title: Věc T-697/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Teva Pharmaceutical Industries v. EUIPO – (Weniger Migräne. Mehr vom Leben.) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Weniger Migräne. Mehr vom Leben. – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               12.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/20

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Teva Pharmaceutical Industries v. EUIPO – (Weniger Migräne. Mehr vom Leben.)
      (Věc T-697/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Weniger Migräne. Mehr vom Leben. - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2020/C 339/25)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Petach Tikva, Izrael) (zástupkyně: J. Bogatz a Y. Stone, advokátky)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: L. Rampini a V. Ruzek, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. srpna 2019 (věc R 779/2019-5) týkajícímu se přihlášky slovního označení Weniger Migräne. Mehr vom Leben. jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Teva Pharmaceutical Industries Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 413, 9.12.2019.


title: Věc T-800/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Austria Tabak v. EUIPO – Mignot & De Block (AIR) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o zrušení – Slovní ochranná známka Evropské unie AIR – Řádné užívání ochranné známky – Článek 18 odst. 1 nařízení (EU) 2017/1001 – Článek 58 odst. 1 písm. a) nařízení 2017/1001 – Změna rozlišovací způsobilosti“)

text:
               12.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/20

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Austria Tabak v. EUIPO – Mignot & De Block (AIR)
      (Věc T-800/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Evropské unie AIR - Řádné užívání ochranné známky - Článek 18 odst. 1 nařízení (EU) 2017/1001 - Článek 58 odst. 1 písm. a) nařízení 2017/1001 - Změna rozlišovací způsobilosti“)
      (2020/C 339/26)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Austria Tabak GmbH (Vídeň, Rakousko) (zástupci: J. L. Gracia Albero a R. Ahijón Lana, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Ivanauskas a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Mignot & De Block BV (Eindhoven, Nizozemsko) (zástupkyně: S. Körber, advokátka)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. září 2019 (věc R 1665/2018-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Mignot & De Block a Austria Tabak.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Austria Tabak GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 45, 10.2.2020.


title: Spojené věci T-347/19 a T-348/19: Usnesení Tribunálu ze dne 3. července 2020 – Falqui a Poggiolini v. Parlament („Žaloba na neplatnost – Ústavní právo – Jednotný status poslance Evropského parlamentu – Poslanci Evropského parlamentu zvolení v italských okrscích – Přijetí rozhodnutí Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (úřad předsednictví Poslanecké sněmovny, Itálie) č. 14/2018 o důchodech – Úprava výše důchodů – Zjevně nepřípustné žaloby“)

text:
               12.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/21

      Usnesení Tribunálu ze dne 3. července 2020 – Falqui a Poggiolini v. Parlament
      (Spojené věci T-347/19 a T-348/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Ústavní právo - Jednotný status poslance Evropského parlamentu - Poslanci Evropského parlamentu zvolení v italských okrscích - Přijetí rozhodnutí Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (úřad předsednictví Poslanecké sněmovny, Itálie) č. 14/2018 o důchodech - Úprava výše důchodů - Zjevně nepřípustné žaloby“)
      (2020/C 339/27)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Enrico Falqui (Florencie, Itálie), Danilo Poggiolini (Řím, Itálie) (zástupci: F. Sorrentino a A. Sandulli, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: S. Seyr a S. Alves, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení sdělení ze dne 11. dubna 2019 vypracovaných v případě každého z žalobců vedoucím oddělení „Odměňování a sociální práva poslanců“ generálního ředitelství pro finance Parlamentu, která se týkají úpravy důchodů, které jsou jim vypláceny v návaznosti na vstup rozhodnutí č. 14/2018 Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (úřad předsednictví Poslanecké sněmovny, Itálie) v platnost dne 1. ledna 2019.

         Výrok

                  1)

                  Žaloby se odmítají jako zjevně nepřípustné.

                  2)

                  Enrico Falqui a Danilo Poggiolini ponesou vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

         (1)  Úř. věst. C 263, 5.8.2019.


title: Spojené věci T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19 až T-462/19, T-464/19, T-469/19 a T-477/19: Usnesení Tribunálu ze dne 3. července 2020 – Tognoli a další v. Parlament („Žaloba na neplatnost – Institucionální právo – Jednotný status poslance Evropského parlamentu – Poslanci Evropského parlamentu zvolení v italských okrscích – Přijetí rozhodnutí Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (úřad předsednictví Poslanecké sněmovny, Itálie) č. 14/2018 o důchodech – Úprava výše důchodů – Zjevně nepřípustné žaloby“)

text:
               12.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/22

      Usnesení Tribunálu ze dne 3. července 2020 – Tognoli a další v. Parlament
      (Spojené věci T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19 až T-462/19, T-464/19, T-469/19 a T-477/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Institucionální právo - Jednotný status poslance Evropského parlamentu - Poslanci Evropského parlamentu zvolení v italských okrscích - Přijetí rozhodnutí Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (úřad předsednictví Poslanecké sněmovny, Itálie) č. 14/2018 o důchodech - Úprava výše důchodů - Zjevně nepřípustné žaloby“)
      (2020/C 339/28)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Carlo Tognoli (Milán, Itálie) a 19 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze usnesení (zástupce ve věcech T-395/19, T-396/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-455/19, T-458/19 až T-462/19, T-464/19, T-469/19 a T-477/19: M. Merola, advokát, zástupci ve věcech T-405/19, T-408/19 a T-443/19: M. Merola a L. Florio, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: S. Seyr a S. Alves, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení sdělení ze dne 11. dubna 2019 vypracovaných v případě každého z žalobců vedoucím oddělení „Odměňování a sociální práva poslanců“ generálního ředitelství pro finance Parlamentu, která se týkají úpravy důchodů, které jsou jim vypláceny v návaznosti na vstup rozhodnutí č. 14/2018 Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati (úřad předsednictví Poslanecké sněmovny, Itálie) v platnost dne 1. ledna 2019.

         Výrok

                  1)

                  Žaloby se odmítají jako zjevně nepřípustné.

                  2)

                  Carlo Tognoli a ostatní žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze, ponesou vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

         (1)  Úř. věst. C 280, 19.8.2019.


title: Věc T-470/20: Žaloba podaná dne 23. července 2020 – DD v. FRA

text:
               12.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/22

      Žaloba podaná dne 23. července 2020 – DD v. FRA
      (Věc T-470/20)
      (2020/C 339/29)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: DD (zástupkyně: A. Blot a L. Levi, advokátky)

         Žalovaná: Agentura Evropské unie pro základní práva (FRA)

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ředitele FRA ze dne 11. listopadu 2019 o uložení disciplinární sankce spočívající v odvolání z funkce s účinností od 15. listopadu 2019;

                  —

                  v případě potřeby zrušil rozhodnutí ředitele FRA ze dne 15. dubna 2020, doručené téhož dne, kterým byla zamítnuta stížnost podaná žalobcem proti výše uvedenému rozhodnutí dne 16. prosince 2019;

                  —

                  uložil náhradu majetkové a nemajetkové újmy, kterou utrpěl žalobce;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dvě skupiny žalobních důvodů týkající se věcných a procesních otázek a zásady proporcionality.
      Pokud jde o věc samou:

                  1.

                  První meritorní žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení – Porušení zásady právní jistoty – Porušení čl. 7 odst. 1 rakouského autorského práva – Porušení článku 11 Listiny základních práv.

                  2.

                  Druhý meritorní žalobní důvod vychází z porušení zásad řádné správy a náležité péče – Porušení zásady presumpce neviny – Důkazní břemeno – Nezjištění skutkového stavu – Povinnost vydávat uvážlivá prohlášení.

                  3.

                  Třetí meritorní žalobní důvod vychází z nedostatku nestrannosti, neutrality a objektivity ředitele jakožto orgánu oprávněného ke jmenování – Porušení presumpce neviny – Zneužití pravomoci.

                  4.

                  Čtvrtý meritorní žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávných posouzení.

                              —

                              i. Údajné porušení článku 11 služebního řádu žalobcem není skutkově podložené.

                              —

                              ii. Údajné porušení článku 12 služebního řádu žalobcem není skutkově podložené.

                              —

                              iii. Údajné porušení článku 21 služebního řádu žalobcem není skutkově podložené.

            Pokud jde o řízení, žalobce se dovolává následujících procesních nesrovnalostí:

                  1.

                  První procesní žalobní důvod vychází z toho, že pro zahájení správního šetření neexistovaly dokonce prima facie žádné důkazy a disciplinární řízení bylo zahájeno neoprávněně.

                  2.

                  Druhý procesní žalobní důvod vychází z nerespektování mandátu vyšetřovatelem – Žalovaná porušila také: čl. 4 odst. 2 a čl. 7 odst. 6 rozhodnutí FRA č. 2013/01 (1), čl. 4 odst. 1 písm. a), b), c) a d) a čl. 5 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2018/1725 (2) a – před datem použitelnosti nařízení 2018/1725 – čl. 4 odst. 1 písm. a), b), c) a d) a čl. 5 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) 45/2001 (3) – Dále je tvrzeno porušení účinků zrušujícího rozsudku.

                  3.

                  Třetí procesní žalobní důvod vychází z nedostatku nestrannosti, neutrality a objektivity vyšetřovatele.

                  4.

                  Čtvrtý procesní žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu, zejména práva být vyslechnut – Žalovaná porušila články 1, 2 a 12 přílohy IX služebního řádu.

                  5.

                  Pátý procesní žalobní důvod vychází z porušení zásady řádné správy a povinnosti náležité péče – Žalovaná porušila přiměřenou lhůtu a článek 22 přílohy IX služebního řádu.

            Žalobce se mimoto podpůrně dovolává porušení zásady proporcionality.

         (1)  Rozhodnutí týkající se provádění správních šetření a disciplinárních řízení.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 ze dne 23. října 2018 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení nařízení (ES) č. 45/2001 a rozhodnutí č. 1247/2002/ES (Úř. věst. 2018, L 295, s. 39).

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. 2001, L 8, s. 1).


title: Věc T-498/20: Žaloba podaná dne 5. srpna 2020 — Diego v. EUIPO — Forbo Financial Services (WOOD STEP LAMINATE FLOORING)

text:
               12.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/24

      Žaloba podaná dne 5. srpna 2020 — Diego v. EUIPO — Forbo Financial Services (WOOD STEP LAMINATE FLOORING)
      (Věc T-498/20)
      (2020/C 339/30)
      Jednací jazyk: maďarština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Diego Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Dabas, Maďarsko) (zástupce: P. Jalsovszky, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Forbo Financial Services AG (Baar, Švýcarsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Unie „WOOD STEP LAMINATE FLOORING“ — Přihláška č. 17 675 802

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. června 2019 (věc R 1630/2019-1)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  konstatoval, že neexistuje nebezpečí záměny mezi ochrannými známkami STEP a WOOD STEP Laminate Flooring;

                  —

                  nařídil EUIPO, aby spornou ochrannou známku zapsal;

                  —

                  nařídil EUIPO, aby zamítl námitky;

                  —

                  uložil náhradu nákladů řízení účastníkovi řízení, jehož návrhová žádání budou zamítnuta.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení článku 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení Evropského parlamentu a Rady;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 26 odst. 2 SFEU;

                  —

                  porušení článků 34 a 35 SFEU.


title: Věc T-514/20: Žaloba podaná dne 15. srpna 2020 – Uno v. Komise

text:
               12.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/25

      Žaloba podaná dne 15. srpna 2020 – Uno v. Komise
      (Věc T-514/20)
      (2020/C 339/31)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Uno Organización Empresarial de Logística y Transporte (Coslada, Španělsko) (zástupce: J. Piqueras Ruiz, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské komise C (2020) 3108 final ze dne 14. května 2020 o státní podpoře SA.50872 (2020/NN) – vyrovnávací platba Correos za povinnost všeobecných služeb, 2011-2020; a v důsledku toho

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné těm, které jsou uvedeny ve věci T-513/20, Asempre v. Komise.


title: Věc T-516/20: Žaloba podaná dne 17. srpna 2020 – Mandelay v. EUIPO – Qx World (QUEST 9)

text:
               12.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/25

      Žaloba podaná dne 17. srpna 2020 – Mandelay v. EUIPO – Qx World (QUEST 9)
      (Věc T-516/20)
      (2020/C 339/32)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. (Mandelay Kft.) (Szigetszentmiklós, Maďarsko) (zástupci: V. Luszcz, C. Sár a É. Ulviczki, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Qx World Kft. (Budapešť, Maďarsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie QUEST 9 – Přihláška č. 17 885 953

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. června 2020, ve věci R 1900/2019-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v tomto řízení a v řízení před odvolacím senátem;

                  —

                  v případě vedlejšího účastenství uložil vedlejšímu účastníku náhradu nákladů vynaložených žalobkyní v tomto řízení a v řízení před odvolacím senátem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení článku 95 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení článku 97 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení podstatných formálních náležitostí;

                  —

                  Porušení povinnosti uvést odůvodnění.


title: Věc T-517/20: Žaloba podaná dne 17. srpna 2020 – VF International v. EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)

text:
               12.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/26

      Žaloba podaná dne 17. srpna 2020 – VF International v. EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)
      (Věc T-517/20)
      (2020/C 339/33)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: VF International Sagl (Stabio, Švýcarsko) (zástupce: T. van Innis, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: National Geographic Society (Washington, District of Columbia, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie NATIONAL GEOGRAPHIC – Ochranná známka Evropské unie č. 9 419 731

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. května 2020, ve věci R 1665/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  rozhodl, že EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-518/20: Žaloba podaná dne 17. srpna 2020 – VF International v. EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)

text:
               12.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/27

      Žaloba podaná dne 17. srpna 2020 – VF International v. EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)
      (Věc T-518/20)
      (2020/C 339/34)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: VF International Sagl (Stabio, Švýcarsko) (zástupce: T. van Innis, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: National Geographic Society (Washington, District of Columbia, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie NATIONAL GEOGRAPHIC ve žluté a černé barvě – Ochranná známka Evropské unie č. 2 148 799

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. května 2020, ve věci R 1664/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  rozhodl, že EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-523/20: Žaloba podaná dne 18. srpna 2020 – Setarcos Consulting v. EUIPO (Blockchain Island)

text:
               12.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/28

      Žaloba podaná dne 18. srpna 2020 – Setarcos Consulting v. EUIPO (Blockchain Island)
      (Věc T-523/20)
      (2020/C 339/35)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Setarcos Consulting Ltd. (Sliema, Malta) (zástupce: S. Stafylakis, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Blockchain Island“ – Přihláška č. 18 027 834

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. června 2020, ve věci R 2806/2019-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů tohoto řízení a řízení před odvolacím senátem.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-526/20: Žaloba podaná dne 12. srpna 2020 – Devin v. EUIPO – Chaskovska ťrgovsko-pramišlena palata (DEVIN)

text:
               12.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/28

      Žaloba podaná dne 12. srpna 2020 – Devin v. EUIPO – Chaskovska ťrgovsko-pramišlena palata (DEVIN)
      (Věc T-526/20)
      (2020/C 339/36)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Devin EAD (Devin, Bulharsko) (zástupci: B. Van Asbroeck, G. de Villegas a C. Haine, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Chaskovska ťrgovsko-pramišlena palata (Chaskovo, Bulharsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: žalobkyně

         Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie DEVIN – ochranná známka Evropské unie č. 9 408 865

         Řízení před EUIPO: řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. května 2020 ve věci R 2535/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí,

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 3 nebo čl. 59 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001,

                  —

                  porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. f) nařízení 2017/1001,

                  —

                  porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. g) nařízení 2017/1001.


title: Věc T-529/20: Žaloba podaná dne 21. srpna 2020 – LR v. EIB

text:
               12.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/30

      Žaloba podaná dne 21. srpna 2020 – LR v. EIB
      (Věc T-529/20)
      (2020/C 339/38)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: LR (zástupce: Á. Gómez de la Cruz Pérez, advokát)

         Žalovaná: Evropská investiční banka (EIB)

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 9. ledna 2020, kterým byla zamítnuta jeho žádost o příspěvek na znovuusídlení při příležitosti přestěhování se do místa střediska jeho zájmů po skončení pracovního poměru u žalované, jakož i rozhodnutí ze dne 15. května 2020 o zamítnutí stížnosti žalobce ze dne 19. února 2020 podané proti rozhodnutí žalované ze dne 9. ledna 2020;

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 15. května 2020, kterým se zamítá žádost žalobce ze dne 19. února 2020 o přiznání nároku na příspěvek na znovuusídlení, pokud Tribunál Evropské unie nebo Soudní dvůr Evropské unie přizná tento nárok žalobcům ve věci T-387/19, DF a DG v. EIB;

                  —

                  uložil žalované povinnost zaplatit příspěvek na znovuusídlení s úroky z prodlení ve výši sazby Evropské centrální banky zvýšené o dva procentní body, do úplného zaplacení příspěvku;

                  —

                  uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby uvádí žalobce pět důvodů.

                  1.

                  První důvod vycházející ze zjevně nesprávného právního posouzení.

                              —

                              Žalobce v tomto ohledu uvádí, že nový výklad výjimky stanovené v čl. 13 odst. 1 administrativních předpisů EIB je zjevně právně nesprávný a je v rozporu s vlastními akty EIB.

                  2.

                  Druhý důvod vycházející z porušení povinnosti projednání se zástupci zaměstnanců.

                              —

                              Žalobce v tomto ohledu uvádí, že nový výklad se rovná skrytému legislativnímu procesu provedenému nepříslušným orgánem, bez dodržení formy a postupů, při kterém nedošlo ke konzultaci zástupců zaměstnanců.

                  3.

                  Třetí důvod vycházející z porušení zásad proporcionality, nabytých práv a legitimního očekávání a z neexistence přechodného režimu.

                  4.

                  Čtvrtý důvod vycházející z porušení zásady zákazu diskriminace.

                  5.

                  Pátý důvod vycházející z porušení povinnosti náležité péče a zásady řádné správy.


title: Věc T-531/20: Žaloba podaná dne 21. srpna 2020 – Wolf Oil v. EUIPO – Rolf Lubricants (ROLF)

text:
               12.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/31

      Žaloba podaná dne 21. srpna 2020 – Wolf Oil v. EUIPO – Rolf Lubricants (ROLF)
      (Věc T-531/20)
      (2020/C 339/39)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Wolf Oil Corp. (Hemiksem, Belgie) (zástupci: T. Heremans a L. Depypere, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Rolf Lubricants GmbH (Leverkusen, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie pro obrazovou ochrannou známku ROLF – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 286 835

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. června 2020, ve věci R 1958/2019-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  podpůrně, změnil napadené rozhodnutí v tom smyslu, že odvolání, které podala, je opodstatněné, a jejím námitkám je tedy třeba vyhovět;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 95 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-542/20: Žaloba podaná dne 27. srpna 2020 – Stada Arzneimittel v. EUIPO – Pfizer (RUXIMBLIS)

text:
               12.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/32

      Žaloba podaná dne 27. srpna 2020 – Stada Arzneimittel v. EUIPO – Pfizer (RUXIMBLIS)
      (Věc T-542/20)
      (2020/C 339/40)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Německo) (zástupci: J.-C. Plate a R. Kaase, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Pfizer Inc. (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie RUXIMBLIS – Přihláška č. 17 865 738

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. června 2020, ve věci R 1877/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení včetně nákladů řízení před odvolacím senátem.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Žaloba podaná dne 28. srpna 2020 společnostmi Telenor ASA a Telenor Norge AS proti Kontrolnímu úřadu ESVO (Věc E-12/20) 2020/C 343/15

text:
               15.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/19

      Žaloba podaná dne 28. srpna 2020 společnostmi Telenor ASA a Telenor Norge AS proti Kontrolnímu úřadu ESVO
      (Věc E-12/20)
      (2020/C 343/15)
      Dne 28. srpna 2020 podaly společnosti Telenor ASA a Telenor Norge AS, zastoupené advokátem z advokátní kanceláře Advokatfirmaet Thommessen AS, Postboks 1484 Vika, 0116 Oslo, Norsko, panem Siri Teigumem, k Soudnímu dvoru ESVO žalobu proti Kontrolnímu úřadu ESVO.
      Žalobci požadují, aby Soudní dvůr ESVO:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 29. června 2020 ve věci č. 71480 Telenor v plném rozsahu;

                  —

                  subsidiárně zrušil rozhodnutí v části, která má vztah ke dvěma nebo jednomu ze sporných individuálních protiprávních jednání, a

                  —

                  subsidiárně zrušil rozhodnutí v části vztahující se k provozovatelům služeb, které se týkají let 2011 a 2012;

                  —

                  subsidiárně v rámci soudního přezkumu v plné jurisdikci zrušil nebo snížil pokutu, která byla žalobcům uložena a

                  —

                  uložil Kontrolnímu úřadu náhradu nákladů vynaložených žalobci v souvislosti s těmito řízeními.

         Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

                  —

                  Společnost Telenor ASA je celosvětovým telekomunikačním operátorem, který nabízí své služby v severských zemích a v Asii. Společnost Telenor Norge AS, která působí na norském trhu telekomunikačních služeb, je její dceřinou společností. Rozhodnutí ukládá společnostem Telenor ASA a Telenor Norge AS společnou a nerozdílnou odpovědnost za dotčené pokuty (dále společně jen „Telenor“ nebo „žalobce“).

                  —

                  Kontrolní úřad ESVO (ESA) přijal dne 29. června 2020 rozhodnutí ve věci č. 71480 (dále jen „rozhodnutí“), v němž dospěl k závěru, že Telenor porušil článek 54 Dohody o EHP tím, že uplatňoval nespravedlivé sazby, které neumožňovaly stejně výkonným konkurentům, kteří se spoléhali na velkoobchodní služby přístupu k veřejné mobilní telefonní síti a originace volání na veřejné mobilní telefonní síti Telenoru v Norsku, aby replikovali služby samostatného mobilního širokopásmového připojení nabízené společností Telenor Norge AS rezidenčním zákazníkům v Norsku, aniž by utrpěli ztráty, včetně velkoobchodních tarifů celostátních operátorů roamingu účtovaných společnosti Network Norway (NwN) v období od 1. srpna 2008 do 31. srpna 2010, velkoobchodních tarifů operátorů virtuálních mobilních sítí účtovaných společnosti Ventelo od 1. ledna 2008 do 30. listopadu 2010 a velkoobchodních tarifů provozovatele služeb od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2012.

                  —

                  Úřad ESA uložil společnosti Telenor tři samostatné pokuty ve výši 32 562 000 EUR (ve vztahu k NwN), 27 783 000 EUR (ve vztahu ke společnosti Ventelo) a 51 606 000 EUR (ve vztahu k provozovatelům služeb) v celkové výši 111 951 000 EUR a nařídil jí, aby tyto praktiky okamžitě ukončila (pokud tak již neučinila). Kromě toho jí nařídil, aby se zdržela opakování takového jednání a jakéhokoli jednání, které má stejný nebo rovnocenný cíl nebo účinek.

                  —

                  Podle žalobce rozhodnutí neodůvodňuje zjištění porušení článku 54 Dohody o EHP (viz článek 1).

                  —

                  Žalobce uvádí, že rozhodnutí začíná bezprecedentní a nezákonnou definicí maloobchodního trhu, která není podložena jeho analýzou. Tvrdí, že úřad ESA při posuzování marží vychází z chybného základu a usměrňuje analýzu na tento příliš úzký trh. V důsledku toho se mu nepodařilo zachytit způsob, jakým hospodářská soutěž na trhu skutečně probíhala. Když však úřad ESA posuzoval výši pokut, zvolil extenzivní přístup, přičemž počítal s vysokými částkami velkoobchodního obratu mimo tento trh a příjmy společnosti Telenor na navazujícím trhu započítal třikrát. Žalobce tvrdí, že to vedlo k pokutě, která je zcela nepřiměřená a v rozporu s vlastními pokyny úřadu ESA.


title: Věc C-200/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. května 2020 Gamma-A SIA proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. března 2020 ve věci T-353/19, Gamma-A v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) – Zivju pārstrādes uzņēmumu serviss

text:
               26.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/2

      Kasační opravný prostředek podaný dne 11. května 2020 Gamma-A SIA proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. března 2020 ve věci T-353/19, Gamma-A v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) – Zivju pārstrādes uzņēmumu serviss
      (Věc C-200/20 P)
      (2020/C 359/03)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Gamma-A SIA (zástupce: M. Liguts, advokāts)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      Usnesením ze dne 3. září 2020 Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřijatelný, a účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek uložil náhradu nákladu řízení.


title: Věc C-319/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 15. července 2020 – Facebook Ireland Limited v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

text:
               26.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/2

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 15. července 2020 – Facebook Ireland Limited v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
      (Věc C-319/20)
      (2020/C 359/04)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka v řízení o opravném prostředku „Revision“: Facebook Ireland Limited

         Odpůrce v řízení o opravném prostředku „Revision“: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Předběžná otázka

      Brání ustanovení obsažená v kapitole VIII, především v čl. 80 odst. 1 a 2, jakož i čl. 84 odst. 1 nařízení (EU) 2016/679 (1) vnitrostátním ustanovením, která – vedle pravomocí zasáhnout svěřených dozorovým úřadům, odpovědným za monitorování a prosazování tohoto nařízení, a možností právní ochrany, které mají subjekty údajů – přiznávají jednak konkurentům a jednak sdružením, subjektům a komorám oprávněným podle vnitrostátního práva oprávnění podat pro porušení nařízení (EU) 2016/679 nezávisle na porušení konkrétních práv jednotlivých subjektů údajů a bez pověření subjektu údajů proti porušiteli u občanskoprávních soudů žalobu založenou na zákazu provádění nekalých obchodních praktik nebo na porušení zákona na ochranu spotřebitelů nebo na zákazu používání neúčinných všeobecných obchodních podmínek?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. 2016, L 119, s. 1).


title: Věc C-321/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Barcelona (Španělsko) dne 20. července 2020 – CDT, S. A., v. MIMR, HRMM

text:
               26.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/3

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Barcelona (Španělsko) dne 20. července 2020 – CDT, S. A., v. MIMR, HRMM
      (Věc C-321/20)
      (2020/C 359/05)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Účastníci původního řízení

         Odvolatelka: CDT, S. A.

         Žalovaní: MIMR, HRMM

         Předběžné otázky

                  1)

                  Má rozsudek [Soudního dvora], kterým se vykládá a uplatňuje unijní směrnice a podle kterého je vnitrostátní zákon v rozporu s danou směrnicí, za následek bezprostřední nepoužitelnost daného vnitrostátního zákona, nebo musí být tento zákon nadále používán ve vztazích mezi jednotlivci, a to až do jeho změny vnitrostátním zákonodárcem? Soudní dvůr je žádán, aby na otázku odpověděl v obecné rovině nebo ve vztahu k rozsudku [Soudního dvora ze dne 14. června 2012 (1), Banco Español de Crédito (C-618/10, EU:C:2012:349)] a k jeho účinkům na [původní znění článku 83 konsolidovaného znění obecného zákona o ochraně spotřebitelů].

                  2)

                  Brání zásada právní jistoty, která je vlastní právnímu řádu Evropské unie, úplnému odstranění obsahu smluvního ujednání z důvodu jeho kvalifikování jako zneužívajícího, když v okamžiku uzavření smlouvy a sjednání daného ujednání neexistovalo kritérium definující, co je v rámci parametru upraveného daným ujednáním zneužívající, protože v tomto ohledu neexistovala žádná právní úprava ani judikatura? Pokud ano, musí být v důsledku toho odstraněn jen parametr považovaný v rámci dotčeného ujednání za zneužívající?

                  3)

                  Brání tatáž zásada tomu, aby se kritérium stanovené judikaturou vykládající vnitrostátní právní normu uplatnilo na smlouvy uzavřené v době před definováním tohoto kritéria, kdy byl právní názor obecně zastávaný soudy opačný než judikaturou nově stanovené kritérium?

         (1)  Rozsudek ze dne 14. června 2012, Banco Español de Crédito (C-618/10, EU:C:2012:349).


title: Věc C-330/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španělsko) dne 23. července 2020 – IP v. Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

text:
               26.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/4

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španělsko) dne 23. července 2020 – IP v. Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)
      (Věc C-330/20)
      (2020/C 359/06)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: IP

         Žalovaný: Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

         Předběžné otázky

                  1)

                  Brání unijní právo, konkrétně články 63 a 65 SFEU a základní zásady volného pohybu, rovného zacházení a zákazu diskriminace, takovému ustanovení vnitrostátního práva, jako je čl. 39 odst. 2 Ley del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas 35/2006, de 28 de noviembre (zákon č. 35/2006 ze dne 28. listopadu 2006, o dani z příjmů fyzických osob), ve znění čl. 3 odst. 2 Ley 7/2012, de 29 de octubre (zákon č. 7/2012 ze dne 29. října 2012), jenž obsahuje kvalifikaci „neodůvodněných kapitálových zisků“, které musí být „v každém případě“ zdaněny v nejstarším z dosud nepromlčených zdaňovacích období, není-li formálně splněna – nebo je-li splněna po stanovené lhůtě – povinnost informovat prostřednictvím „tiskopisu 720“ o majetku, právech nebo aktivech nacházejících se v zahraničí, a to bez ohledu na ustanovení o promlčení obsažená v Ley General Tributaria 58/2003 [zákon č. 58/2003, obecný zákon o daních (daňový řád)], ledaže jde o „přiznané příjmy“ nebo o příjmy za období, ve kterých poplatník nebyl daňovým rezidentem ve Španělsku?

                  2)

                  V případě záporné odpovědi z důvodu, že bude shledáno přiměřeným, brání unijní právo, konkrétně články 63 a 65 SFEU a základní zásady volného pohybu, rovného zacházení, zákazu diskriminace a proporcionality, takovému ustanovení vnitrostátního práva, jako je čl. 39 odst. 2 zákona č. 35/2006 ze dne 28. listopadu 2006, o dani z příjmů fyzických osob, [jenž shora popsané důsledky stanoví i pro případy, kdy] byly takové příjmy přiznány sice po stanovené lhůtě, avšak před zahájením a oznámením jakéhokoli postupu prověřování nebo podáním žádosti o výměnu informací v daňových věcech, když s danou třetí zemí existuje pro tyto účely platný mechanismus?


title: Věc C-339/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 24. července 2020 – VD

text:
               26.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/4

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 24. července 2020 – VD
      (Věc C-339/20)
      (2020/C 359/07)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour de cassation

         Účastník původního řízení

         Navrhovatel: VD

         Předběžné otázky

                  1)

                  Nevyplývá z čl. 12 odst. 2 písm. a) a d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcené osoby a manipulaci s trhem (1) a z čl. 23 odst. 2 písm. g) a h) nařízení (EU) č. 596/2014 ze dne 16. dubna 2014 o zneužívání trhu (2), kterým byla výše uvedená směrnice s účinností k 3. červenci 2016 nahrazena, vykládaného ve světle bodu 65 odůvodnění tohoto nařízení, s ohledem na tajnou povahu vyměňovaných informací a skutečnost, že dotčena může být široká veřejnost, možnost vnitrostátního zákonodárce nařídit operátorům elektronických komunikací povinnost dočasného, avšak nerozlišujícího uchovávání údajů o připojení za účelem umožnit správnímu orgánu uvedenému v článku 11 směrnice a článku 22 nařízení, pokud má podezření, že určité osoby by se mohly podílet na obchodování zasvěcené osoby nebo manipulaci s trhem, vyžádat si od operátora stávající záznamy o datových přenosech v případě, kdy existuje důvod domnívat se, že tyto záznamy související s předmětem vyšetřování mohou být relevantní jako důkaz, že skutečně došlo k takovému porušení, zejména tím, že jejich prostřednictvím bude možné zpětně vysledovat kontakty mezi dotyčnými v době před vznikem takového podezření?

                  2)

                  Pokud by na základě odpovědi Soudního dvora dospěl Cour de cassation (kasační soud, Francie) k závěru, že francouzská právní úprava týkající se uchovávání údajů o připojení není v souladu s unijním právem, lze dočasně zachovat účinky takové právní úpravy, aby se předešlo právní nejistotě a bylo možné již shromážděné a uložené údaje užít k některému z účelů stanovených touto právní úpravou?

                  3)

                  Může vnitrostátní soud dočasně zachovat účinky právní úpravy, která přiznává zástupcům nezávislého správního orgánu pověřeným vyšetřováním případů zneužití trhu právo na přístup k údajům o připojení, které není podmíněno předchozím přezkumem ze strany soudu nebo jiného nezávislého správního orgánu?

         (1)  Úř. věst. 2003, L 96, s. 16.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 596/2014 ze dne 16. dubna 2014 o zneužívání trhu (nařízení o zneužívání trhu) a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES a směrnic Komise 2003/124/ES, 2003/125/ES a 2004/72/ES (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 1).


title: Věc C-357/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Wien (Rakousko) dne 31. července 2020 – IE v. Magistrat der Stadt Wien

text:
               26.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/5

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Wien (Rakousko) dne 31. července 2020 – IE v. Magistrat der Stadt Wien
      (Věc C-357/20)
      (2020/C 359/08)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Wien

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: IE

         Žalovaný: Magistrat der Stadt Wien

         Předběžné otázky

                  1)

                  Co je třeba rozumět pod pojmem „místo rozmnožování“ ve smyslu čl. 12 odst. 2 písm. b) směrnice o stanovištích (1) a jak lze „místo rozmnožování“ prostorově odlišit od jiných míst?

                  2)

                  Podle jakých faktorů je třeba posuzovat, zda je existence místa rozmnožování časově omezena, a pokud ano, na jaké období?

                  3)

                  Podle jakých kritérií je třeba posuzovat, zda určitým jednáním nebo opomenutím došlo k poškození nebo ničení místa rozmnožování?

                  4)

                  Podle jakých kritérií je třeba posuzovat, zda bylo poškozeno nebo zničeno místo odpočinku ve smyslu čl. 12 odst. 1 písm. d) směrnice o stanovištích?

         (1)  Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. 1992, L 206, s. 7) ve znění naposledy pozměněném směrnicí Rady 2013/17/EU ze dne 13. května 2013, kterou se v důsledku přistoupení Chorvatské republiky upravují některé směrnice v oblasti životního prostředí (Úř. věst. 2013, L 158, s. 193).


title: Věc C-366/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španělsko) dne 5. srpna 2020 – CZ v. Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

text:
               26.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/6

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španělsko) dne 5. srpna 2020 – CZ v. Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)
      (Věc C-366/20)
      (2020/C 359/09)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: CZ

         Žalovaný: Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

         Předběžné otázky

                  1)

                  Brání unijní právo, konkrétně články 63 a 65 SFEU a základní zásady volného pohybu, rovného zacházení a zákazu diskriminace, takovému ustanovení vnitrostátního práva, jako je čl. 39 odst. 2 Ley del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas 35/2006, de 28 de noviembre (zákon č. 35/2006 ze dne 28. listopadu 2006, o dani z příjmů fyzických osob), ve znění čl. 3 odst. 2 Ley 7/2012, de 29 de octubre (zákon č. 7/2012 ze dne 29. října 2012), jenž obsahuje kvalifikaci „neodůvodněných kapitálových zisků“, které musí být „v každém případě“ zdaněny v nejstarším z dosud nepromlčených zdaňovacích období, není-li formálně splněna – nebo je-li splněna po stanovené lhůtě – povinnost informovat prostřednictvím „tiskopisu 720“ o majetku, právech nebo aktivech nacházejících se v zahraničí, a to bez ohledu na ustanovení o promlčení obsažená v Ley General Tributaria 58/2003 [zákon č. 58/2003, obecný zákon o daních (daňový řád)], ledaže jde o „přiznané příjmy“ nebo o příjmy za období, ve kterých poplatník nebyl daňovým rezidentem ve Španělsku?

                  2)

                  V případě záporné odpovědi z důvodu, že bude shledáno přiměřeným, brání unijní právo, konkrétně články 63 a 65 SFEU a základní zásady volného pohybu, rovného zacházení, zákazu diskriminace a proporcionality, takovému ustanovení vnitrostátního práva, jako je čl. 39 odst. 2 zákona č. 35/2006 ze dne 28. listopadu 2006, o dani z příjmů fyzických osob, [jenž shora popsané důsledky stanoví i pro případy, kdy] byly takové příjmy přiznány sice po stanovené lhůtě, avšak před zahájením a oznámením jakéhokoli postupu prověřování nebo podáním žádosti o výměnu informací v daňových věcech, když s danou třetí zemí existuje pro tyto účely platný mechanismus?


title: Věc C-397/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 20. srpna 2020 – SR

text:
               26.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/7

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 20. srpna 2020 – SR
      (Věc C-397/20)
      (2020/C 359/11)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour de cassation

         Účastník původního řízení

         Navrhovatel: SR

         Předběžné otázky

                  1)

                  Předpokládá čl. 12 odst. 2 písm. a) a d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (1), jakož i čl. 23 odst. 2 písm. g) a h) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 596/2014 ze dne 16. dubna 2014 o zneužívání trhu (2), který nahradil prvně uvedený článek s účinností od 3. července 2016, vykládaný ve světle bodu 65 odůvodnění tohoto nařízení, s ohledem na utajovanou povahu předávaných informací a širokou veřejnost, která může být dotčena, možnost, aby vnitrostátní zákonodárce uložil operátorům elektronických komunikací přechodné, avšak plošné uchovávání údajů o připojení, aby umožnily správnímu orgánu uvedenému v článku 11 směrnice a v článku 22 nařízení, vyvstane-li ve vztahu k určitým osobám důvodné podezření, že jsou zapojeny do obchodování zasvěcených osob nebo do manipulace s trhem, vyžádat si od operátora stávající záznamy o datových přenosech v případech, kdy existuje důvodné podezření, že se tyto záznamy týkající se předmětu vyšetřování mohou ukázat jako relevantní pro prokázání porušení povinnosti, zejména tím, že umožní vysledovat kontakty, které dotyčné osoby navázaly předtím, než vyvstalo podezření?

                  2)

                  Pokud by odpověď Soudního dvora vedla k tomu, že by kasační soud učinil závěr, že francouzské právní předpisy o uchovávání údajů o připojení nejsou v souladu s unijním právem, lze dočasně zachovat účinky takových právních předpisů, aby se zabránilo právní nejistotě a aby bylo umožněno dříve shromážděné a uchované údaje použít pro jeden z účelů sledovaných těmito právními předpisy?

                  3)

                  Může vnitrostátní soud dočasně zachovat účinky právních předpisů, které umožňují, aby zaměstnanci nezávislého správního orgánu pověřeného vyšetřováním v oblasti zneužívání trhu obdrželi bez předchozí kontroly soudu nebo jiného nezávislého správního orgánu údaje o připojení?

         (1)  Úř. věst. 2003, L 96, s. 16.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 596/2014 ze dne 16. dubna 2014 o zneužívání trhu (nařízení o zneužívání trhu) a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES a směrnic Komise 2003/124/ES, 2003/125/ES a 2004/72/ES (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 1).


title: Věc C-398/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským soudem v Brně (Česká republika) dne 20. srpna 2020 – ELVOSPOL v. Odvolací finanční ředitelství

text:
               26.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/8

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským soudem v Brně (Česká republika) dne 20. srpna 2020 – ELVOSPOL v. Odvolací finanční ředitelství
      (Věc C-398/20)
      (2020/C 359/12)
      Jednací jazyk: čeština

         Předkládající soud

      Krajský soud v Brně

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: ELVOSPOL

         Žalovaný: Odvolací finanční ředitelství

         Předběžná otázka

      Je v rozporu se smyslem čl. 90 odst. 1 a 2 směrnice Rady 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006, o společném systému daně z přidané hodnoty, vnitrostátní právní úprava stanovící podmínku, která znemožňuje plátci daně z přidané hodnoty, jestliže mu vznikla povinnost přiznat daň při uskutečnění zdanitelného plnění vůči jinému plátci, provést opravu výše daně na výstupu z hodnoty pohledávky vzniklé v období šesti měsíců před rozhodnutím soudu o úpadku plátce daně, který za plnění zaplatil jen částečně nebo vůbec?

         (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.


title: Věc C-408/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. září 2020 Danilem Poggiolinim proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 3. července 2020 ve věci T-347/19, Enrico Falqui a Danilo Poggiolini v. Evropský parlament

text:
               26.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/8

      Kasační opravný prostředek podaný dne 1. září 2020 Danilem Poggiolinim proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 3. července 2020 ve věci T-347/19, Enrico Falqui a Danilo Poggiolini v. Evropský parlament
      (Věc C-408/20 P)
      (2020/C 359/13)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Danilo Poggiolini (zástupci: F. Sorrentino, A. Sandulli, B. Cimino, advokáti)

         Další účastník řízení: Evropský parlament

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  prohlásil za přípustný návrh na zrušení sdělení Generálního ředitelství financí Evropského parlamentu č. D(2019) 14435 ze dne 11. dubna 2019 a návrh na zrušení sdělení Generálního ředitelství financí – Ředitelství pro finanční a sociální nároky poslanců – Oddělení pro platy a sociální nároky poslanců – vedoucího oddělení č. D309419 ze dne 8. července 2019, podané D. Poggiolinim; v důsledku toho zrušil uvedená sdělení nebo vrátil věc Tribunálu Evropské unie, aby ve věci rozhodl;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů tohoto řízení a řízení před Tribunálem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatel předkládá tři důvody kasačního opravného prostředku na podporu svého návrhu na zrušení usnesení ze dne 3. července 2020, Falqui a Poggiolini v. Parlament (T-347/19 a T-348/19, nezveřejněné, EU:T:2020:303), vydaného osmým senátem Tribunálu Evropské unie ve věci T-348/19, zejména:
      důvod týkající se opožděnosti ve vztahu k dvouměsíční lhůtě stanovené v článku 81 ve spojení s čl. 130 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu, námitky vznesené Evropským parlamentem v souvislosti s nepřípustností žaloby podané D. Poggiolinim u Tribunálu a vycházející z použitelnosti ustanovení obsaženého v článku 60 jednacího řádu Tribunálu, který stanoví, že „[p]rocesní lhůty se prodlužují o jednotnou lhůtu deseti dnů z důvodu vzdálenosti“, na podání prostřednictvím systému e-Curia;
      důvod vycházející z napadnutelnosti sdělení Generálního ředitelství financí Evropského parlamentu č. D(2019) 14435 ze dne 11. dubna 2019, jelikož toto sdělení má bezprostřední účinky, a z toho vyplývající přípustnosti žaloby na neplatnost tohoto sdělení;
      důvod vycházející z přípustnosti návrhu na zrušení sdělení Generálního ředitelství financí – Ředitelství pro finanční a sociální nároky poslanců – Oddělení pro platy a sociální nároky poslanců – vedoucího oddělení č. D309419 ze dne 8. července 2019 formulovaného návrhem na úpravu žaloby ve smyslu článku 86 jednacího řádu Tribunálu, a z nezbytnosti, jsou-li splněny všechny náležitosti, přeměnit tento návrh na žalobu.
      Navrhovatel předkládá další tři důvody vycházející z protiprávnosti sdělení č. D(2019) 14435 ze dne 11. dubna 2019 a sdělení č. D309419 ze dne 8. července 2019, zejména:
      důvod vycházející z porušení rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 19. května a 9. července 2008 týkajícího se prováděcích opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu;
      důvod vycházející ze skutečnosti, že Evropský parlament měl nepoužít neplatnou vnitrostátní právní úpravu (tj. právní úprava, jež byla zavedena usnesením předsednictva italské Poslanecké sněmovny č. 14/2018), což neučinil;
      důvod vycházející ze skutečnosti, že Evropský parlament protiprávně použil vnitrostátní právní úpravu, která je v rozporu se základními zásadami právního řádu Unie, a především se zásadou ochrany legitimního očekávání, a vycházející z porušení zásady přednosti unijního práva.


title: Věc C-429/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. září 2020 Solar Ileias Bompaina AE proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 3. července 2020 ve věci T-143/19, Solar Ileias Bompaina v. Komise

text:
               26.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/9

      Kasační opravný prostředek podaný dne 11. září 2020 Solar Ileias Bompaina AE proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 3. července 2020 ve věci T-143/19, Solar Ileias Bompaina v. Komise
      (Věc C-429/20 P)
      (2020/C 359/14)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Solar Ileias Bompaina AE (zástupci: A. Metaxas, dikigoros, A. Bartosch, Rechtsanwalt)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadené usnesení;

                  —

                  určil, že žaloba je přípustná a vrátil věc zpět Tribunálu.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Kasační opravný prostředek je založen na dvou důvodech.
      Zaprvé Tribunál provedl nesprávnou právní analýzu skutečností, které jsou základem žaloby, což vyplývá z toho, že Tribunál nezohlednil obsah stížnosti podané navrhovatelkou, přestože tomuto obsahu dokonale porozuměl.
      Zadruhé Tribunál použil stejně chybný způsob dokazování.


title: Věc T-538/20: Žaloba podaná dne 26. srpna 2020 – Guasch Pubill v. EUIPO – Napkings (Utěrky, stolní prádlo)

text:
               26.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/11

      Žaloba podaná dne 26. srpna 2020 – Guasch Pubill v. EUIPO – Napkings (Utěrky, stolní prádlo)
      (Věc T-538/20)
      (2020/C 359/16)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Marcos Guasch Pubill (Barcelona, Španělsko) (zástupce: R. Guerras Mazón, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Napkings, SL (Madrid, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporného (průmyslového) vzoru: Žalobkyně před Tribunálem

         Napadený (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství (Utěrky, stolní prádlo) – Průmyslový vzor Společenství č. 650 627-0003

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. června 2020 ve věci R 1051/2019-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí, vyhověl námitce překážky věci pravomocně rozsouzené a uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

                  —

                  podpůrně, odmítl žalobní důvody a zrušil napadené rozhodnutí, místo něj přijal jiné rozhodnutí, zamítl návrh na prohlášení neplatnosti ve všech důvodech nebo vrátil věc EUIPO, aby přezkoumal „dodatečné důvody“, ke kterým se dosud nevyjádřil, a uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 52 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 6/2002.

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 6/2002.

                  —

                  Porušení čl. 25 odst. 1 písm. b) ve spojení s článkem 6 nařízení Rady (ES) č. 6/2002.


title: Věc T-546/20: Žaloba podaná dne 2. září 2020 – Sopra Steria Benelux a Unisys Belgium v. Komise

text:
               26.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/12

      Žaloba podaná dne 2. září 2020 – Sopra Steria Benelux a Unisys Belgium v. Komise
      (Věc T-546/20)
      (2020/C 359/17)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Sopra Steria Benelux (Ixelles, Belgie), Unisys Belgium (Machelen, Belgie) (zástupci: L. Masson a G. Tilman, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí přijaté Evropskou komisí v rámci veřejné zakázky vyhlášené pod referenčním číslem TAXUD/2019/OP/0006 a nazvané „CCN-Evolution: Specification, development, maintenance and 3rd level support of TAXUD IT platforms – Lot A: Evolution services for the CCN/CSI Platform“:

                              —

                              odmítnout nabídku konsorcia podanou žalobkyněmi;

                              —

                              udělit veřejnou zakázku konsorciu ARHS-IBM;

                  —

                  uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 23 přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014 a (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (Úř. věst. 2018, L 193, s. 1). Kromě toho tento žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení;

                              —

                              v tom, že Komise neověřila abnormalitu cen úspěšného uchazeče;

                              —

                              v tom, že Komise nepovažovala nabídku úspěšného uchazeče za mimořádně nízkou.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění, jež je zakotvena zejména v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie, v rozsahu, v němž Komise dostatečně neodůvodnila rozhodnutí nepovažovat nabídku úspěšného uchazeče za mimořádně nízkou.


title: Věc T-551/20: Žaloba podaná dne 3. září 2020 – Jeronimo Martins Polska v. EUIPO – Rivella International (Riviva)

text:
               26.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/13

      Žaloba podaná dne 3. září 2020 – Jeronimo Martins Polska v. EUIPO – Rivella International (Riviva)
      (Věc T-551/20)
      (2020/C 359/18)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Jeronimo Martins Polska S.A. (Kostrzyn, Polsko) (zástupce: R. Skubisz, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Rivella International AG (Rothrist, Švýcarsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie Riviva – Přihláška č. 16 888 174

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. července 2020, ve věci R 2420/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení a vstoupí-li další účastnice řízení před odvolacím senátem do řízení, uložil vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 47 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc C-295/20: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 8. července 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Sanresa“ UAB v. Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos („Řízení o předběžné otázce – Veřejné zakázky – Zadání veřejné zakázky na služby zpracování odpadů – Směrnice 2014/24/EU – Články 58 a 70 – Kvalifikace povinnosti hospodářského subjektu mít předchozí písemný souhlas s přeshraniční přepravou odpadů – Podmínka plnění zakázky“)

text:
               23.8.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 338/8

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 8. července 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Sanresa“ UAB v. Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos
      (Věc C-295/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Zadání veřejné zakázky na služby zpracování odpadů - Směrnice 2014/24/EU - Články 58 a 70 - Kvalifikace povinnosti hospodářského subjektu mít předchozí písemný souhlas s přeshraniční přepravou odpadů - Podmínka plnění zakázky“)
      (2021/C 338/10)
      Jednací jazyk: litevština

         Předkládající soud

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně:„Sanresa“ UAB

         Žalovaný: Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos

         za přítomnosti:„Toksika“ UAB, „Žalvaris“ UAB, „Palemono keramikos gamykla“ AB, „Ekometrija“ UAB

         Výrok

                  1)

                  Článek 18 odst. 2, jakož i články 58 a 70 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES, musí být vykládány v tom smyslu, že v rámci zadávacího řízení na veřejnou zakázku na služby nakládání s odpady povinnost hospodářského subjektu zamýšlejícího přepravit odpady z jednoho členského státu do jiného členského státu mít – zejména v souladu s čl. 2 bodem 35 a článkem 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů – souhlas příslušných orgánů států dotčených touto přepravou, představuje podmínku plnění této veřejné zakázky.

                  2)

                  Článek 70 směrnice 2014/24, ve spojení s čl. 18 odst. 1 této směrnice, musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby nabídka uchazeče byla odmítnuta pouze z toho důvodu, že tento uchazeč v době podání nabídky neposkytne doklad, že splňuje podmínku plnění dotyčné veřejné zakázky.

         (1)  Úř. věst. C 329, 5.10.2020.


title: Věc C-344/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de commerce de Paris (Francie) dne 2. června 2021 – AA, BB, manželka AA, skupina AA SNC, SI, AM, RH, RT, OE, MD, CJ, MI, Brouard-Daude SCP, zastoupená Xavierem Brouardem jakožto soudem určeným likvidátorem skupiny AA SNC v. Allianz Bank SA, Allianz France SA, jednající jako právní nástupkyně Métropole SA, Abitbol & Rousselet SCP, zastoupená Frédéricem Abitbolem jakožto insolvenčním správcem skupiny AA SNC, BDR & Associés, zastoupená Xavierem Brouardem jakožto soudem určeným likvidátorem skupiny AA SNC, SELAFA MJA, zastoupená Jérôme Pierrelem, soudem určeným spolulikvidátorem AA, SELARL Axym, zastoupená Didier Courtouxem, soudem určeným spolulikvidátorem AA, Bibus SA, dříve Matinvest, Allianz I.A.R.D. SA, jednající jako právní zástupkyně Métropole SA

text:
               23.8.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 338/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de commerce de Paris (Francie) dne 2. června 2021 – AA, BB, manželka AA, skupina AA SNC, SI, AM, RH, RT, OE, MD, CJ, MI, Brouard-Daude SCP, zastoupená Xavierem Brouardem jakožto soudem určeným likvidátorem skupiny AA SNC v. Allianz Bank SA, Allianz France SA, jednající jako právní nástupkyně Métropole SA, Abitbol & Rousselet SCP, zastoupená Frédéricem Abitbolem jakožto insolvenčním správcem skupiny AA SNC, BDR & Associés, zastoupená Xavierem Brouardem jakožto soudem určeným likvidátorem skupiny AA SNC, SELAFA MJA, zastoupená Jérôme Pierrelem, soudem určeným spolulikvidátorem AA, SELARL Axym, zastoupená Didier Courtouxem, soudem určeným spolulikvidátorem AA, Bibus SA, dříve Matinvest, Allianz I.A.R.D. SA, jednající jako právní zástupkyně Métropole SA
      (Věc C-344/21)
      (2021/C 338/12)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal de commerce de Paris

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: AA, BB, manželka AA, skupina AA SNC, SI, AM, RH, RT, OE, MD, CJ, MI, Brouard-Daude SCP, zastoupená Xavierem Brouardem jakožto soudem určeným likvidátorem skupiny AA SNC

         Žalovaní: Allianz Bank SA, Allianz France SA, jednající jako právní nástupkyně Métropole SA, Abitbol & Rousselet SCP, zastoupená Frédéricem Abitbolem jakožto insolvenčním správcem skupiny AA SNC, BDR & Associés, zastoupená Xavierem Brouardem jakožto soudem určeným likvidátorem skupiny AA SNC, SELAFA MJA, zastoupená Jérôme Pierrelem, soudem určeným spolulikvidátorem AA, SELARL Axym, zastoupená Didier Courtouxem, soudem určeným spolulikvidátorem AA, Bibus SA, dříve Matinvest, Allianz I.A.R.D. SA, jednající jako právní zástupkyně Métropole SA

         Předběžné otázky

                  —

                  Musí být pravidla pro kontrolu spojování stanovená v nařízeních č. 4064/89 (1) a č. 139/2004 (2) vykládána v tom smyslu, že spojení uskutečněné v rozporu s povinnostmi předchozího oznámení a odkladu musí být kvalifikováno jako neoznámené spojení, a pokud ano, jaké právní důsledky má neoznámení na následná právní jednání učiněná na základě tohoto prvního spojení? Musí být neoznámené spojení považováno za „neslučitelné“ ve smyslu nařízení č. 4064/89 a č. 139/2004?

                  —

                  Musí být čl. 3 odst. 5 písm. a) nařízení č. 4064/89 a č. 139/2004 vykládán v tom smyslu, že držení podílů finanční institucí, úvěrovou institucí nebo pojišťovnou po dobu delší než jeden rok a bez povolení Komise zakládá neslučitelné spojení?

                  —

                  Jaké právní důsledky spojuje čl. 3 odst. 5 písm. a) nařízení č. 4064/89 a č. 139/2004 s porušením povinnosti požádat Komisi o prodloužení jednoleté lhůty, kterou mají úvěrové instituce, jiné finanční instituce nebo pojišťovny na držení cenných papírů?

                  —

                  Musí být dodržování obecné zásady právní jistoty vykládáno v tom smyslu, že omezuje možnost zpochybnění protiprávních transakcí podle evropského práva, pokud k protiprávnímu jednání došlo již velmi dávno a na základě protiprávní transakce vznikla fyzickým a právnickým osobám subjektivní práva? Zakládá případně zjištěné porušení evropského práva nárok na náhradu škody od osob odpovědných za dané protiprávní jednání?

                  —

                  Musí být judikatura SDEU o mimosmluvní odpovědnosti členských států vykládána v tom smyslu, že porušení evropského práva způsobené finanční institucí, která je složkou státu, zakládá tomuto státu povinnost odškodnit subjekty poškozené protiprávním jednání, a to za obvyklých podmínek stanovených evropským právem?

                  —

                  Musí být čl. 108 odst. 3 SFEU vykládán v tom smyslu, že před vydáním rozsudku Stardust Marine bylo možno selektivní úvěr s preferenční úrokovou sazbou, který vedl ke zvýhodnění oproti běžným tržním podmínkám, považovat za úvěr organicky poskytnutý ze „státních prostředků“, pokud ho poskytl veřejnoprávní podnik, přičemž není třeba ověřovat, zda byl státu přičitatelný z funkčního hlediska?

                  —

                  Vyžaduje povinnost loajální spolupráce členských států stanovená v čl. 4 odst. 3 SEU společně s užitečným účinkem a přímým účinkem čl. 88 odst. 3 [Smlouvy o ES, nyní čl. 108 odst. 3 SFEU], aby soudy rozhodující ve věci samé z úřední povinnosti přezkoumaly a případně prohlásily za protiprávní jakoukoli státní podporu, která nebyla oznámena Komisi?

                  —

                  Jaké právní důsledky plynou z neoznámení státní podpory Evropské komisi v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU, zejména pokud jde o platnost akvizic, které mohly být uskutečněny prostřednictvím uvedené státní podpory?

                  —

                  Musí být čl. 108 odst. 3 SFEU vykládán v tom smyslu, že pokud veřejnoprávní úvěrový subjekt uvolní značný objem svých finančních prostředků selektivně ve prospěch jiné banky, jedná se o státní podporu?

                  —

                  Musí být článek 101 SFEU, jak jej vykládá SDEU v judikatuře ALLIANZ HUNGARIA, chápán v tom smyslu, že dohoda uzavřená zmocněncem s jinými podniky, která vede k porušení právními předpisy stanovené povinnosti, představuje omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu, jestliže francouzské vnitrostátní právo zakazuje zmocněnci nabývat majetek, jehož prodejem je pověřen, a ukládá mu povinnost loajality, jakož i informační povinnost vůči jeho zmocniteli či zmocnitelům?

                  —

                  Jedná se o porušení článku 101 SFEU, pokud se podniky dohodly na nabytí třetího podniku za cenu, která je výrazně nižší, než jeho tržní hodnota, jestliže předpokladem takového nabytí bylo, že některý z podniků, který dohodu uzavřel, porušoval povinnost loajality, informační povinnost nebo zákaz nabývat majetek, které má zmocněnec podle francouzského vnitrostátního práva?

                  —

                  Jedná se o porušení článku 101 SFEU, pokud dohoda mezi podniky přispěla k utajení informací před Evropskou komisí, a to v souvislosti s povinnostmi (zejména s oznamovací povinností), které mají podniky nebo některé z nich v oblasti spojování?

                  —

                  Jedná se o porušení článku 101 SFEU, pokud účelem nebo důsledkem dohody mezi podniky bylo zejména to, aby státní podpora nebyla řádně oznámena Evropské komisi?

                  —

                  Musí být článek 3 směrnice 2014/104/EU (3) vykládán v tom smyslu, že v něm upravené „odškodnění v plné výši“ v projednávaném případě odpovídá aktuální burzovní hodnotě společnosti ADIDAS?

                  —

                  Musí být článek 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/104/EU ze dne 26. listopadu 2014 o určitých pravidlech upravujících žaloby o náhradu škody podle vnitrostátního práva v případě porušení právních předpisů členských států a Evropské unie o hospodářské soutěži nebo zásada efektivity, která je v tomto článku vyjádřena, s přihlédnutím ke všem relevantním okolnostem daného případu vykládán v tom smyslu, že je třeba mít za to, že nárok na náhradu škody vyplývající z porušení článků 101 a 102 SFEU, které žalobci namítají, je promlčen, nebo že promlčen není?

                  —

                  Vzhledem k tomu, že se tato směrnice nevztahuje na porušení ustanovení unijního práva v oblasti spojování podniků a státních podpor, jaká pravidla evropského práva mají být použita v oblasti případného promlčení nároku na náhradu škody a jak je třeba je vykládat s ohledem na relevantní skutečnosti projednávaného případu?

         (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. 1989, L 395, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 31).

         (2)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. 2004, L 24, s. 1; Zvl. vyd. 08/03, s. 40).

         (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/104/EU ze dne 26. listopadu 2014 o určitých pravidlech upravujících žaloby o náhradu škody podle vnitrostátního práva v případě porušení právních předpisů členských států a Evropské unie o hospodářské soutěži (Úř. věst. 2014, L 349, s. 1).


title: Věc T-406/21: Žaloba podaná dne 8. července 2021 – Credit Suisse Group a Credit Suisse Securities (Europe) v. Komise

text:
               23.8.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 338/39

      Žaloba podaná dne 8. července 2021 – Credit Suisse Group a Credit Suisse Securities (Europe) v. Komise
      (Věc T-406/21)
      (2021/C 338/49)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Credit Suisse Group AG (Curych, Švýcarsko), Credit Suisse Securities (Europe) Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: R. Wesseling a F. ten Have, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil článek 1 rozhodnutí Komise C(2021) 2871 ze dne 28. dubna 2021 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (Věc AT.40346 – SSA Bonds) (dále jen „rozhodnutí“); podpůrně zrušil čl. 1 písm. d) rozhodnutí a ještě podpůrněji zčásti zrušil čl. 1 písm. d) rozhodnutí v rozsahu, v němž je v něm konstatováno, že oznámení týkající se určení cen omezují hospodářskou soutěž z hlediska účelu nebo že se žalobkyně podílely na jediném a trvajícím protiprávním jednání po celou dobu uvedenou ve zmíněném článku;

                  —

                  zrušil čl. 2 písm. d) rozhodnutí a podpůrně zčásti zrušil čl. 2 písm. d) rozhodnutí;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení nebo podpůrně náhradu přiměřené části nákladů vynaložených žalobkyněmi.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila článek 101 SFEU a nedostatečně odůvodnila svůj závěr, že žalobkyně jednaly s cílem omezit nebo narušit hospodářskou soutěž. Konkrétně

                              —

                              Komise porušila článek 101 SFEU tím, že nedostatečně posoudila relevantní právní a hospodářský kontext a neunesla své důkazní břemeno stran okolnosti, že jednání dotčené v rozhodnutí omezuje hospodářskou soutěž z hlediska účelu;

                              —

                              podpůrně Komise porušila článek 101 SFEU tím, že dospěla k závěru, že oznámení týkající se určení cen omezují hospodářskou soutěž z hlediska účelu;

                              —

                              pokud jde o oznámení týkající se určení cen, Komise se dopustila nesprávného právního posouzení, když posouzení toho, zda jednání omezuje hospodářskou soutěž z hlediska účelu, nahradila posouzením toho, zda jednání nespadá do působnosti článku 101 SFEU jako vedlejší omezení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila článek 101 SFEU tím, že nesprávně uplatnila pojem jediného a trvajícího protiprávního jednání. Konkrétně

                              —

                              Komise neprokázala a dostatečně neodůvodnila, že častá komunikace ve stálých chatovacích místnostech s mnoha účastníky, k níž docházelo do února 2013, a ojedinělá dvoustranná komunikace, která následovala od února 2013, měla všeobecný plán sledující společný cíl;

                              —

                              Komise neprokázala a dostatečně neodůvodnila, že žalobkyně od února 2013 věděly nebo měly vědět o dvoustranné komunikaci dalších hospodářských subjektů anebo ji mohly rozumně předpokládat;

                              —

                              v rozhodnutí není prokázáno ani v něm není dostatečně odůvodněno, že tvrzené protiprávní jednání bylo trvající;

                              —

                              v rozhodnutí není prokázána existence jediného a trvajícího protiprávního jednání po celou dobu uvedenou v čl. 1 písm. d) rozhodnutí.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že způsob výpočtu výše pokuty, který použila Komise, odporuje článku 23 nařízení č. 1/2003 (1), pokynům Komise o pokutách (2) a povinnosti uvést odůvodnění. Konkrétně

                              —

                              Komise neuvedla dostatečné odůvodnění, na jehož základě by žalobkyně mohly posoudit, zda způsob výpočtu výše pokuty není vadný;

                              —

                              Komise použila náhradní hodnotu tržeb, která značně převyšuje hodnotu tržeb žalobkyň, a tedy ekonomický význam tvrzeného protiprávního jednání, přičemž se odchýlila od pojmu „hodnota tržeb“ uvedeného v pokynech o pokutách z roku 2006;

                              —

                              pokuta uložená žalobkyním značně převyšuje závažnost tvrzeného protiprávního jednání;

                              —

                              pokuta uložená žalobkyním zahrnuje období, během něhož se nepodílely na tvrzeném protiprávním jednání.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003, L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

         (2)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2) (dále jen „pokyny o pokutách“).


title: Věc T-407/21: Žaloba podaná dne 9. července 2021 – PB v. Komise

text:
               23.8.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 338/40

      Žaloba podaná dne 9. července 2021 – PB v. Komise
      (Věc T-407/21)
      (2021/C 338/50)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: PB (zástupkyně: L. Levi a M. Vandenbussche, advokátky)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil tuto žalobu za přípustnou a důvodnou;
                  a v důsledku toho

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise ze dne 5. května 2021, oznámené dne 10. května 2021, týkající se vrácení částek (i) 4 241 507 eur (zakázka TACIS/2006/101-510) (jistina) nebo 4 674 256,92 eura (jistina navýšená o úroky z prodlení plynoucí od dne 30. dubna 2021) a (ii) 1 197 055,86 eura (zakázka CARDS/2008/166-429) (jistina) nebo 1 298 608,85 eura (jistina navýšená o úroky z prodlení plynoucí ode dne 30. dubna 2021), od nichž se musí odečíst 399 825 eur;

                  —

                  uložil povinnost navrátit všechny částky, které Komise případně vybrala na základě tohoto rozhodnutí, navýšené o úroky z prodlení v sazbě uplatňované Evropskou centrální bankou navýšené o 7 procentních bodů povinnost nahradit škodu předběžné vyčíslenou na 10 000 eur;

                  —

                  uložil povinnost nahradit škodu předběžné vyčíslenou na 10 000 eur;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení finančního nařízení tím, že Komise nemá vůči žalobci žádnou pohledávku a v každém případě žádnou jistou pohledávku.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí, povinnosti náležité péče a zásady nestrannosti, jež jsou zakotveny v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie. Žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí pro odůvodnění zahájení řízení o vymáhání uvádí, že nereagoval na oznámení o dluhu, upomínku ani výzvu dopisem. Tímto však žalovaná podle něj opomněla upřesnit, že žalobce tyto akty zpochybnil, a dále zmínit, že se belgický soud prohlásil příslušným k rozhodování o žalobě, kterou k němu podala HB na základě dvou smluv. Žalobce dodává, že žalovaná též nesplnila povinnost uvést odůvodnění, neboť nevysvětlila důvody, které ji v projednávané věci vedly k jejímu rozhodnutí. Konečně má žalobce za to, že Komise neposoudila s náležitou péčí a nestranně všechny relevantní skutečnosti v projednávané věci.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci Komise k přijetí rozhodnutí, jež tvoří exekuční titul, z nedostatku právního základu a ze zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu. Žalobce tvrdí, že Komise neměla pravomoc k přijetí dvou rozhodnutí, jež tvořila exekuční titul k vymáhání pohledávky, kterou údajně má vůči hospodářskému subjektu, který řídí žalobce a jehož považuje za společně a nerozdílně odpovědného, jelikož smlouva mezi těmito dvěma stranami neobsahuje rozhodčí doložku, která by přiznávala pravomoc unijním soudům ve sporech mezi stranami v oblasti smluv. Žalobce přitom tvrdí, že nemá-li Komise pravomoc k přijetí dvou rozhodnutí, která se týkají tohoto subjektu, nemůže mít ani pravomoc k přijetí rozhodnutí vůči němu, neboť důvod jeho žaloby je smluvní povahy.


title: Věc C-630/19: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 26. února 2020 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko] – PAGE International Lda v. Autoridade Tributária e Aduaneira („Řízení o předběžné otázce – Daně – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Odpočet daně odvedené na vstupu – Směrnice 2006/112/ES – Články 168 a 176 – Vyloučení nároku na odpočet – Nabytí stravovacích služeb – Doložka ‚standstill‘ – Přistoupení k Evropské unii“)

text:
               14.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 304/2

      Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 26. února 2020 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko] – PAGE International Lda v. Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Věc C-630/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Odpočet daně odvedené na vstupu - Směrnice 2006/112/ES - Články 168 a 176 - Vyloučení nároku na odpočet - Nabytí stravovacích služeb - Doložka ‚standstill‘ - Přistoupení k Evropské unii“)
      (2020/C 304/02)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: PAGE International Lda

         Žalovaná: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Výrok

      Článek 168 písm. a) a článek 176 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tomto smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která po přistoupení dotčeného členského státu k Evropské unii snižuje rozsah výdajů vyloučených z nároku na odpočet DPH, přičemž za určitých podmínek povoluje částečný odpočet DPH, kterou jsou tyto výdaje zatíženy, zejména těch týkajících se stravování, i když osoba povinná k dani doloží, že tyto výdaje byly v plné míře vynaloženy při výkonu její zdanitelné hospodářské činnosti.

         (1)  Úř. věst. C 389, 11.11.2019


title: Spojené věci C-632/19 a C-633/19: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 16. července 2020 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgie) – Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie v. Metalen Galler NV (C-632/19 a C-633/19), LW-Idee GmbH (C-632/19 a C-633/19), KGH Belgium NV (C-632/19), Vollers Belgium NV (C-633/19 („Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora – Dumping – Dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Číny – Nařízení (ES) č. 91/2009 – Platnost a výklad – Nedostatečné upřesnění skutkového rámce sporu v původním řízení a skutečností odůvodňujících potřebu odpovědi na předběžné otázky – Zjevná nepřípustnost“)

text:
               14.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 304/3

      Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 16. července 2020 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgie) – Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie v. Metalen Galler NV (C-632/19 a C-633/19), LW-Idee GmbH (C-632/19 a C-633/19), KGH Belgium NV (C-632/19), Vollers Belgium NV (C-633/19
      (Spojené věci C-632/19 a C-633/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora - Dumping - Dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Číny - Nařízení (ES) č. 91/2009 - Platnost a výklad - Nedostatečné upřesnění skutkového rámce sporu v původním řízení a skutečností odůvodňujících potřebu odpovědi na předběžné otázky - Zjevná nepřípustnost“)
      (2020/C 304/03)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie

         Žalované: Metalen Galler NV (C-632/19 a C-633/19), LW-Idee GmbH (C-632/19 a C-633/19), KGH Belgium NV (C-632/19), Vollers Belgium NV (C-633/19),

         Výrok

      Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce podané rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (soud prvního stupně v Antverpách, Belgie) rozhodnutími ze dne 27. března 2019 jsou zjevně nepřípustné.

         (1)  Úř. věst. C 399, 25.11.2019.


title: Věc C-839/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. listopadu 2019 Karolinou Romańskou proti usnesení Tribunálu vydanému dne 6. září 2019 ve věci T-212/18, Romańska v. Frontex

text:
               14.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 304/3

      Kasační opravný prostředek podaný dne 16. listopadu 2019 Karolinou Romańskou proti usnesení Tribunálu vydanému dne 6. září 2019 ve věci T-212/18, Romańska v. Frontex
      (Věc C-839/19 P)
      (2020/C 304/04)
      Jednací jazyk: polština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Karolina Romańska – Kuć (zástupkyně: A. Tetkowska, advokátka)

         Další účastnice řízení: Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž
      Věc byla usnesením ze dne 31. ledna 2020 vyškrtnuta z rejstříku.


title: Věc C-101/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. února 2020 Currency One S.A. proti rozsudku Tribunálu vydanému dne 19. prosince 2019 ve věci T-501/18, Currency One v. EUIPO – Cinkciarz.pl

text:
               14.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 304/3

      Kasační opravný prostředek podaný dne 19. února 2020 Currency One S.A. proti rozsudku Tribunálu vydanému dne 19. prosince 2019 ve věci T-501/18, Currency One v. EUIPO – Cinkciarz.pl
      (Věc C-101/20 P)
      (2020/C 304/05)
      Jednací jazyk: polština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Currency One S.A. (zástupce: P. Szmidt, advokát)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) Cinkciarz.pl sp. z o.o.
      Rozhodnutím Soudního dvora (senátu rozhodujícího o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) ze dne 28. května 2020 nebyl kasační opravný prostředek připuštěn k dalšímu projednávání.