title: Věc T-92/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. prosince 2014 – Ferriera Valsabbia a Valsabbia Investimenti v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s výztužemi do betonu ve formě tyčí nebo svitků — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 65 UO po uplynutí doby platnosti Smlouvy o ESUO na základě nařízení (ES) č. 1/2003 — Stanovení cen a platebních lhůt — Omezení nebo kontrola výroby či prodeje — Překročení pravomoci — Právo na obhajobu — Jediné a trvající protiprávní jednání — Pokuty — Stanovení výchozí částky pokuty — Polehčující okolnosti — Doba trvání správního řízení“

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. prosince 2014 – Ferriera Valsabbia a Valsabbia Investimenti v. Komise
   (Věc T-92/10) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s výztužemi do betonu ve formě tyčí nebo svitků - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 65 UO po uplynutí doby platnosti Smlouvy o ESUO na základě nařízení (ES) č. 1/2003 - Stanovení cen a platebních lhůt - Omezení nebo kontrola výroby či prodeje - Překročení pravomoci - Právo na obhajobu - Jediné a trvající protiprávní jednání - Pokuty - Stanovení výchozí částky pokuty - Polehčující okolnosti - Doba trvání správního řízení“)
   (2015/C 034/29)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ferriera Valsabbia SpA (Odolo, Itálie); a Valsabbia Investimenti SpA (Odolo) (zástupci: D. Fosselard, S. Amoruso a L. Vitolo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně R. Sauer a B. Gencarelli, poté R. Sauer a R. Striani, zmocněnci, ve spolupráci s P. Manzinim, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 7492 final ze dne 30. září 2009 v řízení podle článku 65 UO (věc COMP/37.956 – Výztuže do betonu ve svitcích, opětovné přijetí), ve znění rozhodnutí Komise C (2009) 9912 final ze dne 8. prosince 2009, v rozsahu, v němž konstatuje porušení článku 65 UO žalobkyněmi a ukládá jim společně a nerozdílně pokutu ve výši 10,25 milionu eur nebo podpůrně návrh na snížení částky této pokuty.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem Ferriera Valsabbia SpA a Valsabbia Investimenti SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 113, 1.5.2010.


title: Věc T-201/14: Žaloba podaná dne 26. března 2014 – The Body Shop International v. OHIM – Spa Monopole (SPA WISDOM)

text:
               21.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/19

         Žaloba podaná dne 26. března 2014 – The Body Shop International v. OHIM – Spa Monopole (SPA WISDOM)
   (Věc T-201/14)
   2014/C 235/26
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Body Shop International plc (Littlehampton, Spojené království) (zástupci: I. Vernimme, H. Viaene, S. Vandewynckel a D. Gillet, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 16. ledna 2014 ve věci R 1516/2012-4;

               —

               uložil žalovanému a případně další účastnici řízení náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „SPA WISDOM“ pro výrobky zařazené do třídy 3 – Přihláška ochranné známky Společenství č. 8 900 748

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Ochranné známky Beneluxu č. 389 230, 499 046, 372 307 týkající se slovní ochranné známky „SPA“ a ochranná známka Beneluxu č. 693 395 týkající se slovní ochranné známky „LES THERMES DE SPA“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-88/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Irsko

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/25

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-88/06) (1)

   (2006/C 331/49)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 108, 6.5.2006.


title: Věc T-7/10: Žaloba podaná dne 7. ledna 2010 — Diagnostiko kai therapeftiko kentro Athinon Ytria v. OHIM

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/33

         Žaloba podaná dne 7. ledna 2010 — Diagnostiko kai therapeftiko kentro Athinon „Ytria“ v. OHIM
   (Věc T-7/10)
   2010/C 80/56
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Diagnostiko kai therapeftiko kentro Athinon „Ygeia AE“ (Atény, Řecko) (zástupci: K. Alexiou a S. Foteas, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               vyhovět žalobě;

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ve věci R 190/2009-2;

               —

               zapsat slovní označení „hygeia“ jako ochrannou známku Společenství, která označuje spojitost žalující společnosti se službami, které poskytuje;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní označení „hygeia“ pro služby třídy 44, lékařské služby — přihláška č. 7129001

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky k zápisu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: potvrzení rozhodnutí průzkumového referenta a zamítnutí přihlášky k zápisu

      Dovolávané žalobní důvody:Cílem žaloby je zrušení rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ve věci R 190/2009-2.
   Na základě prvního žalobního důvodu směřujícího ke zrušení žalobkyně uvádí, že napadené rozhodnutí nesprávně přiznalo označení čistě popisnou povahu, zatímco zmíněné označení má rozlišovací způsobilost in abstracto.
   Na základě druhého žalobního důvodu směřujícího ke zrušení žalobkyně uvádí, že napadené rozhodnutí nesprávně odmítlo přiznat označení rozlišovací způsobilost získanou jeho užíváním. I kdyby byla podle žalobkyně uznána popisná povaha in abstracto slovního označení, existuje užívání, které může odůvodnit získání rozlišovací způsobilosti a odmítnutí nepřípustnosti přihlášky k zápisu.


title: Věc T-53/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. září 2005 – Ricosmos v. Komise („Celní právo — Operace vnějšího tranzitu Společenství týkající se cigaret — Podvod — Žádost o prominutí dovozního cla — Nařízení (EHS) č. 2913/92 — Nařízení (EHS) č. 2454/93 — Ustanovení o ekvitě — Dodržování lhůt — Práva obhajoby — Zásada proporcionality — Pojem hrubé nedbalosti“)

text:
               15.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 257/8

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. září 2005 – Ricosmos v. Komise
   (Věc T-53/02) (1)

   („Celní právo - Operace vnějšího tranzitu Společenství týkající se cigaret - Podvod - Žádost o prominutí dovozního cla - Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Nařízení (EHS) č. 2454/93 - Ustanovení o ekvitě - Dodržování lhůt - Práva obhajoby - Zásada proporcionality - Pojem hrubé nedbalosti“)
   (2005/C 257/13)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ricosmos BV (Delfzijl, Nizozemsko) (právní zástupci: původně M. Chatelin, M. Fleers a P. Metzler, poté J. Hertoghs, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (právní zástupci: původně M. van Beek a R. Tricot, poté M. van Beek a B. Stromsky, jako zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise REM 09/00 ze dne 16. listopadu 2001, které prohlašuje, že prominutí dovozního cla ve prospěch žalobkyně, které je předmětem žádosti podané Nizozemským královstvím, není odůvodněné
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení a náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 118, 18.5.2002


title: Věc T-197/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. května 2015 – La Zaragozana v. OHIM – Charles Cooper (GREEN’S) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství GREEN’S — Starší národní slovní ochranná známka AMBAR GREEN — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009“

text:
               6.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. května 2015 – La Zaragozana v. OHIM – Charles Cooper (GREEN’S)
   (Věc T-197/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství GREEN’S - Starší národní slovní ochranná známka AMBAR GREEN - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 221/17)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: La Zaragozana, SA (Zaragoza, Španělsko) (zástupce: L. Broschat García, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: J. García Murillo a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Charles Cooper Ltd (Leeds, Spojené království) (zástupci: M. Granado Carpenter a M. Polo Carreño, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 21. ledna 2014 (věc R 1284/2012-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi La Zaragozana, SA a Charles Cooper Ltd.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti La Zaragozana, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 235, 21.7.2014.


title: Věc C-99/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce (Cour constitutionnelle — Belgie) — Guy Kleynen v. Conseil des ministres

text:
               19.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 304/8

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce (Cour constitutionnelle — Belgie) — Guy Kleynen v. Conseil des ministres
   (Věc C-99/13) (1)

   2013/C 304/16
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 141, 18.5.2013.


title: Věc C-511/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalsko) dne 12. listopadu 2012 — Joaquim Fernando Macedo Maia a další v. Fundo de Garantia Salarial, IP

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/32

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalsko) dne 12. listopadu 2012 — Joaquim Fernando Macedo Maia a další v. Fundo de Garantia Salarial, IP
   (Věc C-511/12)
   2013/C 26/60
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Central Administrativo Norte

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Joaquim Fernando Macedo Maia, António Pereira Teixeira, António Joaquim Moreira David, Joaquim Albino Moreira David

      Žalovaný: Fundo de Garantia Salarial, IP

      Předběžná otázka

   Je třeba unijní právní úpravu v oblasti záruk mzdových pohledávek z důvodu platební neschopnosti zaměstnavatele, konkrétně články 4 a 10 směrnice 80/987 EHS (1), vykládat v tom smyslu, že brání takovému ustanovení vnitrostátního práva, které zaručuje výlučně pohledávky vzniklé během šesti měsíců před podáním žaloby na prohlášení úpadku zaměstnavatele i v případě, že zaměstnanci podali proti němu žalobu k Tribunal do Trabalho, kterou se domáhali určení dlužné částky a její nucené úhrady?

      (1)  Směrnice Rady 80/987/EHS ze dne 20. října 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele (Úř. věst. L 283, s. 219; Zvl. vyd. 05/01, s. 217).


title: Věc T-84/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. října 2008 – Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding v. Komise

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/41

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. října 2008 – Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding v. Komise
   (Věc T-84/06) (1)

   (2008/C 327/73)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 108, 6.5.2006.


title: Věc C-433/12 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 7. března 2013 — Luigi Marcuccio v. Soudní dvůr Evropské unie ( „Kasační opravný prostředek — Žaloba na určení mimosmluvní odpovědnosti — Odmítnutí kanceláře Soudního dvora uskutečnit další kroky ohledně dopisů zaslaných žalobcem prvnímu generálnímu advokátovi Soudního dvora — Článek 256 odst. 2 SFEU — Žádost o zahájení řízení o přezkumu některých rozhodnutí, kterými se ukončuje řízení, vydaných Tribunálem v řízení o kasačním opravném prostředku“ )

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/5

         Usnesení Soudního dvora ze dne 7. března 2013 — Luigi Marcuccio v. Soudní dvůr Evropské unie
   (Věc C-433/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Žaloba na určení mimosmluvní odpovědnosti - Odmítnutí kanceláře Soudního dvora uskutečnit další kroky ohledně dopisů zaslaných žalobcem prvnímu generálnímu advokátovi Soudního dvora - Článek 256 odst. 2 SFEU - Žádost o zahájení řízení o přezkumu některých rozhodnutí, kterými se ukončuje řízení, vydaných Tribunálem v řízení o kasačním opravném prostředku)
   2013/C 129/10
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastník řízení: Soudní dvůr Evropské unie

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) ze dne 3. července 2012, Marcuccio v. Soudní dvůr (T-27/12), kterým Tribunál zamítl žalobu na určení odpovědnosti směřující k náhradě škody, kterou žalobce údajně utrpěl v důsledku odmítnutí soudní kanceláře uskutečnit další kroky ohledně spisu zaslaného žalobcem prvnímu generálnímu advokátovi Soudního dvora, ve kterém žádal o zahájení řízení o přezkumu rozhodnutí, kterými se ukončuje řízení, vydaných Tribunálem ve věcech T-278/07 P, T-114/08 P, T-32/09 P a T-166/09 P

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 355, 17.11.2012.


title: Věc T-450/08: Žaloba podaná dne 6. října 2008 – Coverpla v. OHIM – Heinz-Glas (vzory)

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/34

         Žaloba podaná dne 6. října 2008 – Coverpla v. OHIM – Heinz-Glas (vzory)
   (Věc T-450/08)
   (2009/C 6/69)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Coverpla (Nice, Francie) (zástupci: P. Greffe a M. Chaminade, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Heinz-Glas GmbH (Kleintettau, Německo)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušení rozhodnutí třetího odvolacího senátu ze dne 7. července 2008, věc R 1411/2007-3, v části, ve které zamítá odvolání žalobkyně a považuje vzor Společenství č. 29178-0002 „Tour“ za neplatný;

               —

               platnost vzoru Společenství č. 29178-0002 „Tour“ ve třídě 09-01.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaný vzor Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Vzor Společenství č. 29178-0002 pro „lahvičky“

      Majitel vzoru Společenství: Žalobkyně

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti vzoru Společenství: Heinz-Glas GmbH

      Vzor účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Nezapsaná lahvička s názvem „Empire“ a referenčním číslem F 3990

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Prohlášení neplatnosti vzoru Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Vzor Společenství má požadované nové vlastnosti; listiny předložené Heinz-Glas GmbH pro prokázání, že představila veřejnosti starší vzor lahvičky totožný se vzorem Společenství, nemá důkazní hodnotu.


title: Věc F-26/10: Žaloba podaná dne 6. května 2010 — Costa v. Komise

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/58

         Žaloba podaná dne 6. května 2010 — Costa v. Komise
   (Věc F-26/10)
   2010/C 179/100
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Antonio Costa (Thionville, Francie) (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, které vylučuje povýšení žalobce za rok 2009, a uložení povinnosti žalované, aby uhradila určitou částku z titulu náhrady morální újmy.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Orgánu oprávněného ke jmenování, které vylučuje povýšení žalobce za rok 2009 a které obdržel dne 22. listopadu 2009;

               —

               v rozsahu, ve kterém je to nezbytné, zrušit rozhodnutí ze dne 27. ledna 2010, kterým byla zamítnuta stížnost;

               —

               uložit tedy žalované řádně znovu zahájit řízení o povýšení za rok 2009 a zahrnout do něho žalobce;

               —

               uložit žalované, aby uhradila žalobci částku ve výši 25 000 eur z titulu náhrady morální újmy;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-331/06: Žaloba podaná dne 24. listopadu 2006 – Evropaïki Dynamiki v. EEA

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/77

         Žaloba podaná dne 24. listopadu 2006 – Evropaïki Dynamiki v. EEA
   (Věc T-331/06)
   (2006/C 326/157)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kasi Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a N. Keramidas, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro životní prostředí
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí EAŽP o vyhodnocení nabídky žalobkyně jako neúspěšné a o zadání zakázky úspěšnému zhotoviteli;

               —

               Uložit EAŽP náhradu právních a jiných nákladů žalobkyně a výdajů žalobkyně vynaložených v souvislosti s touto žalobou, a to i pro případ, kdyby byla tato žaloba zamítnuta.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu svých tvrzení žalobkyně uvádí, že v rozhodnutí vydaném v rámci zadávacího řízení EEA/IDS/06/002 na „Poskytování konzultačních služeb v oblasti IT“ (Úř. věst. 2006, S 118 – 125101), které bylo oznámeno žalobkyni dopisem ze dne 14. září 2006, Evropská agentura pro životní prostředí nesplnila povinnosti stanovené v Prováděcích pravidlech a směrnici 2004/18/ES, jakož i zásadu transparentnosti tím, že uchazečům předem neoznámila poměrnou váhu dílčích kriterií, která byla posléze uplatněna ve výběrovém řízení.
   Dále žalobkyně tvrdí, že se EAŽP dopustila několika zjevně nesprávných posouzení, což mělo za následek odmítnutí její nabídky.
   Žalobkyně požaduje, aby bylo rozhodnutí EAŽP o odmítnutí její nabídky a o zadání zakázky třem jiným uchazečům zrušeno a aby byla žalované Soudním dvorem uložena náhrada všech právních nákladů souvisejících s tímto řízením, a to i pro případ, kdyby byla žaloba zamítnuta.


title: Věc C-142/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. března 2014 společností The Sunrider Corporation proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 23. ledna 2014 ve věci T-221/12, The Sunrider Corporation v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/11

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. března 2014 společností The Sunrider Corporation proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 23. ledna 2014 ve věci T-221/12, The Sunrider Corporation v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-142/14 P)
   2014/C 212/12
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: The Sunrider Corporation (zástupci: N. Dontas a K. Markakis, advokáti)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               prohlásil tento kasační opravný prostředek za přípustný,

               —

               částečně zrušil napadený rozsudek Tribunálu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 23. ledna 2014 ve věci T-221/12 v rozsahu, v němž zamítl druhý (porušení čl. 75 druhé věty a čl. 76 odst. 1 nařízení 207/2009 o ochranné známce Společenství (1)) a třetí žalobní důvod [porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 207/2009 o ochranné známce Společenství], které žalobkyně uplatnila ve své žalobě ze dne 25. května 2012,

               —

               vrátil věc Tribunálu k novému přezkoumání, pokud jde o druhý a třetí žalobní důvod, které žalobkyně uplatnila ve své žalobě ze dne 25. května 2012, a k novému uplatnění čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení, které žalobkyně vynaložila v rámci tohoto řízení před Soudním dvorem Evropské unie,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení, které žalobkyně vynaložila v rámci řízení v prvním stupni před Tribunálem, a

               —

               uložil OHIM náhradu nezbytných nákladů, které žalobkyně vynaložila v rámci správního řízení R 2401/2010-4 před čtvrtým odvolacím senátem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   PRVNÍ DŮVOD KASAČNÍHO OPRAVNÉHO PROSTŘEDKU: Tribunál porušil čl. 1 odst. 2 směrnice 2001/83/ES (2) a čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 726/2004 (3), pokud jde o definici a rozsah výrazu „lékařský“. Překročil své pravomoci tím, že vytvořil nové zákonné definice, a sice výrobky „pro lékařské účely v širokém smyslu“, a nerespektoval použitelné zákonné definice přijaté unijním zákonodárcem.
   DRUHÝ DŮVOD KASAČNÍHO OPRAVNÉHO PROSTŘEDKU: Tribunál nerespektoval právo žalobkyně být vyslechnuta, přičemž bezdůvodně uplatňoval „obecně známou skutečnost“ klíčovou pro výsledek sporu. Nerespektoval právo žalobkyně být vyslechnuta tím, že v bodě 77 svého rozsudku rozhodl, že daná skutečnost spadá pod pojem „obecně známá skutečnost“, aniž by toto posouzení podepřel sebemenším důkazem ze spisu a aniž by odůvodnil, proč je daná skutečnost z právního hlediska „obecně známá“.
   TŘETÍ DŮVOD KASAČNÍHO OPRAVNÉHO PROSTŘEDKU: Tribunál porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství tím, že: a) provedl omezený přezkum a posouzení podobnosti doplňků výživy na bylinné bázi pouze s ohledem na výrobky, které jsou výslovně uvedeny v názvu třídy 32, aniž by specificky přezkoumal, zda neexistuje sebemenší podobnost mezi doplňky výživy na bylinné bázi a ostatními výrobky spadajícími mezi výrobky patřící do třidy 32; b) zkreslil obsah napadeného rozhodnutí a nahradil posouzení a odůvodnění odvolacího senátu týkající se „dotčené veřejnosti“ svým vlastním posouzením a odůvodněním a c) dopustil se nesprávného právního posouzení při přezkumu a posuzování individuálních faktorů/kritérií podobnosti dotčených výrobků, zejména pokud jde o i) výklad a použití výrazu „lékařský“ jako prvku charakterizujícího hlavní použití doplňků výživy na bylinné bázi, ii) právní povinnost, aby „velká část“ výrobců dotčených výrobků byla totožná, iii) kritérium/právní normu uplatněné pro srovnání výrobků, iv) zamítnutí druhého žalobního důvodu, považovaného za nerelevantní, v) absenci přezkumu faktoru „zaměnitelnosti“ a vi) absenci přezkumu povahy srovnávaných výrobků.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (Úř. věst. L 136, s. 1; Zvl. vyd. 13/34, s. 229).


               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/1

         2010/C 11/01
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 312, 19.12.2009

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 297, 5.12.2009

      Úř. věst. C 282, 21.11.2009

      Úř. věst. C 267, 7.11.2009

      Úř. věst. C 256, 24.10.2009

      Úř. věst. C 244, 10.10.2009

      Úř. věst. C 233, 26.9.2009

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. března 2005 ve věci C-491/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hessischer Verwaltungsgerichtshof): Ottmar Hermann proti Stadt Frankfurt am Main (Nepřímé daně — Směrnice 92/12/EHS — Obecní daň z prodeje alkoholických nápojů určených k okamžité spotřebě na místě)

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/6

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 10. března 2005
   ve věci C-491/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hessischer Verwaltungsgerichtshof): Ottmar Hermann proti Stadt Frankfurt am Main (1)

   (Nepřímé daně - Směrnice 92/12/EHS - Obecní daň z prodeje alkoholických nápojů určených k okamžité spotřebě na místě)
   (2005/C 115/12)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-491/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Hessischer Verwaltungsgerichtshof (Německo) ze dne 1. října 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 20. listopadu 2003, v řízení Ottmar Hermann proti Stadt Frankfurt am Main, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, K. Lenaerts (zpravodaj), N. Colneric, K. Schiemann a E. Juhász, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: H. von Holstein, zástupce vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 10. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Daň uloženou na úplatné poskytování alkoholických nápojů k okamžité spotřebě na místě v rámci provozování restaurace je třeba považovat za daň z poskytování služeb spojených s těmito výrobky podléhajícími spotřební dani, která nemá povahu daně z obratu ve smyslu čl. 3 odst. 3 druhého pododstavce směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani.

               2)

               „Tatáž podmínka“, které podléhají daně spadající do rozsahu působnosti čl. 3 odst. 3 druhého pododstavce směrnice 92/12, odkazuje na jedinou podmínku uvedenou v prvním pododstavci téhož odstavce, tedy že „tyto daně nepovedou k formalitám při přechodu hranice v rámci obchodu mezi členskými státy“.

      (1)  Úř. věst. C 47, 21.2.2004.


title: Věc C-493/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz (Rakousko) dne 6. listopadu 2014 – Dilly’s Wellnesshotel GmbH v. Finanzamt Linz

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz (Rakousko) dne 6. listopadu 2014 – Dilly’s Wellnesshotel GmbH v. Finanzamt Linz
   (Věc C-493/14)
   (2015/C 046/26)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Dilly’s Wellnesshotel GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Linz

      Předběžné otázky

               1)

               Jedná se o rozpor s unijním právem, pokud režim podpory využívá zvláštního postupu podle článku 25 nařízení (ES) č. 800/2008 (1) pro účely vynětí z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 SFEU, avšak nedodržuje různé povinnosti kapitoly I nařízení č. 800/2008 a krom toho ani na nařízení neodkazuje?

               2)

               Jedná se o rozpor s unijním právem, pokud se režim podpory opírá o zvláštní postup podle článku 25 nařízení č. 800/2008 platný pro podpory na ochranu životního prostředí, avšak nejsou splněny podmínky stanovené v kapitole II – a to podpora opatření na ochranu životního prostředí, respektive opatření na úsporu energie podle čl. 17 bodu 1 nařízení č. 800/2008?

               3)

               Brání unijní právo vnitrostátní právní úpravě, která neobsahuje časové omezení ani žádný odkaz na období uvedené v oznámení o vynětí, takže omezení úlevy na ekologických daních na deset let, požadované v čl. 25 odst. 3 nařízení č. 800/2008, je třeba vyvodit pouze z oznámení o vynětí?

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 800/2008 ze dne 6. srpna 2008 , kterým se v souladu s články 87 a 88 Smlouvy o ES prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné se společným trhem (obecné nařízení o blokových výjimkách) Úř. věst. L 214, s. 3.


title: Věc C-458/07: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Portugalská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Telekomunikace — Směrnice 2002/22/ES — Univerzální služba — Povinnost umožnit koncovým uživatelům přístup k úplnému účastnickému seznamu a k úplné telefonní informační službě o účastnických číslech )

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/8

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-458/07) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Telekomunikace - Směrnice 2002/22/ES - Univerzální služba - Povinnost umožnit koncovým uživatelům přístup k úplnému účastnickému seznamu a k úplné telefonní informační službě o účastnických číslech“)
   2009/C 113/15
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Braun a P. Guerra e Andrade, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, zmocněnec, L. Morais, advokát)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 5 odst. 1 a 2 a čl. 25 odst. 1 a 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L 108, s. 51; Zvl. vyd. 13/29, s. 367) — Nezahrnutí některých účastníků do univerzálního účastnického seznamu

      Výrok

               1)

               Portugalská republika tím, že v praxi nezajistila všem koncovým uživatelům přístup k alespoň jednomu úplnému účastnickému seznamu a k alespoň jedné úplné telefonní informační službě o účastnických číslech v souladu s ustanoveními čl. 5 odst. 1 a 2 a čl. 25 odst. 1 a 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 297, 8.12.2007.


title: Věc T-383/15: Usnesení Tribunálu ze dne 20. dubna 2016 – Dima v. EUIPO (Tvar otevřené krychlové krabice) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška trojrozměrné ochranné známky Evropské unie — Tvar otevřené krychlové krabice — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/21

         Usnesení Tribunálu ze dne 20. dubna 2016 – Dima v. EUIPO (Tvar otevřené krychlové krabice)
   (Věc T-383/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška trojrozměrné ochranné známky Evropské unie - Tvar otevřené krychlové krabice - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
   (2016/C 222/26)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dima Verwaltungs GmbH (Hamburk, Německo) (zástupce: T. Kerkhoff, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. března 2015 (věc R 2568/2014-5) týkajícímu se přihlášky k zápisu trojrozměrného označení tvořeného tvarem otevřené krychlové krabice jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Společnosti Dima Verwaltungs GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 328, 5.10.2015.


title: Věc T-5/11: Žaloba podaná dne 7. ledna 2011 — Export Development Bank of Iran v. Rada

text:
               5.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/23

         Žaloba podaná dne 7. ledna 2011 — Export Development Bank of Iran v. Rada
   (Věc T-5/11)
   2011/C 72/39
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Export Development Bank of Iran (zástupce: J. M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Evropská rada

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí 2010/644/SZBP ze dne 25. října 2010 v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               zrušit rozhodnutí obsažené v dopise Rady adresovanému žalobkyni ze dne 28. října 2010;

               —

               prohlásit rozhodnutí 2010/413/SZBP za nepoužitelné na žalobkyni;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty uváděné žalobkyní jsou v podstatě totožné nebo podobné s žalobními důvody a hlavními argumenty uvedenými v rámci věci T-4/11, Export Development Bank of Iran v. Rada.


title: Věc T-361/16: Žaloba podaná dne 4. července 2016 – TBWA\London v. EUIPO (MEDIA ARTS LAB)

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/31

         Žaloba podaná dne 4. července 2016 – TBWA\London v. EUIPO (MEDIA ARTS LAB)
   (Věc T-361/16)
   (2016/C 314/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: TBWA\London Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: D. Farnsworth, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka EU „MEDIA ARTS LAB“ – Přihláška č. 13 238 308

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. dubna 2016, ve věci R 958/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil v tom rozsahu, ve kterém potvrdilo závěr průzkumového referenta, že známka, která byla přihlášena, je popisná a postrádá rozlišovací schopnost ve vztahu k tomu zboží a službám, pro které byla shledána za popisnou a bez dostatečné rozlišovací schopnosti;

               —

               povolil zveřejnění přihlášky ochranné známky EU č. 13 238 308; a

               —

               uložil Úřadu náhradu vlastních nákladů řízení a nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Úřad řádně nezohlednil služby, pro které byla přihláška podána;

               —

               Úřad nevzal známku, která byla přihlášena, v úvahu řádně jako celek. Na místo toho známku za použití definic MEDIA ARTS a MEDIA LAB rozdělil do částí a uvedl, že tyto části jsou popisné. Nevypořádal se s účinky známky jako celku;

               —

               Úřad nepřistoupil na to, že dotčená známka je neproniknutelnější než rozhodnutí PIPELINE, o které se opírá;

               —

               přes zásadu rovného zacházení (a v rozporu s ní) Úřad nepostupoval v souladu se svou předchozí praxí přistupovat na známky se slovy MEDIA pro reklamu ve spojení s dalšími „neobvyklými“ místy.


title: Věc T-469/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. února 2012 — Řecko v. Komise ( „EZOZF — Záruční sekce — Výdaje vyloučené z financování Společenství — Odvětví zpracování rajčat a skladování rýže — Klíčová kontrola — Integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor Společenství — Zásada proporcionality“ )

text:
               17.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 2. února 2012 — Řecko v. Komise
   (Věc T-469/09) (1)

   (EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování Společenství - Odvětví zpracování rajčat a skladování rýže - Klíčová kontrola - Integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor Společenství - Zásada proporcionality)
   2012/C 80/25
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: I. K. Chalkias a S. Papaïoannou, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Rossi a A. Markoulli, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2009/721/ES ze dne 24. září 2009, kterým se vylučují z financování Společenství některé výdaje uskutečněné členskými státy ze záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 257, s. 28).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 24, 30.1.2010.


title: Věc T-628/11: Žaloba podaná dne 5. prosince 2011 — Biogas Nord v. Komise

text:
               18.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 49/27

         Žaloba podaná dne 5. prosince 2011 — Biogas Nord v. Komise
   (Věc T-628/11)
   2012/C 49/49
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Biogas Nord AG (Bielefeld, Německo) (zástupce: C. Birkemeyer, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil podle článku 264 SFEU rozhodnutí Komise 2011/527/EU ze dne 26. ledna 2011 o státní podpoře Německa C 7/10 (ex CP 250/09 a NN 5/10) „KStG, Sanierungsklausel (systém převodu daňových ztrát)“ (oznámeno pod číslem K(2011) 275);

               —

               uložil Komisi podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu náhradu nákladů žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod: dodržení zásady soukromého věřitele
               V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že se v případě § 8c odst. 1a německého Körperschaftsteuergesetz (zákon o dani z příjmu právnických osob) (dále jen „KStG“) nejedná o státní podporu ve smyslu článku 107 a násl. SFEU, neboť zvýhodněné podniky poskytují protiplnění stejné hodnoty, které obstojí ve srovnání s chováním soukromého věřitele v tržním hospodářství.

               2)

               Druhý žalobní důvod: chybějící selektivnost
               Žalobkyně ohledně tohoto bodu tvrdí, že se v případě § 8c odst. 1a KStG nejedná o státní podporu ve smyslu článku 107 a násl. SFEU, neboť toto ustanovení nemá žádný selektivní zvýhodňující účinek.

               3)

               Třetí žalobní důvod: ochrana legitimního očekávání
               Žalobkyně v rámci třetího žalobního důvodu tvrdí, že se na podniky, které předtím, než se dozvěděly o řízení zahájeném Komisí podle čl. 108 odst. 2 SFEU, provedly převody nemovitostí, vztahuje ve vztahu k napadenému rozhodnutí ochrana legitimního očekávání.


title: Věc C-119/11: Žaloba podaná dne 4. března 2011 — Evropská komise v. Francouzská republika

text:
               14.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/16

         Žaloba podaná dne 4. března 2011 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-119/11)
   2011/C 145/22
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: F. Dintilhac a C. Soulay, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Francouzská republika tím, že od 1. ledna 2007 uplatňuje na příjmy ze vstupného na premiérová koncertní vystoupení konaná v prostorách, kde lze během představení podávat občerstvení, sazbu DPH ve výši 2,10 %, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 99 a 110 směrnice o DPH (1);

               —

               uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou Komise žalované vytýká, že od 1. ledna 2007 uplatňuje na příjmy ze vstupného na premiérová koncertní vystoupení konaná v prostorách, kde lze během představení podávat občerstvení, sazbu DPH ve výši 2,10 % namísto dřívější sazby 5,5 %.
   Komise poukazuje na to, že podle článku 110 směrnice o DPH členské státy, které k 1. lednu 1991 uplatňovaly snížené sazby DPH nižší, než je minimální 5 % sazba, mohou nadále tyto snížené sazby uplatňovat. Nicméně tento článek neumožňuje členským státům zavést nové odchylky, nebo rozšířit působnost odchylek existujících k 1. lednu 1991 poté, co po tomto datu jejich rozsah omezily. Právě o to se jedná v projednávané věci, neboť žalovaná od 1. ledna 1997 omezila rozsah odchylky, která platila ke dni 1. ledna 1991 v oblasti snížené sazby DPH, a výslovně z něj vyloučila příjmy z premiérových vystoupení pocházející z prodeje vstupenek „umožňujících vstup výlučně na koncerty konané v prostorách, kde lze během představení podávat občerstvení“. Francouzská republika tím, že rozšířila působnost odchylky od směrnice, porušila její účel.

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc T-255/08: Žaloba podaná dne 16. června 2008 – Montero Padilla v. OHIM – Padilla Requena (JOSE PADILLA)

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/65

         Žaloba podaná dne 16. června 2008 – Montero Padilla v. OHIM – Padilla Requena (JOSE PADILLA)
   (Věc T-255/08)
   (2008/C 209/115)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Eugenia Montero Padilla (Madrid, Španělsko) (zástupci: G. Aguillaume Gandasegui a P. Linde Puelles, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: José María Padilla Requena
   Návrhová žádání žalobkyně
   zrušit rozhodnutí OHIM ze dne 1. března 2008 a zamítnout přihlášku ochranné známky Společenství „JOSE PADILLA“ pro třídy 9, 25 a 41.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: José María Padilla Requena.

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „JOSE PADILLA“ (přihláška č. 2 844 066) pro výrobky a služby náležející do tříd 9, 25 a 41.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: španělská slovní ochranná známka „JOSE PADILLA“ pro výrobky a služby náležející do třídy 41.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: nesprávné uplatnění článku 4, čl. 7 odst. 1 písm. a), b), c) a f) a čl. 8 odst. 1 a 5 nařízení (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-13/08: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Řízení zahájené Erichem Stammem a Anneliese Hauser (Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob — Rovné zacházení — Příhraniční osoby vykonávající samostatnou výdělečnou činnost — Pachtovní smlouva — Zemědělská struktura)

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/21

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Řízení zahájené Erichem Stammem a Anneliese Hauser
   (Věc C-13/08) (1)

   (Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob - Rovné zacházení - Příhraniční osoby vykonávající samostatnou výdělečnou činnost - Pachtovní smlouva - Zemědělská struktura)
   (2009/C 44/35)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesgerichtshof
   Účastníci původního řízení
   Erich Stamm, Anneliese Hauser

      Za přítomnosti: Regierungspräsidium Freiburg
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesgerichtshof – Výklad čl. 12 odst. 1, čl. 13 odst. 1 a čl. 15 odst. 1 přílohy I Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně jedné a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, podepsané v Lucemburku dne 21. června 1999 (Úř. věst. 2002, L 114, s. 6) – Použitelnost zásady rovného zacházení na příhraniční osoby vykonávající samostatnou výdělečnou činnost – Zemědělec švýcarské státní příslušnosti s místem podnikání ve Švýcarsku, který uzavřel pachtovní smlouvu týkající se zemědělského podniku nacházejícího se v Německu
   Výrok
   Podle čl. 15 odst. 1 přílohy I Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, podepsané v Lucemburku dne 21. června 1999, musí smluvní strana „příhraničním osobám vykonávajícím samostatnou výdělečnou činnost“, ve smyslu článku 13 této přílohy, z druhé smluvní strany, pokud jde o přístup k nezávislé činnosti a jejímu výkonu v hostitelském státě, poskytovat zacházení, které není méně příznivé než zacházení, které tento hostitelský stát poskytuje vlastním státním příslušníkům.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008.


title: Věc C-191/08: Žaloba podaná dne 7. května 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/27

         Žaloba podaná dne 7. května 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-191/08)
   (2008/C 171/41)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Condou-Durande a A. Caeiros, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Portugalská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (1), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 38 odst. 1 výše uvedené směrnice 2004/83;

               —

               podpůrně určit, že v každém případě tím, že Portugalská republika neoznámila výše uvedené předpisy Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 38 odst. 1 výše uvedené směrnice 2004/83;

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 10. října 2006.

      (1)  Úř. věst. L 304, s. 12; Zvl. vyd. 19/07, s. 96.


title: Věc F-65/12: Žaloba podaná dne 25. června 2012 — ZZ v. Komise

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/34

         Žaloba podaná dne 25. června 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-65/12)
   2012/C 243/60
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a S. Orlandi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise nepřiznat žalobci rodinné přídavky na syna jeho manželky, který se narodil v předcházejícím manželství.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí Komise ze dne 17. srpna 2011, kterým byla zamítnuta žádost žalobce ze dne 20. července 2011 o pobírání rodinných přídavků, jakož i odvozených výhod a ročních cestovních výdajů na dítě své manželky;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí o zamítnutí jeho stížnosti ze dne 13. března 2012;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-404/06: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Quelle AG v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände (Ochrana spotřebitele — Směrnice 1999/44/ES — Prodej spotřebního zboží a záruky vztahující se na toto zboží — Právo prodávajícího požadovat od spotřebitele v případě výměny zboží, které je v rozporu se smlouvou, náhradu za užívání tohoto zboží — Bezplatnost užívání zboží, které je v rozporu se smlouvou)

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/6

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Quelle AG v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände
   (Věc C-404/06) (1)

   (Ochrana spotřebitele - Směrnice 1999/44/ES - Prodej spotřebního zboží a záruky vztahující se na toto zboží - Právo prodávajícího požadovat od spotřebitele v případě výměny zboží, které je v rozporu se smlouvou, náhradu za užívání tohoto zboží - Bezplatnost užívání zboží, které je v rozporu se smlouvou)
   (2008/C 142/08)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesgerichtshof
   Účastnici původního řízení

      Žalobkyně: Quelle AG

      Žalovaný: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesgerichtshof – Výklad článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES ze dne 25. května 1999 o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží (Úř. věst. L 171, s. 12; Zvl. vyd. 15/04, s. 223) – Možnost poskytnutá prodávajícímu vnitrostátními právními předpisy požadovat od spotřebitele náhradu za užívání zboží, které bylo v rozporu se smlouvou o prodeji, během období předcházejícího výměně
   Výrok
   Článek 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES ze dne 25. května 1999 o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která umožňuje prodávajícímu, aby v případě, že prodal spotřební zboží, které bylo v rozporu se smlouvou, požadoval od spotřebitele náhradu za užívání zboží, které bylo v rozporu se smlouvou, až do jeho výměny za nové zboží.

      (1)  Úř. věst. C 310, 16.12.2006.


title: Věc C-281/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 13. června 2007 – Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 13. června 2007 – Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Věc C-281/07)
   (2007/C 211/31)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Předběžné otázky

               1)

               Je nutno použít čl. 3 odst. 1 první pododstavec první větu nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (1) na zpětné vymáhání vývozní náhrady neprávem poskytnuté vývozci, i když se tento vývozce nedopustil žádné nesrovnalosti?

         V případě kladné odpovědi na tuto otázku:

               2)

               Je nutno použít toto ustanovení analogicky na zpětné vymáhání takovýchto zvýhodnění od toho, na koho vývozce svůj nárok na vývozní náhradu postoupil?

      (1)  Úř. věst. L 312, s. 1.


title: Věc T-726/16: Žaloba podaná dne 13. října 2016 – VFP v. Komise

text:
               12.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/33

         Žaloba podaná dne 13. října 2016 – VFP v. Komise
   (Věc T-726/16)
   (2016/C 462/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Vlaamse Federatie van Persverkopers VZW VFP (Antverpy, Belgie) (zástupci: P. de Bandt, J. Dewispelaere a J. Probst, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou;

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 3. června 2016, Státní podpora SA. SA.42366 (2016/N) – Belgie – Kompenzace státu ve prospěch společnosti bpost za poskytování veřejných služeb za období 2016-2020 (1)

               —

               vrátil věc Komisi k dalšímu šetření a novému rozhodnutí;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení; a

               —

               přijal všechna další nezbytná opatření.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby vznáší žalobkyně jeden žalobní důvod, v jehož rámci tvrdí, že Evropská komise porušila přijetím napadeného rozhodnutí a nezahájením formálního řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU její procesní práva.
   V tomto jediném žalobním důvodu žalobkyně vysvětluje, že vzhledem k tomu, že se Komise potýkala při posuzování možné slučitelnosti kompenzace za poskytování služby obecného hospodářského zájmu, která spočívá v distribuci tisku, s vnitřním trhem se závažnými obtížemi, měla právní povinnost přijmout rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Tento žalobní důvod je rozdělen do čtyř částí. Především je uplatňováno, že závažné obtíže vyplývají ze souboru shodujících se okolností: i) dlouhého trvání předběžného posouzení a zvláštních okolností, za kterých byla podpora poskytnuta (první část), ii) skutečnosti, že analýza Komise týkající se kvalifikace distribuce uznávaných novin a periodik jakožto služby obecného hospodářského zájmu je nedostatečná (druhá část), iii) skutečnosti, že analýza Komise týkající se příjemců služby obecného hospodářského zájmu spočívající v distribuci tisku je neúplná (třetí část) a iv) skutečnosti, že analýza Komise ohledně narušení hospodářské soutěže a vývoje obchodu je neúplná a nedostatečná (čtvrtá část).

      (1)  Úř. věst. 2016, C 341, s. 5.


title: Věc C-68/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. února 2009 Georgiosem Karatzoglem proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 2. prosince 2008 ve věci T-471/04, Georgios Karatzoglou v. Evropská agentura pro obnovu (EAR)

text:
               4.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. února 2009 Georgiosem Karatzoglem proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 2. prosince 2008 ve věci T-471/04, Georgios Karatzoglou v. Evropská agentura pro obnovu (EAR)
   (Věc C-68/09 P)
   (2009/C 82/38)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Georgios Karatzoglou (zástupce: S. A. Pallas, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská agentura pro obnovu (EAR)
   Návrhová žádání navrhovatele

               —

               zrušit napadené rozhodnutí

               —

               zrušit napadené rozhodnutí OOJ

               —

               uložit další účastnici řízení náhradu nákladů řízení

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatel tvrdí, že konstatováním, že propouštění dočasných zaměstnanců nevyžaduje odůvodnění, nerespektoval Soud prvního stupně nedávnou judikaturu Soudního dvora, porušil mezinárodní právo a článek 253 Smlouvy o ES, který stanoví všeobecnou povinnost odůvodnění.
   Navrhovatel dále tvrdí, že Soud nesprávně konstatoval, že nepředložil důkazy o zneužití pravomoci. Napadá také konstatování Soudu, že nebyla porušena zásada řádné správy.


title: Věc C-236/14: Žaloba podaná dne 12. května 2014 – Evropská komise v. Irsko

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/22

         Žaloba podaná dne 12. května 2014 – Evropská komise v. Irsko
   (Věc C-236/14)
   2014/C 212/25
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Hetsch, K. Herrmann, L. Armati, zmocněnci)

      Žalované: Irsko

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Irsko tím, že nepřijalo opatření pro provedení definicí obsažených v čl. 2 písm. f), h), m), n) a o) a povinností obsažených v čl. 3 odst. 2 a 4, článku 5, čl. 13 odst. 1 písm. a) až e), čl. 15 odst. 6 písm. e), čl. 16 odst. 1, 3, 5 a 6, čl. 16 odst. 7 druhé větě, čl. 16 odst. 8, čl. 17 odst. 1 až 5, čl. 17 odst. 6, pokud jde o biokapaliny, čl. 17 odst. 8, čl. 18 odst. 1 a 3, pokud jde o biokapaliny, čl. 18 odst. 7, čl. 19 odst. 1 a 3, čl. 21 odst. 1 druhé větě a v přílohách II až V a VII směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (1) a každopádně tím, že tato opatření nesdělilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 27 odst. 1 této směrnice,

               —

               uložit na základě čl. 260 odst. 3 SFEU Irsku z důvodu nesplnění povinnosti sdělit opatření provádějící směrnici přijatou legislativním postupem povinnost zaplatit denní penále 25  447,50 eur, a to ode dne vydání rozsudku Soudního dvora, splatnou na účet Vlastní zdroje Unie, a

               —

               uložit Irsku náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 5. prosince 2010.

      (1)  Úř. věst. L 140, s. 16.


title: Věc C-432/04: Rozsudek Soudního dvora (pléna) ze dne 11. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Edith Cresson (Článek 213 odst. 2 ES — Článek 126 odst. 2 AE — Porušení povinností vyplývajících z postavení člena Komise — Odnětí nároku na důchod)

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/6

         Rozsudek Soudního dvora (pléna) ze dne 11. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Edith Cresson
   (Věc C-432/04) (1)

   (Článek 213 odst. 2 ES - Článek 126 odst. 2 AE - Porušení povinností vyplývajících z postavení člena Komise - Odnětí nároku na důchod)
   (2006/C 224/11)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: H.-P. Hartvig a J. Currall, zmocněnci)

      Žalovaná: Edith Cresson (zástupci: G. Vandersanden, L. Levi a M. Hirsch, avocats)

      Vedlejší účastnice na podporu žalované: Francouzská republika (zástupci: E. Belliard, C. Jurgensen a G. de Bergues, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žaloba podaná na základě čl. 213 odst. 2 třetího pododstavce Smlouvy o ES a čl. 126 odst. 2 třetího pododstavce Smlouvy o AE – Odnětí nároku na důchod bývalého komisaře – Porušení povinností vyplývajících z postavení komisaře
   Výrok

               1)

               Édith Cresson porušila povinnosti vyplývající ze svého postavení členky Komise Evropských společenství ve smyslu čl. 213 odst. 2 ES čl. 126 odst. 2 AE při přijetí do zaměstnání a co se týče podmínek zaměstnání Reného Berthelota.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Komise Evropských společenství, Édith Cresson a Francouzská republika nesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004.


title: Věc C-79/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 11. února 2010 — Systeme Helmholz GmbH v. Hauptzollamt Nürnberg

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 11. února 2010 — Systeme Helmholz GmbH v. Hauptzollamt Nürnberg
   (Věc C-79/10)
   2010/C 113/35
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Systeme Helmholz GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Nürnberg

      Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 14 odst. 1 písm. b) první věta směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (1) vykládán v tom smyslu, že vyjmutí soukromého rekreačního létání z režimu daňového zvýhodnění znamená, že osvobození od daně pro energetické produkty používané jako pohonné hmoty pro létání má být poskytnuto pouze leteckým podnikům, nebo se má osvobození od daně vztahovat na všechny pohonné hmoty používané v letecké dopravě, pokud je daný letoun používán k výdělečné činnosti?

               2)

               Má být čl. 15 odst. 1 písm. j) směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny vykládán v tom smyslu, že se toto ustanovení vztahuje i na pohonné hmoty, které letadlo potřebuje k tomu, aby doletělo do letecké opravny a zpět, nebo platí možnost daňového zvýhodnění jen pro podniky u nichž je podstatou obchodní činností výroba, vývoj, zkoušení a údržba leteckých dopravních prostředků?

               3)

               Má být čl. 11 odst. 3 směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny vykládán v tom smyslu, že při použití letadla užívaného jak s soukromým, tak i k výdělečným účelům, k servisním nebo výcvikovým letům má být podle čl. 14 odst. 1 písm. b) směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, poskytnuto poměrné osvobození od daně pro pohonné hmoty, které byly použity při letech provedených za výdělečnými účely?

               4)

               V případě záporné odpovědi na otázku č. 3: Je možno z nepoužitelnosti čl. 14 odst. 1 písm. b) směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, vyvodit, že v případě smíšeného užívání letadla k soukromým a výdělečným účelům nemá být pro servisní a výcvikové lety poskytnuto žádné osvobození od daně?

               5)

               V případě kladné odpovědi na otázku č. 3, nebo v případě, že z nějakého jiného ustanovení směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, vyplývá obdobný právní závěr: Z jakých kritérií a z jakých posuzovacích období je nutno vycházet při určení příslušného poměru, který má být ve smyslu čl. 11 odst. 3 směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, použit v případě servisních a výcvikových letů?

      (1)  Úř. věst. L 283, s. 51; Zvl. vyd. 09/01, s. 405.


title: Věc C-312/10: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesarbeitsgericht Köln — Německo) — Land Nordrhein-Westfalen v. Melanie Klinz

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/9

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesarbeitsgericht Köln — Německo) — Land Nordrhein-Westfalen v. Melanie Klinz
   (Věc C-312/10) (1)

   2011/C 173/19
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.10.2010.


title: Spojené věci T-711/13 a T-716/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. února 2016 – Harrys Pubar a Harry’s New York Bar v. OHIM – Harry’s New York Bar a Harrys Pubar (HARRY’S BAR) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství HARRY’S BAR — Starší národní obrazová ochranná známka PUB CASINO Harrys RESTAURANG — Částečné zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. února 2016 – Harrys Pubar a Harry’s New York Bar v. OHIM – Harry’s New York Bar a Harrys Pubar (HARRY’S BAR)
   (Spojené věci T-711/13 a T-716/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství HARRY’S BAR - Starší národní obrazová ochranná známka PUB CASINO Harrys RESTAURANG - Částečné zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 111/21)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Harrys Pubar AB (Göteborg, Švédsko) (zástupce: L.-E. Ström, advokát) (věc T-711/13); a Harry’s New York Bar SA (Paříž, Francie) (zástupce: S. Arnaud, advokát) (věc T-716/13)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: V. Melgar, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Harry’s New York Bar SA (věc T-711/13); a Harrys Pubar AB (vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem ve věci T-716/13)

      Předmět věci

   Dvě žaloby podané proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 8. října 2013 (spojené věci R 946/2012-1 a R 995/2012-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Harrys Pubar AB a společností Harry’s New York Bar SA

      Výrok

               1.

               Ve věci T-711/13 se body 1 výroku rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 8. října 2013 (spojené věci R 946/2012-1 a R 995/2012-1)týkající se námitkového řízení mezi společností Harrys Pubar AB a společností Harry’s New York Bar SA, zrušují.

               2.

               Ve věci T-716/13 se žaloba společnosti Harry’s New York Bar SA zamítá.

               3.

               Společnost Harry’s New York Bar SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených společností Harrys Pubar v řízení před Tribunálem, jakož i náklady řízení vynaložené společností Harrys Pubar v rámci řízení před odvolacím senátem OHIM. OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených společností Harrys Pubar v řízení před Tribunálem

      (1)  Úř. věst. C 112, 14.4.2014.


title: Věc C-135/13: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 15. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kúria – Maďarsko) – Sztmári Malom kft v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve „Zemědělství — EZFRV — Nařízení (ES) č. 1698/2005 — Články 20, 26 a 28 — Podpory na modernizaci zemědělských hospodářství a podpory na přidávání hodnoty zemědělským a lesnickým produktům — Podmínky způsobilosti — Pravomoc členských států — Podpory na modernizaci stávajících kapacit mlýnů — Mlýny nahrazené novým mlýnem, aniž dojde ke zvýšení kapacity — Vyloučení — Zásada rovného zacházení“

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/9

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 15. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kúria – Maďarsko) – Sztmári Malom kft v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Věc C-135/13) (1)

   („Zemědělství - EZFRV - Nařízení (ES) č. 1698/2005 - Články 20, 26 a 28 - Podpory na modernizaci zemědělských hospodářství a podpory na přidávání hodnoty zemědělským a lesnickým produktům - Podmínky způsobilosti - Pravomoc členských států - Podpory na modernizaci stávajících kapacit mlýnů - Mlýny nahrazené novým mlýnem, aniž dojde ke zvýšení kapacity - Vyloučení - Zásada rovného zacházení“)
   2014/C 212/09
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Kúria

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sztmári Malom kft

      Žalovaný: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Kúria – Výklad čl. 20 písm. b) bodu iii), jakož i čl. 26 odst. 1 písm. a) a čl. 28 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 277, s. 1) – Podpora na zlepšení konkurenceschopnosti zemědělství a lesnictví – Opatření zaměřená na restrukturalizaci a rozvoj fyzického potenciálu a podporu inovací – Zřízení nového mlýna společností, jejíž hlavní činností je výroba mouky, a to sloučením výrobních kapacit tří stávajících mlýnů, jež mají být uzavřeny – Modernizace zemědělských hospodářství nebo přidávání hodnoty zemědělským produktům

      Výrok

               1)

               Článek 26 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) musí být vykládán v tom smyslu, že se pojem „zlepšení celkové výkonnosti zemědělského hospodářství“ ve smyslu uvedeného ustanovení nemůže vztahovat na operaci, kterou podnik, jehož činností je provozování mlýnů, uzavře starší mlýny, aby je nahradil novým mlýnem, aniž zvýší stávající kapacitu.

               2)

               Článek 20 písm. b) bod iii) a čl. 28 odst. 1 písm. a) nařízení č. 1698/2005 musí být vykládány v tom smyslu, že operace spočívající v uzavření starších mlýnů a jejich nahrazení novým mlýnem bez zvýšení stávající kapacity může zlepšit celkovou výkonnost podniku ve smyslu druhého uvedeného ustanovení.

               3)

               Článek 28 odst. 1 písm. a) nařízení č. 1698/2005 musí být vykládán v tom smyslu, že v zásadě nebrání přijetí takové vnitrostátní právní úpravy, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která zavádí podporu na přidání hodnoty zemědělským produktům, která může být v případě podniků provozujících mlýny poskytnuta pouze pro takové operace, jejichž účelem je modernizace stávajících kapacit uvedených mlýnů, a nikoliv pro operace, které vedou k vytvoření nových kapacit. V takové situaci, jako je situace dotčená ve věci v původním řízení, ve které je jedno nebo více mlýnských zařízení uzavřeno, aby byla nahrazena novým mlýnským zařízením, přičemž nedojde k navýšení stávající kapacity, je však na vnitrostátním soudu, aby se ujistil, že je taková právní úprava uplatňována způsobem, který zaručuje dodržení zásady rovného zacházení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 15.6.2013.


title: Věc T-28/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. ledna 2011 — Park v. OHIM — Bae (PINE TREE) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o zrušení — Obrazová ochranná známka Společenství PINE TREE — Skutečné užívání ochranné známky — Článek 50 odst. 1 písm. a) a čl. 55 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 56 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. ledna 2011 — Park v. OHIM — Bae (PINE TREE)
   (Věc T-28/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o zrušení - Obrazová ochranná známka Společenství PINE TREE - Skutečné užívání ochranné známky - Článek 50 odst. 1 písm. a) a čl. 55 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 56 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 55/37
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mo-Hwa Park (Hillscheid, Německo) (zástupce: P. Lee, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Chong-Yun Bae (Berlín, Německo) (zástupci: A. K. Warnecke a C. Donle, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. listopadu 2008 (věc R 1882/2007-4) týkajícímu se řízení o zrušení práv mezi Mo-Hwa Parkem a Chong-Yun Baem.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Mo-Hwa Parkovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 4.4.2009.


title: Věc C-585/12 P: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. dubna 2013 — Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd, Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV v. Evropská komise

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/59

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. dubna 2013 — Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd, Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV v. Evropská komise
   (Věc C-585/12 P) (1)

   2013/C 225/129
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 55, 23.2.2013.


title: Věc T-280/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. května 2012 — Ewald v. OHIM — Kin Cosmetics (Keen) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Keen — Obrazová ochranná známka Společenství KIN — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. května 2012 — Ewald v. OHIM — Kin Cosmetics (Keen)
   (Věc T-280/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Keen - Obrazová ochranná známka Společenství KIN - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 194/33
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rita Ewald (Frauenwald, Německo) (zástupce: S. Reinhardt, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Kin Cosmetics, SA (Sant Feliu de Guixols, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 3. března 2011 (věc R 1383/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Kin Cosmetics SA a Ritou Ewald.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Ritě Ewald se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 238, 13.8.2011.


title: Věc T-428/17: Žaloba podaná dne 11. července 2017 – Alpine Welten Die Bergführer v. EUIPO (ALPINEWELTEN Die Bergführer)

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/60

         Žaloba podaná dne 11. července 2017 – Alpine Welten Die Bergführer v. EUIPO (ALPINEWELTEN Die Bergführer)
   (Věc T-428/17)
   (2017/C 277/85)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alpine Welten Die Bergführer GmbH & Co. KG (Berghülen, Německo) (zástupce: T.-C. Leisenberg, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „ALPINEWELTEN Die Bergführer“ – Přihláška č. 15 187 826

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. dubna 2017, ve věci R 1339/2016-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a písm. c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-522/14: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Sparkasse Allgäu v. Finanzamt Kempten „Řízení o předběžné otázce – Svoboda usazování – Článek 49 SFEU – Vnitrostátní právní úprava členského státu ukládající úvěrovým institucím povinnost oznámit daňové správě informace o majetku zemřelých klientů pro účely spojené s výběrem dědické daně – Uplatňování této právní úpravy na pobočky usazené v jiném členském státě, ve kterém bankovní tajemství v zásadě zakazuje takové oznamování“

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/14

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Sparkasse Allgäu v. Finanzamt Kempten
      (Věc C-522/14) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Svoboda usazování - Článek 49 SFEU - Vnitrostátní právní úprava členského státu ukládající úvěrovým institucím povinnost oznámit daňové správě informace o majetku zemřelých klientů pro účely spojené s výběrem dědické daně - Uplatňování této právní úpravy na pobočky usazené v jiném členském státě, ve kterém bankovní tajemství v zásadě zakazuje takové oznamování“)
      (2016/C 211/16)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzhof

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Sparkasse Allgäu

         Žalovaný: Finanzamt Kempten

         Výrok

      Článek 49 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, která ukládá úvěrovým institucím se sídlem v tomto členském státě, aby vnitrostátním orgánům oznámily informace o majetku, který je v úschově u jejich nesamostatných poboček usazených v jiném členském státě nebo v jejich správě, v případě úmrtí vlastníka tohoto majetku, který měl bydliště v prvním členském státě, pokud druhý členský stát nestanoví srovnatelnou oznamovací povinnost a úvěrové instituce v tomto státě podléhají bankovnímu tajemství chráněnému pod hrozbou trestních sankcí.

         (1)  Úř. věst. C 65, 23.2.2015.


title: Věc T-143/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. listopadu 2009 — MTZ Polyfilms v. Rada ( Dumping — Dovoz polyethylentereftalátového filmu pocházejícího z Indie — Nařízení o zastavení prozatímního přezkumu — Závazky minimálních dovozních cen — Stanovení vývozní ceny — Použití odlišné metody od metody použité při původním šetření — Volba právního základu — Článek 2 odst. 8 a 9 a čl. 11 odst. 3 a 9 nařízení (ES) č. 384/96 )

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/21

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. listopadu 2009 — MTZ Polyfilms v. Rada
   (Věc T-143/06) (1)

   („Dumping - Dovoz polyethylentereftalátového filmu pocházejícího z Indie - Nařízení o zastavení prozatímního přezkumu - Závazky minimálních dovozních cen - Stanovení vývozní ceny - Použití odlišné metody od metody použité při původním šetření - Volba právního základu - Článek 2 odst. 8 a 9 a čl. 11 odst. 3 a 9 nařízení (ES) č. 384/96“)
   2010/C 11/39
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: MTZ Polyfilms Ltd (Bombaj, Indie) (zástupce: P. De Baere, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.P. Hix, zmocněnec, ve spolupráci s G. Berrischem, advokátem)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Komise Evropských společenství (zástupci: N. Khan a K. Talabér-Ritz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Rady (ES) č. 366/2006 ze dne 27. února 2006, kterým se mění nařízení (ES) č. 1676/2001 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu polyethylentereftalátového filmu pocházejícího mimo jiné z Indie (Úř. věst. L 68, s. 6)

      Výrok rozsudku

               1)

               Nařízení Rady (ES) č. 366/2006 ze dne 27. února 2006, kterým se mění nařízení (ES) č. 1676/2001 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu polyethylentereftalátového filmu pocházejícího mimo jiné z Indie, se zrušuje v rozsahu, v němž ukládá antidumpingové clo společnosti MTZ Polyfilms Ltd.

               2)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností MTZ Polyfilms. Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení

      (1)  Úř. věst. C 178, 29.7.2006.


title: Věc C-185/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná House of Lords (Spojené království) dne 2. dubna 2007 – Riunione Adriatica Di Sicurta SpA (RAS) v. West Tankers Inc.

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná House of Lords (Spojené království) dne 2. dubna 2007 – Riunione Adriatica Di Sicurta SpA (RAS) v. West Tankers Inc.
   (Věc C-185/07)
   (2007/C 155/17)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   House of Lords.
   Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Riunione Adriatica Di Sicurta SpA (RAS).

      Odpůrce: West Tankers Inc.
   Předložená otázka
   Je slučitelné s nařízením (ES) č. 44/2001 (1), aby soud členského státu nařídil, aby osobě bylo zabráněno zahájit nebo pokračovat v řízení v jiném členském státě z důvodu, že takové řízení porušuje rozhodčí smlouvu?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1).


title: Věc C-609/12: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. dubna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Ehrmann AG v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV „Řízení o předběžné otázce — Informace a ochrana spotřebitelů — Nařízení (ES) č. 1924/2006 — Výživová a zdravotní tvrzení při označování potravin — Označování a obchodní úprava potravin — Článek 10 odst. 2 — Časová působnost — Článek 28 odst. 5 a 6 — Přechodná opatření“

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/10

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. dubna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Ehrmann AG v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV
   (Věc C-609/12) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Informace a ochrana spotřebitelů - Nařízení (ES) č. 1924/2006 - Výživová a zdravotní tvrzení při označování potravin - Označování a obchodní úprava potravin - Článek 10 odst. 2 - Časová působnost - Článek 28 odst. 5 a 6 - Přechodná opatření“)
   2014/C 175/11
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Ehrmann AG

      Žalované: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesgerichtshof – Výklad čl. 10 odst. 1 a 2, čl. 28 odst. 5 a článku 29 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (Úř. věst. L 404, s. 9), ve znění nařízení Komise (EU) č. 116/2010 ze dne 9. února 2010 (Úř. věst. L 37, s. 16) – Zdravotní tvrzení – Zvláštní podmínky – Časová působnost

      Výrok

   Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin, ve znění nařízení Komise (EU) č. 116/2010 ze dne 9. února 2010, musí být vykládáno v tom smyslu, že informační povinnosti stanovené v čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení platily již v roce 2010, pokud jde o zdravotní tvrzení, která nebyla zakázána na základě čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení ve spojení s čl. 28 odst. 5 a 6 téhož nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 101, 6.4.2013.


title: Věc T-463/11: Usnesení Tribunálu ze dne 14. prosince 2012 — Dectane v. OHIM — Hella (DAYLINE) ( „Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/23

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. prosince 2012 — Dectane v. OHIM — Hella (DAYLINE)
   (Věc T-463/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2013/C 38/41
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dectane GmbH (Lipsko, Německo) (zástupci: P. Ehrlinger a T. Hagen, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně K. Klüpfel, poté K. Klüpfel a D. Botis, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Hella KGaA Hueck & Co. (Lippstadt, Německo) (zástupce: R. Schnekenbühl, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 15. června 2011 (věc R 1231/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Hella KGaA Hueck & Co. a Dectane GmbH

      Výrok

               1)

               Není již třeba vydat rozhodnutí ve věci samé.

               2)

               Žalobkyně a další účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich ponese polovinu nákladů řízení žalovaného.

      (1)  Úř. věst. C 298, 8.10.2011.


title: Věc C-6/10: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 29. července 2010 — Evropská komise v. Belgické království ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2006/46/ES — Právo společností — Roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky společností — Neprovedení nebo nesdělení vnitrostátních prováděcích opatření“ )

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/14

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 29. července 2010 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-6/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2006/46/ES - Právo společností - Roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky společností - Neprovedení nebo nesdělení vnitrostátních prováděcích opatření)
   2010/C 246/24
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Braun a L. de Schietere de Lophem, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království (zástupci: M. Jacobs a J.-C. Halleux, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/46/ES ze dne 14. června 2006, kterou se mění směrnice Rady 78/660/EHS o ročních účetních závěrkách některých forem společností, 83/349/EHS o konsolidovaných účetních závěrkách, 86/635/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí a 91/674/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách pojišťoven (Úř. věst. L 224, s. 1), ve stanovené lhůtě.

      Výrok

               1)

               Belgické království tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě všechna právní a správní ustanovení nezbytná pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/46/ES ze dne 14. června 2006, kterou se mění směrnice Rady 78/660/EHS o ročních účetních závěrkách některých forem společností, 83/349/EHS o konsolidovaných účetních závěrkách, 86/635/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí a 91/674/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách pojišťoven, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 27.3.2010.


title: Rozsudek soudu prvního stupně ze dne 6. října 2004 ve věci T-356/02, Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Starší obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Krafft“ — Přihláška slovní ochranné známky Společenství VITAKRAFT — Relativní důvod zamítnutí — Skutečné užívání starší ochranné známky — Podobnost označení — Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Pravidlo 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 2868/95)

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/17

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 6. října 2004
   ve věci T-356/02, Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Starší obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Krafft“ - Přihláška slovní ochranné známky Společenství VITAKRAFT - Relativní důvod zamítnutí - Skutečné užívání starší ochranné známky - Podobnost označení - Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Pravidlo 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 2868/95)
   (2004/C 314/44)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-356/02, Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG, se sídlem v Brémách (Německo), zastoupená U. Sanderem, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: A. Apostolakis a G. Schneider), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM, který je vedlejším účastníkem před Soudem, byla Krafft, SA, se sídlem v Andoain (Španělsko), zastoupená P. Kochem Morenem, advokátem, jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. září 2002 (spojené věci R 506/2000-4 a R 581/2000-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Krafft, SA, a Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, A. W. H. Meij a N. J. Forwood, soudci; vedoucí soudní kanceláře: B. Pastor, náměstek vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 6. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. září 2002 (spojené věci R 506/2000-4 a R 581/2000-4) se zrušuje v rozsahu, v němž vyhovělo odvolání vedlejšího účastníka před odvolacím senátem týkajícímu se výrobků „průmyslové oleje a tuky; mazadla; paliva (včetně motorového benzínu) a osvětlovací látky“ (třída 4) a výrobků „stavební hmoty (nekovové); trubky pevné (nekovové) pro stavebnictví; asfalt, smola a bitumen“ (třída 19) obsažených v přihlášce ochranné známky Společenství.

               2.

               Ve zbývajících částech se žaloba zamítá.

               3.

               Každý z účastníků řízení ponese své náklady.

      (1)  Úř. věst. C 55, 8.3.2003.