title: Věc T-288/14: Žaloba podaná dne 2. května 2014 – Energiewerke Nord v. Komise

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/40

         Žaloba podaná dne 2. května 2014 – Energiewerke Nord v. Komise
   (Věc T-288/14)
   2014/C 223/43
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Energiewerke Nord GmbH (Rubenow, Německo) (zástupci: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme a T. Wielsch, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 18. prosince 2013 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU proti Spolkové republice Německo ve věci podpory výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů a stanovení maximální výše příplatku EEG pro podniky s vysokou spotřebou energie (věc „Státní podpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)“ v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí týká stanovení maximální výše příplatku EEG pro podniky s vysokou spotřebou energie,

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z neexistence zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že stanovení maximální výše příplatku německým zákonem o podpoře obnovitelné energie (Gesetz fur den Vorrang Erneuerbarer Energien – Erneuerbare-Energien-Gesetz – EEG) pro podniky s vysokou spotřebou energie nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. V tomto ohledu nejprve zdůrazňuje, že podniky s vysokou spotřebou energie nejsou právní úpravou zvýhodňovány. Zvláštní kompenzační režim má naopak kompenzovat výjimečnou zátěž spočívající zejména na žalobkyni a srovnatelných podnicích v rámci podpory výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů a slouží ke znovunastolení konkurenceschopnosti podniků s vysokou spotřebou energie, které předtím příplatek EEG značně postihoval.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z neexistence státních prostředků ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU

                           —

                           Žalobkyně rovněž tvrdí, že zvláštní kompenzační režim není opatřením poskytovaným „státem nebo ze státních prostředků“. V tomto ohledu uvádí, že příplatek EEG nepředstavuje sám o sobě státní prostředky a že ani zřeknutí se těchto příjmů prostřednictvím zvláštního kompenzačního režimu tedy nemůže představovat opatření poskytované ze státních prostředků.

                           —

                           Podle žalobkyně není příplatek EEG vybírán, spravován a dokonce ani přerozdělován státem nebo veřejným či soukromým orgánem pověřeným nebo zřízeným státem. A dodává, že příplatek EEG může být naopak vybírán přímo správci přenosové sítě na základě občanskoprávního nároku. Příplatek neplyne do státního rozpočtu, takže zvláštní kompenzační režim nijak, přímo či nepřímo, nesnižuje příjmy státu.

                           —

                           Příjmy z EEG nejsou poskytovány ani státním orgánům. Příjmy z EEG ostatně nepodléhají veřejné kontrole ze strany Federálního úřadu pro hospodářství a kontrolu vývozů (Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle ou BAFA) nebo Federální agentury pro přenosové sítě (Bundesnetzagentur).


title: Věc T-148/13: Usnesení Tribunálu ze dne 15. října 2013 — Španělsko v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Lhůta k podání žaloby — Počátek — Vyhlášení v Úředním věstníku — Nepřípustnost“ )

text:
               7.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/13

         Usnesení Tribunálu ze dne 15. října 2013 — Španělsko v. Komise
   (Věc T-148/13) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Lhůta k podání žaloby - Počátek - Vyhlášení v Úředním věstníku - Nepřípustnost)
   2013/C 359/25
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupci: původně S. Centeno Huerta, poté M. J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall, J. Baquero Cruz a B. Eggers, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AST/125/12 pro sestavení rezervního seznamu uchazečů na pozici asistent (A3ST) v oborech „Audit“, „Finance/Účetnictví“ a „Ekonomie/statistika“ (Úř. věst. 2012, C 394 A, s. 1).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 123, 27.4.2013.


title: Věc T-144/05: Žaloba podaná dne 12. dubna 2005 Pablem Muñizem proti Komisi Evropských společenství

text:
               28.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 132/36

         Žaloba podaná dne 12. dubna 2005 Pablem Muñizem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-144/05)
   (2005/C 132/65)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 12. dubna 2005 žaloba směřující proti Komisi Evropských společenství podaná Pablem Muñizem, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupeným B. Dehandschutterem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               1)

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 3. února 2005 v rozsahu, v němž zamítá úplný přístup k dokumentům požadovaným žalobcem;

               2)

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 3. února 2005 v rozsahu, v němž zamítá částečný přístup k požadovaným dokumentům;

               3)

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce je právník, který se specializuje na poradenství klientům ve věcech týkajících se celních záležitostí. Aby mohl co nejlépe poradit svým klientům, podal žalobce dne 13. října 2004 žádost Komisi o přístup k zápisu ze zářijového jednání Výboru pro celní kodex – odboru pro celní a statistickou nomenklaturu a také o přístup k určitým TAXUD dokumentům. Tato žádost byla dne 1. prosince 2004 zamítnuta na základě čl. 4 odst. 3 nařízení 1049/2001. Žalobce požadoval přezkoumání původního rozhodnutí dne 15. prosince 2004. Napadené rozhodnutí bylo vydáno jako důsledek této žádosti a potvrdilo předchozí rozhodnutí o zamítnutí přístupu.
   Žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 3 nařízení 1049/2001. Podle žalobce důvody uvedené pro zamítnutí přístupu, zejména že zpřístupnění požadovaných dokumentů by vážně ohrozilo rozhodovací proces Komise, nejsou opodstatněnými důvody podle tohoto ustanovení. Žalobce také tvrdí, ve stejné souvislosti, že v napadeném rozhodnutí došlo k nesprávnému posouzení odkazem na kategorii dokumentů, spíše než k posouzení obsahu každého z požadovaných dokumentů.
   Žalobce má dále za to, že čl. 4 odst. 6 téhož nařízení byl porušen, tím, že Komise zamítla dokonce i částečný přístup k požadovaným dokumentům. Dále také tvrdí, že napadené rozhodnutí je v rozporu s čl. 2 odst. 1 tohoto nařízení tím, že systematicky zamítá zpřístupnění interních dokumentů z jediného důvodu, že příslušný spis ještě není uzavřen.
   Konečně žalobce má za to, že převažující veřejný zájem spočívající v potřebě zúčastněných stran lépe pochopit rozhodnutí přijatá v záležitostech týkajících se celních zařazení, odůvodňuje zpřístupnění požadovaných dokumentů.


title: Věc T-326/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. dubna 2012 — Brainlab v. OHIM (BrainLAB) ( „Ochranná známka Společenství — Slovní ochranná známka Společenství BrainLAB — Nepodání žádosti o obnovu zápisu ochranné známky — Výmaz ochranné známky po uplynutí doby platnosti zápisu — Žádost o navrácení do původního stavu — Článek 81 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. dubna 2012 — Brainlab v. OHIM (BrainLAB)
   (Věc T-326/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Slovní ochranná známka Společenství BrainLAB - Nepodání žádosti o obnovu zápisu ochranné známky - Výmaz ochranné známky po uplynutí doby platnosti zápisu - Žádost o navrácení do původního stavu - Článek 81 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 165/32
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Brainlab AG (Feldkirchen, Německo) (zástupce: J. Bauer, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: R. Manea, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. dubna 2011 (věc R 1596/2010-4), týkajícímu se žádosti o navrácení do původního stavu a žádosti o obnovu zápisu ochranné známky BrainLAB, které podala žalobkyně.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 15. dubna 2011 (věc R 1596/2010-4) se zrušuje.

               2)

               Každý účastník ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.9.2011.


title: Výmaz věci T-131/03

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/45

         Výmaz věci T-131/03 (1)

   (2005/C 82/79)
   (Jednací jazyk: němčina)
   Usnesením ze dne 13. ledna 2005 rozhodl předseda druhého senátu Soudu prvního stupně Evropských společenství o výmazu věci T-131/03, Sinziger Mineralbrunnen GmbH proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).

      (1)  Úř. věst. C 158, 5.7.2003.


title: Spojené věci T-229/11 a T-276/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. března 2013 — Inglewood a další v. Parlament ( „Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu — Doplňkový systém důchodového pojištění — Rozhodnutí, kterými byly zamítnuty žádosti směřující k tomu, aby byla uplatněna ustanovení platná před změnou doplňkového systému důchodového pojištění v roce 2009 — Námitka protiprávnosti — Nabytá práva — Legitimní očekávání — Proporcionalita — Rovné zacházení“ )

text:
               27.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 123/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. března 2013 — Inglewood a další v. Parlament
   (Spojené věci T-229/11 a T-276/11) (1)

   (Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu - Doplňkový systém důchodového pojištění - Rozhodnutí, kterými byly zamítnuty žádosti směřující k tomu, aby byla uplatněna ustanovení platná před změnou doplňkového systému důchodového pojištění v roce 2009 - Námitka protiprávnosti - Nabytá práva - Legitimní očekávání - Proporcionalita - Rovné zacházení)
   2013/C 123/27
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Lord Inglewood (Penrith, Spojené království) a deset dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (věc T-229/11); jakož i Marie-Arlette Carlotti (Marseille, Francie) (věc T-276/11) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Lorenz, M. Windisch a K. Pocheć, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrhy na zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu, kterými bylo žalobcům odmítnuto přiznat nárok na jejich dobrovolný doplňkový důchod buď předčasně, nebo ve věku 60 let, anebo zčásti ve formě jednorázové částky

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Lordu Inglewoodovi a deseti dalším žalobcům, jejichž jména jsou uvedena v příloze, jakož i Marii-Arlette Carlotti se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 16.7.2011.


title: Věc T-366/06: Žaloba podaná dne 4. prosince 2006 – Calebus v. Komise

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/29

         Žaloba podaná dne 4. prosince 2006 – Calebus v. Komise
   (Věc T-366/06)
   (2007/C 20/44)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Calebus, S.A (Almería, Španělsko) (zástupce: R. Bocanegra Sierra, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               Prohlásit za neplatné, zrušit nebo odvolat a ponechat bez účinků rozhodnutí Komise 2006/613/ES ze dne 19. července 2006, kterým se přijímá seznam lokalit významných pro Společenství ve středomořské biogeografické oblasti (Úř. věst. L 259, 21.9.2006), v rozsahu, v jakém se týká zahrnutí nemovitosti „Las Cuerdas“ do lokality významné pro Společenství (dále jen „SCI“) „ES 61110006 Ramblas de Gergal, Tabernas y Sur de Sierra Alhamilla“ uvedené v dotčeném seznamu, a nařídit Komisi pozměnit vymezení uvedeného SCI za účelem vynětí uvedeného území.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu svých tvrzení žalobkyně uplatňuje, že napadené rozhodnutí je:

               —

               v rozporu se směrnicí Rady 92/43/ES ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (1), neboť do SCI ES 6110006 zahrnuje určité pozemky v jeho vlastnictví, která nemají požadované charakteristiky ve vztahu k životnímu prostředí; a

               —

               svévolné, protože z téže zóny vyloučilo pozemky, která mají všechny tyto požadované hodnoty ve vztahu k životnímu prostředí, na základě kterých by měly být kvalifikovány jako SCI.

      (1)  Úř. věst. L 206, 22.7.1992, s. 7.


title: Věc C-113/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. února 2007 Selex Sistemi Integrati S.p.A. proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 12. prosince 2006 ve věci T-155/04, Selex Sistemi Integrati S.p.A. v. Komise Evropských společenství

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/5

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. února 2007 Selex Sistemi Integrati S.p.A. proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 12. prosince 2006 ve věci T-155/04, Selex Sistemi Integrati S.p.A. v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-113/07 P)
   (2007/C 117/08)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Selex Sistemi Integrati S.p.A. (zástupci: F. Sciaudone, R. Sciaudone a D. Fioretti, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství, Eurocontrol – Evropská organizace pro bezpečnost letového provozu
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 12. prosince 2006 ve věci T-155/04 a vrátit věc k rozhodnutí ve věci samé Soudu prvního stupně ve světle údajů poskytnutých Soudním dvorem;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů tohoto řízení a řízení ve věci T-155/04.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Na podporu svých tvrzení navrhovatelka uplatňuje řadu nesprávných právních posouzení, která se týkají řízení a věci samé.
   Nesprávné právní posouzení co se týče řízení
   Pokud jde o nesprávné právní posouzení, co se týče řízení, kterého se dopustil Soud, navrhovatelka uplatňuje:

               —

               porušení čl. 116 odst. 6 jednacího řádu Soudu, neboť Soud povolil, aby Eurocontrol byly doručeny spisy ve věci a aby předložila písemné vyjádření;

               —

               porušení čl. 48 odst. 2 jednacího řádu Soudu, neboť Soud zkreslil skutečnosti, na jejichž základě bylo o nových žalobních důvodech navrhovatelky rozhodnuto, že jsou nepřípustné;

               —

               porušení čl. 48 odst. 2 jednacího řádu Soudu, neboť Soud nevzal v úvahu jednání Komise ve vztahu ke skutečnostem, na jejichž základě bylo o nových žalobních důvodech navrhovatelky rozhodnuto, že jsou nepřípustné;

               —

               porušení čl. 66 odst. 1 jednacího řádu Soudu, neboť Soud nevydal příkaz ve věci žádosti o důkazní prostředky

         Nesprávné právní posouzení co se týče věci samé
   Pokud jde o nesprávné právní posouzení týkající se použitelnosti článku 82 ES na spolupráci poskytovanou Eurocontrol vnitrostátním správním orgánům, navrhovatelka uplatňuje:

               —

               zkreslení obsahu sporného rozhodnutí;

               —

               kontradiktornost odůvodnění týkajícího se nezrušení sporného rozhodnutí navzdory přijetí prvního žalobního důvodu;

               —

               kontradiktornost odůvodnění, neboť Soud nahradil své odůvodnění odůvodněním použitým Komisí ve sporném nařízení;

               —

               porušení ustálené judikatury Společenství týkající se omezení soudního přezkumu;

               —

               zjevně nesprávné posouzení skutkového stavu ve věci porušení článku 82 ES.

         Pokud jde o nesprávné právní posouzení týkající se použitelnosti článku 82 ES na činnost normalizace prováděnou Eurocontrol, navrhovatelka uplatňuje:

               —

               zkreslení obsahu sporného rozhodnutí;

               —

               přijetí pojmu hospodářská činnost neslučitelného s pojmem vytvořeným judikaturou Společenství;

               —

               nesprávný výklad a použití judikatury Společenství ve věci sociálních dávek;

               —

               porušení povinnosti uvést dostatečné odůvodnění.

         Pokud jde o nesprávné právní posouzení týkající se použitelnosti článku 82 ES na výzkum a vývoj (zejména nabytí prototypů a režim práv k duševnímu vlastnictví) prováděné Eurocontrol, navrhovatelka uplatňuje:

               —

               zjevné zkreslení sporného rozhodnutí;

               —

               přijetí pojmu hospodářská činnost neslučitelného s pojmem vytvořeným judikaturou Společenství;

               —

               ponechání bez povšimnutí a zkreslení důkazů předložených navrhovatelkou týkajících se hospodářské povahy spravování režimu práv k duševnímu vlastnictví Eurocontrol.


title: Věc T-347/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2013 — Německo v. Komise ( „Státní podpory — Bezúplatný převod některých území národního přírodního bohatství — Opatření, která mají zajistit finanční podporu velkých projektů na ochranu životního prostředí — Rozhodnutí prohlašující podpory za slučitelné se společným trhem — Pojem podnik — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               26.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2013 — Německo v. Komise
   (Věc T-347/09) (1)

   (Státní podpory - Bezúplatný převod některých území národního přírodního bohatství - Opatření, která mají zajistit finanční podporu velkých projektů na ochranu životního prostředí - Rozhodnutí prohlašující podpory za slučitelné se společným trhem - Pojem podnik - Povinnost uvést odůvodnění)
   2013/C 313/36
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: původně M. Lumma a B. Klein, poté A. Wiedmann a T. Henze, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně K. Gross, poté F. Erlbacher, A. Stobiecka-Kuik a P. Loewenthal, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci řízení podporující žalobkyni: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a J. Gstalter, zmocněnci), Nizozemské království (zástupci: původně C. Wissels, Y. de Vries a M. de Ree, poté C. Wissels, M. de Ree, J. Langer a M. Noort, zmocněnci) a Finská republika (zástupce: J. Heliskoski, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 5080 final ze dne 2. července 2009 o státní podpoře NN 8/2009, kterou poskytla Spolková republika Německo a která se týká režimu státních podpor, jenž tvoří bezúplatný převod některých území národního přírodního bohatství a opatření, která mají zajistit finanční podporu velkých projektů na ochranu životního prostředí (Úř. věst. C 230, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Spolková republika Německo ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Francouzská republika, Nizozemské království a Finská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc T-329/15: Usnesení Tribunálu ze dne 17. listopadu 2015 – Certuss Dampfautomaten v. OHIM – Universal for Engineering Industries (Universal 1800 TC) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/61

         Usnesení Tribunálu ze dne 17. listopadu 2015 – Certuss Dampfautomaten v. OHIM – Universal for Engineering Industries (Universal 1800 TC)
   (Věc T-329/15) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2016/C 038/82)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Certuss Dampfautomaten GmbH & Co. KG (Krefeld, Německo) (zástupce: J. Sroka, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Universal for Engineering Industries SAE (Giza, Egypt)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. dubna 2015 (věc R 1303/2014-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Universal for Engineering Industries SAE a Certuss Dampfautomaten GmbH & Co. KG.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2.

               Společnost Certuss Dampfautomaten GmbH & Co. KG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 279, 24. 8. 2015.


title: Věc T-766/14: Usnesení Tribunálu ze dne 23. listopadu 2015 – Actega Terra v. OHIM – Heidelberger Druckmaschinen (FoodSafe) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství FoodSafe — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/55

         Usnesení Tribunálu ze dne 23. listopadu 2015 – Actega Terra v. OHIM – Heidelberger Druckmaschinen (FoodSafe)
   (Věc T-766/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství FoodSafe - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ“)
   (2016/C 038/73)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Actega Terra GmbH (Lehrte, Německo) (zástupce: C. Onken, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem (OHIM), vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Heidelberger Druckmaschinen AG (Heidelberg, Německo) (zástupce: I. Lins, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. září 2014 (věc R 2440/2013-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Heidelberger Druckmaschinen AG a Actega Terra GmbH.

      Výrok

               1.

               Žaloba se odmítá.

               2.

               Společnosti Actega Terra GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 46, 9. 2. 2015.


title: Věc T-362/11: Žaloba podaná dne 7. července 2011 — Stichting Greenpeace Nederland a PAN Europe v. Komise

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/46

         Žaloba podaná dne 7. července 2011 — Stichting Greenpeace Nederland a PAN Europe v. Komise
   (Věc T-362/11)
   2011/C 252/97
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Stichting Greenpeace Nederland (Amsterodam, Nizozemsko) a Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brusel, Belgie) (zástupce: B. Kloostra, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               určit, že rozhodnutí Komise ze dne 6. května 2011 je v rozporu s nařízením (ES) č. 1049/2001 (1);

               —

               určit, že rozhodnutí Komise ze dne 6. května 2011 je v rozporu s Aarhuskou úmluvou o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, nařízením (ES) č. 1049/2001 a nařízením (ES) č. 1367/2006 (2);

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 6. května 2011 a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

               1)

               V rámci prvního žalobního důvodu žalobci tvrdí, že napadené rozhodnutí je v rozporu s čl. 8 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1049/2001, jelikož ve stanovených lhůtách nebylo rozhodnuto o potvrzující žádosti žalobců a nebylo poskytnuto podrobné odůvodnění pro takový postup.

               2)

               V rámci druhého žalobního důvodu žalobci tvrdí, že napadené rozhodnutí je v rozporu s článkem 4 Aarhuské úmluvy, čl. 4 odst. 2 a článkem 5 nařízení (ES) č. 1049/2001 a čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1367/2006 z důvodu nedostatku posouzení, jelikož:

                           —

                           důvod pro zamítnutí není v souladu s Aarhuskou úmluvou;

                           —

                           požadovanou informaci označuje za informaci vztahující se k emisím vypouštěným do životního prostředí; a

                           —

                           existuje převažující veřejný zájem na zveřejnění informace požadované žalobci.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. 2006, L 264, s. 13).


title: Věc T-105/06: Žaloba podaná dne  7. dubna 2006  – InterVideo v. OHIM

text:
               20.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/17

         Žaloba podaná dne 7. dubna 2006 – InterVideo v. OHIM
   (Věc T-105/06)
   (2006/C 121/31)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: InterVideo, Inc. (Kalifornie, USA) (zástupce: K. Manhaeve, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí odvolacího senátu ze dne 31. ledna 2006;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „WinDVD Creator“ pro výrobky třídy 9 – přihláška č. 4 106 936
   Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky k zápisu
   Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 4 a čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady (ES) č. 40/94, poněvadž odvolací senát nesprávně definoval relevantní veřejnost. Relevantní veřejností je podle žalobkyně průměrný spotřebitel, a ne uživatelé PC se znalostí specifického počítačového jazyka.


title: Věc T-48/10 P: Usnesení Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — Meister v. OHIM ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Hodnotící období 2008 — Rozhodnutí o přidělení bodů na základě hodnotícího období 2008 — Poznámka týkající se bodů nasbíraných za dřívější hodnotící období — Zkreslení skutkového stavu — Hrazení nákladů řízení — Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/23

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — Meister v. OHIM
   (Věc T-48/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Hodnotící období 2008 - Rozhodnutí o přidělení bodů na základě hodnotícího období 2008 - Poznámka týkající se bodů nasbíraných za dřívější hodnotící období - Zkreslení skutkového stavu - Hrazení nákladů řízení - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   2011/C 55/42
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Herbert Meister (Muchamiel, Španělsko) (zástupce: H. J. Zimmermann, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: I. De Medrano Caballero a G. Faedo, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a E. Winter, advokáty)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 30. listopadu 2009, Meister v. OHIM (F-17/09, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), který směřuje ke zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Herbert Meister ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc C-517/15 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 26. července 2017 – AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe, AGC France, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd, AGC Glass Germany GmbH v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Článek 101 a 102 SFUE — Nařízení (ES) č. 1/2003 — Článek 30 — Rozhodnutí Evropské komise konstatující protiprávní kartelovou dohodu na evropském trhu se skly určenými pro motorová vozidla — Zveřejnění nedůvěrné verze tohoto rozhodnutí — Zamítnutí žádosti o důvěrné zacházení s některými informacemi — Mandát úředníka pro slyšení — Rozhodnutí 2011/695/EU — Článek 8 — Důvěrnost — Informace pocházející z žádosti o shovívavost — Částečné zamítnutí žádosti o důvěrné zacházení — Legitimní očekávání — Rovné zacházení“

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/5

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 26. července 2017 – AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe, AGC France, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd, AGC Glass Germany GmbH v. Evropská komise
   (Věc C-517/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Článek 101 a 102 SFUE - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 30 - Rozhodnutí Evropské komise konstatující protiprávní kartelovou dohodu na evropském trhu se skly určenými pro motorová vozidla - Zveřejnění nedůvěrné verze tohoto rozhodnutí - Zamítnutí žádosti o důvěrné zacházení s některými informacemi - Mandát úředníka pro slyšení - Rozhodnutí 2011/695/EU - Článek 8 - Důvěrnost - Informace pocházející z žádosti o shovívavost - Částečné zamítnutí žádosti o důvěrné zacházení - Legitimní očekávání - Rovné zacházení“)
   (2017/C 309/05)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: AGC Glass Europe, AGC Automotive Europe, AGC France, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd, AGC Glass Germany GmbH (zástupci: L. Garzaniti, F. Hoseinian a A. Burckett St Laurent, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: G. Meessen, P.J.O. Van Nuffel a F. van Schaik, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               AGC Glass Europe SA, AGC Automotive Europe SA, AGC France SAS, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd et AGC Glass Germany GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 398, 30.11.2015.


title: Věc C-452/13: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Salzburg – Rakousko) – Germanwings GmbH v. Ronny Henning „Řízení o předběžné otázce – Letecká doprava – Nařízení (ES) č. 261/2004 – Články 2, 5 a 7 – Právo na náhradu škody v případě významného zpoždění letu – Délka zpoždění – Pojem ‚čas příletu‘“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/20

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Salzburg – Rakousko) – Germanwings GmbH v. Ronny Henning
      (Věc C-452/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Letecká doprava - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Články 2, 5 a 7 - Právo na náhradu škody v případě významného zpoždění letu - Délka zpoždění - Pojem ‚čas příletu‘“)
      (2014/C 395/24)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesgericht Salzburg

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Germanwings GmbH

         Odpůrce: Ronny Henning

         Výrok

      Články 2, 5 a 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, musí být vykládány v tom smyslu, že pojem „čas příletu“ používaný k určení rozsahu zpoždění, které postihlo cestující v letecké dopravě, označuje okamžik, kdy se otevřou alespoň jedny dveře letadla, přičemž se rozumí, že cestující jsou v tomto okamžiku oprávněni letadlo opustit.

         (1)  Úř. věst. C 325, 9.11.2013.


title: Věc C-263/07: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 29. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Nesprávné provedení — Směrnice 96/61/ES — Článek 9 odst. 4 — Článek 13 odst. 1 — Příloha I — Integrovaná prevence a omezování znečištění — Pojmy využití nejlepší dostupné techniky a  pravidelný přezkum podmínek povolení k provozu )

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/17

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 29. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-263/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Nesprávné provedení - Směrnice 96/61/ES - Článek 9 odst. 4 - Článek 13 odst. 1 - Příloha I - Integrovaná prevence a omezování znečištění - Pojmy „využití nejlepší dostupné techniky“ a „pravidelný přezkum podmínek povolení k provozu“)
   (2008/C 22/33)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Alcover San Pedro a J.-B. Laignelot, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nesprávné provedení čl. 9 odst. 4 a čl. 13 odst. 1, jakož i přílohy I směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění (Úř. věst. L 257, s. 26; Zvl. vyd. 15/03, s. 80) – Pojmy využití „nejlepší dostupné techniky“ a „pravidelný přezkum“ podmínek povolení k provozu
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že neprovedlo správně čl. 9 odst. 4 a čl. 13 odst. 1, jakož ani přílohu I směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc C-602/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia n °2 de Santander (Španělsko) dne 25. listopadu 2013 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A. v. Fernando Quintano Ujeta a María Isabel Sánchez García

text:
               1.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander (Španělsko) dne 25. listopadu 2013 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A. v. Fernando Quintano Ujeta a María Isabel Sánchez García
   (Věc C-602/13)
   2014/C 31/06
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Žalovaní: Fernando Quintano Ujeta a María Isabel Sánchez García

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba směrnici Rady 93/13/EHS (1) ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách, a zejména s jejím čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1, vykládat za účelem zaručení ochrany spotřebitelů a uživatelů v souladu se zásadou rovnocennosti a efektivity tak[,] že určí-li vnitrostátní soud zneužívající povahu smluvního ustanovení o úroku z prodlení, musí z toho jako důsledek vyvodit neplatnost jakéhokoli úroku z prodlení, včetně toho, který by mohl být výsledkem podpůrného uplatnění vnitrostátního předpisu, jako například článku 1108 Código Civil, druhého přechodného ustanovení zákona č. 1/2013 ve spojení s článkem 114 hypotečního zákona, nebo článku 4 královského legislativního nařízení č. 6/2012, a nemá se považovat za vázaného přepočtem, který mohl podle druhého přechodného ustanovení zákona č. 1/13 provést poskytovatel?

               2)

               Je třeba druhé přechodné ustanovení zákona č. 1/2013 vykládat v tom smyslu, že nemůže být překážkou ochrany zájmů spotřebitele?

               3)

               Je třeba směrnici Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách, a zejména s jejím čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1, vykládat za účelem zaručení ochrany spotřebitelů a uživatelů v souladu se zásadou rovnocennosti a efektivity tak[,] že určí-li vnitrostátní soud zneužívající povahu smluvního ustanovení o předčasné splatnosti, musí konstatovat jeho neplatnost a vyvodit z toho plynoucí důsledky[,] i tehdy, když poskytovatel posečkal minimální dobu stanovenou vnitrostátním předpisem?

      (1)  Úř. věst. L 95, s. 29.


title: Spojené věci C-333/15 a C-334/15: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. června 2016 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – María del Pilar Planes Bresco v. Comunidad Autónoma de Aragón „Řízení o předběžné otázce — Společná zemědělská politika — Integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor — Nařízení (ES) č. 1782/2003 — Režim jednotné platby — Články 43 a 44 — Platební nároky podle plochy — Hektary, na které lze poskytnout podporu na plochu — Stálé pastviny — Vnitrostátní právní úprava, která podmiňuje přípustnost ploch stálých pastvin, které jsou větší než krmné plochy původně zohledněné pro výpočet nároků na platbu, tím, že jsou využívány pro specifické potřeby chovu v zemědělském podniku“

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/16

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. června 2016 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – María del Pilar Planes Bresco v. Comunidad Autónoma de Aragón
   (Spojené věci C-333/15 a C-334/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společná zemědělská politika - Integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor - Nařízení (ES) č. 1782/2003 - Režim jednotné platby - Články 43 a 44 - Platební nároky podle plochy - Hektary, na které lze poskytnout podporu na plochu - Stálé pastviny - Vnitrostátní právní úprava, která podmiňuje přípustnost ploch stálých pastvin, které jsou větší než krmné plochy původně zohledněné pro výpočet nároků na platbu, tím, že jsou využívány pro specifické potřeby chovu v zemědělském podniku“)
   (2016/C 296/21)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: María del Pilar Planes Bresco

      Žalovaná: Comunidad Autónoma de Aragón

      Výrok

   Nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001, ve znění nařízení Rady (ES) č. 2012/2006 ze dne 19. prosince 2006, musí být vykládáno v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava dotčená v původním řízení, která brání tomu, aby byly v rámci posuzování hektarů, na které lze poskytnout podporu na plochu v zemědělském hospodářském roce, zohledněny plochy stálých pastvin ohlášené zemědělcem, které přesahují rozlohu stálých pastvin, které byly původně zohledněny pro stanovení výše jeho nároků na platbu za hektar, pakliže uvedený zemědělec neprokáže, že uvedené plochy jsou skutečně využívány pro specifické potřeby chovu v jeho zemědělském podniku během uvedeného zemědělského hospodářského roku.

      (1)  Úř. věst. C 302, 14.9.2015.


title: Věc C-456/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo (Nesplnění povinnosti státem — Článek 43 ES — Psychoterapeuti poskytující péči hrazenou z povinného zdravotního pojištění — Systém kvót — Odchylná přechodná pravidla — Proporcionalita — Přípustnost)

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-456/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Článek 43 ES - Psychoterapeuti poskytující péči hrazenou z povinného zdravotního pojištění - Systém kvót - Odchylná přechodná pravidla - Proporcionalita - Přípustnost)
   (2008/C 22/07)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Støvlbæk a S. Grünheid, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a U. Forsthoff, zmocněnci)
   Předmět
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článku 43 ES – Přechodná úprava vydávání povolení psychoterapeutům, která pro získání povolení stanoví podmínku předchozího výkonu činnosti v rámci vnitrostátního systému povinného zdravotního pojištění
   Výrok

               1)

               Spolková republika Německo tím, že vyhradila použití přechodných ustanovení nebo „nabytých práv“, na jejichž základě se psychoterapeutům uděluje povolení či oprávnění k výkonu povolání nezávisle na platných pravidlech o uzavírání smluv o hrazení péče z povinného zdravotního pojištění, pouze pro psychoterapeuty, kteří svou činnost vykonávali v některém regionu Německa v rámci německého povinného zdravotního pojištění, a tím, že nezohlednila srovnatelnou nebo obdobnou profesní činnost vykonávanou psychoterapeuty v jiných členských státech, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 43 ES.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Věc T-315/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. března 2014 – Tubes Radiatori v. OHIM – Antrax It (Radiátory) „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující topný radiátor — Starší (průmyslový) vzor — Důvod neplatnosti — Absence individuální povahy — Absence odlišného celkového dojmu — Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 — Saturace v daném oboru — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               28.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. března 2014 – Tubes Radiatori v. OHIM – Antrax It (Radiátory)
   (Věc T-315/12) (1)

   („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující topný radiátor - Starší (průmyslový) vzor - Důvod neplatnosti - Absence individuální povahy - Absence odlišného celkového dojmu - Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 - Saturace v daném oboru - Povinnost uvést odůvodnění“)
   2014/C 129/23
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tubes Radiatori Srl (Resana, Itálie) (zástupci: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero a P. Menapace, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně F. Mattina, poté P. Bullock, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Antrax It Srl (Resana) (zástupce: L. Gazzola, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 3. dubna 2012 (věc R 953/2011-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Antrax It Srl a Tubes Radiatori Srl.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 3. dubna 2012 (věc R 953/2011 3) se zrušuje.

               2.

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3.

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Tubes Radiatori Srl.

               4.

               Společnost Antrax It Srl ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 273, 8.9.2012.


title: Věc C-30/15 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. listopadu 2016 – Simba Toys GmbH & Co. KG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Seven Towns Ltd „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Trojrozměrná ochranná známka ve tvaru kostky se stranami majícími mřížkovou strukturu — Návrh na prohlášení neplatnosti — Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti“

text:
               16.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 14/4

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. listopadu 2016 – Simba Toys GmbH & Co. KG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Seven Towns Ltd
   (Věc C-30/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Trojrozměrná ochranná známka ve tvaru kostky se stranami majícími mřížkovou strukturu - Návrh na prohlášení neplatnosti - Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti“)
   (2017/C 014/05)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Simba Toys GmbH & Co. KG (zástupce: O. Ruhl, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Botis a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci), Seven Towns Ltd (zástupci: K. Szamosi a M. Borbás, ügyvédek)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 25. listopadu 2014, Simba Toys v. OHIM – Seven Towns (Tvar kostky se stranami majícími mřížkovou strukturu) (T-450/09, EU:T:2014:983), se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 1. září 2009 (věc R 1526/2008-2), týkající se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Simba Toys GmbH & Co. KG a Seven Towns Ltd, se zrušuje.

               3)

               Společnost Seven Towns Ltd a Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených společností Simba Toys GmbH & Co. KG, týkajících se jak řízení v prvním stupni ve věci T-450/09, tak řízení o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 138, 27.4.2015.


title: Věc C-64/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação do Porto (Portugalsko) dne 7. února 2017 – Saey Home & Garden NV/SA v. Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/28

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação do Porto (Portugalsko) dne 7. února 2017 – Saey Home & Garden NV/SA v. Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA
   (Věc C-64/17)
   (2017/C 112/38)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal da Relação do Porto

      Účastnice původního řízení

      Odvolatelka: Saey Home & Garden NV/SA [žalovaná v řízení v prvním stupni]

      Odpůrkyně: Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA [žalobkyně v řízení v prvním stupni]

      Předběžné otázky

               1)

               Má být s ohledem na základní pravidlo stanovené v čl. 4 odst. 1 nařízení č. 1215/2012 (1) žaloba podána k belgickým soudům, neboť zemí, v níž má žalovaná sídlo a je skutečně usazena, je Belgie?

               2)

               Má být na základě čl. 7 bodu 1 písm. a) a c) nařízení č. 1215/2012 (s ohledem na čl. 5 odst. 1 téhož nařízení) žaloba podána k portugalským soudům, neboť jejím předmětem je smlouva o obchodní koncesi a zemí, v níž měly být plněny oboustranné závazky vyplývající z této smlouvy, je Portugalsko?

               3)

               Má být na základě čl. 7 bodu 1 písm. a) a c) nařízení č. 1215/2012 (s ohledem na čl. 5 odst. 1 téhož nařízení) žaloba podána ke španělským soudům, neboť jejím předmětem je smlouva o obchodní koncesi a zemí, v níž měly být plněny oboustranné závazky vyplývající z této smlouvy, je Španělsko?

               4)

               Má být na základě čl. 7 bodu 1 písm. a) a b) první odrážky nařízení č. 1215/2012 (s ohledem na čl. 5 odst. 1 téhož nařízení) žaloba podána k portugalským soudům, neboť jejím předmětem je rámcová smlouva o obchodní koncesi, která ve vztahu mezi žalobkyní a žalovanou zahrnuje několik smluv o prodeji, za předpokladu, že veškeré prodané zboží mělo být dodáno do Portugalska, k čemuž skutečně došlo dne 21. ledna 2014?

               5)

               Má být na základě čl. 7 bodu 1 písm. a) a b) první odrážky nařízení č. 1215/2012 (s ohledem na čl. 5 odst. 1 téhož nařízení) žaloba podána k belgickým soudům, neboť jejím předmětem je rámcová smlouva o obchodní koncesi, která ve vztahu mezi žalobkyní a žalovanou zahrnuje několik smluv o prodeji, za předpokladu, že žalovaná předala žalobkyni veškeré prodané zboží v Belgii?

               6)

               Má být na základě čl. 7 bodu 1 písm. a) a b) první odrážky nařízení č. 1215/2012 (s ohledem na čl. 5 odst. 1 téhož nařízení) žaloba podána ke španělským soudům, neboť jejím předmětem je rámcová smlouva o obchodní koncesi, která ve vztahu mezi žalobkyní a žalovanou zahrnuje několik smluv o prodeji, za předpokladu, že veškeré prodané zboží mělo být dodáno do Španělska v rámci obchodování, jež bylo v této zemi uskutečňováno?

               7)

               Má být na základě čl. 7 bodu 1 písm. a) a b) druhé odrážky nařízení č. 1215/2012 (s ohledem na čl. 5 odst. 1 téhož nařízení) žaloba podána k portugalským soudům, neboť jejím předmětem je rámcová smlouva o obchodní koncesi, která má ve vztahu mezi žalobkyní a žalovanou podobu poskytování služeb žalobkyní žalované, přičemž žalobkyně podporuje obchodování, na němž má žalovaná nepřímý zájem?

               8)

               Má být na základě čl. 7 bodu 1 písm. a) a b) druhé odrážky nařízení č. 1215/2012 (s ohledem na čl. 5 odst. 1 téhož nařízení) žaloba podána ke španělským soudům, neboť jejím předmětem je rámcová smlouva o obchodní koncesi, která má ve vztahu mezi žalobkyní a žalovanou podobu poskytování služeb žalobkyní žalované, přičemž žalobkyně podporuje obchodování, na němž má žalovaná nepřímý zájem, a to prostřednictvím činnosti, která je vykonávána ve Španělsku?

               9)

               Má být na základě čl. 7 bodu 5 nařízení č. 1215/2012 (s ohledem na čl. 5 odst. 1 téhož nařízení) žaloba podána k portugalským soudům, vzhledem k tomu, že jejím předmětem je smlouva o obchodní koncesi a že lze spor mezi žalobkyní a žalovanou postavit na roveň sporu mezi řídícím subjektem (ve smyslu „poskytovatele oprávnění“) a zástupcem, který má sídlo v Portugalsku?

               10)

               Má být na základě čl. 7 bodu 5 nařízení č. 1215/2012 (s ohledem na čl. 5 odst. 1 téhož nařízení) žaloba podána ke španělským soudům, vzhledem k tomu, že jejím předmětem je smlouva o obchodní koncesi a že lze spor mezi žalobkyní a žalovanou postavit na roveň sporu mezi řídícím subjektem (ve smyslu „poskytovatele oprávnění“) a zástupcem, o němž se má za to, že má sídlo ve Španělsku, neboť právě v této zemi má splnit své smluvní závazky?

               11)

               Má být na základě čl. 25 odst. 1 nařízení č. 1215/2012 (s ohledem na čl. 5 odst. 1 téhož nařízení) žaloba podána k belgickým soudům, konkrétně k soudu v Kortrijku, vzhledem k tomu, že bod 20 obecných podmínek použitelných na všechny případy, kdy žalovaná prodává zboží žalobkyni, obsahuje písemnou dohodu o volbě příslušného soudu, kterou uzavřely obě smluvní strany a která je podle belgického práva v celém rozsahu platná, podle níž „veškeré spory spadají bez ohledu na svou povahu do výlučné příslušnosti soudů v Kortrijku“ („any dispute of any nature wathsoever shall be the exclusive jurisdiction of the courts of Kortrijk“)?

               12)

               Má být na základě ustanovení obsažených v kapitole II oddílech 2 až 7 nařízení č. 1215/2012 (s ohledem na čl. 5 odst. 1 téhož nařízení) žaloba podána k portugalským soudům, neboť určující prvky smluvního vztahu existujícího mezi žalobkyní a žalovanou mají spojitost s územím Portugalska a s portugalským právním řádem?

               13)

               Má být na základě ustanovení obsažených v kapitole II oddílech 2 až 7 nařízení č. 1215/2012 (s ohledem na čl. 5 odst. 1 téhož nařízení) žaloba podána ke španělským soudům, neboť určující prvky smluvního vztahu existujícího mezi žalobkyní a žalovanou mají spojitost s územím Španělska a se španělským právním řádem?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2012, L 351, s. 1)


title: Věc T-615/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. prosince 2015 – Fútbol Club Barcelona v. OHIM (Vyobrazení obrysů štítu) „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující obrysy štítu — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/50

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. prosince 2015 – Fútbol Club Barcelona v. OHIM (Vyobrazení obrysů štítu)
   (Věc T-615/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující obrysy štítu - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009“)
   (2016/C 038/65)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Španělsko) (zástupce: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. května 2014 (věc R 2500/2013-1) týkajícímu se přihlášky obrazového označení znázorňujícího obrysy štítu jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Fútbol Club Barcelona se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 372, 20.10.2014.


title: Rozsudek Soudu ze dne 18. dubna 2012 ve věci E-15/10 – Posten Norge AS v. Kontrolní úřad ESVO (Žaloba na zrušení rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO – hospodářská soutěž – zneužití dominantního postavení – trh pro doručování obchodních zásilek spotřebitelům přes přepážku – distribuční síť – výhradní dohody – chování vedoucí k eliminaci hospodářské soutěže na trhu – odůvodnění – doba trvání protiprávního jednání – pokuta)

text:
               11.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 307/25

         ROZSUDEK SOUDU
   ze dne 18. dubna 2012
   ve věci E-15/10
   Posten Norge AS v. Kontrolní úřad ESVO
   (Žaloba na zrušení rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO – hospodářská soutěž – zneužití dominantního postavení – trh pro doručování obchodních zásilek spotřebitelům přes přepážku – distribuční síť – výhradní dohody – chování vedoucí k eliminaci hospodářské soutěže na trhu – odůvodnění – doba trvání protiprávního jednání – pokuta)
   2012/C 307/11
   Ve věci E-15/10 Posten Norge AS v. Kontrolní úřad ESVO – NÁVRH na zrušení rozhodnutí č. 322/10/COL ze dne 14. července 2010 týkajícího se řízení podle článku 54 Dohody o EHP (Věc č. 34250 Norway Post/Privpak) nebo, podpůrně, na zrušení či snížení pokuty, jež byla žadateli uložena v uvedeném rozhodnutí, Soud ve složení Carl Baudenbacher, předseda a soudce-zpravodaj, Per Christiansen a Páll Hreinsson, soudci, vynesl dne 18. dubna 2012 rozsudek, jehož výrok zní:
   Soud tímto:

               1)

               stanoví výši pokuty uložené článkem 2 rozhodnutí č. 322/10/COL ze dne 14. července 2010 týkajícího se řízení podle článku 54 Dohody o EHP (Věc č. 34250 Norway Post/Privpak) společnosti Posten Norge AS na 11 112 000 EUR;

               2)

               zamítá návrh ve zbývající části;

               3)

               ukládá společnosti Posten Norge AS, aby nesla vlastní náklady a uhradila 75 % nákladů společnosti ESA a náklady společností Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS;

               4)

               ukládá společnosti ESA, aby nesla zbývající část vlastních nákladů.


title: Věc C-190/06: Usnesení předsedy druhého senátu Soudního dvora ze dne 11. července 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles – Belgie) – Belgacom Mobile SA v. Institut belge des services postaux et des télécommunications

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/20

         Usnesení předsedy druhého senátu Soudního dvora ze dne 11. července 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles – Belgie) – Belgacom Mobile SA v. Institut belge des services postaux et des télécommunications
   (Věc C-190/06) (1)

   (2007/C 247/28)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda druhého senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 154, 1.7.2006.


title: Věc T-185/16: Žaloba podaná dne 25. dubna 2016 – Make up for ever v. EUIPO - L’Oréal (MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL)

text:
               4.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/36

         Žaloba podaná dne 25. dubna 2016 – Make up for ever v. EUIPO - L’Oréal (MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL)
   (Věc T-185/16)
   (2016/C 243/39)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Make up for ever SA (Paříž, Francie) (zástupce: C. Caron, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: L’Oréal (Paříž, Francie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL“ - Ochranná známka Evropské unie č. 3 371 341

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. února 2016, ve věci R 3222/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil obrazovou ochrannou známku Evropské unie obsahující slovní prvky „MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL“ č. 3 371 341 za platnou pro všechny výrobky a služby uvedené v přihlášce;

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               v případě nutnosti vrátil věc EUIPO k rozhodnutí;

               —

               uložil společnosti L’Oréal náhradu nákladů řízení před zrušovacím oddělením EUIPO, před odvolacím senátem EUIPO a řízení před Tribunálem.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009.


title: Věc F-83/12: Žaloba podaná dne 1. srpna 2012 — ZZ a další v. EIB

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/34

         Žaloba podaná dne 1. srpna 2012 — ZZ a další v. EIB
   (Věc F-83/12)
   2012/C 295/61
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a další (zástupkyně: L. Levi, avocat)

      Žalovaná: Evropská investiční banka

      Předmět a popis sporu

   Návrh na zrušení rozhodnutí udělit žalobcům prémii na základě nového systému výkonnosti podle rozhodnutí správní rady ze dne 14. prosince 2010 a rozhodnutí řídícího výboru ze dne 9. listopadu 2010 a 16. listopadu 2010 a dále související návrh na uložení povinnosti žalované zaplatit rozdíl v odměně včetně úroků z prodlení a náhrady škody.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               Zrušit rozhodnutí udělit žalobcům prémii na základě nového systému výkonnosti podle rozhodnutí správní rady ze dne 14. prosince 2010 a rozhodnutí řídícího výboru ze dne 9. listopadu 2010 a 16. listopadu 2010, přičemž individuální vykonávací rozhodnutí je obsaženo ve výplatní pásce z dubna 2012 a dotčené osoby s ním byly seznámeny nejpozději dne 22. dubna 2012;

               —

               v této souvislosti,

                           —

                           uložit žalované povinnost zaplatit rozdíl v odměně vyplývající z rozhodnutí správní rady ze dne 14. prosince 2010 a rozhodnutí ze dne 9. listopadu 2010 a 16. listopadu 2010 v poměru k předchozímu systému prémií; tento rozdíl v odměně se navýší o úroky z prodlení v sazbě ECB zvýšené o tři procentní body plynoucí od 22. dubna 2012 až do úplného zaplacení;

                           —

                           uložit žalované povinnost uhradit náhradu škody za újmu způsobenou ztrátou kupní síly, přičemž tato újma se ex aequo et bono prozatímně stanoví na 1,5 % měsíční odměny každého žalobce;

               —

               uložit EIB náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-183/14: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj „Řízení o předběžné otázce — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Články 167, 168, 179 a 213 — Změna kvalifikace plnění na ekonomickou činnost podléhající DPH vnitrostátním správcem daně — Zásada právní jistoty — Zásada ochrany legitimního očekávání — Vnitrostátní právní úprava podrobující uplatnění nároku na odpočet daně registrací dotyčného hospodářského subjektu pro účely DPH a podáním přiznání k této dani“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/10

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj
   (Věc C-183/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Články 167, 168, 179 a 213 - Změna kvalifikace plnění na ekonomickou činnost podléhající DPH vnitrostátním správcem daně - Zásada právní jistoty - Zásada ochrany legitimního očekávání - Vnitrostátní právní úprava podrobující uplatnění nároku na odpočet daně registrací dotyčného hospodářského subjektu pro účely DPH a podáním přiznání k této dani“)
   (2015/C 294/12)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Cluj

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean

      Žalovaný: Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

      Výrok

               1)

               Zásada právní jistoty a zásada ochrany legitimního očekávání nebrání tomu, aby za takových okolností, jaké jsou dány ve věci v původním řízení, vnitrostátní správce daně po provedení daňové kontroly rozhodl, že plnění podléhají dani z přidané hodnoty, a uložil povinnost zaplatit sankce z důvodu prodlení, vychází-li toto rozhodnutí z jasných a přesných pravidel a praxe tohoto správce nemohla na straně opatrného a obezřetného hospodářského subjektu vzbudit důvodné očekávání ohledně neuplatňování této daně na taková plnění, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu. Sankce ukládané za takových okolností musí být v souladu se zásadou proporcionality.

               2)

               Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty brání za takových okolností, jaké jsou dány ve věci v původním řízení, vnitrostátní právní úpravě, podle níž se nárok na odpočet daně z přidané hodnoty, která je splatná nebo byla zaplacena na vstupu za zboží nebo služby použité pro účely zdanitelných plnění, odepře osobě povinné k dani, která má však povinnost odvést daň, kterou měla vybrat, pouze z důvodu, že nebyla v době, kdy uskutečňovala tato plnění, zaregistrovaná pro účely daně z přidané hodnoty, a to dokud není řádně zaregistrovaná pro účely daně z přidané hodnoty a nepodá přiznání k dlužné dani.

      (1)  Úř. věst. C 253, 4.8.2014.


title: Věc C-42/12 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 29. listopadu 2012 — Václav Hrbek v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Blacks Outdoor Retail Ltd, dříve The Outdoor Group Ltd ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Obrazová ochranná známka — Námitka podaná majitelem starší ochranné známky — Zjevně nepřípustný a zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/8

         Usnesení Soudního dvora ze dne 29. listopadu 2012 — Václav Hrbek v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Blacks Outdoor Retail Ltd, dříve The Outdoor Group Ltd
   (Věc C-42/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Obrazová ochranná známka - Námitka podaná majitelem starší ochranné známky - Zjevně nepřípustný a zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   2013/C 108/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Václav Hrbek (zástupce: M. Sabatier, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec), Blacks Outdoor Retail Ltd, dříve The Outdoor Group Ltd (zástupce: M. S. Malynicz, Barrister))

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) ze dne 15. listopadu 2011, Hrbek v. OHIM — Outdoor Group (Alpine Pro Sportswear & Equipement) (T-434/10), Václav Hrbek c v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), kterým Tribunál zrušil žalobu na neplatnost podanou přihlašovatelem obrazové ochranné známky obsahující slovní prvky „ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT“ pro výrobky zařazené do tříd 18, 24, 25 a 28 proti rozhodnutí R 1441/2009-2 druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 8. července 2010, kterým bylo zamítnuto odvolání podané proti rozhodnutí námitkového oddělení, které částečně zamítá zápis uvedené ochranné známky v rámci námitek podaných majitelem obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek „alpine“ pro výrobky zařazené do tříd 18 a 25 — Výklad a použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 — Nebezpečí záměny

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Václavu Hrbkovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 98, 31.3.2012.


title: Věc C-46/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Německo) dne 8. února 2008 – Carmen Media Group Ltd v. Land Schleswig-Holstein a Innenminister des Landes Schleswig-Holstein

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Německo) dne 8. února 2008 – Carmen Media Group Ltd v. Land Schleswig-Holstein a Innenminister des Landes Schleswig-Holstein
   (Věc C-46/08)
   (2008/C 128/29)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Carmen Media Group Ltd

      Žalovaní: Land Schleswig-Holstein a Innenminister des Landes Schleswig-Holstein.
   Předběžné otázky

               1.

               Má být článek 49 ES vykládán v tom smyslu, že odvolání se na volný pohyb služeb předpokládá, že poskytovatel služeb smí podle ustanovení členského státu, ve kterém je usazen, poskytovat tuto službu také v tomto státě v projednávaném případě: omezení Gibraltarem udělené licence k provozování hazardních her na „offshore bookmaking“?

               2.

               Má být článek 49 ES vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu státnímu monopolu na provozování sportovních sázek a loterií (s nezanedbatelným rizikem ohrožení), který je odůvodněn zejména bojem proti nebezpečí hráčské závislosti, jestliže v tomto členském státě mohou soukromí poskytovatelé služeb poskytovat jiné hazardní hry se značným potenciálem ohrožení závislosti a rozdílné právní úpravy sportovních sázek a loterií na straně jedné a jiných hazardních her na straně druhé jsou založeny na rozdílných zákonodárných kompetencích spolkových zemí a spolku?
               V případě kladné odpovědi na předběžnou otázku 2):

               3.

               Má být článek 49 ES vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle které nárok na udělení povolení k pořádání a zprostředkování hazardních her závisí na diskreční pravomoci povolujícího orgánu i v případě splnění zákonem upravených podmínek pro udělení?

               4.

               Má být článek 49 ES vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která zakazuje pořádání a zprostředkování veřejných hazardních her na internetu, a to zejména tehdy, jestliže se současně umožňuje – i když jen na přechodnou dobu jednoho roku – pořádání a zprostředkování na internetu za podmínek dodržování ustanovení o ochraně mládeže a hráčů, aby se za účelem vyrovnání proporcionality zejména dvou profesionálních zprostředkovatelů her, kteří byli dosud činní jen na internetu, umožnil přechod na způsoby prodeje, které připouští státní smlouva?


title: Věc C-438/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 8. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg — Německo) — Lagura Vermögensverwaltung GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Hafen ( „Celní kodex Společenství — Článek 220 odst. 2 písm. b) — Dodatečný výběr dovozního cla — Legitimní očekávání — Nemožnost ověření správnosti osvědčení o původu — Pojem „potvrzení založené na nesprávném popisu skutečností podaném vývozcem“ — Důkazní břemeno — Systém všeobecných celních preferencí“ )

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/19

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 8. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg — Německo) — Lagura Vermögensverwaltung GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Věc C-438/11) (1)

   (Celní kodex Společenství - Článek 220 odst. 2 písm. b) - Dodatečný výběr dovozního cla - Legitimní očekávání - Nemožnost ověření správnosti osvědčení o původu - Pojem „potvrzení založené na nesprávném popisu skutečností podaném vývozcem“ - Důkazní břemeno - Systém všeobecných celních preferencí)
   2013/C 9/29
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Lagura Vermögensverwaltung GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Finanzgericht Hamburg — Výklad čl. 220 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307), ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 ze dne 16. listopadu 2000 (Úř. věst. L 311, s. 17; Zvl. vyd. 02/10, s. 239) — Vývoz zboží ze třetího státu do Evropské unie — Následná kontrola osvědčení o původu zboží — Nemožnost zpětného ověření správnosti obsahu potvrzení o původu vydaného příslušnými orgány uvedeného třetího státu — Ochrana případného legitimního očekávání dovozce

      Výrok

   Článek 220 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 ze dne 16. listopadu 2000, musí být vykládán v tom smyslu, že jestliže příslušné orgány třetího státu nemohou z důvodu, že vývozce ukončil výrobu, při dodatečném ověření zjistit, zda osvědčení o původu zboží na „tiskopise A“, které vydaly, spočívá na správném popisu skutečností podaném vývozcem, důkazní břemeno při prokazování, zda toto osvědčení bylo založeno na správném popisu skutečností podaném vývozcem, nese osoba povinná zaplatit clo.

      (1)  Úř. věst. C 347, 26.11.2011.


title: Věc C-409/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Bíróság (Maďarsko) dne 1. srpna 2011 — Gábor Csonka a další v. Maďarská republika

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Bíróság (Maďarsko) dne 1. srpna 2011 — Gábor Csonka a další v. Maďarská republika
   (Věc C-409/11)
   2011/C 347/11
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Fővárosi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Gábor Csonka, Tibor Isztli, Dávid Juhász, János Kiss, Csaba Szontágh

      Žalovaný: Maďarský stát

      Předběžné otázky

               1)

               Provedl Maďarský stát v době, kdy žalobci způsobili škodu, směrnici 72/166/EHS (1), zvláště s ohledem na povinnosti stanovené v článku 3 uvedené směrnice? Lze mít tedy za to, že tato směrnice má přímý účinek ve vztahu k žalobcům?

               2)

               Může podle platné právní úpravy Společenství jednotlivec, jehož práva byla poškozena z důvodu neprovedení směrnice 72/166/EHS, vyžadovat, aby tento stát postupoval podle ustanovení této směrnice a dovolávat se proti členskému státu, který nesplnil své povinnosti, přímo právní úpravy Společenství za tím účelem, aby získal záruky, které mu tento členský stát měl poskytnout?

               3)

               Může podle platné právní úpravy Společenství jednotlivec, jehož práva byla porušena z důvodu neprovedení směrnice 72/166/EHS, požadovat náhradu škody od státu, který směrnici neprovedl?

               4)

               V případě kladné odpovědi na předchozí otázku má Maďarský stát povinnost nahradit vzniklou škodu žalobcům nebo osobám poškozeným při dopravní nehodě způsobené žalobci?
               Směrnice stanoví konkrétně toto: „Členské státy přijmou opatření nezbytná, aby všechny pojistky povinného pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu vozidel […] pokrývaly na základě jediného pojistného celé území Společenství [pokud jde o způsobené škody]“

               5)

               Lze zpochybňovat odpovědnost státu v případě, kdy škoda vznikla na základě chyby při přijímání právní úpravy?

               6)

               Je v souladu se směrnicí 72/166/EHS vládní nařízení č. 190/2004 ze dne 8. června 2004 o povinném pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel [190/2004. (VI.8) Korm. rendelet a gépjármű üzembentartójának kötelező felelősségbiztosításról; dále jen „vládní nařízení č. 190/2004“], které bylo platné do 1. ledna 2010 nebo Maďarsko nesplnilo svou povinnost provést do maďarského práva povinnosti vyplývající z uvedené směrnice?

      (1)  Směrnice Rady ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění (Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 10).


title: Věc T-418/04: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 12. března 2007 – Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Friuli-Venezia Giulia Federagricole a další v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Nařízení (ES) č. 1429/2004 — Zemědělství — Společná organizace trhu s vínem — Úprava užívání názvů odrůd révy nebo jejich synonym — Časově omezené užívání — Právnické osoby — Osoby osobně dotčené — Nepřípustnost )

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/35

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 12. března 2007 – Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Friuli-Venezia Giulia Federagricole a další v. Komise
   (Věc T-418/04) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Nařízení (ES) č. 1429/2004 - Zemědělství - Společná organizace trhu s vínem - Úprava užívání názvů odrůd révy nebo jejich synonym - Časově omezené užívání - Právnické osoby - Osoby osobně dotčené - Nepřípustnost“)
   (2007/C 96/73)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Friuli-Venezia Giulia Federagricole (Udine, Itálie); Friulvini Soc. coop. rl (Zoppola, Itálie); Cantina Produttori di Ramuscello e San Vito Soc. coop. rl (Sesto Al Reghena, Itálie); Cantina Produttori Cormòns – Vini del Collio e dell'Isonzo Soc. coop. rl (Cormòns, Itálie); a Luigi Soini (Cormòns) (zástupce: F. Capelli, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Visaggio a E. Righini, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Maďarská republika (zástupce: G. Péter, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žádost o zrušení ustanovení omezujícího právo užívat název „Tocai friulano “do 31. března 2007, které je uvedeno ve formě vysvětlivky v bodě 103 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 1429/2004 ze dne 9. srpna 2004, kterým se mění nařízení (ES) č. 753/2002, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro popis, označování, obchodní úpravu a ochranu některých vinařských produktů (Úř. věst. L 263, s. 11).
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobci ponesou vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení Komise.

               3)

               Maďarská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004.


title: Věc T-297/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2014 – Evropaïki Dynamiki v. Komise „Mimosmluvní odpovědnost — Veřejné zakázky na služby — Sdělení informací údajně poškozujících pověst žalobkyně třetím osobám Komisí — Morální újma — Dostatečně závažné porušení právní normy přiznávající práva jednotlivcům“

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2014 – Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-297/12) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Veřejné zakázky na služby - Sdělení informací údajně poškozujících pověst žalobkyně třetím osobám Komisí - Morální újma - Dostatečně závažné porušení právní normy přiznávající práva jednotlivcům“)
   2014/C 421/42
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: V. Christianos a S. Paliou, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: S. Lejeune a S. Delaude, zmocněnkyně, ve spolupráci s E. Petritsi, advokátkou)

      Předmět věci

   Žádost o náhradu újmy údajně vzniklé v důsledku toho, že Komise v dopise ze dne 3. července 2007 sdělila třetím osobám určité informace, které souvisely jednak se správním vyšetřováním Komise týkajícím se žalobkyně, a jednak s politikou žalobkyně v oblasti náboru zaměstnanců.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 273, 8.9.2012.


title: Věc C-278/04: Žaloba podaná dne 29. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Spolkové republice Německo

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/24

         Žaloba podaná dne 29. června 2004 Komisí Evropských společenství proti Spolkové republice Německo
   (Věc C-278/04)
   (2004/C 228/49)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 29. června 2004 žaloba směřující proti Spolkové republice Německo podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou G. Braunem a A. Bordesem, členy právní služby Komise, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Spolková republika Německo tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2001/88/ES ze dne 23. října 2001 a směrnicí Komise 2001/93/ES ze dne 9. listopadu 2001, kterými se mění směrnice 91/630/EHS (1), kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu prasat, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze Smlouvy o ES a těchto směrnic;

               2.

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Lhůta stanovená pro provedení směrnic 2001/88/ES a 2001/93/ES uplynula dne 1. ledna 2003.

      (1)  Úř. věst. L 316, s. 1 a 36.


title: Věc T-275/14: Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – Drahtwerk St. Ingbert a další v. Komise „Státní podpory — Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie a podniků s energeticky náročným provozem — Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU — Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/63

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – Drahtwerk St. Ingbert a další v. Komise
   (Věc T-275/14) (1)

   („Státní podpory - Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie a podniků s energeticky náročným provozem - Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU - Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 294/76)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Drahtwerk St. Ingbert GmbH (Sankt Ingbert, Německo), DWK Drahtwerk Köln GmbH (Kolín nad Rýnem, Německo), Kalksteingrube Auersmacher GmbH (Völklingen, Německo), Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Německo), Stahlguss Saar GmbH (Sankt Ingbert) a Zentralkokerei Saar GmbH (Dillingen) (zástupci: S. Altenschmidt a H. Janssen, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci, ve spolupráci s A. Lukem a C. Maurerem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4424 final ze dne 18. prosince 2013 o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, pokud jde o opatření přijatá Spolkovou republikou Německo ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů a velkých odběratelů elektřiny [státní podpora SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               O návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení podaném Kontrolním úřadem ESVO již není třeba rozhodnout.

               3)

               Společnosti Drahtwerk St. lngbert GmbH, DWK Drahtwerk Köln GmbH, Kalksteingrube Auersmacher GmbH, Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH, Stahlguss Saar GmbH a Zentralkokerei Saar GmbH ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               4)

               Kontrolní úřad ESVO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc C-510/06 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. března 2009 — Archer Daniels Midland Co. v. Komise Evropských společenství ( Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s glukonátem sodným — Pokuty — Pokyny o metodě stanovování pokut — Politika Společenství v oblasti hospodářské soutěže — Rovné zacházení — Obrat, který může být zohledněn — Polehčující okolnosti )

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. března 2009 — Archer Daniels Midland Co. v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-510/06 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s glukonátem sodným - Pokuty - Pokyny o metodě stanovování pokut - Politika Společenství v oblasti hospodářské soutěže - Rovné zacházení - Obrat, který může být zohledněn - Polehčující okolnosti“)
   2009/C 113/05
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Archer Daniels Midland Co. (zástupce: M. Garcia, Solicitor)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Bouquet a X. Lewis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 27. září 2006 ve věci T-329/01, Archer Daniels Midland Co. v. Komise Evropských společenství, kterým Soud zamítl žalobu směřující k prohlášení neplatnosti článků 1 a 3 rozhodnutí Komise K(2001)2931 konečné ze dne 2. října 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-1/36.756 — glukonan sodíku), a podpůrně ke snížení pokuty uložené účastnici podávající kasační opravný prostředek

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Archer Daniels Midland Co. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 56, 10.3.2007.


title: Věc C-172/12 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 26. září 2013 — EI du Pont de Nemours and Company v. Evropská komise, DuPont Performance Elastomers LLC, DuPont Performance Elastomers SA ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s chloroprénovým kaučukem — Stanovení cen a rozdělení trhu — Porušení článku 81 ES — Přičitatelnost protiprávního jednání dceřiné společnosti její mateřské společnosti — Společná kontrola dvěma mateřskými společnostmi — Rozhodující vliv — Společná a nerozdílná odpovědnost — Promlčení — Legitimní zájem“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/27

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 26. září 2013 — EI du Pont de Nemours and Company v. Evropská komise, DuPont Performance Elastomers LLC, DuPont Performance Elastomers SA
   (Věc C-172/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s chloroprénovým kaučukem - Stanovení cen a rozdělení trhu - Porušení článku 81 ES - Přičitatelnost protiprávního jednání dceřiné společnosti její mateřské společnosti - Společná kontrola dvěma mateřskými společnostmi - Rozhodující vliv - Společná a nerozdílná odpovědnost - Promlčení - Legitimní zájem)
   2013/C 344/46
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: EI du Pont de Nemours and Company (zástupci: J. Boyce a A. Lyle-Smythe, solicitors)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: V. Bottka a A. Biolan, zmocněnci), DuPont Performance Elastomers LLC, DuPont Performance Elastomers SA (zástupci: J. Boyce a A. Lyle-Smythe, solicitors)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 2. února 2012, EI du Pont de Nemours a další v. Komise (T-76/08), kterým Tribunál zamítl žalobu znějící na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2007) 5910 final ze dne 5. prosince 2007 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/F/38.629 — Chloroprénový kaučuk), které se týká kartelové dohody o rozdělení trhu a stanovení cen na trhu s chloroprénovým kaučukem v Evropském hospodářském prostoru (EHP), a podpůrně na snížení pokuty uložené žalobkyni — Společný podnik — Přičitatelnost protiprávního jednání

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               EI du Pont de Nemours and Company se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 194, 30.6.2012.


title: Věc T-499/07: Usnesení Tribunálu ze dne 12. července 2010 — Bulharsko v. Komise

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/39

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. července 2010 — Bulharsko v. Komise
   (Věc T-499/07) (1)

   ()
   2010/C 246/67
   Jednací jazyk: bulharština
   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc C-63/12: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. listopadu 2013 — Evropská komise v. Rada Evropské unie ( „Žaloba na neplatnost — Rozhodnutí 2011/866/EU — Roční úprava odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie — Služební řád úředníků — Článek 65 služebního řádu — Metoda úpravy — Článek 3 přílohy XI služebního řádu — Doložka o výjimce — Článek 10 přílohy XI služebního řádu — Závažné a náhlé zhoršení ekonomické a sociální situace — Úprava opravných koeficientů — Článek 64 služebního řádu — Rozhodnutí Rady — Nepřijetí návrhu Komise“ )

text:
               8.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. listopadu 2013 — Evropská komise v. Rada Evropské unie
   (Věc C-63/12) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Rozhodnutí 2011/866/EU - Roční úprava odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie - Služební řád úředníků - Článek 65 služebního řádu - Metoda úpravy - Článek 3 přílohy XI služebního řádu - Doložka o výjimce - Článek 10 přílohy XI služebního řádu - Závažné a náhlé zhoršení ekonomické a sociální situace - Úprava opravných koeficientů - Článek 64 služebního řádu - Rozhodnutí Rady - Nepřijetí návrhu Komise)
   2014/C 39/05
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Currall, D. Martin a J.-P. Keppenne, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Evropský parlament (zástupci: A. Neergaard a S. Seyr, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské komise (zástupci: M. Bauer a J. Herrmann, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Česká republika (zástupci: M. Smolek, D. Hadroušek a J. Vláčil, zmocněnci), Dánské království (zástupci: V. Pasternak Jørgensen a C. Thorning, zmocněnci), Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a N. Graf Vitzthum, zmocněnci), Španělské království (zástupci: N. Díaz Abad a S. Centeno Huerta, zmocněnci), Nizozemské království (zástupci: C. Wissels a M. Bulterman, zmocněnci), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: E. Jenkinson a J. Beeko, ve spolupráci s R. Palmerem, barrister)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost — Rozhodnutí Rady 2011/866/EU ze dne 19. prosince 2011 k návrhu Komise týkajícímu se nařízení Rady, kterým se s účinkem ode dne 1. července 2011 upravují odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie a opravné koeficienty použitelné na tyto odměny a důchody (Úř. věst. 341, s. 54) — Nedodržení způsobu roční úpravy odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců Unie — Odmítnutí upravit opravné koeficienty použitelné na místa zaměstnání — Zneužití pravomoci — Porušení článku 64 a 65 služebního řádu úředníků, jakož i článků 1, 3 a 10 přílohy XI služebního řádu — Porušení zásady „patere legem quam ipse fecisti“ — Porušení zásady rovného zacházení — Nedostatečné odůvodnění.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Česká republika, Dánské království, Spolková republika Německo, Španělské království, Nizozemské království, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, jakož i Evropský parlament ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 21.4.2012.


title: Věc C-98/16: Žaloba podaná dne 17. února 2016 – Evropská komise v. Řecká republika

text:
               25.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/25

         Žaloba podaná dne 17. února 2016 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-98/16)
   (2016/C 145/31)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: W. Roels a D. Triantafyllou)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že přijala a zachovává v platnosti právní předpisy, které stanoví, že zvýhodněná dědická sazba daně ve prospěch neziskových organizací usazených v jiných členských státech EU/EHP podléhá podmínce reciprocity, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 63 SFEU a článku 40 Dohody o EHP;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Řecká právní úprava stanoví sníženou dědickou sazbu daně ve prospěch neziskových (charitativních, atd.) právnických osob. Snížená sazba se však nevztahuje na dědictví ve prospěch obdobných zahraničních právnických osob, ledaže i tytéž dotyčné státy uznávají zvýhodněné zacházení s dědictvím ve prospěch neziskových řeckých právnických osob (tzn. s výhradou reciprocity).

               —

               Taková právní úprava obsahuje diskriminaci v neprospěch (neziskových) právnických osob jiných členských států EU (a EHP), což představuje omezení volného pohybu kapitálu (článek 63 SFEU).

               —

               Takové omezení nespadá do výjimek uvedených v článku 65 SFEU.

               —

               Takové omezení nemůže být odůvodněno úlevou státnímu rozpočtu prostřednictvím činnosti neziskových organizací (nepřijatelný finanční důvod).

               —

               Konečně, zásada reciprocity nemůže odůvodnit porušení zásady volného pohybu kapitálu prostřednictvím diskriminace.