title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 30. září 2004 ve věci C-275/02 (žádost Verwaltungsgericht Stuttgart o rozhodnutí o předběžné otázce): Engin Ayaz proti Land Baden-Württemberg (Přidružení EHS-Turecko — Volný pohyb pracovníků — První pododstavec článku 7 rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 — Rozsah osobní působnosti — Pojem rodinného příslušníka tureckého pracovníka působícího na řádném trhu pracovních sil v členském státě — Nevlastní syn takového pracovníka)

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 30. září 2004
   ve věci C-275/02 (žádost Verwaltungsgericht Stuttgart o rozhodnutí o předběžné otázce): Engin Ayaz proti Land Baden-Württemberg (1)

   (Přidružení EHS-Turecko - Volný pohyb pracovníků - První pododstavec článku 7 rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 - Rozsah osobní působnosti - Pojem rodinného příslušníka tureckého pracovníka působícího na řádném trhu pracovních sil v členském státě - Nevlastní syn takového pracovníka)
   (2004/C 284/01)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-275/02, jejímž předmětem je žádost na základě článku 234 ES o rozhodnutí o předběžné otázce, předložená Verwaltungsgericht Stuttgart (Německo) rozhodnutím ze dne 11. července 2002, které došlo Soudnímu dvoru dne 26. července 2002, v řízení Engin Ayaz proti Land Baden-Württemberg, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, C. Gulmann, J. N. Cunha Rodrigues, R. Schintgen (zpravodaj) a F. Macken, soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 30. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
   První pododstavec článku 7 rozhodnutí č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení přijatého Radou přidružení, která byla zřízena dohodou o přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, musí být vykládán v tom smyslu, že nevlastní syn tureckého pracovníka, který působí na řádném trhu pracovních sil v členském státě, mladší 21 let nebo závislý na takovém pracovníkovi, je rodinným příslušníkem tohoto pracovníka ve smyslu tohoto ustanovení a přísluší mu práva, která pro něj vyplývají z tohoto rozhodnutí, jakmile získá řádné povolení následovat zmíněného pracovníka v hostitelském členském státě.

      (1)  Úř. věst. C 261, 26.10.2002.


title: Věc C-445/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Itálie) dne 24. července 2017 – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli v. Pilato SpA

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Regionale del Lazio (Itálie) dne 24. července 2017 – Agenzia delle Dogane e dei Monopoli v. Pilato SpA
   (Věc C-445/17)
   (2017/C 347/12)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione Tributaria Regionale del Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      Žalovaná: Pilato SpA

      Předběžná otázka

   Musí být položka KN 8704 kombinované nomenklatury vykládána v tom smyslu, že jsou v ní zahrnuty i pohřební vozy? V případě záporné odpovědi na první otázku, musí být pohřební vozy zařazeny v položce KN 8705, nebo v položce KN 8703?


title: Věc C-513/03: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne  23. února 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te 's-Hertogenbosch) – Dědicové E. A. van Hilten-van der Heijden v. Inspecteur van de Belastingdienst/Particulieren/Ondernemingen buitenland te Heerlen (Pohyb kapitálu — Článek 73b odst. 1 Smlouvy o ES (nyní čl. 56 odst. 1 ES) — Dědická daň — Právní fikce, podle které se u příslušníka členského státu, který zemřel do deseti let poté, co opustil tento členský stát, má za to, že bydlel v tomto státě v okamžiku svého úmrtí — Třetí stát)

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 23. února 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te 's-Hertogenbosch) – Dědicové E. A. van Hilten-van der Heijden v. Inspecteur van de Belastingdienst/Particulieren/Ondernemingen buitenland te Heerlen
   (Věc C-513/03) (1)

   (Pohyb kapitálu - Článek 73b odst. 1 Smlouvy o ES (nyní čl. 56 odst. 1 ES) - Dědická daň - Právní fikce, podle které se u příslušníka členského státu, který zemřel do deseti let poté, co opustil tento členský stát, má za to, že bydlel v tomto státě v okamžiku svého úmrtí - Třetí stát)
   (2006/C 131/11)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Gerechtshof te 's-Hertogenbosch
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Dědicové E. A. van Hilten-van der Heijden

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Particulieren/Ondernemingen buitenland te Heerlen
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Gerechtshof te 's-Hertogenbosch – Výklad čl. 57 odst. 1 ES a čl. 58 odst. 3 ES Prohlášení (č. 7) k článku 58 (dříve článek 73d) Smlouvy o založení Evropského společenství, které je přílohou závěrečného aktu z Maastrichtu – Daňové ustanovení členského státu týkající se dědické daně, podle kterého se u příslušníka tohoto státu, který měl bydliště v tomto státě a který zemřel do deseti let poté, co opustil území tohoto státu, má za to, že má pro účely uplatnění této daně bydliště v tomto státě – Státní příslušník, který má bydliště ve třetím státě v okamžiku svého úmrtí
   Výrok
   Článek 73b Smlouvy o ES (nyní článek 56 ES) je třeba vykládat tak, že nebrání takové právní úpravě členského státu, jaká je předmětem věci v původním řízení, podle které se dědictví státního příslušníka tohoto členského státu, který zemřel do deseti let poté, co převedl do zahraničí své bydliště, které měl v uvedeném členském státě, zdaňuje tak, jako kdyby si tento státní příslušník ponechal bydliště v témže státě, přičemž se uplatní sleva na dani ve výši dědické daně, která byla odvedena v jiných státech.

      (1)  Úř. věst. C 85, 3.4.2004.


title: Věc C-345/15 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. června 2016 – Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) v. Rada Evropské unie, Evropská komise, Euroalliages „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu — Dumping — Prováděcí nařízení (EU) č. 60/2012 — Dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska — Nařízení (ES) č. 1225/2009 — Článek 11 odst. 3 a 9 — Částečný prozatímní přezkum“

text:
               5.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/3

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. června 2016 – Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) v. Rada Evropské unie, Evropská komise, Euroalliages
   (Věc C-345/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu - Dumping - Prováděcí nařízení (EU) č. 60/2012 - Dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska - Nařízení (ES) č. 1225/2009 - Článek 11 odst. 3 a 9 - Částečný prozatímní přezkum“)
   (2016/C 326/04)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (zástupci: B. Evtimov, avocat, D. O'Keeffe, Solicitor)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, S. Boelaert a E. McGovern, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: J.-F. Brakeland a M. França, zmocněnci), Euroalliages

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) a Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 311, 21.9.2015.


title: Věc C-486/14: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 29. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg – Německo) – trestní řízení proti Piotru Kossowskému „Řízení o předběžné otázce — Úmluva k provedení Schengenské dohody — Článek 54 a čl. 55 odst. 1 písm. a) — Listina základních práv Evropské unie — Článek 50 — Zásada ne bis in idem — Možnost trestního stíhání obviněného v členském státě po ukončení trestního řízení, které vůči němu zahájilo státní zastupitelství v jiném členském státě, bez důkladného vyšetřování — Neposouzení věci samé“

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/7

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 29. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg – Německo) – trestní řízení proti Piotru Kossowskému
   (Věc C-486/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Úmluva k provedení Schengenské dohody - Článek 54 a čl. 55 odst. 1 písm. a) - Listina základních práv Evropské unie - Článek 50 - Zásada ne bis in idem - Možnost trestního stíhání obviněného v členském státě po ukončení trestního řízení, které vůči němu zahájilo státní zastupitelství v jiném členském státě, bez důkladného vyšetřování - Neposouzení věci samé“)
   (2016/C 335/08)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

      Účastník původního trestního řízení

   Piotr Kossowski

      Za přítomnosti: Generalstaatsanwaltschaft Hamburg

      Výrok

   Zásada ne bis in idem zakotvená v článku 54 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané dne 19. června 1990 v Schengenu (Lucembursko) musí být ve světle článku 50 Listiny základních práv Evropské unie vykládána v tom smyslu, že rozhodnutí státního zastupitelství o zastavení trestního stíhání, kterým bylo pravomocně ukončeno přípravné řízení – nedojde-li k jeho obnově či ke zrušení uvedeného rozhodnutí – vedené vůči určité osobě, aniž došlo k uložení sankcí, nelze kvalifikovat jako pravomocné rozhodnutí ve smyslu těchto článků, pokud z odůvodnění tohoto rozhodnutí vyplývá, že k ukončení uvedeného řízení došlo bez důkladného vyšetřování, přičemž nevyslechnutí poškozeného a případného svědka dokládá, že k takovému vyšetřování nedošlo.

      (1)  Úř. věst. C 16, 19.1.2015.


title: Věc C-508/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. října 2011 ENI SpA proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve věci T-39/07, ENI v. Komise

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 3. října 2011 ENI SpA proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve věci T-39/07, ENI v. Komise
   (Věc C-508/11 P)
   2011/C 340/22
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: ENI SpA (zástupci: G. M. Roberti, D. Durante, R. Arras, E. D’Amico, I. Perego, avvocati)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit zcela nebo částečně napadený rozsudek v rozsahu, v němž zamítl žalobu ENI ve věci T-39/07 a v důsledku toho:

                           —

                           zrušit zcela nebo částečně rozhodnutí Komise ze dne 29. listopadu 2006 (věc COMP/F/38.638 — BR/ESBR);

                           —

                           nebo zrušit či přinejmenším snížit pokutu uloženou ENI rozhodnutím Komise ze dne 29. listopadu 2006 (věc COMP/F/38.638 — BR/ESBR);

               —

               podpůrně, zcela nebo částečně zrušit napadený rozsudek v rozsahu, v němž zamítl žalobu ENI ve věci T-39/07 a vrátit věc Tribunálu, aby rozhodl ve věci samé s ohledem na údaje, které mu Soudní dvůr poskytne;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku a řízení ve věci T-39/07.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Prvním důvodem rozděleným do čtyř částí ENI tvrdí, že se Tribunál dopustil několika porušení práva a že nedodržel ani povinnost odůvodnění, která mu přísluší, ani základní zásady stanovené Listinou základních práv Evropské Unie a EÚLP, což porušilo právo žalobkyně na obhajobu. ENI uvádí, že:

               —

               domněnka účinného výkonu rozhodujícího vlivu mateřskou společností není odůvodněna s ohledem na zásady, které upravují přičtení odpovědnosti za narušení hospodářské soutěže a na zásady v oblasti domněnek vytyčené judikaturou ESLP; v každém případě Tribunál opomenul rozhodnout o argumentech vznesených v rámci žaloby ohledně dosahu požadavku skutečného rozhodujícího vlivu;

               —

               důkazy uplatněné ENI za účelem vyvrácení domněnky odpovědnosti nebyly správně analyzovány. Tribunál se totiž odchýlil od právních pravidel definovaných v tomto ohledu relevantní judikaturou Soudního dvora a samotného Tribunálu;

               —

               Tribunál sice v souladu s judikaturou tvrdil, že domněnka odpovědnosti je vyvratitelná, ale při jejím použití překroutil její skutečný dosah, čímž znemožnil podat důkaz o opaku požadovaný od ENI a uplatnil režim objektivní odpovědnosti;

               —

               Tribunál se bezdůvodně domníval, že nemusí posoudit argumenty, které ENI uplatnila ohledně relevance zásady omezené odpovědnosti společností při přičtení odpovědnosti mateřské společnosti na základě domněnky skutečného rozhodujícího vlivu a dopustil se pochybení při uplatnění právních kritérií vyplývajících z judikatury v oblasti nástupnictví podniků v právu hospodářské soutěže.

         Druhým důvodem rozděleným do dvou části ENI vytýká Tribunálu, že porušil článek 23 nařízení 1/2003 (1), zásadu proporcionality a povinnost odůvodnění. ENI uvádí, že Tribunál:

               —

               se dopustil pochybení při posouzení závažnosti protiprávního jednání pro účely stanovení pokuty tím, že bez odůvodnění popřel jakoukoliv relevanci skutečností předložených za tímto účelem ENI, jakož i argumentů vznesených ohledně nepřiměřené povahy použitého násobícího koeficientu;

               —

               považoval vyloučení společnosti Syndial z osob, kterým bylo určeno napadené rozhodnutí, za opodstatněné, čímž se odchýlil od kritérií judikatury o nástupnictví podniků a nezohlednil účinky na maximální výši pokuty.

      (1)  Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205


title: Věc T-127/05: Žaloba podaná dne 24. března 2005 Lootus Teine Osaühing proti Radě Evropské unie

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/38

         Žaloba podaná dne 24. března 2005 Lootus Teine Osaühing proti Radě Evropské unie
   (Věc T-127/05)
   (2005/C 115/67)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 24. března 2005 žaloba směřující proti Radě Evropské unie podaná Lootus Teine Osaühing, se sídlem v Tartu (Estonsko), zastoupenou T. Sildem a K. Martinen, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil přílohu nařízení rady (ES) č. 2269/2004 ze dne 20. prosince 2004, kterým se mění nařízení (ES) č. 2340/2002 a (ES) č. 2347/2002, pokud jde o rybolovná práva na hlubinné druhy pro nové členské státy, které přistoupily v roce 2004 (1), co se týče rybolovných práv přidělených Estonsku;

               —

               zrušil část 2 přílohy nařízení Rady (ES) č. 2270/2004 (2) ze dne 22. prosince 2004, kterým se pro roky 2005 a 2006 stanoví rybolovná práva pro populace hlubinných ryb pro rybářská plavidla Společenství, co se týče rybolovných práv přidělených Estonsku;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyní je estonská rybolovná společnost, která provozuje hlubinný rybolov v oblasti úmluvy o rybolovu v severovýchodním Atlantiku. Estonsko byla stranou této úmluvy před svým vstupem do Evropské unie. Článek 6 odst. 9 Aktu o podmínkách přistoupení Estonska a ostatních členských států k Evropské unii (3) stanoví, že ode dne přistoupení jsou dohody o rybolovu uzavřené novými členskými státy spravovány Společenstvím a že práva a povinnosti vyplývající pro nové členské státy z těchto dohod nejsou dotčeny během období, v němž budou ustanovení těchto dohod přechodně zachována. V této souvislosti byla přijata napadená opatření, která přidělují Estonsku rybolovná práva měřená v tunách povoleného úlovku určitých populací v letech 2004, 2005 a 2006.
   Podle žalobkyně tyto příděly tvoří pouze zlomek toho, co Estonsko legálně sklidilo před přistoupením. Na tomto základě žalobkyně tvrdí, že napadená opatření porušují čl. 6 odst. 9 Aktu o podmínkách přistoupení jakožto i zásadu proporcionality, a měla by tudíž být zrušena.

      (1)  Úř. věst. L 396, 31.12.2004, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 396, 31.12.2004, s. 4.

      (3)  Úř. věst. L 236, 23.9.2004.


title: Věc T-312/08 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 26. září 2008 – Ellinikos Niognomon v. Komise ( Předběžné opatření — Směrnice 94/57/ES — Společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi lodí a prohlídkami lodí — Odebrání uznání uděleného takovému subjektu — Návrh na odklad provádění — Nepřípustnost )

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/40

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 26. září 2008 – Ellinikos Niognomon v. Komise
   (Věc T-312/08 R)
   („Předběžné opatření - Směrnice 94/57/ES - Společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi lodí a prohlídkami lodí - Odebrání uznání uděleného takovému subjektu - Návrh na odklad provádění - Nepřípustnost“)
   (2008/C 301/68)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ellinikos Niognomon AE (Pirée, Řecko) (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Krämer a N. Yerrell, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad provedení dopisu Komise, kterým bylo odebráno uznání udělené žalobkyni rozhodnutím Komise 2005/632/ES ze dne 3. srpna 2005 o prodloužení omezeného uznání Hellenic Register of Shipping (Ellinikos Niognomon AE) (Úř. věst. L 219, s. 43).
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-735/16: Žaloba podaná dne 22. října 2016 – CX v. Komise

text:
               19.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 475/20

         Žaloba podaná dne 22. října 2016 – CX v. Komise
   (Věc T-735/16)
   (2016/C 475/30)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobce: CX (Bordeaux, Francie) (zástupce: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil jeho žalobu za přípustnou a opodstatněnou

               —

               a v důsledku toho:

                           —

                           zrušil rozhodnutí ze dne 18. prosince 2015, uvedené pod číslem Ares(2015)5952489, v rozsahu, v němž se žalobci ukládá snížení jeho platu;

                           —

                           zrušil rozhodnutí ze dne 12. července 2016, uvedené pod číslem HR.E.2/CB/sa/Ares(2016), oznámené téhož dne, jímž orgán oprávněný ke jmenování částečně zamítl stížnost, kterou žalobce podal dne 17. března 2016 pod číslem R/170/16 a jež se týká rozhodnutí o snížení jeho platu;

                           —

                           uložil žalované vyplacení neoprávněně zadržovaných částek, včetně pokut a úroků z prodlení;

                           —

                           uložil žalované náhradu všech nákladů řízení v souladu s čl. 87 odst. 1 Jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody:

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení služebního řádu úředníků, zejména čl. 24 odst. 1 přílohy IX uvedeného řádu, kterého se měl dopustit orgán oprávněný ke jmenování Komise tím, že ve svém rozhodnutí nevymezil částku, kterou měl v úmyslu strhnout z žalobcova platu.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění stran samotných důvodů pro toto snížení platu, přičemž se toto porušení zakládá na nerovném zacházení na úkor žalobce.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází ze zneužití řízení a pravomoci, neboť tím, že napadené rozhodnutí představuje skrytou disciplinární sankci, došlo ke zneužití a překročení pravomocí.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení zásad přiměřené lhůty, dobré víry a řádné správy, neboť skutečnosti, které uplatňuje žalovaná vůči žalobci, pocházejí z let 2001 a 2003, tedy z doby více než 14 a 12 let před napadeným rozhodnutím.


title: Věc T-386/05: Žaloba podaná dne  10. října 2005  – Wilms v. Komise

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/25

         Žaloba podaná dne 10. října 2005 – Wilms v. Komise
   (Věc T-386/05)
   (2006/C 10/49)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Günter Wilms (Brusel, Belgie) (zástupci: M. van der Woude, V. Landes, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit formální záměr Generálního ředitele právní služby udělit žalobci dva prioritní body generálního ředitelství za hodnotící období 2004, potvrzený a konečný z rozhodnutí generálního ředitele, kterým se odvolání zamítá;

               —

               zrušit rozhodnutí Generálního ředitele pro zaměstnance a správu neudělit mu žádný zvláštní prioritní bod „Výbor pro povýšení za práci vykonanou v zájmu orgánu“ („PPCP“) za hodnotící období 2004;

               —

               zrušit rozhodnutí Generálního ředitele pro zaměstnance a správu udělit mu celkem 17 bodů za hodnotící období 2004 a celkem 36 bodů pro účely povýšení do platové třídy A5 za toto hodnotící období; seznam úředníků, kterým byly přiděleny body PPCP; seznam zásluh úředníků platové třídy A6 za hodnotící období 2004 po Výboru pro povýšení; seznam úředníků povýšených do platové třídy A5 za hodnotící období 2004 a každopádně rozhodnutí nezapsat jeho jméno na uvedené seznamy;

               —

               zrušit v případě potřeby rozhodnutí o zamítnutí stížnosti;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce na podporu své žaloby uvádí žalobní důvody obdobné těm, které byly uvedeny v rámci věci T-311/04 (1).

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004, s. 44.


title: Věc C-159/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 1. dubna 2011 — Azienda Sanitaria Locale di Lecce v. Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce a další — Università del Salento

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 1. dubna 2011 — Azienda Sanitaria Locale di Lecce v. Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce a další — Università del Salento
   (Věc C-159/11)
   2011/C 173/12
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Azienda Sanitaria Locale di Lecce

      Odpůrci: Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce, Consiglio Nazionale degli Ingegneri, Associazione delle Organizzazioni di Ingegneri, di Architettura e di Consultazione Tecnico-Economica (Oice), Etacons srl, Ing. Vito Prato Engineering srl, Barletti — Del Grosso e Associati srl, Ordine degli Architetti della Provincia di Lecce, Consiglio Nazionale degli Architetti, Pianificatori, Paesaggisti e Conservatori (Cnappc)

      Vedlejší účastnice řízení: Università del Salento

      Předběžná otázka

   Brání směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, a zejména čl. 1 odst. 2 písm. a) a d), článek 2, článek 28 a kategorie 8 a 12 přílohy II, vnitrostátní právní úpravě, která dovoluje uzavření písemných smluv mezi dvěma zadavateli týkajících se vypracování studie a posouzení seismické odolnosti zdravotnických zařízení, které se mají vykonat s ohledem na vnitrostátní právní předpisy v oblasti bezpečnosti zařízení a zejména budov strategického významu, za úplatu nepřevyšující náklady spojené s výkonem těchto činností, pokud správní orgán pověřený provedením tohoto úkolu může být v postavení hospodářského subjektu?


title: Věc T-648/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. prosince 2015 – Infusion Brands v. OHIM (DUALTOOLS) „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství DUALTOOLS — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Částečné zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/52

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. prosince 2015 – Infusion Brands v. OHIM (DUALTOOLS)
   (Věc T-648/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství DUALTOOLS - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Částečné zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 027/65)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Infusion Brands, Inc. (Myerlake Circle Clearwater, Florida, Spojené státy americké) (zástupce: K. Piepenbrink, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně V. Melgar, poté H. O’Neill a M. Rajh, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 1. července 2014 (věc R 398/2014-4) týkajícímu se přihlášky k zápisu obrazového označení DUALTOOLS jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Infusion Brands, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 380, 27.10.2014.


title: Věc C-497/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 22. září 2015 – Euro-Team kft. v. Budapest Rendőrfőkapitánya

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 22. září 2015 – Euro-Team kft. v. Budapest Rendőrfőkapitánya
   (Věc C-497/15)
   (2016/C 027/04)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Euro-Team kft.

      Žalovaný: Budapest Rendőrfőkapitánya

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být požadavek přiměřenosti stanovený v článku 9a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/62/ES ze dne 17. června 1999 (1) (dále jen „směrnice o euroznámce“) vykládán v tom smyslu, že brání takovému systému sankcí, jako je režim zavedený v příloze 9 nařízení vlády č. 410/2007, ze dne 29. prosince 2007, kterým se stanoví seznam dopravních přestupků, za než se ukládají pokuty, výše pokut ukládaných v případech porušení předpisů v této oblasti, režim účelového určení těchto pokut, jakož i podmínky asistence při kontrolách [a közigazgatási bírsággal sújtandó közlekedési szabályszegések köréről, az e tevékenységekre vonatkozó rendelkezések megsértése esetén kiszabható bírságok összegéről, felhasználásának rendjéről és az ellenőrzésben történő közreműködés feltételeiről szóló 410/2007. (XII. 29.) Korm. rendelet] (dále jen „nařízení vlády o sankcích“), jenž za porušení předpisů v oblasti nabývání úsekových lístků stanoví uložení paušální pokuty, tedy pokuty ve výši nezávislé na závažnosti protiprávního jednání?

               2)

               Je pokuta definovaná v příloze 9 nařízení vlády o sankcích slučitelná s požadavkem stanoveným v článku 9a směrnice o euroznámce, podle kterého sankce stanovené vnitrostátním právem musí být účinné, přiměřené a odrazující?

               3)

               Musí být požadavek přiměřenosti stanovený v článku 9a směrnice o euroznámce vykládán v tom smyslu, že brání jednak takovému režimu sankcí, jako je režim dotčený v původním řízení, který zavádí objektivní odpovědnost pachatelů, a jednak intenzitě sankce stanovené tímto režimem?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/62/ES ze dne 17. června 1999 o výběru poplatků za užívání určitých pozemních komunikací těžkými nákladními vozidly (Úř. věst. L 187, s. 42; Zvl. vyd. 07/04 s. 372).


title: Věc T-205/11: Usnesení Tribunálu ze dne 18. prosince 2012 — Německo v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Lhůta pro podání žaloby — Opožděnost — Nepřípustnost“ )

text:
               23.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/12

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. prosince 2012 — Německo v. Komise
   (Věc T-205/11) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Lhůta pro podání žaloby - Opožděnost - Nepřípustnost)
   2013/C 55/21
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a J. Möller, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: R. Lyal, T. Maxian Rusche a M. Adam, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2011/527/EU ze dne 26. ledna 2011 o státní podpoře Německa C-7/10 (ex CP 250/09 a NN 5/10), Zákon o dani z příjmu právnických osob (KStG), systém převodu daňových ztrát („Sanierungsklausel“) (Úř. věst. L 235, s. 26)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 186, 25.6.2011.


title: Věc C-502/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 18. srpna 2017 – C&D Foods Acquisition ApS v. Skatteministeriet

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 18. srpna 2017 – C&D Foods Acquisition ApS v. Skatteministeriet
   (Věc C-502/17)
   (2017/C 347/27)
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Vestre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: C&D Foods Acquisition ApS

      Žalovaný: Skatteministeriet

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 168 směrnice 2006/112/ES (1) vykládat v tom smyslu, že za takových okolností, jako jsou okolnosti ve věci v původním řízení, má mateřská společnost nárok na úplný odpočet DPH zaplacené za služby poskytnuté na vstupu v souvislosti s prověrkami due-diligence prováděnými před plánovaným, avšak neuskutečněným, prodejem podílů v dceřiné společnosti, jíž tato mateřská společnost poskytuje služby v oblasti řízení a služby IT, které jsou předmětem DPH?

               2)

               Má na odpověď na výše uvedenou otázku vliv skutečnost, že cenu za zdanitelné služby v oblasti řízení a služby IT, které mateřská společnost poskytuje v rámci své hospodářské činnosti, představuje pevně stanovená částka, která odpovídá výdajům mateřské společnosti na mzdy zaměstnanců navýšeným o „přirážku“ ve výši 10 %?

               3)

               Bez ohledu na odpověď na předchozí otázky, může vzniknout nárok na odpočet v případě, že jsou náklady na poradenské služby dotčené v původním řízení považovány za režijní výdaje, a pokud ano, za jakých podmínek?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


title: Věc C-380/16: Žaloba podaná dne 8. července 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/14

         Žaloba podaná dne 8. července 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-380/16)
   (2016/C 314/20)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Owsiany-Hornung a M. Wasmeier, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               rozhodl, že Spolková republika Německo tím, že vylučuje cestovní služby poskytované osobám povinným k dani pro jejich podnik ze zvláštního režimu pro cestovní kanceláře a že umožnila cestovním kancelářím, pokud je uvedená zvláštní úprava na ně použitelná, určit vyměřovací základ daně paušální pro skupiny plnění a pro každé zdanitelné období, nesplnila podle čl. 258 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie své povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 73, jakož i z článků 306 až 310 směrnice o společném systému daně z přidané hodnoty (směrnice 2006/112/ES);

               —

               uložil Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně tvrdí, že úprava platná v Německu pro výpočet daně z přidané hodnoty pro cestovní služby není v souladu se směrnicí Rady 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty (1). Tato směrnice v článcích 306 až 310 uvádí zvláštní úpravu, podle níž cestovní služby cestovní kanceláře poskytnuté klientům představují jednotné plnění. Německé právo se od této úpravy nepřípustným způsobem odchyluje.
   Zaprvé není přípustné, aby osoby povinné k dani, které využívají cestovní služby pro svůj podnik, byly vyloučeny z použití zvláštního režimu. Již ve svém rozsudku ze dne 26. září 2013 ve věci C-189/11 (2), Komise v. Španělsko, Soudní dvůr určil, že zvláštní úprava se nepoužije pouze na plnění pro soukromé konečné spotřebitele, ale i na služby poskytované podnikatelům, který je osobou povinnou k dani. Členské státy nemají možnost omezit ji pouze na prvně uvedené.
   Zadruhé způsob výpočtu podle německého práva o dani z přidané hodnoty není slučitelný se směrnicí 2006/112. Podle jejích článků 73 a 306 až 310 se musí vyměřovací základ daně určit zvlášť pro každou cestu. Naopak německé právo povoluje paušální výpočet marže pro „skupiny plnění“ resp. všechny cesty v určitém časovém období. Soudní dvůr ve výše uvedeném rozsudku také určil, že takové paušalizování neodpovídá společnému systému daně z přidané hodnoty.

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1

      (2)  ECLI:EU:C:2013:587


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2005 ve věci T-17/04: Front national a další proti Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie (Nařízení o statutu a financování politických stran na evropské úrovni — Žaloba na neplatnost — Námitka nepřípustnosti — Napadnutelný akt — Aktivní legitimace — Nepřípustnost)

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/21

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 11. července 2005
   ve věci T-17/04: Front national a další proti Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie (1)

   (Nařízení o statutu a financování politických stran na evropské úrovni - Žaloba na neplatnost - Námitka nepřípustnosti - Napadnutelný akt - Aktivní legitimace - Nepřípustnost)
   (2005/C 229/45)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-17/04, Front national, se sídlem v Saint-Cloud (Francie), Marie-France Stirbois, s bydlištěm ve Villeneuve-Loubey (Francie), Bruno Gollnisch, s bydlištěm ve Limonest (Francie), Carl Lang, s bydlištěm v Boulogne-Billancourt (Francie), Jean-Claude Martinez, s bydlištěm v Montpellier (Francie), Philip Claeys, s bydlištěm v Overijse (Belgie), Koen Dillen, s bydlištěm v Antverpách (Belgie), Mario Borghezio, s bydlištěm v Turíně (Itálie), zastoupení W. de Saint-Justem, advokátem, proti Evropskému parlamentu (zmocněnci: H. Krück, N. Lorenz a D. Moore, s adresou pro účely doručování v Lucemburku) a Radě Evropské unie (zmocněnci: M. Sims a I. Díez Parra), jejímž předmětem je návrh na zrušení nařízení (ES) č. 2004/2003 Evropského Parlamentu a Rady ze dne 4. listopadu 2003, o statutu a financování politických stran na evropské úrovni (Úř. věst. L 297, s. 1), Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, N. J. Forwood a S. Papasavvas, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 11. července 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobcům se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 71, 20.3.2004.


title: Volba předsedů senátů

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/2

         Volba předsedů senátů
   2009/C 267/04
   Dne 7. října 2009 zvolili soudci Soudního dvora na základě článku 10 odst. 1 prvního pododstavce jednacího řádu p. Tizzana, p. Cunha Rodriguese, p. Lenaertse a p. Bonichota předsedy prvního, druhého, třetího a čtvrtého senátu, v nichž zasedá pět soudců, na tříleté období, které uplyne dne 6. října 2012
   Dne 8. října 2009 soudci Soudního dvora na základě článku 10 odst. 1 druhého pododstavce jednacího řádu zvolili p. Levitze, pí Lindh, pí Silva de Lapuerta a pí Toader předsedy pátého, šestého, sedmého a osmého senátu, v nichž zasedají tři soudci, na jednoleté období, které uplyne dne 6. října 2010.


title: Věc C-282/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Central Administrativo Sul (Portugalsko) dne 6. června 2012 — Fazenda Pública v. ITELCAR — Automóveis de Aluguer, Lda

text:
               18.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 250/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Central Administrativo Sul (Portugalsko) dne 6. června 2012 — Fazenda Pública v. ITELCAR — Automóveis de Aluguer, Lda
   (Věc C-282/12)
   2012/C 250/18
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Central Administrativo Sul

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelky: Fazenda Pública, ITELCAR — Automóveis de Aluguer, Lda

      Odpůrkyně: ITELCAR — Automóveis de Aluguer, Lda, Fazenda Pública

      Předběžné otázky

   Brání články 63 SFEU a 65 SFEU (články 56 [ES] a 58 [ES]) právní úpravě členského státu, jako je právní úprava obsažená v článku 61 CIRC [Código do imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas], ve znění [nařízení s mocí zákona] 198/2001 ze dne [3. července 2001], ve znění změněném [zákonem] 60-A/2005 ze dne 30. [prosince 2005] (státní rozpočet na rok 2006), která v situaci zadluženosti osoby povinné k dani se sídlem v Portugalsku vůči subjektu ze třetí země, s nímž je propojena ve smyslu čl. 58 odst. 4 CIRC, vylučuje odpočet z titulu daňových nákladů u úroků odpovídajících části zadluženosti považované za nadměrnou pro účely článku 61 odst. 3 CIRC, které byly zaplaceny osobou povinnou k dani se sídlem na vnitrostátním území, za stejných okolností, [za kterých je umožněn u] úroků zaplacených osobou povinnou k dani se sídlem v Portugalsku, u níž je zjištěna nadměrná zadluženost vůči subjektu se sídlem v Portugalsku, s nímž je propojena?


title: Věc C-293/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Innsbruck (Rakousko) dne 14. června 2010 — Gebhard Stark v. D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG

text:
               9.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Innsbruck (Rakousko) dne 14. června 2010 — Gebhard Stark v. D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG
   (Věc C-293/10)
   ()
   2010/C 274/03
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landesgericht Innsbruck

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Gebhard Stark

      Žalovaná: D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG

      Předběžné otázky

   Musí být ustanovení čl. 4 odst. 1 směrnice 87/344/EHS (1) vykládáno v tom smyslu, že jsou s ním v rozporu ustanovení § 158k odst. 2 Versicherungsvertragsgesetz (zákon o pojistné smlouvě) a na něm založená, ve všeobecných pojistných podmínkách pojistitele právní ochrany obsažená klauzule, že v pojistné smlouvě může být dohodnuto, že pojištěný si k zastupování v soudním nebo správním řízení může zvolit pouze osoby oprávněné na základě své profese zastupovat účastníky řízení, které mají své sídlo kanceláře v místě soudního nebo správního orgánu příslušného k řízení v prvním stupni?

      (1)  Směrnice Rady 87/344/EHS ze dne 22. června 1987 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se pojištění právní ochrany (Úř. věst. L 185, s. 77; Zvl. vyd. 06/01, s. 187).


title: Věc T-498/10: Žaloba podaná dne 18. října 2010 — Mayer Naman v. OHIM — Daniel e Mayer (David Mayer)

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/51

         Žaloba podaná dne 18. října 2010 — Mayer Naman v. OHIM — Daniel e Mayer (David Mayer)
   (Věc T-498/10)
   ()
   2010/C 346/101
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: David Mayer Naman (Řím, Itálie) (zástupci: S. Sutti, advokát, S. Cazzaniga, advokát, V. Fedele, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Daniel e Mayer Srl (Milán, Itálie)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               změnit v plném rozsahu napadené rozhodnutí

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „David Mayer“ (přihláška č. 1518950), pro označení zejména výrobků tříd 18 a 25.

      Majitel ochranné známky Společenství: Žalobce

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Daniel e Mayer Srl

      Ochranná známka účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti: italská slovní ochranná známka„Daniel & Mayer made in Italy“ (č. 472351), pro výrobky třídy 25, a nezapsaná slovní ochranná známka „Daniel& Mayer“, užívaní v Itálii, pokud jde o „výrobu a prodej oděvů a doplňků“.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: částečné vyhovění návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení a nesprávné uplatnění článku 8 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-347/04: Žaloba podaná dne 17. srpna 2004 Pascalem Millotem proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/57

         Žaloba podaná dne 17. srpna 2004 Pascalem Millotem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-347/04)
   (2004/C 262/104)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 17. srpna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Pascalem Millotem, s bydlištěm v Bruselu, zastoupeným Sébastienem Orlandim, Albertem Coolenem, Jeanem-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 11. září 2003, jímž se žalobce s konečnou platností zařazuje do 1. stupně platové třídy A6,

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce uvádí na podporu své žaloby, že napadené rozhodnutí porušuje článek 32 odst. 2 řádu, jakož i zásadu rovného zacházení a nediskriminace tím, že bylo přijato, aniž byla zkoumána možnost uznat mu pro účely vyššího platového zařazení na základě odsloužených let jeho vzdělání a pracovní praxi předcházející jeho přijetí.


title: Věc T-52/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. února 2010 Giorgiem Lebedefem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 30. listopadu 2009 ve věci F-54/09, Lebedef v. Komise

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/48

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. února 2010 Giorgiem Lebedefem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 30. listopadu 2009 ve věci F-54/09, Lebedef v. Komise
   (Věc T-52/10 P)
   2010/C 113/78
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Lucembursko) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení SVS ze dne 30. listopadu 2009 ve věci F-54/09, Giorgio LEBEDEF s bydlištěm v 4, Neie Wee, L-1670 Senningerberg, Lucembursko, úředník Evropské komise, ve spolupráci a zastoupený Frédéricem FRABETTIM, 5, rue Jean Bertels, L-1230 Lucembursko, avocat à la Cour, s adresou advokátní kanceláře pro účely doručování, proti Komisi Evropských společenství, zastoupené J. Currallem a G. Berscheidem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, jako žalované, jehož předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí ze dne 15.2.2008, 1.4.2008, 10.4.2008, 20.5.2008 a 14.7.2008 týkajících se snížení nároků navrhovatele na dovolenou pro rok 2008 o 39 dnů;

               —

               vyhovět návrhovým žádáním navrhovatele vzneseným v prvním stupni;

               —

               podpůrně vrátit věc Soudu pro veřejnou službu k dalšímu řízení;

               —

               rozhodnout o nákladech řízení a uložit Komisi jejich náhradu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Navrhovatel se tímto kasačním opravným prostředkem domáhá zrušení usnesení Soudu pro veřejnou službu (SVS) ze dne 30. listopadu 2009, vydanému ve věci Lebedef v. Komise, F-54/09, kterým se zamítá jako zjevně zcela právně neopodstatněnou žaloba navrhovatele, kterou se domáhal zrušení řady rozhodnutí týkajících se snížení jeho nároků na dovolenou pro rok 2008 o 39 dnů.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku navrhovatel uvádí devět důvodů vycházejících z:

               —

               porušení čl. 1 šestého pododstavce přílohy II služebního řádu, jakož i čl. 1 odst. 2 rámcové dohody o vztazích mezi Komisí a odborovými a profesními organizacemi;

               —

               nesprávného výkladu a uplatnění konceptu „práva odborově se organizovat“

               —

               neexistujících skutečností v roce 2008;

               —

               porušení rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2004 o vytvoření prováděcích předpisů v oblasti nepřítomnosti z důvodu nemoci nebo úrazu;

               —

               nesprávného výkladu a uplatnění pojmů „účast na zastupování zaměstnanců“, „vysílání v rámci odborů“ a „služební cesta v rámci odborů“;

               —

               zkreslení a překroucení skutkového stavu a tvrzení navrhovatele, jakož i věcné nesprávnosti zjištění SVS, pokud jde o evidování „neoprávněné nepřítomnosti“ v SysPer2;

               —

               nesprávného výkladu prohlášení navrhovatele a nesprávného právního posouzení SVS při výkladu pojmu „nepřítomnost“, jak je definován články 57, 59 a 60 služebního řádu;

               —

               nesprávného právního posouzení SVS při uplatnění článku 60 služebního řádu; a

               —

               nedostatečného odůvodnění, pokud jde o různé rozhodující body napadené věci.


title: Věc T-203/17: Usnesení Tribunálu ze dne 20. července 2017 – GY v. Komise

text:
               4.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 293/41

         Usnesení Tribunálu ze dne 20. července 2017 – GY v. Komise
   (Věc T-203/17) (1)

   (2017/C 293/53)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 195, 19.6.2017.


title: Věc C-116/15: Žaloba podaná dne 6. března 2015 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/30

         Žaloba podaná dne 6. března 2015 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie
   (Věc C-116/15)
   (2015/C 146/37)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Evropský parlament (zástupci: F. Drexler, A. Caiola, M. Pencheva, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobce

               —

               spojit projednávanou věc s věcí zaregistrovanou pod číslem C-14/15 pro účely písemné a ústní části řízení a rozsudku;

               —

               zrušit rozhodnutí Rady 2014/911/EU ze dne 4. prosince 2014 o zahájení automatizované výměny daktyloskopických údajů v Lotyšsku (1);

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby založené na článku 263 SFEU předkládá Evropský parlament dva žalobní důvody.
   V rámci prvního žalobního důvodu Parlament uvádí, že Rada použila pro přijetí rozhodnutí 2014/911/EU nevhodný právní základ. Tento první žalobní důvod Parlamentu je založen na dvou úvahách. Parlament zejména tvrdí, že Rada měla pro napadené rozhodnutí nelézt právní základ v ustanoveních SFEU a že Rada při přijímání rozhodnutí 2014/911/EU každopádně vycházela z protiprávního ustanovení. Použila totiž odvozený právní základ, který je jako takový v souladu s judikaturou Soudního dvora protiprávní. Na základě tohoto žalobního důvodu vznáší Parlament námitku protiprávnosti týkající se čl. 25 odst. 2 rozhodnutí 2008/615/SVV (2) .
   V rámci druhého žalobního důvodu Parlament Radě vytýká, že k přijetí uvedeného rozhodnutí použila nesprávný rozhodovací postup. Parlament z toho dovozuje, že došlo k porušení Smluv a rovněž k porušení podstatných formálních náležitostí.

      (1)  Úř. věst. L 360, s. 28.

      (2)  Úř. věst. L 210, s. 1.


title: Spojené věci C-381/14 a C-385/14: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. dubna 2016 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil, Juzgado de lo Mercantil n° 9 de Barcelona – Španělsko) – Jorge Sales Sinués v. Caixabank SA (C-381/14), a Youssouf Drame Ba v. Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc SA) (C-385/14) „Řízení o předběžné otázce – Směrnice 93/13/EHS – Smlouvy, které uzavírají prodávající nebo poskytovatelé se spotřebiteli – Hypoteční smlouvy – Klauzule o minimálním úroku – Přezkum klauzule za účelem prohlášení její neplatnosti – Řízení o kolektivní žalobě – Žaloba na zdržení se jednání – Přerušení řízení o individuální žalobě mající stejný předmět“

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/11

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. dubna 2016 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil, Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona – Španělsko) – Jorge Sales Sinués v. Caixabank SA (C-381/14), a Youssouf Drame Ba v. Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc SA) (C-385/14)
      (Spojené věci C-381/14 a C-385/14) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 93/13/EHS - Smlouvy, které uzavírají prodávající nebo poskytovatelé se spotřebiteli - Hypoteční smlouvy - Klauzule o minimálním úroku - Přezkum klauzule za účelem prohlášení její neplatnosti - Řízení o kolektivní žalobě - Žaloba na zdržení se jednání - Přerušení řízení o individuální žalobě mající stejný předmět“)
      (2016/C 211/11)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Jorge Sales Sinués (C-381/14), Youssouf Drame Ba (C-385/14)

         Žalované: Caixabank SA (C-381/14), Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc SA) (C-385/14)

         Výrok

      Článek 7 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jaká je dotčena ve věci v původním řízení, která vnitrostátnímu soudu, jemuž byla předložena individuální žaloba, kterou se spotřebitel domáhá určení zneužívající povahy smluvní klauzule, která ho váže k prodávajícímu či poskytovateli, ukládá povinnost automaticky přerušit řízení o takové žalobě až do vydání pravomocného rozsudku v probíhajícím řízení o kolektivní žalobě, jež byla podána sdružením spotřebitelů na základě druhého odstavce tohoto článku, s cílem zabránit dalšímu používání podobných klauzulí, jako jsou klauzule dotčené v uvedené individuální žalobě, ve smlouvách téhož druhu, aniž může být vzata v potaz relevance takového přerušení z hlediska ochrany spotřebitele, který podal individuální žalobu k soudu, a tento spotřebitel se může rozhodnout, zda se distancuje od kolektivní žaloby.

         (1)  Úř. věst. C 388, 3.11.2014.


title: Věc C-402/11 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. října 2012 — Jager & Polacek GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Námitky — Nařízení (ES) č. 2868/95 — Pravidlo 18 odst. 1 — Právní povaha sdělení OHIM, ve kterém informuje, že námitky byly shledány přípustnými — Právo na účinný procesní prostředek“ )

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. října 2012 — Jager & Polacek GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-402/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Námitky - Nařízení (ES) č. 2868/95 - Pravidlo 18 odst. 1 - Právní povaha sdělení OHIM, ve kterém informuje, že námitky byly shledány přípustnými - Právo na účinný procesní prostředek)
   2012/C 379/17
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Jager & Polacek GmbH (zástupce: A. Renck, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 12. května 2011, Jager & Polacek v. OHIM (REDTUBE) (T-488/09), kterým byla zamítnuta žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. září 2009 (věc R 442/2009-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Jager & Polacek GmbH a RT Mediasolutions s. r. o. — Porušení čl. 80 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 207/2009 — Právo na účinný procesní prostředek

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 12. května 2011, Jager & Polacek v. OHIM (REDTUBE) (T-488/09), se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 29. září 2009 (věc R 442/2009-4), týkající se námitkového řízení mezi společnostmi Jager & Polacek GmbH a RT Mediasolutions s. r. o., se zrušuje.

               3)

               Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) se ukládá náhrada nákladů řízení týkajících se jak řízení v prvním stupni, tak řízení o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 6, 7.1.2012.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. července 2004 ve věci 459/02 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation): Willy Gerekens a Association agricole pour la promotion de la commercialisation laitière Procola proti Lucemburskému velkovévodství (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Mléko — Doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků — Vnitrostátní právní předpisy — Dávka stanovená se zpětnou účinností — Obecné zásady právní jistoty a zákazu zpětné účinnosti)

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/10

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 15. července 2004
   ve věci 459/02 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation): Willy Gerekens a Association agricole pour la promotion de la commercialisation laitière Procola proti Lucemburskému velkovévodství (1)

   (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Mléko - Doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků - Vnitrostátní právní předpisy - Dávka stanovená se zpětnou účinností - Obecné zásady právní jistoty a zákazu zpětné účinnosti)
   (2004/C 228/18)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-459/02, jejímž předmětem je žádost Cour de cassation (Lucembursko), zaslaná Soudnímu dvoru na základě článku 234 ES směřující k získání, ve sporu probíhajícím před tímto soudem mezi Willy Gerekensem, Association agricole pour la promotion de la commercialisation laitière Procola a Lucemburským velkovévodstvím, rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu obecných zásad práva Společenství právní jistoty a zákazu zpětné účinnosti ve vztahu k vnitrostátní právní úpravě v oblasti kvót na mléčnou výrobu, která byla přijata namísto prvotní právní úpravy posouzené Soudním dvorem za diskriminační, a která umožňuje zpětně sankcionovat překročení těchto kvót po vstupu v platnost nařízení Rady (EHS) č. 856/84 ze dne 31. března 1984, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 804/68 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky (Úř. věst. L 90, s. 10) a nařízení Rady č. 857/84 ze dne 31. března 1984, kterým se stanoví obecná pravidla použití dávky uvedené v článku 5c nařízení (EHS) č. 804/68 v odvětví mléka a mléčných výrobků (Úř. věst. L 90, s. 13), ale v režimu nahrazené vnitrostátní právní úpravy, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, úřadující předseda třetího senátu, R. Schintgen a N. Colneric (zpravodaj), soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajemník: R. Grass, vydal dne 15. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Obecné zásady práva Společenství právní jistoty a zákazu zpětné účinnosti nebrání tomu, aby členský stát přijal za účelem použití právní úpravy Společenství ukládající takové výrobní kvóty, jaké zavedlo nařízení Rady (EHS) č. 856/84 ze dne 30. března 1984, kterým se mění nařízení (EHS) č. 804/68 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky, a nařízení Rady č. 857/84 ze dne 30. března 1984, kterým se stanoví obecná pravidla použití dávky uvedené v článku 5c nařízení (EHS) č. 804/68 v odvětví mléka a mléčných výrobků, namísto prvotní právní úpravy posouzené Soudním dvorem za diskriminační, novou právní úpravu, která se použije zpětně na překročení výrobních kvót po vstupu těchto nařízení v platnost, ale v režimu nahrazené vnitrostátní právní úpravy.

      (1)  Úř. věst. C 44, 22.2.2003.


title: Věc T-588/15: Žaloba podaná dne 9. října 2015 – GABO:mi v. Komise

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/60

         Žaloba podaná dne 9. října 2015 – GABO:mi v. Komise
   (Věc T-588/15)
   (2016/C 027/77)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (Mnichov, Německo) (zástupci: M. Ahlhaus a C. Mayer, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadená rozhodnutí a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně napadá rozhodnutí Komise obsažená v e-mailu ze dne 29. července 2015 a v dopisech ze dne 19. srpna 2015 (čj. Ares(2015)3466903) a ze dne 28. srpna 2015 (čj. Ares(2015)3557576) o pozastavení veškerých plateb žalobkyni v souvislosti s dotacemi z titulu 7. rámcového programu spravovanými ředitelstvím E žalované, tj. dohoda o dotaci z titulu 7. rámcového programu č. 602299 týkající se projektu EU-CERT-ICD a dohoda o dotaci z titulu 7. rámcového programu č. 260777 týkající se projektu HIP-Trial, a ředitelstvím F, tj. dohoda o dotaci z titulu 7. rámcového programu č. 312117 týkající se projektu BIOFECTOR.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že napadená rozhodnutí nespadají pod čl. II.5 odst. 3 písm. d) přílohy II dohody o dotaci z titulu 7. rámcového programu.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že napadená rozhodnutí nesplňují platné formální a procesní požadavky a trpí vadou spočívající v porušení zásad řádné správy.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že skutečným úmyslem žalované je vynutit si protiprávní započtení, a nikoli uložit preventivní opatření.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že napadená rozhodnutí jsou založena na protiprávních rozhodnutích přijatých na základě uvážení žalované.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že napadená rozhodnutí trpí vadou spočívající v porušení zásady proporcionality.


title: Věc C-102/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 5. března 2008 – SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG v. Finanzamt Düsseldorf-Süd

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 5. března 2008 – SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG v. Finanzamt Düsseldorf-Süd
   (Věc C-102/08)
   (2008/C 142/19)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG

      Žalovaný: Finanzamt Düsseldorf-Süd
   Předběžné otázky

               1)

               Mohou členské státy činnosti států, krajů, obcí nebo jiných veřejnoprávních subjektů, které jsou podle článku 13 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, osvobozeny od daně, „považovat“ podle čl. 4 odst. 5 čtvrtého pododstavce šesté směrnice Rady 77/388/EHS (1) ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu, za činnosti, které tyto subjekty vykonávají jako orgány veřejné správy pouze tehdy, jestliže členské státy přijmou výslovnou „zákonnou úpravu“ v tomto smyslu?

               2)

               Může „výrazné narušení hospodářské soutěže“ ve smyslu čl. 4 odst. 5 čtvrtého pododstavce ve spojení s druhým pododstavcem šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, existovat pouze tehdy, jestliže by považování veřejnoprávního subjektu za osobu, která není povinná k dani, vedlo k výraznému narušení hospodářské soutěže v neprospěch konkurujících soukromých osob povinných k dani, nebo také tehdy, jestliže by považování veřejnoprávního subjektu za osobu, která není povinná k dani, vedlo k výraznému narušení hospodářské soutěže v jeho neprospěch?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23.


title: Výmaz věci C-387/04

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/33

         Výmaz věci C-387/04 (1)

   (2005/C 217/70)

      (Jednací jazyk: němčina)

   Usnesením ze dne 6. června 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-387/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Dresden): Volker Donath.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004


title: Věc C-195/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 18. dubna 2014 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e. V. v. Teekanne GmbH & Co. KG

text:
               28.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 18. dubna 2014 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e. V. v. Teekanne GmbH & Co. KG
   (Věc C-195/14)
   2014/C 245/04
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e. V.

      Žalovaná: Teekanne GmbH & Co. KG

      Předběžná otázka

   Mohou označování potravin, jejich obchodní úprava a související reklama vyvolat na základě vzhledu, popisu nebo vyobrazení dojem, že je přítomna určitá složka, ačkoli tato složka ve skutečnosti přítomna není, což vyplývá výhradně ze seznamu složek podle čl. 3 odst. 1 bodu 2 směrnice 2000/13/ES? (1)

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (Úř. věst. L 109 ze dne 6. května 2000, s. 29; Zvl. vyd. 15/05, s. 147) ve znění směrnice Rady 2013/20/EU ze dne 13. května 2013, kterou se v důsledku přistoupení Chorvatské republiky upravují některé směrnice v oblasti bezpečnosti potravin, veterinární a rostlinolékařské politiky (Úř. věst. L 158 ze dne 10. června 2013, s. 234).


title: Věc T-454/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 31. května 2016 – Warimex v. EUIPO (STONE) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie STONE — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               11.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 31. května 2016 – Warimex v. EUIPO (STONE)
   (Věc T-454/14) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie STONE - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 251/23)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Warimex Waren-Import Export Handels-GmbH (Neuried, Německo) (zástupci: E. Keller a J. Voogd, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: G. Schneider a D. Walicka, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. března 2014 (věc R 1599/2013-1) týkajícímu se přihlášky obrazového označení STONE jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Warimex Waren-Import Export Handels-GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (1)  Úř. věst. C 292, 1. 9. 2014.


title: Věc T-201/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2011 — Rügen Fisch v. OHIM — Schwaaner Fischwaren (SCOMBER MIX) ( Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství SCOMBER MIX — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (po změně článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. září 2011 — Rügen Fisch v. OHIM — Schwaaner Fischwaren (SCOMBER MIX)
   (Věc T-201/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství SCOMBER MIX - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (po změně článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 319/29
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rügen Fisch AG (Sassnitz, Německo) (zástupci: O. Spuhler a M. Geitz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Schwaaner Fischwaren GmbH (Schwaan, Německo) (zástupce: A. Jaeger-Lenz, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. března 2009 (věc R 230/2007-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Rügen Fisch AG a společností Schwaaner Fischwaren GmbH

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Rügen Fisch AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 180, 1.8.2009.


title: Věc C-417/10: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione — Itálie) — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate v. 3M Italia SpA ( „Přímé daně — Ukončení daňových sporů probíhajících před soudem rozhodujícím v posledním stupni — Zneužití práva — Článek 4 odst. 3 SEU — Svobody zaručené Smlouvou — Zásada zákazu diskriminace — Státní podpory — Povinnost zajistit účinné uplatňování unijního práva“ )

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione — Itálie) — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate v. 3M Italia SpA
   (Věc C-417/10) (1)

   (Přímé daně - Ukončení daňových sporů probíhajících před soudem rozhodujícím v posledním stupni - Zneužití práva - Článek 4 odst. 3 SEU - Svobody zaručené Smlouvou - Zásada zákazu diskriminace - Státní podpory - Povinnost zajistit účinné uplatňování unijního práva)
   2012/C 151/09
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Žalovaná: 3M Italia SpA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Corte suprema di cassazione — Korporační daň — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví odlišné procento daně z dividend společností podle jejich sídla — Obchodní transakce, která předpokládá účast společností se sídlem v Itálii a společností, které mají své sídlo v zahraničí — Rozhodnutí správního orgánu uplatnit splatné daně v případě společností se sídlem v zahraničí — Pojem zneužití práva, jak je vymezen ve věci C-255/02, Halifax a další — Použitelnost na neharmonizované vnitrostátní daně, jako jsou přímé daně

      Výrok

   Unijní právo, zejména pak zásada zákazu zneužití práva, čl. 4 odst. 3 SEU, svobody zaručené Smlouvou o FEU, zásada zákazu diskriminace, pravidla v oblasti státních podpor, jakož i povinnost zajistit účinné uplatňování unijního práva, musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání v takové věci, jako je věc v původním řízení, týkající se přímých daní použít vnitrostátní ustanovení, které stanoví ukončení daňových sporů probíhajících před soudem rozhodujícím v posledním stupni na základě zaplacení částky rovnající se 5 % hodnoty nároku, pokud tyto spory měly původ v žalobách podaných v prvním stupni více než deset let před vstupem tohoto ustanovení v platnost a pokud daňová správa nebyla úspěšná v prvních dvou stupních soudního řízení.

      (1)  Úř. věst. C 288, 23.10.2010.


title: Věc C-202/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Regionale di Milano (Itálie) dne 29. dubna 2015 – Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso v. H3 g SpA

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Regionale di Milano (Itálie) dne 29. dubna 2015 – Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso v. H3 g SpA
   (Věc C-202/15)
   (2015/C 262/03)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione Tributaria Regionale di Milano

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

      Odpůrkyně: H3 g SpA

      Předběžné otázky

               1)

               Vzhledem k tomu, že italský zákonodárce využil možnost stanovenou v čl. 90 odst. 2 a čl. 185 odst. 2 druhém pododstavci směrnice 2006/112/ES (1) (a před jejím přijetím v čl. 11 části C odst. 1 a čl. 20 odst. 1 písm. b) druhé větě směrnice 77/388/EHS (2)), která se týká snížení základu daně a opravy DPH účtované za zdanitelná plnění v případě celkového nebo částečného nezaplacení protiplnění dohodnutého mezi stranami, je slučitelné se zásadami proporcionality a efektivity, zaručenými SFEU, a zásadou neutrality, která upravuje uplatňování DPH, uložit omezení, která znemožňují nebo činí nadměrně nákladné pro osobu povinnou k dani žádat o vrácení daně související s celkově nebo zčásti nezaplaceným protiplněním?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, je slučitelné s výše uvedenými zásadami ustanovení – jako je čl. 26 odst. 2 nařízení prezidenta republiky 633/1972 – které v praxi daňového úřadu členského státu Evropské unie podmiňuje právo na vrácení daně předložením důkazu o předchozím provedení konkurzního řízení nebo neúspěšných exekučních kroků, i když jsou tyto kroky poměrně nehospodárné z důvodu výše pohledávky, vyhlídek na její vymožení a nákladů exekučních kroků nebo konkurzních řízení?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).

      (2)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1).


title: Věc T-235/12: Žaloba podaná dne 29. května 2012 — CEDC International v. OHIM — Underberg (Tvar stébla trávy v lahvi)

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/23

         Žaloba podaná dne 29. května 2012 — CEDC International v. OHIM — Underberg (Tvar stébla trávy v lahvi)
   (Věc T-235/12)
   2012/C 243/41
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CEDC International sp. z o.o. (Varšava, Polsko) (zástupce: M. Siciarek, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Underberg AG (Dietlikon, Švýcarsko)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 26. března 2012 ve věci R 2506/2010-4;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka popsaná slovy „předmětem ochranné známky je zelenohnědé stéblo trávy v lahvi, stéblo trávy dosahuje přibližně do tří čtvrtin výšky lahve“ pro výrobky zařazené do třídy 33 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 33266

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: francouzská trojrozměrná ochranná známka zapsaná pod číslem 95588457 zobrazující láhev se stéblem trávy pro výrobky zařazené do třídy 33; německá ochranná známka zapsaná pod číslem 39848553; polská ochranná známka zapsaná pod číslem 62018; polská ochranná známka zapsaná pod číslem 62018 pro výrobky zařazené do třídy 33; polská ochranná známka zapsaná pod číslem 85811 pro výrobky zařazené do třídy 33; japonská ochranná známka zapsaná pod číslem 2092826 pro výrobky zařazené do třídy 28; francouzská trojrozměrná ochranná známka zapsaná pod číslem 98746752 zobrazující láhev se stéblem trávy pro výrobky zařazené do třídy 33; nezapsaná ochranná známka užívaná v obchodním styku v Německu ve spojením s „vodka“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky v celém rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               Porušení zásady legality;

               —

               porušení čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení Rady č. 207/2009 a pravidla 22 odst. 3 nařízení Komise č. 2868/95 a v důsledku i čl. 8 odst. 1 písm. a), čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc T-18/07: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 21. května 2008 – Kronberger v. Parlament ( Žaloba na neplatnost — Akt o volbě členů v Evropském parlamentu — Lhůta na podání žaloby — Nedostatek příslušnosti Soudu — Nepřípustnost )

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/35

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 21. května 2008 – Kronberger v. Parlament
   (Věc T-18/07) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Akt o volbě členů v Evropském parlamentu - Lhůta na podání žaloby - Nedostatek příslušnosti Soudu - Nepřípustnost“)
   (2008/C 171/64)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Hans Kronberger (Vídeň, Rakousko) (zástupce: W. Weh, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: H. Krück, N. Lorenz a M. Windisch, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 28. dubna 2005, které zamítlo jako neopodstatněné zpochybnění žalobce, které se týkalo volby Andrease Mölzera jako poslance Evropského parlamentu a které bylo podáno podle ustanovení článku 12 Aktu ze dne 20. září 1976 o volbě zastupitelů v Evropském parlamentu ve všeobecných a přímých volbách
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Hansovi Kronbergerovi se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů vzniklých v řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 69, 24.3.2007.


title: Věc C-220/09: Žaloba podaná dne 16. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Republika Malta

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/15

         Žaloba podaná dne 16. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Republika Malta
   (Věc C-220/09)
   2009/C 193/20
   Jednací jazyk: maltština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Aquilina, W. Wils, zmocněnci)

      Žalovaná: Republika Malta

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Republika Malta tím, že do vnitrostátního práva správně neprovedla přílohu zmíněnou v čl. 3 odst. 3 a třetí větě článku 5 směrnice Rady 93/13/EHS (1) ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice 93/13/EHS;

               —

               uložit Republice Malta náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise Evropských společenství tvrdí, že Republika Malta do vnitrostátního práva správně neprovedla přílohu zmíněnou v čl. 3 odst. 3 a třetí větě článku 5 směrnice Rady 93/13/EHS (dále jen „směrnice“), a tudíž nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.
   Komise uvádí, že přestože k provedení směrnice není nezbytně nutná zákonodárná činnost v každém členském státě, je zásadní, aby vnitrostátní právo zaručovalo, aby vnitrostátní orgány směrnici skutečně plně uplatňovaly, aby byl právní stav podle vnitrostátního práva dostatečně přesný a jasný, aby byli jednotlivci plně obeznámeni se svými právy a aby je případně mohli uplatnit před vnitrostátními soudy.
   Komise zejména s ohledem na přílohu zmíněnou v čl. 3 odst. 3 směrnice tvrdí, že provedení této přílohy do maltského práva je jak nezbytné, tak i důležité. Komise uvádí, že v rozsahu, v němž má seznam obsažený v příloze ke směrnici orientační a demonstrativní povahu, představuje zdroj informací jak pro vnitrostátní orgány příslušné k uplatňování prováděcích opatření, tak pro jednotlivce, kteří jsou těmito opatřeními dotčeni. Proto členské státy, aby dosáhly výsledku, o který usiluje směrnice, musí zvolit takovou formu a metodu provedení, které nabízejí dostatečné záruky, že se s ní může veřejnost seznámit.
   Komise uvádí, že Republika Malta nepřijala opatření, která by dostatečným způsobem zaručovala, že bude veřejnost seznámena s celým seznamem v příloze ke směrnici, a zejména s ustanoveními bodu 1 písm. a), f), g), h) a q) v jejich celku. Navíc Republika Malta neuvedla, že příloha ke směrnici byla ve svém celku převzata v rámci přípravných prací k zákonu provádějícímu směrnici, které podle maltské právní tradice představují důležitou výkladovou pomůcku. Krom toho nebylo uvedeno nic dalšího ohledně poskytnutí uvedených informací veřejnosti jiným způsobem.
   Pokud jde o provedení třetí věty článku 5 směrnice do maltského práva, Komise uvádí, že provedení této věty do maltského práva je jak nezbytné, tak i důležité v rozsahu, v němž ustanovení dotčené věty je závazným ustanovením právního předpisu, které spotřebitelům poskytuje práva širšího rozsahu a vyšší míru ochrany a napomáhá určit výsledek, o jehož dosažení směrnice usiluje.

      (1)  Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288.


title: Věc C-167/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van België dne 21. dubna 2008 – Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik International, VO Sembodja BV a Parc Healthcare International Limited v. Omnipol Ltd

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van België dne 21. dubna 2008 – Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik International, VO Sembodja BV a Parc Healthcare International Limited v. Omnipol Ltd
   (Věc C-167/08)
   (2008/C 183/22)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hof van Cassatie van België
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Draka NK Cables Ltd, AB Sandvik International, VO Sembodja BV a Parc Healthcare International Limited

      Žalovaná: Omnipol Ltd
   Předběžná otázka
   Je třeba věřitele, který podá žalobu jménem a na účet svého dlužníka, považovat za stranu ve smyslu čl. 43 odst. 1 nařízení č. 44/2001 (1), to znamená stranu, která může podat opravný prostředek proti rozhodnutí o návrhu na prohlášení vykonatelnosti, i když ve sporu, v němž návrh na zmíněné prohlášení proti tomuto dlužníku podal jiný věřitel, formálně nevystupoval jako účastník řízení?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1).


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. listopadu 2004 ve věci T-164/02, Kaul GmbH proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství ARCOL — Starší slovní ochranná známka Společenství CAPOL — Rozsah přezkumu odvolacího senátu — Posouzení skutečností předložených odvolacímu senátu)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/21

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 10. listopadu 2004
   ve věci T-164/02, Kaul GmbH proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ARCOL - Starší slovní ochranná známka Společenství CAPOL - Rozsah přezkumu odvolacího senátu - Posouzení skutečností předložených odvolacímu senátu)
   (2005/C 19/45)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-164/02, Kaul Gmbh, se sídlem v Elmshornu (Německo), zastoupená G. Würtenbergerem a R. Kunzem, advokáty, proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: A. von Mühlendahl a G. Schneider), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem byla Bayer AG, se sídlem v Leverkusenu (Německo), jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 4. března 2002 (věc R 782/2000-3), týkajícímu se námitkového řízení mezi Kaul GmbH a Bayer AG, Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, M. Vilaras a I. Wiszniewska-Bialecka, soudci, vedoucí soudní kanceláře: D. Christensen, rada, vydal dne 10. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 4. března 2002 (věc R 782/2000-3) se zrušuje.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 180, 27.7.2002.


title: Věc T-250/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 – Combescot v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Obsazení místa vedoucího delegace v Kolumbii — Zamítnutí kandidatury — Žaloba na neplatnost — Neexistence zájmu na podání žaloby — Žaloba na náhradu škody )

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/27

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 – Combescot v. Komise
   (Věc T-250/04) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Obsazení místa vedoucího delegace v Kolumbii - Zamítnutí kandidatury - Žaloba na neplatnost - Neexistence zájmu na podání žaloby - Žaloba na náhradu škody“)
   (2007/C 247/41)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Philippe Combescot (Popayan, Kolumbie) (zástupci: A. Maritati a V. Messa, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Joris a M. Velardo, zmocněnci, ve spolupráci s S. Corongiuem, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak uznání protiprávnosti rozhodnutí, které žalobce vyloučilo z výběrového řízení na obsazení místa vedoucího delegace v Kolumbii, zrušení výše uvedeného výběrového řízení a zrušení rozhodnutí o obsazení dotyčného místa, a jednak zaplacení náhrady škod domněle vzniklých žalobci.
   Výrok rozsudku

               1)

               Komisi se ukládá, aby žalobci, P. Combescotovi, uhradila částku 3 000 eur jako náhradu škody.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise ponese kromě vlastních nákladů řízení polovinu nákladů řízení vzniklých žalobci.

               4)

               Žalobce ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


title: Věc T-174/08: Žaloba podaná dne 15. května 2008 – Komise Evropských společenství v. Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/25

         Žaloba podaná dne 15. května 2008 – Komise Evropských společenství v. Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA
   (Věc T-174/08)
   (2008/C 183/48)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: M. Afonso, zmocněnec)

      Žalovaná: Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               uložit žalované, aby Komisi vrátila hlavní částku 63 349,27 eur, navýšenou o částku 28 940,70 eur odpovídající úrokům z prodlení ke dni 5. května 2008;

               —

               uložit žalované, aby zaplatila úroky vzniklé ode dne 6. května 2008 do data zaplacení dluhu v plné výši, a to částku 10,91 eur za den;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Tato žaloba je podána na základě článku 238 ES.
   V rámci projektu „Evropská síť středisek pro rozvoj telematiky v městských a venkovských oblastech“ (Réseau européen de centres visant à la progression de la télématique dans les zones urbaines et rurales – ENCATA) uzavřelo Evropské společenství, zastoupené Komisí, smlouvu č. SU 1001 (SU) ENCATA s dvanácti dodavateli, včetně žalované.
   Podle uvedené smlouvy se Komise zavázala poskytnout finanční podporu skupině dodavatelů, mezi nimiž byla žalovaná, za účelem uskutečnění uvedeného projektu.
   Doba trvání projektu měla být 18 měsíců.
   Uskutečňování projektu bylo zahájeno dne 1. ledna 1996.
   Komise se zavázala převzít nanejvýše 50 % nákladů na projekt.
   Dne 25. září 1997 se účastníci dohodli na první revizi smlouvy.
   Doba trvání projektu byla prodloužena z 18 na 36 měsíců, počínaje dnem 1. ledna 1996.
   Dne 29. června 1998 se účastníci dohodli na druhé revizi smlouvy a doba trvání projektu byla zkrácena z 36 na 30 měsíců, při zachování počátečního data 1. ledna 1996.
   Finanční náklady na projekt schválené Komisí byly nižší než částky, které Komise vyplatila z titulu předběžného financování v rámci smlouvy č. SU 1001 (SU) ENCATA.
   V důsledku toho Komise požádala o vrácení nadbytečných částek předběžného financování.
   Částka, kterou dluží žalovaná, dosahuje 63 349,27 eur a je navýšena o úroky z prodlení.
   V průběhu let Komise pravidelně upomínala žalovanou ohledně existence jejího dluhu a zaslala jí několik žádostí o zaplacení. Žalovaná opakovaně uznala svůj dluh a projevila úmysl jej co nejrychleji zaplatit, ale až do dnešního dne stále Komisi nezaplatila sebemenší částku uvedeného dluhu, navýšeného o úroky z prodlení, který vznikl nadměrným předběžným financováním v rámci projektu ENCATA.


title: Věc T-229/11: Žaloba podaná dne 20. dubna 2011 — Inglewood a další v. Parlament

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/26

         Žaloba podaná dne 20. dubna 2011 — Inglewood a další v. Parlament
   (Věc T-229/11)
   2011/C 211/57
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Lord Inglewood (Penrith, Spojené království), Georges Berthu (Longré, Francie), Guy Bono (Saint-Martin-de-Crau, Francie), David Robert Bowe (Leeds, Spojené království), Brendan Donnelly (Londýn, Spojené království), Catherine Guy-Quint (Cournon-d’Auvergne, Francie), Christine Margaret Oddy (Coventry, Spojené království), Nicole Thomas-Mauro (Épernay, Francie), Gary Titley (Bolton, Spojené království), Vincenzo Viola (Palermo, Itálie), a Maartje van Putten (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhové žádání

               —

               určit a rozhodnout, že:

                           —

                           rozhodnutí přijaté Předsednictvem Parlamentu dne 1. dubna 2009, kterým se mění dobrovolný doplňkový důchodový systém poslanců Evropského parlamentu, je protiprávní;

                           —

                           napadená rozhodnutí se zrušují;

                           —

                           Parlamentu se ukládá náhrada nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žaloba směřuje proti rozhodnutí vydanému Předsednictvem Parlamentu dne 1. dubna 2009, kterým se mění dobrovolný doplňkový důchodový systém poslanců Evropského parlamentu.
   Na podporu své žaloby se žalobci po meritorní stránce dovolávají čtyř žalobních důvodů vycházejících z:

               —

               porušení nabytých práv přiznaných právními akty a zásady právní jistoty;

               —

               porušení zásady rovného zacházení a zásady proporcionality v rozsahu, v němž byl napadenými rozhodnutími bez přechodných opatření zvýšen o tři roky věk, v němž vzniká nárok na starobní důchod;

               —

               porušení článku 29 pravidel pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu, který stanoví, že kvestoři a generální tajemník dbají na výklad a striktní uplatňování těchto pravidel;

               —

               zjevně nesprávného posouzení, jímž je stiženo rozhodnutí Předsednictva ze dne 1. dubna 2009, kterým se mění pravidla, která byla základem pro vydání napadených rozhodnutí.


title: Věc T-121/06: Žaloba podaná dne  25. dubna 2006  – British Nuclear Group Sellafield v. Komise

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/19

         Žaloba podaná dne 25. dubna 2006 – British Nuclear Group Sellafield v. Komise
   (Věc T-121/06)
   (2006/C 154/48)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: British Nuclear Group Sellafield Limited (Sellafield, Spojené Království) (zástupci: J. Percival, A. Renshaw, J. Isted a G. Bushel, advokáti a R. Plender, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí; nebo

               —

               podpůrně zrušil opatření uvedená v článcích 2, 3 a 4 napadeného rozhodnutí;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení; a

               —

               učinil jakákoliv jiná opatření, která bude považovat za vhodná.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně napadá rozhodnutí Komise ze dne 15. února 2006 v řízení podle článku 83 Smlouvy o Euratomu (BNG Sellafield Limited). Napadeným rozhodnutím uložila Komise podle čl. 83 odst. 1 písm. a) AE výstrahu. Komise tvrdí, že žalobkyně porušila určitá ustanovení Smlouvy o Euratomu a nařízení 302/2005 (1), která se týkají jejích zvláštních povinností předkládat zprávy a ustanovení o přístupu k určitým zařízením. Komise proto požadovala, aby žalobkyně provedla určená opatření ve lhůtách stanovených napadeným rozhodnutím.
   Žalobkyně na podporu své žaloby tvrdí zaprvé, že Komise nemá pravomoc přijmout napadené rozhodnutí a opatření uložená žalobkyni. Podle žalobkyně nemá Komise zákonnou pravomoc k přijetí uložených opatření, včetně opatření, která se týkají zásad zajištění kvality a standardů pro jadernou evidenci a kontrolu, která přesahují rozsah existující právní úpravy v oblasti dozoru nad bezpečností.
   Žalobkyně rovněž tvrdí, že žalovaná porušila zásadu subsidiarity, jelikož uložená opatření neoprávněně zasahují do pravomocí příslušných vnitrostátních orgánů.
   Podle žalobkyně je nadto napadené rozhodnutí založeno jako celek nebo v části spíše na bezpečnostních otázkách než na otázkách dozoru nad bezpečností a článek 83 AE by tedy nebyl náležitým právním základem pro přijetí napadeného rozhodnutí.
   Žalobkyně zadruhé tvrdí, že se Komise dopustila porušení základní procesní náležitosti tím, že nezajistila úplné a řádné řízení podle článku 83 AE. Žalobkyně uvádí, že ji Komise neinformovala o svých námitkách, nepředvolala jí na jednání a porušila její práva obhajoby.
   Zatřetí žalobkyně uplatňuje, že Komise rozhodnutím, že žalobkyně porušila své povinnosti dozoru nad bezpečností, porušila Smlouvu o Euratomu a právní pravidla týkající se jejího použití tím, že se dopustila zjevně nesprávného posouzení a porušila zásadu právní jistoty.
   Začtvrté se žalobkyně dovolává porušení zásady proporcionality a legitimního očekávání.
   Konečně žalobkyně tvrdí, že Komise porušila její práva obhajoby a právo na spravedlivý proces tím, že porušila svou povinnost informovat žalobkyni o podstatě opatření uložených sankcí s dostatečným předstihem, aby měla žalobkyně příležitost se k nim vyjádřit před přijetím napadeného rozhodnutí.

      (1)  Nařízení Komise (Euratom) č. 302/2005 ze dne 8. února 2005 o uplatňování dozoru nad bezpečností v rámci Euratomu (Úř. věst. L 54, s. 1)


title: Věc F-78/08: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. června 2009 — Locchi v. Komise

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/22

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. června 2009 — Locchi v. Komise
   (Věc F-78/08) (1)

   2009/C 233/45

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci v důsledku smírného urovnání.

      (1)  Úř. věst. C 301, 22.11.2008, s. 66.