title: Věc T-342/07: Žaloba podaná dne 10. září 2007 – Ryanair v. Komise

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/59

         Žaloba podaná dne 10. září 2007 – Ryanair v. Komise
   (Věc T-342/07)
   (2007/C 269/106)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ryanair Holdings Plc (County Dublin, Irsko) (zástupci: J. Swift, QC, V. Power, solicitor, A. McCarthy, solicitor, G. Berrish, advokát, D. Hull, solicitor)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na základě této žaloby žalobkyně žádá o zrušení rozhodnutí Komise K(2007)3104 ze dne 27. června 2007 prohlašujícího spojení za neslučitelné se společným trhem a fungováním Dohody o EHP (věc č. COMP/M.4439 – Ryanair/Aer Lingus).
   Žalobkyně zejména tvrdí, že se Komise údajně dopustila nesprávného posouzení a neprokázala právně postačujícím způsobem, že by spojení vedlo k významnému narušení účinné hospodářské soutěže na společném trhu. Podpůrně žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného posouzení a neprokázala právně postačujícím způsobem, že by spojení, tak jak bylo změněno různými závazky nabízenými žalobkyní během šetření, vedlo k významnému narušení účinné hospodářské soutěže.
   Na podporu svých tvrzení žalobkyně uvádí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o a) konkurenční vztah mezi těmito dvěma dopravci; b) překážky vstupu/rozšíření; c) její analýzy cest, jakož i zásadního a zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o účinnost, která by vyplývala ze spojení a z úpravy závazků nabízených žalobkyní.


title: Věc T-322/01: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2006 – Roquette Frères v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Glukonát sodný — Článek 81 ES — Pokuta — Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 — Pokyny o metodě stanovování pokut — Sdělení o spolupráci — Zásada proporcionality — Rovné zacházení — Zásada ne bis in idem )

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/40

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2006 – Roquette Frères v. Komise
   (Věc T-322/01) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Glukonát sodný - Článek 81 ES - Pokuta - Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 - Pokyny o metodě stanovování pokut - Sdělení o spolupráci - Zásada proporcionality - Rovné zacházení - Zásada ne bis in idem“)
   (2006/C 294/84)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Roquette Frères SA (Lestrem, Francie) (zástupci: O. Prost, D. Voillemot a A. Choffel, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně A. Bouquet, W. Wils, A. Whelan a F. Lelièvre, poté A. Bouquet, W. Wils a A. Whelan, zmocněnci, ve spolupráci s A. Condominesem a J. Liygoniem, advokáty)
   Předmět věci
   Zaprvé návrh na zrušení článků 1 a 3 rozhodnutí K(2001) 2931 konečné ze dne 2. října 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (COMP/E-1/36.756 – Glukonát sodný) v rozsahu, v němž stanoví částku pokuty uložené žalobkyni, zadruhé návrh na snížení částky pokuty a zatřetí návrh na vrácení neoprávněně vybraných částek žalobkyni.
   Výrok rozsudku

               1)

               Částka pokuty Roquette Frères SA se stanoví na 8 105 000 eur.

               2)

               Rozhodnutí K(2001) 2931 konečné ze dne 2. října 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (COMP/E-1/36.756 – glukonát sodný) se pozměňuje v rozsahu, v němž je v rozporu s bodem 1 výše.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Roquette Frères SA se ukládá náhrada veškerých nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 68, 16.3.2002.


title: Věc C-505/08: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. prosince 2009 — Evropská komise v. Spolková republika Německo ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2005/36/ES — Uznávání odborných kvalifikací — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/11

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. prosince 2009 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-505/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2005/36/ES - Uznávání odborných kvalifikací - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   2010/C 51/16
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: H. Støvlbæk a M. Adam, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a N. Graf Vitzthum, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí právních předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (Úř. věst. L 255, s. 22) ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Spolková republika Německo tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala všechny správní a právní předpisy nezbytné k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací, a že o jejich přijetí neinformovala Evropskou komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 19, 24.1.2009.


title: Věc C-88/11 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. listopadu 2011 — LG Electronics, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Slovní označení „KOMPRESSOR PLUS“ — Zamítnutí zápisu — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 7 odst. 1 písm. c) — Popisný charakter — Přezkum nového důkazu Tribunálem — Zkreslení skutkového stavu a důkazů“ )

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/19

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. listopadu 2011 — LG Electronics, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
      (Věc C-88/11 P) (1)

      (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Slovní označení „KOMPRESSOR PLUS“ - Zamítnutí zápisu - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 7 odst. 1 písm. c) - Popisný charakter - Přezkum nového důkazu Tribunálem - Zkreslení skutkového stavu a důkazů)
      (2012/C 25/32)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): LG Electronics, Inc. (zástupce: J. Blanchard, advokát)

         Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

         Předmět věci

      Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) ze dne 16. prosince 2010 — LG Electronics v. OHIM (T-497/09), kterým byla zamítnuta žaloba, již navrhovatelka podala proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. září 2009 (věc R 397/2009-1), týkajícímu se přihlášky slovního označení KOMPRESSOR PLUS jako ochranné známky Společenství — Popisný charakter ochranné známky — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1) — Přezkum nových skutečností Tribunálem — Zkreslení důkazů

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  LG Electronics Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 120, 16.4.2011.


title: Věc C-449/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. září 2014 DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 11. července 2014 ve věci T-533/10, DTS Distribuidora de Televisoón Digital v. Komise

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/27

      Kasační opravný prostředek podaný dne 25. září 2014 DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 11. července 2014 ve věci T-533/10, DTS Distribuidora de Televisoón Digital v. Komise
      (Věc C-449/14 P)
      (2014/C 395/33)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. (zástupci: H. Brokelmann a M. Ganino, advokáti)

         Další účastnice řízení: Evropská komise, Telefónica de España, S.A., Telefónica Móviles España, S.A., Španělské království a Corporación de Radio y Televisión Española, S.A. (RTVE)

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

                  —

                  Zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2014 ve věci T-533/10, DTS Distribuidora de Televisión Digital, S.A. v. Komise a v důsledku toho podle článku 61 Statutu Soudního dvora:

                              —

                              na základě předložených důkazů vyhovět návrhovým žádáním uvedeným v žalobě, na jejímž základě bylo zahájeno řízení v prvním stupni, a zrušit rozhodnutí Komise 2011/1/EU (1) ze dne 20. července 2010 o režimu podpory C 38/09 (ex NN 58/09), který hodlá Španělsko provést ve prospěch podniku Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE), nebo

                              —

                              podpůrně vrátit věc Tribunálu k rozhodnutí s přihlédnutím k rozsudku Soudního dvora,

                  —

                  uložit Komisi a vedlejším účastníkům řízení, kteří ji podporují, náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku, jakož i řízení před Tribunálem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  1.

                     První důvod vychází z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU v důsledku nesprávného výkladu pojmu podpora.
                  Rozsudek, který je předmětem kasačního opravného prostředku, porušuje čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že provádí nesprávný výklad pojmu podpora, a konkrétně požadavků, které podle rozsudku Laboratoires Boiron (2) musí být splněny, aby mohla být daň považovaná za neoddělitelnou část podpory.

                  2.

                     Druhý důvod vychází z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU v důsledku toho, že rozsudek, který je předmětem kasačního opravného prostředku, neprovádí úplný přezkum existence podpory a zkresluje španělské právo.
                  Rozsudek, který je předmětem kasačního opravného prostředku, porušuje čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že neprovádí úplný přezkum splnění podmínek stanovených v rozsudku Régie Networks (1) k tomu, aby mohla být daň uložená DTS považována za neoddělitelnou část podpory RTVE, a zkresluje španělské právo.

                  3.

                     Třetí důvod vychází z nesprávného právního posouzení při uplatnění čl. 106 odst. 2 SFEU.
                  Rozsudek, který je předmětem kasačního opravného prostředku, obsahuje nesprávné právní posouzení při uplatnění čl. 106 odst. 2 SFEU. Zkresluje tvrzení DTS směřující k prokázání, že způsob financování podpory RTVE nepřiměřeně zkresluje hospodářskou soutěž, když je vykládá tak, že se týkají samotné podpory a nikoli účinků daní, které podporu financují. V důsledku toho bylo rozsudkem, který je předmětem kasačního opravného prostředku, rozhodnuto ultra petita o otázkách, které DTS v žalobě neuvedla, a které Komise ve svém rozhodnutí neanalyzovala, čímž byl změněn předmět řízení a překročeny meze soudního přezkumu Tribunálu.

         (1)  Úř. věst. L 1, s. 9

         (2)  C-526/04, EU:C:2006:528.

         (1)  C-333/07, EU:C:2008:764.


title: Věc C-481/13: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Bamberg – Německo) – trestní řízení proti Mohammadu Ferooz Qurbanimu „Řízení o předběžné otázce — Ženevská úmluva ze dne 28. července 1951 o právním postavení uprchlíků — Článek 31 — Státní příslušník třetí země, který na území jednoho členského státu vstoupil přes území jiného členského státu — Využití služeb převaděče — Neoprávněný vstup a neoprávněný pobyt — Předložení padělaného pasu — Trestní sankce — Nedostatek pravomoci Soudního dvora“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/24

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Bamberg – Německo) – trestní řízení proti Mohammadu Ferooz Qurbanimu
   (Věc C-481/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Ženevská úmluva ze dne 28. července 1951 o právním postavení uprchlíků - Článek 31 - Státní příslušník třetí země, který na území jednoho členského státu vstoupil přes území jiného členského státu - Využití služeb převaděče - Neoprávněný vstup a neoprávněný pobyt - Předložení padělaného pasu - Trestní sankce - Nedostatek pravomoci Soudního dvora“)
   2014/C 315/36
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Bamberg

      Účastník původního trestního řízení

   Mohammad Ferooz Qurbani

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie nemá pravomoc k podání odpovědi na předběžné otázky, které rozhodnutím ze dne 29. srpna 2013 ve věci C-481/13 položil Oberlandesgericht Bamberg (Německo).

      (1)  Úř. věst. C 352, 30.11.2013


title: Věc C-480/14: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 12. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Società Sogno di Tolosa Ltd a další v. Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu — Totožné předběžné otázky — Články 49 SFEU a 56 SFEU — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Hazardní hry — Vnitrostátní právní úprava — Reorganizace systému koncesí prostřednictvím časového sladění konce platnosti koncesí — Nové koncesní řízení — Koncese s kratší dobou platnosti než dřívější koncese — Omezení — Naléhavé důvody obecného zájmu — Proporcionalita“

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/5

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 12. února 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Società Sogno di Tolosa Ltd a další v. Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato
   (Věc C-480/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu - Totožné předběžné otázky - Články 49 SFEU a 56 SFEU - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Hazardní hry - Vnitrostátní právní úprava - Reorganizace systému koncesí prostřednictvím časového sladění konce platnosti koncesí - Nové koncesní řízení - Koncese s kratší dobou platnosti než dřívější koncese - Omezení - Naléhavé důvody obecného zájmu - Proporcionalita“)
   (2015/C 127/07)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Società Sogno di Tolosa Limited, Ds di Dimarco Enzo & C. Sas, Centro Servizi di Barillà Marco, Assok di Rambaldi Stefano e Casbarra Luca Snc, Dg Comunicazioni di Di Giorno Giancarlo, Tamara Maraboli, Andrea Cappiello, Depa di Delberba C. Sas, Luca Campioni, Danio Milazzo, Andrea Menna, Emilio Schiavone, Sandro Casalboni, Lorena Bertora, Andromeda di Novellis Alessandro e Stellini Roberto Snc

      Žalovaní: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

      za přítomnosti: Carmelo Sisino, Gianni Viano, Vincenzo Brancati, Marco Decortes, Filippo Sangineto, Luca Piccolo, Salvatore Rosolia, Giada Aricò, Giuseppe Parrelli, Wett-Pads Vermittlungs, Galassio Game Srl

      Výrok

   Články 49 SFEU a 56 SFEU, jakož i zásady rovného zacházení a efektivity musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takovým vnitrostátním právním předpisům, jako jsou předpisy dotčené v původním řízení, které stanoví vyhlášení nového koncesního řízení na udělení koncesí platných po kratší dobu, než byly koncese udělované v minulosti, z důvodu reorganizace systému prostřednictvím časového sladění konce platnosti koncesí.

      (1)  Úř. věst. C 7, 12.1.2015.


title: Věc T-188/13: Žaloba podaná dne 4. dubna 2013 — Murnauer Markenvertrieb v. OHIM — Healing Herbs (NOTFALL)

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/49

         Žaloba podaná dne 4. dubna 2013 — Murnauer Markenvertrieb v. OHIM — Healing Herbs (NOTFALL)
   (Věc T-188/13)
   2013/C 156/90
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Německo) (zástupci: F. Traub a H. Daniel, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Healing Herbs Ltd (Walkerstone, Spojené království)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. února 2013 ve věci R 132/2012-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „NOTFALL“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 5 a 30 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 089 681.

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Healing Herbs Ltd

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Článek 52 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009 ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2 nařízení č. 207/2009.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Návrhu bylo částečně vyhověno.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               Porušení článku 83 nařízení č. 207/2009 ve spojení se zásadou rovného zacházení;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-308/08: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. září 2009 — Parfums Christian Dior v. OHIM — Consolidated Artists (MANGO adorably) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství MANGO adorably — Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky J’ADORE a ADIORABLE — Relativní důvody pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Nebezpečí neoprávněného prospěchu z dobrého jména starších ochranných známek — Čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009] )

text:
               24.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/26

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. září 2009 — Parfums Christian Dior v. OHIM — Consolidated Artists (MANGO adorably)
   (Věc T-308/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství MANGO adorably - Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky J’ADORE a ADIORABLE - Relativní důvody pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Nebezpečí neoprávněného prospěchu z dobrého jména starších ochranných známek - Čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 256/47
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Parfums Christian Dior (Paříž, Francie) (zástupci: F. de Visscher, E. Cornu a D. Moreau, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: R. Bianchi, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Consolidated Artists BV (Rotterdam, Nizozemsko) (zástupce: S. Bénoliel-Claux, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. května 2008 (věc R 1162/2007-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Parfums Christian Dior a Consolidated Artists BV.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Parfums Christian Dior se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 260, 11.10.2008.


title: Spojené věci C-341/06 P a C-342/06 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 1. července 2008 – Chronopost SA (C-341/06 P), La poste (C-342/06 P) v. Union française de l'express (UFEX), DHL Express (France) SAS, Federal express international (France) SNC, CRIE SA, Komise Evropských společenství, Francouzská republika (Kasační opravný prostředek — Zachování pravidel řízení před Soudem — Rozsudek Soudu — Zrušení — Vrácení věci — Druhý rozsudek Soudu — Složení soudního kolegia — Státní podpory — Poštovní oblast — Veřejný podnik pověřený poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu — Logistická a obchodní podpora poskytnutá dceřiné společnosti — Dceřiná společnost, která nepůsobí ve vyhrazeném odvětví — Převod expresní poštovní činnosti na tuto dceřinou společnost — Pojem,státní podpory' — Rozhodnutí Komise — Podpora a převod nepředstavující státní podpory — Odůvodnění)

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/7

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 1. července 2008 – Chronopost SA (C-341/06 P), La poste (C-342/06 P) v. Union française de l'express (UFEX), DHL Express (France) SAS, Federal express international (France) SNC, CRIE SA, Komise Evropských společenství, Francouzská republika
   (Spojené věci C-341/06 P a C-342/06 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Zachování pravidel řízení před Soudem - Rozsudek Soudu - Zrušení - Vrácení věci - Druhý rozsudek Soudu - Složení soudního kolegia - Státní podpory - Poštovní oblast - Veřejný podnik pověřený poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu - Logistická a obchodní podpora poskytnutá dceřiné společnosti - Dceřiná společnost, která nepůsobí ve vyhrazeném odvětví - Převod expresní poštovní činnosti na tuto dceřinou společnost - Pojem,státní podpory' - Rozhodnutí Komise - Podpora a převod nepředstavující státní podpory - Odůvodnění)
   (2008/C 209/09)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky): Chronopost SA (zástupce: D. Berlin, advokát) (C-341/06 P), La Poste (zástupce: H. Lehman, advokát) (C-342/06 P)

      Další účastnice řízení: Union française de l'express (UFEX), DHL Express (France) SAS, Federal express international (France) SNC, CRIE SA, Komise Evropských společenství (zástupce: C. Giolito, zmocněnec), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a F. Million, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího rozšířeného senátu) ze dne 7. června 2006, Ufex a další v. Komise (T-613/97), kterým tento zrušil rozhodnutí Komise 98/365/ES ze dne 1. října 1997 o podporách údajně poskytnutých Francií SFMI-Chronopost v rozsahu, v němž toto stanoví, že ani logistická a obchodní podpora poskytnutá La Poste své dceřiné společnosti SFMI-Chronopost, ani převod Postadex nepředstavují státní podporu ve prospěch SFMI-Chronopost – Porušení práva na spravedlivý proces z důvodu neexistence nestrannosti Soudu (soudní kolegium částečně shodné s kolegiem, jež vydalo dřívější rozsudek zrušený Soudním dvorem) – Zneužití pravomoci a porušení článků 230 ES a 253 ES – Porušení pojmu státní podpory, a tudíž článku 87 ES.
   Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 7. června 2006, UFEX a další v. Komise (T-613/97) se zrušuje jednak v rozsahu, v němž zrušuje rozhodnutí Komise 98/365/ES ze dne 1. října 1997 o podporách poskytnutých Francií SFMI-Chronopost v části, v níž shledává, že ani logistická a obchodní podpora poskytnutá La Poste její dceřiné společnosti, a sice SFMI-Chronopost, ani převod Postadex, nepředstavují státní podporu ve prospěch SFMI-Chronopost, a jednak v rozsahu, v němž v důsledku toho stanoví náhradu nákladů řízení.

               2)

               Žaloba podaná pod č. věci T-613/97 k Soudu prvního stupně Evropských společenství se zamítá.

               3)

               Každý účastník řízení, jakož i Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 249, 14.10.2006.


title: Věc T-659/11: Žaloba podaná dne 21. prosince 2011 — Komise v. OHIM — European Alliance for Solutions and Innovations (EASI European Alliance Solutions Innovations)

text:
               25.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 58/14

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2011 — Komise v. OHIM — European Alliance for Solutions and Innovations (EASI European Alliance Solutions Innovations)
   (Věc T-659/11)
   2012/C 58/27
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Berenboom, A. Joachimowicz, a M. Isgour, advokáti, J. Samnadda, a F. Wilman, zmocněnci)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: European Alliance for Solutions and Innovations Ltd (Londýn, Spojené království)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 11. října 2011 ve věci R 1991/2010-4;

               —

               v důsledku toho prohlásit za neplatnou ochrannou známku Společenství č. 6112403 zapsanou dne 17. října 2008 další účastnicí řízení před odvolacím senátem pro třídy 36, 37, 44 a 45; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Obrazová ochranná známka „EASI European Alliance Solutions Innovations“ v barvách žluté, světle modré a modré pro služby zařazené do tříd 36, 37, 44 a 45 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6112403

      Majitelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti odůvodnila svůj návrh absolutními důvody stanovenými v čl. 52 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. h) nařízení Rady (ES) č. 207/2009

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Napadené rozhodnutí porušuje čl. 7 odst. 1 písm. h) ve spojení s čl. 6 ter odst. 1 Pařížské úmluvy, v rozsahu, v němž byla ochranná známka Společenství (CTM) zapsána, třebaže se na její zápis vztahuje zákaz stanovený v těchto ustanoveních. Napadené rozhodnutí porušuje též čl. 7 odst. 1 písm. g), jelikož takovýto zápis by klamal veřejnost navozením dojmu, že výrobky a služby, pro něž je tato ochranná známka Společenství (CTM) zapsána, jsou schváleny nebo doporučovány Evropskou unií nebo některým z jejích orgánů.


title: Věc C-323/12: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 6. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel București — Rumunsko) — E. ON Global Commodities SE, dříve E.On Energy Trading SE v. Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți ( „Směrnice 79/1072/EHS — Společný systém daně z přidané hodnoty — Osoby povinné k dani se sídlem v jiném členském státě — Podmínky vrácení DPH — Osoby povinné k dani, které si ustavily daňového zástupce v souladu s vnitrostátními právními předpisy platnými před přistoupením k Unii — Vyloučení — Pojem „osoba povinná k dani neusazená v tuzemsku“ — Podmínka nepřítomnosti provozovny — Podmínka absence dodávek zboží či poskytování služeb — Dodávky elektřiny obchodníkům povinným k dani — Směrnice 2006/112/ES — Článek 171“ )

text:
               29.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/7

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 6. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel București — Rumunsko) — E. ON Global Commodities SE, dříve E.On Energy Trading SE v. Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți
   (Věc C-323/12) (1)

   (Směrnice 79/1072/EHS - Společný systém daně z přidané hodnoty - Osoby povinné k dani se sídlem v jiném členském státě - Podmínky vrácení DPH - Osoby povinné k dani, které si ustavily daňového zástupce v souladu s vnitrostátními právními předpisy platnými před přistoupením k Unii - Vyloučení - Pojem „osoba povinná k dani neusazená v tuzemsku“ - Podmínka nepřítomnosti provozovny - Podmínka absence dodávek zboží či poskytování služeb - Dodávky elektřiny obchodníkům povinným k dani - Směrnice 2006/112/ES - Článek 171)
   2014/C 93/11
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel București

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: E. ON Global Commodities SE, dříve E.On Energy Trading SE

      Žalovaní: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Curtea de Apel Bucuresti — Výklad článků 1, 3, 4 a 6 osmé směrnice Rady 79/1072/EHS ze dne 6. prosince 1979 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Úprava vracení daně z přidané hodnoty osobám povinným k dani neusazeným v tuzemsku (Úř. věst. L 331, s. 11) — Vracení DPH v členském státě osobě povinné k dani usazené v jiném členském státě, která v prvním členském státě ustavila daňového zástupce v souladu s vnitrostátními ustanoveními platnými před přistoupením tohoto státu k Unii — Podmínka pro vrácení daně, aby osoba povinná k dani nebyla v dotyčném členském státě identifikována pro účely daně — Pojem dodatečná podmínka k podmínkám stanoveným v článcích 3 a 4 směrnice 79/1072/EHS — Slučitelnost s ustanoveními článku 6 téže směrnice — Přímý účinek článků 3 a 4 směrnice 79/1072/EHS

      Výrok

   Ustanovení osmé směrnice Rady 79/1072/EHS ze dne 6. prosince 1979 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Úprava vracení daně z přidané hodnoty osobám povinným k dani neusazeným v tuzemsku ve spojení s články 38, 171 a 195 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2007/75/ES ze dne 20. prosince 2007, musí být vykládána v tom smyslu, že osoba povinná k dani usazená v jednom členském státě, která dodala elektřinu obchodníkům povinným k dani usazeným v jiném členském státě, je oprávněna dovolávat se v tomto druhém členském státě osmé směrnice 79/1072 pro účely vrácení daně z přidané hodnoty zaplacené na vstupu. Toto právo nezaniká ze samotného důvodu, že si ustavila daňového zástupce identifikovaného pro účely daně z přidané hodnoty v tomto druhém státě.

      (1)  Úř. věst. C 295, 29.9.2012.


title: Věc T-495/10: Žaloba podaná dne 7. října 2010 — Bank Saderat v. Rada

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/55

         Žaloba podaná dne 7. října 2010 — Bank Saderat v. Rada
   (Věc T-495/10)
   ()
   2010/C 328/85
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bank Saderat plc (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Anderson, QC a R. Blakeley, barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit odst. 5 tabulky B přílohy prováděcího nařízení Rady (EU) č. 668/2010 (1), a to v rozsahu, v jakém se týká žalobkyně;

               —

               zrušit odst. 7 tabulky B přílohy II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP (2), a to v rozsahu, v jakém se týká žalobkyně;

               —

               prohlásit, že čl. 7 odst. 2 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 423/2007 (3) je nepoužitelný na žalobkyni;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se v této věci domáhá částečného zrušení prováděcího nařízení Rady č. 668/2010 a rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP v části, ve které je žalobkyně uvedena na seznamu fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, jejichž finanční prostředky a hospodářské zdroje byly zmrazeny v souladu s tímto ustanovením. Žalobkyně se dále v souladu s článkem 277 SFEU domáhá nepoužitelnosti čl. 7 odst. 2 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 423/2007.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné nebo podobné těm, které jsou uplatňovány ve věci Melli Bank v. Rada (T-492/10).

      (1)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 668/2010 ze dne 26. července 2010, kterým se provádí čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 423/2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 195, s. 25).

      (2)  Rozhodnutí Rady ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, 27.7.2010, s. 39).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 423/2007 ze dne 19. dubna 2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 103, s. 1).


title: Věc T-48/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. července 2014 – Euroscript – Polska v. Parlament „Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Poskytování překladatelských služeb do polštiny — Rozhodnutí měnící rozhodnutí o zařazení žalobkyně na první místo na seznamu vybraných uchazečů — Zadání hlavní rámcové smlouvy jinému uchazeči — Žádost o přehodnocení — Lhůta — Přerušení řízení — Transparentnost — Rovné zacházení“

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. července 2014 – Euroscript – Polska v. Parlament
   (Věc T-48/12) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Poskytování překladatelských služeb do polštiny - Rozhodnutí měnící rozhodnutí o zařazení žalobkyně na první místo na seznamu vybraných uchazečů - Zadání hlavní rámcové smlouvy jinému uchazeči - Žádost o přehodnocení - Lhůta - Přerušení řízení - Transparentnost - Rovné zacházení“)
   2014/C 292/39
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Euroscript – Polska Sp. z o.o. (Krakov, Polsko) (zástupci: J.-F. Steichen advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: L. Darie a P. Biström, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 9. prosince 2011, kterým bylo změněno rozhodnutí ze dne 18. října 2011 o zařazení žalobkyně na první místo na seznamu vybraných uchazečů a o zadání hlavní zakázky této společnosti v rámci zadávacího řízení PL/2011/EU, týkajícího se poskytování překladatelských služeb do polštiny (Úř. věst. 2011/S 56-090361), a podpůrně návrh na zrušení tohoto zadávacího řízení

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 9. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí ze dne 18. října 2011 o zařazení společnosti Euroscript – Polska Sp. z o.o., na první místo na seznamu vybraných uchazečů a o zadání hlavní zakázky této společnosti v rámci zadávacího řízení PL/2011/EU, týkajícího se poskytování překladatelských služeb do polštiny (Úř. věst. 2011/S 56-090361), se zrušuje.

               2)

               Parlamentu se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 109, 14.4.2012.


title: Věc T-160/08 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2010 — Komise v. Putterie-De-Beukelaer ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Zrušení v prvním stupni posudku o vývoji služebního postupu — Hodnocený rok 2005 — Použitelná právní úprava — Oddíl „Potenciál“ — Posudkové řízení — Osvědčovaní řízení“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2010 — Komise v. Putterie-De-Beukelaer
   (Věc T-160/08 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Zrušení v prvním stupni posudku o vývoji služebního postupu - Hodnocený rok 2005 - Použitelná právní úprava - Oddíl „Potenciál“ - Posudkové řízení - Osvědčovaní řízení)
   2010/C 234/55
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a K. Hermann, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Françoise Putterie-De-Beukelaer (Brusel, Belgie) (zástupce: É. Boigelot, advokát)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 21. února 2008, Putterie-De-Beukelaer v. Komise (F-31/07, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), který směřuje ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 21. února 2008, Putterie-De-Beukelaer v. Komise (F-31/07, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí) se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací zpět Soudu pro veřejnou službu Evropské unie.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 183, 19.7.2008.


title: Věc T-1/16: Žaloba podaná dne 4. ledna 2016 – Hitachi-LG Data Storage a Hitachi-LG Data Storage Korea v. Komise

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/50

         Žaloba podaná dne 4. ledna 2016 – Hitachi-LG Data Storage a Hitachi-LG Data Storage Korea v. Komise
   (Věc T-1/16)
   (2016/C 098/65)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Hitachi-LG Data Storage, Inc. (Tokio, Japonsko) a Hitachi-LG Data Storage Korea, Inc. (Soul, Korejská republika) (zástupci: L. Gyselen a N. Ersbøll, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               snížil výši pokut uložených žalobkyním podle čl. 2 písm. d) rozhodnutí Komise ze dne 21. října 2015 ve věci AT.39639 – Optické diskové jednotky – v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP, a zohlednil tak zvláštnosti případu, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               Komise porušila zásadu řádné správy, jakož i svou povinnost uvést odůvodnění tím, že se nezabývala žádostí žalobkyň podle bodu 37 pokynů Komise z roku 2006 pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1/2003 (1) (dále jen „Pokyny“).

                           —

                           Během správního řízení požádaly žalobkyně Komisi o snížení pokuty ve světle „konkrétních okolností“ ve smyslu bodu 37 Pokynů. Pracovní skupina Komise na tuto žádost neodpověděla a Komise se jí ani nezabývala ve svém rozhodnutí. Žalobkyně musely vycházet z toho, že služby Komise její návrh buď vůbec nezkoumaly, nebo že nepředložily jeho posouzení poradnímu výboru a kolegiu členů Komise k přezkumu. V důsledku toho nelze vyloučit, že, pokud by tak učinila, mohla by být konečná výše pokuty uložené žalobkyním nižší. Komise proto porušila zásadu řádné správy, jakož i svou povinnost uvést odůvodnění.

               2.

               Komise se dopustila nesprávného posouzení tím, že se odchýlila od metody uvedené v Pokynech pro snížení pokuty uložené žalobkyním ve světle konkrétních okolností případu a role žalobkyň. „Konkrétní okolnosti“ ve smyslu bodu 37 Pokynů jsou následující:

                           —

                           žalobkyně, které získávají většinu svých příjmů z jednoho produktu (optické diskové jednotky), diverzifikovala své podnikání v roce 2014, což je rok, z něhož Komise vycházela jako z referenčního období pro výpočet 10 % celkového obratu podle čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003,

                           —

                           žalobkyně jsou jedinými podniky, kterým byla uložena peněžitá pokuta a které jsou nadále činné na trhu optických diskových jednotek, a výše pokut, která jim byla uložena, by ohrozila jejich schopnost udržitelně zásobovat zákazníky na tomto trhu, a

                           —

                           žalobkyně se nacházejí ve složité finanční situaci a vynakládají zároveň značné úsilí na překonání svých finančních problémů.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc C-527/09: Žaloba podaná dne 17. prosince 2009 — Evropská komise v. Estonská republika

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/26

         Žaloba podaná dne 17. prosince 2009 — Evropská komise v. Estonská republika
   (Věc C-527/09)
   2010/C 63/43
   Jednací jazyk: estonština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Braun a E. Randvere)

      Žalovaná: Estonská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že nepřijetím veškerých právních a správních předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1), nebo v každém případě jejich nesdělením Komisi nesplnila Estonská republika povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice;

               —

               uložit Estonské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 29. června 2008.

      (1)  Úř. věst. L 157, s. 87.


title: Věc C-646/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Spojené království) dne 3. prosince 2015 – Správci Panayi Accumulation & Maintenance Settlements v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Spojené království) dne 3. prosince 2015 – Správci Panayi Accumulation & Maintenance Settlements v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Věc C-646/15)
   (2016/C 048/28)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Správci Panayi Accumulation & Maintenance Settlements

      Žalovaný: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Předběžné otázky

               1)

               Je v souladu se svobodou usazování, volným pohybem kapitálu nebo volným pohybem služeb, aby členský stát přijal a ponechal si takovou právní úpravu, jakou je článek 80 zákona z roku 1992 o zdanitelných příjmech (Taxation of Chargeable Gains Act 1992), podle něhož vzniká daňová povinnost z latentního kapitálového zisku z hodnoty aktiv svěřenského fondu, jakmile správci svěřenského fondu přestanou mít trvalé bydliště nebo obvyklý pobyt na území členského státu?

               2)

               Za předpokladu, že uvedená daňová povinnost omezuje příslušnou svobodu, je takováto daň ospravedlnitelná podle zásady vyváženého rozdělení daňových povinností a je takováto daň přiměřená, pokud právní úprava neumožňuje svěřenským správcům ani odložení placení daně či její zaplacení ve splátkách, ani nezohledňuje následný pokles hodnoty aktiv svěřenského fondu?
               Zejména jsou vzneseny následující otázky:

               3)

               Dotýká se některé ze základních svobod skutečnost, že členský stát uložil daňovou povinnost z latentního kapitálového zisku na zvýšení hodnoty aktiv svěřenských fondů v době, kdy většina svěřenských správců přestala mít trvalé bydliště nebo obvyklý pobyt na území členského státu?

               4)

               Je omezení svobody způsobené tímto zdaněním při opuštění daňového režimu ospravedlnitelné zásadou vyváženého rozdělení daňových povinností za okolností, kdy mohla být daň z kapitálových výnosů vyměřena z realizovaného zisku, avšak pouze za situace, že by v budoucnosti nastaly určité okolnosti?

               5)

               Může být přiměřenost dovozena na základě skutkových okolností konkrétního případu? Je konkrétně omezení způsobené takovou daňovou povinností přiměřené, pokud:

                           (a)

                           právní úprava neobsahuje žádné ustanovení o možnosti odkladu placení daně či její zaplacení ve splátkách, ani nezohledňuje následný pokles hodnoty aktiv svěřenského fondu po opuštění daňového režimu,

                           (b)

                           avšak v případě odvoláním napadeného daňového výměru byl majetek prodán před splatností daně a hodnota příslušných aktiv v období mezi přemístěním svěřenského fondu a datem prodeje neklesla?


title: Věc T-245/06: Žaloba podaná dne 4. září 2006 – Euro-Information v. OHIM ( CYBERGUICHET )

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/26

         Žaloba podaná dne 4. září 2006 – Euro-Information v. OHIM („CYBERGUICHET“)
   (Věc T-245/06)
   (2006/C 261/49)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Européenne de traitement de l'information SAS (Euro-Information) (Štrasburk, Francie) (zástupci: P. Greffe, A. Jacquet a J. Schouman, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušení v plném rozsahu rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 5. července 2006, věc R 67/2006-1, kterým byl zamítnut zápis její přihlášky ochranné známky Společenství CYBERGUICHET č. 4 114 575 pro veškeré požadované výrobky a služby spadající do třídy 9, 36 a 38;

               —

               zápis přihlášky ochranné známky Společenství CYBERGUICHET č. 4 114 575 pro veškeré požadované výrobky a služby.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „CYBERGUICHET“ pro výrobky a služby třídy 9, 36 a 38 (přihláška č. 4 114 575)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí zápisu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně uplatňuje, že na rozdíl od toho, co odvolací senát OHIM v napadeném rozhodnutí konstatoval, je ochranná známka arbitrární a má dostatečnou rozlišovací způsobilost vyžadovanou nařízením Rady č. 40/94 (1) s ohledem na požadované výrobky a služby.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146)


title: Věc T-107/08: Žaloba podaná dne 28. února 2008 – TNC Kazchrome a ENRC Marketing v. Rada a Komise

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/23

         Žaloba podaná dne 28. února 2008 – TNC Kazchrome a ENRC Marketing v. Rada a Komise
   (Věc T-107/08)
   (2008/C 116/43)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: akciová společnost Transnational Company Kazchrome (TNC Kazchrome) (Aktobe, Kazachstán) a ENRC Marketing AG (Kloten, Švýcarsko) (zástupci: L. Ruessmann a A. Willems, advokáti)

      Žalované: Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit napadené nařízení v rozsahu, v němž ukládá antidumpingová opatření z dovozu silikomanganu vyráběného anebo prodávaného žalobkyněmi;

               —

               uložit Radě a Komisi, aby žalobkyním společně a nerozdílně zaplatily náhradu škody včetně příslušenství vzniklé v důsledku neoprávněného zahájení řízení ve věci, skutkového omylu a nesprávného posouzení, včetně porušení základních zásad práva Společenství ze strany Komise, a protiprávního přijetí nařízení Rady (ES) č. 1420/2007;

               —

               uložit Komisi a Radě, aby nesly náhradu vlastních nákladů řízení a nahradily náklady řízení vynaložené žalobkyněmi;

               —

               uložit Komisi, aby nesla vlastní náklady řízení a aby společně a nerozdílně nahradila náklady řízení vynaložené žalobkyněmi v rozsahu, v němž nebudou nahrazeny Radou.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, které jsou výrobci a vývozci silikomanganu do Evropské unie, se domáhají zrušení nařízení Rady (ES) č. 1420/2007 ze dne 4. prosince 2007, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozů silikomanganu pocházejícího z Čínské lidové republiky a Kazachstánu a ukončuje se řízení týkající se dovozů silikomanganu pocházejícího z Ukrajiny (1).
   Na podporu své žaloby žalobkyně tvrdí, že se žalované dopustily zjevně nesprávného posouzení, porušily základní nařízení (2) a neuvedly odůvodnění podle článku 253 ES, když zahrnuly Kazachstán do antidumpingového šetření a vyloučily z něj Indii; tím, že odmítly tvrzení žalobkyň, že provozují činnost jako jediná hospodářská jednotka; když stanovily vývozní cenu žalobkyň; při posuzování, zda a v jaké míře dovozy silikomanganu z Kazachstánu způsobily újmu výrobnímu odvětví Společenství; tím, že pro účely tohoto posouzení a při posuzování zájmu Společenství sloučily dovozy z Kazachstánu s dovozy z Číny.
   Žalobkyně dále tvrdí, že orgány Společenství porušily jejich právo být slyšen a zásadu řádné správy, zásadu ochrany legitimního očekávání žalobkyň, zásadu zákazu diskriminace a zásadu proporcionality mimo jiné z důvodu, že žalobkyním nebyl poskytnut přístup k informacím souvisejícím se zjištěními orgánů Společenství a že byl zamítnut závazek nabídnutý žalobkyněmi.

      (1)  Úř. věst. 2007, L 317, s. 5.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 1996, L 56, s. 1; Zvl. vyd. 11/10, s. 45).


title: Věc F-2/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 24. února 2010 — Menghi v. ENISA ( „Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Propuštění po uplynutí zkušební doby — Morální obtěžování“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/57

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 24. února 2010 — Menghi v. ENISA
   (Věc F-2/09) (1)

   (Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Propuštění po uplynutí zkušební doby - Morální obtěžování)
   2010/C 234/104
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Riccardo Achille Menghi (Cagliari, Itálie) (zástupce: L. Defalque, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro bezpečnost sítí a informací (zástupci: E. Maurage, zmocněnec, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí, kterým se nepotvrzuje pokračování zaměstnaneckého poměru žalobce po uplynutí zkušební doby, jakož i návrh na náhradu utrpěné majetkové a nemajetkové újmy

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009, s. 53.


title: Věc C-148/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 14. března 2016 – Riksåklagaren v. Zenon Robert Akarsar

text:
               17.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 14. března 2016 – Riksåklagaren v. Zenon Robert Akarsar
   (Věc C-148/16)
   (2016/C 175/14)
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Högsta domstolen

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Riksåklagaren

      Odpůrce: Zenon Robert Akarsar

      Předběžné otázky

   Otázka se týká výkladu rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV (1) ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy.
   Může členský stát odmítnout výkon evropského zatýkacího rozkazu týkajícího se výkonu trestu odnětí svobody, který byl uložen jako jediný trest za několik činů, pokud jeden z těchto činů není trestný podle práva vykonávajícího členského státu a ve vystavujícím členském státu není možné připsat část trestu pouze některým trestným činům?
   Dotyčný čin není trestným činem, na který se vztahuje čl. 2 odst. 2 rámcového rozhodnutí, vůči kterým se nemůže uplatňovat podmínka oboustranné trestnosti činu.

      (1)  Úř. věst. 2002, L 190, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 34


title: Věc F-55/08 RENV: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 11. listopadu 2014 – Carlo De Nicola v. EIB „Veřejná služba — Vrácení věci Soudu pro zrušení rozsudku — Zaměstnanci EIB — Hodnocení — Protiprávnost rozhodnutí odvolacího výboru — Nevydání rozhodnutí ve věci samé ohledně návrhu na náhradu škody“

text:
               22.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/33

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 11. listopadu 2014 – Carlo De Nicola v. EIB
   (Věc F-55/08 RENV) (1)

   („Veřejná služba - Vrácení věci Soudu pro zrušení rozsudku - Zaměstnanci EIB - Hodnocení - Protiprávnost rozhodnutí odvolacího výboru - Nevydání rozhodnutí ve věci samé ohledně návrhu na náhradu škody“)
   (2014/C 462/46)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Carlo De Nicola (Strassen, Lucembursko) (zástupce: L. Isola, advokát)

      Žalovaná: Evropská investiční banka (zástupci: G. Nuvoli a F. Martin, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferro, advokátem)

      Předmět věci

   Zaprvé částečné zrušení rozhodnutí odvolacího výboru týkajícího se hodnocení žalobce za rok 2006 a zadruhé určení, že se žalobce stal obětí psychického obtěžování, a uložení povinnosti žalované, aby ukončila obtěžování a nahradila nemajetkovou a majetkovou újmu

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí odvolacího výboru Evropské investiční banky ze dne 14. prosince 2007 se zrušuje.

               2)

               Není namístě rozhodovat o návrhovém žádání znějícím na zrušení rozhodnutí ze dne 13. července 2007 týkajícího se nepovýšení žalobce, o návrhovém žádání znějícím na zrušení hodnotícího posudku za rok 2006 a o návrhovém žádání znějícím na náhradu tvrzené újmy vzniklé v důsledku psychického obtěžování.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Evropská investiční banka ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené C. De Nicolou ve věcech F-55/08, T-37/10 P a F-55/08 RENV.

      (1)  Úř. věst. C 209, 15.8.2008, s. 73.


title: Věc C-346/05: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. listopadu 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour du travail de Liège – Belgie) – Monique Chateignier v. Office national de l'emploi (ONEM) (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Článek 39 ES a články 3 a 67 nařízení (EHS) č. 1408/71 — Podmínění poskytnutí dávek v nezaměstnanosti získáním doby zaměstnání v příslušném členském státě)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/18

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. listopadu 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour du travail de Liège – Belgie) – Monique Chateignier v. Office national de l'emploi (ONEM)
   (Věc C-346/05) (1)

   (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Článek 39 ES a články 3 a 67 nařízení (EHS) č. 1408/71 - Podmínění poskytnutí dávek v nezaměstnanosti získáním doby zaměstnání v příslušném členském státě)
   (2006/C 326/36)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Cour du travail de Liège
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Monique Chateignier

      Žalovaný: Office national de l'emploi (ONEM)
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Cour du travail de Liège – Výklad čl. 39 odst. 2 Smlouvy o ES, jakož i čl. 3 odst. 1 a čl. 67 odst. 3 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2) – Ustanovení nařízení podmiňující přiznání dávek v nezaměstnanosti státnímu příslušníkovi Společenství ukončením doby zaměstnání v členském státě jeho bydliště, zatímco vnitrostátní právní předpisy nestanoví tento požadavek ani vůči státním příslušníkům Společenství ani vůči státním příslušníkům třetích států.
   Výrok
   Článek 39 odst. 2 ES a čl. 3 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům, podle nichž příslušná instituce členského státu bydliště odmítne přiznat státnímu příslušníkovi jiného členského státu nárok na dávky v nezaměstnanosti z toho důvodu, že žadatel nezískal ke dni podání žádosti o dávky na území tohoto členského státu bydliště stanovenou dobu zaměstnání, zatímco se splnění takové podmínky u státních příslušníků tohoto posledně uvedeného členského státu nevyžaduje.

      (1)  Úř. věst. C 315, 10.12.2005.


title: Věc C-548/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Krefeld (Německo) dne 30. listopadu 2012 — Marc Brogsitter v. Fabrication de Montres Normandes Eurl., Karsten Fräßdorf

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Krefeld (Německo) dne 30. listopadu 2012 — Marc Brogsitter v. Fabrication de Montres Normandes Eurl., Karsten Fräßdorf
   (Věc C-548/12)
   2013/C 101/11
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Krefeld

      Účastníci původního řízení

      Žalobce a žalovaný ve vzájemné žalobě: Marc Brogsitter

      Žalovaní a žalobci ve vzájemné žalobě: Fabrication de Montres Normandes Eurl., Karsten Fräßdorf

      Předběžná otázka

   Má být čl. 5 bod 1 nařízení (ES) č. 44/2001 (1) vykládán v tom smyslu, že uplatňovatel nároku, který tvrdí, že byl poškozen protisoutěžním jednáním svého smluvního partnera usazeného v jiném smluvním státě, které je nutno podle německého práva kvalifikovat jako nedovolené (deliktní) jednání, uplatňuje proti tomuto partnerovi nároky ze smlouvy i tehdy, pokud se ve své žalobě opírá o deliktně právní základ nároku?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42).


title: Věc T-379/10: Žaloba podaná dne 8. září 2010 — Keramag Keramische Werke a další v. Komise

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/40

         Žaloba podaná dne 8. září 2010 — Keramag Keramische Werke a další v. Komise
   (Věc T-379/10)
   ()
   2010/C 301/66
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Keramag Keramische Werke AG (Ratingen, Německo); Koralle Sanitärprodukte GmbH (Vlotho, Německo); Koninklijke Sphinx BV (Maastricht, Nizozemí); Allia SAS (Avon, Francie); Produits Céramique de Touraine SA (PCT) (Selles sur Cher, Francie), a Pozzi Ginori SpA (Milán, Itálie) (zástupci: J. Killick, barrister, P. Lindfelt, advokát, I. Reynolds, solicitor, a K. Struckmann, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyň

               —

               zrušit napadené rozhodnutí v plném rozsahu nebo částečně;

               —

               určit, že žalobkyně nejsou odpovědné za protisoutěžní jednání v odvětví vodovodních baterií, a případně zrušit rozhodnutí v rozsahu, v němž případně shledá žalobkyně za toto jednání odpovědné;

               —

               dále či podpůrně, snížit výši pokuty;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení;

               —

               přijmout jakákoli další opatření, která bude Tribunál považovat za vhodná za okolností v projednávané věci.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhají zrušení rozhodnutí Komise K(2010) 4185 v konečném znění ze dne 23. června 2010 v řízení podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie (věc COMP/39.092) v rozsahu, v němž se jím konstatuje odpovědnost žalobkyň za účast na trvající kartelové dohodě, nebo podílení se na trvajícím jednání ve shodě v odvětví vybavení a instalací koupelen na území Německa, Rakouska, Itálie, Francie, Belgie a Nizozemska.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňují sedm žalobních důvodů.
   Zaprvé žalobkyně tvrdí, že Komise neposoudila, ani nepřezkoumala hospodářské souvislosti, a v důsledku toho neprokázala protisoutěžní cíl uváděného protiprávního jednání v souladu s vyžadovaným standardem dokazování. Žalobkyně uvádějí, že Komise nebyla oprávněna předpokládat (nebo také rozhodnout), že diskuze (i) mezi navzájem nesoutěžícími podniky (ii) o neekonomické ceně, kterou nezaplatí žádný subjekt na trhu, měly protisoutěžní cíl.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že by se Komise dopustila pochybení, kdyby shledala žalobkyně odpovědnými za protiprávní jednání v odvětví vodovodních baterií vzhledem k prvnímu žalobnímu důvodu a ke skutečnosti, že žalobkyně tyto baterie nevyrábí.
   Zatřetí žalobkyně tvrdí, že Komise neprokázala existenci údajného protiprávního jednání v souladu s vyžadovaným standardem dokazování, zejména proto, že provedla nesprávný rozbor důkazních prostředků ve Francii, Itálii a ve vztahu ke Keramag Keramische Werke Aktiengesellschaft v Německu.
   Začtvrté žalobkyně tvrdí, že Komise neprokázala zájem na konstatování protiprávního jednání v Nizozemsku, které bylo promlčeno.
   Zapáté žalobkyně uvádějí, že Komise

               i)

               řádně nepopsala vytýkané jednání v oznámení námitek a

               ii)

               nezjišťovala ani nezpřístupnila relevantní důkazy potenciálně svědčící o nevině žalobkyň.

         Tato procesní selhání podle žalobkyň zasáhla do jejich práva na obhajobu.
   Zašesté žalobkyně tvrdí, že vyšetřování v projednávané věci bylo svou povahou selektivní a svévolné vzhledem k tomu, že mnoho společností, které se měly údajně protiprávních schůzek a diskuzí účastnit, nebylo nikdy stíháno.
   Zasedmé žalobkyně uvádějí, že pokuta je neospravedlnitelně a nepřiměřeně vysoká, zejména s ohledem na to, že dotčené jednání nebylo uskutečněno v praxi, ani nemělo žádné dopady na trhu. Žalobkyně proto vyzývají Tribunál, aby využil svou pravomoc k soudnímu přezkumu v plné jurisdikci podle článku 261 SFEU, aby výši pokuty snížil.


title: Věc T-201/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. března 2016 – The Body Shop International v. OHIM – Spa Monopole (SPA WISDOM) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství SPA WISDOM — Starší slovní ochranná známka Beneluxu SPA — Relativní důvod pro zamítnutí — Bezdůvodné obohacení z rozlišovací způsobilosti či dobrého jména starší ochranné známky — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. března 2016 – The Body Shop International v. OHIM – Spa Monopole (SPA WISDOM)
   (Věc T-201/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SPA WISDOM - Starší slovní ochranná známka Beneluxu SPA - Relativní důvod pro zamítnutí - Bezdůvodné obohacení z rozlišovací způsobilosti či dobrého jména starší ochranné známky - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 156/45)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Body Shop International plc (Littlehampton, Spojené království) (zástupci: I. Vernimme, H. Viaene, S. Vandewynckel a D. Gillet, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgie) (zástupci: E. Cornu a E. De Gryse, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne16. Ledna 2014 (věc R 1516/2012-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi The Body Shop International plc a Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               The Body Shop International plc se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 235, 21.7.2014.


title: Věc C-220/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Hannover (Německo) dne 11. května 2012 — Andreas Ingemar Thiele Meneses v. Region Hannover

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Hannover (Německo) dne 11. května 2012 — Andreas Ingemar Thiele Meneses v. Region Hannover
   (Věc C-220/12)
   2012/C 287/29
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Hannover

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Andreas Ingemar Thiele Meneses

      Žalovaný: Region Hannover

      Předběžná otázka

   Brání právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států přiznané občanu Unie na základě článků 20 a 21 SFEU takové vnitrostátní právní úpravě, podle níž může být německým státním příslušníkům s trvalým bydlištěm mimo Spolkovou republiku Německo přiznána podpora při studiu na vzdělávacím zařízení nacházejícím se v členském státě Evropské unie pouze tehdy, když se dané vzdělávací zařízení nachází buď ve státě trvalého bydliště nebo ve státě, který s tímto státem sousedí, a když je tato podpora navíc odůvodněna zvláštními okolnostmi konkrétního případu?


title: Věc T-458/16: Žaloba podaná dne 28. července 2016 – Acquafarm v. Komise

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/47

         Žaloba podaná dne 28. července 2016 – Acquafarm v. Komise
   (Věc T-458/16)
   (2016/C 419/63)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Acquafarm, SL (Huelva, Španělsko) (zástupce: A. Pérez Moreno, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby jí Tribunál přiznal náhradu škody způsobené nedostatečnou koordinací správních postupů ve vztahu k zařízení pro akvakulturu vybudované v Gibraleónu (Huelva), která významně poškozuje legitimní očekávání vyvolané u tohoto subjektu, jemuž byly přiznány podpory pro realizaci projektu v oblasti akvakultury, který Evropská unie zároveň učinila neproveditelným, když zakázala vývoz druhu, pro jehož chov bylo zařízení realizováno.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyní v tomto řízení je podnik zaměřený na výzkum, inovace a průmyslový vývoj akvakultury, který vznikl v roce 2004 za účelem realizace projektu akvakulturního produkčního zařízení určeného k chovu korýšů druhu Cherax Cuadricarinatus (rak modrý) a jejich uvádění na trh. Tento projekt získal příslušnou podporu od Evropské unie podle nařízení Komise (ES) č. 498/2007 ze dne 26. března 2007, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 o Evropském rybářském fondu (Úř. věst. 2007, L 120, s. 1)
   Na podporu žaloby se žalobkyně dovolává článku 340 Smlouvy o fungování Evropské unie a, skrze odkaz v něm učiněný, španělského práva v oblasti odpovědnosti veřejné správy podle článku 106 ústavy a článků 139 a následujících zákona č. 30/1992 ze dne 26. listopadu 1992 o právním režimu veřejné správy a obecném správním řízení (Ley 30/92 de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común).
   V této souvislosti žalobkyně uvádí, že:

               —

               obdržené podpory byly určeny na budování staveb pro akvakulturu a že nikdy nebyly kladeny překážky provádění projektu realizovaného za pomoci těchto podpor ani vynaloženým investicím;

               —

               podniku bylo poté, co byly dokončeny práce, z Austrálie sděleno, že dovoz uvedeného druhu do Evropské unie není možný, neboť tak stanoví nařízení Komise (ES) č. 1251/2008 ze dne 12. prosince 2008, kterým se provádí směrnice Rady 2006/88/ES, pokud jde o podmínky a požadavky na osvědčení pro uvádění živočichů pocházejících z akvakultury a produktů akvakultury na trh a pro jejich dovoz do Společenství, a kterým se stanoví seznam druhů přenašečů (Úř. věst. 2008, L 333, s. 41);

               —

               za těchto okolností vznikly podniku nejrůznější škody, jak dokládají předložené důkazy, v celkové výši pěti milionů eur.


title: Věc C-315/09: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. března 2010 — Evropská komise v. Belgické království

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/27

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. března 2010 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-315/09) (1)

   2010/C 179/44

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 256, 24.10.2009.


title: Věc C-610/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Giessen (Německo) dne 27. prosince 2012 — Johannes Peter v. Bundeseisenbahnvermögen

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Giessen (Německo) dne 27. prosince 2012 — Johannes Peter v. Bundeseisenbahnvermögen
   (Věc C-610/12)
   2013/C 101/17
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Giessen

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Johannes Peter

      Žalovaná: Bundeseisenbahnvermögen

      Předběžná otázka

   Je v souladu se směrnicí 2000/78/ES (1), aby v případě nerovného zacházení s úředníky, kteří uzavřeli manželství, a úředníky, kteří uzavřeli registrované partnerství, u kterého je nutno konstatovat, že k němu v minulosti došlo, byl podle ústavně právních zásad platných ve Spolkové republice Německo se zpětnou účinností uznán platový nárok, jehož účelem je dosáhnout rovného zacházení, až od začátku rozpočtového roku, ve kterém úředník tento nárok poprvé uplatnil vůči svému zaměstnavateli?

      (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79).


title: Spojené věci T-200/07 až T-202/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. listopadu 2009 — Agencja Wydawnicza Technopol v. OHIM (222, 333 a 555) ( Ochranná známka Společenství — Přihlášky slovních ochranných známek Společenství 222, 333 a 555 — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní po změně čl. 7 odst. 1 písm. c), nařízení (ES) č. 207/2009] )

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/23

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. listopadu 2009 — Agencja Wydawnicza Technopol v. OHIM (222, 333 a 555)
   (Spojené věci T-200/07 až T-202/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihlášky slovních ochranných známek Společenství 222, 333 a 555 - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní po změně čl. 7 odst. 1 písm. c), nařízení (ES) č. 207/2009]“)
   2010/C 11/43
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (Częstochowa, Polsko) (zástupce: D. Rzążewska, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: O. Montalto a K. Zajfert, zmocněnci)

      Předmět věci

   Tři žaloby podané proti rozhodnutím čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 22. března 2007 (věci R 1276/2006-4, R 1277/2006-4 a R 1278/2006-4) týkajícím se přihlášek slovních ochranných známek 222, 333 a 555 jako ochranných známek Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Společnosti Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


title: Věc T-294/10: Žaloba podaná dne 30. června 2010 — CBp Carbon Industries v. OHIM

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/17

         Žaloba podaná dne 30. června 2010 — CBp Carbon Industries v. OHIM
   (Věc T-294/10)
   ()
   2010/C 260/23
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CBp Carbon Industries, Inc. (New York, USA) (zástupci: J. Fish, solicitor, a S. Malynicz, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 21. dubna 2010 ve věci R 1361/2009-1;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „CARBON GREEN“ pro výrobky zařazené do třídy 17 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 973531

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobce uplatňuje dva důvody na podporu své žaloby.
   V rámci svého prvního žalobního důvodu žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí je v rozporu s čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009, jelikož se odvolací senát dopustil pochybení v rámci svého posouzení rozlišovací způsobilosti dotčeného slovního označení ve vztahu k příslušným výrobkům.
   V rámci svého druhého žalobního důvodu má žalobce za to, že napadené rozhodnutí je v rozporu s čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 207/2009, jelikož odvolací senát (i) se dopustil omylu, pokud jde o význam a skladbu dotčeného slovního označení, jakož i jeho vhodnost či nevhodnost jako bezprostředního a přímého popisného pojmu pro dotčené výrobky; (ii) na jedné straně správně dospěl k závěru, že relevantní veřejnost je specializovaná, avšak na druhou stranu z vlastního podnětu neuvedl skutkové okolnosti, které by prokázaly, že dané označení je pro takovou veřejnost popisné; a (iii) neprokázal, že by v rámci relevantního specializovaného okruhu existovala rozumná pravděpodobnost, že by si dané označení přály v budoucnosti využívat i ostatní obchodní subjekty.


title: Věc T-338/04: Žaloba podaná dne 11. srpna 2004 Centro Europa 7 srl proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/52

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2004 Centro Europa 7 srl proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-338/04)
   (2004/C 262/96)
   Jednací jazyk: italština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 11. srpna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Centro Europa 7 srl zastoupenou Vittoriem Ripaem di Meana a Robertem Mastroiannim, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí nezabývat se stížností předloženou žalobkyní dne 18. října 2001 oznámené žalobkyni dopisem ředitele GŘ hospodářská soutěž pana Menshinga ze dne 4. června 2004 zaslaným faxem dne 9. června 2004, č. D (2004)/471;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V červenci 1999 se žalobkyně účastnila nabídkového řízení vyhlášeného v Itálii na udělení licencí pro soukromé analogové televizní a rozhlasové vysílání na vnitrostátním území pozemními vysílači a byla jí udělena šestiletá smlouva na vysílání v nešifrované podobě obnovitelná na dalších šest let. Žalobkyně nicméně nebyla dosud schopna začít vysílat v nešifrované podobě, neboť jí nebyly dosud přiděleny frekvence podle smlouvy. Provedení Piano nazionale delle frequenze (vnitrostátního frekvenčního plánu), který by umožnil splnit legitimní očekávání žalobkyně, nemohlo být dovršeno, neboť na základě platné italské právní úpravy jsou frekvence obsazeny televizními subjekty, které mohou pokračovat ve vysílání na základě „přechodné úpravy“ zavedené zákonem č. 249 z roku 1997, přestože jim nebyly uděleny licence. V důsledku toho pokračování v činnosti třetí sítě skupiny Mediaset (Retequattro) znemožnilo uvolnění nezbytných frekvencí k tomu, aby žalobkyni bylo umožněno začít vysílání, jak by měla, poté, co jí byla udělena licence na televizní a rozhlasové vysílání.
   Tato žaloba byla vznesena proti rozhodnutí nezabývat se stížností týkající se narušení hospodářské soutěže jako výsledku výše uvedené situace a žádosti o intervenci zaslané Komisi na základě čl. 86 odst. 3 Smlouvy o ES týkající se opatření zvýhodňujícího podnik RTI, kterému italské právo přiznalo zvláštní práva.
   Na podporu svých tvrzení se žalobkyně dovolává porušení článků 82 a 86 ES, jakož i nedodržení povinnosti uvést odůvodnění tím, že Komise:

               —

               přiměřeně nepřezkoumala dotyčnou stížnost, neboť neodpověděla na hlavní důvod stížnosti vycházející z diskriminace žalobkyně, pokud jde o přístup na trh televizního vysílání;

               —

               přijala napadené rozhodnutí, aniž by vzala v úvahu skutečnost, že opatření, která italské orgány přijaly nebo opomněly přijmout, což má za následek vyloučení Europa 7 z trhu televizního vysílání, posílila dominantní postavení RTI;

               —

               nevzala v úvahu důsledky vstupu v platnost zákona č. 112 z roku 2004 na postavení žalobkyně. V této souvislosti se žalobkyně rovněž dovolává porušení obecné zásady řádného úředního postupu, jak je vyjádřena v článku 47 Charty základních práv.


title: Věc T-451/04: Žaloba na nečinnost podaná dne 18. listopadu 2004 Mediocurso – Estabelecimento de Ensino Particular, S.A. proti Komisi Evropských společenství

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/32

         Žaloba na nečinnost podaná dne 18. listopadu 2004 Mediocurso – Estabelecimento de Ensino Particular, S.A. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-451/04)
   (2005/C 19/68)
   Jednací jazyk: portugalština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 18. listopadu 2004 žaloba na nečinnost proti Komisi Evropských společenství podaná Mediocurso – Estabelecimento de Ensino Particular, S.A., se sídlem v Lisabonu (Portugalsko), zastoupenou Carlosem Botelhem Monizem a Eduardem Maiou Cadetem, advokáty, se sídlem v Lisabonu.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               určil, že Komise v rozporu s tím, co stanoví článek 233 ES, nesplnila svoji povinnost vykonat rozsudek Soudního dvora Evropských společenství ze dne 21. září 2000 (C-462/98 P, Mediocurso v. Komise);

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně svůj návrh opírá o údajnou nečinnost, jíž se dopustila Komise tím, že se zdržela přijetí opatření nezbytných ke splnění rozsudku vydaného Soudním dvorem Evropských společenství dne 21. září 2000 (C-462/98 P, Mediocurso v. Komise).
   Od data vyhlášení rozsudku uběhlo již více než 50 měsíců, aniž by Komise přijala opatření, jež vyžaduje jeho splnění, zejména rozhodnutí o žádostech o zaplacení zůstatků předložených žalobkyní.
   Přesto, že žalobkyně dopisem ze dne 19. července 2004 Komisi vyzvala, aby jednala a splnila rozsudek Soudního dvora, Komise se v dopise ze dne 31. srpna 2004 omezila na odpověď, že její služby přistoupí v co možná nejkratší době k vypracování nových rozhodnutí. Žalobkyně má za to, že tato odpověď je čistě mezitímní sdělení a nepředstavuje žádný prostředek výkonu uvedeného rozsudku.
   Komise se tedy dopustila protiprávní nečinnosti podle článku 232 ES, která může být určena Soudem podle odstavce 1 téhož článku.


title: Věc C-221/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Trento – Itálie) – Teresa Mascellani v. Ministero della Giustizia „Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Směrnice 97/81/ES — Rámcová dohoda o částečném pracovním úvazku uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS — Přeměna pracovní smlouvy na částečný úvazek na pracovní smlouvu na plný úvazek bez souhlasu zaměstnance“

text:
               22.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Trento – Itálie) – Teresa Mascellani v. Ministero della Giustizia
   (Věc C-221/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 97/81/ES - Rámcová dohoda o částečném pracovním úvazku uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS - Přeměna pracovní smlouvy na částečný úvazek na pracovní smlouvu na plný úvazek bez souhlasu zaměstnance“)
   (2014/C 462/09)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale ordinario di Trento

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Teresa Mascellani

      Žalovaný: Ministero della Giustizia

      Výrok

   Rámcová dohoda o částečném pracovním úvazku uzavřená dne 6. června 1997, která je obsažena v příloze směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, a konkrétně její ustanovení 5.2, musí být vykládána v tom smyslu, že za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které zaměstnavatel může nařídit přeměnu pracovní smlouvy na částečný úvazek na pracovní smlouvu na plný úvazek bez souhlasu dotyčného zaměstnance.

      (1)  Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


title: Věc C-75/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. února 2010 European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) proti usnesení Soudu prvního stupně (šestého senátu) vydanému dne 19. listopadu 2009 ve věci T-40/08, European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) v. Komise Evropských společenství

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. února 2010 European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) proti usnesení Soudu prvního stupně (šestého senátu) vydanému dne 19. listopadu 2009 ve věci T-40/08, European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-75/10 P)
   2010/C 113/33
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (zástupce: J. Kuhbier, Rechtwanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. listopadu 2009 ve věci T-40/08, EREF v. Komise Evropských společenství;

               —

               vrátil věc šestému senátu Tribunálu k rozhodnutí;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů vynaložených v odvolacím řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) žádá, aby Soudní dvůr zrušil usnesení Soudu ze dne 19. listopadu 2009 ve věci T-40/08 a vrátil věc šestému senátu Tribunálu k novému rozhodnutí.
   Navrhovatelka zpochybňuje závěr Soudu, podle kterého jí nemůže její právní zástupce, Dr. Fouquet, zastupovat přes Soudem, a že z tohoto důvodu je její žaloba nepřípustná.
   Soud má za to, že jelikož byl Dr. Fouquet dne 29. června 2004 jmenován ředitelem EREF, nemůže již být považován za nezávislou třetí osobu. Navrhovatelka namítá, že Dr. Fouquet nebyl formálně 2004 jmenován ředitelem EREF, jelikož podle belgického práva by takové jmenování vyžadovalo úřední oznámení příslušným belgickým orgánům. Postavení Dr. Fouqueta jako ředitele bylo pouze čestné povahy a nebylo, nebo jen ve velmi omezeném rozsahu, spojeno s pravomocí zastupování.
   Navrhovatelka také tvrdí, že i kdyby bylo možné mít za to, že postavení Dr. Fouqueta jako ředitele je formální, Soud nesprávně použil kritérium nezávislých třetích osob pro posuzování právních zástupců. Navrhovatelka tvrdí, že Soud nesprávně posoudil jak právní postavení zástupce EREF před Soudním dvorem, tak skutečné rozdělení úkolů a povinností mezi Dr. Fouqueta a EREF. Podle německých právních předpisů dovoluje postavení Dr. Fouqueta jako ředitele EREF, aby zastupoval navrhovatelku před Soudním dvorem.


title: Věc T-377/08 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. prosince 2009 — Komise v. Birkhoff ( Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Zdravotní pojištění — Úhrada léčebných výloh — Zrušení, v prvním stupni, rozhodnutí zamítajícího předběžné povolení pro úhradu výloh na získání invalidního vozíku — Zkreslení důkazu )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/49

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. prosince 2009 — Komise v. Birkhoff
   (Věc T-377/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Zdravotní pojištění - Úhrada léčebných výloh - Zrušení, v prvním stupni, rozhodnutí zamítajícího předběžné povolení pro úhradu výloh na získání invalidního vozíku - Zkreslení důkazu“)
   2010/C 24/86
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: J. Currall a B. Eggers, zmocněnci)

      Další účastník řízení: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Německo) (zástupce: C. Inzillo, advokát)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 8. července 2008, Birkhoff v. Komise (F-76/07, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), směřující ke zrušení tohoto rozsudku

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 8. července 2008, Birkhoff v. Komise (F-76/07, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí) se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí likvidačního oddělení ze dne 8. listopadu 2006 se zrušuje.

               3)

               Gerhard Birkhoff a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení vzniklé v tomto stupni.

               4)

               Komisi se ukládá náhrada veškerých nákladů řízení vzniklých v prvním stupni.

      (1)  Úř. věst. C 327, 20.12.2008.


title: Věc F-23/13: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 1. srpna 2016 – Mario Animali a další v. Evropská komise „Veřejná služba – Úředníci – Důchody – Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu – Převod nároků na důchod získaných v jiných systémech do unijního důchodového systému – Rozhodnutí o uznání příspěvkových let přijaté na základě nových obecných prováděcích ustanovení k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu – Článek 81 jednacího řádu – zjevně neopodstatněná žaloba“

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/44

      Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 1. srpna 2016 – Mario Animali a další v. Evropská komise
      (Věc F-23/13) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu - Převod nároků na důchod získaných v jiných systémech do unijního důchodového systému - Rozhodnutí o uznání příspěvkových let přijaté na základě nových obecných prováděcích ustanovení k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu - Článek 81 jednacího řádu - zjevně neopodstatněná žaloba“)
      (2016/C 364/55)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Mario Animali a další (Brusel, Belgie) (zástupci: původně D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti, poté D. de Abreu Caldas a J.-N. Louis, advokáti, a nakonec J.-N. Louis, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně C. Ehrbar a M. G. Gattinara, poté J. Currall a G. Gattinara, a nakonec G. Gattinara, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí převádějícího konečný výpočet odpracovaných let pro převod důchodových nároků žalobců do unijního důchodového systému podle nových obecných prováděcích pravidel k článkům 11 a 12 a přílohy VIII služebního řádu

         Výrok usnesení

                  1)

                  Žaloba se zamítá jako zjevně neopodstatněná.

                  2)

                  Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 156, 1.6.2013, s. 55.


title: Věc T-101/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. listopadu 2007 – Castell des Remei v. OHIM – Bodegas Roda (Castell del Remei ODA) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Castell del Remei ODA — Starší mezinárodní slovní ochranná známka RODA a starší národní slovní ochranné známky RODA, RODA I, RODA II a BODEGAS RODA — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/38

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. listopadu 2007 – Castell des Remei v. OHIM – Bodegas Roda (Castell del Remei ODA)
   (Věc T-101/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ‚Castell del Remei ODA‘ - Starší mezinárodní slovní ochranná známka RODA a starší národní slovní ochranné známky RODA, RODA I, RODA II a BODEGAS RODA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 315/71)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Castell del Remei, SL (Castell del Remei, Španělsko) (zástupci: F. de Vissher, E. Cornu, D. Moreau, J. Grau Mora, A. Angulo Lafora, M. Ferrándiz Avendaño, M. Baylos Morales a A. Velázquez Ibáñez, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. García Murillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, která je vedlejší účastnicí před Soudem: Bodegas Roda, SA (La Rioja, Španělsko) (zástupci: M. López Camba, B. García Peces a J. Grimau Muñoz, advokáti)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 17. ledna 2006 (R 263/2005-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi Bodegas Roda, SA a Castell del Remei, SL.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 121, 20.5.2006.


title: Věc T-116/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 24. září 2008 – Oakley v. OHIM – Venticique (O STORE) ( Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství O STORE — Starší národní slovní ochranná známka THE O STORE — Srovnání maloobchodních služeb s odpovídajícími výrobky — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Návrh na změnu rozhodnutí podaný vedlejší účastnicí — Článek 134 odst. 3 jednacího řádu Soudu )

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/36

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 24. září 2008 – Oakley v. OHIM – Venticique (O STORE)
   (Věc T-116/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství O STORE - Starší národní slovní ochranná známka THE O STORE - Srovnání maloobchodních služeb s odpovídajícími výrobky - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Návrh na změnu rozhodnutí podaný vedlejší účastnicí - Článek 134 odst. 3 jednacího řádu Soudu“)
   (2008/C 285/64)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Oakley, Inc. (One Icon, Foothill Ranch, Spojené státy)(zástupci: M. Huth-Dierig a M. Nentwig, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Venticinque Ltd (Hailsham, East Sussex, Spojené království) (zástupce: D. Caneva, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 17. ledna 2006 (spojené věci R 682/2004-1 a R 685/2004-1), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Venticinque Ltd a Oakley, Inc.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Oakley, Inc., se ukládá náhrada nákladů řízení, s výjimkou nákladů vynaložených vedlejší účastnicí.

               3)

               Venticinque Ltd ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 154, 1.7.2006.


title: Věc F-26/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. září 2011 — AZ v. Komise ( „Veřejná služba — Povýšení — Rok povýšení 2009 — Způsobilost pracovat ve třetím jazyce — Existence disciplinárního řízení — Vyloučení povyšování“ )

text:
               10.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 362/23

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. září 2011 — AZ v. Komise
   (Věc F-26/10) (1)

   (Veřejná služba - Povýšení - Rok povýšení 2009 - Způsobilost pracovat ve třetím jazyce - Existence disciplinárního řízení - Vyloučení povyšování)
   2011/C 362/39
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: AZ (Thionville, Francie) (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokátky)

      Žalovaná: Komise (zástupci: D. Martin a J. Baquero Cruz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí, které vylučuje povýšení žalobce za rok 2009, a uložení povinnosti Komisi, aby mu uhradila určitou částku z titulu náhrady morální újmy.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               AZ se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 179, 3.7.2010, s. 58.


title: Věc C-364/06: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 24. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2002/15/ES — Úprava pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/5

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 24. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-364/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/15/ES - Úprava pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2007/C 155/08)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: N. Yerrell, zmocněnec)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ve stanovené lhůtě ustanovení nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/15/ES ze dne 11. března 2002 o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě (Úř. věst. L 80, s. 35; Zvl. vyd. 05/04, s. 224)
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní ustanovení nezbytná k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/15/ES ze dne 11. března 2002 o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají na základě této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 249, 14.10.2006.