title: Věc T-21/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. listopadu 2020 – LG Electronics v. EUIPO – Staszewski (K7) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie K7 – Starší slovní ochranná známka Evropské unie k7 – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny – Podobnost výrobků – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/48

      Rozsudek Tribunálu ze dne 18. listopadu 2020 – LG Electronics v. EUIPO – Staszewski (K7)
      (Věc T-21/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie K7 - Starší slovní ochranná známka Evropské unie k7 - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost výrobků - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2021/C 19/50)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: LG Electronics, Inc (Soul, Jižní Korea) (zástupkyně: R. Schiffer, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Folliard-Monguiral a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Miłosz Staszewski (Vratislav, Polsko) (zástupkyně: E. Gryc-Zerych, advokátka)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 31. října 2019 (věc R 401/2019-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi M. Staszewskim a společností LG Electronics.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti LG Electronics se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 68, 2.3.2020.


title: Věc T-571/17: Usnesení Tribunálu ze dne 13. listopadu 2020 – UG v. Komise („Veřejná služba – Smluvní zaměstnanci – Smlouva na dobu neurčitou – Článek 47 písm. c) bod i) PŘOZ – Výpověď – Dohoda o vyčíslené výši náhrady újmy – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/48

      Usnesení Tribunálu ze dne 13. listopadu 2020 – UG v. Komise
      (Věc T-571/17) (1)

      („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Smlouva na dobu neurčitou - Článek 47 písm. c) bod i) PŘOZ - Výpověď - Dohoda o vyčíslené výši náhrady újmy - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2021/C 19/51)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: UG (zástupci: M. Richard a P. Junqueira de Oliveira, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Radu Bouyon a B. Mongin, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 270 SFEU znějící jednak na neplatnost rozhodnutí ze dne 17. října 2016, kterým Úřad Komise pro infrastrukturu a logistiku v Lucemburku (OIL) vypověděl pracovní smlouvu žalobkyně podle článku 47 písm. c) bodu i) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie s účinností od 20. srpna 2017, a jednak na náhradu majetkové újmy, kterou žalobkyně údajně utrpěla v návaznosti na toto rozhodnutí, jakož i nemajetkové újmy, kterou údajně utrpěla z důvodu ponižujícího zacházení, kterému byla vystavená z důvodu své odborové činnosti a čerpání rodičovské dovolené.

         Výrok

                  1)

                  Není důvodné rozhodnout o částce peněžité náhrady související s rozhodnutím ze dne 17. října 2016, kterým Úřad Komise pro infrastrukturu a logistiku v Lucemburku (OIL) vypověděl pracovní smlouvu UG.

                  2)

                  Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených UG. UG ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 357, 23.10.2017.


title: Věc T-827/19: Usnesení Tribunálu ze dne 30. října 2020 – Gáspár v. Komise („Žaloba na neplatnost – Veřejná služba – Převod vnitrostátních nároků na důchod – Stížnost podaná po uplynutí lhůty tří měsíců uvedené v čl. 90 odst. 2 služebního řádu – Neexistence omluvitelného omylu – Zjevná nepřípustnost“)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/49

      Usnesení Tribunálu ze dne 30. října 2020 – Gáspár v. Komise
      (Věc T-827/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Veřejná služba - Převod vnitrostátních nároků na důchod - Stížnost podaná po uplynutí lhůty tří měsíců uvedené v čl. 90 odst. 2 služebního řádu - Neexistence omluvitelného omylu - Zjevná nepřípustnost“)
      (2021/C 19/52)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Norbert Gáspár (Mensdorf, Lucembursko) (zástupce: R. Wardyn, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Mongin a M. Brauhoff, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí úřadu Komise pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) ze dne 23. května 2018, které potvrzuje převod důchodových nároků, které žalobce nabyl před vstupem do služby pro Unii, do důchodového systému orgánů Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná

                  2)

                  Norbertu Gáspárovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 61, 24.2.2020.


title: Věc T-32/20: Usnesení Tribunálu ze dne 19. listopadu 2020 – Buxadé Villalba a další v. Parlament („Žaloba na neplatnost – Institucionální právo – Poslanec Evropského parlamentu – Vzetí na vědomí zvolení dvou španělských zástupců za poslance Evropského parlamentu ze strany Parlamentu – Aktivní legitimace dalších tří poslanců Evropského parlamentu – Nedostatek bezprostředního dotčení – Návrh směřující k vydání deklaratorního rozsudku – Žaloba zčásti nepřípustná a zčásti předložená soudu, který je zjevně nepříslušný k jejímu projednání“)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/49

      Usnesení Tribunálu ze dne 19. listopadu 2020 – Buxadé Villalba a další v. Parlament
      (Věc T-32/20) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Institucionální právo - Poslanec Evropského parlamentu - Vzetí na vědomí zvolení dvou španělských zástupců za poslance Evropského parlamentu ze strany Parlamentu - Aktivní legitimace dalších tří poslanců Evropského parlamentu - Nedostatek bezprostředního dotčení - Návrh směřující k vydání deklaratorního rozsudku - Žaloba zčásti nepřípustná a zčásti předložená soudu, který je zjevně nepříslušný k jejímu projednání“)
      (2021/C 19/53)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Jorge Buxadé Villalba (Madrid, Španělsko) María Esperanza Araceli Aguilar Pinar (Madrid), Hermann Tertsch Del Valle-Lersundi (Madrid) (zástupkyně: M. Castro Fuertes, advokátka)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Görlitz a C. Burgos, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení vzetí na vědomí zvolení Carlese Puigdemonta i Casamajó a Antoniho Comín i Oliverese za poslance Evropského parlamentu ze strany Parlamentu, oznámené předsedou Parlamentu na plenárním zasedání dne 13. ledna 2020.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako zčásti nepřípustná a zčásti předložená soudu, který je zjevně nepříslušný k jejímu projednání.

                  2)

                  O návrzích na vedlejší účastenství Španělského království, Carlese Puigdemonta i Casamajó a Antoniho Comín i Oliverese již není důvodné rozhodnout.

                  3)

                  Jorge Buxadé Villalba, Hermann Tertsch Del Valle-Lersundi a María Esperanza Araceli Aguilar Pinar ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

                  4)

                  Španělské království, Carles Puigdemont i Casamajó a Antoni Comín i Oliveres ponesou náklady řízení spojené s jejich příslušnými návrhy na vedlejší účastenství.

         (1)  Úř. věst. C 77, 9.3.2020.


title: Věc T-163/20: Usnesení Tribunálu ze dne 29. října 2020 – Isopix v. Parlament („Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody – Veřejné zakázky na služby – Nabídkové řízení – Poskytování fotografických služeb – Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání zakázky jinému uchazeči – Zrušení zadávacího řízení – Částečný zánik předmětu sporu – Částečné nevydání rozhodnutí ve věci – Příkaz – Žaloba zčásti podaná soudu, který je zjevně nepříslušný k jejímu projednání“)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/50

      Usnesení Tribunálu ze dne 29. října 2020 – Isopix v. Parlament
      (Věc T-163/20) (1)

      („Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody - Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení - Poskytování fotografických služeb - Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání zakázky jinému uchazeči - Zrušení zadávacího řízení - Částečný zánik předmětu sporu - Částečné nevydání rozhodnutí ve věci - Příkaz - Žaloba zčásti podaná soudu, který je zjevně nepříslušný k jejímu projednání“)
      (2021/C 19/54)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Isopix SA (Ixelles, Belgie) (zástupci: P. Van den Bulck a J. Fahner, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: K. Wójcik a E. Taneva, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU na zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. března 2020, kterým se zamítá nabídka předložená žalobkyní v rámci zadávacího řízení COMM/DG/AWD/2019/854, nadepsaného „Poskytování fotografických služeb – Fotografické zachycení aktualit a institucionálních činností Evropského parlamentu“ a které ji informuje o zadání zakázky jinému uchazeči a dopisu Parlamentu ze dne 17. dubna 2020, který ji informuje o tom, že její nabídka na veřejnou zakázku COMM/DG/AWD/2019/854 byla odmítnuta z důvodu, že nesplňovala kritéria výběru týkající se finanční a hospodářské způsobilosti, a dále návrh primárně na základě 266 SFEU znějící na to, aby byl Parlamentu uložen nový přezkum nabídek, a podpůrně na základě článku 268 SFEU znějící na uložení náhrady škody, kterou žalobkyně údajně utrpěla.

         Výrok

                  1)

                  Není namístě rozhodnout o žalobě, která se týká zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. března 2020, kterým se zamítá nabídka předložená společností Isopix SA v rámci zadávacího řízení COMM/DG/AWD/2019/854, nadepsaného „Poskytování fotografických služeb – Fotografické zachycení aktualit a institucionálních činností Evropského parlamentu“ a které ji informuje o zadání zakázky jinému uchazeči a dopisu Parlamentu ze dne 17. dubna 2020, který ji informuje o tom, že její nabídka na veřejnou zakázku COMM/DG/AWD/2019/854 byla odmítnuta z důvodu, že nesplňovala kritéria výběru týkající se finanční a hospodářské způsobilosti.

                  2)

                  Žaloba se ve zbývající části zamítá, protože byla podána soudu, který je zjevně nepříslušný k jejímu projednání.

                  3)

                  Parlamentu se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení o předběžných opatřeních.

         (1)  Úř. věst. C 191, 8.6.2020.


title: Věc T-257/20: Usnesení Tribunálu ze dne 17. listopadu 2020 – González Calvet v. SRB („Žaloba na neplatnost – Hospodářská a měnová politika – Jednotný mechanismus pro řešení krizí úvěrových institucí a některých investičních podniků – Rozhodnutí odmítající přiznat dotčeným akcionářům a věřitelům finanční náhradu – Nedodržení formálních náležitostí – Článek 76 písm. d) jednacího řádu – Zjevná nepřípustnost“)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/51

      Usnesení Tribunálu ze dne 17. listopadu 2020 – González Calvet v. SRB
      (Věc T-257/20) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Hospodářská a měnová politika - Jednotný mechanismus pro řešení krizí úvěrových institucí a některých investičních podniků - Rozhodnutí odmítající přiznat dotčeným akcionářům a věřitelům finanční náhradu - Nedodržení formálních náležitostí - Článek 76 písm. d) jednacího řádu - Zjevná nepřípustnost“)
      (2021/C 19/55)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Ramón González Calvet (Barcelona, Španělsko) a Joan González Calvet (Barcelona) (zástupce: P. Molina Bosch, advokát)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (zástupci: S. Branca, J. King, L. Forestier a E. Muratori, zmocněnci, ve spolupráci s H.-G. Kamannem, F. Louisem, V. Del Pozo Espinosa De Los Monteros a L. Hesse, advokáty)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí SRB/EES/2020/52 ze dne 17. března 2020, kterým se stanoví, zda je třeba poskytnout odškodnění akcionářům a věřitelům, kterých se dotýkají opatření k řešení krize přijatá ve vztahu k Banco Popular Español, SA.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

                  2)

                  O návrhu Španělského království na vstup do řízení jako vedlejší účastník není již důvodné rozhodovat.

                  3)

                  Ramón González Calvet a Joan González Calvet ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Jednotným výborem pro řešení krizí, s výjimkou nákladů řízení souvisejících s návrhem Španělského království na vstup do řízení jako vedlejší účastník.

                  4)

                  Ramón González Calvet, Joan González Calvet, Jednotný výbor pro řešení krizí a Španělské království ponesou vlastní náklady řízení související s návrhem Španělského království na vstup do řízení jako vedlejší účastník.

         (1)  Úř. věst. C 209, 22.6.2020.


title: Věc T-383/20: Usnesení Tribunálu ze dne 5. listopadu 2020 – Moloko Beverage v. EUIPO – Nexus Liquids (moloko) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/52

      Usnesení Tribunálu ze dne 5. listopadu 2020 – Moloko Beverage v. EUIPO – Nexus Liquids (moloko)
      (Věc T-383/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2021/C 19/56)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Moloko Beverage GmbH (Göppingen, Německo) (zástupkyně: D. Wieland, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Nexus Liquids GmbH (Bad Salzuflen, Německo) (zástupce: F. Schembecker, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. března 2020 (věc R 1485/2019-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Nexus Liquids a Moloko Beverage.

         Výrok

                  1)

                  O žalobě již není důvodné rozhodnout.

                  2)

                  Společnosti Moloko Beverage GmbH a Nexus Liquids GmbH ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 262, 10.8.2020.


title: Věc T-451/20 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 29. října 2020 – Facebook Ireland v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – Hospodářská soutěž – Žádost o informace – Článek 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003 – Návrh na předběžné opatření – Naléhavost – Fumus boni juris – Zvážení zájmů“)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/52

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 29. října 2020 – Facebook Ireland v. Komise
      (Věc T-451/20 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Hospodářská soutěž - Žádost o informace - Článek 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003 - Návrh na předběžné opatření - Naléhavost - Fumus boni juris - Zvážení zájmů“)
      (2021/C 19/57)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Facebook Ireland Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: D. Jowell, QC, D. Bailey, barrister, J. Aitken, D. Das, S. Malhi, R. Haria, M. Quayle, solicitors a T. Oeyen, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Conte, C. Urraca Caviedes a C. Sjödin, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise C(2020) 3011 final ze dne 4. května 2020 v řízení podle čl. 18 odst. 3 a čl. 24 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc AT.40628 – Praktiky společnosti Facebook týkající se dat).

         Výrok

                  1)

                  Vykonatelnost článku 1 rozhodnutí Evropské komise C(2020) 3011 final ze dne 4. května 2020 v řízení podle čl. 18 odst. 3 a čl. 24 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc AT.40628 – Praktiky společnosti Facebook týkající se dat) se odkládá v rozsahu, ve kterém se v něm formulovaná povinnost týká dokumentů, které nesouvisí s obchodní činností společnosti Facebook Ireland Ltd a obsahují citlivé osobní údaje, a v rozsahu, ve kterém nebyl proveden postup uvedený v bodě 2.

                  2)

                  Společnost Facebook Ireland určí, které dokumenty obsahují údaje uvedené v bodě 1 a předá je Komisi na samostatném elektronickém nosiči. Tyto dokumenty budou následně umístěny do virtuální datové místnosti, která bude přístupná co možná nejomezenějšímu počtu členů vyšetřovací komise za (virtuální či fyzické) přítomnosti odpovídajícího počtu advokátů společnosti Facebook Ireland. Členové vyšetřovací komise dotčené dokumenty prozkoumají a vyhodnotí, přičemž advokátům společnosti Facebook Ireland umožní, aby před založením dokumentů, které budou považovány za relevantní, do spisu, tyto dokumenty okomentovali. V případě neshody ohledně kvalifikace určitého dokumentu budou mít advokáti společnosti Facebook Ireland právo vysvětlit důvody svého nesouhlasu. V případě přetrvávající neshody bude moct společnost Facebook Ireland požádat ředitele pro informace, komunikace a média působícího u generálního ředitelství Komise pro hospodářskou soutěž o zahájení arbitráže.

                  3)

                  Návrh na předběžné opatření se ve zbývající části zamítá.

                  4)

                  Usnesení ze dne 24. července 2020, Facebook Ireland v. Komise (T-451/20 R), se zrušuje.

                  5)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-452/20 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 29. října 2020 – Facebook Ireland v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – Hospodářská soutěž – Žádost o informace – Článek 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003 – Návrh na předběžné opatření – Naléhavost – Fumus boni juris – Zvážení zájmů“)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/53

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 29. října 2020 – Facebook Ireland v. Komise
      (Věc T-452/20 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Hospodářská soutěž - Žádost o informace - Článek 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003 - Návrh na předběžné opatření - Naléhavost - Fumus boni juris - Zvážení zájmů“)
      (2021/C 19/58)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Facebook Ireland Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: D. Jowell, QC, D. Bailey, barrister, J. Aitken, D. Das, S. Malhi, R. Haria, M. Quayle, solicitors a T. Oeyen, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Conte, C. Urraca Caviedes a C. Sjödin, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise C(2020) 3013 final ze dne 4. května 2020 v řízení podle čl. 18 odst. 3 a čl. 24 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc AT.40684 – Facebook Marketplace).

         Výrok

                  1)

                  Vykonatelnost článku 1 rozhodnutí Evropské komise C(2020) 3013 final ze dne 4. května 2020 v řízení podle čl. 18 odst. 3 a čl. 24 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc AT.40684 – Facebook Marketplace) se odkládá v rozsahu, ve kterém se v něm formulovaná povinnost týká dokumentů, které nesouvisí s obchodní činností společnosti Facebook Ireland Ltd a obsahují citlivé osobní údaje, a v rozsahu, ve kterém nebyl proveden postup uvedený v bodě 2.

                  2)

                  Společnost Facebook Ireland určí, které dokumenty obsahují údaje uvedené v bodě 1 a předá je Komisi na samostatném elektronickém nosiči. Tyto dokumenty budou následně umístěny do virtuální datové místnosti, která bude přístupná co možná nejomezenějšímu počtu členů vyšetřovací komise za (virtuální či fyzické) přítomnosti odpovídajícího počtu advokátů společnosti Facebook Ireland. Členové vyšetřovací komise dotčené dokumenty prozkoumají a vyhodnotí, přičemž advokátům společnosti Facebook Ireland umožní, aby před založením dokumentů, které budou považovány za relevantní, do spisu, tyto dokumenty okomentovali. V případě neshody ohledně kvalifikace určitého dokumentu budou mít advokáti společnosti Facebook Ireland právo vysvětlit důvody svého nesouhlasu. V případě přetrvávající neshody bude moct společnost Facebook Ireland požádat ředitele pro informace, komunikace a média působícího u generálního ředitelství Komise pro hospodářskou soutěž o zahájení arbitráže.

                  3)

                  Návrh na předběžné opatření se ve zbývající části zamítá.

                  4)

                  Usnesení ze dne 24. července 2020, Facebook Ireland v. Komise (T-452/20 R), se zrušuje.

                  5)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-609/20: Žaloba podaná dne 30. září 2020 – LA International Cooperation v. Komise

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/54

      Žaloba podaná dne 30. září 2020 – LA International Cooperation v. Komise
      (Věc T-609/20)
      (2021/C 19/59)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: LA International Cooperation Srl (Milán, Itálie) (zástupci: B. O’Connor, Solicitor, a M. Hommé, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise ze dne 20. července 2020, které bylo adresováno přímo žalobkyni (dále jen „napadené rozhodnutí“) a kterým byla žalobkyně vyloučena z účasti v zadávacích řízeních v rámci rozpočtu EU a 11. Evropského rozvojového fondu nebo z výběru za účelem vynakládání finančních prostředků Unie podle nařízení (EU, Euratom) 2018/1046 (1) a za účelem vynakládání finančních prostředků v rámci Evropského rozvojového fondu podle nařízení (EU) 2018/1877 (2), a

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šestnáct žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení zásady řádné správy, zákazu zneužití práva, povinnosti náležité péče a nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 (3).

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že OLAF nejednal správně s žalobkyní, čímž porušil právo na obhajobu, povinnost náležité péče a právo na spravedlivý proces.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení článků 7 a 9 nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 a práva na řádnou správu, povinnosti náležité péče a práva na spravedlivý proces.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení čl. 9 odst. 4 základního nařízení o úřadu OLAF a práva na spravedlivý proces a povinnosti uvést odůvodnění.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z toho, že OLAF jednal v rozporu s čl. 7 odst. 8 nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 a zásadou řádné správy.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází z porušení čl. 9 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 a práva na řádnou správu.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že komise pro systém včasného odhalování rizik a vylučování hospodářských subjektů jednala v rozporu s články 41, 47, 48 a 54 Listiny základních práv, když provedla předběžnou právní kvalifikaci skutečností zjištěných úřadem OLAF.

                  8.

                  Osmý žalobní důvod vychází z toho, že na základě upravené závěrečné zprávy úřadu OLAF nemohla komise pro systém včasného odhalování rizik a vylučování hospodářských subjektů učinit nezávislé rozhodnutí nebo řádně posoudit význam návrhů žalobkyně v rozporu se zásadou řádné správy a články 135 až 143 finančního nařízení.

                  9.

                  Devátý žalobní důvod vychází z toho, že lobbování ani podílové odměny nejsou samy o sobě protiprávní a vyvozením tohoto závěru byla porušena zásada řádné správy.

                  10.

                  Desátý žalobní důvod vychází z toho, že jádro závěrů uvedených v napadeném rozhodnutí ve vztahu k žalobkyni je stiženo vadami spočívajícími v tom, že komise pro systém včasného odhalování rizik a vylučování hospodářských subjektů a orgán oprávněný ke jmenování (DG NEAR) jednali v rozporu se základními právy žalobkyně a zejména v rozporu se zásadami řádné správy a povinnosti náležité péče a že napadené rozhodnutí není řádně odůvodněno.

                  11.

                  Jedenáctý žalobní důvod vychází z porušení čl. 13 odst. 2 jednacího řádu komise pro systém včasného odhalování rizik a vylučování hospodářských subjektů a práva na obhajobu.

                  12.

                  Dvanáctý žalobní důvod vychází z toho, že komise pro systém včasného odhalování rizik a vylučování hospodářských subjektů musela mít k dispozici jiné informace, než upravenou závěrečnou zprávu v rozporu s čl. 13 odst. 2 jednacího řádu komise pro systém včasného odhalování rizik a vylučování hospodářských subjektů.

                  13.

                  Třináctý žalobní důvod vychází z toho, že upravená závěrečné zpráva úřadu OLAF byla upravena v takovém rozsahu, který je v rozporu se zásadou řádné správy, povinností náležité péče a právem na spravedlivý proces.

                  14.

                  Čtrnáctý žalobní důvod vychází z toho, že sankce byla stanovena ve výši, která byla ovlivněna různými porušeními nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013, finančního nařízení a základních právních zásad.

                  15.

                  Patnáctý žalobní důvod vychází z toho, že z upravené závěrečné zprávy nevyplývá, že životopis znalce byl zfalšovaný nebo vymyšlený, a napadené rozhodnutí je tudíž v tomto bodě neopodstatněné a v rozporu se zásadami řádné správy, povinnosti náležité péče a práva na obhajobu.

                  16.

                  Šestnáctý žalobní důvod vychází z toho, že zpráva úřadu OLAF o operativní analýze byla nedostatečná pro zamýšlené účely a porušila zásady řádné správy a právo na obhajobu.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014 a (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (Úř. věst. 2018, L 193, s. 1).

         (2)  Nařízení Rady (EU) 2018/1877 ze dne 26. listopadu 2018 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond a o zrušení nařízení (EU) 2015/323 (Úř. věst. 2018, L 307, s. 1).

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. 2013, L 248, s. 1).


title: Věc T-632/20: Žaloba podaná dne 15. října 2020 – OG v. EDA

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/56

      Žaloba podaná dne 15. října 2020 – OG v. EDA
      (Věc T-632/20)
      (2021/C 19/60)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: OG (zástupci: S. Pappas a N. Kyriazopoulou, advokáti)

         Žalovaná: Evropská obranná agentura (EDA)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské obranné agentury ze dne 13. prosince 2019 o nezařazení žalobkyně na rezervní seznam kandidátů vhodných k přijetí,

                  —

                  zrušil rozhodnutí ředitele EDA, kterým byla zamítnuta stížnost žalobkyně proti rozhodnutí EDA ze dne 13. prosince 2019, a to v rozsahu, v němž obsahuje dodatečné odůvodnění, a

                  —

                  uložil náhradu ve výši 3 000 eur (tří tisíc eur) za nemajetkovou újmu vzniklou žalobkyni,

                  —

                  rozhodl, že žalovaná ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení podstatné procesní náležitosti spočívající v povinnosti uvést odůvodnění.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásad rovného zacházení, transparentnosti, objektivnosti a řádné správy.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení oznámení o volném pracovním místě, z protiprávního či nedostatečného odůvodnění a ze zjevně nesprávného posouzení ohledně kvalifikace žalobkyně pro obsazované pracovní místo.


title: Věc T-650/20: Žaloba podaná dne 23. října 2020 – NU v. EUIPO

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/58

      Žaloba podaná dne 23. října 2020 – NU v. EUIPO
      (Věc T-650/20)
      (2021/C 19/62)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: NU (zástupci: S. Pappas a N. Kyriazopoulou, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 1. dubna 2020 o neobnovení smlouvy žalobkyně;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nemajetkové újmy ve výši 20 000 eur (dvacet tisíc eur) v důsledku rozhodnutí o neobnovení její smlouvy;

                  —

                  uložil žalovanému, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z chybějící pravomoci.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních záležitostí v rozsahu, v němž nezohlednil hodnotící zprávu z roku 2019 v rámci dialogu předcházejícího přijetí sporného rozhodnutí.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z nesplnění povinnosti řádné péče v rozsahu, v němž administrativa nezohlednila ani zdravotní problémy žalobkyně, ani hodnotící zprávu z roku 2019, ani všechna právní kritéria umožňující posoudit pracovní výkon žalobkyně.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z protiprávního odůvodnění a zjevně nesprávného posouzení.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z protiprávního postupu před zahájením soudního řízení, který nevedl k náležitému přezkumu rozhodnutí ze dne 15. července 2020 orgánem oprávněným ke jmenování.


title: Věc T-654/20: Žaloba podaná dne 27. října 2020 – Silex v. Komise a EASME

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/59

      Žaloba podaná dne 27. října 2020 – Silex v. Komise a EASME
      (Věc T-654/20)
      (2021/C 19/63)
      Jednací jazyk: maďarština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Silex Ipari Automatizálási Zrt. (Budapešť, Maďarsko) (zástupkyně: Á. Baratta, advokátka)

         Žalované: Evropská komise a Výkonná agentura pro malé a střední podniky (EASME)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil výzvu k úhradě č. 3242009492 vydanou EASME dne 18. srpna (dále jen „výzva k úhradě“) v rozsahu, v němž požaduje zaplacení 55 454,44 eur;

                  —

                  zrušil dopis ze dne 18. srpna 2020 se značkou Ref. Ares(2020)4309529 (dále jen „dopis“), zaslaný EASME společně s výzvou k úhradě, v rozsahu, v němž požaduje vrácení 48 238,75 eur za uvolnění příspěvku do záručního fondu;

                  —

                  zrušil dopis zaslaný společně s výzvou k úhradě v rozsahu, v němž konečný finanční výkaz zaslaný v tomto dopise označuje přímé personální náklady ve výši 210 423,11 eur za nezpůsobilé;

                  —

                  zrušil dopis zaslaný společně s výzvou k úhradě v rozsahu, v němž konečný finanční výkaz zaslaný v tomto dopise označuje nepřímé náklady ve výši 52 605,78 eur za nezpůsobilé;

                  —

                  uložil EASME a Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nesplnění povinnosti uvést odůvodnění.
                  EASME nesplnila povinnost uvést odůvodnění, jelikož právně neodůvodnila požadavky obsažené ve výzvě k úhradě a v dopise s ní zaslaném.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy.
                  EASME porušila zásadu řádné správy tím, že:

                              —

                              neodpověděla věcně na technické zprávy a návrhy žalobkyně, ani na žádosti žalobkyně o změnu smlouvy;

                              —

                              nezajistila, aby byl v kritické fázi projektu k dispozici project officer;

                              —

                              porušila článek 40 nařízení (EU) č. 1290/2013 (1) v souvislosti s využitím nezávislých odborníků, o kterém hovoří jeho odstavec 2, a požadavky uvedenými v odstavci 3, pokud jde o střet zájmů nezávislých odborníků.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení.
                  EASME se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když v referenčním seznamu předaném společně s výzvou k úhradě konstatovala, že projekt v zásadě nesplňuje celkové technické a obchodní cíle, v důsledku skutečností a dokumentů, které nebyly při tomto posouzení zohledněny.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nedodržení požadavků na přiměřenost.
                  EASME nedodržela požadavky na přiměřenost, když označila za nezpůsobilé výdaje ve výši celkem 263 028,89 eur z výdajů 804 020,75 eur deklarovaných žalobkyní.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z nedodržení požadavku řádného finančního řízení a zejména požadavku hospodárnosti, efektivnosti a účinnosti.

            EASME nezohlednila argumenty žalobkyně ohledně vývoje potřeb trhu a z toho plynoucí potřeby změnit projekt.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1290/2013 ze dne 11. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro účast a šíření výsledků programu „Horizont 2020 – rámcový program pro výzkum a inovace (2014–2020)“ a zrušuje nařízení (ES) č. 1906/2006 (Úř. věst. 2013, L 347, s. 81).


title: Věc T-661/20: Žaloba podaná dne 30. října 2020 – NV v. eu-LISA

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/60

      Žaloba podaná dne 30. října 2020 – NV v. eu-LISA
      (Věc T-661/20)
      (2021/C 19/64)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: NV (zástupci: S. Rodrigues a A. Champetier, advokáti)

         Žalovaná: Agentura Evropské unie pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 3. února 2020 v rozsahu, v němž žalobci ukládá důtku;

                  —

                  případně, zrušil rozhodnutí ze dne 3. srpna 2020, kterým se zamítá stížnost žalobce ze dne 9. dubna 2020;

                  —

                  uložil žalované povinnost nahradit žalobci nemajetkovou újmu, vyčíslenou ex aequo et bono na částku 5 000 eur;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod, námitka protiprávnosti ve vztahu k rozhodnutí správní rady (2015-014) o správních vyšetřováních ze dne 28. ledna 2015.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práva na obhajobu a porušení článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a práva být vyslechnut a dále z porušení povinnosti mlčenlivosti.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článků 12, 12a, 17 a 19 služebního řádu, z porušení zásady řádné správy a ze zjevně nesprávného posouzení.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení článku 10 přílohy IX služebního řádu o disciplinárním řízení a z porušení povinnosti řádné péče.


title: Věc T-670/20: Žaloba podaná dne 9. listopadu 2020 – Sam McKnight v. EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/61

      Žaloba podaná dne 9. listopadu 2020 – Sam McKnight v. EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)
      (Věc T-670/20)
      (2021/C 19/65)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sam McKnight Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: V. von Bomhard a J. Fuhrmann, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Carolina Herrera Ltd (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie COOL GIRL – Přihláška č. 16 681 975

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. srpna 2020, ve věci R 689/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení, a vstoupí-li do řízení jako vedlejší účastník společnost Carolina Herrera, i je uložil i dalšímu účastníkovi.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-673/20: Žaloba podaná dne 11. listopadu 2020 – Celler Lagravera v. EUIPO – Cyclic Beer Farm (Cíclic)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/62

      Žaloba podaná dne 11. listopadu 2020 – Celler Lagravera v. EUIPO – Cyclic Beer Farm (Cíclic)
      (Věc T-673/20)
      (2021/C 19/66)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Celler Lagravera, SLU (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cyclic Beer Farm, SL (Barcelona, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Cíclic – přihláška č. 17 948 980

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. srpna 2020 ve věci R 465/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž tím, že zamítá odvolání podané společností Celler Lagravera, SLU, potvrzuje rozhodnutí námitkového oddělení č. B 3 071 125, kterým bylo vyhověno námitkám podaným proti všem výrobkům ochranné známky Evropské unie č. 7 948 980 Cíclic (obrazové) označující „vína“ v třídě 33; a

                  —

                  uložil protistraně nebo protistranám náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-679/20: Žaloba podaná dne 13. listopadu 2020 – Dr. August Wolff v. EUIPO – Combe International (Vagisan)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/63

      Žaloba podaná dne 13. listopadu 2020 – Dr. August Wolff v. EUIPO – Combe International (Vagisan)
      (Věc T-679/20)
      (2021/C 19/68)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Německo) (zástupce: A. Thünken, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Combe International Ltd (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie slovní ochranné známky Vagisan – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 10 985 168

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. září 2020, ve věci R 2459/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení EUIPO č. 000018101 C ze dne 11. září 2019;

                  —

                  uložil EUIPO a případně vedlejší účastnici řízení náhradu nákladů tohoto řízení a řízení před EUIPO.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-680/20: Žaloba podaná dne 11. listopadu 2020 – Novelis v. Komise

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/64

      Žaloba podaná dne 11. listopadu 2020 – Novelis v. Komise
      (Věc T-680/20)
      (2021/C 19/69)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Novelis Inc. (Mississauga, Ontario, Kanada) (zástupci: S. Völcker, T. Caspary a R. Benditz, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil v plném rozsahu nebo částečně rozhodnutí Komise ze dne 31. srpna 2020 ve věci M.9076 – Novelis/Aleris, kterým byla zamítnuta žádost společnosti Novelis o prodloužení lhůty o jeden měsíc v souladu s bodem 49 závazků přijatých ve spise Novelis/Aleris;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že napadené rozhodnutí bylo přijato zástupcem generálního ředitele generálního ředitelství Komise pro hospodářskou soutěž a nikoli sborem komisařů, což je v rozporu se zásadou kolegiality.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práva žalobkyně být vyslechnut.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění, které brání žalobkyni účinně uplatnit své právo na obhajobu.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že napadené rozhodnutí je stiženo několika zjevnými nesprávnými posouzeními a nezohledňuje, že žalobkyně měla oprávněné důvody k žádosti o prodloužení lhůty. Krom toho, podle žalobkyně, napadené rozhodnutí porušuje zásadu proporcionality vzhledem k právním účinkům, které vyvolává a ke skutečnosti, že byla k dispozici méně omezující opatření.


title: Věc T-681/20: Žaloba podaná dne 13. listopadu 2020 – OC v. ESVČ

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/65

      Žaloba podaná dne 13. listopadu 2020 – OC v. ESVČ
      (Věc T-681/20)
      (2021/C 19/70)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: OC (zástupkyně: L. Levi a A. Champetier, advokátky)

         Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou;
                  v důsledku toho,

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 27. ledna 2020 v rozsahu, v němž jím byla zamítnuta její žádost ze dne 27. září 2019 o náhradu škody;

                  —

                  bude-li to nutné, zrušil rozhodnutí ze dne 4. srpna 2020 v rozsahu, v němž jím byla zamítnuta její stížnost ze dne 17. dubna 2020;

                  —

                  uložil žalované nahradit žalobkyni její nemajetkovou a finanční újmu, jejíž výše se v souladu se zásadou ex aequo et bono odhaduje na 20 000, resp. na 580 889 eur;

                  —

                  uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení článku 22a služebního řádu úředníků Evropské unie, porušení článku 3.3 listiny úkolů a povinností správců zálohových účtů ESVČ, porušení článku 3 kodexu profesních standardů finančních ověřovatelů ESVČ a porušení článku 2 rozhodnutí PROC HR(2011)008 vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti jednat s náležitou péčí. Žalobkyně v této souvislosti zejména tvrdí, že o jejím přeložení bylo rozhodnuto, aniž by byla dodržena zásada rovnocennosti pracovních míst, a že vzhledem k okolnostem projednávané věci její přeložení nebylo odůvodněno zájmem služby.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práva být vyslechnut a povinnosti uvést odůvodnění, jakož i z porušení ochrany osobních údajů a práva na respektování soukromého života.


title: Věc T-682/20: Žaloba podaná dne 16. listopadu 2020 – Legero Schuhfabrik v. EUIPO – Rieker Schuh (obuv)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/65

      Žaloba podaná dne 16. listopadu 2020 – Legero Schuhfabrik v. EUIPO – Rieker Schuh (obuv)
      (Věc T-682/20)
      (2021/C 19/71)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Legero Schuhfabrik GmbH (Feldkirchen bei Graz, Rakousko) (zástupce: M. Gail, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Rieker Schuh AG (Thayngen, Švýcarsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství 1 451 421-0185

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. září 2020, ve věci R 1650/2019-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení článku 5 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 6/2002;

                  —

                  Porušení článku 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 6/2002;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 6/2002;

                  —

                  Porušení čl. 62 druhé věty nařízení Rady (ES) č. 6/2002;

                  —

                  Porušení čl. 62 první věty nařízení Rady (ES) č. 6/2002.


title: Věc T-683/20: Žaloba podaná dne 16. listopadu 2020 – Legero Schuhfabrik v. EUIPO – Rieker Schuh (obuv)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/66

      Žaloba podaná dne 16. listopadu 2020 – Legero Schuhfabrik v. EUIPO – Rieker Schuh (obuv)
      (Věc T-683/20)
      (2021/C 19/72)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Legero Schuhfabrik GmbH (Feldkirchen bei Graz, Rakousko) (zástupce: M. Gail, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Rieker Schuh AG (Thayngen, Švýcarsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství 1 457 113 0405

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. září 2020, ve věci R 1648/2019-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  porušení článku 5 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 6/2002;

                  —

                  porušení článku 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 6/2002;

                  —

                  porušení čl. 7 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 6/2002;

                  —

                  porušení článku 62 druhé věty nařízení Rady (ES) č. 6/2002;

                  —

                  porušení článku 62 první věty nařízení Rady (ES) č. 6/2002.


title: Věc T-684/20: Žaloba podaná dne 16. listopadu 2020 – Legero Schuhfabrik v. EUIPO – Rieker Schuh (obuv)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/67

      Žaloba podaná dne 16. listopadu 2020 – Legero Schuhfabrik v. EUIPO – Rieker Schuh (obuv)
      (Věc T-684/20)
      (2021/C 19/73)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Legero Schuhfabrik GmbH (Feldkirchen bei Graz, Rakousko) (zástupce: M. Gail, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Rieker Schuh AG (Thayngen, Švýcarsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství č. 1 457 113-0075

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. září 2020, ve věci R 1649/2019-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení článku 5 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 6/2002;

                  —

                  Porušení článku 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 6/2002;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 6/2002;

                  —

                  Porušení čl. 62 druhé věty nařízení Rady (ES) č. 6/2002;

                  —

                  Porušení čl. 62 první věty nařízení Rady (ES) č. 6/2002.


title: Věc T-688/20: Žaloba podaná dne 16. listopadu 2020 – Freshly Cosmetics v. EUIPO – Misiego Blázquez (IDENTY BEAUTY)

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/69

      Žaloba podaná dne 16. listopadu 2020 – Freshly Cosmetics v. EUIPO – Misiego Blázquez (IDENTY BEAUTY)
      (Věc T-688/20)
      (2021/C 19/75)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Freshly Cosmetics, SL (Reus, Španělsko) (zástupce: P. Roiger Bellostes, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem: Francisco Misiego Blázquez (Madrid, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie IDENTY BEAUTY – Přihláška č. 17 913 910

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. září 2020 ve věci R 205/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí a potvrdil zápis ochranné známky Evropské unie č. 17 913 910 IDENTY BEAUTY pro všechny výrobky a služby spadající do třídy 3;

                  —

                  uložil majiteli starší španělské ochranné známky náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-692/20: Žaloba podaná dne 18. listopadu 2020 – Iliad Italia v. Komise

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/70

      Žaloba podaná dne 18. listopadu 2020 – Iliad Italia v. Komise
      (Věc T-692/20)
      (2021/C 19/76)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Iliad Italia SpA (Milán, Itálie) (zástupci: D. Fosselard a D. Waelbroeck, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise C(2020) 1573 final ze dne 6. března 2020 nevznést námitky vůči oznámené transakci ve věci M.9674-Vodafone Italia / TIM / INWIT JV, ve znění závazků, a prohlásit ji za slučitelnou s vnitřním trhem a s fungováním Dohody o EHP,

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že závazky neposkytují žádné jasné vymezení či vyčíslení minimálního výkonu požadovaného ke splnění povinnosti poskytnout dostatečný volný prostor, což je ústřední pilíř efektivity závazků.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že závazky výslovně a jasně nepožadují, aby měl nový subjekt právo získat již od počátku provádění závazků hostingové služby pokrývající pásmo 700 MHz, což je zásadní pro efektivní provoz konkurenční mobilní sítě.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že závazky výslovně a jasně nebrání účastníkům ve volbě nevhodných stanic při plnění jejich povinnosti poskytnout přístup novým subjektům, a že závazky neposkytují žádnou ochranu proti účastníkům postupujícím při výběru zpřístupňovaných stanic zaujatě.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že závazky upravují nedostatečný a nejasný postup pro zajištění přístupu k příslušným stanicím s tím výsledkem, že nové subjekty nebudou schopny efektivně využívat stanice nabídnuté na základě závazků.


title: Věc T-693/20: Žaloba podaná dne 5. listopadu 2020 – Hansol Paper v. Komise

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/71

      Žaloba podaná dne 5. listopadu 2020 – Hansol Paper v. Komise
      (Věc T-693/20)
      (2021/C 19/77)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Hansol Paper Co. Ltd (Soul, Jižní Korea) (zástupci: B. Servais a V. Crochet, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) č. 2020/1524 ze dne 19. října 2020 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz určitého typu těžkého termografického papíru pocházejícího z Korejské republiky a o konečném výběru uloženého prozatímního cla;

                  —

                  uložil Komisi a případným vedlejším účastníkům podporujícím Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby žalobkyně uvádí jeden žalobní důvod, přičemž tvrdí, že metoda Komise pro určení rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou žalobkyně porušuje čl. 3 odst. 1, 2, 3 a odst. 6, jakož i čl. 9 odst. 4 základního nařízení.


title: Věc T-110/18: Usnesení Tribunálu ze dne 28. října 2020 – Grange Backup Power v. Komise

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/71

      Usnesení Tribunálu ze dne 28. října 2020 – Grange Backup Power v. Komise
      (Věc T-110/18) (1)

      (2021/C 19/78)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 166, 14.5.2018.


title: Věc T-741/18: Usnesení Tribunálu ze dne 23. října 2020 – ZZ v. ECB

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/72

      Usnesení Tribunálu ze dne 23. října 2020 – ZZ v. ECB
      (Věc T-741/18) (1)

      (2021/C 19/79)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda čtvrtého rozšířeného senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 103, 18.3.2019.


title: Věc T-222/20: Usnesení Tribunálu ze dne 27. října 2020 – CH a CN v. Parlament

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/72

      Usnesení Tribunálu ze dne 27. října 2020 – CH a CN v. Parlament
      (Věc T-222/20) (1)

      (2021/C 19/80)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 201, 15.6.2020.


title: Věc T-490/20: Usnesení Tribunálu ze dne 27. října 2020 – CH a CN v. Parlament

text:
               18.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/72

      Usnesení Tribunálu ze dne 27. října 2020 – CH a CN v. Parlament
      (Věc T-490/20) (1)

      (2021/C 19/81)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda osmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 329, 5.10.2020.


title: Věc C-16/19: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. ledna 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sądu Okręgowego w Krakowie – Polsko) – VL v. Szpital Kliniczny im. dra J. Babińskiego Samodzielny Publiczny Zakład Opieki Zdrowotnej w Krakowie („Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Rovné zacházení v zaměstnání a povolání – Směrnice 2000/78/ES – Článek 2 odst. 1 a odst. 2 písm. a) a b) – Pojem‚diskriminace‘ – Přímá diskriminace – Nepřímá diskriminace – Diskriminace na základě zdravotního postižení – Rozdílné zacházení v rámci skupiny zdravotně postižených pracovníků – Poskytnutí mzdového příplatku zdravotně postiženým pracovníkům, kteří po datu zvoleném zaměstnavatelem předložili potvrzení o uznání zdravotního postižení – Vyloučení zdravotně postižených pracovníků, kteří předložili potvrzení před tímto datem“)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/6

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. ledna 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sądu Okręgowego w Krakowie – Polsko) – VL v. Szpital Kliniczny im. dra J. Babińskiego Samodzielny Publiczny Zakład Opieki Zdrowotnej w Krakowie
      (Věc C-16/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Směrnice 2000/78/ES - Článek 2 odst. 1 a odst. 2 písm. a) a b) - Pojem‚diskriminace‘ - Přímá diskriminace - Nepřímá diskriminace - Diskriminace na základě zdravotního postižení - Rozdílné zacházení v rámci skupiny zdravotně postižených pracovníků - Poskytnutí mzdového příplatku zdravotně postiženým pracovníkům, kteří po datu zvoleném zaměstnavatelem předložili potvrzení o uznání zdravotního postižení - Vyloučení zdravotně postižených pracovníků, kteří předložili potvrzení před tímto datem“)
      (2021/C 88/06)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Okręgowy w Krakowie

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: VL

         Žalovaná: Szpital Kliniczny im. dra J. Babińskiego Samodzielny Publiczny Zakład Opieki Zdrowotnej w Krakowie

         Výrok

      Článek 2 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládán v tom smyslu, že:

                  —

                  praxe zaměstnavatele spočívající ve vyplácení mzdového příplatku zdravotně postiženým pracovníkům, kteří předložili potvrzení o uznání zdravotního postižení po datu zvoleném tímto zaměstnavatelem, a nikoli zdravotně postiženým pracovníkům, kteří toto potvrzení předložili před tímto datem, může představovat přímou diskriminaci, ukáže-li se, že tato praxe je založena na kritériu neoddělitelně spjatém se zdravotním postižením, jelikož je takové, že jasně určené skupině pracovníků složené ze všech pracovníků se zdravotním postižením, o jejichž zdravotním postižení zaměstnavatel při zavedení této praxe nutně věděl, je definitivně znemožněno splnit tuto časovou podmínku;

                  —

                  uvedená praxe, přestože je zdánlivě neutrální, může představovat nepřímou diskriminaci na základě zdravotního postižení, pokud se ukáže, že vede ke specifickému znevýhodnění zdravotně postižených pracovníků v závislosti na povaze jejich zdravotního postižení, zejména na jeho zjevné povaze nebo na skutečnosti, že toto zdravotní postižení vyžaduje přiměřenou úpravu pracovních podmínek, ledaže je objektivně odůvodněna legitimním cílem a prostředky k dosažení tohoto cíle jsou přiměřené a nezbytné.

         (1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.


title: Věc C-236/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation - Francie) – GRDF SA v. Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie, Procureur général près la cour d'appel de Paris („Řízení o předběžné otázce – Společná pravidla pro vnitřní trh se zemním plynem – Směrnice 2009/73/ES – Článek 41 odst. 11 – Řešení sporů týkajících se povinností uložených provozovateli soustavy – Časové účinky rozhodnutí orgánu pro řešení sporů – Právní jistota – Legitimní očekávání“)

text:
               2.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/7

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation - Francie) – GRDF SA v. Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie, Procureur général près la cour d'appel de Paris
      (Věc C-236/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společná pravidla pro vnitřní trh se zemním plynem - Směrnice 2009/73/ES - Článek 41 odst. 11 - Řešení sporů týkajících se povinností uložených provozovateli soustavy - Časové účinky rozhodnutí orgánu pro řešení sporů - Právní jistota - Legitimní očekávání“)
      (2020/C 68/03)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour de cassation

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: GRDF SA

         Žalovaní: Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie, Procureur général près la cour d'appel de Paris

         Výrok

      Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání tomu, aby se účinky rozhodnutí regulačního orgánu, který jedná jako orgán pro řešení sporů, uvedeného v čl. 41 odst. 11 této směrnice, vztahovaly na situaci účastníků sporu, který mu byl předložen k rozhodnutí, v níž se tito účastníci nacházeli před vznikem tohoto sporu, zejména pokud jde o smlouvu o přepravě zemního plynu, u níž bylo jedné straně uvedeného sporu uloženo upravit tuto smlouvu tak, aby byla po celou dobu trvání smluvní doby v souladu s unijním právem.

         (1)  Úř. věst. C 190, 4. 6. 2018.


title: Věc C-385/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato - Itálie) – Arriva Italia Srl, Ferrotramviairia SpA, Consorzio Trasporti Aziende Pugliesi (CO.TRA.P) v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti („Řízení o předběžné otázce – Státní podpory – Pojem – Veřejný železniční podnik v obtížích – Opatření podpory – Přiznání finanční podpory – Účel – Pokračování v činnosti veřejného železničního podniku – Přidělení a podíl na základním kapitálu tohoto veřejného podniku – Převod do kapitálu jiného veřejného podniku – Kritérium soukromého investora – Povinnost předchozího oznámení nových podpor“)

text:
               2.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/9

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato - Itálie) – Arriva Italia Srl, Ferrotramviairia SpA, Consorzio Trasporti Aziende Pugliesi (CO.TRA.P) v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
      (Věc C-385/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Státní podpory - Pojem - Veřejný železniční podnik v obtížích - Opatření podpory - Přiznání finanční podpory - Účel - Pokračování v činnosti veřejného železničního podniku - Přidělení a podíl na základním kapitálu tohoto veřejného podniku - Převod do kapitálu jiného veřejného podniku - Kritérium soukromého investora - Povinnost předchozího oznámení nových podpor“)
      (2020/C 68/05)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Arriva Italia Srl, Ferrotramviairia SpA, Consorzio Trasporti Aziende Pugliesi (CO.TRA.P)

         Žalované: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti

         za účasti: Ferrovie dello Stato Italiane SpA, Gestione Commissariale per Le Ferrovie del Sud Est e Servizi Automobilistici Srl a socio unico, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Výrok

                  1)

                  Článek 107 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, s výhradou ověření, která musí provést předkládající soud, že jak přidělení peněžité částky veřejnému podniku, který se nachází v závažných finančních obtížích, tak převod celého podílu na základním kapitálu uvedeného podniku vlastněného členským státem na jiný veřejný podnik bez protiplnění, ale prostřednictvím povinnosti posledně uvedeného napravit majetkovou nerovnováhu prvního podniku, mohou být kvalifikovány jako „státní podpora“ ve smyslu uvedeného článku 107 SFEU.

                  2)

                  Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že pokud jsou opatření, jako je přidělení peněžité částky veřejnému podniku, který se nachází v závažných finančních obtížích, nebo převod celého podílu na základním kapitálu tohoto podniku vlastněného členským státem na jiný veřejný podnik bez protiplnění, ale prostřednictvím povinnosti posledně uvedeného napravit majetkovou nerovnováhu prvního podniku, kvalifikována jako „státní podpory“ ve smyslu článku 107 SFEU, je na předkládajícím soudu, aby vyvodil veškeré důsledky vyplývající ze skutečnosti, že tyto podpory nebyly Evropské komisi oznámeny, v rozporu s ustanoveními čl. 108 odst. 3 SFEU, a musí být tedy považovány za protiprávní.

         (1)  Úř. věst. C 294, 20.8.2018.


title: Věc C-418/18 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. prosince 2019 – Patrick Grégor Puppinck a další v. Polská republika, Evropská komise, Evropský parlament, Rada Evropské unie, European Citizens’ Initiative One of Us („Kasační opravný prostředek – Institucionální právo – Občanská iniciativa „Jeden z nás“ – Sdělení Evropské komise obsahující její závěry a odůvodnění, proč nehodlá učinit opatření navrhovaná v rámci občanské iniciativy“)

text:
               2.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/10

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. prosince 2019 – Patrick Grégor Puppinck a další v. Polská republika, Evropská komise, Evropský parlament, Rada Evropské unie, European Citizens’ Initiative One of Us
      (Věc C-418/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Institucionální právo - Občanská iniciativa „Jeden z nás“ - Sdělení Evropské komise obsahující její závěry a odůvodnění, proč nehodlá učinit opatření navrhovaná v rámci občanské iniciativy“)
      (2020/C 68/06)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Patrick Grégor Puppinck, Filippo Vari, Josephine Quintavalle, Edith Frivaldszky, Jacub Baltroszewicz, Alicia Latorre Canizares, Manfred Liebner (zástupci: R. Kiska, Solicitor, P. Diamond, Barrister)

         Další účastníci řízení: European Citizens’ Initiative One of Us, Evropská komise (zástupce: H. Krämer, zmocněnec), Polská republika, Evropský parlament, Rada Evropské unie

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Patrick Grégor Puppinck, Filippo Vari, Jakub Baltroszewicz, Manfred Liebner, Josephine Quintavalle, Edith Frivaldszky a Alicia Latorre Canizares ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 341, 24.9.2018.


title: Spojené věci C-453/18 a 494/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo, Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona - Španělsko) – Bondora AS v. Carlos V. C. (C-453/18), XY (C-494/18) („Řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v občanských věcech – Řízení o evropském platebním rozkazu – Nařízení (ES) č. 1896/2006 – Předložení doplňujících dokumentů podporujících nárok – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Směrnice 93/13/EHS – Posouzení soudem, u něhož byl podán návrh na vydání evropského platebního rozkazu“)

text:
               2.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/11

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo, Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona - Španělsko) – Bondora AS v. Carlos V. C. (C-453/18), XY (C-494/18)
      (Spojené věci C-453/18 a 494/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Řízení o evropském platebním rozkazu - Nařízení (ES) č. 1896/2006 - Předložení doplňujících dokumentů podporujících nárok - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Směrnice 93/13/EHS - Posouzení soudem, u něhož byl podán návrh na vydání evropského platebního rozkazu“)
      (2020/C 68/07)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soudy

      Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo, Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Bondora AS

         Žalovaní: Carlos V. C. (C-453/18), XY (C-494/18)

         Výrok

      Článek 7 odst. 2 písm. d) a e) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 ze dne 12. prosince 2006, kterým se zavádí řízení o evropském platebním rozkazu, jakož i čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách, jak jsou vykládány Soudním dvorem a ve světle článku 38 Listiny základních práv Evropské unie, musí být vykládány v tom smyslu, že umožňují „soudu“ ve smyslu uvedeného nařízení, aby v rámci řízení o evropském platebním rozkazu požádal věřitele o doplňující informace ke smluvním ujednáním, jichž se dovolává na podporu dotčeného nároku, a to za účelem posouzení i bez návrhu případné zneužívající povahy těchto ujednání, a v důsledku toho brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že jsou doplňující dokumenty předložené za tímto účelem nepřípustné.

         (1)  Úř. věst. C 381, 22.10.2018.


title: Věc C-460/18 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. prosince 2019 – HK v. Evropská komise, Rada Evropské unie („Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Služební řád úředníků Evropské unie – Článek 1d – Článek 17 první pododstavec přílohy VIII – Pozůstalostní důchod – Podmínky přiznání – Pojem „pozůstalý manžel“ úředníka Unie – Manželství a jiný než manželský svazek – Nesezdané soužití – Zásada nediskriminace – Srovnatelná situace – Neexistence – Podmínka týkající se doby trvání manželství – Boj proti podvodům – Odůvodnění“)

text:
               2.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/11

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. prosince 2019 – HK v. Evropská komise, Rada Evropské unie
      (Věc C-460/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Služební řád úředníků Evropské unie - Článek 1d - Článek 17 první pododstavec přílohy VIII - Pozůstalostní důchod - Podmínky přiznání - Pojem „pozůstalý manžel“ úředníka Unie - Manželství a jiný než manželský svazek - Nesezdané soužití - Zásada nediskriminace - Srovnatelná situace - Neexistence - Podmínka týkající se doby trvání manželství - Boj proti podvodům - Odůvodnění“)
      (2020/C 68/08)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: HK (zástupci: A. Champetier a S. Rodrigues, advokáti)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: G. Gattinara a B. Mongin, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 3. května 2018, HK v. Komise (T 574/16, nezveřejněný EU:T:2018:252), se zrušuje.

                  2)

                  Žaloba podaná HK na neplatnost rozhodnutí Evropské komise, kterým mu nebyl přiznán nárok na pozůstalostní důchod, a na náhradu údajně vzniklé nemajetkové i majetkové újmy se zamítá.

                  3)

                  HK, Evropská komise a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku.

         (1)  Úř. věst. C 381, 22.10.2018.


title: Věc C-465/18: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato - Itálie) – AV, BU v. Comune di Bernareggio („Řízení o předběžné otázce – Svoboda usazování – Převod lékárny v rámci nabídkového řízení – Vnitrostátní právní předpisy – Předkupní právo pro zaměstnance lékárny, jež je předmětem převodu“)

text:
               2.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/12

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato - Itálie) – AV, BU v. Comune di Bernareggio
      (Věc C-465/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Svoboda usazování - Převod lékárny v rámci nabídkového řízení - Vnitrostátní právní předpisy - Předkupní právo pro zaměstnance lékárny, jež je předmětem převodu“)
      (2020/C 68/09)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: AV, BU

         Žalovaná: Comune di Bernareggio

         za účasti: CT

         Výrok

      Článek 49 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu opatření, které přiznává bezpodmínečné předkupní právo lékárníkům zaměstnaným v obecní lékárně v případě jejího převodu cestou nabídkového řízení.

         (1)  Úř. věst. C 399, 5.11.2018.


title: Věc C-592/18: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het bedrijfsleven - Nizozemsko) – Darie BV v. Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu („Řízení o předběžné otázce – Nařízení (EU) č. 528/2012 – Článek 3 odst. 1 písm. a) a c) – Pojem „biocidní přípravek“ – Pojem „účinná látka“ – Výrobek s obsahem bakterií, který obsahuje druh bakterie Bacillus Ferment – Působení, které není pouhým fyzickým nebo mechanickým působením – Nepřímé působení – Doba působení výrobku“)

text:
               2.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/13

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het bedrijfsleven - Nizozemsko) – Darie BV v. Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu
      (Věc C-592/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (EU) č. 528/2012 - Článek 3 odst. 1 písm. a) a c) - Pojem „biocidní přípravek“ - Pojem „účinná látka“ - Výrobek s obsahem bakterií, který obsahuje druh bakterie Bacillus Ferment - Působení, které není pouhým fyzickým nebo mechanickým působením - Nepřímé působení - Doba působení výrobku“)
      (2020/C 68/10)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Darie BV

         Žalovaný: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

         Výrok

                  1)

                  Pojem „biocidní přípravek“ ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 ze dne 22. května 2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání musí být vykládán v tom smyslu, že se vztahuje na přípravky obsahující jeden nebo více druhů bakterií, enzymů nebo jiných složek, které z důvodu jejich specifického způsobu účinku nepůsobí v zásadě přímo na cílové škodlivé organismy, ale působí na vznik nebo zachování možného životního prostoru těchto organismů, pokud je účinků těchto přípravků dosaženo jakýmkoliv jiným způsobem než pouhým fyzickým nebo mechanickým působením, a tyto účinky jsou nedílnou součástí řetězce příčinných souvislostí, jehož cílem je inhibiční účinek vůči uvedeným organismům.

                  2)

                  Článek 3 odst. 1 písm. a) nařízení č. 528/2012 musí být vykládán v tom smyslu, že skutečnost, že přípravek má být použit na ošetřovaný povrch teprve po odstranění cílových škodlivých organismů na tomto povrchu, nemá vliv na kvalifikaci tohoto přípravku jako „biocidního přípravku“ ve smyslu tohoto ustanovení.

                  3)

                  Článek 3 odst. 1 písm. a) nařízení č. 528/2012 musí být vykládán v tom smyslu, že doba, během níž výrobek působí, nemá vliv na kvalifikaci tohoto přípravku jako „biocidního přípravku“ ve smyslu tohoto ustanovení.

         (1)  Úř. věst. C 436, 3.12.2018..


title: Věc C-677/18: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) - Spojené království) – Amoena Ltd v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs („Řízení o předběžné otázce – Společný celní sazebník – Sazební zařazení zboží – Kombinovaná nomenklatura – Čísla 6212 a 9021 – Podprsenky po mastektomii – Prováděcí nařízení (EU) 2017/1167 – Platnost – Pojem „příslušenství“ – Loajální spolupráce“)

text:
               2.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/14

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) - Spojené království) – Amoena Ltd v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Věc C-677/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společný celní sazebník - Sazební zařazení zboží - Kombinovaná nomenklatura - Čísla 6212 a 9021 - Podprsenky po mastektomii - Prováděcí nařízení (EU) 2017/1167 - Platnost - Pojem „příslušenství“ - Loajální spolupráce“)
      (2020/C 68/11)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Amoena Ltd

         Žalovaný: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Výrok

      Přezkum položených otázek neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/1167 ze dne 26. června 2017 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury.

         (1)  Úř. věst. C 25, 21. 1. 2019.


title: Věc C-707/18: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Timiș - Rumunsko) – Amărăști Land Investment SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Timiș („Řízení o předběžné otázce – Daně – Společný systém daně z přidané hodnoty – Směrnice 2006/112/ES – Zdanitelná plnění – Odpočet daně zaplacené na vstupu – Nabývání nemovitostí nezapsaných do vnitrostátního katastru nemovitostí – Náklady spojené s prvním zápisem do uvedeného katastru hrazené nabyvatelem – Využití specializovaných třetích společností – Podílení se na poskytnutí služeb nebo investiční náklady vynaložené pro potřeby podniku“)

text:
               2.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/14

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Timiș - Rumunsko) – Amărăști Land Investment SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Timiș
      (Věc C-707/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daně - Společný systém daně z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Zdanitelná plnění - Odpočet daně zaplacené na vstupu - Nabývání nemovitostí nezapsaných do vnitrostátního katastru nemovitostí - Náklady spojené s prvním zápisem do uvedeného katastru hrazené nabyvatelem - Využití specializovaných třetích společností - Podílení se na poskytnutí služeb nebo investiční náklady vynaložené pro potřeby podniku“)
      (2020/C 68/12)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Tribunalul Timiș

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Amărăști Land Investment SRL

         Žalovaní: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Timișoara, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Timiș

         Výrok

                  1)

                  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání tomu, aby se strany transakce, jejímž cílem je převod vlastnického práva k nemovitostem, dohodly na ujednání, podle kterého nabyvatel ponese zcela nebo zčásti náklady na administrativní formality v souvislosti s touto transakcí, zejména náklady související s prvním zápisem těchto nemovitostí do vnitrostátního katastru nemovitostí. Samotná existence takového ujednání v synallagmatické smlouvě o budoucí smlouvě o prodeji nemovitostí však není rozhodující pro to, zda má nabyvatel nárok na odpočet daně z přidané hodnoty související se zaplacením nákladů plynoucích z prvního zápisu dotčených nemovitostí do vnitrostátního katastru nemovitostí.

                  2)

                  Směrnice 2006/112, zejména její článek 28, musí být vykládána v tom smyslu, že v rámci synallagmatické smlouvy o budoucí smlouvě o prodeji nemovitostí nezapsaných do vnitrostátního katastru nemovitostí se má za to, že nabyvatel, jenž je osobou povinnou k dani a který, jak se smluvně zavázal vůči prodávajícímu, provádí kroky nezbytné k prvnímu zápisu dotčených nemovitostí do uvedeného katastru, přičemž využívá služeb třetích osob povinných k dani, sám poskytl prodávajícímu předmětné služby ve smyslu tohoto článku 28, i když se smluvní strany dohodly, že prodejní cena uvedených nemovitostí nezahrnuje protihodnotu plnění týkajících se katastrální evidence.

         (1)  Úř. věst. C 54, 11.2.2019.


title: Věc C-290/19: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského súdu v Trnavě - Slovensko) – RN v. Home Credit Slovakia a.s. („Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitele – Směrnice 2008/48/ES – Smlouvy o spotřebitelském úvěru – Článek 10 odst. 2 – Informace, které musí být uvedeny v úvěrových smlouvách – Roční procentní sazba nákladů – Neuvedení přesné procentní sazby – Sazba vyjádřená jako rozpětí mezi 21,5 % a 22,4 %“)

text:
               2.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/15

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského súdu v Trnavě - Slovensko) – RN v. Home Credit Slovakia a.s.
      (Věc C-290/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitele - Směrnice 2008/48/ES - Smlouvy o spotřebitelském úvěru - Článek 10 odst. 2 - Informace, které musí být uvedeny v úvěrových smlouvách - Roční procentní sazba nákladů - Neuvedení přesné procentní sazby - Sazba vyjádřená jako rozpětí mezi 21,5 % a 22,4 %“)
      (2020/C 68/13)
      Jednací jazyk: slovenština

         Předkládající soud

      Krajský súd v Trnavě

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: RN

         Žalovaná: Home Credit Slovakia a.s.

         Výrok

      Článek 10 odst. 2 písm. g) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS, ve znění směrnice Komise 2011/90/EU ze dne 14. listopadu 2011, musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby byla roční procentní sazba nákladů uvedená ve smlouvě o spotřebitelském úvěru vyjádřena nikoli jako jedna sazba, ale jako rozpětí odkazující na minimální a maximální procentní sazbu.

         (1)  Úř. věst. C 213, 24.6.2019.


title: Věc C-502/19: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo - Španělsko) – trestní řízení proti Oriolu Junqueras Viesovi („Řízení o předběžné otázce – Zrychlené řízení – Institucionální právo – Občan Evropské unie zvolený do Evropského parlamentu v době, kdy je na něj v rámci trestního řízení uvalena vazba – Článek 14 SEU – Pojem „člen Evropského parlamentu“ – Článek 343 SFEU – Imunity nezbytné k plnění poslání Unie – Protokol (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie – Článek 9 – Imunity, kterých požívají členové Evropského parlamentu – Imunita během cesty – Imunita v rámci zasedání – Osobní, časová a věcná působnost těchto imunit – Zbavení imunity Evropským parlamentem – Žádost vnitrostátního soudu o zbavení imunity – Akt o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách – Článek 5 – Funkční období – Článek 8 – Volební postup – Článek 12 – Ověření pověřovacích listin členů Evropského parlamentu po oficiálním vyhlášení volebních výsledků – Listina základních práv Evropské unie – Článek 39 odst. 2 – Volba členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách svobodným a tajným hlasováním – Právo být volen“)

text:
               2.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/16

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo - Španělsko) – trestní řízení proti Oriolu Junqueras Viesovi
      (Věc C-502/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Zrychlené řízení - Institucionální právo - Občan Evropské unie zvolený do Evropského parlamentu v době, kdy je na něj v rámci trestního řízení uvalena vazba - Článek 14 SEU - Pojem „člen Evropského parlamentu“ - Článek 343 SFEU - Imunity nezbytné k plnění poslání Unie - Protokol (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie - Článek 9 - Imunity, kterých požívají členové Evropského parlamentu - Imunita během cesty - Imunita v rámci zasedání - Osobní, časová a věcná působnost těchto imunit - Zbavení imunity Evropským parlamentem - Žádost vnitrostátního soudu o zbavení imunity - Akt o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách - Článek 5 - Funkční období - Článek 8 - Volební postup - Článek 12 - Ověření pověřovacích listin členů Evropského parlamentu po oficiálním vyhlášení volebních výsledků - Listina základních práv Evropské unie - Článek 39 odst. 2 - Volba členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách svobodným a tajným hlasováním - Právo být volen“)
      (2020/C 68/14)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Supremo

         Účastník původního trestního řízení

      Oriol Junqueras Vies

         za účasti: Ministerio Fiscal, Abogacía del Estado, Partido político VOX

         Výrok

      Článek 9 protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že:

                  —

                  je třeba mít za to, že osoba, jejíž zvolení do Evropského parlamentu bylo oficiálně vyhlášeno v době, kdy na ni byla v rámci řízení pro zločiny uvalena vazba, ale nebylo jí umožněno vyhovět některým požadavkům, které v návaznosti na takové vyhlášení stanoví vnitrostátní právo, ani odcestovat do Evropského parlamentu s cílem zúčastnit se jeho prvního zasedání, požívá imunity podle druhého pododstavce tohoto článku;

                  —

                  tato imunita znamená, že dotčená osoba musí být propuštěna z vazby, aby mohla odcestovat do Evropského parlamentu a splnit tam požadované formality. Pokud má však příslušný vnitrostátní soud za to, že uvedenou osobu je třeba poté, co získala postavení člena Evropského parlamentu, ve vazbě ponechat, musí bezodkladně požádat Evropský parlament, aby tuto osobu uvedené imunity na základě čl. 9 třetího pododstavce téhož protokolu zbavil.

         (1)  Úř. věst. C 328, 30.9.2019.


title: Věc C-181/18 P: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 4. prosince 2019 – Polská republika v. PGNiG Supply & Trading GmbH, Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora – Žaloba na neplatnost – Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU – Přípustnost – Rozhodnutí, které se žalobkyně netýká bezprostředně ani osobně – Nařizovací akt – Neexistence – Článek 130 jednacího řádu Tribunálu – Meritorní zkoumání žalobních důvodů – Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie – Právo na účinnou právní ochranu a na spravedlivý proces – Zásada kontradiktornosti – Zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek“)

text:
               2.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/17

      Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 4. prosince 2019 – Polská republika v. PGNiG Supply & Trading GmbH, Evropská komise
      (Věc C-181/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Žaloba na neplatnost - Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU - Přípustnost - Rozhodnutí, které se žalobkyně netýká bezprostředně ani osobně - Nařizovací akt - Neexistence - Článek 130 jednacího řádu Tribunálu - Meritorní zkoumání žalobních důvodů - Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie - Právo na účinnou právní ochranu a na spravedlivý proces - Zásada kontradiktornosti - Zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek“)
      (2020/C 68/15)
      Jednací jazyk: polština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec)

         Další účastnice řízení: PGNiG Supply & Trading GmbH (zástupce: M. Jeżewski, adwokat), Evropská komise (zástupkyně: O. Beynet a K. Herrmann, zmocněnkyně)

         Vedlejší účastnice: Spolková republika Německo (zástupci: původně T. Henze a R. Kanitz, poté R. Kanitz, zmocněnci)

         Výrok

                  1.

                  Kasační opravný prostředek se odmítá jako nepřípustný.

                  2.

                  Polská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 152, 30.4.2018.


title: Věc C-362/18: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 18. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Székesfehérvári Törvényszék - Maďarsko) – Hochtief AG v. Fővárosi Törvényszék („Řízení o předběžné otázce – Veřejné zakázky – Řízení o opravném prostředku – Směrnice 89/665/EHS – Směrnice 92/13/EHS – Právo na účinnou soudní ochranu – Zásady efektivity a rovnocennosti – Návrh na obnovu řízení v případě soudních rozhodnutí porušujících unijní právo – Odpovědnost členských států za porušení unijního práva vnitrostátními soudy – Posouzení nahraditelné škody“)

text:
               2.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/18

      Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 18. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Székesfehérvári Törvényszék - Maďarsko) – Hochtief AG v. Fővárosi Törvényszék
      (Věc C-362/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Řízení o opravném prostředku - Směrnice 89/665/EHS - Směrnice 92/13/EHS - Právo na účinnou soudní ochranu - Zásady efektivity a rovnocennosti - Návrh na obnovu řízení v případě soudních rozhodnutí porušujících unijní právo - Odpovědnost členských států za porušení unijního práva vnitrostátními soudy - Posouzení nahraditelné škody“)
      (2020/C 68/16)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Székesfehérvári Törvényszék

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Hochtief AG

         Žalovaný: Fővárosi Törvényszék

         Výrok

                  1)

                  Odpovědnost členského státu za škody způsobené rozhodnutím vnitrostátního soudu rozhodujícího v posledním stupni, které porušuje pravidlo unijního práva, se řídí podmínkami formulovanými Soudním dvorem zejména v bodě 51 rozsudku ze dne 30. září 2003, Köbler (C 224/01, EU:C:2003:513), aniž by přitom bylo vyloučeno, že odpovědnost tohoto státu může být založena za méně přísných podmínek na základě vnitrostátního práva. Tato odpovědnost není vyloučena tím, že dané rozhodnutí se pojí s překážkou věci pravomocně rozsouzené. V rámci uplatňování této odpovědnosti vnitrostátnímu soudu, kterému byl předložen návrh na náhradu škody, přísluší, aby s ohledem na všechny skutečnosti charakterizující dotčenou situaci posoudil, zda se soud rozhodující v posledním stupni dopustil dostatečně závažného porušení unijního práva tím, že zjevným způsobem porušil použitelné unijní právo včetně relevantní judikatury Soudního dvora. Unijní právo naopak brání pravidlu vnitrostátního práva, které v takovém případě obecně vylučuje náhradu škody, pokud se jedná o náhradu nákladů způsobených účastníkovi řízení škodným rozhodnutím vnitrostátního soudu.

                  2)

                  Unijní právo, zejména směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES ze dne 11. prosince 2007 a směrnice Rady 92/13/EHS ze dne 25. února 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se uplatňování pravidel Společenství pro postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací ve znění směrnice 2007/66, jakož i zásady rovnocennosti a účinnosti, musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, která neumožňuje obnovu řízení, v němž soud uvedeného členského státu vydal rozsudek zakládající překážku věci pravomocně rozsouzené, kterým rozhodl o žalobě na neplatnost aktu zadavatele, aniž se zabýval otázkou, která měla být zohledněna podle dřívějšího rozsudku Soudního dvora vydaného v odpověď na žádost o rozhodnutí o předběžné otázce předloženou v řízení o této žalobě na neplatnost nebo podle dřívějšího rozsudku Soudního dvora vydaného v odpověď na žádost o rozhodnutí o předběžné otázce v jiné věci. Pokud však použitelná vnitrostátní procesní pravidla dávají vnitrostátnímu soudu možnost, aby změnil rozsudek zakládající překážku věci pravomocně rozsouzené tak, aby byl stav vzniklý v důsledku tohoto rozsudku uveden do souladu s dřívějším konečným vnitrostátním soudním rozhodnutím, o němž soud, který uvedený rozsudek vydal, i účastníci řízení, v němž byl tento rozsudek vydán, již předtím věděli, musí být tato možnost v souladu se zásadami rovnocennosti a efektivity využita za stejných podmínek tak, aby byl stav uveden do souladu s unijním právem, jak bylo vyloženo dřívějším rozsudkem Soudního dvora.

         (1)  Úř. věst. C 311, 3.9.2018.