Rozsudek Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 23. března 2000. # Charlotte Rudolph proti Komisi Evropských společenství. # Úředníci - Lhůta pro podání stížnosti. # Věc T-197/98.


Rozsudek Soudního dvora ze dne 17. července 1959. # Mannesmann AG, Hoesch-Werke AG, Klöckner-Werke AG, Rheinische Stahlwerke AG a Aktiengesellschaft für Berg- und Hüttenbetriebe proti Vysokému úřadu ESUO. # Věc 23/58.


Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 30. listopadu 2010. # Christine Taillard proti Evropskému parlamentu. # Veřejná služba - Úředníci. # Věc F-97/09.


Rozsudek Soudu prvního stupně (čtvrtého rozšířeného senátu) ze dne 18. září 1996. # Asia Motor France SA, Jean-Michel Cesbron, Monin Automobiles SA, Europe Auto Service (EAS) SA a SA Somaco SARL proti Komisi Evropských společenství. # Hospodářská soutěž - Odůvodnění. # Věc T-387/94.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 1. dubna 2009. # Gregorio Valero Jordana proti Komisi Evropských společenství. # Veřejná služba - Úředníci - Žaloba na neplatnost - Žaloba na náhradu škody - Povýšení. # Věc T-385/04.

text:
      ROZSUDEK SOUDU
      (první senát)
      1. dubna 2009
      Věc T-385/04
      Gregorio Valero Jordana
      v.
      Komise Evropských společenství
      „Veřejná služba – Úředníci – Žaloba na neplatnost – Žaloba na náhradu škody – Povýšení – Přidělení prioritních bodů“
      Předmět: Žaloba, jejímž předmětem je zaprvé zrušení rozhodnutí generálního ředitele právní služby Komise o přidělení žalobci pro účely
         povýšení pouze jednoho prioritního bodu generálního ředitelství za rok 2003, sděleného dne 7. července 2003 a potvrzeného
         rozhodnutím orgánu oprávněného ke jmenování oznámeným dne 16. prosince 2003; zadruhé rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování
         přidělit žalobci pro účely povýšení celkově 20 bodů za rok 2003, oznámeného dne 16. prosince 2003; seznamu zásluh úředníků
         třídy A5 za rok 2003, zveřejněného v Informations Administratives č.69 2003 dne 13. prosince 2003; seznamu úředníků povýšených do třídy A4 v roce 2003, zveřejněného v Informations Administratives č. 73 2003 ze dne 27. listopadu 2003; rozhodnutí nezapsat jméno žalobce na uvedené seznamy; zatřetí rozhodnutí orgánu oprávněného
         ke jmenování neudělit žalobci dodatečné prioritní body pro účely povýšení za rok 2003, vyplývající z dopisu ze dne 22. února
         2007 a z rozhodnutí ze dne 17. dubna 2007, a přiznání náhrady škody ve výši 5000 eur.

      Rozhodnutí: Rozhodnutí Komise, která stanoví celkový počet bodů pro účely povýšení Gregoria Valera Jordany na 20 bodů a která zamítají
         jeho zapsání na seznam úředníků povýšených do třídy A4 při povyšování v roce 2003, se zrušují. Zbývající část žaloby se zamítá.
         Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      Shrnutí
      1.      Úředníci – Žaloba – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Systém povyšování zavedený Komisí – Uzavření hodnotícího
            období pro povýšení aktem obsahujícím rozhodnutí, kterým se stanoví seznam povýšených úředníků, a rozhodnutí, kterým se stanoví
            body přidělené úředníkům – Samostatná rozhodnutí, která mohou být předmětem různých žalob nebo jediné žaloby
      (Služební řád, čl. 45 odst. 1 a články 90 a 91)
      2.      Řízení – Návrh na zahájení řízení – Předmět sporu – Změna v průběhu řízení
      (Jednací řád Soudu prvního stupně, čl. 48 odst. 2; služební řád, články 90 a 91)
      3.      Úředníci – Povýšení – Srovnávací přezkum zásluh – Prováděcí pravidla–Kvantifikace zásluh pro účely přidělení bodů
      (Služební řád, čl. 45 odst. 1)
      1.       V rámci systému povyšování zavedeného interním předpisem Komise, v němž je akt, který uzavírá povyšování, komplexní povahy
         v tom smyslu, že zahrnuje dvě různá rozhodnutí, a to rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, které stanoví seznam povýšených
         osob, a rozhodnutí uvedeného orgánu, které stanoví celkový počet bodů úředníků, na němž se výše uvedené rozhodnutí zakládá,
         představuje uvedené rozhodnutí, které stanoví celkový počet bodů, autonomní akt, který může být jako takový napaden stížností,
         případně žalobou před soudem v rámci opravných prostředků upravených služebním řádem.

      Proto úředník, který nebyl povýšen v důsledku přiznání údajně neodůvodněného nedostatečného počtu bodů pro dosažení limitu
         stanoveného pro účely povyšovaní, může podat opravný prostředek současně proti rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování,
         které stanoví celkový počet bodů, a proti rozhodnutí, které stanoví seznam povýšených úředníků.

      Naopak rozhodnutí o přidělení prioritních bodů žalobci a rozhodnutí nezapsat jej na seznam sestavený na základě zásluh, jakož
         i seznam jako takový, jsou přípravnými akty, které nemohou být předmětem samostatné žaloby. Jejich legalita nicméně může být
         stále napadena v rámci žaloby namířené proti konečnému rozhodnutí.

      (viz body 69 až 72)
      Odkazy: Soud, 9. dubna 2003, Tejada Fernández v. Komise, T‑134/02, Recueil FP, s. I‑A‑125 a II‑609, bod 18; Soud, 19. října
         2006, Buendía Sierra v. Komise, T‑311/04, Sb. rozh. s. II‑4137, body 90, 93 a 96 až 98

      2.      Článek 48 odst. 2 jednacího řádu Soudu, podle kterého nelze předkládat nové důvody v průběhu řízení, ledaže by se zakládaly
         na právních a skutkových okolnostech, které vyšly najevo v průběhu řízení, se v některých případech může použít pro změnu
         návrhových žádání. Pokud je totiž napadený akt v průběhu řízení nahrazen aktem se stejným předmětem, je tento nový akt na
         základě požadavku hospodárnosti řízení novou skutečností umožňující žalobcům upravit jejich návrhová žádání a žalobní důvody.
         Nicméně z článků 90 a 91 služebního řádu naopak vyplývá, že žaloba směřující proti aktu nepříznivě zasahujícímu do právního
         postavení osoby, spočívajícímu v rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, je přípustná pouze tehdy, pokud se dotčená osoba
         dříve obrátila na uvedený orgán se stížností a pokud tato stížnost byla předmětem explicitního, nebo implicitního zamítnutí,
         přičemž toto platí rovněž pro nové rozhodnutí nahrazující po přezkoumání dřívější rozhodnutí.

      (viz body 76 až 78)
      Odkazy: Soud, 6. července 2001, Tsarnavas v. Komise, T‑161/00, Recueil FP, s. I‑A‑155 a II‑721, body 26 až 28; Soud, 26. října
         2004, Brendel v. Komise, T‑55/03, Sb. VS s. I‑A‑311 a II‑1437, bod 50 a uvedená judikatura

      3.      Při hodnocení zásluh, k nimž je třeba přihlédnout v rámci rozhodnutí o povýšení podle článku 45 služebního řádu, a tím pádem
         i v rámci rozhodnutí o udělení prioritních bodů v systému povyšování, kde je takové hodnocení kvantifikováno, má administrativa
         širokou posuzovací pravomoc a přezkum soudu Společenství se musí omezit na posouzení otázky, zda s ohledem na způsoby a prostředky,
         na jejichž základě administrativa učinila své posouzení, se administrativa držela v mezích, k nimž nelze vyslovit výhrady,
         a neužila svou pravomoc zjevně nesprávným způsobem.

      (viz bod 131)
      Odkazy: Soud, 3. května 2007, Crespinet v. Komise, T‑261/04, Sb. rozh. s. II‑0000, bod 58 a uvedená judikatura


Rozsudek Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 12. února 1992. # Cornelis Volger proti Evropskému parlamentu. # Úředníci. # Věc T-52/90.


Rozsudek Soudního dvora ze dne 12. prosince 1995. # H. G. Oude Luttikhuis a další proti Verenigde Coöperatieve Melkindustrie Coberco BA. # Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce: Arrondissementsrechtbank Zutphen - Nizozemsko. # Hospodářská soutěž. # Věc C-399/93.


Rozsudek Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 27. června 1991. # Íñigo Valverde Mordt proti Soudnímu dvoru Evropských společenství. # Úředníci - Výběrové řízení. # Věc T-156/89.


ROZSUDEK SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU (třetí senát) 24. února 2010.#Riccardo Achille Menghi v. Evropská agentura pro bezpečnost sítí a informací (ENISA).#Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Propuštění na konci zkušební doby – Psychické obtěžování.#Věc F‑2/09.


Rozsudek Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 10. července 1992. # Nicolas Mergen proti Komisi Evropských společenství. # Úředníci. # Věc T-53/91.