota v. Rada

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/33

         Žaloba podaná dne 7. února 2011 — Sabbag Afota v. Rada
   (Věc F-9/11)
   2011/C 152/59
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Veronica Sabbag Afota (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování nepovýšit žalobkyni do platové třídy AD 11 za hodnotící období 2010.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Rady ze dne 19. listopadu 2010 o stížnosti namířené proti rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování nepovýšit žalobkyni do platové třídy AD 11 za toto hodnotící období,

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí druhého hodnotitele týkající se vyhotovení konečné hodnotící zprávy žalobkyně za hodnotící období 2008–2009 a rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 26. dubna 2010 nepovýšit žalobkyni do platové třídy AD 11 za hodnotící období 2010,

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-422/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. července 2015 Fernandem Brás Messiasem proti usnesení Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 4. června 2015 ve věci T-192/15, Fernando Brás Messias v. Portugalská republika

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. července 2015 Fernandem Brás Messiasem proti usnesení Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 4. června 2015 ve věci T-192/15, Fernando Brás Messias v. Portugalská republika
   (Věc C-422/15 P)
   (2016/C 048/12)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Fernando Brás Messias (zástupce: F. Brás Messias, advokát)

      Další účastnice řízení: Portugalská republika
   Usnesením ze dne 15. prosince 2015 prohlásil Soudní dvůr (osmý senát) kasační opravný prostředek za nepřípustný.


title: Věc C-288/15: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München – Německo) – Medical Imaging Systems GmbH (MIS) v. Hauptzollamt München „Řízení o předběžné otázce — Nařízení (EHS) č. 2658/87 — Společný celní sazebník — Sazební zařazení zboží — Podpoložka 6211 3310 00 0 — Ochranný plášť proti radiaci“

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/15

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München – Německo) – Medical Imaging Systems GmbH (MIS) v. Hauptzollamt München
   (Věc C-288/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (EHS) č. 2658/87 - Společný celní sazebník - Sazební zařazení zboží - Podpoložka 6211 3310 00 0 - Ochranný plášť proti radiaci“)
   (2016/C 296/20)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht München

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Medical Imaging Systems GmbH (MIS)

      Žalovaný: Hauptzollamt München

      Výrok

   Kombinovaná nomenklatura uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku ve znění prováděcího nařízení Komise (EU) č. 927/2012 ze dne 9. října 2012, musí být vykládána v tom smyslu, že takový ochranný plášť proti radiaci, o jaký se jedná v původním řízení, musí být zařazen do podpoložky 6211 33 10 00 0 uvedené kombinované nomenklatury z důvodu jeho objektivních charakteristik a vlastností, a zejména jeho vnějšího vzhledu, aniž by bylo nutné odkazovat na komponenty, které dávají dotčenému výrobku jeho podstatné rysy.

      (1)  Úř. věst. C 394, 7. 9. 2015.


title: Věc C-282/12: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Central Administrativo Sul — Portugalsko) — ITELCAR Automóveis de Aluguer Lda v. Fazenda Pública ( „Volný pohyb kapitálu — Daňové právní předpisy — Korporační daň — Úroky zaplacené společností-rezidentem za finanční prostředky zapůjčené společností usazenou ve třetí zemi — Existence „zvláštních vztahů“ mezi těmito společnostmi — Právní úprava „nízké kapitalizace“ — Neodpočitatelnost úroků vztahujících se k části dluhu považované za nadměrnou — Odpočitatelnost u úroků zaplacených společnosti se sídlem v tuzemsku — Daňové úniky a daňové podvody — Čistě vykonstruované operace — Podmínky volné hospodářské soutěže — Přiměřenost“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/30

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Central Administrativo Sul — Portugalsko) — ITELCAR Automóveis de Aluguer Lda v. Fazenda Pública
   (Věc C-282/12) (1)

   (Volný pohyb kapitálu - Daňové právní předpisy - Korporační daň - Úroky zaplacené společností-rezidentem za finanční prostředky zapůjčené společností usazenou ve třetí zemi - Existence „zvláštních vztahů“ mezi těmito společnostmi - Právní úprava „nízké kapitalizace“ - Neodpočitatelnost úroků vztahujících se k části dluhu považované za nadměrnou - Odpočitatelnost u úroků zaplacených společnosti se sídlem v tuzemsku - Daňové úniky a daňové podvody - Čistě vykonstruované operace - Podmínky volné hospodářské soutěže - Přiměřenost)
   2013/C 344/51
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Central Administrativo Sul

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: ITELCAR — Automóveis de Aluguer Lda

      Žalovaná: Fazenda Pública

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal Central Administrativo Sul — Portugalsko — Výklad článků 63 a 65 SFEU — Daňové právní předpisy — Korporační daň — Odpočitatelnost úroků z půjčky — Vnitrostátní právní úprava umožňující odpočitatelnost v případě nadměrné zadluženosti vůči společnosti usazené v tuzemsku, avšak vylučující ji v případě nadměrné zadluženosti vůči společnosti usazené ve třetí zemi

      Výrok

   Článek 56 ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, která pro účely stanovení zdanitelného zisku nedovoluje odpočíst z titulu výdajů úroky vztahující se k části dluhu považované za nadměrnou, které zaplatila společnost-rezident společnosti poskytující úvěr usazené ve třetí zemi, s níž společnost-rezident udržuje zvláštní vztahy, avšak dovoluje odpočet takových úroků zaplacených společnosti poskytující úvěr-rezidentu, s níž společnost přijímající úvěr udržuje takové vztahy, pokud v případě neúčasti společnosti poskytující úvěr usazené ve třetí zemi na kapitálu společnosti-rezidentu přijímající úvěr tato právní úprava přesto presumuje, že celý dluh posledně zmíněné společnosti je součásti vykonstruované operace, jejímž cílem je vyhnout se platbě obvykle dlužené daně, nebo pokud uvedená právní úprava neumožňuje předem a s dostatečnou přesností určit rozsah její působnosti.

      (1)  Úř. věst. C 250, 18.8.2012.


title: Věc C-124/15: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. února 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Salutas Pharma GmbH v. Hauptzollamt Hannover „Řízení o předběžné otázce — Společný celní sazebník — Sazební zařazení zboží — Kombinovaná nomenklatura — Číslo 3004 — Šumivé tablety obsahující 500 mg vápníku — Značně vyšší množství látky na doporučenou denní dávku než doporučený denní příjem k udržení zdraví nebo pohody“

text:
               25.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/12

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. února 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Salutas Pharma GmbH v. Hauptzollamt Hannover
   (Věc C-124/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společný celní sazebník - Sazební zařazení zboží - Kombinovaná nomenklatura - Číslo 3004 - Šumivé tablety obsahující 500 mg vápníku - Značně vyšší množství látky na doporučenou denní dávku než doporučený denní příjem k udržení zdraví nebo pohody“)
   (2016/C 145/13)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Salutas Pharma GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Hannover

      Výrok

   Kombinovaná nomenklatura uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (EU) č. 1006/2011 ze dne 27. září 2011, musí být vykládána v tom smyslu, že takový výrobek, jako jsou šumivé tablety s obsahem 500 mg vápníku v jedné tabletě, které slouží k prevenci a léčbě nedostatku vápníku a jako pomocný přípravek při speciální terapii zaměřené na prevenci a léčbu osteoporózy a u nichž se na etiketě jako maximální denní dávka pro dospělého člověka doporučuje 1 500 mg, spadá pod číslo 3004 této nomenklatury.

      (1)  Úř. věst. C 178, 1.6.2015.


title: Vyškrtnutí věci C-402/04

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/12

         Vyškrtnutí věci C-402/04 (1)

   (2005/C 330/25)

      (Jednací jazyk: francouzština)

   Usnesením ze dne 4. října 2005 rozhodl předseda pátého senátu Soudního dvora Evropských společenství o vyškrtnutí věci C-402/04, Komise Evropských společenství proti Francouzské republice.

      (1)  Úř. věst. C 273, 6.11.2004


title: Věc C-426/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom — Spojené království) — Mark Alemo-Herron a další v. Parkwood Leisure Ldt ( „Převod podniků — Směrnice 2001/23/ES — Zachování práv zaměstnanců — Kolektivní smlouva vztahující se na převodce a zaměstnance v okamžiku převodu“ )

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom — Spojené království) — Mark Alemo-Herron a další v. Parkwood Leisure Ldt
   (Věc C-426/11) (1)

   (Převod podniků - Směrnice 2001/23/ES - Zachování práv zaměstnanců - Kolektivní smlouva vztahující se na převodce a zaměstnance v okamžiku převodu)
   2013/C 260/10
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Mark Alemo-Herron, Sandra Tipping, Christopher Anderson, Stacey Aris, Audrey Beckford, Lee Bennett, Delroy Carby, Vishnu Chetty, Deborah Cimitan, Victoria Clifton, Claudette Cummings, David Curtis, Stephen Flin, Patience Ijelekhai, Rosemarie Lee, Roxanne Lee, Vivian Ling, Michelle Nicholas, Lansdail Nugent, Anne O'Connor, Shirley Page, Alan Peel, Mathew Pennington, Laura Steward

      Žalovaná: Parkwood Leisure Ldt

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Supreme Court of the United Kingdom — Výklad článku 3 směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů (Úř. věst. L 82, s. 16) ve světle rozsudku Soudního dvora ze dne 12. března 2001 ve věci C-499/04, Werhof — Rozsah povinností nabyvatele, které se týkají zachování mzdových podmínek vyplývajících z kolektivní smlouvy vztahující se na převodce a zaměstnance v okamžiku převodu

      Výrok

   Článek 3 směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů, musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát stanovil, že v případě převodu podniku jsou ustanovení, která odkazují dynamicky na kolektivní smlouvy sjednané a přijaté po dni převodu, vymahatelná vůči nabyvateli, pokud tento nabyvatel nemá možnost se procesu vyjednávání takových kolektivních smluv uzavřených po převodu účastnit.

      (1)  Úř. věst. C 311, 22.10.2011.


title: Věc T-208/12: Žaloba podaná dne 18. května 2012 — Think Schuhwerk v. OHIM (Boty s červenými ukončeními tkaniček)

text:
               14.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/11

         Žaloba podaná dne 18. května 2012 — Think Schuhwerk v. OHIM (Boty s červenými ukončeními tkaniček)
   (Věc T-208/12)
   2012/C 209/19
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Think Schuhwerk GmbH (Kopfing, Rakousko) (zástupce: M. Gail, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 23. února 2012 ve věci R 1552/2011-1;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu vlastních nákladů řízení, jakož i náhradu nákladů vynaložených žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Další ochranná známka týkající se bot s tkaničkami, na jejichž koncích jsou umístěny červené jehličky, pro zboží zařazené do třídy 25 — přihláška č. 9 130 361

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009

               —

               Porušení zásady rovného zacházení


title: Věc C-281/13 P: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. dubna 2014 – Lord Inglewood a další v. Evropský parlament „Kasační opravný prostředek — Doplňkový systém důchodového pojištění poslanců Evropského parlamentu — Změna doplňkového systému důchodového pojištění v roce 2009 — Rozhodnutí zamítající žádosti navrhovatelů o použití ustanovení platných před změnou systému — Nesprávná právní posouzení — Právní jistota — Legitimní očekávání — Rovné zacházení — Zásada proporcionality“

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/7

         Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. dubna 2014 – Lord Inglewood a další v. Evropský parlament
   (Věc C-281/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Doplňkový systém důchodového pojištění poslanců Evropského parlamentu - Změna doplňkového systému důchodového pojištění v roce 2009 - Rozhodnutí zamítající žádosti navrhovatelů o použití ustanovení platných před změnou systému - Nesprávná právní posouzení - Právní jistota - Legitimní očekávání - Rovné zacházení - Zásada proporcionality“)
   2014/C 184/09
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé): Lord Inglewood, Georges Berthu, Guy Bono, David Robert Bowe, Brendan Donnelly, Catherine Guy-Quint, Christine Margaret Oddy, Nicole Thomas-Mauro, Gary Titley, Maartje van Putten, Vincenzo Viola (zástupci: S. Orlandi, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupci: W. Windisch a S. Seyr, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 13. března 2013, Inglewood a další v. Parlament (T-229/11 a T-276/11), ve kterém Tribunál zamítl žalobu navrhovatelů na zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu, kterými jim byl odepřen nárok na dobrovolný doplňkový důchod buď předčasně, nebo ve věku 60 let, nebo zčásti ve formě jednorázové částky – Nesprávná právní posouzení – Porušení nabytých práv – Porušení zásad ochrany legitimního očekávání, právní jistoty, rovného zacházení a proporcionality

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Lord Inglewood, Georgesi Berthuovi, Guyi Bonovi, Davidu Robertu Bowenovi, Brendanu Donnellymu, Catherine Guy-Quint, Christine Margaret Oddy, Nicole Thomas-Mauro, Garymu Titleymu, Maartje van Putten a Vincenzu Violovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 226, 3.8.2013.


title: Věc T-331/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. června 2008 – Chupa Chups v. Komise

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/36

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. června 2008 – Chupa Chups v. Komise
   (Věc T-331/07) (1)

   (2008/C 197/69)

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 247, 20.10.2007.


title: Věc C-506/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Cour administrative (Lucemburské velkovévodství) ze dne 7. prosince 2004 ve věci Graham J. Wilson proti Conseil de l'Ordre des Avocats du Barreau de Luxemburg

text:
               5.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Cour administrative (Lucemburské velkovévodství) ze dne 7. prosince 2004 ve věci Graham J. Wilson proti Conseil de l'Ordre des Avocats du Barreau de Luxemburg
   (Věc C-506/04)
   (2005/C 31/30)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Cour administrative (Správní soud) ze dne 7. prosince 2004 ve věci Graham J. Wilson proti Conseil de l'Ordre des Avocats du Barreau de Luxemburg (Pořádková komise Lucemburské advokátní komory), které došlo kanceláři Soudního dvora dne 9. prosince 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Cour administrative (Lucemburské velkovévodství) žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1.

               Musí být článek 9 směrnice 98/5 (1) ze dne 16. února 1998 o usnadnění trvalého výkonu povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace, vykládán tak, že vylučuje opravné řízení tak, jak je upraveno zákonem ze dne 10. srpna 1991 ve znění zákona ze dne 13. listopadu 2002?

               2.

               Konkrétně představují odvolací orgány, jakými jsou kárná a správní komise a odvolací kárná a správní komise „vnitrostátní opravné prostředky k soudu“ ve smyslu článku 9 směrnice 98/5 a musí být článek 9 vykládán tak, že vylučuje opravný prostředek, který ukládá předložení věci jednomu nebo více orgánům této povahy před tím, než existuje možnost předložit právní otázku „soudu“ ve smyslu článku 9?

         a s výhradou pozdějšího rozhodnutí o příslušnosti správního soudnictví a o přípustnosti opravných prostředků, jelikož veškeré formální a meritorní důvody účastníků řízení zůstávají nedotčené, aby rozhodl o následujících otázkách:

               3.

               Jsou příslušné orgány členského státu oprávněny podřídit právo advokáta členského státu trvale vykonávat povolání advokáta pod profesním označením udělovaným v domovském státě v oblastech činnosti upravených v článku 5 směrnice 98/5/ES požadavku ovládat jazyky tohoto členského státu?

               4.

               Konkrétně mohou příslušné orgány vydat podmínku, že právo vykonávat povolání je podřízeno podmínce, že advokát složí ústní jazykovou zkoušku ze všech, nebo několika ze tří hlavních jazyků hostitelského členského státu, aby příslušné orgány mohly ověřit, zda advokát ovládá tyto tři jazyky, a pokud se jedná o tento případ, jaké jsou procesní záruky, které jsou požadovány, pokud existují?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/5/ES ze dne 16. února 1998 o usnadnění trvalého výkonu povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace (Úř. věst. L 77, 14.03.1998, s. 36).


title: Věc F-39/06: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 29. března 2007 – Chassagne v. Komise (Úředníci — Odměna — Roční cestovní výdaje — Ustanovení použitelná na úředníky, kteří pocházejí z francouzského zámořského departementu — Článek 8 přílohy VII pozměněného služebního řádu — Žaloba zjevně postrádající jakýkoliv právní základ)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/41

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 29. března 2007 – Chassagne v. Komise
   (Věc F-39/06) (1)

   (Úředníci - Odměna - Roční cestovní výdaje - Ustanovení použitelná na úředníky, kteří pocházejí z francouzského zámořského departementu - Článek 8 přílohy VII pozměněného služebního řádu - Žaloba zjevně postrádající jakýkoliv právní základ)
   (2007/C 96/86)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Olivier Chassagne (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a Y. Minatchy, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a V. Joris, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a I. Sulce, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak určení protiprávnosti článku 8 přílohy VII služebního řádu ve znění platném od 1. května 2004, a z toho plynoucí nepoužitelnosti tohoto článku na žalobce pro určení výše náhrady ročních cestovních výdajů, a jednak návrh na náhradu škody.
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006, s. 53.


title: Věc C-321/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil n °2 de A Coruña — Španělsko) — Germán Rodríguez Cachafeiro, María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor v. Iberia, Líneas Aéreas de España SA ( „Letecká doprava — Nařízení (ES) č. 261/2004 — Náhrady cestujícím v případě odepření nástupu na palubu — Pojem „odepření nástupu na palubu“ — Zrušení palubní vstupenky cestujícího dopravcem z důvodu předpokládaného zpoždění předcházejícího letu, odbaveného současně s dotyčným letem a provozovaného tímtéž dopravcem“ )

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/13

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil no 2 de A Coruña — Španělsko) — Germán Rodríguez Cachafeiro, María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor v. Iberia, Líneas Aéreas de España SA
   (Věc C-321/11) (1)

   (Letecká doprava - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Náhrady cestujícím v případě odepření nástupu na palubu - Pojem „odepření nástupu na palubu“ - Zrušení palubní vstupenky cestujícího dopravcem z důvodu předpokládaného zpoždění předcházejícího letu, odbaveného současně s dotyčným letem a provozovaného tímtéž dopravcem)
   2012/C 366/21
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Mercantil no 2 de A Coruña

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Germán Rodríguez Cachafeiro, María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor

      Žalovaná: Iberia, Líneas Aéreas de España SA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Juzgado de lo Mercantil no 2 de A Coruña — Výklad čl. 2 písm. j), čl. 3 odst. 2, čl. 4 odst. 3 a článků 5 a 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, 17.2.2004, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10) — Pojem odepření nástupu na palubu — Odepření nástupu na palubu letadla navazujícího letu z důvodu zpoždění prvního letu, které lze přičítat leteckému dopravci — Obsazení míst v navazujícím letu jinými cestujícími na základě nepotvrzeného předpokladu, že se cestující nemohou dostavit včas k navazujícímu letu

      Výrok

   Článek 2 písm. j) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, vykládaný ve spojení s čl. 3 odst. 2 nařízení č. 261/2004, musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „odepření nástupu na palubu“ zahrnuje situaci, kdy v rámci jediné smlouvy o dopravě obsahující několik rezervací na lety, které na sebe přímo navazují a jsou odbaveny současně, letecký dopravce odepře nástup na palubu některým cestujícím z důvodu, že první let z jejich rezervace měl zpoždění, které je přičitatelné tomuto dopravci, a že tento dopravce nesprávně předpokládal, že se tito cestující nedostaví včas k nástupu na palubu letadla druhého letu.

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011.