title: Věc T-383/08: Žaloba podaná dne 11. září 2008 – New Europe v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/47

         Žaloba podaná dne 11. září 2008 – New Europe v. Komise
   (Věc T-383/08)
   (2008/C 301/81)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: New Europe (Brusel, Belgie) (zástupce: A.-M. Alamanou, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise vydané ve formě dopisu ze dne 2. července 2008 a obdržené žalobkyní téhož dne, jíž byl žalobkyni odepřen přístup k názvům a jménům společností a jednotlivců uváděným v dokumentech zpřístupněných Komisí a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou napadá žalobce rozhodnutí Komise, jež mu bylo oznámeno dopisem ze dne 2. července 2008, kterým Komise odmítla zpřístupnit názvy a jména společností a jednotlivců dotčených tzv. věcí „Eximo“ uváděné v dokumentech zpřístupněných Komisí žalobci v reakci na jeho původní žalobu
   Žalobce se domáhá zrušení napadeného rozhodnutí z těchto důvodů:
   Především trpí napadené rozhodnutí podle názoru žalobce zjevně nesprávným právním posouzením, jelikož Komise vycházela z jí nesprávně vyložených výjimek stanovených v čl. 4 odst. 1 písm. b) a čl. 4 odst. 2 první odrážce nařízení (ES) č. 1049/2001 (1), aniž by posoudila skutkové okolnosti nebo vyložila důvody svého odmítnutí. Žalobce dále uvádí, že se Komise dopustila nesprávného posouzení skutkových okolností zjištěním, že obchodní zájmy dotčených společností a soukromí a integrita dotčených jednotlivců by byla v případě zveřejnění jejich názvů nebo jmen vážně ohroženy. Krom toho žalobce tvrdí, že volbou extenzivního výkladu pojmů „ochrana obchodních zájmů“ a „ochrana soukromí a integrity jednotlivce“ Komise porušila zásadu nejširšího možného přístupu k dokumentům orgánů vytýčenou v čl. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1049/2001.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001 L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03 s. 331).


title: Věc C-113/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 8. března 2013 — ASL n. 5 „Spezzino“ a další v. San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 8. března 2013 — ASL n. 5 „Spezzino“ a další v. San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus
   (Věc C-113/13)
   2013/C 156/31
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: ASL n. 5 „Spezzino“, A.N.P.A.S. Associazione Nazionale Pubblica Assistenza — Comitato Regionale Liguria, Regione Liguria

      Žalovaní: San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus

      Předběžné otázky

               1)

               Brání články 49, 56, 105 a 106 SFEU vnitrostátnímu ustanovení, které stanoví, že zdravotní přeprava je přednostně zadávána dobrovolným společnostem, italskému červenému kříži a jiným institucím a oprávněným veřejným orgánům, ovšem na základě dohod, které stanoví pouze poskytnutí náhrady skutečně vynaložených nákladů.

               2)

               Brání unijní právo v oblasti veřejných zakázek — v projednávaném případě, protože jde o vyloučené smlouvy, obecné zásady volné hospodářské soutěže, zákazu diskriminace, transparentnosti a proporcionality — vnitrostátním právním předpisům, které umožňují přímé zadání služby zdravotní přepravy, přičemž rámcová smlouva, jako je smlouva v projednávané věci, která stanoví i náhradu fixních nákladů a nákladů trvajících v čase, musí být kvalifikována jako úplatná.


title: Věc C-568/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Mercantil n ° 3 de Barcelona (Španělsko) dne 9. prosince 2014 – Ismael Fernández Oliva v. Caixabank S.A.

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/34

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Španělsko) dne 9. prosince 2014 – Ismael Fernández Oliva v. Caixabank S.A.
   (Věc C-568/14)
   (2015/C 046/40)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ismael Fernández Oliva

      Žalovaná: Caixabank S.A.

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje článek 43 španělského občanského soudního řádu (Ley de Enjuiciamiento Civil), který brání tomu, aby soud v případě, kdy jiný soud položil předběžnou otázku Soudnímu dvoru Evropské unie, navrhl účastníkům řízení možnost přerušit civilní řízení, jednoznačné omezení ustanovení článku 7 směrnice [93/13/] EHS (1) v souvislosti s povinností členských států zajistit, aby v zájmu spotřebitelů a konkurentů existovaly přiměřené a účinné prostředky zabraňující dalšímu používání zneužívajících klauzulí ve smlouvách, které uzavírají prodávající nebo poskytovatelé se spotřebiteli?

               2)

               Představuje čl. 721 odst. 2 španělského [občanského soudního řádu], který brání tomu, aby soud v řízeních o individuálních žalobách, ve kterých je navrhováno prohlášení neplatnosti některé z všeobecných podmínek z důvodu její zneužívající povahy, přijal nebo z moci úřední navrhl přijetí předběžných opatření, jednoznačné omezení ustanovení článku 7 směrnice [93/13/]EHS v souvislosti s povinností členských států zajistit, aby v zájmu spotřebitelů a konkurentů existovaly přiměřené a účinné prostředky zabraňující dalšímu používání zneužívajících klauzulí ve smlouvách, které uzavírají prodávající nebo poskytovatelé se spotřebiteli?

               3)

               Neměly by účinky předběžných opatření, jež lze přijmout v řízení o individuální žalobě buď na návrh účastníka řízení, nebo bez návrhu, být s cílem zajistit přiměřené a účinné prostředky stanovené v citovaném článku 7 uvedené směrnice prodlouženy až do okamžiku vydání konečného rozhodnutí v řízení o individuální nebo o kolektivní žalobě kolidujícím s řízeními o individuálních žalobách?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288).


title: Věc C-126/08: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie van België — Belgie) — Distillerie Smeets Hasselt NV v. Belgische Staat, Louis De Vos, Bollen, Mathay & Co BVBA, likvidátor Transterminal Logistics NV, Daniel Van den Langenbergh, Firma De Vos NV a Belgische Staat v. Bollen, Mathay & Co BVBA, likvidátor Transterminal Logistics NV a Louis De Vos v. Belgische Staat ( Nařízení (EHS) č. 2913/92 — Celní kodex Společenství — Vybrání dovozního nebo vývozního cla po propuštění zboží — Zaúčtování částky cla — Zápis do účetních dokladů nebo na jiný rovnocenný nosič údajů — Zápis do protokolu považovaný za zaúčtování — Předání opisu protokolu považovaného za sdělení částky cla dlužného ze zákona )

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie van België — Belgie) — Distillerie Smeets Hasselt NV v. Belgische Staat, Louis De Vos, Bollen, Mathay & Co BVBA, likvidátor Transterminal Logistics NV, Daniel Van den Langenbergh, Firma De Vos NV a Belgische Staat v. Bollen, Mathay & Co BVBA, likvidátor Transterminal Logistics NV a Louis De Vos v. Belgische Staat
   (Věc C-126/08) (1)

   („Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Celní kodex Společenství - Vybrání dovozního nebo vývozního cla po propuštění zboží - Zaúčtování částky cla - Zápis do účetních dokladů nebo na jiný rovnocenný nosič údajů - Zápis do protokolu považovaný za zaúčtování - Předání opisu protokolu považovaného za sdělení částky cla dlužného ze zákona“)
   2009/C 220/15
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van Cassatie van België

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Distillerie Smeets Hasselt NV, Belgische Staat, Louis De Vos

      Žalovaní: Belgische Staat, Louis De Vos, Bollen, Mathay & Co BVBA, likvidátor Transterminal Logistics NV, Daniel Van den Langenbergh, Firma De Vos NV

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hof van Cassatie van België — Výklad čl. 217 odst. 1 a čl. 221 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (platné znění v roce 1992) (Úř. věst. L 302, s. 1) — Vybrání dovozního nebo vývozního cla po propuštění zboží — Otázka požadavku zaúčtování částky cla před jejím sdělením dlužníkovi — Pojem „zápis do účetních dokladů nebo na jiný rovnocenný nosič údajů“

      Výrok

   Článek 217 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, je třeba vykládat v tom smyslu, že členské státy mohou stanovit, že zaúčtování částky cla vyplývající z celního dluhu je provedeno zapsáním uvedené částky do protokolu, který je vypracován příslušnými celními orgány a který konstatuje porušení použitelných celních právních předpisů.

      (1)  Úř. věst. C 142, 7.6.2008.


title: Věc C-416/16: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Judicial da Comarca de Faro – Portugalsko) – Luís Manuel Piscarreta Ricardo v. Portimão Urbis, E.M., S.A. – em liquidação, Município de Portimão, Emarp – Empresa Municipal de Águas e Resíduos de Portimão, EM, SA „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2001/23 — Článek 1 odst. 1 písm. b) — Článek 2 odst. 1 písm. d) — Převod podniků — Zachování práv zaměstnanců — Působnost — Pojmy ‚zaměstnanec‘ a ‚převod závodu‘“

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/7

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Judicial da Comarca de Faro – Portugalsko) – Luís Manuel Piscarreta Ricardo v. Portimão Urbis, E.M., S.A. – em liquidação, Município de Portimão, Emarp – Empresa Municipal de Águas e Resíduos de Portimão, EM, SA
   (Věc C-416/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2001/23 - Článek 1 odst. 1 písm. b) - Článek 2 odst. 1 písm. d) - Převod podniků - Zachování práv zaměstnanců - Působnost - Pojmy ‚zaměstnanec‘ a ‚převod závodu‘“)
   (2017/C 300/09)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Judicial da Comarca de Faro

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Luís Manuel Piscarreta Ricardo

      Žalovaní: Portimão Urbis, E.M., S.A. – em liquidação, Município de Portimão, Emarp – Empresa Municipal de Águas e Resíduos de Portimão, EM, SA

      Výrok

               1)

               Článek 1 odst. 1 směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů musí být vykládán v tom smyslu, že situace, kdy je městský podnik, jehož jediným akcionářem je město, zrušen rozhodnutím výkonného orgánu tohoto města a jeho činnosti jsou převedeny zčásti na uvedené město, které je bude přímo vykonávat, a zčásti na jiný za tímto účelem zreorganizovaný městský podnik, jehož jediným akcionářem je rovněž toto město, spadá do působnosti uvedené směrnice za podmínky, že je po převodu zachována identita dotčeného podniku, což musí zjistit předkládající soud.

               2)

               Taková osoba, jako je žalobce v původním řízení, která z důvodu přerušení výkonu práce podle pracovní smlouvy svou práci fakticky nevykonává, spadá pod pojem „zaměstnanec“ ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. d) směrnice 2001/23, pokud jí dotčený vnitrostátní právní předpis podle všeho poskytuje ochranu jako zaměstnanci; tuto skutečnost však musí ověřit předkládající soud. S výhradou tohoto ověření je třeba mít za takových okolností, jaké nastaly ve věci v původním řízení, za to, že práva a povinnosti vyplývající z pracovní smlouvy této osoby jsou v souladu s čl. 3 odst. 1 této směrnice převedeny na nabyvatele.

               3)

               Třetí otázka položená Tribunal Judicial da Comarca de Faro (obvodní soud ve Faro, Portugalsko) je nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 383, 17. 10. 2016.


title: Věc C-381/06: Žaloba podaná dne 15. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/17

         Žaloba podaná dne 15. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-381/06)
   (2006/C 261/33)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: M. Patakia a J. Enegren)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES (1) ze dne 11. března 2002, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství, a v každém případě tím, že o nich neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta stanovená pro provedení směrnice 2002/14/ES do vnitrostátního práva uplynula dne 23. března 2005.

      (1)  Úř. věst. L 80, 23.3.2002, s. 29; Zvl. vyd. 05/04, s. 219.


title: Věc T-163/09: Usnesení Tribunálu ze dne 13. prosince 2010 — Martinet v. Komise

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/35

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. prosince 2010 — Martinet v. Komise
   (Věc T-163/09) (1)

   2011/C 55/63
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 141, 20.6.2009.


title: Věc C-315/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Ufficio del Giudice di pace di Monselice ze dne 12. července 2005 ve věci Lidl Italia Srl proti Comune di Arcole (VR)

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Ufficio del Giudice di pace di Monselice ze dne 12. července 2005 ve věci Lidl Italia Srl proti Comune di Arcole (VR)
   (Věc C-315/05)
   (2005/C 281/11)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Giudice di pace di Monselice ze dne 12. července 2005 ve věci Lidl Italia Srl proti Comune di Arcole (VR), které došlo kanceláři Soudního dvora dne 12. srpna 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Giudice di pace di Monselice žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               „Je třeba směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES (1) ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy, pokud jde o balené výrobky uvedené v článku 1 uvedené směrnice 2000/13 vykládat tak, že povinnosti z ní vyplývající, a zejména povinnosti uvedené v článcích 2, 3 a 12, jsou uloženy výlučně výrobci balených potravin?“

               2)

               „V případě kladné odpovědi na první otázku je třeba články 2, 3, 12 směrnice 2000/13/ES vykládat tak, že vylučují, že pouhý distributor baleného výrobku (jak je definován v článku 1 směrnice 2000/13/ES), usazený v členském státě, vyrobeného subjektem usazeným v jiném členském státě než distributor může být považován za odpovědného za porušení oznámené orgánem veřejné moci spočívající v uvedení nepřesné hodnoty (v projednávaném případě se jedná o obsah alkoholu) výrobcem na etiketě balené potraviny, a v důsledku toho sankcionován, i když se tento (pouhý distributor) omezuje na uvádění výrobku na trh tak, jak je předán výrobcem?“

      (1)  Úř. věst. L 109, 6.5.2000, s. 29.


title: Věc C-232/14: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 17. března 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené království) – Portmeirion Group UK Ltd v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs „Řízení o předběžné otázce — Dumping — Prováděcí nařízení (EU) č. 412/2013 — Platnost — Dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Číny — Dotčený výrobek — Výrobek považovaný za dumpingový — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/4

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 17. března 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené království) – Portmeirion Group UK Ltd v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Věc C-232/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Dumping - Prováděcí nařízení (EU) č. 412/2013 - Platnost - Dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Číny - Dotčený výrobek - Výrobek považovaný za dumpingový - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 156/04)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Portmeirion Group UK Ltd

      Žalovaný: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Výrok

   Přezkum předběžné otázky neodhalil nic, čím by mohla být dotčena platnost prováděcího nařízení Rady (EU) č. 412/2013 ze dne 13. května 2013 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky.

      (1)  Úř. věst. C 235, 21.7.2014.


title: Věc C-175/16: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein oikeus – Finsko) – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik v. SOS-Lapsikylä ry „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2003/88/ES — Článek 17 — Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků — Úprava pracovní doby — Doplňkové příplatky — Spolek na ochranu dětí — ‚Náhradní rodiče v dětské vesničce‘ — Dočasná nepřítomnost ‚náhradních rodičů‘ — Pracovnice zaměstnané coby ‚zástupkyně náhradních rodičů‘ — Pojem“

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/10

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein oikeus – Finsko) – Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik v. SOS-Lapsikylä ry
   (Věc C-175/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2003/88/ES - Článek 17 - Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků - Úprava pracovní doby - Doplňkové příplatky - Spolek na ochranu dětí - ‚Náhradní rodiče v dětské vesničce‘ - Dočasná nepřítomnost ‚náhradních rodičů‘ - Pracovnice zaměstnané coby ‚zástupkyně náhradních rodičů‘ - Pojem“)
   (2017/C 309/12)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein oikeus

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik

      Žalovaný: SOS-Lapsikylä ry

      Výrok

   Článek 17 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby musí být vykládán v tom smyslu, že jej nelze uplatnit na takové zaměstnání, o jaké se jedná ve věci v původním řízení, které spočívá v péči o děti za podmínek podobajících se rodinnému prostředí v postavení zástupce osoby, která je tímto úkolem primárně pověřena, není-li prokázáno, že celková délka pracovní doby se neměří nebo není předem určena nebo si ji může pracovník určit sám, což musí ověřit předkládající soud.

      (1)  Úř. věst. C 191, 30. 5. 2016.


title: Věc C-378/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'Etat (Belgie) dne 15. září 2006 – Clear Channel Belgium SA v. město Liège

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'Etat (Belgie) dne 15. září 2006 – Clear Channel Belgium SA v. město Liège
   (Věc C-378/06)
   (2006/C 261/32)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Conseil d'Etat (Belgie)
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Clear Channel Belgium SA

      Žalovaný: město Liège

      Vedlejší účastnice řízení: J.-C. Decaux Belgium SA
   Předběžné otázky

               1)

               Vylučuje smlouva kvalifikovaná jako „veřejná koncese“ použití směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (1), jestliže tato smlouva nezávisle na poskytnutí výhradního práva na ziskové provozování reklamních ploch, jimiž je vybaven městský mobiliář, který má veřejný orgán k dispozici, tímto veřejným orgánem druhé smluvní straně stanoví výkon některých služeb uvedenou smluvní stranou pro tento veřejný orgán (dání městského mobiliáře k dispozici, plochy určené k vyvěšení obecních informací)?

               2)

               Může navzdory nepřítomnosti ceny v klasickém smyslu slova spočívat úplatná povaha poskytování služeb ve prospěch veřejného orgánu v jeho vzdání se příjmů z reklamy, z nichž by bylo třeba, jako v projednávaném případě, odečíst finanční a hmotné náhrady a poplatky za jejich vyvěšení stanovené ve smlouvě?

               3)

               Má primární nebo akcesorická povaha různých povinností stanovených ve smlouvě nějakou roli, co se týče použití uvedené směrnice?

      (1)  Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 322.


title: Věc T-473/12: Žaloba podaná dne 1. listopadu 2012 — Aer Lingus v. Komise

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/51

         Žaloba podaná dne 1. listopadu 2012 — Aer Lingus v. Komise
   (Věc T-473/12)
   2013/C 26/104
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Aer Limbus Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: K. Bacon, D. Scannell, Barristers, a A. Burnside, Solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil (či podpůrně částečně zrušil) rozhodnutí Komise ze dne 25. července 2012 ve věci státní podpory SA.29064 (2011/C) (ex 2011/NN) — Diferencované sazby daně z letecké dopravy zavedené Irskem a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z toho, že se žalovaná dopustila nesprávného právního posouzení, když v napadeném rozhodnutí vyslovila závěr, že snížená sazba daně je protiprávní státní podporou. Komise měla konkrétně pochybit v tom, že za účelem zjištění, zda snížená sazba daně představuje selektivní výhodu, kvalifikovala vyšší sazbu daně jako „běžnou“ sazbu daně. Vzhledem k tomu, že vyšší sazba daně byla podle bezprostředně použitelných ustanovení unijního práva neplatná, nemohla být pro tento účel považována za „běžnou“ referenční sazbu. Ze stejných důvodů Komise nesprávně určila, že letecké společnosti podléhající snížené sazbě daně požívaly výhody odpovídající 8 eurům na cestujícího.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že i kdyby Komise mohla kvalifikovat sníženou sazbu daně jako státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, příkaz k navrácení státní podpory od leteckých společností podléhajících snížené sazbě daně by za okolností, kdy měla být současně zaplacena také vyšší sazba daně, porušoval zásadu právní jistoty, zásadu efektivity a zásadu řádné správy. Napadené rozhodnutí, které nařizovalo navrácení podpory, bylo proto v rozporu s článkem 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (1).

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se žalovaná dopustila také nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, když letecké společnosti podléhající snížené sazbě daně označila za příjemce tvrzené podpory ve výši 8 eur na cestujícího a nařídila navrácení podpory na tomto základě, a to za okolností, kdy Komise uznala, že daňovou zátěž mohli nést cestující, kteří tak byli primárními příjemci výhod plynoucích ze snížené sazby daně.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že jelikož nelze oněch 8 eur na cestujícího požadovat zpětně od cestujících, kteří měli prospěch ze snížené sazby daně, příkaz k navrácení za daných okolností působí jako dodatečné zdanění dotyčných leteckých společností, a představuje tak pro uvedené letecké společnosti protiprávní sankci spíše než uvedení do stavu, který tu byl před poskytnutím tvrzené podpory. To je nepřiměřené a porušuje to zásadu rovného zacházení, a tím pádem i článek 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že příkaz k navrácení podpory a vyčíslení podpory na částku 8 eur na cestujícího nebyly žalovanou odůvodněny nebo byly odůvodněny nedostatečně.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1)


title: Spojené věci C-239/11 P, C-489/11 P a C-498/11 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. prosince 2013 — Siemens AG (C-239/11 P), Mitsubishi Electric Corp. (C-489/11 P), Toshiba Corp. (C-498/11 P) Siemens AG v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelová dohoda — Trh s projekty, které se týkají plynem izolovaných spínacích přístrojů — Rozdělení trhu — Nařízení (ES) č. 1/2003 — Důkaz o protiprávním jednání — Jediné a trvající protiprávní jednání — Zkreslení důkazů — Důkazní síla prohlášení, které jsou v rozporu se zájmy osoby, která je učinila — Pokuty — Výchozí částka pokuty — Referenční rok — Multiplikační koeficient pro účely odrazení — Soudní přezkum v plné jurisdikci — Rovné zacházení — Právo na obhajobu — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. prosince 2013 — Siemens AG (C-239/11 P), Mitsubishi Electric Corp. (C-489/11 P), Toshiba Corp. (C-498/11 P) Siemens AG v. Evropská komise
   (Spojené věci C-239/11 P, C-489/11 P a C-498/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelová dohoda - Trh s projekty, které se týkají plynem izolovaných spínacích přístrojů - Rozdělení trhu - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Důkaz o protiprávním jednání - Jediné a trvající protiprávní jednání - Zkreslení důkazů - Důkazní síla prohlášení, které jsou v rozporu se zájmy osoby, která je učinila - Pokuty - Výchozí částka pokuty - Referenční rok - Multiplikační koeficient pro účely odrazení - Soudní přezkum v plné jurisdikci - Rovné zacházení - Právo na obhajobu - Povinnost uvést odůvodnění)
   2014/C 52/06
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Siemens AG (zástupci: I. Brinker, C. Steinle a M. Hörster, advokáti (C-239/11 P)), Mitsubishi Electric Corp. (zástupci: R. Denton, solicitor a K. Haegeman, advokát (C-489/11 P)), Toshiba Corp. (zástupci: J. MacLennan, solicitor, A. Dawes, solicitor, A. Schulz, advokát a S. Sakellariou, dikigoros (C-498/11))

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: A. Antoniadis, jakož i R. Sauer, N. Khan a P. Van Nuffel, zmocněnci)

      Vedlejší účastník, který podporuje další účastnici řízení: Kontrolní úřad ESVO (zástupci: M. Schneider a M. Moustakali, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) ze dne 3. března 2011 — Siemens v. Komise (T-110/07), kterým Tribunál zamítl žalobu žalobkyně na neplatnost rozhodnutí Komise C(2006) 6762 final, ze dne 24. ledna 2007 týkajícího se řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP ohledně kartelové dohody na trhu projektů, které se týkají plynem izolovaných spínacích přístrojů nebo podpůrně směřující ke snížení pokuty uložené žalobkyni — Porušení práva na spravedlivý proces, práva na obhajobu, zásady rovného zacházení a povinnosti uvést odůvodnění — Zkreslení důkazů — Nesprávné použití pravidel promlčení — Porušení článku 47 Listiny základních práv Evropské Unie

      Výrok

               1)

               Kasační opravné prostředky se zamítají.

               2)

               Společnostem Siemens AG, Mitsubishi Electric Corp. A Toshiba Corp. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 232, 6.8.2011

      Úř. věst. C 347, 26.11.2011


title: Věc T-378/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. února 2013 — Langguth Erben v. OHIM (MEDINET) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství MEDINET — Starší národní a mezinárodní obrazová ochranná známka MEDINET — Uplatnění seniority starší národní a mezinárodní ochranné známky — Starší barevné ochranné známky a přihlášená ochranná známka Společenství, která neoznačuje žádnou konkrétní barvu — Neexistence totožnosti označení — Článek 34 nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009 — Účelnost přistoupení k ústnímu jednání — Článek 77 nařízení č. 207/2009“ )

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. února 2013 — Langguth Erben v. OHIM (MEDINET)
   (Věc T-378/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství MEDINET - Starší národní a mezinárodní obrazová ochranná známka MEDINET - Uplatnění seniority starší národní a mezinárodní ochranné známky - Starší barevné ochranné známky a přihlášená ochranná známka Společenství, která neoznačuje žádnou konkrétní barvu - Neexistence totožnosti označení - Článek 34 nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009 - Účelnost přistoupení k ústnímu jednání - Článek 77 nařízení č. 207/2009)
   2013/C 108/60
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG (Traben-Trarbach, Německo) (zástupci: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: K. Klüpfel a G. Schneider, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 10. května 2011 (věc R 1598/2010-4), týkajícímu se uplatnění seniority starších ochranných známek v rámci přihlášky obrazového označení MEDINET jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.9.2011.


title: Věc C-40/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. ledna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Överklagandenämnden för Högskolan – Švédsko) – Kaj Lyyski v. Umea universitet (Volný pohyb pracovníků — Článek 39 ES — Překážky — Odborné vzdělávání — Učitelé — Odmítnutí připustit ke vzdělávání uchazeče zaměstnaného ve školském zařízení jiného členského státu)

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/3

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. ledna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Överklagandenämnden för Högskolan – Švédsko) – Kaj Lyyski v. Umea universitet
   (Věc C-40/05) (1)

   (Volný pohyb pracovníků - Článek 39 ES - Překážky - Odborné vzdělávání - Učitelé - Odmítnutí připustit ke vzdělávání uchazeče zaměstnaného ve školském zařízení jiného členského státu)
   (2007/C 42/05)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Överklagandenämnden för Högskolan
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Kaj Lyyski

      Žalovaná: Umeå universitet
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Överklagendenämnden för högskolan (odvolací komise pro vysoké školy). Výklad práva Společenství a zejména článku 12 ES – Vzdělávání směřující k odstranění nedostatku kvalifikovaných učitelů v členském státě určené pro učitele zaměstnané ve školských zařízeních s cílem umožnit jim získání kvalifikace potřebné pro získání pracovní smlouvy na dobu neurčitou – Odmítnutí přijmout uchazeče, který je státním příslušníkem tohoto členského státu, ale je zaměstnán ve školském zařízení v jiném členském státu.
   Výrok
   Právo Společenství nebrání tomu, aby vnitrostátní právní úprava organizující dočasně vzdělávání určené k uspokojení poptávky po kvalifikovaných učitelích v určitém členském státě v krátké době vyžadovala, aby uchazeči o toto vzdělávání byli zaměstnáni ve školském zařízení uvedeného státu, nicméně s výhradou, že způsob, jakým je tato právní úprava použita, nepovede ze zásady k vyloučení každé přihlášky učitele, který není v takovém zařízení zaměstnán, vyloučení, k němuž by došlo bez předchozího a individuálního posouzení této přihlášky zejména s přihlédnutím ke schopnostem dotyčného a možnosti kontrolovat praktickou část vzdělávání absolvovaného posledně uvedeným, nebo jej této části případně zprostit.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005.


title: Spojené věci C-611/10 a C-612/10: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. června 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Waldemar Hudzinski v. Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse (C-611/10), Jaroslaw Wawrzyniak v. Agentur für Arbeit Mönchengladbach — Familienkasse (C-612/10) ( „Sociální zabezpečení migrujících pracovníků — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Čl. 14 odst. 1 písm. a) a čl. 14a odst. 1 písm. a) — Článek 45 SFEU a článek 48 SFEU — Dočasná práce v jiném členském státě, než je stát, na jehož území je činnost obvykle vykonávána — Rodinné dávky — Použitelné právní předpisy — Možnost přiznání přídavků na děti členským státem, kde je dočasná práce vykonávána, ale který není příslušným státem — Uplatnění pravidla vnitrostátního práva k zamezení souběhu dávek, které vylučuje tuto dávku v případě přijetí srovnatelné dávky v jiném státě“ )

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 12. června 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Waldemar Hudzinski v. Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse (C-611/10), Jaroslaw Wawrzyniak v. Agentur für Arbeit Mönchengladbach — Familienkasse (C-612/10)
   (Spojené věci C-611/10 a C-612/10) (1)

   (Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Čl. 14 odst. 1 písm. a) a čl. 14a odst. 1 písm. a) - Článek 45 SFEU a článek 48 SFEU - Dočasná práce v jiném členském státě, než je stát, na jehož území je činnost obvykle vykonávána - Rodinné dávky - Použitelné právní předpisy - Možnost přiznání přídavků na děti členským státem, kde je dočasná práce vykonávána, ale který není příslušným státem - Uplatnění pravidla vnitrostátního práva k zamezení souběhu dávek, které vylučuje tuto dávku v případě přijetí srovnatelné dávky v jiném státě)
   2012/C 227/05
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Waldemar Hudzinski (C-611/10), Jaroslaw Wawrzyniak (C-612/10)

      Žalovaní: Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse (C-611/10), Agentur für Arbeit Mönchengladbach — Familienkasse (C-612/10)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesfinanzhof — Výklad čl. 14a odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35) — Určení použitelných právních předpisů — Nárok migrujícího pracovníka obdržet ve státě, kde pracuje, rodinné přídavky na své děti bydlící v členském státě jeho původu — Postavení osoby samostatně výdělečně činné v členském státě svého původu, vykonávající po dobu čtyř měsíců závislou pracovní činnost v jiném členském státě

      Výrok

               1)

               Články 14 odst. 1 písm. a) a čl. 14a odst. 1 písm. a) nařízení (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, pozměněném nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 ze dne 13. dubna 2005, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby členský stát, který není těmito ustanoveními označen za příslušný stát, přiznal přídavky na dítě v souladu s vnitrostátním právem migrujícímu pracovníkovi, který vykonává na jeho území dočasnou práci za okolností, jako jsou okolnosti v původním řízení, včetně případů, kdy bylo zaprvé určeno, že dotčený pracovník neutrpěl žádnou újmu na svých právech z důvodu výkonu práva na volný pohyb, neboť si zachoval nárok na rodinné dávky stejné povahy v příslušném členském státě, a zadruhé, že tento pracovník ani dítě, na které je uvedená dávka požadována, nepobývají obvykle na území členského státu, kde byla dočasná práce vykonávána.

               2)

               Pravidla Smlouvy o FEU v oblasti volného pohybu pracovníků musí být vykládána v tom smyslu, že brání v takové situaci, jako je situace v původním řízení, použití takového pravidla vnitrostátního práva, jako je pravidlo vyplývající z § 65 zákona o dani z příjmu (Einkommensteuergesetz), pokud vede nikoliv ke snížení dávky o výši srovnatelné dávky přiznané v jiném státě, ale k vyloučení této dávky.

      (1)  Úř. věst. C 103, 2.4.2011.


title: Věc T-69/05: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 19. října 2007 – Evropaïki Dynamiki v. EFSA ( Nevydání rozhodnutí ve věci samé — Veřejné zakázky — Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) — Zrušení vyhlášení veřejné zakázky — Bezpředmětná žaloba )

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/39

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 19. října 2007 – Evropaïki Dynamiki v. EFSA
   (Věc T-69/05) (1)

   („Nevydání rozhodnutí ve věci samé - Veřejné zakázky - Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) - Zrušení vyhlášení veřejné zakázky - Bezpředmětná žaloba“)
   (2007/C 315/74)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupce: N. Korogiannakis)

      Žalovaný: Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) (zástupci: původně A. Cuvillier a D. Detken, poté A. Cuvillier a S. Gabbi, zmocněnci, ve spolupráci s J. Stuyckem, advokátem)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) ze dne 3. prosince 2004, kterým byla odmítnuta nabídka předložená žalobkyní v rámci zadávacího řízení na poskytování informačních služeb při vytváření sítě Extranet mezi národními agenturami členských států, EFSA a Komisí, jakož i rozhodnutí o přidělení zakázky jinému uchazeči
   Výrok

               1)

               Není namístě vydat rozhodnutí ve věci samé.

               2)

               EFSA ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2005.


title: Věc C-606/14 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 1. února 2017 – Portovesme Srl v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Podpora poskytnutá Italskou republikou společnosti Portovesme Srl — Režimy preferenční sazby za elektřinu — Rozhodnutí, kterým se opatření podpory prohlašuje za neslučitelné s vnitřním trhem“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/13

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 1. února 2017 – Portovesme Srl v. Evropská komise
   (Věc C-606/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Podpora poskytnutá Italskou republikou společnosti Portovesme Srl - Režimy preferenční sazby za elektřinu - Rozhodnutí, kterým se opatření podpory prohlašuje za neslučitelné s vnitřním trhem“)
   (2017/C 104/19)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Portovesme Srl (zástupci: G. Dore, M. Liberati, A. Vinci a F. Ciulli, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci a É. Gippini Fournier, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Portovesme Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 89, 16.3.2015.


title: Věc C-297/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 23. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Rüdiger Hobohm v. Benedikt Kampik Ltd & Co. KG, Benedikt Aloysius Kampik, Mar Mediterraneo Werbe- und Vertriebsgesellschaft für Immobilien SL „Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských a obchodních věcech — Nařízení (ES) č. 44/2001 — Příslušnost ve věcech spotřebitelských smluv — Článek 15 odst. 1 písm. c) a čl. 16 odst. 1 — Pojem ‚profesionální nebo podnikatelská činnost, která je zaměřena na členský stát bydliště spotřebitele‘ — Příkazní smlouva, která slouží k uskutečnění hospodářského cíle sledovaného prostřednictvím jiné smlouvy předtím uzavřené v rámci činnosti podnikatele ‚zaměřené‘ na členský stát bydliště spotřebitele — Úzká spojitost“

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/9

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 23. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Rüdiger Hobohm v. Benedikt Kampik Ltd & Co. KG, Benedikt Aloysius Kampik, Mar Mediterraneo Werbe- und Vertriebsgesellschaft für Immobilien SL
   (Věc C-297/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských a obchodních věcech - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Příslušnost ve věcech spotřebitelských smluv - Článek 15 odst. 1 písm. c) a čl. 16 odst. 1 - Pojem ‚profesionální nebo podnikatelská činnost, která je zaměřena na členský stát bydliště spotřebitele‘ - Příkazní smlouva, která slouží k uskutečnění hospodářského cíle sledovaného prostřednictvím jiné smlouvy předtím uzavřené v rámci činnosti podnikatele ‚zaměřené‘ na členský stát bydliště spotřebitele - Úzká spojitost“)
   (2016/C 068/11)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Rüdiger Hobohm

      Žalovaní: Benedikt Kampik Ltd & Co. KG, Benedikt Aloysius Kampik, Mar Mediterraneo Werbe- und Vertriebsgesellschaft für Immobilien SL

      Výrok

   Článek 15 odst. 1 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech v rozsahu, v němž se vztahuje na smlouvou uzavřenou v rámci profesionální nebo podnikatelské činnosti „zaměřené“ profesionálem na členský stát bydliště spotřebitele, ve spojení s čl. 16 odst. 1 uvedeného nařízení, musí být vykládán v tom smyslu, že se může vztahovat na smlouvu uzavřenou mezi spotřebitelem a profesionálem, která sama o sobě nespadá do oblasti profesionální nebo podnikatelské činnosti „zaměřené“ uvedeným profesionálem na členský stát bydliště spotřebitele, avšak vykazuje úzkou spojitost se smlouvou dříve uzavřenou mezi stejnými smluvními stranami v rámci uvedené činnosti. Je na vnitrostátním soudu, aby ověřil, zda jsou dány skutečnosti zakládající uvedenou spojitost, zejména právní či faktická totožnost smluvních stran obou uvedených smluv, totožnost hospodářského cíle sledovaného uvedenými smlouvami týkajícími téhož konkrétního předmětu a doplňkovost druhé smlouvy vůči první smlouvě v tom, že umožňuje dosažení hospodářského cíle sledovaného posledně uvedenou smlouvou.

      (1)  Úř. věst. C 303, 8.9.2014.


title: Věc C-361/05: Žaloba podaná dne  26. září 2005  Komisí Evropských společenství proti Španělskému království

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/16

         Žaloba podaná dne 26. září 2005 Komisí Evropských společenství proti Španělskému království
   (Věc C-361/05)
   (2005/C 296/30)
   Jednací jazyk: španělština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 26. září 2005 žaloba směřující proti Španělskému království podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou I. Martínezem del Peral a M. Konstantinidisem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Španělské království tím, že

                           —

                           nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 4, 9 a 13 směrnice 75/442/EHS (1), ve znění směrnice 91/156/EHS (2), a z článku 14 směrnice 99/31/ES (3), tím, že nepřijalo opatření nezbytná k tomu, aby skládky Níjar a Hoyo de Miguel byly přizpůsobeny povinnostem vyplývajícím z uvedených směrnic;

                           —

                           španělské orgány neposkytly údaje umožňující odmítnout stížnost podanou v souvislosti se skládkou Cueva del Mojón, porušujíce tak povinnosti, které vyplývají z článků 4, 9 a 13 směrnice 75/442/EHS, ve znění směrnice 91/156/EHS, a z článku 14 směrnice 99/31/ES, tím, že nepřijaly nezbytná opatření k tomu, aby skládka Cueva del Mojón byla přizpůsobena povinnostem vyplývajícím z uvedených směrnic,

                     nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z ustanovení uvedených v předchozím odstavci.

               2.

               uložil Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Přetrvávání stavu těchto skládek způsobuje dlouhodobě značné zhoršování životního prostředí, aniž by příslušné orgány zasáhly, a to přes výzvy Komise.
   Z odpadů na nelegálních skládkách se totiž uvolňují do půdy, vzduchu a vody chemické látky, které ohrožují lidské zdraví, znečišťují podzemní i povrchové vody a ovzduší, jakož i flóru a faunu. Mimoto nelegální spalování a ohně, které vznikají samovolně z důvodu hořlavosti odpadů na nekontrolovaných skládkách, způsobují četné požáry s katastrofálními důsledky pro životní prostředí.

      (1)  Směrnice Rady ze dne 15. července 1975 o odpadech (Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 39; Zvl. vyd. 15/01, s. 23).

      (2)  Směrnice Rady ze dne 18. března 1991 (Úř. věst. L 78, 26.3.1991, s. 32; Zvl. vyd. 15/02, s. 3)

      (3)  Směrnice Rady ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (Úř. věst. L 182, 16.7.1999, s. 1; Zvl. vyd. 15/04, s. 228)


title: Věc F-55/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 6. března 2008 – Tiralongo v. Komise (Veřejná služba — Bývalý dočasný zaměstnanec — Žaloba — Žaloba na náhradu škody — Neprodloužení smlouvy na dobu určitou — Zjevná nepřípustnost)

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/32

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 6. března 2008 – Tiralongo v. Komise
   (Věc F-55/07) (1)

   (Veřejná služba - Bývalý dočasný zaměstnanec - Žaloba - Žaloba na náhradu škody - Neprodloužení smlouvy na dobu určitou - Zjevná nepřípustnost)
   (2008/C 116/59)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Giuseppe Tiralongo (Ladispoli, Itálie) (zástupci: F. Sciaudone, R. Sciaudone a S. Frazzani, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět věci
   Uložení povinnosti Komisi Evropských společenství nahradit majetkovou a nemajetkovou újmu, která údajně vznikla žalobci z důvodu protiprávních jednání, kterých se měl dopustit Evropský úřad pro boj proti podvodům zejména v rámci prodloužení jeho smlouvy jako dočasného zaměstnance.
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007, s. 43.


title: Věc C-426/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom dne 12. srpna 2011 — Mark Alemo-Herron a další v. Parkwood Leisure Ltd

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom dne 12. srpna 2011 — Mark Alemo-Herron a další v. Parkwood Leisure Ltd
   (Věc C-426/11)
   2011/C 311/40
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Mark Alemo-Herron, Sandra Tipping, Christopher Anderson, Stacey Aris, Audrey Beckford, Lee Bennett, Delroy Carby, Vishnu Chetty, Deborah Cimitan, Victoria Clifton, Claudette Cummings, David Curtis, Stephen Flin, Patience Ijelekhai, Rosemarie Lee, Roxanne Lee, Vivian Ling, Michelle Nicholas, Lansdail Nugent, Anne O'Connor, Shirley Page, Alan Peel, Mathew Pennington, Laura Steward

      Odpůrkyně: Parkwood Leisure Ltd

      Předběžné otázky

               1)

               Platí v případě, kdy má — stejně jako v projednávané věci — zaměstnanec vůči převodci smluvní právo na to, aby se na něj vztahovaly podmínky, jež jsou příležitostně vyjednány a dohodnuty subjektem kolektivního vyjednávání jakožto třetí stranou, a povaha takového práva je vnitrostátním právem považována spíše za dynamickou než statickou ve vztahu mezi zaměstnancem a převádějícím zaměstnavatelem, že článek 3 směrnice Rady 2001/23/ES (1) ze dne 12. března 2001 ve spojení s rozhodnutím Soudního dvora ve věci Werhof v. Freeway Traffic Systems GmbH & Co KG, Recueil s. I-2397

                           a)

                           vyžaduje, aby takové právo bylo chráněné a vymahatelné vůči nabyvateli v případě relevantního převodu, na nějž se vztahuje zmíněná směrnice, nebo

                           b)

                           opravňuje vnitrostátní soudy k tomu, aby měly za to, že je takové právo chráněné a vymahatelné vůči nabyvateli v případě relevantního převodu, na nějž se vztahuje zmíněná směrnice, nebo

                           c)

                           zakazuje vnitrostátním soudům, aby měly za to, že je takové právo chráněné a vymahatelné vůči nabyvateli v případě relevantního převodu, na nějž se vztahuje zmíněná směrnice?

               2)

               Za okolností, kdy členský stát splnil své povinnosti ohledně provedení minimálních požadavků článku 3 směrnice 2001/23, avšak kdy vyvstává otázka, zda je prováděcí opatření potřeba vykládat v tom smyslu, že jdou nad rámec těchto požadavků, a to způsobem, který je příznivý pro chráněné zaměstnance, neboť jim přiznává dynamická smluvní práva vůči nabyvateli, mohou soudy členského státu na výklad prováděcích právních předpisů uplatňovat vnitrostátní právo, a to vždy pod podmínkou, že tento výklad není v rozporu s právem Společenství, nebo musí být pro takový výklad zvolen jiný přístup, a pokud ano, jaký?

               3)

               Může v projednávané věci, kdy zaměstnavatel netvrdí, že by existence dynamického práva zaměstnance na kolektivně dohodnuté podmínky, která vychází z vnitrostátního práva, byla porušením práv zaměstnavatele podle článku 11 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, vnitrostátní soud uplatnit výklad pravidel TUPE, jichž se zaměstnanci dovolávají?

      (1)  Směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů (Úř. věst. L 82, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 98)


               17.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/1

         2010/C 195/01
   Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 179, 3.7.2010

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 161, 19.6.2010

      Úř. věst. C 148, 5.6.2010

      Úř. věst. C 134, 22.5.2010

      Úř. věst. C 113, 1.5.2010

      Úř. věst. C 100, 17.4.2010

      Úř. věst. C 80, 27.3.2010

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-219/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. června 2013 — Otero González v. OHIM — Apli-Agipa (AGIPA) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství AGIPA — Starší národní slovní ochranná známka AGIPA — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Srovnání výrobků — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/69

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. června 2013 — Otero González v. OHIM — Apli-Agipa (AGIPA)
   (Věc T-219/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství AGIPA - Starší národní slovní ochranná známka AGIPA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Srovnání výrobků - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 225/153
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: José Luis Otero González (Barcelona, Španělsko) (zástupce: S. Correa, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Apli-Agipa SAS (Dormans, Francie) (zástupce: E. Sugrañes Coca, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. ledna 2011 (věc R 556/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Josém Luis Otero Gonzálezem a Apli Agipa SAS.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 14. ledna 2011 (věc R 556/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Josém Luis Otero Gonzálezem a Apli Agipa SAS se zrušuje v rozsahu, v němž zamítá odvolání J. L. Otero Gonzáleze a společnosti Apli Agipa povoluje zápis slovní ochranné známky Společenství pro „fotografie; adhezní lepidla pro kancelářské účely a použití v domácnosti; štětce; kancelářské potřeby (s výjimkou nábytku); učební pomůcky (s výjimkou přístrojů); plastické obalové hmoty (neuvedené v jiných třídách); tiskařské matrice; štítky“ spadající do třídy 16 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené J. L. Otero Gonzálezem.

               4)

               Společnost Apli Agipa ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 194, 2.7.2011.


title: Věc C-442/04: Žaloba podaná dne 21. října 2004 Španělským královstvím proti Radě Evropské unie

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/36

         Žaloba podaná dne 21. října 2004 Španělským královstvím proti Radě Evropské unie
   (Věc C-442/04)
   (2004/C 300/70)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 21. října 2004 žaloba směřující proti Radě Evropské unie podaná Španělským královstvím, zastoupeným Enriquem Braquehaisem Conesou, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil články 1 až 6 nařízení Rady (ES) č. 1415/2004 (1) ze dne 19. července 2004, kterým se stanoví roční maximální intenzita rybolovu pro některé rybolovné oblasti a populace, jež provádí články 3 a 6 nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 (2) ze dne 4. listopadu 2003 o řízení intenzity rybolovu týkající se některých rybolovných oblastí a zdrojů Společenství, kterým se mění nařízení (EHS) č. 2847/93 (3) a zrušují nařízení (ES) č. 685/95 (4) a (ES) č. 2027/95 (5) a

               —

               uložil žalovanému orgánu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   porušení zásady zákazu diskriminace:

               a)

               protože nařízení (ES) č. 1415/2004, které je napadáno touto žalobou, je normou provádějící nařízení (ES) č. 1954/2003, konkrétně jeho články 3 a 6, týkající se roční maximální intenzity rybolovu pro každý členský stát a pro určité oblasti a populace stanovené v uvedených ustanoveních, napadené Španělským královstvím (věc C-36/04), v rozsahu, v němž jsou léta 1998 až 2002 použita jako referenční období, což znamená diskriminaci španělského loďstva z důvodu národnosti, protože v uvedených letech španělské loďstvo mělo na základě Aktu o přistoupení Španělského království a Portugalské republiky k Evropským společenstvím a nařízení (ES) č. 685/95 a 2027/95 omezen přístup do oblastí ICES V b, VI, VII a VIII a, b, d a e,

               b)

               protože zřízení citlivé oblasti uvedené v článku 6 nařízení (ES) č. 1954/2003, provedeném nařízením (ES) č. 1415/2004, které je v projednávaném případě napadáno, je pro španělské loďstvo rovněž diskriminační, berouce v úvahu to, že nová citlivá oblast se částečně kryje s takzvaným „Irish Box“, ve kterém se na španělské loďstvo vztahovala omezení podle Smlouvy o přistoupení Španělského království a Portugalské republiky.

         zneužití pravomoci:
   protože ochrany citlivé oblasti upravené v článku 6 nařízení (ES) č. 1954/2003, provedeným nařízením (ES) č. 1415/2004, které je nyní napadáno, mělo být dosaženo s použitím postupů stanovených v nařízení (ES) č. 850/1998, které stanoví technická opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů a týká se všech oblastí, u nichž bylo vědecky dokázáno, že splňují tuto podmínku.

      (1)  Úř. věst. L 258, 5.8.2004, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 289, 7.11.2003, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 261, 20.10.1993, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 71, 31.3.1995, s. 5.

      (5)  Úř. věst. L 199, 24.8.1995, s. 1.


title: Věc T-423/16: Usnesení Tribunálu ze dne 19. července 2017 – De Masi v. Komise „Žaloba na neplatnost — Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkající se činnosti Skupiny pro kodex chování (zdanění podniků) ustavené Radou — Odpovědi na původní žádosti v návaznosti na smírné ujednání — Neexistence potvrzujícího rozhodnutí — Nepřípustnost“

text:
               4.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 293/32

         Usnesení Tribunálu ze dne 19. července 2017 – De Masi v. Komise
   (Věc T-423/16) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se činnosti Skupiny pro kodex chování (zdanění podniků) ustavené Radou - Odpovědi na původní žádosti v návaznosti na smírné ujednání - Neexistence potvrzujícího rozhodnutí - Nepřípustnost“)
   (2017/C 293/38)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Fabio De Masi (Brusel, Belgie) (zástupce: A. Fischer-Lescano, profesor)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Baquero Cruz a F. Erlbacher, poté J. Baquero Cruz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise, uvedených v dopisech ze dne 20. května 2016 a 13. července 2016, kterými se reaguje na žádosti o přístup k dokumentům Skupiny pro kodex chování (zdanění podniků), předložené žalobcem na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Fabio De Masi ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 371, 10.10.2016.


title: Věci C-37/06 a C-58/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usneseními Finanzgericht Hamburg ze dne  10.  a  12. ledna 2006  ve věcech Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06) a ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH (C-58/06) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usneseními Finanzgericht Hamburg ze dne 10. a 12. ledna 2006 ve věcech Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06) a ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH (C-58/06) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Věci C-37/06 a C-58/06)
   (2006/C 96/03)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usneseními Finanzgericht Hamburg (Německo) ze dne 10. a 12. ledna 2006 ve věcech Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06) a ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH (C-58/06) proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas, která došla kanceláři Soudního dvora dne 23. ledna 2006 a 3. února 2003, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Finanzgericht Hamburg žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Je článek 1 nařízení č. 615/98 (1) platný v rozsahu, ve kterém váže poskytnutí vývozní náhrady na dodržování směrnice 91/628/EHS (2) o ochraně zvířat během přepravy?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: je ustanovení čl. 5 odst. 3 nařízení č. 615/98, podle kterého se vývozní náhrada nevyplácí pro zvířata, u kterých příslušný orgán na základě dalších informací o dodržování článku 1 nařízení č. 615/98 dospěl k závěru, že nebyla dodržena směrnice o ochraně zvířat během přepravy, slučitelné se zásadou proporcionality?

      (1)  Úř. věst. L 82, s. 19.

      (2)  Úř. věst. L 340, s. 17.


title: Věc C-60/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne  8. června 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia – Itálie) – WWF Italia, Gruppo Ornitologico Lombardo (GOL), Lega abolizione della caccia (LAC), Lega antivivisezionista (LAV) v. Regione Lombardia (Ochrana volně žijících ptáků — Směrnice 79/409/EHS — Výjimky z právní úpravy ochrany)

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 8. června 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia – Itálie) – WWF Italia, Gruppo Ornitologico Lombardo (GOL), Lega abolizione della caccia (LAC), Lega antivivisezionista (LAV) v. Regione Lombardia
   (Věc C-60/05) (1)

   (Ochrana volně žijících ptáků - Směrnice 79/409/EHS - Výjimky z právní úpravy ochrany)
   (2006/C 178/08)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: WWF Italia, Gruppo Ornitologico Lombardo (GOL), Lega abolizione della caccia (LAC), Lega antivivisezionista (LAV)

      Žalovaný: Regione Lombardia

      Za přítomnosti: Associazione migratoristi italiani
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia – Výklad článku 9 směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. L 103, s. 1) – Podmínky výkonu pravomoci členských států při stanovení výjimek ze zákazu usmrcování nebo odchytu chráněných druhů – Pěnkava obecná a pěnkava jíkavec
   Výrok

               1)

               Článek 9 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků ukládá členským státům povinnost, aby bez ohledu na vnitrostátní rozdělení pravomocí stanovené vnitrostátním právním řádem při přijímání prováděcích opatření k tomuto ustanovení zajistily, že ve všech případech použití odchylky v něm stanovené a pro všechny chráněné druhy nepřekročí povolené úbytky způsobené lovením strop, který je v souladu s omezením uvedených úbytků způsobených lovením na malá množství uloženým tímto ustanovením, přičemž tento strop musí být určen na základě přesných vědeckých údajů.

               2)

               Vnitrostátní prováděcí ustanovení týkající se pojmu „malá množství“ stanoveného v čl. 9 odst. 1 písm. c) směrnice 79/409 musejí umožňovat orgánům odpovědným za povolování lovení ptáků určitého druhu na základě odchylky vycházet z ukazatelů, které jsou dostatečně přesné co se týče množstevních stropů, které musejí být dodržovány.

               3)

               Při provádění čl. 9 odst. 1 písm. c) směrnice 79/409 jsou členské státy povinny zabezpečit, aby bez ohledu na počet a identitu orgánů odpovědných v rámci svých území za provádění tohoto ustanovení výše úbytku způsobená lovením povolená po každý chráněný druh každým z uvedených orgánů nepřekročila strop, který je v souladu s omezením uvedených úbytků způsobených lovením na „malá množství“ stanovený pro týž druh pro celé vnitrostátní území.

               4)

               Povinnost příslušející členským státům zabezpečit, aby k úbytkům způsobeným lovením ptáků docházelo pouze v „malých množstvích“ v souladu s čl. 9 odst. 1 písm. c) směrnice 79/409 vyžaduje, aby stanovené správní postupy byly organizovány tak, aby jak rozhodnutí orgánů příslušných k povolování lovení na základě odchylky, tak způsob, jakým jsou uvedená rozhodnutí používána, byly podřízeny efektivní kontrole vykonávané včas.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005.


title: Věc C-72/06: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2003/9/ES — Azylová politika — Žadatelé o azyl — Přijímání žadatelů o azyl — Minimální normy — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/16

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-72/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2003/9/ES - Azylová politika - Žadatelé o azyl - Přijímání žadatelů o azyl - Minimální normy - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2007/C 96/26)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Condou-Durande a C. O'Reilly, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupce: N. Dafniou, zmocněnkyně)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ve stanovené lhůtě ustanovení nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/9/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl (Úř. věst. L 31, s. 18; Zvl. vyd. 19/06, s. 101)
   Výrok

               1)

               Řecká republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/9/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají na základě článku 26 této směrnice.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc C-412/07: Žaloba podaná dne 7. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Irsko

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/20

         Žaloba podaná dne 7. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-412/07)
   (2007/C 247/26)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: R. Vidal Puig, zmocněnec, M. Petite, zmocněnec)

      Žalované: Irsko
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Irsko tím, že nepřijalo veškeré nezbytné právní a správní předpisy k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/36/ES (1) ze dne 21. dubna 2004 o bezpečnosti letadel třetích zemí, která používají letiště Společenství, nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice.

               —

               uložit Irsku náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 30. dubna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 143, s. 76; Zvl. vyd. 07/08, s. 182.


title: Věc T-206/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2012 — Španělsko v. Komise ( „EZOZF — Záruční sekce — Výdaje vyloučené z financování Společenství — Odvětví vína — Zákaz nové výsadby vinic — Vnitrostátní systémy kontroly — Paušální finanční opravy — Procesní záruky — Nesprávné posouzení — Proporcionalita“ )

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2012 — Španělsko v. Komise
   (Věc T-206/08) (1)

   (EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování Společenství - Odvětví vína - Zákaz nové výsadby vinic - Vnitrostátní systémy kontroly - Paušální finanční opravy - Procesní záruky - Nesprávné posouzení - Proporcionalita)
   2012/C 73/49
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupci: původně F. Díez Moreno, poté M. Muñoz Pérez, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupce: F. Jimeno Fernández, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2008/321/ES ze dne 8. dubna 2008, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) (Úř. věst. L 109, s. 35).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 197, 2.8.2008.


title: Věc F-54/07: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 26. června 2008 – Joseph v. Komise (Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci — Opožděnost žaloby — Nepředvídatelná událost — Přijímání — Články 3a, 3b a 85 pracovního řádu ostatních zaměstnanců (PŘOZ) — Doba trvání smlouvy — Rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2004 o maximální délce zaměstnávání dočasných zaměstnanců ve službách Komise — Článek 12 Obecných prováděcích ustanovení o procesech přijímání a využívání smluvních zaměstnanců v Komisi — Rovné zacházení)

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/71

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 26. června 2008 – Joseph v. Komise
   (Věc F-54/07) (1)

   (Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Opožděnost žaloby - Nepředvídatelná událost - Přijímání - Články 3a, 3b a 85 pracovního řádu ostatních zaměstnanců (PŘOZ) - Doba trvání smlouvy - Rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2004 o maximální délce zaměstnávání dočasných zaměstnanců ve službách Komise - Článek 12 Obecných prováděcích ustanovení o procesech přijímání a využívání smluvních zaměstnanců v Komisi - Rovné zacházení)
   (2008/C 209/130)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Anne Joseph (Damašek, Sýrie) (zástupci: N. Lhoëst a S. Fernandez Menendez, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a L. Lozano Palacios, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení pracovní smlouvy žalobkyně jako smluvní zaměstnankyně, v rozsahu, v němž doba trvání této smlouvy není stanovena na dobu 3 let nýbrž 15 měsíců, a to na základě jednak rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2004 o maximální délce zaměstnávání dočasných zaměstnanců ve službách Komise, a jednak článku 12 Obecných prováděcích ustanovení o procesech přijímání a využívání smluvních zaměstnanců v Komisi.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každá účastnice řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 199, 25.8.2008, s. 50.


title: Věc C-601/12 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. února 2014 – Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd v. Rada Evropské unie, Evropská komise, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) „Kasační opravný prostředek — Dumping — Nařízení (ES) č. 384/96 — Článek 2 odst. 7 písm. c) druhý pododstavec — Dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Číny — Status podniku působícího v tržním hospodářství — Uplynutí lhůty pro přijetí rozhodnutí o tomto statusu — Účinek“

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/12

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. února 2014 – Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd v. Rada Evropské unie, Evropská komise, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)
   (Věc C-601/12 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Dumping - Nařízení (ES) č. 384/96 - Článek 2 odst. 7 písm. c) druhý pododstavec - Dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Číny - Status podniku působícího v tržním hospodářství - Uplynutí lhůty pro přijetí rozhodnutí o tomto statusu - Účinek“)
   2014/C 112/13
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd (zástupci: F. Graafsma a J. Cornelis, advocaten)

      Další účastníci řízení: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix a S. Boelaert, zmocněnci, ve spolupráci s G. Berrischem, Rechtsanwalt), Evropská komise (zástupci: M. França a T. Maxian Rusche, zmocněnci), European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (zástupce: J. Bourgeois, avocat)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 10. října 2012 Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd v. Rada (T-150/09), kterým Tribunál zamítl žalobu směřující k částečnému zrušení nařízení Rady (ES) č. 91/2009 ze dne 26. ledna 2009 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 29, s. 1)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Radou Evropské unie v rámci tohoto řízení.

               3)

               Evropská komise a European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 71, 9.3.2013.


title: Věc T-233/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 1. února 2008 – Nomura Principal Investment a Nomura v. Komise

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/46

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 1. února 2008 – Nomura Principal Investment a Nomura v. Komise
   (Věc T-233/05) (1)

   (2008/C 92/90)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 217, 3.9.2005.


title: Věc T-94/07: Žaloba podaná dne 26. března 2007 – EREF v. Komise

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/31

         Žaloba podaná dne 26. března 2007 – EREF v. Komise
   (Věc T-94/07)
   (2007/C 117/50)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: European Renewable Energies Federation (EREF) ASBL (Brusel, Belgie) (zástupce: D. Fouquet, lawyer)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Prohlásit rozhodnutí Evropské komise K(2006) 4963 konečné ze dne 24. října 2006 za neplatné.

               —

               Prohlásit sporné finanční opatření v jeho současné formě a struktuře za neoprávněnou státní podporu.

               —

               Podpůrně uložit Komisi, aby ve věci NN 62/B/2006 zahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 88 odst. 2 ES.

               —

               Uložit Komisi náhradu nákladů řízení včetně nákladů žalobkyně.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V roce 2004 podala žalobkyně Komisi stížnost, ve které mimo jiné tvrdila, že různé aspekty financování nové jaderné elektrárny, která je ve výstavbě ve Finsku, představují státní podporu, která nebyla oznámena. V roce 2006 rozdělila Komise spis do dvou případů, které označila jako NN 62/A/2006 a NN/62/B/2006.
   V projednávaném případě žalobkyně usiluje o zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 4963 konečné, které se týká státní podpory ve věci NN 62/B/2006, ve kterém Komise shledala, že úvěrová facilita poskytnutá konsorciem 5 bank a půjčka poskytnutá ze strany AB Svensk Exportkredit („SEK“) nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES.
   Žalobkyně tvrdí, že rozdělení spisu do dvou samostatných případů, které provedla Komise, je protiprávní jak z procesního, tak z hmotněprávního hlediska. Podle žalobkyně bylo možné poskytnout úvěrovou facilitu a půjčku s tak nízkou úrokovou sazbou pouze díky záruce od francouzské agentury pro pojištění vývozních úvěrů COFACE. Aspekty státní podpory v účasti COFACE byly však projednány ve věci NN/62/A/2006. Žalobkyně proto tvrdí, že rozdělení spisu do dvou samostatných případů, kdy záruka byla vyňata z věci NN 62/B/2006, vedlo Komisi k nesprávné domněnce, že poskytnutí úvěrové facility a půjčky SEK s tak nízkou úrokovou sazbou nemohlo představovat státní podporu již proto, že zúčastněné banky byly podle Komise v soukromém vlastnictví.
   Krom toho žalobkyně tvrdí, že úvěrová facilita i půjčka poskytnutá SEK představují státní podporu i při nezohlednění záruky od COFACE, jelikož:

               —

               úvěrová facilita byla poskytnuta s nízkou úrokovou sazbou za účasti bank BLB a BNP Paribas, o kterých žalobkyně tvrdí, že jsou obě veřejnoprávními bankami; a

               —

               půjčka od SEK byla poskytnuta bankou, která je ze 100 % vlastněná státem, s úrokovou sazbou nižší než odpovídá tržním podmínkám.

         Nakonec žalobkyně uplatňuje nedostatečné odůvodnění a zjevně nesprávné posouzení.


title: Věc C-317/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Sozialgericht Köln ze dne 8. srpna 2005 ve věci G. Pohl-Boskamp GmbH & Co. KG proti Gemeinsamer Bundesausschuss, přizváni: 1. AOK-Bundesverband KdöR, 2. IKK-Bundesverband, 3. Bundesverband der Betriebskrankenkassen, 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Krankenkassen, 5. Verband der Angestellten-Krankenkassen e.V., 6. AEV – Arbeiter-Ersatzkassen-Verband e.V., 7. Bundesknappschaft, 8. Seekrankenkasse, 9. Spolková republika Německo, zastoupená Spolkovým ministerstvem pro zdraví a sociální zabezpečení

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Sozialgericht Köln ze dne 8. srpna 2005 ve věci G. Pohl-Boskamp GmbH & Co. KG proti Gemeinsamer Bundesausschuss, přizváni: 1. AOK-Bundesverband KdöR, 2. IKK-Bundesverband, 3. Bundesverband der Betriebskrankenkassen, 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Krankenkassen, 5. Verband der Angestellten-Krankenkassen e.V., 6. AEV – Arbeiter-Ersatzkassen-Verband e.V., 7. Bundesknappschaft, 8. Seekrankenkasse, 9. Spolková republika Německo, zastoupená Spolkovým ministerstvem pro zdraví a sociální zabezpečení
   (Věc C-317/05)
   (2005/C 281/12)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Sozialgericht Köln (Německo) ze dne 8. srpna 2005 ve věci G. Pohl-Boskamp GmbH & Co. KG proti Gemeinsamer Bundesausschuss, přizváni: 1. AOK-Bundesverband KdöR, 2. IKK-Bundesverband, 3. Bundesverband der Betriebskrankenkassen, 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Krankenkassen, 5. Verband der Angestellten-Krankenkassen e.V., 6. AEV – Arbeiter-Ersatzkassen-Verband e.V., 7. Bundesknappschaft, 8. Seekrankenkasse, 9. Spolková republika Německo, zastoupená Spolkovým ministerstvem pro zdraví a sociální zabezpečení, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 17. srpna 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Sozialgericht Köln žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Je třeba vykládat směrnici 89/105/EHS (1) o transparentnosti opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků a jejich začlenění do oblasti působnosti vnitrostátních systémů zdravotního pojištění (směrnice o transparentnosti) tak, že odporuje úpravě v členském státě, která zmocňuje právní subjekt tohoto systému vyjmout po vyloučení volně prodejných léčivých přípravků z plnění státního zdravotního systému léčivé látky z tohoto vyloučení, aniž by bylo stanoveno řízení podle čl. 6 č. 1 věty druhé a č. 2 směrnice o transparentnosti?

               2)

               Je třeba vykládat směrnici 89/105/EHS ze dne 21. prosince 1998 tak, že poskytuje výrobcům léčivých přípravků uvedených bodě 1 tohoto usnesení subjektivní veřejné právo, zejména na rozhodnutí o zápisu jednoho z jejich léčivých přípravků do seznamu výše uvedeného druhu, opatřené odůvodněním a poučením o opravných prostředcích, ačkoliv vnitrostátní úprava v tomto ohledu nestanoví ani odpovídající řízení o rozhodování ani řízení o opravných prostředcích?

      (1)  Úř. věst. L 40, s. 8.


title: Věc T-73/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 21. října 2008 – Cassegrain v. OHIM (Tvar tašky) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství — Tvar tašky — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/29

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 21. října 2008 – Cassegrain v. OHIM (Tvar tašky)
   (Věc T-73/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství - Tvar tašky - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 313/50)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Jean Cassegrain SAS (Paříž, Francie) (zástupci: Y. Coursin a T. van Innis, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. prosince 2005 (věc R 687/2005-2) týkajícímu se zápisu obrazového označení Tvar tašky jako ochranné známky Společenství
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Jean Cassegrain SAS se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 108, 6.5.2006.


title: Spojené věci C-119/13 a C-120/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. září 2014 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Wedding – Německo) – eco cosmetics GmbH & Co. KG v. Virginie Laetitia Barbara Dupuy (C-119/13), Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. mbH v. Tetyana Bonchyk (C-120/13) „Řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v občanských věcech – Nařízení (ES) č. 1896/2006 – Řízení o evropském platebním rozkazu – Absence účinného doručení – Účinky – Evropský platební rozkaz prohlášený za vykonatelný – Odpor – Přezkum ve výjimečných případech – Lhůty“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/10

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. září 2014 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Wedding – Německo) – eco cosmetics GmbH & Co. KG v. Virginie Laetitia Barbara Dupuy (C-119/13), Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. mbH v. Tetyana Bonchyk (C-120/13)
      (Spojené věci C-119/13 a C-120/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (ES) č. 1896/2006 - Řízení o evropském platebním rozkazu - Absence účinného doručení - Účinky - Evropský platební rozkaz prohlášený za vykonatelný - Odpor - Přezkum ve výjimečných případech - Lhůty“)
      (2014/C 395/12)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Wedding

         Účastnice původních řízení

         Žalobkyně: eco cosmetics GmbH & Co. KG (C-119/13), Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. mbH (C-120/13)

         Žalované: Virginie Laetitia Barbara Dupuy (C-119/13), Tetyana Bonchyk (C-120/13)

         Výrok

      Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 ze dne 12. prosince 2006, kterým se zavádí řízení o evropském platebním rozkazu, musí být vykládáno v tom smyslu, že se řízení upravená v článcích 16 až 20 tohoto nařízení neuplatní, jestliže se ukáže, že evropský platební rozkaz nebyl doručen způsobem, který splňuje minimální normy stanovené v článcích 13 až 15 uvedeného nařízení.
      Vyjde-li takováto vada najevo až po prohlášení evropského platebního rozkazu za vykonatelný, žalovaný musí mít možnost namítnout tuto vadu, která v případě, že je náležitě prokázána, musí vést k neplatnosti tohoto prohlášení vykonatelnosti.

         (1)  Úř. věst. C 164, 8.6.2013.


title: Věc T-326/15: Žaloba podaná dne 22. června 2015 – DIMA Verwaltungs v. OHIM (Tvar nádoby)

text:
               5.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/9

         Žaloba podaná dne 22. června 2015 – DIMA Verwaltungs v. OHIM (Tvar nádoby)
   (Věc T-326/15)
   (2015/C 328/08)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: DIMA Verwaltungs GmbH (Hamburk, Německo) (zástupce: advokát T. Kerkhoff)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Trojrozměrná ochranná známka Společenství (Tvar nádoby) – Přihláška č. 12 649 174

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. dubna 2015, ve věci R 2567/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil žalovanému, aby pokračoval v řízení o zápisu;

               —

               podpůrně určil, že čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení nebrání zápisu a vrátil věc odvolacímu senátu;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-310/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. listopadu 2007 – Maďarsko v. Komise ( Zemědělství — Společná organizace trhu s obilovinami — Přejímání obilovin intervenčními agenturami — Zpřísnění požadavků na jakost kukuřice — Zavedení nového požadavku měrné hmotnosti pro kukuřici — Porušení legitimního očekávání — Zjevně nesprávné posouzení )

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/39

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. listopadu 2007 – Maďarsko v. Komise
   (Věc T-310/06) (1)

   („Zemědělství - Společná organizace trhu s obilovinami - Přejímání obilovin intervenčními agenturami - Zpřísnění požadavků na jakost kukuřice - Zavedení nového požadavku měrné hmotnosti pro kukuřici - Porušení legitimního očekávání - Zjevně nesprávné posouzení“)
   (2007/C 315/73)
   Jednací jazyk: maďarština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Maďarská republika (zástupci: J. Fazekas, R. Somssich a K. Szíjjártó, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Clotuche-Duvieusart a Z. Pataki, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení některých ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1572/2006 ze dne 18. října 2006, kterým se mění nařízení (ES) č. 824/2000, kterým se stanoví postupy pro přejímání obilovin intervenčními agenturami a metody analýzy pro určování jakosti obilovin (Úř. věst. L 290, s. 29).
   Výrok rozsudku

               1)

               Ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1572/2006 ze dne 18. října 2006, kterým se mění nařízení (ES) č. 824/2000, kterým se stanoví postupy pro přejímání obilovin intervenčními agenturami a metody analýzy pro určování jakosti obilovin, týkající se požadavku měrné hmotnosti pro kukuřici se zrušují, a sice:

                           —

                           v čl. 1 bodě 1 slova „a, v případě kukuřice, používané tradiční metody“;

                           —

                           v čl. 1 bodě 3 písm. b) slova „73 kg/hl u kukuřice“;

                           —

                           na řádku „E. Minimální měrná hmotnost (kg/hl)“ tabulky v bodě 1 přílohy hodnota „71“ týkající se kukuřice;

                           —

                           v tabulce III bodu 2 přílohy hodnoty srážky z intervenční ceny týkající se kukuřice.

               2)

               Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení žalobkyně, včetně nákladů řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Věc T-439/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. června 2012 — Coats Holdings v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trhy se zipy a  „ostatními zapínadly“ — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES — Koordinované zvyšování cen, určování minimálních cen, rozdělování zákazníků a trhů a vyměňování dalších obchodních informací — Důkaz — Jediné a trvající protiprávní jednání — Promlčení — Právo na obhajobu — Pokuty — Pokyny“ )

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. června 2012 — Coats Holdings v. Komise
   (Věc T-439/07) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trhy se zipy a „ostatními zapínadly“ - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Koordinované zvyšování cen, určování minimálních cen, rozdělování zákazníků a trhů a vyměňování dalších obchodních informací - Důkaz - Jediné a trvající protiprávní jednání - Promlčení - Právo na obhajobu - Pokuty - Pokyny)
   2012/C 243/20
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Coats Holdings Ltd (Uxbridge, Middlesex, Spojené království) (zástupci: W. Sibree, C. Jeffs, K. O’Connell, J. Boyce, solicitors, a D. Anderson, QC)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a K. Mojzesowicz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2007) 4257 final ze dne 19. září 2007 v řízení podle článku 81 [ES] (Věc COMP/39.168 — PO/Kovová a plastová galanterie: zapínadla) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a podpůrně návrh na zrušení nebo snížení pokuty uložené žalobkyni.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Coats Holdings Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 9.2.2008.


title: Věc F-140/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. června 2012 — BK v. Komise

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/42

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. června 2012 — BK v. Komise
   (Věc F-140/11) (1)

   2012/C 287/80
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 65, 3.3.2012, s. 25.


title: Věc T-270/06: Žaloba podaná dne 25. září 2006 – Lego Juris v. OHIM – Mega Brands (Lego brick)

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/55

         Žaloba podaná dne 25. září 2006 – Lego Juris v. OHIM – Mega Brands (Lego brick)
   (Věc T-270/06)
   (2006/C 294/114)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lego Juris A/S (Billund, Dánsko) (zástupci: V. von Bomhard, A. Renck a T. Dolde, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Druhý účastník řízení před odvolacím senátem: Mega Brands Inc. (Montreal, Kanada)
   Návrhy žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí Velkého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. července 2006 ve věci č. R 856/2004-G; a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Obrazová ochranná známka „LEGO brick“ pro výrobky třídy 28 v „červené“ barvě – ochranná známka Společenství č. 107 029

      Majitel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Mega Brands Inc.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně uplatňuje na podporu své žaloby jediný žalobní důvod. Konkrétněji, žalobkyně uplatňuje, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 7 odst. 1 písm. e) bod ii) nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství v rozsahu, v jakém údajně nesprávně vykládá uvedené ustanovení, jakož i jeho odůvodnění, a navíc v rozsahu, v jakém jej uplatňuje na něco, co není předmětem ochrany ochranných známek zaručené dotčeným zápisem.


title: Věc C-169/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Frosinone (Itálie) dne 7. dubna 2011 — trestní řízení proti Patricku Contehovi

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Frosinone (Itálie) dne 7. dubna 2011 — trestní řízení proti Patricku Contehovi
   (Věc C-169/11)
   2011/C 173/16
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Frosinone

      Účastník původního trestního řízení

   Patrick Conteh

      Předběžná otázka

   Je s ohledem na zásady loajální spolupráce a užitečného účinku směrnic třeba články 15 a 16 směrnice 2008/115/ES (1) vykládat tak, že členskému státu zakazují stanovit, že v případě nespolupráce neoprávněně pobývajícího státního příslušníka třetí země při správním řízení o navrácení lze přijmout opatření omezující osobní svobodu z jiných důvodů než je zajištění podle vnitrostátního zákona, při nesplnění podmínek a záruk uvedených ve výše zmíněných článcích 15 a 16, v důsledku nesplnění příkazu k ukončení pobytu vydaného příslušným správním orgánem podle čl. 8 odst. 3 směrnice?

      (1)  Úř. věst. L 348, s. 98.


title: Věc F-101/13: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 25. září 2014 – Osorio a další v. ESVČ „Veřejná služba – Odměna – Zaměstnanci ESVČ vyslaní do třetí země – Rozhodnutí OOJ, kterým se mění seznam třetích zemí, v nichž jsou životní podmínky stejné jako obvyklé životní podmínky v Unii – Obecně závazný akt – Přípustnost žaloby – Každoroční posouzení příspěvku za životní podmínky – Zrušení“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/65

      Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 25. září 2014 – Osorio a další v. ESVČ
      (Věc F-101/13) (1)

      („Veřejná služba - Odměna - Zaměstnanci ESVČ vyslaní do třetí země - Rozhodnutí OOJ, kterým se mění seznam třetích zemí, v nichž jsou životní podmínky stejné jako obvyklé životní podmínky v Unii - Obecně závazný akt - Přípustnost žaloby - Každoroční posouzení příspěvku za životní podmínky - Zrušení“)
      (2014/C 395/78)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Carla Osorio (Pointe aux Canonniers, Mauricius) a další (zástupce: S. Orlandi, advokát)

         Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost (zástupci: S. Marquardt a M. Silva, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí OOJ ze dne 19. prosince 2012, které nabylo účinnosti dne 1. července 2013, že příspěvek za životní podmínky podle článku 10 přílohy X služebního řádu již nebude poskytován úředníkům vyslaným do Mauricijské republiky

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Carla Osorio a další žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze, ponesou vlastní náklady řízení

                  3)

                  Evropská služba pro vnější činnost ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 367, 14.12.2013, s. 41.