title: Věc C-370/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 10. května 2019 — GE v. Société Air France

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/23

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 10. května 2019 — GE v. Société Air France
      (Věc C-370/19)
      (2019/C 280/30)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Hamburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: GE

         Žalovaná: Société Air France

         Předběžná otázka

      Představuje odbory zorganizovaná stávka vlastních zaměstnanců provozujícího leteckého dopravce „mimořádnou okolnost“ ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, 17.2.2004, s. 1).


title: Věc C-383/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Rejonowym w Ostrowie Wielkopolskim (Polsko) dne 15. května 2019 — Powiat Ostrowski v. Ubezpieczeniowy Fundusz Gwarancyjny z siedzibą w Warszawie

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/23

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Rejonowym w Ostrowie Wielkopolskim (Polsko) dne 15. května 2019 — Powiat Ostrowski v. Ubezpieczeniowy Fundusz Gwarancyjny z siedzibą w Warszawie
      (Věc C-383/19)
      (2019/C 280/31)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Rejonowy w Ostrowie Wielkopolskim

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Powiat Ostrowski

         Žalovaný: Ubezpieczeniowy Fundusz Gwarancyjny z siedzibą w Warszawie

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být článek 3 [směrnice 2009/103 (1)] vykládán v tom smyslu, že se povinnost uzavřít smlouvu o pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel vztahuje i na takové situace, kdy územní samosprávný celek — powiat (okres) — nabyl na základě soudního rozhodnutí vlastnické právo k vozidlu, které je nezpůsobilé k provozu, nachází se na soukromém pozemku, a sice střeženém parkovišti mimo veřejnou pozemní komunikaci, a které je v důsledku rozhodnutí vlastníka určeno k likvidaci?

                  2)

                  Nebo musí být vykládán v tom smyslu, že za takových okolností se na územní samosprávný celek coby vlastníka vozidla nevztahuje povinnost sjednat pojištění, aniž je tím dotčena odpovědnost fondu vůči poškozeným třetím osobám?

         (1)  Úř. věst. 2009 L 263, s. 11


title: Věc C-391/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varhoven administrativen sad (Bulharsko) dne 21. května 2019 — „Unipack“ AD v. Direktor na Teritorialna direkcia „Dunavska“ kam Agencia „Mitnici“, Prokuror ot Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/24

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varhoven administrativen sad (Bulharsko) dne 21. května 2019 — „Unipack“ AD v. Direktor na Teritorialna direkcia „Dunavska“ kam Agencia „Mitnici“, Prokuror ot Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria
      (Věc C-391/19)
      (2019/C 280/32)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Varhoven administrativen sad

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku:„Unipack“ AD

         Odpůrci v řízení o kasačním opravném prostředku: Direktor na Teritorialna direkcia „Dunavska“ kam Agencia „Mitnici“, Prokuror ot Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria

         Předběžná otázka

      Jedná se v případě, že v období (přibližně deseti měsíců) mezi skončením platnosti rozhodnutí týkajícího se závazné informace o sazebním zařazení zboží [rozhodnutí o ZISZ] a dovozem, pro který se požaduje režim konečného užití, bylo uskutečněno několik (devět) dovozů zboží, aniž celní orgány opravily kód kombinované nomenklatury uvedený v celních prohlášeních, a dotčené zboží bylo použito k účelu osvobozenému od antidumpingového cla, o výjimečný případ ve smyslu čl. 172 odst. 2 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 (1) ze dne 28. července 2015, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, pokud jde o podrobná pravidla k některým ustanovením celního kodexu Unie, který by byl základem pro udělení povolení se zpětným účinkem podle čl. 211 odst. 2 celního kodexu Unie pro použití režimu konečného užití podle článku 254 celního kodexu Unie ohledně dovozu zboží, který se uskutečnil před datem přijetí žádosti o povolení a po skončení platnosti rozhodnutí o ZISZ vydaného ve prospěch držitele režimu pro toto zboží z důvodu změny kombinované nomenklatury?

         (1)  Úř. věst. 2015, L 343, s. 1.


title: Věc C-406/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. dubna 2018 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 20. března 2019 ve věci T-237/17, Španělsko v. Komise

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/25

      Kasační opravný prostředek podaný dne 16. dubna 2018 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 20. března 2019 ve věci T-237/17, Španělsko v. Komise
      (Věc C-406/19 P)
      (2019/C 280/33)
      Jednací jazyk: španělština

         Partes

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a J. Aquilina, zmocněnci)

         Další účastník řízení: Španělské království

         Návrhová žádání

      Komise navrhuje, aby Soudní dvůr zrušil bod 1 výroku napadeného rozsudku a zamítl žalobu podanou v prvním stupni, nebo, podpůrně, aby vrátil věc Tribunálu.

         Jediný důvod kasačního opravného prostředku

      Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při rozdělení důkazního břemene v souvislosti s použitím oprav na základě paušální částky podle čl. 52 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1).

         (1)  Úř. věst. 2013, L 347, s. 549


title: Věc C-439/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Satversmes tiesa (Lotyšsko) dne 11. června 2019 — B v. Latvijas Republikas Saeima

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/25

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Satversmes tiesa (Lotyšsko) dne 11. června 2019 — B v. Latvijas Republikas Saeima
      (Věc C-439/19)
      (2019/C 280/34)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Satversmes tiesa

         Účastníci původního řízení

      Žadatel: B

         Orgán, který je autorem aktu, jehož ústavnost je posuzována: Latvijas Republikas Saeima

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být pojem „zpracování osobních údajů týkajících se rozsudků v trestních věcech a trestných činů či souvisejících bezpečnostních opatření“, použitý v článku 10 nařízení č. 2016/679 (1), vykládán v tom smyslu, že zahrnuje zpracování údajů týkajících se bodů uložených řidičům za dopravní přestupky, uvedené ve sporném ustanovení?

                  2)

                  Nezávisle na odpovědi na první otázku může být nařízení č. 2016/679, zejména zásada „integrity a důvěrnosti“ vyjádřená v jeho čl. 5 odst. 1 písm. f), vykládáno v tom smyslu, že členským státům zakazuje stanovit, že údaje týkající se bodů uložených řidičům za dopravní přestupky jsou veřejně přístupné, a umožnit zpracování příslušných údajů spočívající v jejich sdělování?

                  3)

                  Musí být body 50 a 154 odůvodnění, čl. 5 odst. 1 písm. b), článek 10 nařízení č. 2016/679 a čl. 1 odst. 2 písm. c quater) směrnice 2003/98/ES (2) vykládány v tom smyslu, že jsou v rozporu s právní úpravou členského státu, která umožňuje předávání údajů týkajících se bodů uložených řidičům za dopravní přestupky pro účely jejich opakovaného použití?

                  4)

                  V případě, že bude na některou z předchozích otázek odpovězeno kladně, musí být zásady přednosti práva Unie a právní jistoty vykládány v tom smyslu, že by bylo možno použít sporné ustanovení a zachovat jeho právní účinky až do nabytí právní moci konečného rozhodnutí, které přijme ústavní soud?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru (Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 90).


title: Věc C-450/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 13. června 2019 — Kilpailu- ja kuluttajavirasto

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/26

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 13. června 2019 — Kilpailu- ja kuluttajavirasto
      (Věc C-450/19)
      (2019/C 280/35)
      Jednací jazyk: finština

         Předkládající soud

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel v řízení o kasačním opravném prostředku: Kilpailu- ja kuluttajavirasto

         Další účastnice řízení: Eltel Group Oy a Eltel Networks Oy

         Předběžné otázky

                  1)

                  Lze systém zavedený článkem 101 SFEU, který se týká hospodářské soutěže, vykládat v tom smyslu, že v situaci, kdy účastník kartelové dohody uzavřel s osobou, která není účastníkem této kartelové dohody, smlouvu o dílo na stavební práce, sjednanou v souladu s kartelovou dohodou, trvá porušování pravidel hospodářské soutěže v důsledku hospodářských dopadů po celé období, v němž jsou plněny smluvní povinnosti vyplývající z této smlouvy nebo v němž jsou ve prospěch smluvních stran prováděny platby za dané práce, tj. až do doby, kdy je uhrazena poslední splátka za tyto práce, nebo přinejmenším do doby, kdy jsou dané práce dokončeny;

                  2)

                  nebo je nutno mít za to, že porušování pravidel hospodářské soutěže trvá pouze do okamžiku, kdy podnik, který se tohoto porušování dopustil, podal nabídku na dané práce nebo uzavřel smlouvu o provedení těchto prací?


title: Věc C-302/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 11. dubna 2019 — Istituto Nazionale della Previdenza Sociale v. WS

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 11. dubna 2019 — Istituto Nazionale della Previdenza Sociale v. WS
      (Věc C-302/19)
      (2019/C 288/17)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

         Odpůrce: WS

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 12 odst. 1 písm. e) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/98/ES ze dne 13. prosince 2011 (1), jakož i zásada rovného zacházení s držiteli jednotného povolení k pobytu a práci a tuzemskými státními příslušníky vykládány v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, podle které jsou v protikladu s tím, co je stanoveno pro státní příslušníky členského státu, pro účely výpočtu příspěvku pro domácnost v rámci započítání osob patřících do domácnosti vyloučeni rodinní příslušníci pracovníka, který je dlouhodobě pobývajícím rezidentem a příslušníkem třetího státu, pokud tito rodinní příslušníci pobývají ve třetí zemi původu?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/98/EU ze dne 13. prosince 2011 o jednotném postupu vyřizování žádostí o jednotné povolení k pobytu a práci na území členského státu pro státní příslušníky třetích zemí a o společném souboru práv pracovníků ze třetích zemí oprávněně pobývajících v některém členském státě (Úř. věst. L 343, 23.12.2011, s. 1).


title: Věc T-518/19: Žaloba podaná dne 22. července 2019 — Sipcam Oxon v. Komise

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/65

      Žaloba podaná dne 22. července 2019 — Sipcam Oxon v. Komise
      (Věc T-518/19)
      (2019/C 305/75)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Sipcam Oxon SpA (Milán, Itálie) (zástupci: C. Mereu, P. Sellar, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

                  —

                  zrušil napadené prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/677 ze dne 29. dubna 2019;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené nařízení bylo přijato na základě zjevně nesprávného posouzení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené nařízení bylo přijato v řízení, během kterého nebyla dodržena práva žalobkyně na obhajobu.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené nařízení bylo přijato v rozporu se zásadou právní jistoty, protože byly nesprávně použity pokynů.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené nařízení bylo přijato v rozporu se zásadou proporcionality.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí bylo přijato v rozporu se zásadou obezřetnosti.


title: Věc T-574/19: Žaloba podaná dne 16. srpna 2019 – Tinnus Enterprises v. EUIPO – Mystic Products Import & Export a Koopman International (Zařízení na rozvod tekutin)

text:
               7.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/20

      Žaloba podaná dne 16. srpna 2019 – Tinnus Enterprises v. EUIPO – Mystic Products Import & Export a Koopman International (Zařízení na rozvod tekutin)
      (Věc T-574/19)
      (2019/C 337/21)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Spojené státy) (zástupci: A. Odle, advokát, a J. St Ville, Barrister)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španělsko), Koopman International BV (Amsterodam, Nizozemsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporného (průmyslového) vzoru: Žalobkyně

         Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství č. 1431 829-0001

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. června 2019, ve věci R 1002/2018-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  změnil napadené rozhodnutí v tom smyslu, že: i) vyhoví odvolání podanému žalobkyní; ii) v plném rozsahu zamítne návrhy osob navrhujících neplatnost č. 10292 a 10689 na prohlášení neplatnosti sporného (průmyslového) vzoru Společenství; (iii) uloží osobám navrhujícím neplatnost náhradu nákladů vynaložených žalobkyní v řízení u odvolacího senátu a zrušovacího oddělení; (iv) podpůrně vrátí věc zrušovacímu oddělení k jejímu posouzení z hlediska čl. 4 odst. 1 nařízení o (průmyslových) vzorech společenství.

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 a bodu 10 odůvodnění nařízení Rady (ES) č. 6/2002.


title: Věc C-449/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 13. června 2019 – WEG Tevesstraße v. Finanzamt Villingen-Schwenningen

text:
               14.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/2

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 13. června 2019 – WEG Tevesstraße v. Finanzamt Villingen-Schwenningen
      (Věc C-449/19)
      (2019/C 348/02)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: WEG Tevesstraße

         Žalovaný: Finanzamt Villingen-Schwenningen

         Předběžná otázka

      Je nutné ustanovení směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1) vykládat v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, podle níž je dodávka tepla poskytovaná společenstvím vlastníků bytových jednotek vlastníkům bytových jednotek osvobozena od daně z přidané hodnoty?

         (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1


title: Věc C-465/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Straubing (Německo) dne 19. června 2019 – B & L Elektrogeräte GmbH v. GC

text:
               14.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/2

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Straubing (Německo) dne 19. června 2019 – B & L Elektrogeräte GmbH v. GC
      (Věc C-465/19)
      (2019/C 348/03)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Straubing

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: B & L Elektrogeräte GmbH

         Odpůrce: GC

         Předběžná otázka

      Jedná se o smlouvu uzavřenou mimo obchodní prostory ve smyslu čl. 2 bodu 8 písm. c) směrnice 2011/83/EU (1), v důsledku jejíhož uzavření vzniklo právo odstoupit od smlouvy podle článku 9 směrnice, pokud obchodník, jenž se na veletrhu nachází v prodejním stánku, resp. před ním, který je ve smyslu čl. 2 bodu 9 směrnice považován za obchodní prostoru, osloví spotřebitele, který během veletrhu pro spotřebitele stojí ve veletržní hale v uličce před prodejním stánkem, aniž by s obchodníkem komunikoval, a následně dojde k uzavření smlouvy v prodejním stánku?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a zrušuje směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES (Úř. věst. 2011, L 304, 22.11.2011, s. 64).


title: Věc C-471/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Grondwettelijk Hof (Belgie) dne 20. června 2019 – Middlegate Europe NV v. Ministerraad

text:
               14.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/3

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Grondwettelijk Hof (Belgie) dne 20. června 2019 – Middlegate Europe NV v. Ministerraad
      (Věc C-471/19)
      (2019/C 348/04)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Grondwettelijk Hof

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Middlegate Europe NV

         Žalovaný: Ministerraad

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být článek 49 SFEU, popřípadě ve spojení s článkem 56 SFEU, články 15 a16 Listiny základních práv Evropské unie a se zásadou rovnosti, vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která osobám nebo podnikům, které by chtěly v belgických přístavních oblastech vykonávat přístavní práce ve smyslu zákona z roku 1972 – včetně činností, které nesouvisejí s nakládkou a vykládkou lodí v úzkém slova smyslu, ukládá povinnost využívat za tím účelem pouze uznané přístavní pracovníky?

                  2)

                  Může Grondwettelijk Hof (Ústavní soud) v případě kladné odpovědi na první otázku dočasně zachovat účinky dotčených článků 1 a 2 zákona z roku 1972, aby zabránil právní nejistotě, jakož i sociálnímu napětí a umožnil zákonodárci, aby tato ustanovení uvedl do souladu s povinnostmi vyplývajícími z unijního práva?


title: Věc C-491/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kúria (Maďarsko) dne 26. června 2019 – Emberi Erőforrások Minisztériuma v. Szent Borbála Kórház

text:
               14.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/4

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kúria (Maďarsko) dne 26. června 2019 – Emberi Erőforrások Minisztériuma v. Szent Borbála Kórház
      (Věc C-491/19)
      (2019/C 348/05)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Kúria

         Účastníci původního řízení

         Žalovaný v prvním stupni a navrhovatel v kasačním řízení: Emberi Erőforrások Minisztériuma

         Žalobkyně v prvním stupni a odpůrkyně v kasačním řízení: Szent Borbála Kórház

         Předběžné otázky

                  1.

                  Jsou v právním vztahu založeném grantovou dohodou orgány a zprostředkující subjekty členských států příslušné k vedení řízení týkajícího se nesrovnalostí v prvním i druhém stupni oprávněny přímo zkoumat podle nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (1) ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 (dále jen „nařízení“) – zejména v rámci kontrolních mechanismů upravených v jeho článcích 60, 70 a 98 – jakékoli porušení, které poškozuje finanční zájmy rozpočtu Evropské unie, a jsou povinny v případě nutnosti uplatnit finanční opravu?

                  2.

                  Zaručují s dostatečnou účinností ochranu finančních zájmů Unie takové procesní vnitrostátní předpisy nebo judikatura, která je vykládá, které v případě grantové dohody umožňují konstatovat nesplnění této dohody spočívající v porušení právních předpisů v oblasti veřejných zakázek (nesrovnalost) a uplatnit jakýkoli občanskoprávní nárok, který z toho vyplývá, pouze tehdy, když rozhodčí komise nebo – v případě soudního přezkumu nálezu této rozhodčí komise – soud pravomocně konstatoval existenci takového porušení?

                  3.

                  Představuje-li nesrovnalost porušení právních předpisů v oblasti veřejných zakázek, ale nebylo zahájeno řízení před rozhodčí komisí, je soud, který vede řízení o občanskoprávních nárocích souvisejících s nesplněním grantové dohody oprávněn posoudit nesrovnalost ve veřejné zakázce při posuzování nesplnění dohody?

         (1)  Úř. věst. 2006, L 210, s. 25.


title: Věc C-507/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 3. července 2019 – Spolková republika Německo v. XT

text:
               14.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/4

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 3. července 2019 – Spolková republika Německo v. XT
      (Věc C-507/19)
      (2019/C 348/06)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci původního řízení

         Dovolatelka: Spolková republika Německo

         Odpůrce: XT

         Předběžné otázky

                  1.

                  Je pro posouzení otázky, zda Úřad OSN pro palestinské uprchlíky na Blízkém východě (UNRWA) osobě palestinské národnosti bez státní příslušnosti dále neuděluje ochranu nebo podporu ve smyslu čl. 12 odst. 1 písm. a) věty druhé směrnice 2011/95/EU (1), z územního hlediska relevantní pouze příslušný operační prostor (Pásmo Gazy, Jordánsko, Libanon, Sýrie, Západní břeh Jordánu), ve kterém uvedená osoba bez státní příslušnosti v okamžiku opuštění mandátního území UNRWA skutečně pobývala (v tomto případě: Sýrie), nebo i další operační prostory, které patří k mandátnímu území UNRWA?

                  2.

                  Není-li operační prostor v okamžiku opuštění mandátního území tím jediným, co je třeba vzít v úvahu: Je třeba vzít v úvahu všechny operační prostory mandátního území vždy a bez ohledu na další předpoklady? Pokud tomu tak není: Je třeba vzít v úvahu další operační prostory pouze v případě, že osoba bez státní příslušnosti měla k tomuto operačnímu prostoru významný (územní) vztah? Je k založení takovéto vztahu zapotřebí stávající nebo předchozí obvyklý pobyt uvedené osoby v tomto prostoru k okamžiku opuštění území? Je pro účely posouzení, zda takový významný (územní) vztah existuje, třeba vzít v úvahu další okolnosti? Pokud ano: Jaké? Záleží na tom, zda je pro osobu bez státní příslušnosti v okamžiku opuštění mandátního území UNRWA možné a únosné, aby přicestovala do rozhodného operačního prostoru?

                  3.

                  Nabývá osoba bez státní příslušnosti, která opustí mandátní území UNRWA proto, že se v operačním prostoru, kde skutečně pobývá, nachází ve velmi nejisté osobní situaci a UNRWA jí tam není schopen poskytnout ochranu či podporu, nároku na výhody ve smyslu čl. 12 odst. 1 písm. a) věty druhé směrnice 2011/95/EU i v případě, že se předtím odebrala do výše uvedeného operačního prostoru, aniž by se v operačním prostoru, kde pobývala předtím, nacházela ve velmi nejisté osobní situaci a aniž by mohla podle poměrů panujících v okamžiku přesunu počítat s tím, že se jí v operačním prostoru, do kterého míří, dostane od UNRWA ochrany nebo podpory a že se v dohledné době bude moci vrátit do operačního prostoru, v němž dosud pobývala?

                  4.

                  Je pro posouzení otázky, zda osobě bez státní příslušnosti nelze přiznat postavení uprchlíka ipso facto z toho důvodu, že po opuštění mandátního území UNRWA zanikly předpoklady stanovené v čl. 12 odst. 1 písm. a) větě druhé směrnice 2011/95/EU, relevantní pouze operační prostor, ve kterém měla naposledy obvyklý pobyt? Pokud tomu tak není: Je třeba obdobně zahrnout do úvahy i území, která je podle bodu 2 třeba vzít v úvahu ve vztahu k okamžiku opuštění? Pokud tomu tak není: Podle jakých kritérií je třeba určit území, která je třeba vzít v úvahu v okamžiku rozhodování o žádosti? Je k zániku předpokladů stanovených v čl. 12 odst. 1 písm. a) větě druhé směrnice 2011/95/EU třeba, aby (státní či kvazistátní) orgány v rozhodném operačním prostoru byly ochotny osobu bez státní příslušnosti (opět) přijmout?

                  5.

                  Kdyby byl v souvislosti se splněním nebo zánikem předpokladů stanovených v čl. 12 odst. 1 písm. a) větě druhé směrnice 2011/95/EU relevantní operační prostor, v němž měla daná osoba (naposledy) obvyklý pobyt: Jaká kritéria jsou určující pro založení obvyklého pobytu? Je k tomu zapotřebí zákonný pobyt povolený státem pobytu? Pokud tomu tak není: Je k tomu třeba alespoň vědomé strpění pobytu dotčené osoby bez státní příslušnosti ze strany příslušných orgánů daného operačního prostoru? Pokud tomu tak je: Musí příslušné orgány vědět o přítomnosti dané osoby bez státní příslušnosti konkrétně, nebo stačí, pokud vědomě strpí její pobyt jakožto člena větší skupiny osob? Pokud tomu tak není: Stačí sám o sobě delší faktický pobyt?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany (Úř. věst. 2011, L 337, s. 9).


title: Věc C-529/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Potsdam (Německo) dne 11. července 2019 – Möbel Kraft GmbH & Co. KG v. ML

text:
               14.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/6

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Potsdam (Německo) dne 11. července 2019 – Möbel Kraft GmbH & Co. KG v. ML
      (Věc C-529/19)
      (2019/C 348/07)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Potsdam

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Möbel Kraft GmbH & Co. KG

         Žalovaný: ML

         Předběžná otázka

      Je právo odstoupit od smlouvy podle článku 16 písm. c) směrnice o právech spotřebitelů (1) vyloučeno i tehdy, jestliže je sice zboží vyrobeno podle požadavků spotřebitele, prodávající však ještě nezačal s výrobou a přizpůsobení u samotného spotřebitele by uskutečnil sám, nikoli prostřednictvím třetí osoby? Záleží na tom, zda by se zboží dalo znovu uvést do stavu před individuálním přizpůsobením jen s nepatrnými náklady na demontáž, přibližně ve výši 5 procent hodnoty zboží?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a zrušuje směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES (Úř. věst. L 2011, L 304, s. 64)


title: Věc C-540/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 16. července 2019 – WV v. Landkreis Harburg

text:
               14.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/6

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 16. července 2019 – WV v. Landkreis Harburg
      (Věc C-540/19)
      (2019/C 348/08)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: WV

         Žalovaný: Landkreis Harburg

         Předběžná otázka

      Může se subjekt veřejné správy, který oprávněnému z výživného poskytoval dávky sociální péče podle předpisů veřejného práva, dovolávat příslušnosti soudu místa, v němž má oprávněný místo obvyklého pobytu podle čl. 3 písm. b) evropského nařízení o výživném (1), pokud vůči povinnému z výživného uplatňuje v rámci regresu občanskoprávní nárok na výživné, který na něj přešel ze zákona na základě toho, že oprávněnému poskytl dávky sociální péče?

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 4/2009 ze dne 18. prosince 2008 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a o spolupráci ve věcech vyživovacích povinností (Úř. věst. 2009, L 7, s. 1).


title: Věc C-546/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 16. července 2019 – BZ v. Westerwaldkreis

text:
               14.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/7

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 16. července 2019 – BZ v. Westerwaldkreis
      (Věc C-546/19)
      (2019/C 348/09)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: BZ

         Odpůrce: Westerwaldkreis

         Předběžné otázky

                  1.

                              a)

                              Náleží zákaz vstupu uložený státnímu příslušníkovi třetí země pro účely „nesouvisející s migrací“ do působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (1) alespoň tehdy, pokud členský stát nevyužil možnosti uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. b) této směrnice?

                              b)

                              V případě záporné odpovědi na otázku 1.a): Spadá takový zákaz vstupu mimo působnost směrnice 2008/115/ES i tehdy, pokud je pobyt státního příslušníka třetí země neoprávněný již bez ohledu na rozhodnutí o vyhoštění, které bylo vůči němu vydáno a na které je vázán zákaz vstupu, a daný státní příslušník třetí země tak z povahy věci spadá do působnosti směrnice?

                              c)

                              Patří k zákazům vstupu vydaným pro účely „nesouvisející s migrací“ rovněž zákaz vstupu, který je vydán v souvislosti s vyhoštěním uloženým z důvodů veřejné bezpečnosti a veřejného pořádku (v tomto případě výlučně z důvodů obecné prevence s cílem bojovat proti terorismu)?

                  2.

                  V případě, že první otázka bude zodpovězena v tom smyslu, že předmětný zákaz vstupu spadá do působnosti směrnice 2008/115/ES:

                              a)

                              Má zrušení rozhodnutí o navrácení (v tomto případě pohrůžky provedení výkonu rozhodnutí o navrácení) ze strany správního orgánu za následek, že se zákaz vstupu ve smyslu čl. 3 bodu 6 směrnice 2008/115/ES nařízený zároveň s tímto rozhodnutím stane protiprávním?

                              b)

                              Nastává tento právní následek rovněž tehdy, pokud je správní rozhodnutí o vyhoštění předcházející rozhodnutí o navrácení pravomocné (nabylo právní moci)?

         (1)  Úř. věst. 2008, L 348, s. 98.


title: Věc C-559/19: Žaloba podaná dne 22. července 2019 – Evropská komise v. Španělské království

text:
               14.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/8

      Žaloba podaná dne 22. července 2019 – Evropská komise v. Španělské království
      (Věc C-559/19)
      (2019/C 348/10)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci C. Hermes, E. Manhaeve a E. Sanfrutos Cano, zmočněnci)

         Žalovaný: Španělské království

         Návrhová žádání

                  —

                  Určit, že tím, že nepřijalo nezbytná opatření, aby předešlo zhoršení stavu útvarů podzemních vod v regionu Doñana, že neprovedlo podrobnější charakterizaci těch útvarů, které představují riziko, a neurčilo nezbytná opatření, a tím, že do programu opatření Hydrologického plánu pro Guadalquivir nezahrnulo základní opatření, ani vhodná dodatečná opatření, Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 4 odst. 1 písm. b), ve spojení s čl. 1 písm. a) a bodem 2.1.2 přílohy V; z článku 5, ve spojení s bodem 2.2 přílohy II; a z čl. 11 odst. 1, čl. 11 odst. 3 písm. a), c) a e) a čl. 11 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (1);

                  —

                  určit, že nepřijetím vhodných opatření k předcházení zhoršení přírodních stanovišť a stanovišť druhů, která odůvodnila určení zde dotčených míst (ZEPA/LIC ES0000024 Doñana, ZEPA/LIC ES6150009 Doñana Norte y Oeste y ZEPA ES6150012 Dehesa del Estero y Montes de Moguer), Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 6 odst. 2, ve spojení s článkem 7 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992, o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (2);

                  —

                  uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Hlavní důvody a argumenty

                  1)

                     Nesplnění povinností na základě čl. 4 odst. 1 písm. b) směrnice 2000/60/ES, ve spojení s čl. 1 písm. a) a bodem 2.1.2. přílohy V téže směrnice

                  Článek 4 odst. 1 písm. b) směrnice 2000/60/ES ukládá členským státům povinnost předcházet zhoršení stavu všech útvarů podzemních vod. Uvedené ustanovení je třeba vykládat ve spojení s čl. 1 písm. a) téže směrnice, který stanoví cíle v oblasti životního prostředí, kterých musí členské státy ohledně podzemních vod, a s bodem 2.1.2. přílohy V uvedené směrnice, který definuje kvantitativní stav podzemních vod. Komise má za to, že Španělské království nepřijalo opatření nezbytná k zabránění zhoršení útvarů podzemních vod v regionu Doñana z důvodu nadměrného využívání. Komise tedy dospěla k závěru, že Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj plynou z čl. 4 odst. 1 písm. b) směrnice 2000/60/ES, ve spojení s čl. 1 písm. a) a bodem 2.1.2. přílohy V téže směrnice.

                  2)

                     Nesplnění povinností na základě článku 5 směrnice 2000/60/ES, ve spojení s bodem 2.2 přílohy II téže směrnice

                  Článek 5 směrnice 2000/60/ES stanoví postup pro vypracování plánu povodí a v každém případě ukládá provést analýzu charakteristik oblastí povodí, přezkoumání dopadů lidské činnosti na stav povrchových vod a podzemních vod a ekonomickou analýzu využívání vod. Pokud počáteční analýza ukáže, že útvar podzemních vod představuje riziko, musí členské státy podle bodu 2.2. přílohy II uvedené směrnice provést další charakterizaci. Komise má za to, že Španělské království neuplatnilo správně čl. 5 odst. 1 směrnice 2000/60/ES, ve spojení s bodem 2.2 přílohy II téže směrnice, neboť neprovedlo další charakterizaci útvarů podzemích vod v regionu Doñana, které představují riziko a ani neurčilo nezbytná opatření. Komise tedy dospěla k závěru, že Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj plynou článku 5 směrnice 2000/60/ES, ve spojení s bodem 2.2 přílohy II téže směrnice.

                  3)

                     Porušení čl. 11 odst. 1, čl. 11 odst. 3 písm. a), c) a e) a čl. 11 odst. 4 směrnice 2000/60/ES

                  Podle čl. 11 odst. 1 směrnice 2000/60/ES musí členské státy „vzhledem k výsledkům analýz požadovaných podle článku 5 a k dosažení cílů stanovených podle článku 4 zajist[it], aby byl pro každou oblast povodí nebo část mezinárodní oblasti povodí ležící na jeho území vypracován program opatření“. Odstavec 3 písm. a), c) a e) uvádí některá základní opatření, která musí být zahrnuta v každém programu opatření. Odstavec 4 téhož článku odkazuje na doplňující opatření, což jsou opatření navržená a provedená k doplnění základních opatření. Komise má za to, že Španělské království nezahrnulo do Hydrologického plánu pro Guadalquivir vhodná základní a doplňující opatření, čímž Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 11 odst. 1, čl. 11 odst. 3 písm. a), c) a e), a čl. 11 odst. 4 směrnice 2000/60/ES.

                  4)

                     Porušení čl. 6 odst. 2, ve spojení s článkem 7 směrnice 92/43/EHS

                  Článek 6 odst. 2 směrnice 92/43/EHS stanoví, na základě zásady prevence, povinnost všeobecné ochrany, která ukládá předcházet v případě přírodních stanovišť a stanovišť druhů, která odůvodnila určení chráněné oblasti, jakémukoli zhoršení a narušení, která by mohla mít významný negativní vliv na cíle směrnice. Podle článku 7 téže směrnice se tato povinnost ochrany vztahuje na oblasti klasifikované jako oblasti zvláštní ochrany ptáků (ZEPA) podle směrnice [Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979] o ochraně volně žijících ptáků (3). Komise má za to, že nepřijetím vhodných opatření k předcházení zhoršení přírodních stanovišť a stanovišť druhů, která odůvodnila určení oblastí ZEPA/LIC ES0000024 Doñana, ZEPA/LIC ES6150009 Doñana Norte y Oeste y ZEPA ES6150012 Dehesa del Estero y Montes de Moguer, Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 6 odst. 2, ve spojení s článkem 7 směrnice 92/43/EHS.

         (1)  Úř. věst. 2000, L 327, s. 1

         (2)  Úř. věst. 1992, L 206, s. 7

         (3)  Úř. věst. 1979, L 103, s. 1


title: Věc C-609/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal d'instance de Lagny-sur-Marne (Francie) dne 13. srpna 2019 – BNP Paribas Personal Finance SA v. VE

text:
               14.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/12

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal d'instance de Lagny-sur-Marne (Francie) dne 13. srpna 2019 – BNP Paribas Personal Finance SA v. VE
      (Věc C-609/19)
      (2019/C 348/13)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal d'instance de Lagny-sur-Marne

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: BNP Paribas Personal Finance SA

         Žalovaný: VE

         Předběžné otázky

                  1)

                  Má být odstavec 2 článku 4 směrnice 93/13 (1) vykládán v tom smyslu, že ujednání, která nemohou být posuzována izolovaně a která stanoví splácení v pevných splátkách započítávaných přednostně na úroky, prodloužení doby platnosti smlouvy a zvýšení úhrad za účelem splacení salda účtu, přičemž toto saldo se může značně zvýšit v důsledku výkyvů parity, tvoří hlavní předmět smlouvy o úvěru denominovaného v cizí měně a splatného v národní měně?

                  2)

                  Má být odstavec 1 článku 3 směrnice 93/13 vykládán v tom smyslu, že ujednání, která stanoví splácení v pevných splátkách započítávaných přednostně na úroky, prodloužení doby platnosti smlouvy a zvýšení úhrad za účelem splacení salda účtu, jež se může značně zvýšit v důsledku výkyvů parity, vytváří významnou nerovnováhu mezi právy a povinnostmi stran smlouvy, zejména proto, že vystavují spotřebitele neúměrnému kurzovému riziku?

                  3)

                  Má být článek 4 směrnice 93/13 vykládán v tom smyslu, že ukládá, aby byl jasný a srozumitelný charakter ujednání smlouvy o úvěru denominovaném v cizí měně a splatném v národní měně posuzován, k okamžiku uzavření smlouvy, s ohledem na předvídatelný ekonomický kontext, konkrétně v projednávané věci na dopady hospodářských potíží let 2007 až 2009 na výkyvy směnného kurzu, s přihlédnutím k profesionálním znalostem a dovednostem poskytovatele úvěru a jeho dobré víře?

                  4)

                  Má být článek 4 směrnice 93/13 vykládán v tom smyslu, že ukládá, aby byl jasný a srozumitelný charakter ujednání smlouvy o úvěru denominovaném v cizí měně a splatném v národní měně posuzován s ohledem na to, zda poskytovatel úvěru, disponující profesionálními znalostmi a dovednostmi, poskytnul spotřebiteli informace, zejména v podobě výpočtů, výlučně objektivní a abstraktní, nezohledňující ekonomický kontext, jenž může mít dopad na výkyvy směnného kurzu?

         (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. 1993, L 95, s. 29).


title: Věc C-623/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. srpna 2019 společností Alfamicro — Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, L.da., proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 28. června 2018 ve věci T-64/18, Alfamicro v. Komise

text:
               14.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/13

      Kasační opravný prostředek podaný dne 21. srpna 2019 společností Alfamicro — Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, L.da., proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 28. června 2018 ve věci T-64/18, Alfamicro v. Komise
      (Věc C-623/19 P)
      (2019/C 348/14)
      Jednací jazyk: portugalština

         Účastnice řízení

         Účastnice podávající kasační opravný prostředek: Alfamicro — Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, L.da. (zástupci: G. Gentil Anastácio a D. Pirra Xarepe, advogados, a M. Stock da Cunha, advogada estagiária)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky)

                  —

                  zrušit rozsudek Tribunálu vydaný ve věci T-64/18 (1);

                  —

                  zrušit rozhodnutí Komise C(2017) 8839 final ze dne 13. prosince 2017;

                  —

                  uložit Evropské komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelka tvrdí, že skutečností rozhodnou pro vznik smluvní pohledávky je samotná smlouva. Pokud tedy Komise mohla v určovací žalobě formulovat své nároky a neučinila tak, nemůže po vydání rozsudku vydávat exekuční tituly týkající se částek přečerpání účtu.
      Komise se dopustila zneužití pravomoci.
      Ve svém deklaratorním rozsudku (T-831/14) (2) Tribunál rozhodl o pohledávce Komise vyplývající z grantové dohody, a nikoliv, jak nyní nesprávně tvrdí Tribunál, o neuznatelných nákladech za období, na které se vztahuje audit.
      Z výroku rozsudku vydaného v návaznosti na určovací žalobu (T-831/14) nevyplývá žádné omezení, ani pokud jde o pohledávku, ani pokud jde o období či náklady.
      Jedinému závazku, pohledávce za podmínek stanovených v grantové dohodě, odpovídá jediný exekuční titul.
      Nemělo by smysl, aby Tribunál definitivně určil pohledávku a poté věřitel tvrdil, že nakonec nebyly započítány všechny částky.
      Navrhovatelka tvrdí, že od okamžiku podání určovací žaloby za účelem určení smluvní pohledávky Unie, nesmí Komise vydávat exekuční tituly, aniž by vycházela z rozsudku Tribunálu.
      Pokud je předmětem určovací žaloby smluvní pohledávka, kterou má Komise vůči dlužníkovi, vylučuje pravomoc Tribunálu určit pohledávku pravomoc Komise vydávat exekuční tituly, které jdou nad rámec rozsudku.

         (1)  EU:T:2019:453.

         (2)  Viz věc C-14/18 P.


title: Věc T-499/19: Žaloba podaná dne 10. července 2019 – ZU v. ESVČ

text:
               14.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/16

      Žaloba podaná dne 10. července 2019 – ZU v. ESVČ
      (Věc T-499/19)
      (2019/C 348/16)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: ZU (zástupce: C. Bernard-Glanz, advokát)

         Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ)

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ESVČ ze dne 31. srpna 2018 a 10. ledna 2019, jimiž se na základě zprávy lékařské služby ze dne 30. srpna 2018 odečítá volno z důvodu nemoci;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy a povinnost jednat s náležitou péčí, neboť došlo k nadhodnocení odhadovaných nákladů, což vedlo k tomu, že byl žalobce bezdůvodně činěn odpovědným za nedostavení se k lékařské kontrole v Bruselu.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci, jež naznačuje úmysl uškodit žalobci z důvodu podjatosti.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení otázky, zda se právní postavení žalobce změnilo, a z neprovedení hloubkové analýzy důvodů, pro něž byl žalobce činěn odpovědným za nedostavení se k lékařské kontrole.


title: Věc T-566/19: Žaloba podaná dne 17. srpna 2019 – Scandlines Danmark a Scandlines Deutschland v. Komise

text:
               14.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/17

      Žaloba podaná dne 17. srpna 2019 – Scandlines Danmark a Scandlines Deutschland v. Komise
      (Věc T-566/19)
      (2019/C 348/17)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Scandlines Danmark ApS (Kodaň, Dánsko), Scandlines Deutschland GmbH (Hamburg, Německo) (zástupkyně: L. Sandberg-Mørch, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 22. července 2019, kterým byl částečně zamítnut návrh žalobkyň na prodloužení lhůty – do 5. září 2019 nebo do konce srpna 2019 – k předložení připomínek v rámci formálního vyšetřovacího řízení ve věci SA. 39078 (2019/C) (ex 2014/N) – Financování projektu pevného spojení přes Fehmarnskou úžinu;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila povinnost odůvodnit rozhodnutí, kterým neprodloužila předmětnou lhůtu do 5. září 2019 nebo do 31. srpna 2019, jelikož napadené rozhodnutí neobsahuje žádné odůvodnění tohoto postupu nebo v každém případě obsahuje odůvodnění, které je nedostatečné.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila čl. 6 odst. 1 procesního nařízení (1), a tudíž i práva žalobkyň coby zúčastněných stran se účinně účastnit formálního vyšetřovacího řízení ve věci státní podpory SA.39078, jelikož návrh byl řádně odůvodněný, opodstatněný a přiměřený.

         (1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9).


title: Věc T-582/19: Žaloba podaná dne 23. srpna 2019 – Victoria's Secret Stores Brand Management v. EUIPO - Lacoste (LOVE PINK)

text:
               14.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/17

      Žaloba podaná dne 23. srpna 2019 – Victoria's Secret Stores Brand Management v. EUIPO - Lacoste (LOVE PINK)
      (Věc T-582/19)
      (2019/C 348/18)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Victoria's Secret Stores Brand Management, Inc. (Reynoldsburg, Ohio, Spojené státy) (zástupce: J. Dickerson, Solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Lacoste SA (Paříž, Francie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie LOVE PINK – Přihláška č. 11 853 389

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. května 2019, ve věci R 1078/2018-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  částečně zrušil napadené rozhodnutí, zejména v rozsahu, v němž se týká důvodu pro námitky založeného na čl. 8 odst. 1 písm. b) ochranné známky Evropské unie;

                  —

                  schválil zápis přihlášky ochranné známky Evropské unie č. 11 853 389;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-583/19: Žaloba podaná dne 23. srpna 2019 – Electrolux Home Products v. EUIPO - D. Consult (FRIGIDAIRE)

text:
               14.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/18

      Žaloba podaná dne 23. srpna 2019 – Electrolux Home Products v. EUIPO - D. Consult (FRIGIDAIRE)
      (Věc T-583/19)
      (2019/C 348/19)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Electrolux Home Products, Inc. (Charlotte, Severní Karolína, Spojené státy) (zástupce: P. Brownlow, Solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: D. Consult (Wattignies, Francie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před tribunálem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie FRIGIDAIRE – Ochranná známka Evropské unie č. 71 241

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. června 2019 ve věci R 166/2018-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení ze dne 23. listopadu 2017 č. 11921 C o zrušení ochranné známky pro sušičky prádla, pračky, myčky a sporáky;

                  —

                  zachoval ochrannou známku Evropské unie zapsanou pro sušičky prádla, pračky, myčky sporáky;

                  —

                  uložil žalovanému, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Senát nesprávně použil právní předpisy, když konstatoval, že užívání ochranné známky Evropské unie doložené prodeji sušiček prádla, praček, myček a sporáků žalobkyní do vojenských základen Spojených států v Německu a Belgii nepředstavovalo rozsah užívání ochranné známky Evropské unie pro účely článku 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Senát nesprávně použil článek 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nevzal v potaz důkazy o užívání předložené žalobkyní ve formě prodejů společnosti Johann Fouquet GmbH, když posuzoval celkové užívání ochranné známky Evropské unie žalobkyní ve vztahu k sušičkám prádla, pračkám, myčkám a sporákům;

                  —

                  Senát nesprávně použil článek 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nevzal v potaz důkazy o užívání předložené žalobkyní ve formě užívání na sociálních médiích, když posuzoval celkové užívání ochranné známky Evropské unie žalobkyní ve vztahu k sušičkám prádla, pračkám, myčkám a sporákům.


title: Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO předložená dne 4. července 2019 soudem Borgarting lagmannsrett ve věci trestního řízení proti F a G (Věc E-5/19)2019/C 378/04

text:
               7.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 378/4

      Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO předložená dne 4. července 2019 soudem Borgarting lagmannsrett ve věci trestního řízení proti F a G
      (Věc E-5/19)
      (2019/C 378/04)
      Dne 5. července 2019 obdržela podatelna Soudního dvora ESVO žádost odvolacího soudu Borgarting lagmannsrett ze dne 4. července 2019, ve které je Soudní dvůr ESVO žádán o poradní stanovisko ve věci trestního řízení proti F a G, pokud jde o následující otázky:
      1.   Použití zákazu manipulace s trhem na reálné transakce

      Slučuje se s čl. 1 odst. 2 písm. a) první odrážkou směrnice o zneužívání trhu, že na transakce, které jsou reálné (tj. transakce, které plně přenášejí náklady a riziko mezi nezávislými stranami), lze vztáhnout slova „dává nebo může dávat nesprávné nebo zavádějící signály“?
      2.   Transakce, které jsou v rozporu se skutečným zájmem o nákup a prodej

      Slučuje se s čl. 1 odst. 2 písm. a) první odrážkou směrnice o zneužívání trhu, že vydaný pokyn k obchodování nebo transakci, která byla provedena a ohlášena trhu, se správnou cenou a objemem, lze přesto považovat za manipulaci s trhem, má-li se za to, že vyvolává mylný dojem nebo dává zavádějící signály ohledně skutečného zájmu o nákup a prodej předmětného cenného papíru?
      3.   Transakce na neobvyklé nebo umělé úrovni

      Slučuje se s čl. 1 odst. 2 písm. a) druhou odrážkou směrnice o zneužívání trhu, aby se neobvyklost nebo umělá úroveň ceny určovala na základě individuálních předpokladů investora či investorů, kteří pokyn k obchodování nebo transakci provádějí, mimo jiné například na základě jejich strategie, ocenění předmětného cenného papíru a/nebo posouzení situace na trhu (nabídky a poptávky), a obecného očekávání, že ostatní investoři prodávají a kupují za nejlepší ceny v souladu se svým vlastním skutečným zájmem o nákup a prodej, a že tudíž například neprodávají za cenu nižší, než jakou jsou sami při nákupu ochotni zaplatit?
      Je při určování neobvyklosti nebo umělé úrovně ceny slučitelný s čl. 1 odst. 2 písm. a) druhou odrážkou směrnice o zneužívání trhu předpoklad, že u individuálního pokynu k obchodování nebo individuální transakce lze mít za to, že takovou úroveň stanoví?
      Do jaké míry a za jakých okolností bude transakce, jejíž součástí je cenný papír, který není obchodován v aukci (mechanismu), ale vznikl přímým jednáním mezi dvěma z více makléřských společností, schopna zajistit cenu, viz čl. 1 odst. 2 písm. a) druhá odrážka směrnice o zneužívání trhu?
      4.   Legitimní důvody pro transakci nebo pro pokyn k obchodování

      Slučuje se s čl. 1 odst. 2 písm. a) druhou odrážkou směrnice o zneužívání trhu, aby se za „legitimní důvod“ pro provedení transakce nebo pokynu k obchodování splňujících kritéria v první a druhé odrážce považovala skutečnost, že strana, která transakci nebo pokyn k obchodování provedla, chtěla:

                  —

                  odhalit skutečný zájem jiných investorů o nákup a prodej,

                  —

                  využít nejistoty nebo nedostatečné informovanosti jiných investorů ohledně skutečného zájmu o nákup a prodej na trhu nebo

                  —

                  odhalit, zda existují nepravdivé informace o nabídce, poptávce či ceně na trhu?

            5.   Šíření informací

      Je slučitelné s čl. 1 odst. 2 písm. c) směrnice o zneužívání trhu, má-li se za to, že informace se „šíří“, když

                  —

                  investor informace poskytne makléři, aby byly dále předány jednomu či více jiným investorům na trhu, nebo

                  —

                  makléř informace skutečně předá jednomu či více jiným investorům na trhu, třebaže dané informace ještě nebyly oznámeny nebo nebyly dány veřejně k dispozici?


title: Usnesení Soudního dvora ze dne 26. července 2019 ve věci E-1/17 COSTS Nettbuss AS v. Konkurrenten.no AS (Určení výše nákladů řízení – nahraditelné náklady – úroky z prodlení)2019/C 378/05

text:
               7.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 378/6

      Usnesení Soudního dvora
      ze dne 26. července 2019
      ve věci E-1/17 COSTS
      Nettbuss AS v. Konkurrenten.no AS

         (Určení výše nákladů řízení – nahraditelné náklady – úroky z prodlení)

      (2019/C 378/05)
      Ve věci E-1/17 COSTS, Nettbuss AS v. Konkurrenten.no AS – ŽÁDOST o určení výše nákladů řízení, které byly přiznány společnosti Nettbuss AS Soudním dvorem v rozsudku ze dne 22. prosince 2017 ve věci E-1/17 Konkurrenten.no v. Kontrolní úřad ESVO, Sb. rozh. ESVO 2017, s. 989, vydal Soudní dvůr ve složení Páll Hreinsson, předseda (soudce-zpravodaj), Bernd Hammermann a Ola Mestad (ad hoc), soudci, dne 26. července 2019 usnesení, jehož výrok zní:

                  1.

                  Náklady, které má společnost Konkurrenten.no AS uhradit společnosti Nettbuss AS, se stanoví na 351 738 NOK.

                  2.

                  Od data oznámení tohoto usnesení až do dne splacení uvedené částky budou počítány úroky z prodlení; příslušná úroková sazba se vypočte na základě úrokové sazby Norské centrální banky platné v první kalendářní den měsíce splatnosti, se zvýšením o tři a půl procentního bodu.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 1. srpna 2019 ve věci E-7/18 Fosen-Linjen AS, podporovaná Konfederací norských podniků (Næringslivets Hovedorganisasjon), v. AtB AS (zadávání veřejných zakázek – směrnice 89/665/EHS – žádost o náhradu ušlého zisku – závažnost porušení předpisů – zásady rovnocennosti a efektivity)2019/C 378/07

text:
               7.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 378/8

      Rozsudek Soudního dvora
      ze dne 1. srpna 2019
      ve věci E-7/18

         Fosen-Linjen AS, podporovaná Konfederací norských podniků (Næringslivets Hovedorganisasjon),
      v.
      AtB AS

         (zadávání veřejných zakázek – směrnice 89/665/EHS – žádost o náhradu ušlého zisku – závažnost porušení předpisů – zásady rovnocennosti a efektivity)

      (2019/C 378/07)
      Ve věci E-7/18, Fosen-Linjen AS, podporovaná Konfederací norských podniků (Næringslivets Hovedorganisasjon), v. AtB AS – ŽÁDOST podaná Soudnímu dvoru Nejvyšším soudem Norska (Norges Høyesterett) podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora týkající se výkladu směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, zvláště pak čl. 2 odst. 1 písm. c) uvedené směrnice, vydal Soudní dvůr ve složení Páll Hreinsson, předseda a soudce-zpravodaj, Bernd Hammermann a Ola Mestad (ad hoc), soudci, dne 1. srpna 2019 rozsudek, jehož výrok zní:
      Ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce nevyžaduje, aby jakékoliv porušení předpisů o zadávání veřejných zakázek samo o sobě postačovalo k přiznání náhrady ušlého zisku osobám poškozeným protiprávním jednáním.


title: Věc T-622/19: Žaloba podaná dne 16. září 2019 – Ace of spades v. EUIPO - Krupp a Borrmann (Tvar láhve prestižního šampaňského)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/76

      Žaloba podaná dne 16. září 2019 – Ace of spades v. EUIPO - Krupp a Borrmann (Tvar láhve prestižního šampaňského)
      (Věc T-622/19)
      (2019/C 399/94)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Ace of spades Holdings LLC (New York, New York, Spojené státy) (zástupce: A. Gómez López, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Gerhard Ernst Krupp (Mnichov, Německo) a Elmar Borrmann (Reith, Rakousko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastníci řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška trojrozměrné ochranné známky Evropské unie (Tvar láhve prestižního šampaňského) – Přihláška č. 16 255 821

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. června 2019, ve věci R 3/2019-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  vyhověl odvolání;

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí nebo rozhodl, že napadené rozhodnutí je neplatné z důvodu nesprávného použití čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, a konstatoval, že mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny;

                  —

                  uložil žalovanému (a vedlejšímu účastníkovi řízení, pokud se zúčastní řízení) náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc C-704/19: Žaloba podaná dne 20. září 2019 – Evropská komise v. Španělské království

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/27

      Žaloba podaná dne 20. září 2019 – Evropská komise v. Španělské království
      (Věc C-704/19)
      (2019/C 413/33)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky a P. Němečková, zmocněnci)

         Žalovaný: Španělské království

         Návrhová žádání

                  —

                  Určit, že Španělské království tím, že ve stanovených lhůtách nepřijalo veškerá opatření nezbytná k navrácení od hlavního příjemce, společnosti Telecom Castilla-La Mancha S.A., státní podpory prohlášení za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem v článku 1 rozhodnutí Komise (EU) 2016/1385 ze dne 1. října 2014 o státní podpoře SA.27408 (C 24/10) (ex NN 37/10, ex CP 19/09) poskytnuté orgány autonomní oblasti Kastilie-La Mancha na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech autonomní oblasti Kastilie-La Mancha (1), a tím, že nepotvrdilo zrušení všech plateb uvedené podpory a neoznámilo Komisi ve stanovené lhůtě opatření přijatá za účelem vyhovění danému rozhodnutí, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 288 čtvrtého odstavce SFEU, a z článků 3 a 4 uvedeného rozhodnutí; a

                  —

                  uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Hlavní důvody a argumenty

      Španělské království nevyhovělo dotčenému rozhodnutí ve lhůtách stanovených ve čl. 4 odst. 2 a 3 daného rozhodnutí.
      Španělské království dosud nedosáhlo navrácení celé částky podpory od hlavního příjemce, tedy společnosti Telecom Castilla-La Mancha, S.A. Španělské království nepotvrdilo, zda přestalo vyplácet podporu po přijetí rozhodnutí. Neexistence navrácení v plném rozsahu částek podpory udělené společnosti Telecom CLM a neexistence dostačujících důkazů o zrušení všech dalších plateb představuje porušení povinnosti Španělského království podle článku 3 rozhodnutí.
      Navíc, Španělské království Komisi ve stanovené lhůtě neoznámilo požadované informace týkající se výkonu rozhodnutí, jak požaduje jeho čl. 4 odst. 3 a 4.

         (1)  Úř. věst. 2016, L 222, s. 52


title: Věc C-708/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 25. září 2019 – Von Aschenbach & Voss GmbH v. Hauptzollamt Duisburg

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/28

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 25. září 2019 – Von Aschenbach & Voss GmbH v. Hauptzollamt Duisburg
      (Věc C-708/19)
      (2019/C 413/34)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Düsseldorf

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Von Aschenbach & Voss GmbH

         Žalovaný: Hauptzollamt Duisburg

         Předběžné otázky

                  1.

                  Je čl. 1 odst. 1 prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/271 ze dne 16. února 2017, kterým se konečné antidumpingové clo uložené nařízením Rady (ES) č. 925/2009 na dovoz některých hliníkových fólií pocházejících z Čínské lidové republiky (1) rozšiřuje na dovoz některých mírně upravených hliníkových fólií - prováděcí nařízení 2017/271 - neplatný, neboť porušuje čl. 13 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (2) - nařízení 2016/1036, tím že toto ustanovení rozšířilo antidumpingové clo, které bylo zavedeno podle prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/2384 ze dne 17. prosince 2015 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých hliníkových fólií pocházejících z Čínské lidové republiky a o zastavení řízení týkajícího se dovozu některých hliníkových fólií pocházejících z Brazílie na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (3) (ES) č. 1225/2009 - prováděcí nařízení 2015/2384 - na hliníkové fólie pro domácnost, také na konvertované hliníkové fólie a stanoví osvobození konvertované hliníkové fólie od antidumpingového cla pouze za podmínek čl. 1 odst. 4 prováděcího nařízení 2017/271?

                  2.

                  Je čl. 1 odst. 1 prováděcího nařízení 2017/271 neplatný, protože se Komise při vydání prováděcího nařízení 2017/271 dopustila zjevně nesprávného posouzení, neboť její domněnka, že 80 % posuzovaného zboží je mírně upravené zboží, nebyla dostatečně odůvodněná?

                  3.

                  Je čl. 1 odst. 1 prováděcího nařízení 2017/271 neplatný, protože se Komise při vydání prováděcího nařízení 2017/271 dopustila zjevně nesprávného posouzení, neboť neprověřila konečné užití dovážené hliníkových fólií do EU?

         (1)  Úř. věst. 2017, L 40, s. 51.

         (2)  Úř. věst. 2016, L 176, s. 21.

         (3)  Úř. věst. 2015, L 332, s. 63.


title: Věc C-718/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour constitutionnelle (Belgie) dne 27. září 2019 – Ordre des barreaux francophones et germanophone, Association pour le droit des Étrangers ASBL, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et Étrangers ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL a Vluchtelingenwerk Vlaanderen ASBL v. Conseil des ministres

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/29

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour constitutionnelle (Belgie) dne 27. září 2019 – Ordre des barreaux francophones et germanophone, Association pour le droit des Étrangers ASBL, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et Étrangers ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL a Vluchtelingenwerk Vlaanderen ASBL v. Conseil des ministres
      (Věc C-718/19)
      (2019/C 413/35)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour constitutionnelle

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: Ordre des barreaux francophones et germanophone, Association pour le droit des Étrangers ASBL, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et Étrangers ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL a Vluchtelingenwerk Vlaanderen ASBL

         Odpůrkyně: Conseil des ministres

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být unijní právo a zvláště články 20 a 21 Smlouvy o fungování Evropské unie a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (1) vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která uplatňuje na občany Unie a jejich rodinné příslušníky obdobná ustanovení, jako jsou ta, která jsou ve vztahu ke státním příslušníkům třetích států provedením čl. 7 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, konkrétně ustanovení, která umožňují přinutit občana Unie nebo jeho rodinného příslušníka podřídit se preventivním opatřením pro předcházení nebezpečí skrývání se v průběhu (prodloužené) lhůty, která jim byla poskytnuta k opuštění území v návaznosti na vydání rozhodnutí o ukončení pobytu z důvodu veřejného pořádku?

                  2)

                  Musí být unijní právo a zvláště články 20 a 21 Smlouvy o fungování Evropské unie a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která uplatňuje na občany Unie a jejich rodinné příslušníky, kteří neuposlechli rozhodnutí o ukončení pobytu vydané z důvodu veřejného pořádku nebo veřejné bezpečnosti, totéž ustanovení, jako je ustanovení, které se vztahuje na státní příslušníky třetích států ve stejné situaci, co se týče maximální doby zadržení za účelem vyhoštění, konkrétně doby osmi měsíců?

         (1)  Úř. věst. 2004, L 158, s. 77.


title: Věc C-724/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Spetsializiran nakazatelen sad (Bulharsko) dne 1. října 2019 – trestní řízení proti HP

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/30

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Spetsializiran nakazatelen sad (Bulharsko) dne 1. října 2019 – trestní řízení proti HP
      (Věc C-724/19)
      (2019/C 413/36)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Účastník původního trestního řízení

      HP

         Předběžné otázky

      Je v souladu s čl. 2 písm. c) bodem i) směrnice 2014/41 (1), jakož i se zásadou rovnocennosti vnitrostátní právní ustanovení (§ 5 odst. 1 bod 1 Zakon za Evropeyskata zapoved za razsledvane [zákon o evropském vyšetřovacím příkazu]), podle něhož v přípravné fázi trestního řízení je státní zástupce orgánem příslušným pro vydání evropského vyšetřovacího příkazu týkajícího se předání provozních a místních údajů v souvislosti s telekomunikačním provozem, zatímco ve stejných vnitrostátních situacích je k tomuto příslušný soudce?
      Nahrazuje uznání takového evropského vyšetřovacího příkazu příslušným orgánem vykonávajícího státu (státní zástupce nebo vyšetřující soudce) soudní příkaz, který je nezbytný podle vnitrostátního práva vydávajícího státu?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/41/EU ze dne 3. dubna 2014 o evropském vyšetřovacím příkazu v trestních věcech (Úř. věst. L 130, 1.5.2014, s. 1).


title: Věc C-735/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Senāts) (Litva) dne 7. října 2019 – Euromin Holdings (Cyprus) Limited v. Finanšu un kapitāla tirgus komisija

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/31

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Senāts) (Litva) dne 7. října 2019 – Euromin Holdings (Cyprus) Limited v. Finanšu un kapitāla tirgus komisija
      (Věc C-735/19)
      (2019/C 413/37)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně v prvním stupni a navrhovatelka v kasačním řízení: Euromin Holdings (Cyprus) Limited

         Žalovaná v prvním stupni a navrhovatelka v kasačním řízení: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

         Předběžné otázky

                  1.

                  Je vnitrostátní právní úprava, podle které se cena akcie pro účely povinné nabídky zpětného odkupu vypočítá jako podíl čistých aktiv cílové společnosti (včetně nekontrolních – menšinových – podílů) počtem vydaných akcií, v rozporu se správným uplatněním článku 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí (1)?

                  2.

                  V případě záporné odpovědi na první otázku, tedy že čistá aktiva cílové společnosti nemají zahrnovat nekontrolní či menšinové podíly, lze za jasně určenou ve smyslu čl. 5 odst. 4 druhého pododstavce směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí považovat metodu stanovení ceny akcie, pro jejíž pochopení je nutné uplatnit jednu z metod soudcovského dotváření práva, a sice teleologickou redukci?

                  3.

                  Je s čl. 5 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí, tedy se stanovováním spravedlivé ceny, v souladu právní úprava, která stanoví, že je třeba zvolit nejvyšší cenu mezi těmito třemi možnými variantami:

                              3.1.

                              cena, za kterou předkladatel nabídky nebo osoby jednající ve shodě s ním nabyli akcie cílové společnosti v období 12 měsíců před touto nabídkou. V případě nabytí akcií za odlišné ceny bude cenu zpětného odkupu představovat nejvyšší z cen nabytí akcií v období 12 měsíců před vznikem zákonné povinnosti zahájit nabídku zpětného odkupu;

                              3.2.

                              vážený průměr cen za akcii na regulovaném trhu nebo v mnohostranném obchodním systému s největším objemem transakcí s příslušnými akciemi v období posledních 12 měsíců. Vážený průměr cen za akcii se vypočítá na základě 12 měsíců před vznikem zákonné povinnosti zahájit nabídku zpětného odkupu;

                              3.3.

                              hodnota akcie vypočítaná jako podíl čistých aktiv cílové společnosti počtem vydaných akcií. Čistá aktiva se vypočítají odečtením části vlastních akcií a závazků od celkových aktiv cílové společnosti. Má-li cílová společnost akcie různých jmenovitých hodnot, pro účely výpočtu hodnoty akcie se čistá aktiva vydělí poměrně k procentním podílům představovaným jednotlivými jmenovitými hodnotami akcie v základním kapitálu?

                  4.

                  Je-li výsledkem metody výpočtu stanovené vnitrostátním právem s využitím prostoru pro uvážení poskytnutého [členským státům] článkem 5 odst. 4 druhým pododstavcem směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí cena vyšší než podle čl. 5 odst. 4 prvního pododstavce, je v souladu s cílem směrnice zvolit vždy nejvyšší cenu?

                  5.

                  Vznikne-li v důsledku nesprávného uplatnění práva Evropské unie jednotlivci škoda, lze vnitrostátním právem stanovit omezení náhrady uvedené škody, pokud se toto omezení vztahuje na škodu vzniklou nesprávným uplatněním vnitrostátního práva i na škodu vzniklou nesprávným uplatněním unijního práva?

                  6.

                  Přiznávají ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí použitelná v projednávané věci práva jednotlivcům, tedy je splněna příslušná podmínka vzniku odpovědnosti státu?

         (1)  Úř. věst. 2004, L 142, s. 12; Zvl. vyd. 17/02, s. 20.


title: Věc C-736/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) dne 7. října 2019 – ZS „Plaukti“ v. Lauku atbalsta dienests

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/32

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) dne 7. října 2019 – ZS „Plaukti“ v. Lauku atbalsta dienests
      (Věc C-736/19)
      (2019/C 413/38)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku: ZS „Plaukti“

         Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku:: Lauku atbalsta dienests (Úřad pro podporu rozvoje venkova)

         Předběžné otázky

                  1)

                  Vztahuje se čl. 16 odst. 5 třetí pododstavec nařízení Komise (EU) č. 65/2011 (1) ze dne 27. ledna 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (2), pokud jde o provádění kontrolních postupů a podmíněnosti s ohledem na opatření na podporu rozvoje venkova, na případ, kdy žadatel nesplnil podmínky týkající se žatvy plochy, ohledně které byla podána žádost o podporu na zachování biologické rozmanitosti pastvin (požadavek nad rámec povinných minimálních požadavků upravených v čl. 39 odst. 3 nařízení č. 1698/2005), aniž by došlo ke změně skupin plodin?

                  2)

                  Lze za jediné porušení uložit zároveň sankci stanovenou v čl. 16 odst. 5 třetím pododstavci nařízení Komise (EU) č. 65/2011 ze dne 27. ledna 2011 a sankci stanovenou v čl. 18 odst. 1 písm. a) nařízení č. 65/2011?

                  3)

                  Brání články 4 a 6 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (3) ze dne 19. ledna 2009, ve spojení s čl. 39 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že tentýž požadavek může představovat zároveň povinný minimální požadavek (povinnost) a zároveň ukládat přísnější povinnosti, než povinné minimální požadavky (požadavek týkající se vyplacení agroenvironmentální platby)?

         (1)  Úř. věst. 2011, L 25, s. 8.

         (2)  Nařízení Rady (ES) č 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 277, 21.10.2005, s. 1).

         (3)  Nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (Úř. věst. L 30, 31.1.2009, s. 16).


title: Věc C-737/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal administratif de Montreuil (Francie) dne 7. října 2019 – Bank of China Limited v. Ministre de l'Action et des Comptes publics

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/33

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal administratif de Montreuil (Francie) dne 7. října 2019 – Bank of China Limited v. Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Věc C-737/19)
      (2019/C 413/39)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal administratif de Montreuil

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Bank of China Limited

         Odpůrce: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Předběžné otázky

                  1)

                  Jsou řešení obsažená v rozsudku ze dne 24. ledna 2019, „Morgan Stanley & Co International plc proti Ministre de l’Économie et des Finances“ C-165/17 (C-165/17, EU:C:2019:58) použitelná v případě pobočky, která uskutečňuje v členském státě jak plnění podléhající DPH, tak plnění ve prospěch svého ústředí a poboček usazených ve třetím státě?

                  2)

                  Pokud pobočka usazená v členském státě uplatňuje nárok na odpočet týkající se výdajů, které vynaložila na uskutečnění plnění ve prospěch svého ústředí ve třetím státě, tedy vývoz finančních a bankovních služeb, může osoba povinná k dani odpočíst daň z přidané hodnoty podle písmene a) článku 169 nebo podle písmene c) téhož článku [směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1)]?

                  3)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku a pokud pobočka může uplatňovat odpočet podle písmene a) článku 169, za jakých podmínek mohou být bankovní operace uskutečňované ústředím usazeným ve třetím státě považovány za operace, u kterých by vznikl nárok na odpočet, pokud by byly uskutečněny v členském státě, v němž došlo k vynaložení nákladů zatížených daní z přidané hodnoty? V případě kladné odpovědi na první otázku a pokud pobočka může uplatňovat odpočet podle písmene c) článku 169, za jakých podmínek lze příjemce považovat za usazeného mimo Evropskou unii, pokud se pobočka nachází v Evropské unii a spolu s ústředím tvoří jednu a tutéž právní entitu?


title: Věc C-739/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court (Irsko) dne 7. října 2019 – VK v. An Bord Pleanála

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/34

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court (Irsko) dne 7. října 2019 – VK v. An Bord Pleanála
      (Věc C-739/19)
      (2019/C 413/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Supreme Court

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: VK

         Odpůrce: An Bord Pleanála

         Předběžné otázky

                  1.

                  Je zakázáno, aby členský stát využil možnost uvedenou v článku 5 směrnice 77/249/EHS (1) ze dne 22. března 1977, ve znění pozdějších předpisů, která členskému státu umožňuje, aby advokátovi, který vykonává činnost zastupování a obhajoby klienta v soudním řízení, uložil povinnost „spolupracovat s advokátem, který působí u dotyčného soudu“, ve všech případech, kdy není účastník řízení, jehož si hostující advokát přeje v takovém řízení zastupovat, povinen být zastoupen?

                  2.

                  Je-li odpověď na první otázku záporná, na základě jakých faktorů by měl vnitrostátní soud posuzovat, zda je přípustné uložit povinnost „spolupracovat při výkonu činnosti“?

                  3.

                  Představovalo by konkrétně uložení omezené povinnosti „spolupracovat“ při výkonu činnosti způsobem uvedeným výše v tomto předkládacím rozhodnutí přiměřený zásah do volného pohybu služeb advokátů, který by byl odůvodněný s přihlédnutím k dotčenému veřejnému zájmu, kterým je potřeba ochrany spotřebitelů právních služeb a potřeba zajistit řádný výkon spravedlnosti?

                  4.

                  Je-li odpověď na třetí otázku kladná, platí tento závěr za všech okolností, a pokud ne, jaké faktory by měl vnitrostátní soud při posouzení, zda lze takovou povinnost v konkrétním případě uložit, zohlednit?

         (1)  Směrnice Rady ze dne 22. března 1977 o usnadnění účinného výkonu volného pohybu služeb advokátů (Úř. věst. 1977, L 78, s. 17).


title: Věc C-741/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Paris (Francie) dne 8. října 2019 – Moldavská republika v. Société Komstroy, právní nástupkyně společnosti Energoalians

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/34

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Paris (Francie) dne 8. října 2019 – Moldavská republika v. Société Komstroy, právní nástupkyně společnosti Energoalians
      (Věc C-741/19)
      (2019/C 413/41)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour d'appel de Paris

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka: Moldavská republika

         Odpůrkyně: Société Komstroy, právní nástupkyně společnosti Energoalians

         Předběžné otázky

                  —

                  Musí být čl. 1 odst. 6 Smlouvy o energetické chartě vykládán v tom smyslu, že pohledávka vyplývající ze smlouvy o prodeji elektřiny, která nezahrnuje žádný vklad ze strany investora v hostitelském státě, může být považována za „investici“ ve smyslu uvedeného článku?

                  —

                  Musí být čl. 26 odst. 1 Smlouvy o energetické chartě vykládán v tom smyslu, že investicí se rozumí i nabytí pohledávky investorem pocházejícím ze smluvní strany v případě, kdy tato pohledávka vznikla hospodářskému subjektu nepocházejícímu ze žádného smluvního státu?

                  —

                  Musí být čl. 26 odst. 1 Smlouvy o energetické chartě vykládán v tom smyslu, že pohledávka náležející investorovi, která vyplývá z prodeje elektřiny dodané na hranice hostitelského státu, může představovat investici provedenou na území jiné smluvní strany i v případě, že investor nevyvinul na jejím území žádnou hospodářskou činnost?


title: Věc C-745/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski rajonen sad (Bulharsko) dne 10. října 2019 – PH, OI v. „Еurobank Bulgaria“ АD

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/35

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski rajonen sad (Bulharsko) dne 10. října 2019 – PH, OI v. „Еurobank Bulgaria“ АD
      (Věc C-745/19)
      (2019/C 413/42)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Sofijski rajonen sad

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: PH, OI

         Žalovaná:„Еurobank Bulgaria“ АD

         Předběžné otázky

                  1.

                  Může vnitrostátní soud v případě, že se ukáže, že ujednání o jednostranné změně úrokové sazby, uvedené ve smlouvě o úvěru uzavřené mezi obchodníkem a spotřebitelem, má zneužívající povahu, vycházet z předpokladu, že úrok, který má být placen na základě smlouvy, byl (navzdory opačnému ujednání v původní smlouvě) sjednán ve výši stanovené ke dni vyplacení úvěru?

                  2.

                  V případě záporné odpovědi na první otázku: Může vnitrostátní soud v případě existence zneužívajícího ujednání, které smluvní pohyblivou úrokovou sazbu nestanoví podle metodiky, která je v souladu s právem, vůbec přiznat úroky?

                  3.

                  Jaký dopad na odpověď na první dvě otázky má okolnost, že spotřebitel v průběhu splácení úvěru souhlasil s použitím metodiky stanovení úrokové sazby, která neobsahuje žádná zneužívající ujednání?


title: Věc C-787/19: Žaloba podaná dne 23. října 2019 – Evropská komise v. Rakouská republika

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/36

      Žaloba podaná dne 23. října 2019 – Evropská komise v. Rakouská republika
      (Věc C-787/19)
      (2019/C 413/43)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Jokubauskaitė a M. Wasmeier, zmocněnci)

         Žalovaná: Rakouská republika

         Návrhová žádání žalobkyně

      Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  určil, že Rakouská republika tím, že cestovní služby poskytované osobám povinným k dani, které je využívají pro své podnikání, vyjímá z právní úpravy daně z přidané hodnoty týkající se cestovních kanceláří, a tím, že cestovním kancelářím – nakolik se na ně tato zvláštní úprava použije – umožňuje, aby základ daně z přidané hodnoty určily paušálně pro skupiny plnění a pro soubor plnění poskytnutých v určitém zdaňovacím časovém rámci, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 73 a článků 306 až 310 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1).

                  —

                  rozhodl, že Rakouská republika ponese náklady řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobkyně tvrdí, že rakouská právní úprava výpočtu daně z přidané hodnoty v případě cestovních služeb není v souladu se směrnicí 2006/112. Tato směrnice obsahuje v článcích 306 až 310 zvláštní úpravu, podle níž se cestovní služby poskytnuté cestovní kanceláří zákazníkovi považují za jediné poskytnutí služby. Rakouské právo se od této úpravy nepřípustně odklání.
      Zaprvé je nepřípustné, aby byly z uplatnění této zvláštní úpravy vyňaty osoby povinné k dani, které využívají cestovní služby pro své podnikání. Již v rozsudku ze dne 26. září 2013, Komise v. Španělsko (C-189/11, EU:C:2013:587), Soudní dvůr určil, že se uvedená zvláštní úprava použije nejen na plnění určená soukromým koncovým spotřebitelům, ale také na plnění určená podnikatelům povinným k dani. Členské státy nemají možnost tuto úpravu omezit jen na prvně uvedená plnění. Soudní dvůr to ještě jednou potvrdil v rozsudku ze dne 8. února 2018, Komise v. Německo (C-380/16, EU:C:2018:76).
      Zadruhé je metoda výpočtu stanovená v rakouské právní úpravě daně z přidané hodnoty neslučitelná se směrnicí 2006/112. Podle článku 73 a článků 306 až 310 této směrnice musí být základ daně pro každou cestu určen zvlášť. Rakouské právo naproti tomu umožňuje paušální výpočet marže pro „skupiny plnění“ a případně pro soubor cest uskutečněných v určitém časovém rámci. Soudní dvůr ve shora uvedených rozsudcích rovněž určil, že takové paušalizování nekoresponduje se společným systémem daně z přidané hodnoty.

         (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.


title: Věc T-586/14 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Xinyi PV Products (Anhui) Holdings v. Komise („Dumping – Dovoz solárního skla pocházejícího z Číny – Článek 2 odst. 7 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 1225/2009 [nyní čl. 2 odst. 7 písm. b) a c) nařízení (EU) 2016/1036] – Postavení podniku působícího v podmínkách tržního hospodářství – Pojem „podstatné zkreslení výrobních nákladů a finanční situace podniků“ – Daňové zvýhodnění – Zjevně nesprávné posouzení“)

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Xinyi PV Products (Anhui) Holdings v. Komise
      (Věc T-586/14 RENV) (1)

      („Dumping - Dovoz solárního skla pocházejícího z Číny - Článek 2 odst. 7 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 1225/2009 [nyní čl. 2 odst. 7 písm. b) a c) nařízení (EU) 2016/1036] - Postavení podniku působícího v podmínkách tržního hospodářství - Pojem „podstatné zkreslení výrobních nákladů a finanční situace podniků“ - Daňové zvýhodnění - Zjevně nesprávné posouzení“)
      (2019/C 413/45)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (Anhui, Čína) (zástupce: Y. Melin, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (Tschernitz, Německo) (zástupce: R. MacLean, advokát)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a směřující ke zrušení prováděcího nařízení Komise (EU) č. 470/2014 ze dne 13. května 2014 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky (Úř. věst. 2014, L 142, s. 1; oprava Úř. věst. 2014, L 253, s. 4).

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 470/2014 ze dne 13. května 2014 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky se zrušuje.

                  2)

                     Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení společnosti Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, s výjimkou nákladů řízení spojených s vedlejším účastenstvím.

                  3)

                     GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení společnosti Xinyi PV Products (Anhui) Holdings spojené se svým vedlejším účastenstvím.

         (1)  Úř. věst. C 372, 20.10.2014.


title: Věci T-755/19 a T-759/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Lucembursko a Fiat Chrysler Finance Europe v. Komise („Státní podpory – Podpora poskytnutá Lucemburskem – Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem a ukládá se její navrácení – Daňové rozhodnutí (tax ruling) – Výhoda – Zásada obvyklých tržních podmínek – Selektivita – Předpoklad – Omezení hospodářské soutěže – Navrácení“)

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Lucembursko a Fiat Chrysler Finance Europe v. Komise
      (Věci T-755/19 a T-759/15) (1)

      („Státní podpory - Podpora poskytnutá Lucemburskem - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem a ukládá se její navrácení - Daňové rozhodnutí (tax ruling) - Výhoda - Zásada obvyklých tržních podmínek - Selektivita - Předpoklad - Omezení hospodářské soutěže - Navrácení“)
      (2019/C 413/46)
      Jednací jazyk: francouzština a angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce ve věci T-755/15: Lucemburské velkovévodství (zástupci: původně D. Holderer a T. Uri, poté T. Uri, zmocněnci, původně ve spolupráci s D. Waelbroeckem, S. Naudinem a A. Steichenem, poté s D. Waelbroeckem a A. Steichenem, advokáty)

         Žalobkyně ve věci T-759/15: Fiat Chrysler Finance Europe (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: J. Rodríguez, solicitor, G. Maisto a M. Engel, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P.-J. Loewenthal a B. Stromsky, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalobce: Irsko (zástupci ve věci T-755/15: původně E. Creedon, G. Hodge a A. Joyce, poté G. Hodge, M. Browne a A. Joyce a nakonec A. Joyce a J. Quaney, zmocněnci, ve spolupráci s P. Gallagherem, M. Collinsem, SC, B. Dohertym a S. Kingston, barristers, a ve věci T-759/15: původně E. Creedon, G. Hodge, K. Duggan a A. Joyce, poté G. Hodge, K. Duggan, M. Browne a A. Joyce a nakonec A. Joyce a J. Quaney, zmocněnci, ve spolupráci s M. Collinsem, P. Gallagherem, SC, S. Kingston a B. Dohertym, barristers)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2016/2326 ze dne 21. října 2015 o státní podpoře SA.38375 2014/C (ex 2014/NN) poskytnuté Lucemburskem ve prospěch skupiny Fiat (Úř. věst. 2016, L 351, s. 1).

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Věci T-755/15 a T-759/15 se spojují pro účely rozsudku.

                  2)

                     Žaloby se zamítají.

                  3)

                     Lucemburské velkovévodství ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí ve věci T-755/15.

                  4)

                     Fiat Chrysler Finance Europe ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí ve věci T-759/15.

                  5)

                     Irsko ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 59, 15.2.2016.