title: Věc T-192/10: Žaloba podaná dne 26. dubna 2010 — Pietro Ferracci v. Komise

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/45

         Žaloba podaná dne 26. dubna 2010 — Pietro Ferracci v. Komise
   (Věc T-192/10)
   2010/C 179/79
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Pietro Ferracci (San Cesareo, Itálie) (zástupce: A. Nucara, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise obsažené v dopise ze dne 15. února 2010, ve kterém žalovaná odmítla výtky vznesené žalobcem;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba je namířena proti rozhodnutí obsaženému v dopise ze dne 15. února 2010, kterým byla odmítnuta výtka vznesená žalobcem.
   Tato výtka se týká osvobození od obecní daně z nemovitosti podle čl. 7 odst.1 písm. i) nařízení s mocí zákona č. 504/1992, které podle čl. 7 odst. 2a nařízení č. 203/2005, ve znění přeměněném na zákon, musí být chápáno jako vztahující se na činnosti uvedené ve výše uvedeném ustanovení nezávisle na jejich případné obchodní povaze. Podle názoru žalobce představuje toto pravidlo státní podporu ve prospěch církevních subjektů a veřejně prospěšných neziskových organizací (tzv. ONLUS) v rozsahu, v němž tyto subjekty vykonávají obchodní činnosti nebo alespoň hospodářskou činnost ve smyslu judikatury Společenství.
   Na podporu svých tvrzení uvádí žalobce dva žalobní důvody:

               Žalobce především tvrdí, že napadené rozhodnutí je stiženo vadami spočívajícími v porušení, nesprávném uplatnění a nesprávném výkladu čl. 108 třetího pododstavce SFEU. Žalovaná totiž na základě výtky žalobce obdržené dne 14. června 2006 zahájila velmi dlouhé předběžné šetření vyznačující se intenzívní výměnou korespondence se žalobcem a žádostmi o informace adresovanými vnitrostátním orgánům, aby tak prostřednictvím napadeného rozhodnutí shledala, že není pochyb o tom, že dotčená opatření nepředstavují státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU.

               Podle žalobce existují jasné důkazy, mezi nimiž mimořádně dlouhá doba trvání předběžného šetření, že žalovaná nebyla schopna odpovědět na pochybnosti nadnesené ve výtkách, a měla každopádně provést důkladné šetření prostřednictvím formálního vyšetřovacího řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.

               Krom toho z pečlivého výkladu rozhodnutí, které je předmětem této žaloby, je nutno vyvodit, že žalovaná měla pochybnosti o tom, zda sporná opatření představují státní podporu, ale nakonec se rozhodla odmítnout výtku, aniž by zahájila formální vyšetřovací řízení, čímž porušila právo žalobce na vyjádření se k odůvodnění, které italské orgány mohly předložit Komisi v rámci formálního vyšetřovacího řízení podle článku 108 SFEU a nezbytného přezkumu slučitelnosti, který Komise musí provést za účelem posouzení rozsahu narušení hospodářské soutěže jakožto důsledku preferenčního daňového režimu, který byl předmětem výtky.

               Žalobce zadruhé tvrdí, že napadené rozhodnutí je třeba zrušit pro nedostatek odůvodnění, v rozporu s článkem 296 SFEU (dříve článek 253 ES).


title: Věc T-26/13: Žaloba podaná dne 18. ledna 2013 — dm drogerie markt v. OHIM — Semtee (CALDEA)

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/20

         Žaloba podaná dne 18. ledna 2013 — dm drogerie markt v. OHIM — Semtee (CALDEA)
   (Věc T-26/13)
   2013/C 86/33
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: dm drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Německo) (zástupci: O. Bludovsky a B. Beinert, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Semtee (Escaldes Engornay, Andorra)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. října 2012 (odvolání týkající se námitkového řízení č. R 2432/2011-1) a v důsledku toho vymazal ochrannou známku žalobkyně;

               —

               podpůrně zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. října 2012 (odvolání týkající se námitkového řízení č. R 2432/2011-1) a věc vrátil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu k dalšímu řízení;

               —

               podpůrně zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. října 2012 (odvolání týkající se námitkového řízení č. R 2432/2011-1).

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „CALDEA“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 35, 37, 42, 44 a 45 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 9 264 433

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Mezinárodní zápis ochranné známky č. 894 004 pro výrobky zařazené do tříd 3, 5 a 8 s účinky mj. v Evropské unii

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a článku 5 nařízení Rady (ES) č. 207/2009


title: Věc C-17/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – TVI Televisão Independente SA v. Fazenda Pública

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/21

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – TVI Televisão Independente SA v. Fazenda Pública
   (Věc C-17/12) (1)

   2014/C 184/25
   Jednací jazyk: portugalština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 98, 31.3.2012.


title: Věc C-311/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. června 2011 Smart Technologies ULC proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 13. dubna 2011 ve věci T-523/09, Smart Technologies ULC v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/27

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. června 2011 Smart Technologies ULC proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 13. dubna 2011 ve věci T-523/09, Smart Technologies ULC v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-311/11 P)
   2011/C 269/50
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Smart Technologies ULC (zástupci: M. Edenborough QC, T. Elias, Barrister, R. Harrison, Solicitor)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje:

               —

               S ohledem na velmi nízký práh, který musí navrhovatelka překonat, a na výše uvedená nesprávná právní posouzení, která vedla k tomu, že Tribunál posoudil nesprávně rozlišovací způsobilost přihlášky navrhovatelky (zejména tím, že stanovil vyšší práh), je Soudní dvůr žádán, aby uznal, že stav řízení umožňuje učinit ve věci konečné rozhodnutí.

               —

               Přihláška je původní a je jednoznačně spojena s navrhovatelkou. Odkazuje na obchodní původ výrobků, takže je dostatečně rozlišující, aby ji relevantní veřejnost uznávala jako rozlišující.

               —

               Podpůrně je Soudní dvůr žádán, aby vrátil věc zpět Tribunálu k dalšímu projednání.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka zpochybňuje rozsudek Tribunálu z následujících důvodů:

               —

               Tribunál nepřezkoumal rozlišovací způsobilost přihlášky navrhovatelky podle jejího znění, ale s ohledem na to, zda jde o „pouhý“ reklamní slogan či nikoliv. Navrhovatelka tvrdí, že to je právně nesprávné a že správný přístup je přezkoumat rozlišovací způsobilost s ohledem na příslušné zboží a služby a příslušnou veřejnost. Učinit závěr, že přihláška postrádá rozlišovací způsobilost, protože přihláška je pouhý reklamní slogan, znamená použít nesprávné kritérium, jak vyplývá z ustálené judikatury.

               —

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když dospěl k závěru, že je obtížnější prokázat rozlišovací způsobilost ve vztahu k reklamnímu sloganu než ve vztahu k jakékoliv jiné formě slovní ochranné známky.

               —

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když uvedl, že je oprávněn považovat za všeobecně známou skutečnost okolnost, která vyžadovala prokázání, totiž to, že spotřebitelé nepřikládají reklamním sdělením hodnotu ochranné známky.

               —

               Navrhovatelka konečně tvrdí, že ochranná známka musí mít pouze minimální stupeň rozlišovací způsobilosti, aby nebylo možné použít zamítnutí podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (1) o ochranné známce Společenství.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství; Úř. věst. L 78 s. 1.


title: Věc T-249/02: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  13. října 2005  – Fintecna v. Komise ( Evropský sociální fond — Snížení finanční podpory — Žaloba na neplatnost — Akt, proti kterému lze podat žalobu — Přípravný akt — Nepřípustnost )

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/27

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. října 2005 – Fintecna v. Komise
   (Věc T-249/02) (1)

   („Evropský sociální fond - Snížení finanční podpory - Žaloba na neplatnost - Akt, proti kterému lze podat žalobu - Přípravný akt - Nepřípustnost“)
   (2006/C 86/53)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fintecna – Finanziaria per i settori industriale e dei servizi SpA (Řím, Itálie) (zástupci: G. Roberti, A. Franchi a R. De Lisa, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně L. Flynn a A. Aresu, poté E. de March a L. Flynn, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferro, advokátem)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení dopisu Komise ze dne 31. března 2000 týkajícího se různých finančních podpor z Evropského sociálního fondu (ESF) udělených několika operačním programům spadajícím do rámce Společenství na podporu realizace cílů č. 1, 3 a 4 v Itálii (Střed – Sever a Mezzogiorno)
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady, jakož i náklady vynaložené žalovanou.

      (1)  Úř. věst. C 233, 28.9.2002.


title: Věc T-204/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. června 2009 — Vivartia v. OHIM — Kraft Foods Schweiz (milko ΔΕΛΤΑ) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství milko ΔΕΛΤΑ — Starší obrazová ochranná známka Společenství MILKA — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009] )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/44

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. června 2009 — Vivartia v. OHIM — Kraft Foods Schweiz (milko ΔΕΛΤΑ)
   (Věc T-204/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství milko ΔΕΛΤΑ - Starší obrazová ochranná známka Společenství MILKA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 180/80
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vivartia ABEE Proïonton Diatrofis kai Ypiresion Estiasis, dříve Delta Protypos Viomichania Galaktos AE (Tavros, Řecko) (zástupci: P.-P. Kanellopoulos a V. Kanellopoulos, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Kraft Foods Schweiz Holding AG (Curych, Švýcarsko) (zástupci: T. de Haan a P. Péters, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. června 2006 (věc R 540/2005-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Kraft Foods Schweiz Holding AG a Delta Protypos Viomichania Galaktos AE.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Vivartia ABEE Proïonton Diatrofis kai Ypiresion Estiasis se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 224, 16.9.2006.


title: Věc T-249/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 – Combescot v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Psychické obtěžování — Povinnost pomoci — Posudek o vývoji služebního poměru za období 2001/2002 — Žaloba na neplatnost — Neexistence zájmu na podání žaloby — Žaloba na náhradu škody )

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/26

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 – Combescot v. Komise
   (Věc T-249/04) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Psychické obtěžování - Povinnost pomoci - Posudek o vývoji služebního poměru za období 2001/2002 - Žaloba na neplatnost - Neexistence zájmu na podání žaloby - Žaloba na náhradu škody“)
   (2007/C 247/40)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Philippe Combescot (Popayan, Kolumbie) (zástupci: A. Maritati a V. Messa, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Joris a M. Velardo, zmocněnci, ve spolupráci s S. Corongiuem, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak uznání protiprávnosti chování nadřízených žalobce, uznání práva žalobce na pomoc a zrušení posudku o vývoji služebního poměru žalobce za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002 a jednak zaplacení náhrady škod vzniklých žalobci
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


title: Věc T-504/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. března 2017 – Rafhaelo Gutti v. EUIPO – Transformados del Sur (CAMISERIA LA ESPAÑOLA) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie CAMISERIA LA ESPAÑOLA — Starší národní obrazová ochranná známka představující dvě zkřížené vlajky — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               24.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. března 2017 – Rafhaelo Gutti v. EUIPO – Transformados del Sur (CAMISERIA LA ESPAÑOLA)
   (Věc T-504/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie CAMISERIA LA ESPAÑOLA - Starší národní obrazová ochranná známka představující dvě zkřížené vlajky - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 129/29)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rafhaelo Gutti, SL (Loja, Španělsko) (zátupce: I. Sempere Massa, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: B. Uriarte Valiente a A. Schifko, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Transformados del Sur, SA (Sevilla, Španělsko) (zástupce: M. Salas Martin, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. července 2015 (věc R 2424/2014-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Transformados del Sur a Rafhaelo Gutti.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Rafhaelo Gutti, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 354, 26.10.2015.


title: Věc C-149/07: Žaloba podaná dne 15. března 2007 – Komise Evropských společenství v. Polská republika

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/5

         Žaloba podaná dne 15. března 2007 – Komise Evropských společenství v. Polská republika
   (Věc C-149/07)
   (2007/C 129/07)
   Jednací jazyk: polština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Hottiaux, K. Herrmann, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že nestanovila zvláštní právní rámec pro udělení povolení pro paralelní dovoz přípravků na ochranu rostlin do Polska, nesplnila povinnosti, které jí vyplývají z článku 28 ES;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Podle článku 28 ES jsou množstevní omezení dovozu, jakož i veškerá opatření s rovnocenným účinkem mezi členskými státy zakázána. Komise je názoru, že Polská republika nesplnila povinnosti, které jí vyplývají z článku 28 ES tím, že nestanovila zvláštní právní rámec pro udělování povolení k uvádění takových přípravků na ochranu rostlin na trh, která jsou (ve smyslu judikatury Soudního dvora) totožné s přípravky na ochranu rostlin, jejichž uvádění na trh v Polsku bylo již povoleno, a s přípravky na ochranu rostlin dovezenými z jiných členských států, ve kterých bylo jejich uvádění na trh povoleno.
   Podle judikatury Soudního dvora je v případě neexistence harmonizace nutné „veškerou právní úpravu členských států, která by mohla, ať přímo, nebo nepřímo, skutečně, nebo potenciálně, narušit obchod ve Společenství, […] považovat za opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení dovozu“. Soudní dvůr dále rozhodl, že vnitrostátní úprava nebo praxe, která vede k úpravě dovozů tím způsobem, že je mohou provádět pouze určité podniky, přičemž ostatní jsou z jejich provádění vyloučeni, je opatřením s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení dovozu. Postup, podle něhož jsou pro prodej dovezeného zboží nezbytná předchozí povolení, musí být upraven v obecně platných předpisech, které jsou výslovně závazné také pro vnitrostátní orgány. Postup musí být snadno dostupný a proveden v přiměřené lhůtě. Vnitrostátní právo musí stanovovat takové obecné zásady, neboť tím je občanům umožněn výkon jejich práv zajištěných právem Společenství.
   Komise může nový pozměňovací návrh sice přijmout, avšak tento nevstoupil v platnost před uplynutím dvouměsíční lhůty stanovené v odůvodněném stanovisku, kterým bylo vyžadováno odstranění porušení. Podle ustálené judikatury se však nesplnění povinnosti musí posuzovat vzhledem k právní úpravě platné v daném státě v době, kdy uplynula lhůta stanovená Komisí v odůvodněném stanovisku. Soudní dvůr nemůže zohlednit změny, které nastaly později.


title: Věc C-104/15: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 21. července 2016 – Evropská komise v. Rumunsko „Nesplnění povinnosti státem — Ochrana životního prostředí — Směrnice 2006/21/ES — Nakládání s odpady — Těžba — Dekantační nádrže — Emise prachu — Jemné prachové částice rozptýlené do vzduchu — Znečištění — Zdraví osob — Povinná preventivní opatření — Články 4 a 13 — Konstatování existence nesplnění povinnosti“

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/6

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 21. července 2016 – Evropská komise v. Rumunsko
   (Věc C-104/15) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Ochrana životního prostředí - Směrnice 2006/21/ES - Nakládání s odpady - Těžba - Dekantační nádrže - Emise prachu - Jemné prachové částice rozptýlené do vzduchu - Znečištění - Zdraví osob - Povinná preventivní opatření - Články 4 a 13 - Konstatování existence nesplnění povinnosti“)
   (2016/C 343/08)
   Jednací jazyk: rumunština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Nicolae, E. Sanfrutos Cano a D. Loma-Osorio Lerena, zmocněnci)

      Žalovaný: Rumunsko (zástupci: R. H. Raduem, E. Gane, A. Buzoianu a R. Haţieganu, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Tím, že Rumunsko nepřijalo vhodná opatření za účelem zabránění uvolňování prachu z povrchu nádrže Boșneag II, nesplnilo povinnosti, které mu vyplývají ze článku 4 a čl. 13 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu a o změně směrnice 2004/35/ES – Prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise.

               2)

               Rumunsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 146, 4.5.2015.


title: Věc F-97/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 7. října 2013 — Thomé v. Komise ( „Veřejná služba — Otevřené výběrové řízení — Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/177/10 — Rozhodnutí nepřijmout úspěšného účastníka — Kritéria způsobilosti — Univerzitní diplom“ )

text:
               11.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/28

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 7. října 2013 — Thomé v. Komise
   (Věc F-97/12) (1)

   (Veřejná služba - Otevřené výběrové řízení - Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/177/10 - Rozhodnutí nepřijmout úspěšného účastníka - Kritéria způsobilosti - Univerzitní diplom)
   2014/C 9/46
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Florence Thomé (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Eggers a M. G. Gattinara, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí orgánu Komise oprávněného ke jmenování nepřijmout žalobkyni po jejím úspěchu ve výběrovém řízení EPSO/AD/177/10-EPA a návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské komise ze dne 11. listopadu 2011 a 5. června 2012 se zrušují.

               2)

               Evropské komisi se ukládá, aby F. Thomé zaplatila částku 14 000 eur.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené F. Thomé.

      (1)  Úř. věst. C 355, 17.11.2012, s. 39.


title: Věc C-80/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 20. února 2015 – Robert Fuchs AG v. Hauptzollamt Lörrach

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 20. února 2015 – Robert Fuchs AG v. Hauptzollamt Lörrach
   (Věc C-80/15)
   (2015/C 155/15)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Robert Fuchs AG

      Žalovaný: Hauptzollamt Lörrach

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 555 odst. 1 písm. a) nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993 (1), kterým se provádí nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2286/2003 ze dne 18. prosince 2003 (2), vykládán v tom smyslu, že i výcvikové lety vrtulníkem za úhradu, při nichž se ve vrtulníku nachází pilot-žák a letecký instruktor, musí být považovány za obchodní použití dopravního prostředku?

      (1)  Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 2286/2003 ze dne 18. prosince 2003, kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 343, s. 1).


title: Věc T-247/08: Žaloba podaná dne 20. června 2008 – C-Content BV v. OPOCE

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/62

         Žaloba podaná dne 20. června 2008 – C-Content BV v. OPOCE
   (Věc T-247/08)
   (2008/C 209/111)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: C-Content BV ('s Hertogenbosch, Nizozemsko) (zástupce: M. Meulenbelt, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro úřední tisky Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Úřad pro úřední tisky Evropských společenství (Úřad pro úřední tisky) porušil právo Společenství upravující nabídková řízení a smlouvy uvedené v této žalobě;

               —

               uložit Úřadu pro úřední tisky náhradu nákladů a náhradu škody vzniklé žalobkyni, jak je stanoveno v této žalobě;

               —

               uložit Úřadu pro úřední tisky náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V projednávané věci se žalobkyně prostřednictvím žaloby na určení mimosmluvní odpovědnosti domáhá náhrady škody, která jí údajně vznikla na základě pochybení, kterých se Úřad pro úřední tisky dopustil v rámci některých nabídkových řízení na elektronické publikační služby.
   Žalobkyně uvádí pro každé napadené nabídkové řízení několik důvodů pro vznik odpovědnosti.
   Žalobkyně tvrdí, že Úřad pro úřední tisky porušil zásadu řádné správy a povinnost náležité péče stejně jako zásadu rovného zacházení, transparentnosti a legitimního očekávání tím, že:

               1.

               V nabídkovém řízení č. 2034 na výrobu a kopírování CD-ROMů obsahujících řady L a C Úředního věstníku: zadal tuto zakázku konkurentovi žalobkyně, ačkoliv žalobkyně předložila hospodářsky nejvýhodnější nabídku; doplnil klíčové specifikace a snížil požadavky nabídkového řízení v jeho průběhu nebo poté, co byl vybrán úspěšný uchazeč, aniž by o tom informoval ostatní uchazeče; odmítl řádně přezkoumat výsledky nabídkového řízení, když proti jeho výsledku byly Úřadu pro úřední tisky předloženy námitky; nevyhlásil nové nabídkové řízení, ale pokračoval v nabídkovém řízení č. 2034 na základě zjevně mírnějších kritérií.

               2.

               V nabídkovém řízení č. 6019 na poskytování služeb elektronického zveřejňování, zejména dodatku S Úředního věstníku, po přistoupení 10 nových členských států: zrušil nabídkové řízení na základě článku 101 nařízení č. 1605/2002 (1) z důvodu zveřejnění důvěrných informací; žalobkyně tvrdí, že uvedené zveřejnění nemohlo ovlivnit výsledky nabídkového řízení, protože uvedená informace byla už všeobecně známá a nabídky už v té době byly předložené. Kromě toho, žalobkyně tvrdí, že Úřad pro úřední tisky neposkytl řádné odůvodnění. Na závěr uvádí, že uvedené zrušení žalobkyni způsobilo značnou škodu, protože ve zrušené nabídkovém řízení předložila výhodnější nabídku než zbylí dva uchazeči.

               3.

               V nabídkovém řízení č. 1695 na poskytování služeb elektronického zveřejňování, zejména dodatku S Úředního věstníku: prodloužil platnost smlouvy č. 1695 za účelem její změny. Žalobkyně tvrdí, že neexistoval žádný právní základ, podle kterého by Úřad pro úřední tisky mohl provést nebo povolit prodloužení platnosti smlouvy a následně ji pozměnit změnou dodavatele. Žalobkyně tvrdí, že Úřad pro úřední tisky řádně neprojednal ani nepřezkoumal možnost ponechat žalobkyni jako hlavního dodavatele ve zbývajícím období.

         Žalobkyně tvrdí, že v přímém důsledku výše uvedených porušení ztratila svoje postavení poskytovatele softwaru pro Úřad pro úřední tisky, čímž jí vznikla značná škoda a ušlý zisk a tvrdí, že Úřad pro úřední tisky je povinen je nahradit.

      (1)  Nařízení Rady (ES, EURATOM) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. 2002, L 248, s. 1).


title: Věc T-237/17: Žaloba podaná dne 24. dubna 2017 – Španělsko v. Komise

text:
               26.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/24

         Žaloba podaná dne 24. dubna 2017 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-237/17)
   (2017/C 202/40)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: A. Gavela Llopis, Abogado del Estado)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise C (2017) 766 final ze dne 14. února 2017, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) v rozsahu, v němž se týká Španělského království, odvětví ovoce a zeleniny, v souvislosti s šetřením FV 2011/003/ES;

               —

               uložil žalovanému orgánu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 11 odst. 1 písm. a) a d) bodu 3 nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou (Úř. věst. 1996, L 297, s. 1) a čl. 14 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1432/2003 ze dne 11. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, pokud jde o podmínky uznání organizací producentů a předběžného uznání seskupení producentů (Úř. věst. 2003, L 203, s. 18) ve spojení s čl. 3 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1182/2007 ze dne 26. září 2007, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro odvětví ovoce a zeleniny a kterým se mění směrnice 2001/112/ES a 2001/113/ES a nařízení (EHS) č. 827/68, (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96, (ES) č. 2826/2000, (ES) č. 1782/2003 a (ES) č. 318/2006 a ruší nařízení (ES) č. 2202/96 (Úř. věst. 2007, L 273, s. 1) a čl. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Úř. věst. 2003, L 270, s. 1)

                           —

                           Španělské království se domnívá, že Komise porušila, pokud jde o organizaci producentů Tilla Huelva, čl. 11 písm. a) nařízení č. 2200/96 tím, že předpokládala, že tři členové této organizace producentů nesplňují podmínku jako „producenti“ a proto nebyly dodrženy požadavky článku 11 nařízení č. 2200/96, pokud jde o demokratickou kontrolu, jelikož organizace producentů Tilla Huelva vždy sestávala z producentů, a tím byla splněna ustanovení o demokratické kontrole, která stanoví čl. 11 odst. 1 písm. d) bod 3 nařízení č. 2200/96 a článek 14 nařízení Komise č. 1432/2003 ve spojení s čl. 2 písm. a) nařízení č. 1782/2003

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 52 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Úř. věst. 2003, L 347, S. 549)

                           —

                           Podle názoru žalobce porušuje metoda paušálního odhadu, která byla použita ve finanční opravě, pokud jde o Andalusii, nynější čl. 52 odst. 2 nařízení č. 1306/2013 (který nahradil čl. 31 odst. 2 nařízení č. 1290/2005) a pokyny týkající se výpočtu finančních důsledků obsažené v dokumentu č. VI/5330/97. Paušální oprava je nepřípustná a každopádně nepřiměřená. Měla být provedena jednorázová oprava v oblastech, ve kterých skutečně existovaly nedostatky. Pokud vůbec, měla paušální oprava činit 5 %.


title: Věc T-233/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. července 2007 Maddalena Lebedef-Caponi proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 25. dubna 2007 ve věci F-71/06, Lebedef-Caponi v. Komise

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/39

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. července 2007 Maddalena Lebedef-Caponi proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 25. dubna 2007 ve věci F-71/06, Lebedef-Caponi v. Komise
   (Věc T-233/07 P)
   (2007/C 211/74)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Lucemburské velkovévodství) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání navrhovatelky

               —

               zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 25. dubna 2007 ve věci F-71/06;

               —

               vyhovět návrhovým žádáním předloženým žalobkyní v prvním stupni, a proto prohlásit žalobu ve věci F-71/06 přípustnou a opodstatněnou;

               —

               podpůrně vrátit věc zpět k Soudu pro veřejnou službu;

               —

               rozhodnout o nákladech, výdajích a odměnách a uložit Komisi jejich úhradu.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Ve svém kasačním opravném prostředku navrhovatelka se domáhá zrušení rozsudku Soudu pro veřejnou službu, kterým byla zamítnuta žaloba, jíž se domáhala zrušení posudku o vývoji služebního postupu (dále jen „PVSP“) za období od 1. ledna 2004 do 31. prosince 2004.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku navrhovatelka uplatňuje, že Soud pro veřejnou službu se dopustil nesprávného výkladu a nesprávného posouzení skutkového stavu, které ho vedly k prohlášení kritických posouzení přijatých proti navrhovatelce ve sporném PVSP přípustnými.


title: Věc C-524/14 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. prosince 2016 – Evropská komise v. Hansestadt Lübeck, právní nástupce Flughafen Lübeck GmbH „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Letištní poplatky — Článek 108 odst. 2 SFEU — Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU — Rozhodnutí zahájit formální vyšetřovací řízení — Přípustnost žaloby na neplatnost — Osobně dotčená osoba — Právní zájem na podání žaloby — Článek 107 odst. 1 SFEU — Podmínka selektivity“

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. prosince 2016 – Evropská komise v. Hansestadt Lübeck, právní nástupce Flughafen Lübeck GmbH
   (Věc C-524/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Letištní poplatky - Článek 108 odst. 2 SFEU - Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU - Rozhodnutí zahájit formální vyšetřovací řízení - Přípustnost žaloby na neplatnost - Osobně dotčená osoba - Právní zájem na podání žaloby - Článek 107 odst. 1 SFEU - Podmínka selektivity“)
   (2017/C 053/03)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche, R. Sauer a V. Di Bucci, zmocněnci)

      Další účastník řízení: Hansestadt Lübeck, právní nástupce Flughafen Lübeck GmbH (zástupci: M. Núñez Müller a I. Ruck, Rechtsanwälte)

      Vedlejší účastníci podporující dalšího účastníka řízení: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a K. Petersen, zmocněnci), Španělské království (zástupce: M. A. Sampol Pucurull, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Hansestadt Lübeck.

               3)

               Spolková republika Německo a Španělské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.01.2015.


title: Věc T-156/13: Žaloba podaná dne 14. března 2013 — Petro Suisse Intertrade v. Rada

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/23

         Žaloba podaná dne 14. března 2013 — Petro Suisse Intertrade v. Rada
   (Věc T-156/13)
   2013/C 147/41
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Petro Suisse Intertrade Co. SA (Pully, Švýcarsko) (zástupci: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, N. Pilkington a D. Sellers, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2012/829/SZBP ze dne 21. prosince 2012 (Úř. věst. L 356, s. 71), kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu, a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1264/2012 ze dne 21. prosince 2012 (Úř. věst. L 356, s. 55), kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu, a to v rozsahu, v němž se napadené akty týkají žalobkyně, a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů vycházejících z porušení podstatných procesních náležitostí a z porušení Smluv a právních norem týkajících se jejich uplatňování: porušení práva na slyšení, porušení povinnosti provést řádné oznámení, nedostatek odůvodnění, porušení práva na obhajobu, zjevně nesprávné posouzení a porušení základního práva vlastnit majetek.
   Žalobkyně tvrdí, že jí Rada nezajistila slyšení a že tuto skutečnost nelze ničím odůvodnit. Rada podle ní také řádně neidentifikovala žalobkyni coby adresáta rozhodnutí a nařízení a rovněž řádně neidentifikovala žalobkyni ve svém oznámení, a tyto akty každopádně obsahovaly nedostatečné odůvodnění. Žádosti žalobkyně o potvrzení identifikace, o rozšíření odůvodnění a o zpřístupnění dokumentů nebyly zodpovězeny, až na stručný dopis potvrzující přijetí žádostí. Podle žalobkyně Rada tímto nekonáním porušila její právo na obhajobu, neboť jí byla odepřena možnost předložit účinné argumenty proti závěrům Rady, a to z důvodu, že jí tyto závěry nebyly sděleny. Na rozdíl od tvrzení Rady žalobkyně uvádí, že není „krycí společností“ ovládanou společností National Iranian Oil Company (NIOC), a Rada každopádně neprokázala, že ovládání žalobkyně společností NIOC poskytuje íránskému státu ekonomický prospěch, který by byl v rozporu s cílem napadeného rozhodnutí a napadeného nařízení. Konečně omezením způsobilosti žalobkyně uzavírat smlouvy porušila Rada základní právo vlastnit majetek, neboť tak přijala opatření, o nichž nelze potvrdit, že byla přiměřená.


title: Věc C-305/14: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 10. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Satu Mare – Rumunsko) – Sergiu Lucian Băbășan v. Inspectoratul Județean de Poliție Satu Mare „Řízení o předběžné otázce — Listina základních práv Evropské unie — Vnitrostátní právní úprava, podle které je pro organizování veřejného shromáždění vyžadováno předchozí povolení — Neexistence provedení unijního práva — Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/11

         Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 10. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Satu Mare – Rumunsko) – Sergiu Lucian Băbășan v. Inspectoratul Județean de Poliție Satu Mare
   (Věc C-305/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Listina základních práv Evropské unie - Vnitrostátní právní úprava, podle které je pro organizování veřejného shromáždění vyžadováno předchozí povolení - Neexistence provedení unijního práva - Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“)
   (2015/C 146/17)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Satu Mare

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Sergiu Lucian Băbășan

      Žalovaný: Inspectoratul Județean de Poliție Satu Mare

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie je zjevně nepříslušný pro zodpovězení otázek položených rozhodnutím Tribunalul Satu Mare (Rumunsko) ze dne 7. března 2014.

      (1)  Úř. věst. C 329, 22.9.2014.


title: Věc C-485/08 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. dubna 2010 — Claudia Gualtieri v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Přidělený národní odborník — Denní příspěvek — Zásada rovného zacházení“ )

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/6

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. dubna 2010 — Claudia Gualtieri v. Evropská komise
   (Věc C-485/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Přidělený národní odborník - Denní příspěvek - Zásada rovného zacházení“)
   2010/C 148/08
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Claudia Gualtieri (zástupci: P. Gualtieri a M. Gualtieri, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupce: J. Currall, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 10. září 2008, Gualtieri v. Komise (T-284/06), kterým Soud odmítl návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 30. ledna 2006, kterým se zamítá návrh navrhovatelky, aby byla v důsledku jejího rozvodu upravena výše příspěvku vypláceného podle článku 17 rozhodnutí Komise K(2002) 1559 ze dne 30. dubna 2002 o režimu použitelném na přidělené národní odborníky, ve znění pozdějších předpisů.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               C. Gualtieri se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32, 7.2.2009.


title: Věc C-297/06: Žaloba podaná dne 4. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/24

         Žaloba podaná dne 4. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-297/06)
   (2006/C 212/40)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: E. Tserepa-Lacombe a I. Chatzigiannis)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/85/ES ze dne 29. září 2003, kterou se stanoví opatření Společenství pro tlumení slintavky a kulhavky, zrušují směrnice 85/511/EHS a rozhodnutí 89/531/EHS a 91/665/EHS a mění směrnice 92/46/EHS (1) a v každém případě tím, že o nich neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 30. června 2004.

      (1)  Úř. věst. L 306, 22.11.2003, s. 1.


title: Věc F-26/14: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 26. března 2015 – CN v. Parlament „Veřejná služba — Akreditovaní parlamentní asistenti — Žádost o pomoc — Psychické obtěžování“

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/42

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 26. března 2015 – CN v. Parlament
   (Věc F-26/14) (1)

   („Veřejná služba - Akreditovaní parlamentní asistenti - Žádost o pomoc - Psychické obtěžování“)
   (2015/C 155/61)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: CN (zástupci: L. Levi, C. Bernard-Glanz a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: M. Ecker a S. Alves, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí, kterým byla zamítnuta žádost žalobce o pomoc z důvodu psychického obtěžování.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropského parlamentu, kterým byla implicitně zamítnuta žádost CN o pomoc ze dne 13. února 2013, se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 18. prosince 2013, kterým byla zamítnuta stížnost CN ze dne 26. srpna 2013, se zrušuje.

               3)

               Evropskému parlamentu se ukládá, aby CN zaplatil částku ve výši 45  785,29 eur.

               4)

               Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené CN.

      (1)  Úř. věst. C 175, 10.6.2014, s. 56.


title: Věc C-523/13: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundessozialgericht – Německo) – Walter Larcher v. Deutsche Rentenversicherung Bayern Süd „Řízení o předběžné otázce — Sociální zabezpečení migrujících pracovníků — Článek 45 SFEU — Článek 3 odstavec 1 nařízení (EHS) č. 1408/71 — Dávky ve stáří — Zásada zákazu diskriminace — Pracovník účastnící se v určitém členském státě před odchodem do důchodu režimu částečného pracovního úvazku zaměstnance v předdůchodovém věku — Zohlednění k přiznání nároku na starobní důchod v jiném členském státě“

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundessozialgericht – Německo) – Walter Larcher v. Deutsche Rentenversicherung Bayern Süd
   (Věc C-523/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Článek 45 SFEU - Článek 3 odstavec 1 nařízení (EHS) č. 1408/71 - Dávky ve stáří - Zásada zákazu diskriminace - Pracovník účastnící se v určitém členském státě před odchodem do důchodu režimu částečného pracovního úvazku zaměstnance v předdůchodovém věku - Zohlednění k přiznání nároku na starobní důchod v jiném členském státě“)
   (2015/C 065/15)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundessozialgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Walter Larcher

      Žalovaná: Deutsche Rentenversicherung Bayern Süd

      Výrok

               1)

               Zásada rovného zacházení zakotvená v čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, pozměněného a aktualizovaného nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1992/2006 ze dne 18. prosince 2006, brání ustanovení členského státu, podle kterého je podmínkou přiznání nároku na starobní důchod v návaznosti na účast v režimu částečného pracovního úvazku zaměstnance v předdůchodovém věku to, že zaměstnání na částečný pracovní úvazek zaměstnance v předdůchodovém věku bylo vykonáváno výlučně podle vnitrostátních právních předpisů tohoto členského státu.

               2)

               Zásada rovného zacházení zakotvená v čl. 3 odst. 1 nařízení č. 1408/71, pozměněného a aktualizovaného nařízením č. 118/97, ve znění nařízení č. 1992/2006, musí být vykládána v tom smyslu, že pro účely uznání režimu částečného pracovního úvazku zaměstnance v předdůchodovém věku v určitém členském státě, který probíhal v souladu s právními předpisy jiného členského státu, je nutné provést srovnání podmínek úpravy režimu částečného pracovního úvazku zaměstnance v předdůchodovém věku těchto dvou členských států za účelem určení případ od případu, zda zjištěné rozdíly mohou ohrozit naplňování cílů legitimně sledovaných dotčenými právními předpisy tohoto prvně uvedeného členského státu.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc C-577/13: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 12. března 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené království) – Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd v. Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG „Řízení o předběžné otázce — Humánní léčivé přípravky — Nařízení (ES) č. 469/2009 — Článek 3 — Dodatkové ochranné osvědčení — Podmínky pro získání tohoto osvědčení — Léčivé přípravky, které zčásti nebo zcela obsahují totožnou účinnou látku — Postupná uvedení na trh — Kombinace účinných látek — Dřívější uvedení účinné látky na trh ve formě léčivého přípravku s jedinou účinnou látkou — Podmínky pro získání několika osvědčení na základě téhož patentu — Změna účinných látek v základním patentu“

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/4

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 12. března 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené království) – Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd v. Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG
   (Věc C-577/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Humánní léčivé přípravky - Nařízení (ES) č. 469/2009 - Článek 3 - Dodatkové ochranné osvědčení - Podmínky pro získání tohoto osvědčení - Léčivé přípravky, které zčásti nebo zcela obsahují totožnou účinnou látku - Postupná uvedení na trh - Kombinace účinných látek - Dřívější uvedení účinné látky na trh ve formě léčivého přípravku s jedinou účinnou látkou - Podmínky pro získání několika osvědčení na základě téhož patentu - Změna účinných látek v základním patentu“)
   (2015/C 146/04)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd

      Žalovaná: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

      Výrok

   Článek 3 písm. a) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, kdy základní patent obsahuje patentový nárok vztahující se k výrobku obsahujícímu účinnou látku, která jediná je předmětem vynálezu a pro kterou majitel tohoto patentu již získal dodatkové ochranné osvědčení, jakož i pozdější patentový nárok vztahující se k výrobku obsahujícímu kombinaci této účinné látky a jiné látky, brání toto ustanovení tomu, aby tento majitel získal druhé dodatkové ochranné osvědčení pro uvedenou kombinaci.

      (1)  Úř. věst. C 31, 1.2.2014.


title: Věc C-134/06: Žaloba podaná dne  8. března 2006  – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/12

         Žaloba podaná dne 8. března 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-134/06)
   (2006/C 108/20)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Zavvos a H. Støvlbæk)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně
   Žalobkyně se domáhá, aby Soudní dvůr

               —

               určil, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy, pokud jde o povolání veterinárního lékaře, nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001, kterou se mění směrnice Rady 89/48/EHS a 92/51/EHS o obecném systému pro uznávání odborných kvalifikací a směrnice Rady 77/452/EHS, 77/453/EHS, 78/686/EHS, 78/687/EHS, 78/1026/EHS, 78/1027/EHS, 80/154/EHS, 80/155/EHS, 85/384/EHS, 85/432/EHS, 85/433/EHS a 93/16/EHS o povolání zdravotní sestry odpovědné za všeobecnou péči (ošetřovatele odpovědného za všeobecnou péči), zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky, architekta, farmaceuta a lékaře (1) nebo v každém případě tím, že o takových opatřeních Komisi neuvědomila, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 16 této směrnice;

               —

               uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V projednávané věci čl. 16 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001 stanoví, že členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 2003 a že neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   Komise má za to, že Řecko dosud nepřijalo opatření, pokud jde o povolání veterinárního lékaře.

      (1)  Úř. věst. L 206, 31/7/2001


title: Věc T-160/15: Žaloba podaná dne 1. dubna 2015 – LG Developpement v. OHIM – Bayerische Motoren Werke (MINICARGO)

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/40

         Žaloba podaná dne 1. dubna 2015 – LG Developpement v. OHIM – Bayerische Motoren Werke (MINICARGO)
   (Věc T-160/15)
   (2015/C 198/54)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: LG Developpement (Baud, Francie) (zástupce: A. Sion, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Bayerische Motoren Werke AG (Mnichov, Německo)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatel: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „MINICARGO“ – přihláška č. 11 278 751

      Řízení před OHIM: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. ledna 2015, ve věci R 596/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení č. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-264/06: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 19. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Nařízení (ES) č. 261/2004 — Článek 16 odst. 3 — Náhrady a pomoc cestujícím — Nezbytná opatření)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/17

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 19. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-264/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Článek 16 odst. 3 - Náhrady a pomoc cestujícím - Nezbytná opatření)
   (2007/C 96/29)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Maidani a R. Vidal Puig, zmocněnci)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí předpisů nezbytných k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10) – Přijímání účinných, přiměřených a odrazujících sankcí
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nestanovilo sankce za porušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 16 odst. 3 tohoto nařízení.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006.


title: Věc C-290/15: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 27. října 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – Patrice D'Oultremont a další v. Région wallonne „Řízení o předběžné otázce — Posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí — Směrnice 2001/42/ES — Článek 2 písm. a) a čl. 3 odst. 2 písm. a) — Pojem ‚plány a programy‘ — Podmínky zřizování větrných elektráren stanovené vyhláškou — Ustanovení, která se týkají mimo jiné opatření v oblasti bezpečnosti, kontroly, uvedení do původního stavu, složení jistoty a norem upravujících hladiny hluku, které jsou stanoveny podle účelu využití oblastí“

text:
               9.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/19

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 27. října 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – Patrice D'Oultremont a další v. Région wallonne
   (Věc C-290/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí - Směrnice 2001/42/ES - Článek 2 písm. a) a čl. 3 odst. 2 písm. a) - Pojem ‚plány a programy‘ - Podmínky zřizování větrných elektráren stanovené vyhláškou - Ustanovení, která se týkají mimo jiné opatření v oblasti bezpečnosti, kontroly, uvedení do původního stavu, složení jistoty a norem upravujících hladiny hluku, které jsou stanoveny podle účelu využití oblastí“)
   (2017/C 006/23)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Patrice D'Oultremont, Henri Tumelaire, François Boitte, Éoliennes à tout prix? ASBL

      Žalovaný: Région wallonne

      za přítomnosti: Fédération de l’énergie d’origine renouvelable et alternative ASBL (EDORA)

      Výrok

   Článek 2 písm. a) a čl. 3 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí musí být vykládány v tom smyslu, že taková vyhláška, o jakou se jedná v původním řízení, která obsahuje různá ustanovení týkající se zřizování větrných elektráren, jež je třeba dodržet v rámci vydávání správních povolení týkajících se umísťování a provozování takových zařízení, spadá pod pojem „plány a programy“ ve smyslu této směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 279, 24.8.2015.


title: Věc T-399/17: Žaloba podaná dne 28. června 2017 – Dalli v. Komise

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/49

         Žaloba podaná dne 28. června 2017 – Dalli v. Komise
   (Věc T-399/17)
   (2017/C 277/71)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: John Dalli (St. Julians, Malta) (zástupci: L. Levi a S. Rodrigues, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               uložil nahradit škodu, zejména nemajetkovou újmu, předběžně odhadovanou na 1 000 000 eur;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby na náhradu škody předkládá žalobce dva žalobní důvody založené na údajné protiprávnosti.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že jednání OLAF bylo protiprávní.

                           —

                           Protiprávní jednání OLAF jsou obzvláště tato: protiprávnost rozhodnutí zahájit vyšetřování; nedostatky v kvalifikaci vyšetřování a protiprávnost rozšíření rozsahu vyšetřování; porušení zásad při shromažďování důkazů (včetně zkreslení a padělání důkazů), práva na obhajobu a řady unijních ustanovení (jako je článek 339 Smlouvy o fungování Evropské unie, články 4, 8 a čl. 11 odst. 7 nařízení č. 1073/1999, článek 4 rozhodnutí Komise č. 1999/396, článek 18 pokynů úřadu OLAF a čl. 13 odst. 5 pravidel dozorčího výboru), jakož i porušení zásady presumpce neviny a práva na ochranu osobních údajů.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že jednání Komise bylo protiprávní.

                           —

                           Protiprávní jednání Komise jsou tato: porušení zásady řádné správy věcí veřejných a povinnosti jednat objektivně, nestranně a loajálně a s ohledem na zásadu nezávislosti, a dále porušení nezávislosti úřadu OLAF.


title: Věc C-536/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. dubna 2015 – Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/22

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. dubna 2015 – Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-536/14) (1)

   (2015/C 213/40)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 34, 2.2.2015.


title: Věc C-285/15: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 21. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Beca Engineering Srl v. Ministero dell'Interno „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Volný pohyb zboží — Směrnice 89/106/EHS — Stavební výrobky — Vnitřní obložení komínů — Vnitrostátní právní úprava, podle které musí být komíny zhotovovány pouze z nehořlavých materiálů“

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/6

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 21. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Beca Engineering Srl v. Ministero dell'Interno
   (Věc C-285/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Volný pohyb zboží - Směrnice 89/106/EHS - Stavební výrobky - Vnitřní obložení komínů - Vnitrostátní právní úprava, podle které musí být komíny zhotovovány pouze z nehořlavých materiálů“)
   (2016/C 279/09)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Beca Engineering Srl

      Odpůrce: Ministero dell'Interno

      Výrok

   Otázka, zda je s unijním právem slučitelná vnitrostátní právní úprava, podle které musí být komíny zařízení pro vytápění domácností zhotovovány z takových stavebních výrobků, jako jsou výrobky ve věci v původním řízení, jež musí být nehořlavé, se neposuzuje ve světle směrnice Rady 89/106/EHS ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se stavebních výrobků, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 ze dne 29. září 2003.
   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/48/ES ze dne 20. července 1998, musí být vykládána v tom smyslu, že taková vnitrostátní právní úprava musí být kvalifikována jako „technický předpis“ ve smyslu čl. 1 bodů 3 a 11 této směrnice, a že neoznámí-li dotyčný členský stát tuto právní úpravu Evropské komisi v souladu s článkem 8 této směrnice, ve znění změn, není tato vnitrostátní právní úprava použitelná, čehož se mohou jednotlivci dovolávat před vnitrostátním soudem.

      (1)  Úř. věst. C 302, 14.9.2015.


title: Věc C-148/12: Žaloba podaná dne 26. března 2012 — Evropská komise v. Spolková republika Německo

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/10

         Žaloba podaná dne 26. března 2012 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-148/12)
   2012/C 138/16
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Hetsch a G. Braun, jako zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Návrhová žádání žalobkyně

               1)

               Spolková republika Německo tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/110/ES ze dne 16. prosince 2008, kterou se mění směrnice 2004/49/ES o bezpečnosti železnic Společenství (1), nebo v každém případě tím, že Komisi o uvedených předpisech v plném rozsahu neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice;

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá podle čl. 260 odst. 3 SFEU z důvodu nesplnění povinnosti sdělit opatření provádějící směrnici penále ve výši 148 094,1 EUR za každý den, splatné na účet vlastních zdrojů Evropské unie;

               3)

               Spolková republika Německo ponese náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 24. prosince 2010.

      (1)  Úř. věst. L 345, s. 62.


title: Věc T-566/13: Žaloba podaná dne 25. října 2013 — Hostel Tourist World v. OHIM — WRI Nominees (HostelTouristWorld.com)

text:
               1.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/11

         Žaloba podaná dne 25. října 2013 — Hostel Tourist World v. OHIM — WRI Nominees (HostelTouristWorld.com)
   (Věc T-566/13)
   2014/C 31/19
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hostel Tourist World, SL (Sevilla, Španělsko) (zástupce: J. M. Bartrina Diaz, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: WRI Nominees Ltd (Lucemburk, Lucembursko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí vydané OHIM v rozsahu, v němž vyhovělo odvolání podanému společností WRI Nominees Ltd, pokud jde o zrušení nebo neplatnost ochranné známky Společenství č. 7 241 862, HOSTELTOURISTWORLD, pro třídy 39 a 43 mezinárodní nomenklatury;

               —

               v souladu s čl. 65 odst. 2 nařízení č. 207/2009 zamítl odvolání podané společností WRI Nominees Ltd v souvislosti s neplatností ochranné známky Společenství č. 7 241 862„HOSTELTOURISTWORLD.COM“ pro třídy 35, 39 a 43 mezinárodní nomenklatury, nebo, pokud tak nerozhodne, nařídil OHIM přijmout opatření nezbytná ke splnění rozsudku vyhovujícímu návrhovým žádáním v této žalobě;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Obrazová ochranná známka „Hostel Tourist World.com“, pro výrobky tříd 35, 39 a 43 — ochranná známka Společenství č. 7 241 862

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: WRI Nominees Ltd

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 ve spojení s čl. 53 odst. 1 písm. a) téhož nařízení a čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 ve spojení s čl. 53 odst. 1 písm. c) téhož nařízení.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné vyhovění odvolání podanému společností WRI Nominees Ltd a částečné zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení.

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení článků 63 a 64 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 ve spojení s čl. 53 odst. 1 písm. a) téhož nařízení.


title: Věc T-423/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Redaelli Tecna v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Evropský trh s předpínací ocelí — Určování cen, rozdělení trhu a výměna citlivých obchodních informací — Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU — Spolupráce během správního řízení — Přiměřená lhůta“

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Redaelli Tecna v. Komise
   (Věc T-423/10) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh s předpínací ocelí - Určování cen, rozdělení trhu a výměna citlivých obchodních informací - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU - Spolupráce během správního řízení - Přiměřená lhůta“)
   (2015/C 302/49)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Redaelli Tecna SpA (Miláno, Itálie) (zástupci: R. Zaccà, M. Todino, E. Cruellas Sada a S. Patuzzo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně B. Gencarelli, L. Prete a V. Bottka, poté V. Bottka, G. Conte a P. Rossi, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení a změnu rozhodnutí Komise C (2010) 4387 final ze dne 30. června 2010 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.344 – Předpínací ocel), ve znění rozhodnutí Komise C (2010) 6676 final ze dne 30. září 2010 a rozhodnutí Komise C (2011) 2269 final ze dne 4. dubna 2011.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Redaelli Tecna SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 317, 20.11.2010.


title: Věc C-229/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif de Paris (Francie) dne 9. května 2007 – Diana Mayeur v. Ministre de la santé et des solidarités

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif de Paris (Francie) dne 9. května 2007 – Diana Mayeur v. Ministre de la santé et des solidarités
   (Věc C-229/07)
   (2007/C 155/29)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal administratif de Paris
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Diana Mayeur

      Žalovaný: Ministre de la santé et des solidarités
   Předběžné otázky
   Umožňují ustanovení článku 23 směrnice 2004/38/ES (1) ze dne 29. dubna 2004 státnímu příslušníkovi třetího státu, který je manželem občana Unie, dovolávat se pravidel Společenství týkajících se vzájemného uznávání diplomů a svobody usazování, a ukládají příslušným orgánům členského státu, u kterých je podána žádost o povolení výkonu povolání regulovaného právem, povinnost, aby zohlednily všechny diplomy, certifikáty a jiné doklady – i když byly získány mimo Evropskou unii, pokud byly alespoň uznány v jiném členském státě – jakož i relevantní zkušenost žadatele tím, že provedou srovnání mezi jednak způsobilostí potvrzenou těmito doklady a touto zkušeností a jednak znalostmi a kvalifikacemi požadovanými vnitrostátními právními předpisy?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46).


title: Věc T-570/14: Žaloba podaná dne 30. července 2014 – Laverana v. OHIM (BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG)

text:
               13.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 361/13

         Žaloba podaná dne 30. července 2014 – Laverana v. OHIM (BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG)
   (Věc T-570/14)
   2014/C 361/17
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Německo) (zástupci: J. Wachinger, M. Zöbisch a D. Chatterjee, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 27. května 2014 ve věci R 124/2014-4;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5 a 35 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 1 9 22  581

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               zneužití diskreční pravomoci rozhodnutím na základě úvah týkajících se práva hospodářské soutěže.


title: Věc T-150/10: Žaloba podaná dne 26. března 2010 — Telefónica O2 Germany v. OHIM — Loopia (LOOPIA)

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/43

         Žaloba podaná dne 26. března 2010 — Telefónica O2 Germany v. OHIM — Loopia (LOOPIA)
   (Věc T-150/10)
   2010/C 148/71
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG (Mnichov, Německo) (zástupci: A. Fottner a M. Müller, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Loopia AB (Västeras, Švédsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. ledna 2010 ve věci R 1812/2008-1; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů spojených s odvolacím řízením.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „LOOPIA“ pro služby zařazené do třídy 42

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápisy německé slovní ochranné známky „LOOP“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 38 a 42; zápis slovní ochranné známky Společenství „LOOP“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 35, 38 a 42; zápis slovní ochranné známky Společenství „LOOPY“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 38 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce ohledně všech sporných výrobků

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení sporného rozhodnutí, zamítnutí námitky a vyhovění návrhu

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně rozhodl, že neexistuje nebezpečí záměny mezi dotčenými ochrannými známkami.


title: Věc T-266/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. července 2016 – Argus Security Projects v. Komise „Veřejné zakázky na služby — Poskytování bezpečnostních služeb v rámci asistenční mise Evropské unie pro integrovanou správu hranic v Libyi — Odmítnutí nabídky podané uchazečem a zadání veřejné zakázky jinému uchazeči — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. července 2016 – Argus Security Projects v. Komise
   (Věc T-266/14) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Poskytování bezpečnostních služeb v rámci asistenční mise Evropské unie pro integrovanou správu hranic v Libyi - Odmítnutí nabídky podané uchazečem a zadání veřejné zakázky jinému uchazeči - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 314/26)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Argus Security Projects Ltd (Limassol, Kypr) (zástupci: T. Bontinck a E. van Nuffel d’Heynsbroeck, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a D. Gauci, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU směřující ke zrušení rozhodnutí asistenční mise Evropské unie pro integrovanou správu hranic v Libyi (EUBAM Libye) o odmítnutí nabídky předložené žalobkyní v rámci soutěžního jednacího řízení na zadání zakázky poskytování bezpečnostních služeb v rámci asistenční mise Evropské unie EUBAM Libye pro integrovanou správu hranic v Libyi (smlouva EUBAM-13-020) a o zadání zakázky společnosti Garda World Ltd.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí asistenční mise Evropské unie (EUBAM Libye) o odmítnutí nabídky předložené společností Argus Security Projects Ltd v rámci soutěžního jednacího řízení na zadání zakázky poskytování bezpečnostních služeb v rámci EUBAM Libye pro integrovanou správu hranic v Libyi (smlouva EUBAM-13-020) a o zadání zakázky společnosti Garda World Ltd. se zrušuje.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 28.7.2014.


title: Věc C-22/15: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. února 2016 – Evropská komise v. Nizozemské království „Nesplnění povinnosti státem — Daň z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Osvobození od daně — Článek 132 odst. 1 písm. m) — Poskytování služeb, které úzce souvisejí s provozováním sportu nebo tělesnou výchovou — Osvobození pronajímání přístavišť a míst ke kotvení plavidel od daně přiznané členům sdružení vodních sportů v rámci plachtění nebo volnočasové aktivity, které nelze považovat za sport nebo tělesnou výchovu — Osvobození od daně omezené na členy sdružení vodních sportů, kteří pro své služby nezaměstnávají zaměstnance — Vyloučení — Článek 133 první pododstavec písm. d)“

text:
               25.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/11

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. února 2016 – Evropská komise v. Nizozemské království
   (Věc C-22/15) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Daň z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Osvobození od daně - Článek 132 odst. 1 písm. m) - Poskytování služeb, které úzce souvisejí s provozováním sportu nebo tělesnou výchovou - Osvobození pronajímání přístavišť a míst ke kotvení plavidel od daně přiznané členům sdružení vodních sportů v rámci plachtění nebo volnočasové aktivity, které nelze považovat za sport nebo tělesnou výchovu - Osvobození od daně omezené na členy sdružení vodních sportů, kteří pro své služby nezaměstnávají zaměstnance - Vyloučení - Článek 133 první pododstavec písm. d)“)
   (2016/C 145/12)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Lozano Palacios a G. Wils, zmocněnci)

      Žalovaný: Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman a M. Noort, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Nizozemské království nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 2 odst. 1, čl. 24 odst. 1 a článku 133 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty ve spojení s čl. 132 odst. 1 písm. m) této směrnice tím, že:

                           —

                           osvobodilo od daně z přidané hodnoty pronajímání přístavišť a míst ke kotvení plavidel členům sdružení vodních sportů, kteří pro své služby nevyužívají jedné nebo více osob, které jsou u nich zaměstnány, v rámci plachtění nebo volnočasové aktivity, které nelze považovat za sport nebo tělesnou výchovu, a

                           —

                           omezilo osvobození pronajímání přístavišť a míst ke kotvení plavidel od daně z přidané hodnoty pouze na sdružení vodních sportů, která pro své služby nevyužívají jedné nebo více osob, které jsou u nich zaměstnány, pokud jde o pronájem členům, kteří provozují sport a tento pronájem úzce souvisí s provozováním tohoto sportu a je za tímto účelem nepostradatelný,

               2)

               Nizozemskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 228, 13.7.2015.


title: Věc C-172/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria provinciale di Roma (Itálie) dne 25. dubna 2008 – Pontina Ambiente Srl v. Regione Lazio

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria provinciale di Roma (Itálie) dne 25. dubna 2008 – Pontina Ambiente Srl v. Regione Lazio
   (Věc C-172/08)
   (2008/C 183/23)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Commissione tributaria provinciale di Roma
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Pontina Ambiente Srl

      Žalovaný: Regione Lazio
   Předběžná otázka
   Jsou ustanovení čl. 3 odst. 26 a 31 zákona č. 549/95 v rozporu s články 12, 14, 43 a 46 Smlouvy o EHS a se směrnicí 35/2000/ES (1) a se směrnicí 31/1999/ES (2) se zvláštním odkazem na zásady obsažené v preambuli směrnice 35/2000/ES a v článku 10 směrnice 31/1999/ES, podle nichž zvláště členské státy musí zabránit tomu, aby došlo k nerovnováze na celkovém trhu Společenství a bojovat proti opožděným platbám za účelem zakázání zneužití smluvní svobody v neprospěch věřitele, pokud dohoda slouží především účelu dosažení další dlužníkovy likvidity na úkor věřitele, tím, že stanoví náhrady za škody způsobené věřiteli z důvodu opožděných plateb ze strany dlužníka?

      (1)  Úř. věst. L 200, s. 35.

      (2)  Úř. věst. L 182, s. 1.


title: Věc C-510/15 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. července 2016 – Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Evropský trh předepjaté oceli — Důkazní břemeno — Presumpce neviny — Pokuty — Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 — Pravomoc k soudnímu přezkumu v plné jurisdikci — Určení závažnosti protiprávního jednání a dodatečné částky uložené jako odrazující prostředek — Odůvodnění — Zásady proporcionality a rovného zacházení“

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/14

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. července 2016 – Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA v. Evropská komise
   (Věc C-510/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh předepjaté oceli - Důkazní břemeno - Presumpce neviny - Pokuty - Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 - Pravomoc k soudnímu přezkumu v plné jurisdikci - Určení závažnosti protiprávního jednání a dodatečné částky uložené jako odrazující prostředek - Odůvodnění - Zásady proporcionality a rovného zacházení“)
   (2016/C 343/21)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA (zástupci: T. Caiado Guerreiro a R. Rodrigues Lopes, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: V. Bottka a J. Szczodrowski, zmocněnci, M. Marques Mendes a A. Dias Henriques, advokáti)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 381, 16.11.2015.


title: Věc C-56/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. února 2015 společností Global Steel Wire, S.A., proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 25. listopadu 2014 ve spojených věcech T-429/10 a T-578/10 a ve věci T-438/12, Global Steel Wire v. Komise

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. února 2015 společností Global Steel Wire, S.A., proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 25. listopadu 2014 ve spojených věcech T-429/10 a T-578/10 a ve věci T-438/12, Global Steel Wire v. Komise
   (Věc C-56/15 P)
   (2015/C 118/28)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Global Steel Wire, S.A. (zástupci: F. González Díaz a A. Tresandi Blanco, abogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil na základě článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie usnesení Tribunálu ze dne 25. listopadu 2014 ve spojených věcech T-429/10 a T-578/10 a ve věci T-438/12, Global Steel Wire v. Komise, a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů tohoto řízení i řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka jediný důvod kasačního opravného prostředku.
   Navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení při posuzování právního zájmu společnosti Global Steel Wire na podání žaloby, a to jak v řízení o žalobě na neplatnost ve věci T-578/10, podané proti rozhodnutí Komise ze dne 30. září 2010, kterým se mění rozhodnutí C(2010) 4387 (final) v řízení podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP (věc COMP/38.344 – Předepjatá ocel), tak při úpravě žalobních důvodů a návrhových žádání předložených ve věci T-429/10 ve vztahu k rozhodnutí Komise ze dne 30. září 2010, kterým se mění rozhodnutí C(2010) 4387 (final) v řízení podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP (věc COMP/38.344) – Předepjatá ocel).


title: Věc T-385/05: Usnesení Tribunálu ze dne 6. září 2010 — Portugalsko v. Transnáutica a Komise ( „Námitka třetí osoby — Možnost účasti třetích osob podávajících námitku v původním řízení — Neexistence zásahu do práv třetí osoby podávající námitku — Nepřípustnost“ )

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/28

         Usnesení Tribunálu ze dne 6. září 2010 — Portugalsko v. Transnáutica a Komise
   (Věc T-385/05) (1)

   (Námitka třetí osoby - Možnost účasti třetích osob podávajících námitku v původním řízení - Neexistence zásahu do práv třetí osoby podávající námitku - Nepřípustnost)
   2010/C 301/47
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Třetí osoba podávající námitku: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, A. C. Santos, J. Gomes a P. Rocha, zmocněnci)

      Ostatní účastníci řízení: Transnáutica Transportes e Navegação, SA (Matosinhos, Portugalsko) (zástupci: C. Fernández Vicién, D. Ortigão Ramos, P. Carmona Botana, M. T. López Garrido a P. Vidal Matos, advokáti); a Evropská komise (zástupci: R. Lyal a L. Bouyon, advokáti)

      Předmět věci

   Námitka třetí osoby proti rozsudku Soudu ze dne 23. září 2009, Transnáutica v. Komise (T-385/05, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí)

      Výrok

               1)

               Návrh třetí osoby podávající námitku se zamítá jako nepřípustný.

               2)

               Portugalská republika ponese své vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení, které vznikly Transnáutica Transportes e Navegação, SA včetně nákladů řízení o předběžných opatřeních.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 330, 24.12.2005.


title: Volba předsedy Soudu

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/12

         Volba předsedy Soudu
   (2004/C 251/21)
   Dne 8. září 2004 byl Soudem v souladu s ustanoveními článku 7 jednacího řádu zvolen soudce p. Vesterdorf předsedou Soudu na dobu od 8. září 2004 do 31. srpna 2007.


title: Věc C-80/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 20. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/25

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 20. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-80/07) (1)

   (2007/C 199/44)

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 69, 24.3.2007.


title: Spojené věci F-8/05 a F-10/05: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 16. září 2010 — Block a další a Knaul a další v. Komise

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/50

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 16. září 2010 — Block a další a Knaul a další v. Komise
   (Spojené věci F-8/05 a F-10/05) (1)

   ()
   2010/C 317/91
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 115, 14.5.2005, s. 33 a 36.


title: Věc C-81/09: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias — Řecko) — Idryma Typou A. E. v. Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis ( Svoboda usazování — Volný pohyb kapitálu — Právo společností — První směrnice 68/151/EHS — Akciová společnost spadající do odvětví tisku a televize — Společnost a akcionář, kteří drží podíl převyšující 2,5 % akcií — Správní pokuta uložená společně a nerozdílně )

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/12

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias — Řecko) — Idryma Typou A. E. v. Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis
   (Věc C-81/09) (1)

   (Svoboda usazování - Volný pohyb kapitálu - Právo společností - První směrnice 68/151/EHS - Akciová společnost spadající do odvětví tisku a televize - Společnost a akcionář, kteří drží podíl převyšující 2,5 % akcií - Správní pokuta uložená společně a nerozdílně)
   2010/C 346/19
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Idryma Typou A. E.

      Žalovaný: Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Symvoulio tis Epikrateias — Výklad článku 1 první směrnice Rady 68/151/EHS ze dne 9. března 1968 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 58 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (Úř. věst. L 65, s. 8; Zvl. vyd. 17/01, s. 3) — Vnitrostátní právní předpis upravující společnou a nerozdílnou odpovědnost jednak akciové společnosti spadající do odvětví tisku a televize, a jednak jejich akcionářů vlastnících více než 2,5 % základního kapitálu za zaplacení správních pokut udělených v důsledku činnosti takové společnosti

      Výrok

               1)

               První směrnice Rady 68/151/EHS ze dne 9. března 1968 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 58 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 4 odst. 3 zákona č. 2328/1995 „Právní režim soukromého televizního vysílání a místního rozhlasového vysílání, úprava otázek spojených s trhem rozhlasového a televizního vysílání a jiná ustanovení“, ve znění zákona č. 2644/1998 „o poskytování služeb zpoplatněného rozhlasového a televizního vysílání“, podle něhož jsou pokuty stanovené v předchozích odstavcích tohoto článku ukládány za porušení právních předpisů a pravidel profesní etiky upravujících provozování televizních stanic nejen společnosti, která je držitelem licence pro založení a provozování televizní stanice, ale společně a nerozdílně s ní také všem akcionářům, kteří drží podíl převyšující 2,5 % akcií.

               2)

               Článek 49 SFEU a článek 63 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že takovéto vnitrostátní úpravě brání.

      (1)  Úř. věst. C 102, 1.5.2009.


title: Věc T-798/14: Žaloba podaná dne 5. prosince 2014 – DenizBank v. Rada

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/29

         Žaloba podaná dne 5. prosince 2014 – DenizBank v. Rada
   (Věc T-798/14)
   (2015/C 089/35)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: DenizBank A.Ș. (Esentepe, Turecko) (zástupci: M. Lester a O. Jones, Barristers, R. Mattick a S. Utku, Solicitors)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2014/659/SZBP ze dne 8. září 2014 (1) a nařízení Rady (EU) č. 960/2014 ze dne 8. září 2014 (2) @@ (dále společně jen „napadená opatření“) v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně,

               —

               na základě článku 277 SFEU určil, že článek 1 rozhodnutí ze dne 8. září 2014 a článek 1 odst. 5 nařízení ze dne 8. září 2014 se nepoužijí, a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že Rada porušila svou povinnost odůvodnit uložení napadených opatření žalobkyni. Žalobkyně dále uvádí, že Rada vůbec neodůvodnila, proč žalobkyni uložila napadená opatření, a ani ji neinformovala, že je do těchto opatření zahrnuta.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Rada neochránila právo žalobkyně na obhajobu včetně práva být vyslechnuta a práva na účinnou soudní ochranu. Žalobkyně tvrdí, že jí Rada neposkytla důvody nebo důkazy, na základě kterých jí uložila napadená opatření, nedala jí příležitost předložit ve věci vyjádření, a Tribunálu tím také zabránila „provést účinný soudní přezkum“.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Rada tím, že uložila napadená opatření žalobkyni, porušila v mnoha ohledech ankarskou dohodu uzavřenou mezi Tureckem a EU (a její dodatkový protokol).

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Rada porušila zásady zákazu diskriminace a proporcionality, a neoprávněně a nepřiměřeně omezila základní práva žalobkyně.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2014/659/SZBP ze dne 8. září 2014, kterým se mění rozhodnutí 2014/512/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 271, s. 54).

      (2)  Nařízení Rady (EU) č. 960/2014 ze dne 8. září 2014, kterým se mění nařízení (EU) č. 833/2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 271, s. 3).


title: Věc T-226/12: Žaloba podaná dne 29. května 2012 — Lidl Stiftung v. OHIM

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/26

         Žaloba podaná dne 29. května 2012 — Lidl Stiftung v. OHIM
   (Věc T-226/12)
   2012/C 227/44
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo) (zástupci: M. Schaeffer, M. Wolter a A. Marx, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Druhý účastník námitkového řízení před odvolacím senátem: LĺDL MUSIC, spol. s r.o. (Brno, Česká republika)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 21. března 2012 ve věci R 2380/2010-1);

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „LIDL“ pro výrobky zařazené do třídy 15 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 6 861 025

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Druhý účastník námitkového řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní obrazová ochranná známka a slovní ochranná známka Společenství „LÍDL MUSIC“ pro výrobky zařazené do třídy 15

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitce.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

   Porušení čl. 15 odst. 1 ve spojení s čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení Rady č. 207/2009 a pravidla 22 odst. 3 a 4 nařízení Komise č. 2868/95;

               —

               porušení čl. 15 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení Rady č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009