title: Věc T-458/12: Žaloba podaná dne 15. října 2012 — Générations futures v. Komise

text:
               15.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/7

         Žaloba podaná dne 15. října 2012 — Générations futures v. Komise
   (Věc T-458/12)
   2012/C 389/11
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mouvement pour les droits et le respect des générations futures (Ons-en-Bray, Francie) (zástupce: A. Faro, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí generálního ředitele pro zdraví a spotřebitele ze dne 16. srpna 2012 (ARES 977 175), kterým byla zamítnuta žádost o přezkum prováděcího nařízení Komise (EU) č. 359/2012 ze dne 25. dubna 2012, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh schvaluje účinná látka metam a kterým se mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011, formulovaná na základě článku 10 nařízení 1367/2006.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobce, kterým je francouzské sdružení na ochranu životního prostředí, se na základě článku 10 nařízení č. 1367/2006 dožaduje přezkumu prováděcího nařízení č. 359/2012, kterým se schvaluje účinná látka metam (1). Rozhodnutím ze dne 16. srpna 2012 Komise tento přezkum odmítla z důvodu, že prováděcí nařízení, jehož přezkum je požadován, nepředstavuje správní akt ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. g) nařízení č. 1376/2006 (2).
   Na podporu žaloby předkládá žalobce několik žalobních důvodů.
   Žalobce tvrdí, že prováděcí nařízení je odpovědí na individuální žádost formulovanou třetí společností a že omezení správních aktů stanovené v čl. 10 odst. 1 nařízení č. 1367/2006, ve spojení s čl. 2 odst. 1 písm. g) téhož nařízení, není slučitelné s čl. 9 odst. 3 Aarhuské úmluvy (3).
   Žalobce rovněž tvrdí, že jeho žádost o přezkum je opodstatněná, jelikož i) nebyl dodržen předepsaný postup, ii) spis předložený k posouzení je nedostatečný a iii) stanovená kritéria pro schválení nebyla dodržena.

      (1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 359/2012 ze dne 25. dubna 2012, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh schvaluje účinná látka metam a kterým se mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. L 114, s. 1).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. L 264, s. 13).

      (3)  Úmluva o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí.


title: Věc C-529/07: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. června 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG v. Franz Hauswirth GmbH ( Trojrozměrná ochranná známka — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 51 odst. 1 písm. b) — Relevantní kritéria pro účely posouzení neexistence dobré víry přihlašovatele v době podání přihlášky ochranné známky Společenství )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. června 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG v. Franz Hauswirth GmbH
   (Věc C-529/07) (1)

   („Trojrozměrná ochranná známka - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 51 odst. 1 písm. b) - Relevantní kritéria pro účely posouzení ‚neexistence dobré víry‘ přihlašovatele v době podání přihlášky ochranné známky Společenství“)
   2009/C 180/12
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG

      Žalovaná: Franz Hauswirth GmbH

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberster Gerichtshof — Výklad čl. 51 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146) — Pojem „neexistence dobré víry“ přihlašovatele ochranné známky — Přihláška ochranné známky, která má za cíl zabránit konkurentům v dalším uvádění na trh podobných výrobků, které již dříve získaly určitou proslulost — Čokoládový velikonoční zajíček

      Výrok

   Pro účely posouzení neexistence dobré víry přihlašovatele ve smyslu čl. 51 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství, je vnitrostátní soud povinen vzít v úvahu všechny relevantní faktory, které se týkají projednávaného případu a které existují v době podání přihlášky k zápisu označení jako ochranné známky Společenství, zejména pak:

               —

               skutečnost, že si je přihlašovatel vědom nebo si musí být vědom toho, že třetí osoba používá přinejmenším v jednom členském státě totožné nebo podobné označení pro totožné nebo podobné výrobky, které je zaměnitelné s označením, o jehož zápis žádá;

               —

               úmysl přihlašovatele zabránit této třetí osobě v dalším používání takového označení a

               —

               úroveň právní ochrany, které požívají označení třetích osob a označení, jehož zápis je požadován

      (1)  Úř. věst. C 37, 9.2.2008.


title: Věc T-489/04: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 1. října 2007 – US Steel Košice v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Směrnice 2003/87/ES — Systém výměny povolenek na emise skleníkových plynů — Národní alokační plán pro přidělení povolenek na emise Slovenské republiky pro období od roku 2005 do roku 2007 — Rozhodnutí Komise o nevznesení námitek — Nenapadnutelný akt — Nepřípustnost )

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/41

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 1. října 2007 – US Steel Košice v. Komise
   (Věc T-489/04) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Směrnice 2003/87/ES - Systém výměny povolenek na emise skleníkových plynů - Národní alokační plán pro přidělení povolenek na emise Slovenské republiky pro období od roku 2005 do roku 2007 - Rozhodnutí Komise o nevznesení námitek - Nenapadnutelný akt - Nepřípustnost“)
   (2007/C 297/84)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: US Steel Košice s.r.o. (Košice, Slovensko) (zástupci: E. Vermulst, avocat, C. Thomas, solicitor a D. Hueting, barrister)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: Ü. Wölker a D. Lawunmi, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise ze dne 20. října 2004 o národním alokačním plánu pro přidělení povolenek na emise skleníkových plynů oznámeném Slovenskou republikou v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631).
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               US Steel Košice, s.r.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Věc T-631/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. července 2015 – Roland v. OHIM – Louboutin (odstín červené barvy na podrážce boty) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška ochranné známky Společenství tvořené odstínem červené barvy na podrážce boty — Starší mezinárodní obrazová ochranná známka my SHOES — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/53

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. července 2015 – Roland v. OHIM – Louboutin (odstín červené barvy na podrážce boty)
   (Věc T-631/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška ochranné známky Společenství tvořené odstínem červené barvy na podrážce boty - Starší mezinárodní obrazová ochranná známka my SHOES - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 302/68)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Roland SE (Essen, Německo) (zástupci: C. Onken a O. Rauscher, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: S. Pétrequin a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Christian Louboutin (Paříž, Francie) (zástupce: T. van Innis, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 28. května 2014 (věc R 1591/2013-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Roland SE a Christianem Louboutinem.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Roland SE se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 380, 27.10.2014.


title: Věc C-83/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. března 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/27

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. března 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-83/06) (1)

   (2007/C 96/50)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne  27. října 2005  ve věci C-234/05 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce hof van beroep te Brussel): Minister van Sociale Zaken, Staatssecretaris voor volksgezondheid proti BVBA De Backer (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Nepřípustnost)

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/18

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 27. října 2005
   ve věci C-234/05 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce hof van beroep te Brussel): Minister van Sociale Zaken, Staatssecretaris voor volksgezondheid proti BVBA De Backer (1)

   (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Nepřípustnost)
   (2006/C 36/36)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-234/05, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím hof van beroep te Brussel (Belgie) ze dne 25. května 2005, došlým Soudnímu dvoru dne 27. května 2005, Minister van Sociale Zaken, Staatssecretaris voor volksgezondheid proti BVBA De Backer, Soudní dvůr (šestý senát), ve složení J. Malenovský, předseda senátu, A. La Pergola (zpravodaj) a J.-P. Puissochet; soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 27. října 2005 usnesení, jehož výrok je následující:
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím hof van beroep te Brusel ze dne 25. května 2005 je nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 205, 20.8.2005.


title: Věc T-93/14: Usnesení Tribunálu ze dne 6. ledna 2015 – St’art a další v. Komise („Žaloba na neplatnost – Program ‚European Creative Industries Alliance‘ – Projekt ‚C-I Factor‘, jehož cílem bylo zavedení nových nástrojů pro podporu financování kulturní a umělecké oblasti – Vrubopis – Akt přijatý v rámci čistě smluvního rámce, jehož je nedílnou součástí – Nepřípustnost“)

text:
               2.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/35

      Usnesení Tribunálu ze dne 6. ledna 2015 – St’art a další v. Komise
      (Věc T-93/14) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Program ‚European Creative Industries Alliance‘ - Projekt ‚C-I Factor‘, jehož cílem bylo zavedení nových nástrojů pro podporu financování kulturní a umělecké oblasti - Vrubopis - Akt přijatý v rámci čistě smluvního rámce, jehož je nedílnou součástí - Nepřípustnost“)
      (2015/C 073/46)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: St’art – Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles (Mons, Belgie); Stichting Cultuur – Ondernemen (Amsterdam, Nizozemsko); a Angel Capital Innovations Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: L. Dehin a C. Brüls, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: S. Delaude, J. Estrada de Solà a S. Lejeune, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení „rozhodnutí neznámého data, které bylo formálně přijato Komisí dne 29. listopadu 2013“, vyžadovat v rámci projektu „C-I Factor SI2.609157-2/G/ENT/CIP/11/C/N03C011“, zaplacení částky 140 500,01 eur, vydání vrubopisu pro tyto účely a případně solidární ručení ostatním členům konsorcia.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá.

                  2)

                  St’art – Fonds d’investissement dans les entreprises culturelles, Stichting Cultuur – Ondernemen a Angel Capital Innovations Ltd ponesou vlastní náklady a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Věc C-255/14: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Robert Michal Chmielewski v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága „Řízení o předběžné otázce — Nařízení (ES) č. 1889/2005 — Kontroly peněžní hotovosti vstupující do Evropské unie nebo ji opouštějící — Články 3 a 9 — Ohlašovací povinnost — Porušení — Sankce — Přiměřenost“

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Robert Michal Chmielewski v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Věc C-255/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (ES) č. 1889/2005 - Kontroly peněžní hotovosti vstupující do Evropské unie nebo ji opouštějící - Články 3 a 9 - Ohlašovací povinnost - Porušení - Sankce - Přiměřenost“)
   (2015/C 302/13)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Robert Michal Chmielewski

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Výrok

   Článek 9 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 ze dne 26. října 2005 o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která jakožto sankci za porušení ohlašovací povinnosti podle článku 3 tohoto nařízení stanoví správní pokutu, jejíž výše odpovídá 60 % neohlášené částky peněžní hotovosti, pokud tato částka převyšuje 50  000 eur.

      (1)  Úř. věst. C 303, 8.9.2014.


title: Věc C-479/10: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. května 2011 — Evropská komise v. Švédské království ( „Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 1999/30/ES — Kontrola znečišťování — Mezní hodnoty pro koncentrace PM 10 ve vnějším ovzduší“ )

text:
               2.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/8

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. května 2011 — Evropská komise v. Švédské království
   (Věc C-479/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 1999/30/ES - Kontrola znečišťování - Mezní hodnoty pro koncentrace PM10 ve vnějším ovzduší)
   2011/C 194/10
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Alcover San Pedro a K. Simonsson, zmocněnci)

      Žalovaný: Švédské království (zástupci: A. Falk a C. Meyer-Seitz, zmocněnci)

      Předmět

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 1999/30/ES ze dne 22. dubna 1999 o mezních hodnotách pro oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku, částice a olovo ve vnějším ovzduší (Úř. věst. L 163, s. 41; Zvl. vyd. 15/04, s. 164) — Překročení mezních hodnot pro částice PM10 ve vnějším ovzduší v letech 2005, 2006 a 2007 v zónách SW 2 a SW 4 a v letech 2005 a 2006 v zóně SW 5

      Výrok

               1)

               Švédské království tím, že překročilo mezní hodnoty pro koncentrace PM10 ve vnějším ovzduší v letech 2005 až 2007 v zónách SW 2 a SW 4 a v letech 2005 a 2006 v zóně SW 5, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 1999/30/ES ze dne 22. dubna 1999 o mezních hodnotách pro oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku, částice a olovo ve vnějším ovzduší.

               2)

               Švédskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 328, 4.12.2010.


title: Věc T-359/16: Žaloba podaná dne 4. července 2016 – Axel Springer v. EUIPO – Stiftung Warentest (TestBild)

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/42

         Žaloba podaná dne 4. července 2016 – Axel Springer v. EUIPO – Stiftung Warentest (TestBild)
   (Věc T-359/16)
   (2016/C 296/53)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Axel Springer SE (Berlín, Německo) (zástupci: K. Hamacher a G. Müllejans, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Stiftung Warentest (Berlín, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „TestBild“ – přihláška č. 4 555 579

      Řízení před EUIPO: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. května 2016 ve věci R 555/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-418/07: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 27. listopadu 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Société Papillon v. Ministère du budget, de comptes publics et de la fonction publique ( Svoboda usazování — Přímé daně — Korporační daň — Zdanění ve skupině — Rezidentní mateřská společnost — Vnukovské společnosti držené prostřednictvím nerezidentní dceřiné společnosti )

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/8

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 27. listopadu 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Société Papillon v. Ministère du budget, de comptes publics et de la fonction publique
   (Věc C-418/07) (1)

   („Svoboda usazování - Přímé daně - Korporační daň - Zdanění ve skupině - Rezidentní mateřská společnost - Vnukovské společnosti držené prostřednictvím nerezidentní dceřiné společnosti“)
   (2009/C 19/13)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Conseil d'État
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Société Papillon

      Žalovaný: Ministère du budget, de comptes publics et de la fonction publique
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Conseil d'État (Francie) – Výklad článků 43 ES a 48 ES – Omezení svobody usazování a případné odůvodnění daňového režimu rozlišujícího v závislosti na tom, zda je vnukovská společnost (francouzská) mateřské společnosti (rovněž usazené ve Francii) vlastněná prostřednictvím dceřiné společnosti usazené v tomto členském státě nebo usazené v jiném členském státě a nepodléhající francouzské korporační dani – Odůvodnění vycházející ze soudržnosti daňového systému
   Výrok
   Článek 52 Smlouvy o ES (nyní po změně článek 43 ES) musí být vykládán v tom smyslu, že brání právním předpisům členského státu, na jejichž základě je režim zdanění ve skupině přiznán rezidentní mateřské společnosti usazené v tomto členském státě, jež drží dceřiné a vnukovské společnosti, které jsou rovněž usazeny ve zmíněném státě, ale je u takovéto mateřské společnosti vyloučen, jsou-li její vnukovské společnosti drženy prostřednictvím dceřiné společnosti usazené v jiném členském státě.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne  9. února 2006  ve věci C-305/03: Komise Evropských společenství proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska (Nesplnění povinnosti státem — Šestá směrnice o DPH — Článek 2 bod 1, čl. 5 odst. 4 písm. c), čl. 12 odst. 3 a čl. 16 odst. 1 — Plnění v tuzemsku — Prodej uměleckých děl dovezených v režimu dočasného dovozu dražbou — Provize dražebníků)

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 9. února 2006
   ve věci C-305/03: Komise Evropských společenství proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Šestá směrnice o DPH - Článek 2 bod 1, čl. 5 odst. 4 písm. c), čl. 12 odst. 3 a čl. 16 odst. 1 - Plnění v tuzemsku - Prodej uměleckých děl dovezených v režimu dočasného dovozu dražbou - Provize dražebníků)
   (2006/C 86/03)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-305/03, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 16. července 2003, Komise Evropských společenství, (zmocněnec: R. Lyal) proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska (zmocněnci: C. Jackson a R. Caudwell, ve spolupráci s N. Paines, QC), Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu, J.-P. Puissochet, S. von Bahr, U. Lõhmus (zpravodaj) a A. Ó Caoimh, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 9. února 2006 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že použilo sníženou sazbu daně z přidané hodnoty na provizi, která je placena dražebníkům při prodeji uměleckých děl, sběratelských předmětů a starožitností, které byly dovezeny v režimu dočasného dovozu, dražbou, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 2 bodu 1, čl. 5 odst. 4 písm. c), čl. 12 odst. 3 a čl. 16 odst. 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 1999/49/ES ze dne 25. května 1999.

               2)

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 226, 20.9.2003.


title: Věc C-608/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2016 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 15. září 2016 ve věci T-117/14, Cargill v. Rada

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/37

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2016 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 15. září 2016 ve věci T-117/14, Cargill v. Rada
   (Věc C-608/16 P)
   (2017/C 030/41)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupkyně: H. Marcos Fraile, zmocněnkyně, N. Tuominen, advokátka)

      Další účastníci řízení: Cargill SACI, Evropská komise, European Biodiesel Board (EBB)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 ve věci T-117/14, Cargill SACI v. Rada Evropské unie doručený Radě dne 16. září 2016;

               —

               zamítl žalobu podanou žalobkyní v prvním stupni na zrušení napadeného nařízení a

               —

               uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení, které Rada vynaložila v prvním stupni, jakož i v řízení o kasačním opravném prostředku.

         Podpůrně,

               —

               vrátil věc Tribunálu k novému posouzení;

               —

               rozhodl, že o nákladech řízení v obou stupních bude rozhodnuto později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

                  Zaprvé, Tribunál při posuzování, zda Rada měla důkazy, na základě nichž mohla rozhodnout, že tuzemské ceny surovin uvedené v záznamech příslušných argentinských vývozců byly natolik zkreslené, že odůvodňovaly, aby zůstaly nezohledněny a aby byla použita metoda stanovená v čl. 2 odst. 5 druhém pododstavci základního nařízení (1), použil nesprávné právní kritérium.

               2.

                  Zadruhé, konstatování Tribunálu, že důkazy předložené orgány nebyly dostatečné k prokázání, že v Argentině existovalo značné zkreslení cen hlavních surovin, které bylo důsledkem systému DET, není řádně odůvodněno.

               3.

                  Zatřetí, výrok napadeného rozsudku, kterým byla zrušena antidumpingová cla v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně, je nepřiměřený vzhledem k jedinému důvodu pro zrušení, který byl Tribunálem konstatován, a zjištěné protiprávnosti tím přikládá nadměrný účinek.

               4.

               Rada prokáže, že napadený rozsudek je zatížen několika právními vadami, které mají dopad na jeho platnost. Kromě toho Rada tvrdí, že skutečnosti, které tvoří základ prvního žalobního důvodu, jsou dostatečně prokázány, Soudní dvůr tedy může o tomto důvodu rozhodnout a žalobu zamítnout.

               5.

               Rada proto navrhuje, aby byl napadený rozsudek zrušen a aby byla žaloba podaná žalobkyní v prvním stupni na zrušení napadeného nařízení zamítnuta.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 2009, L 343, s. 51) („základní nařízení“).


title: Věc C-19/16 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 15. června 2017 – Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd v. Evropská komise, Rada Evropské unie „Kasační opravný prostředek — Společná zahraniční a bezpečnostní politika (SZBP) — Boj proti terorismu — Zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al Kajdá a Talibánem — Nařízení (ES) č. 881/2002 — Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů fyzických a právnických osob zapsaných na seznam vyhotovený Výborem Organizace spojených národů pro sankce — Opětovné zařazení jmen a názvů těchto osob na seznam v příloze I nařízení č. 881/2002 po zrušení původního zařazení — Zánik právnické osoby v průběhu řízení — Procesní způsobilost“

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/11

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 15. června 2017 – Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd v. Evropská komise, Rada Evropské unie
   (Věc C-19/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika (SZBP) - Boj proti terorismu - Zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al Kajdá a Talibánem - Nařízení (ES) č. 881/2002 - Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů fyzických a právnických osob zapsaných na seznam vyhotovený Výborem Organizace spojených národů pro sankce - Opětovné zařazení jmen a názvů těchto osob na seznam v příloze I nařízení č. 881/2002 po zrušení původního zařazení - Zánik právnické osoby v průběhu řízení - Procesní způsobilost“)
   (2017/C 277/14)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd (zástupci: N. Garcia-Lora, solicitor, E. Grieves, barrister)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Ronkes Agerbeek, D. Gauci a J. Norris-Usher, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupci: G. Étienne, J.-P. Hix a H. Marcos Fraile, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Al-Bashirovi Mohammedu Al-Faqihovi, Ghuniu Abdrabbahovi a Taheru Nasufovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 21.3.2016.


title: Věc T-333/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Westermann Lernspielverlag v. OHIM – Diset (bambinoLÜK) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství bambinoLÜK — Starší národní obrazová ochranná známka BAMBINO — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/47

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Westermann Lernspielverlag v. OHIM – Diset (bambinoLÜK)
   (Věc T-333/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství bambinoLÜK - Starší národní obrazová ochranná známka BAMBINO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 302/60)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Westermann Lernspielverlag GmbH (Braunschweig, Německo) (zástupci: A. Nordemann a M. Maier, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Diset, SA (Barcelona, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. dubna 2013 (věc R 1323/2012-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Diset, SA a Westermann Lernspielverlag GmbH

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Westermann Lernspielverlag GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 31.8.2013.


title: Věc C-595/15 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. září 2016 – National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) a další v. Rada Evropské unie „Kasační opravný prostředek — Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice — Seznam osob a subjektů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů — Prováděcí nařízení (EU) č. 945/2012 — Právní základ — Pojem přidružená entita“

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/24

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. září 2016 – National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) a další v. Rada Evropské unie
   (Věc C-595/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice - Seznam osob a subjektů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Prováděcí nařízení (EU) č. 945/2012 - Právní základ - Pojem přidružená entita“)
   (2016/C 419/32)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC), Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (zástupce: J.-M. Thouvenin, advokát)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: V. Piessevaux a M. Bishop, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) a Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 59, 15.2.2016.


title: Věc C-403/11: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 4. října 2012 — Evropská komise v. Španělské království ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2000/60/ES — Plány povodí — Zveřejnění a oznámení Komisi — Informování veřejnosti a konzultace s veřejností — Absence“ )

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/15

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 4. října 2012 — Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-403/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2000/60/ES - Plány povodí - Zveřejnění a oznámení Komisi - Informování veřejnosti a konzultace s veřejností - Absence)
   2012/C 366/25
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: původně I. Hadjiyannis a G. Valero Jordana, poté B. Simon, zmocněnci)

      Žalovaný: Španělské království (zástupce: A. Rubio González, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 13 odst. 1, 2, 3 a 6, čl. 14 odst. 1 písm. c) a čl. 15 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (Úř. věst. L 327, s. 1; Zvl. vyd. 15/05, s. 275) — Plány povodí — Informování veřejnosti a konzultace s veřejností — Podávání zpráv o těchto plánech povodí

      Výrok

               1)

               Španělské království tím, že

                           —

                           do 22. prosince 2009 nepřijalo plány povodí, s výjimkou plánů povodí Katalánska, a že do 22. března 2010 nezaslalo Evropské komisi a dalším dotčeným členským státům jedno vyhotovení těchto plánů podle čl. 13 odst. 1 až 3 a odst. 6 a podle čl. 15 odst. 1 Evropského parlamentu a Rady směrnice 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/32/ES ze dne 11. března 2008, a že

                           —

                           nejpozději k 22. prosinci 2008 nezahájilo, s výjimkou povodí oblastí Katalánsko, Baleárské ostrovy, Tenerife, Guadiana, Guadalquivir, Cuenca Mediterránea Andaluza, Tinto-Odiel-Piedras, Guadalete-Barbate, Galicia-Costa, Miño-Sil, Duero, Cantábrico Occidental a Cantábrico Oriental, postupy informování veřejnosti a konzultace s veřejností ohledně návrhů plánů povodí podle čl. 14 odst. 1 písm. c) této směrnice,

                     nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedených ustanovení.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 290, 1.10.2011.


title: Věc C-530/07: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Portugalská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 91/271/EHS — Znečištění a škodliviny — Čištění městských odpadních vod — Články 3 a 4 )

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/8

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-530/07) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 91/271/EHS - Znečištění a škodliviny - Čištění městských odpadních vod - Články 3 a 4“)
   2009/C 153/16
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: S. Pardo Quintillán a G. Braga da Cruz, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes a M. J. Lois, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí ve stanovené lhůtě ustanovení nezbytných k dosažení souladu s články 3 a 4 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, s. 40; Zvl. vyd. 15/02, s. 26)

      Výrok

               1)

               Portugalská republika tím, že nevybavila stokovými soustavami, podle článku 3 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod, aglomerace Angra do Heroísmo, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Côte d’Aveiro, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Ponta Delgada, Ponte de Lima, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo — Cidade, Vila Real, a tím, že nepodrobila sekundárnímu čištění nebo jinému rovnocennému čištění, podle článku 4 výše uvedené směrnice, městské odpadní vody pocházející z aglomerací d’Alverca, de Bacia do Rio Uima (Fiães S. Jorge), de Carvoeiro, de Costa de Aveiro, de Costa Oeste, de Covilhã, de Lisbonne, de Matosinhos, de Milfontes, de Nazaré/Famalicão, de Ponta Delgada, de Póvoa de Varzim/Vila do Conde, de Santa Cita, de Vila Franca de Xira et de Vila Real de Santo António, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 3 a 4 výše uvedené směrnice.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 9.2.2008.


title: Věc F-103/13: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 11. prosince 2014 – DE v. EMA „Veřejná služba — Dočasný zaměstnanec EMA — Hodnotící zpráva — Návrh na zrušení — Povinnost (uvést) odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení — Porušení procesních pravidel — Neexistence“

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/47

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 11. prosince 2014 – DE v. EMA
   (Věc F-103/13) (1)

   („Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec EMA - Hodnotící zpráva - Návrh na zrušení - Povinnost (uvést) odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Porušení procesních pravidel - Neexistence“)
   (2015/C 034/56)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: DE (zástupci: S. Rodrigues a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro léčivé přípravky (zástupci: S. Marino, T. Jablonski a N. Rampal Olmedo, zmocněnci, D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení hodnotícího posudku žalobce za období od 15. září 2010 do 15. září 2012.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               DE ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro léčivé přípravky.

      (1)  Úř. věst. C 367, 14.12.2013, s. 41.


title: Věc C-61/08: Žaloba podaná dne 18. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/20

         Žaloba podaná dne 18. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-61/08)
   (2008/C 92/38)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: G. Zavvos a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že přijala a ponechala v platnosti čl. 19 odst. 1 notářského zákoníku (zákon č. 2830/2000), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze Smlouvy o založení Evropského společenství, a zejména z článků 43 ES a 45 ES, jakož i ze směrnice Rady 89/48/EHS (1) ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1.

               Řecké orgány uplatňovaly argument, že činnosti notáře jsou vyňaty z použití článku 43 ES, neboť spadají do působnosti článku 45 ES. Dovolávaly se rovněž toho, že notář je veřejným úředníkem, což propůjčuje při uplatnění státní pečeti notářské listině vyšší důkazní hodnotu a účinnost, která se podobá hodnotě rozhodnutí soudu, dále se dovolávaly vlastnosti notáře jakožto justičního orgánu, jeho role jakožto právního poradce a celé řady jiných činností. Dovolávaly se rovněž zásady teritoriality, která řeckému notáři neumožňuje usadit se v jiné oblasti.

               2.

               Komise zastává stanovisko, že článek 43 ES představuje jedno ze základních ustanovení Společenství a toto ustanovení je možné v členských státech přímo použít před uplynutím přechodné lhůty. Tento článek má zajistit, aby bylo s každým státním příslušníkem členského státu, který se usadí za účelem výkonu svobodného povolání v jiném členském státě, byť je tento stát pouze jeho vedlejším bydlištěm, zacházeno stejně jako se státními příslušníky tohoto státu, a zakazuje diskriminaci založenou na státní příslušnosti, ke které by mohlo dojít na základě vnitrostátních předpisů.

               3.

               Výjimky ze svobody usazování, které stanoví čl. 45 odst. 1, je třeba omezit na činnosti, jejichž obsahem je „přímá a zvláštní spojitost s výkonem veřejné moci“. Žádná z vlastností nebo činností, kterých se dovolávají řecké orgány, nepředstavuje přímou a zvláštní spojitost s výkonem veřejné moci, jak ji stanoví judikatura Soudního dvora Evropských společenství, a nemůže proto odůvodnit požadavek státní příslušnosti.

               4.

               Soudní dvůr zastává názor, že kritérium „přímé a zvláštní spojitosti s výkonem“ se neuplatní na provádění pomocných a přípravných úkolů v souvislosti s úkoly veřejného orgánu, kterých se týká konečné rozhodnutí. Dále rozhodl Soudní dvůr při zkoumání postavení podniků poskytujících soukromé bezpečnostní služby, že podmínkou přímé a zvláštní spojitosti s výkonem veřejné moci je, aby dotyčným subjektům byla svěřena „donucovací pravomoc“ (2), k čemuž v projednávaném případě zajisté nedošlo.

               5.

               Jak vyplývá z analýzy judikatury Soudního dvora, nesmí být výkon veřejné moci zaměňován s činností vykonávanou rovněž ve veřejném zájmu. Samotná okolnost, že jednotlivec nebo podnik jsou v určité míře povinni vykonávat svou činnost ve veřejném zájmu, nepostačuje k tomu, aby byla tato činnost kvalifikována jako výkon veřejné moci.

               6.

               Směrnice 89/48 se uplatní na povolání notáře, neboť se ohledně nezbytných kvalifikací jedná o zákonem regulované povolání, a použití směrnice nemůže být obcházeno argumentem, že notáři byla svěřena výsostná práva, a to z následujících důvodů:

                           a)

                           toto svěření nepředstavuje přímou a zvláštní spojitost s výkonem veřejné moci, která by odůvodnila stanovení požadavku státní příslušnosti, a

                           b)

                           i za předpokladu, že by notáři mohli být považováni za běžné státní úředníky, jimiž – z důvodu absence vztahu závislosti a jejich odměňování jakožto státních úředníků – nejsou, nejsou ani v tomto případě vyňati z působnosti této směrnice, neboť tato směrnice se v zásadě použije i na veřejnou službu.

      (1)  Úř. věst. L 19, s. 16; Zvl. vyd. 05/01, s. 337.

      (2)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 29. října 1998, Komise v. Španělsko (C-114/97, Recueil, s. I-6717, bod 37).


title: Věc C-508/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Salzburg (Rakousko) dne 9. listopadu 2012 — Walter Vapenik v. Josef Thurner

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Salzburg (Rakousko) dne 9. listopadu 2012 — Walter Vapenik v. Josef Thurner
   (Věc C-508/12)
   2013/C 46/22
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landesgericht Salzburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Walter Vapenik

      Žalovaný: Josef Thurner

      Předběžná otázka

   Je nutné čl. 6 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 805/2004 (1) vykládat v tom smyslu, že se toto ustanovení vztahuje pouze na smlouvy uzavřené mezi podnikateli jako věřiteli a spotřebiteli jako dlužníky, nebo je dostačující, pokud je alespoň dlužník spotřebitelem, takže se vztahuje také na pohledávky, které má spotřebitel vůči jinému spotřebiteli?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se zavádí evropský exekuční titul pro nesporné nároky (Úř. věst. L 143, s. 15; Zvl. vyd. 19/07, s. 38).


title: Věc T-191/08: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2009 — JOOP! v. OHIM (Znázornění vykřičníku umístěného v obdélníku) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující vykřičník umístěný v obdélníku — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c), a odstavec 3 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c), a odstavec 3 nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/45

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2009 — JOOP! v. OHIM (Znázornění vykřičníku umístěného v obdélníku)
   (Věc T-191/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující vykřičník umístěný v obdélníku - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c), a odstavec 3 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c), a odstavec 3 nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2009/C 282/85
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: JOOP! (Hamburk, Německo) (zástupci: H. Schmidt-Hollburg, W. Möllering, A. Löhde, H. Leo, A. Witte, T. Frank, A. Theil, H.-P. Rühland, B. Willers a T. Rein, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 6. března 2008 (věc R 1822/2007-1) týkajícímu se přihlášky k zápisu obrazového označení jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti JOOP! GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 19.7.2008.


title: Věc T-206/07: Žaloba podaná dne 12. června 2007 – Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware v. Rada

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/41

         Žaloba podaná dne 12. června 2007 – Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware v. Rada
   (Věc T-206/07)
   (2007/C 170/79)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co., Ltd (zástupci: J.-F. Bellis, advokát, a G. Vallera, Barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit antidumpingové clo uložené vůči žalobkyni nařízením Rady (ES) č. 452/2007 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého z dovozů žehlicích prken pocházejících z Čínské lidové republiky a Ukrajiny;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Dne 23. dubna 2007 Rada přijala na návrh Komise nařízení (ES) č. 452/2007 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého z dovozů žehlicích prken pocházejících z Čínské lidové republiky a Ukrajiny (1). Uvedené nařízení, které je předmětem podané žaloby, zavádí vůči žalobkyni antidumpingové clo.
   Ve své žalobě žalobkyně uplatňuje, že konečné clo, které jí bylo uloženo, je protiprávní, jelikož návrh konečných opatření podaný Komisí Radě, na němž se napadené nařízení zakládá, je postižen dvěma vadami.
   Nejprve žalobkyně uplatňuje, že se návrh předaný Radě Komisí nezakládá na konečných závěrech, ke kterým Komise dospěla, ale na předběžných závěrech. Žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně vykládá čl. 2 odst. 7 písm. c) nařízení (ES) č. 384/96 (2) tak, že jí zakazuje během vyšetřování opravit původní určení statusu podniku podle tohoto ustanovení. Žalobkyně tak uvádí, že návrh Komise o konečných opatřeních je postižen zjevnou vadou spočívající v nesprávném právním posouzení.
   Mimoto žalobkyně uvádí, že návrh konečných opatření je postižen vadou spočívající v porušení podstatných procesních náležitostí, jelikož byl přijat při porušení práv na obhajobu a porušení čl. 20 odst. 5 nařízení č. 384/96. Na podporu tohoto důvodu žalobkyně uvádí, že Komise svůj návrh předala Radě ještě před uplynutím lhůty pro předkládání stanovisek ohledně změněných konečných informací, na kterých je návrh založen.

      (1)  Úř. věst 2007, L 109, s. 12.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, Úř. věst. 1996, L 56, s. 1, Zvl. vyd. 11/10, s. 45, naposledy změněno nařízením (ES) č. 2117/2005, Úř. věst. L 340, s. 17.


title: Věc F-23/09: Žaloba podaná dne 13. března 2009 — Cerafogli v. ECB

text:
               6.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/21

         Žaloba podaná dne 13. března 2009 — Cerafogli v. ECB
   (Věc F-23/09)
   2009/C 129/35
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt, Německo) (zástupci: L. Lévi, M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Evropská centrální banka

      Předmět a popis sporu

   Návrh na zrušení rozhodnutí Výkonné rady banky o dočasném jmenování poradcem v odboru OVS (Dohled) a na zrušení oznámení o volném pracovním místě ECB/074/08, jakož i všech rozhodnutí přijatých na základě tohoto oznámení. Dále návrh, aby byla žalované uložena náhrada majetkové a nemajetkové újmy, která žalobkyni vznikla.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Výkonné rady ze dne 17. července 2008 o dočasném jmenování J. L. na pracovní místo poradce v odboru OVS;

               —

               zrušit oznámení o volném pracovním místě ECB/074/08;

               —

               a v důsledku toho (i) zrušit všechna rozhodnutí přijatá na základě oznámení o volném pracovním místě, včetně rozhodnutí o jmenování J. L. na pracovní místo poradce v odboru OVS vydaného v rámci přijímacího řízení, a (ii) uložit žalované, aby zaplatila částku 10 000 eur, stanovenou ex aequo et bono, jako náhradu nemajetkové újmy, která žalobkyni vznikla, a částku 2 500 eur jako náhradu majetkové újmy v souvislosti s činností právních poradců žalobkyně v rámci postupu před zahájením soudního řízení;

               —

               za předpokladu, že by se výkon zrušujícího rozsudku setkal s vážnými obtížemi, uložit žalované, aby zaplatila částku 45 600 eur;

               —

               uložit Evropské centrální bance náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-241/09: Žaloba podaná dne 16. června 2009 — Nikolaou v. Účetní dvůr

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/41

         Žaloba podaná dne 16. června 2009 — Nikolaou v. Účetní dvůr
   (Věc T-241/09)
   2009/C 205/76
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kalliopi Nikolaou (Atény, Řecko) (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaný: Účetní dvůr

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               uložit Účetnímu dvoru, aby nahradil morální újmu utrpěnou K. Nikolaou tím, že použije následující prostředky

                           —

                           zašle oficiální sdělení, na jehož obsahu bude spolupracovat K. Nikolaou, — a které bude sděleno i jí — všem orgánům Společenství, zejména Evropskému parlamentu a Evropské komisi, jakož i dalším orgánům a institucím Společenství, sdělení, které uvede, že K. Nikolaou je zproštěna obvinění proti ní;

                           —

                           přistoupí k oficiálním zveřejněním, která uvedou, že K. Nikolaou je zproštěna obvinění proti ní, v lucemburských, německých, řeckých, francouzských, španělských a belgických novinách, které zveřejnily negativní komentáře o K. Nikolaou, jejichž zdrojem byl Účetní dvůr, jakož i ke zveřejnění v „European Voice“;

               —

               podpůrně, pokud Účetní dvůr nenapraví veřejný obraz K. Nikolaou použitím výše uvedených prostředků, uložit mu zaplatit jako náhradu morální újmy, kterou trpěla, částku sto tisíc eur (100 000 eur), zvýšenou o úroky ode dne 14. dubna 2009, dne ke kterému byla Účetnímu dvoru oznámena „Request for compensation“ až do zaplacení, částku, kterou se K. Nikolaou zavazuje použít pro uskutečnění výše uvedených sdělení a zveřejnění;

               —

               uložit Účetnímu dvoru, aby K. Nikolaou zaplatil jako náhradu morální újmy, kterou utrpěla v důsledku řízení zahájených u lucemburských soudů částku čtyřiceti tisíc eur (40 000 eur) zvýšenou o úroky ode dne 14. dubna 2009, dne ke kterému mu byla oznámena „Request for compensation“ až do zaplacení;

               —

               uložit Účetnímu dvoru, aby K. Nikolaou zaplatil jako náhradu majetkové újmy, kterou utrpěla v důsledku řízení zahájených u lucemburských soudů a zejména před vyšetřujícím soudcem a okresním soudem v Lucemburku částku padesáti sedmi tisíc sedmisetsedmdesátijedna eur a čtyřiceti centů (57 771,40eur) odpovídající odměně dlužné panu Hossovi za to, že jí zastupoval před oběma výše uvedenými soudy a částku čtyř tisíc eur (4 000 eur) odpovídající nákladům vynaloženým za její přemístění do Lucemburku za účelem dostavení se k výše uvedeným soudům a zejména částku tisíc pětiset eur (1 500 eur) za dostavení se k vyšetřujícímu soudci a částku dvou tisíc pětiset eur (2 500 eur) za dostavení se k okresnímu soudu v Lucemburku, všechny tyto částky zvýšené o úroky ode dne 14. dubna 2009, dne ke kterému byla Účetnímu dvoru oznámena „Request for compensation“ až do zaplacení;

               —

               uložit Účetnímu dvoru náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně tvrdí, že Účetní dvůr zjevně porušil jak zvláštní ustanovení přiznávající práva jednotlivcům, tak základní práva, která je povinen dodržovat při výkonu svých pravomocí.
   Zaprvé žalobkyně tvrdí, že Účetní dvůr zjevně porušil článek 4 nařízení (ES) č. 45/2001 (1) a článek 2 rozhodnutí Účetního dvora 99/50 a nesplnil svou povinnost poskytnout pomoc, protože umožnil, aby se s obviněními proti K. Nikolaou seznámili třetí osoby předtím, než bylo zahájeno oficiální šetření. Podle žalobkyně Účetní dvůr neudělal nic, aby zabránil tomu, že se tato obvinění rozšíří a navíc se později v žádném okamžiku nesnažil upřesnit tato obvinění a stáhnout je, i když z toho pro žalobkyni vyplynula závažná morální újma.
   Zadruhé Účetní dvůr zjevně porušil články 2 a 4 rozhodnutí 99/50, právo žalobkyně na obhajobu a zásadu nestranného šetření, ve spojení se zásadou řádné správy, když vedl předběžné vyšetřování žalobkyně. Toto chování způsobilo žalobkyni morální, ale i závažnou majetkovou újmu, protože na základě údajů šetření byla věc žalobkyně postoupena k lucemburským soudům a tato musela čelit zvýšeným nákladům.
   Zatřetí Účetní dvůr zjevně porušil svou povinnost poskytnout pomoc a zásadu řádné správy, protože nepředal lucemburským soudům údaje, kterými disponoval a které měly rozhodující význam pro zproštění žalobkyně od obvinění proti ní. Žalobkyně dále uplatňuje, že se tyto údaje týkaly otázky dovolené zaměstnanců Účetního dvora, a pokud by je tento předal, zabránily by její předání k vyšetřovacím soudcům a lucemburskému trestnímu soudu a vedly by k obnově její cti a dobrého jména.
   Začtvrté podle žalobkyně Účetní dvůr zjevně porušil zásadu nestrannosti a řádné správy, když vydal rozhodnutí ohledně postoupení věci žalobkyně k soudu. Toto chování způsobilo žalobkyni ještě závažnější morální újmu.
   Zapáté podle tvrzení žalobkyně Účetní dvůr zjevně nesplnil svou povinnost poskytnout pomoc tím, že nepřijal rozhodnutí, které by jí oficiálně zprostilo viny a neobnovil její čest, poté co byla zproštěna obvinění. Toto opomenutí mělo za následek, že přetrvávají pochybnosti o nevině K. Nikolou, které jí působí dodatečnou morální újmu.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. 2001, L 8, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 102).


title: Věc C-310/04: Žaloba podaná dne 22. července 2004 Španělským královstvím proti Radě Evropské unie

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/30

         Žaloba podaná dne 22. července 2004 Španělským královstvím proti Radě Evropské unie
   (Věc C-310/04)
   (2004/C 228/63)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 22. července 2004 žaloba směřující proti Radě Evropské unie podaná Španělským královstvím, zastoupeným Miguelem Muñoz Pérezem, Abogado del Estado, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil kapitolu 10a hlavy IV nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, doplněnou čl. 1 odst. 20 nařízení Rady (ES) č. 864/2004, kterým se mění nařízení (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce, a kterým se toto nařízení upravuje z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii (1) a

               —

               uložil žalovanému orgánu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:

               —

               Porušení Smlouvy nebo předpisů, které ji provádějí, protože Rada porušila odstavec 3 protokolu č. 4 k aktu o přistoupení Řecké republiky k Evropským společenstvím, tím, že nový článek 110b nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, doplněný nařízením č. 864/2004, neupravuje podporu na produkci bavlny.

               —

               Porušení podstatných formálních náležitostí, protože Rada v novém článku 110b nařízení č. 1782/2003 neodůvodnila volbu fáze otevírání tobolek jako rozhodného okamžiku pro přiznání podpory.

               —

               Zneužití pravomoci, protože Rada použila pravomoc přiznanou jí odstavcem 6 výše uvedeného protokolu č. 4, tedy řízení ke změně režimu podpor na bavlnu upraveného v tomto protokolu, k jinému účelu, než ke kterému tento protokol stanoví.

               —

               Porušení Smlouvy nebo předpisů, které ji provádějí, protože Rada přijetím napadených ustanovení porušila obecné zásady práva Společenství, a to zásadu přiměřenosti, neboť nástroje ke změně režimu podpor na bavlnu jsou zjevně v rozporu s cíli, které stanovila sama Rada, a kromě toho existují jiné, méně nákladné nástroje k dosažení těchto cílů, a zásadu legitimního očekávání.

      (1)  Úř. věst. L 161, 30.4.2004, s. 48. Oprava uvedeného nařízení v Úř. věst. L 206, 9.6.2004, s. 20.


title: Věc T-100/03: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 2. dubna 2008 – Maison de l'Europe Avignon Méditerranée v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Vytvoření info point Europe — Vypovězení dohody uzavřené mezi Komisí a žalobcem — Zjevná nepřípustnost )

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/33

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 2. dubna 2008 – Maison de l'Europe Avignon Méditerranée v. Komise
   (Věc T-100/03) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Vytvoření ‚info point Europe‘ - Vypovězení dohody uzavřené mezi Komisí a žalobcem - Zjevná nepřípustnost“)
   (2008/C 128/71)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobce: Maison de l'Europe Avignon Méditerranée (Avignon, Francie) (zástupce: F. Martineau, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: J.-F. Pasquier, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žádost o zrušení rozhodnutí Komise ze dne 24. ledna 2003, kterým se vypovídá dohoda o vytvoření info point Europe v Avignonu uzavřená mezi Komisí a žalobcem
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Maison de l'Europe Avignon Méditerranée se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 112, 10.5.2003.


title: Spojené věci C-25/11: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. února 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, SA v. Fazenda Pública ( „Daně — Šestá směrnice o DPH — Odpočet daně zaplacené na vstupu — Článek 17 odst. 2 a 5 a článek 19 —  „Dotace“ používané na nákup zboží a služeb — Omezení nároku na odpočet daně“ )

text:
               31.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/9

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. února 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, SA v. Fazenda Pública
   (Spojené věci C-25/11) (1)

   („Daně - Šestá směrnice o DPH - Odpočet daně zaplacené na vstupu - Článek 17 odst. 2 a 5 a článek 19 - „Dotace“ používané na nákup zboží a služeb - Omezení nároku na odpočet daně“)
   2012/C 98/11
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Varzim Sol — Turismo, Jogo e Animação, SA

      Žalovaná: Fazenda Pública

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Supremo Tribunal Administrativo — Výklad čl. 17 odst. 2 a 5 a článku 19 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Odpočet daně zaplacené na vstupu — Omezení nároku na odpočet daně

      Výrok

   Článek 17 odst. 2 a 5, jakož i článek 19 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musejí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát — pokud opravňuje smíšené osoby povinné k dani provádět odpočet daně upravený v uvedených ustanoveních podle určení veškerého zboží a služeb nebo jejich části — vypočítával odpočitatelnou částku pro oblasti činnosti, v nichž tyto osoby povinné k dani uskutečňují jen zdanitelná plnění, tak, že zahrne nezdanitelné „dotace“ do jmenovatele zlomku, jenž slouží ke stanovení odpočitatelného podílu.

      (1)  Úř. věst. C 103, 2.4.2011.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 1. července 2004 ve věci C-169/03 (žádost Regeringsrätten o rozhodnutí o předběžné otázce): Florian W. Wallentin proti Riksskatteverket („Volný pohyb osob — Pracovníci — Daň z příjmu — Částečné zdanění poplatníka pobírajícího malou část příjmů v jednom členském státě a majícího bydliště v jiném členském státě“)

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/7

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 1. července 2004 ve věci C-169/03
   (žádost Regeringsrätten o rozhodnutí o předběžné otázce): Florian W. Wallentin proti Riksskatteverket (1)

   („Volný pohyb osob - Pracovníci - Daň z příjmu - Částečné zdanění poplatníka pobírajícího malou část příjmů v jednom členském státě a majícího bydliště v jiném členském státě“)
   (2004/C 217/12)
   Jednací jazyk: švédština
   Ve věci C-169/2003, jejímž předmětem je žádost Regeringsrätten (Švédsko) zaslaná Soudnímu dvoru na základě článku 234 ES směřující k získání, ve sporu probíhajícím před tímto soudem mezi Florianem W. Wallentinem a Riksskatteverket, rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu článku 39 ES, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann (zpravodaj), předseda senátu, A. La Pergola a S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta a K. Lenaerts, soudci, generální advokát: P. Léger, tajemník: R. Grass, vydal dne 1. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Článek 39 ES brání právní úpravě členského státu, podle které fyzické osoby, které nejsou považovány za daňové rezidenty v tomto členském státě, ale které v něm pobírají příjem z důvodu výkonu práce,

               —

               podléhají dani vybírané srážkou u zdroje příjmu bez toho, aby jim bylo přiznáno základní snížení základu daně nebo jakákoliv další snížení nebo odpočty, které se vztahují k osobní situaci poplatníka,

               —

               zatímco poplatníci s bydlištěm ve stejném členském státě mají právo uplatnit tato snížení nebo odpočty při celkovém zdanění jejich příjmů pobíraných v tomto státě a v zahraničí,

               —

               pokud osoby bez bydliště ve státě zdanění měly ve svém vlastním státě, kde mají bydliště, pouze příjmy, které ze své povahy nepodléhají dani z příjmu.

      (1)  Úř věst. C 158, 5.7.2003.


title: Věc C-280/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2012 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 21. března 2012 ve spojených věcech T-439/10 a T-440/10, Fulmen v. Rada

text:
               4.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2012 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 21. března 2012 ve spojených věcech T-439/10 a T-440/10, Fulmen v. Rada
   (Věc C-280/12 P)
   2012/C 235/19
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a R. Liudvinaviciute, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Fulmen, Fereydoun Mahmoudian, Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Rada navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek vydaný Tribunálem (čtvrtým senátem) dne 21. března 2012 ve spojených věcech T-439/10 a T-440/10;

               —

               s konečnou platností rozhodl spor a zamítl žaloby společnosti Fulmen a F. Mahmoudiana směřující proti předmětným aktům Rady;

               —

               uložil společnosti Fulmen a F. Mahmoudianovi náhradu nákladů řízení vynaložených Radou v prvním stupni a v rámci tohoto kasačního opravného prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Rada se domnívá, že rozsudek Tribunálu vydaný v uvedených věcech je stižen vadou spočívající v nesprávném právním posouzení, a proto by měl být Soudním dvorem zrušen.
   Rada uplatňuje, že Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když od ní vyžadoval, aby předložila důkazy na podporu jejího odůvodnění, které se týká uložení omezujících opatření vůči společnosti Fulmen, a sice důkazy o tom, že tato společnost se podílela na instalaci elektrického vybavení nukleárního zařízení Qom/Fordoo (Írán).
   V tomto ohledu se podle Rady Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení zaprvé tím, že vycházel z předpokladu, že je třeba vyžadovat od členského státu, který navrhl jmenování společnosti Fulmen, předložení důkazů a informací, přestože tyto důkazy pocházely z důvěrných zdrojů. Zadruhé se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že vycházel z předpokladu, že smí zohlednit důvěrné informace, které nebyly sděleny zmocněncům dotčených účastníků řízení, přestože čl. 67 odst. 3 jednacího řádu Tribunálu takovou možnost nestanoví.


title: Věc T-76/13: Žaloba podaná dne 11. února 2013 — Compagnie des montres Longines, Francillon v. OHIM — Staccata (QUARTODIMIGLIO)

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/30

         Žaloba podaná dne 11. února 2013 — Compagnie des montres Longines, Francillon v. OHIM — Staccata (QUARTODIMIGLIO)
   (Věc T-76/13)
   2013/C 108/77
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Compagnie des montres Longines, Francillon (Saint-Imier, Švýcarsko) (zástupci: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Staccata Srl (Como, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí vydané dne 26. listopadu 2012 (věc R 62/2012-5) z důvodů, že podmínky čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 byly skutečně splněny;

               —

               uložil OHIM a STACCATA S.r.l. náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující emblém s rozšířenými křídly a slovní prvek „QUARTODIMIGLIO“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 14, 16, 18 a 25 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 260 597

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazové ochranné známky obsahující emblém s rozšířenými křídly a některé z nich se slovním prvkem „LONGINES“ — přihláška ochranné známky Společenství č. 225 714, mezinárodní přihlášky č. 401 319, č. 529 334, č. 610 902 a č. 298 063 pro výrobky zařazené do tříd 9 a 14

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009


title: Věc C-89/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgie) dne 17. února 2010 — Q-Beef NV v. Belgický stát

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgie) dne 17. února 2010 — Q-Beef NV v. Belgický stát
   (Věc C-89/10)
   2010/C 113/39
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: NV Q-Beef

      Žalovaný: Belgický stát

      Předběžné otázky

               1)

               Brání právo Společenství vnitrostátnímu soudu v tom, aby pětiletou promlčecí lhůtu, která je ve vnitrostátním právním řádu upravena pro pohledávky vůči státu, uplatnil na pohledávky týkající se vrácení dávek zaplacených členskému státu na základě smíšeného systému podpor a dávek, který byl nejen částečně protiprávní, nýbrž zároveň částečně neslučitelný s právem Společenství, a které byly zaplaceny před vstupem v platnost nového systému podpor a povinných dávek, který nahrazuje prvně uvedený systém a který byl konečným rozhodnutím Komise prohlášen za slučitelný s právem Společenství, avšak nikoli pokud tyto příspěvky jsou uloženy se zpětnou účinností pro období před vydáním odpovídajícího rozhodnutí?

               2)

               Brání právo Společenství členskému státu v tom, aby se dovolával vnitrostátních promlčecích lhůt, které jsou pro něj zvlášť výhodné ve srovnání se lhůtami použitelnými ve vnitrostátním obecném právu, jako obrany v řízení zahájeném proti němu jednotlivcem k ochraně práv jednotlivce vyplývajících ze Smlouvy o ES v případě, jakým je případ předložený vnitrostátním soudem, v němž tyto zvlášť výhodné vnitrostátní promlčecí lhůty mají za následek, že je požadavek na vrácení dávek, které byly členskému státu zaplaceny na základě nejen částečně protiprávního, nýbrž zároveň částečně s právem Společenství neslučitelného smíšeného systému podpor a dávek, znemožněn, ačkoli neslučitelnost s právem Společenství byla tehdejším Soudním dvorem Evropských společenství určena teprve po uplynutí těchto zvlášť výhodných promlčecích lhůt, i když protiprávní stav existoval již předtím?


title: Věc C-513/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. června 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – řízení zahájené „Agrodetalė“ UAB „Řízení o předběžné otázce — Vnitřní trh — ES schvalování typu — Směrnice 2003/37/ES — Oblast působnosti — Zemědělské a lesnické traktory — Uvedení na trh a registrace v Evropské unii použitých nebo ojetých vozidel dovezených z třetích zemí — Pojmy ‚nové vozidlo‘ a ‚uvedení do provozu‘“

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/5

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. června 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – řízení zahájené „Agrodetalė“ UAB
   (Věc C-513/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Vnitřní trh - ES schvalování typu - Směrnice 2003/37/ES - Oblast působnosti - Zemědělské a lesnické traktory - Uvedení na trh a registrace v Evropské unii použitých nebo ojetých vozidel dovezených z třetích zemí - Pojmy ‚nové vozidlo‘ a ‚uvedení do provozu‘“)
   (2017/C 277/05)
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastnice původního řízení

   „Agrodetalė“ UAB

      Výrok

               1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES ze dne 26. května 2003 o schvalování typu zemědělských a lesnických traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených strojů, jakož i jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků a o zrušení směrnice 74/150/EHS, ve znění směrnice Komise 2014/44/EU ze dne 18. března 2014, musí být vykládána v tom smyslu, že použité nebo ojeté traktory, které jsou dovezeny do členského státu ze třetí země, musí k tomu, aby mohly být v tomto členském státě poprvé uvedeny na trh a zaregistrovány, podléhat technickým požadavkům stanoveným touto směrnicí.

               2)

               Článek 23 odst. 1 písm. b) směrnice 2003/37, ve znění směrnice 2014/44, musí být vykládán v tom smyslu, že ustanovení této směrnice se vztahují na ojetá vozidla spadající do kategorií T1, T2 a T3 dovezená do Evropské unie ze třetí země, pokud jsou poprvé uvedena do provozu v Unii po 1. červenci 2009.

      (1)  Úř. věst. C 414, 14.12.2015.


title: Věc C-205/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgie) dne 30. dubna 2012 — Essent Belgium NV v. Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgie) dne 30. dubna 2012 — Essent Belgium NV v. Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)
   (Věc C-205/12)
   2012/C 227/13
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Essent Belgium NV

      Žalovaný: Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

      Další účastník řízení: Vlaamse Gewest

      Předběžné otázky

               1)

               Je taková vnitrostátní právní úprava, jakou je právní úprava obsažená ve vlámském dekretu ze dne 17. července 2000 o organizaci trhu s elektřinou, který byl proveden výnosem vlámské vlády ze dne 5. března 2004, ve znění výnosu vlámské vlády ze dne 25. února 2005 na podporu výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a výnosu vlámské vlády ze dne 8. července 2005, kterým se mění výnos vlámské vlády ze dne 5. března 2004 na podporu výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a výnos vlámské vlády ze dne 29. března 2002 o povinnostech veřejné služby na podporu racionálního využití energie, podle které

                           —

                           je dodavatelům elektřiny dodávajícím konečným spotřebitelům připojeným k distribuční nebo přenosové síti uloženo, aby ročně regulačnímu úřadu předkládali určitý počet certifikátů zelené elektřiny (článek 23 výše uvedeného dekretu),

                           —

                           je dodavatelům elektřiny dodávajícím konečným spotřebitelům připojeným k distribuční nebo přenosové síti ukládána správní pokuta ze strany Vlámského regulačního úřadu pro trh s elektřinou a plynem (VREG), pokud tito dodavatelé nepředložili dostatečný počet certifikátů zelené elektřiny, aby splnili jim uložený kvótní závazek týkající se takových certifikátů (čl. 37 odst. 2 výše uvedeného dekretu),

                           —

                           je výslovně stanoveno, že záruky původu z jiných zemí mohou být za určitých podmínek uznány ke splnění kvótního závazku (čl. 15 quater odst. 2 výnosu vlámské vlády ze dne 5. března 2004 ve znění použitelném na projednávanou věc),

                           —

                           regulační úřad nemůže nebo nechce z důvodu neexistence prováděcích opatření vlámské vlády zohlednit záruky původu pocházející z Norska a Dánska, která uznala stejnost nebo rovnocennost předložení těchto certifikátů (článek 25 výše uvedeného dekretu a čl. 15 quater odst. 2 výnosu ze dne 5. března 2004), ačkoli regulační úřad v konkrétním případě tuto stejnost nebo rovnocennost nezkoumal,

                           —

                           v průběhu celé doby platnosti dekretu ze dne 17. července 2000 byly při zkoumání splnění kvótního závazku ve skutečnosti zohledňovány pouze certifikáty prokazující výrobu zelené elektřiny ve Vlámském regionu, zatímco dodavatelé elektřiny dodávající konečným spotřebitelům připojeným k distribuční nebo přenosové síti neměli žádnou možnost prokázat, že předkládané záruky původu z jiných členských států Evropské unie splňují podmínku existence stejných nebo rovnocenných záruk o udělení takových certifikátů,

                     v souladu s článkem 34 SFEU a článkem 11 Dohody o EHP nebo článkem 36 SFEU a článkem 13 Dohody o EHP?

               2)

               Je vnitrostátní právní úprava ve smyslu první otázky v souladu s článkem 5 tehdejší evropské směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/77/ES ze dne 27. září 2001 o podpoře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na vnitřním trhu s elektřinou (1)?

               3)

               Je vnitrostátní právní úprava ve smyslu první otázky v souladu se zásadou rovného zacházení a zásadou zákazu diskriminace, které jsou zakotveny mimo jiné v článku 18 SFEU a v článku 3 tehdejší směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES (2)?

      (1)  Úř. věst. L 283, s. 33; Zvl. vyd. 12/02, s. 121.

      (2)  Úř. věst. L 176, s. 37; Zvl. vyd. 12/02, s. 211.


title: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. června 2005 ve věci C-358/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Vicenza): Caseificio Valdagnese Srl proti Regione Veneto (Řízení o předběžné otázce — Nepřípustnost)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/24

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 14. června 2005
   ve věci C-358/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Vicenza): Caseificio Valdagnese Srl proti Regione Veneto (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Nepřípustnost)
   (2005/C 217/46)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-358/04, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná Tribunale di Vicenza (Itálie) rozhodnutím ze dne 2. srpna 2004, došlým Soudnímu dvoru dne 17. srpna 2004, v řízení Caseificio Valdagnese Srl proti Regione Veneto, Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, N. Colneric (zpravodaj) a J. N. Cunha Rodrigues, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 14. června 2005 usnesení, jehož výrok je následující:
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce předložená Tribunale di Vicenza rozhodnutím ze dne 2. srpna 2004 je zjevně nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 273, 6.11.2004.


title: Věc C-130/15: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. května 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) - Spojené království) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v. National Exhibition Centre Limited „Rozhodnutí o předběžné otázce — Společný systém daně z přidané hodnoty — Šestá směrnice 77/388/EHS — Osvobození — Článek 13 část B písm. d) bod 3 — Operace týkající se plateb a převodů — Pojem — Koupě vstupenek na společenské a jiné akce — Platba debetní nebo kreditní kartou — Takzvané služby „zpracování plateb kartou“

text:
               18.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/7

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. května 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) - Spojené království) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v. National Exhibition Centre Limited
   (Věc C-130/15) (1)

   („Rozhodnutí o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty - Šestá směrnice 77/388/EHS - Osvobození - Článek 13 část B písm. d) bod 3 - Operace týkající se plateb a převodů - Pojem - Koupě vstupenek na společenské a jiné akce - Platba debetní nebo kreditní kartou - Takzvané služby „zpracování plateb kartou“)
   (2016/C 260/08)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Žalovaný: National Exhibition Centre Limited

      Výrok

   Článek 13 část B písm. d) bod 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán v tom smyslu, že osvobození od daně z přidané hodnoty v něm stanovené pro operace týkající se plateb a převodů se neuplatní na takovou službu „zpracování plateb kartou“, jako je ta, o kterou se jedná v původním řízení, jež je uskutečněna osobou povinnou k dani, která je poskytovatelem této služby, když určitá osoba prostřednictvím tohoto poskytovatele koupí vstupenku na společenskou nebo jinou akci, kterou tento poskytovatel prodává jménem a na účet jiného subjektu a kterou tato osoba zaplatí debetní nebo kreditní kartou.

      (1)  Úř. věst. C 190, 8. 6. 2015.


title: Věc C-515/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin — Německo) — Deutsche Umwelthilfe eV v. Budesrepublik Deutschland ( „Přístup veřejnosti k informacím o životním prostředí — Směrnice 2003/4/ES — Pravomoc členských států vyloučit z pojmu „orgán veřejné správy“ stanoveného touto směrnicí orgány působící v zákonodárné funkci — Meze“ )

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/8

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin — Německo) — Deutsche Umwelthilfe eV v. Budesrepublik Deutschland
   (Věc C-515/11) (1)

   (Přístup veřejnosti k informacím o životním prostředí - Směrnice 2003/4/ES - Pravomoc členských států vyloučit z pojmu „orgán veřejné správy“ stanoveného touto směrnicí orgány působící v zákonodárné funkci - Meze)
   2013/C 260/13
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Deutsche Umwelthilfe eV

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Verwaltungsgericht Berlin — Výklad čl. 2 bodu 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS (Úř. věst. L 41, s. 26; Zvl. vyd. 15/07, s. 375) — Povinnost orgánů veřejné správy poskytnout každému žadateli informace o životním prostředí, které mají v držení — Vnitrostátní právní úprava, která zprošťuje informační povinnosti nejvyšší spolkové orgány, pokud působí v rámci zákonodárného procesu — Meze oprávnění členských států vyloučit z působnosti pojmu „orgán veřejné správy“ stanoveného směrnicí 2003/4/ES instituce působící v zákonodárné funkci

      Výrok

   Článek 2 bod 2 druhý pododstavec první věta směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že možnost, kterou toto ustanovení poskytuje členským státům, nepovažovat „instituce nebo subjekty působící v […] zákonodárné funkci“ za orgány veřejné správy, které jsou povinny zpřístupnit informace o životním prostředí, které mají v držení, se nemůže vztahovat na ministerstva, pokud připravují a přijímají normativní předpisy nižší právní síly, než je zákon.

      (1)  Úř. věst. C 32, 4.2.2012.


title: Věc T-25/16: Žaloba podaná dne 25. ledna 2016 – Haw Par v. OHIM – Cosmowell (GelenkGold)

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/39

         Žaloba podaná dne 25. ledna 2016 – Haw Par v. OHIM – Cosmowell (GelenkGold)
   (Věc T-25/16)
   (2016/C 106/45)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Haw Par Corp. Ltd (Singapur, Singapur) (zástupci: R. Härer, C. Schultze, J. Ossing, C. Weber, H. Ranzinger, C. Gehweiler, C. Brockmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Cosmowell GmbH (Sankt Johann in Tirol, Rakousko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „GelenkGold“ Ochranná známka Společenství č. 9 957 978

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 4. listopadu 2015, ve věci R 1907/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM, jakož i další účastnici v řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení vzniklých žalobkyni před Tribunálem a před odvolacím senátem.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 75 druhé věty nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-477/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. února 2007 – Aktieselskabet af 21. november 2001 v. OHIM – TDK Kabushiki Kaisha (TDK) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství TDK — Starší obrazová ochranná známka Společenství TDK — Starší slovní nebo obrazové národní ochranné známky TDK — Relativní důvod pro zamítnutí — Dobré jméno — Neoprávněně získaný prospěch z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/35

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. února 2007 – Aktieselskabet af 21. november 2001 v. OHIM – TDK Kabushiki Kaisha (TDK)
   (Věc T-477/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství TDK - Starší obrazová ochranná známka Společenství TDK - Starší slovní nebo obrazové národní ochranné známky TDK - Relativní důvod pro zamítnutí - Dobré jméno - Neoprávněně získaný prospěch z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 82/77)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Dánsko) (zástupce: C. Barret Christiansen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: S. Laitinen a G. Schneider, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Soudem: TDK Kabushiki Kaisha (TDK Corp.) (Tokio, Japonsko) (zástupce: A. Norris, barrister)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 7. října 2004 (věc R-364/2003-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi TDK Kabushiki Kaisha (TDK Corp.) a Aktieselskabet af 21. november 2001.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyni Aktieselskabet af 21. november 2001 se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 19.3.2005.


title: Věc T-128/17: Žaloba podaná dne 27. února 2017 – Torné v. Komise

text:
               24.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/27

         Žaloba podaná dne 27. února 2017 – Torné v. Komise
   (Věc T-128/17)
   (2017/C 129/41)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Isabel Torné (Algés, Portugalsko) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 16. dubna 2016 o zamítnutí její žádosti o určení výše nabytých důchodových práv a věkové hranice pro odchod do důchodu;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně v projednávaném sporu napadá rozhodnutí, kterým byla implicitně zamítnuta její žádost o získání rozhodnutí v časovém předstihu týkající se některých určitých a neměnných skutečností výpočtu jejích práv na důchod. Žalobkyně má za to, že implicitní zamítnutí její žádosti představuje nepřijetí opatření, které ukládá služební řád, a tedy akt nepříznivě zasahující do právního postavení ve smyslu článku 90 služebního řádu.
   Pokud jde o výpočet jejího důchodu, žalobkyně napadá i praxi Komise, která spočívá v názoru, že přeložení dočasného zaměstnance, na kterého se vztahuje čl. 2 písm. f) PŘOZ, do jiné agentury Evropské unie vede k uzavření nové smlouvy, odlišné od předchozí, což představuje přerušení profesní kariéry tohoto zaměstnance a vede k použití nových ustanovení služebního řádu týkajících se starobního důchodu.


title: Věc T-101/14: Žaloba podaná dne 10. února 2014 – British Aggregates v. Komise

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/52

         Žaloba podaná dne 10. února 2014 – British Aggregates v. Komise
   (Věc T-101/14)
   2014/C 112/67
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: British Aggregates Association (Lanark, Spojené království) (zástupci: L. Van den Hende, lawyer, a L. Geary, Solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               v souladu s článkem 263 SFEU uložil zrušení rozhodnutí Komise ze dne 31. července 2013 C(2013) 4901 final uveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie dne 28. listopadu 2013 ve věci SA.34775 (ex N863/2001) – Daň z kameniva;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů vynaložených žalobkyní v tomto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod spočívá v tom, že Komise provedla zjevně nesprávné posouzení, když rozhodla, že tři výjimky podle Finance Act 2001 (zákona o rozpočtu pro rok 2001) nevytvářejí selektivitu a nejsou potažmo státní podporou podle čl. 107 odst. 1 SFEU.

               2.

               Druhý žalobní důvod spočívá v tom, že Komise neodůvodnila sporné rozhodnutí v souladu s článkem 296 SFEU, jelikož nevysvětlila, proč rozdílné zacházení ve stejných situacích není státní podporou. Odůvodnění předložené Komisí je dále rozporné s ohledem na napadené rozhodnutí.

               3.

               Třetí žalobní důvod spočívá v tom, že Komise porušila povinnost zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 3 SFEU, jelikož nejde o případ, kdy může Komise dospět k nezvratnému závěru, že určité opatření není podporou, aniž je nutné podrobné šetření ve věci.


title: Věc T-61/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2013 — ABC-One v. OHIM (SLIM BELLY) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství SLIM BELLY — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2013 — ABC-One v. OHIM (SLIM BELLY)
   (Věc T-61/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SLIM BELLY - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 171/53
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ABC-One Produktions- und Vertriebs GmbH (Villach St. Magdalen, Rakousko) (zástupce: S. Merz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Walicka, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 17. listopadu 2011 (věc R 1077/2011-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení SLIM BELLY jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti ABC-One Produktions- und Vertriebs GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 98, 31.3.2012.


title: Věc F-49/05: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 18. června 2009 — Bethuyne a další v. Komise

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/37

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 18. června 2009 — Bethuyne a další v. Komise
   (Věc F-49/05) (1)

   2009/C 193/65

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 205, 20.8.2005, s. 31.