title: Věc T-203/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. července 2014 – Alchaar v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření vůči Sýrii — Zápis jednotlivce na seznam uvedených osob — Vazby na režim — Právo na obhajobu — Právo na spravedlivý proces — Povinnost uvést odůvodnění — Důkazní břemeno — Práva na účinnou soudní ochranu — Proporcionalita — Právo na vlastnictví — Právo na soukromý život“

text:
               25.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. července 2014 – Alchaar v. Rada
   (Věc T-203/12) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření vůči Sýrii - Zápis jednotlivce na seznam uvedených osob - Vazby na režim - Právo na obhajobu - Právo na spravedlivý proces - Povinnost uvést odůvodnění - Důkazní břemeno - Práva na účinnou soudní ochranu - Proporcionalita - Právo na vlastnictví - Právo na soukromý život“)
   2014/C 282/35
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mohamed Nedal Alchaar (Alep, Sýrie) (zástupci: A. Korkmaz, D. Amaudruz a A. Boesch, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: S. Kyriakopoulou a M. Vitsentzatos, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: É. Cujo a S. Pardo Quintillán, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Rady 2011/782/SZBP ze dne 1. prosince 2011 o omezujících opatřeních vůči Sýrii a o zrušení rozhodnutí 2011/273/SZBP (Úř. věst. L 319, s. 56), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1244/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 442/2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. L 319, s. 8), a nařízení Rady (EU) č. 36/2012 ze dne 18. ledna 2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii a o zrušení nařízení (EU) č. 442/2011 (Úř. věst. L 16, s. 1) v rozsahu, v němž tyto akty obsahují omezující opatření týkající se žalobce, jakož i veškerých budoucích aktů, jimiž se mění či doplňuje toto rozhodnutí nebo toto nařízení, a dále sdělení Rady ze dne 16. března 2012, kterým informuje žalobce o ponechání zápisu jeho jména na seznamu osob, na něž se vztahují omezující opatření.

      Výrok rozsudku

               1)

               Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 363/2013 ze dne 22. dubna 2013, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, se zrušuje v rozsahu, v němž se týká Mohamada Nedala Alchaara.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí dvě třetiny nákladů řízení vynaložených M. N. Alchaarem.

               4)

               Mohamad Nedal Alchaar ponese jednu třetinu vlastních nákladů řízení.

               5)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 21. 7. 2012.


title: Věc C-300/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 23. listopadu 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Hauptzollamt Hamburg-Jonas v. Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (Směrnice 91/628/EHS — Ochrana zvířat během přepravy — Intervaly k napájení a krmení, délka trvání cesty a doby pro odpočinek — Pojem přeprava ( Transportdauer ) — Zohlednění doby nakládky a vykládky zvířat)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/13

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 23. listopadu 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Hauptzollamt Hamburg-Jonas v. Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK)
   (Věc C-300/05) (1)

   (Směrnice 91/628/EHS - Ochrana zvířat během přepravy - Intervaly k napájení a krmení, délka trvání cesty a doby pro odpočinek - Pojem „přeprava“ („Transportdauer“) - Zohlednění doby nakládky a vykládky zvířat)
   (2006/C 331/21)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Žalovaná: Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK)
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesfinanzhof – Výklad přílohy [kapitola VII, bod 48 odst. 4 písm. d)] směrnice Rady 91/628/EHS ze dne 19. listopadu 1991 o ochraně zvířat během přepravy a o změně směrnic 90/425/EHS a 91/496/EHS (Úř. věst. L 340, s. 17; Zvl. vyd. 03/12, s. 133), tak jak byla pozměněna směrnicí Rady 95/29/ES ze dne 29. června 1995 (Úř. věst. L 148, s. 52; Zvl. vyd. 03/17, s. 466) – Intervaly k napájení a krmení, délka trvání cesty a doby pro odpočinek – Pojem „přeprava“ („Transportdauer“) – Zahrnutí doby nakládky zvířat
   Výrok
   Pojem „přeprava“ uvedený v bodě 48, 4 písm. d) přílohy směrnice Rady 91/628/EHS ze dne 19. listopadu 1991 o ochraně zvířat během přepravy a o změně směrnic 90/425/EHS a 91/496/EHS, tak jak byla pozměněna směrnicí Rady 95/29/ES ze dne 29. června 1995, musí být vykládán v tom smyslu, že zahrnuje nakládku a vykládku zvířat.

      (1)  Úř. věst. C 243, 1.10.2005.


title: Věc T-64/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2012 — FLS Plast v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Odvětví plastových průmyslových pytlů — Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 81 ES — Doba trvání protiprávního jednání — Pokuty — Závažnost protiprávního jednání — Polehčující okolnosti — Spolupráce během správního řízení — Proporcionalita — Solidární odpovědnost — Zásada non bis in idem“ )

text:
               21.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2012 — FLS Plast v. Komise
   (Věc T-64/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Odvětví plastových průmyslových pytlů - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 81 ES - Doba trvání protiprávního jednání - Pokuty - Závažnost protiprávního jednání - Polehčující okolnosti - Spolupráce během správního řízení - Proporcionalita - Solidární odpovědnost - Zásada non bis in idem)
   2012/C 118/35
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: FLS Plast A/S (Valby, Dánsko) (zástupci: K. Lasok, QC, poté M. Thill-Tayara, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, zmocněnec, ve spolupráci s M. Gray, barrister))

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2005) 4634 final ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 (ES) (věc COMP/F/38.354 — Průmyslové pytle) a podpůrně návrh na snížení pokuty, která byla uvedeným rozhodnutím žalobkyni uložena.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise C(2005) 4634 ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 (ES) (Věc COMP/F/38.354 — Průmyslové pytle) se zrušuje v rozsahu, v němž je společnost FLS Plast A/S činěna odpovědnou za jediné a trvající protiprávní jednání uvedené v čl. 1 odst. 1 tohoto rozhodnutí v období od 31. prosince 1990 do 31. prosince 1991.

               2)

               Částka, za jejíž zaplacení je společnost FLS Plast solidárně odpovědná na základě čl. 2 písm. f) rozhodnutí C(2005) 4634, se stanoví na 14,45 milionu eur.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Evropská komise a společnost FLS Plast ponesou každá vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 96, 22.4.2006.


title: Věc C-188/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 24. dubna 2015 – Asma Bouhnaoui, ADDH – Association de défense des droits de l’homme v. Micropole Univers SA

text:
               6.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 24. dubna 2015 – Asma Bouhnaoui, ADDH – Association de défense des droits de l’homme v. Micropole Univers SA
   (Věc C-188/15)
   (2015/C 221/03)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Asma Bouhnaoui, ADDH – Association de défense des droits de l’homme

      Žalovaná: Micropole Univers SA

      Předběžná otázka

   Mají být ustanovení čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (1), vykládána v tom smyslu, že přání zákazníka poradenské společnosti v oblasti IT, aby IT služby této společnosti nebyly napříště zajišťovány její zaměstnankyní (projektovou inženýrkou) nosící muslimský šátek, představuje podstatný a určující profesní požadavek plynoucí z povahy pracovní činnosti nebo z podmínek jejího výkonu?

      (1)  Úř. věst. L 303, s. 16.


title: Věc T-170/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2012 — Rivella International v. OHIM — Baskaya di Baskaya Alim (BASKAYA) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BASKAYA — Starší mezinárodní obrazová ochranná známka Passaia — Důkaz o skutečném užívání starší ochranné známky — Relevantní území — Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2012 — Rivella International v. OHIM — Baskaya di Baskaya Alim (BASKAYA)
   (Věc T-170/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BASKAYA - Starší mezinárodní obrazová ochranná známka Passaia - Důkaz o skutečném užívání starší ochranné známky - Relevantní území - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 258/33
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rivella International AG (Rothrist, Švýcarsko) (zástupci: původně C. Spintig, U. Sander a H. Förster, poté C. Spintig, S. Pietzcker a R. Jacobs, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: R. Manea a G. Schneider, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas (Grosseto, Itálie) (zástupce: H. Vogler, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 10. ledna 2011 (věc R 534/2010-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Rivella International AG a Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Rivella International AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 145, 14.5.2011.


title: Věc C-362/05 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. září 2005 Jacquesem Wunenburgerem proti rozsudku vydanému dne 5. července 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (prvním senátem) ve věci T-370/03, Jacques Wunenburger v. Komise Evropských společenství

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/15

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. září 2005 Jacquesem Wunenburgerem proti rozsudku vydanému dne 5. července 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (prvním senátem) ve věci T-370/03, Jacques Wunenburger v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-362/05 P)
   (2005/C 281/29)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 23. září 2005 kasační opravný prostředek (dále jen „opravný prostředek“) podaný Jacquesem Wunenburgerem, zastoupeným Ericem Boigelotem, advokátem, proti rozsudku vydanému dne 5. července 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (prvním senátem) ve věci T-370/03, Jacques Wunenburger v. Komise Evropských společenství.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek (dále jen „účastník řízení“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               prohlásil jeho opravný prostředek za přípustný a opodstatněný;

               —

               zrušil rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ve věci T-370/03, Wunenburger v. Komise, vydaný dne 5. července 2005.

         Účastník řízení rovněž požaduje, aby Soudní dvůr sám rozhodl spor tím, že vyhoví původní žalobě účastníka řízení ve věci T-370/03:

               —

               zrušil rozhodnutí OOJ (orgán oprávněný ke jmenování) ze dne 11. března 2003 nepřijmout žádost účastníka řízení o místo ředitele ředitelství „Afrika, Karibská oblast, Tichomoří“ (AIDCO.C), poté rozhodnutí OOJ ze dne 8. ledna 2003 jmenovat na uvedené místo Amira Naqvi;

               —

               zrušil výslovné rozhodnutí zamítnout stížnost účastníka řízení, která byla podaná v souladu s čl. 90 odst. 2 služebního řádu dne 2. dubna 2003 a zamítnuta výslovným rozhodnutím ze dne 14. července 2003, oznámeným účastníkovi řízení dne 11. srpna 2003;

               —

               zrušil jmenování Amira Naqvi na místo ředitele ředitelství „Afrika, Karibská oblast, Tichomoří“ (AIDCO.C), jež s sebou především neslo zamítnutí žádosti účastníka řízení o volné místo;

               —

               uložil v každém případě účastníku řízení, proti kterému byl podán opravný prostředek, náhradu nákladů řízení.

         Důvody opravného prostředku a hlavní argumenty:
   Důvody opravného prostředku vycházejí v souladu s článkem 58 Statutu Soudního dvora z porušení práva Společenství a vad řízení před Soudem, které poškozují zájmy účastníka řízení podávajícího opravný prostředek.


title: Věc C-153/06: Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 2. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Finská republika

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/28

         Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 2. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Finská republika
   (Věc C-153/06) (1)

   (2007/C 96/52)

      Jednací jazyk: švédština

   Předseda osmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 2. března 2005 ve věci T-305/03, Opus Dent GmbH proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Bezpředmětnost rozhodnutí ve věci)

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/21

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 2. března 2005
   ve věci T-305/03, Opus Dent GmbH proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Bezpředmětnost rozhodnutí ve věci)
   (2005/C 155/42)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-305/03, Opus Dent GmbH, se sídlem ve Freising (Německo), zastoupená P. J. A. Munzingerem a S. Abelem, advokáty, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnec: B. Müller), přičemž vedlejším účastníkem řízení před Soudem je Dornier MedTech Systems GmbH (dříve: Dornier Medizintechnik GmbH), se sídlem ve Weßling (Německo), zastoupená J. Kroherem a A. Hettenkoferem, advokáty, jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. června 2003 (věc R 579/2002-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi Opus Dent GmbH a Dornier MedTech Systems GmbH, Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, P. Lindh a V. Vadapalas, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 2. března 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1.

               O žalobě již není namístě rozhodovat.

               2.

               Žalobkyni a vedlejšímu účastníkovi se ukládá, aby nesli své náklady řízení, a rovněž se jim každému ukládá náhrada poloviny nákladů řízení žalované.

      (1)  Úř. věst. C 275, 15.11.2003.


title: Věc C-337/05: Žaloba podaná dne 15. září 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/9

         Žaloba podaná dne 15. září 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-337/05)
   (2005/C 281/16)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 15. září 2005 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou D. Recchiou a X. Lewisem, jako zmocněnci.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že italská vláda, a konkrétně ministerstvo vnitra, obrany, hospodářství a financí, zemědělství a lesnictví, infrastruktury a dopravy a oddělení civilní ochrany předsednictví Rady ministrů tím, že zavedla praxi již dlouhou dobu uplatňovanou spočívající v přímém zadávání veřejných zakázek na nákup helikoptér značky „Agusta“ a „Agusta Bell“ společnosti „Agusta“ pro potřeby protipožárních vojenských jednotek, karabiniérů, státních lesních hlídek, pobřežních hlídek, daňové správy a státní policie, jakož i oddělení civilní ochrany bez jakéhokoliv zveřejnění vyhlášení zakázky a konkrétně bez dodržení postupů stanovených ve směrnici 93/36/EHS (1) a ještě předtím ve směrnici 77/62/EHS (2), 80/767/EHS (3) a 88/295/EHS (4), Italská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedených směrnic.

               —

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Vláda Italské republiky, a konkrétně ministerstvo vnitra, obrany, hospodářství a financí, zemědělství a lesnictví, infrastruktury a dopravy a oddělení civilní ochrany předsednictví Rady ministrů zavedla praxi již dlouhou dobu uplatňovanou spočívající v přímém zadávání veřejných zakázek na nákup helikoptér značky „Agusta“ a „Agusta Bell“ společnosti „Agusta“ pro potřeby protipožárních vojenských jednotek, karabiniérů, státních lesních hlídek, pobřežních hlídek, daňové správy a státní policie, jakož i oddělení civilní ochrany předsednictví Rady ministrů bez jakéhokoliv zveřejnění vyhlášení zakázky a konkrétně bez dodržení postupů stanovených ve směrnici 93/36/EHS a ještě předtím ve směrnici 77/62/EHS, 80/767/EHS a 88/295/EHS v rozporu s povinnostmi, které pro ni vyplývají z uvedených směrnic.
   Po obdržení stížnosti Komise získala informace, ze kterých plyne, že italská vláda přijala uvedenou praxi již dávno.
   Komise tvrdí, že tato praxe je v rozporu se směrnicemi o zadávání veřejných zakázek na výše uvedené dodávky, jelikož žádná z podmínek, na kterou se váže možnost přistoupit k vyjednávacímu řízení bez zveřejnění vyhlášení zakázky, není splněna.
   Komise mimoto tvrdí, že Itálie neprokázala, že dotčená praxe je odůvodněná na základě článku 2 směrnice 93/36/EHS, podle kterého se směrnice nevztahuje na zakázky, které jsou prohlášeny za tajné nebo jejichž provádění musí podle právních a správních předpisů platných v daných členských státech doprovázet zvláštní bezpečnostní opatření, nebo pokud to vyžaduje ochrana základních bezpečnostních zájmů členského státu.

      (1)  Úř. věst. L 199, 9.8.1993, s. 1; Zvl. vyd. 06/02, s. 110.

      (2)  Úř. věst. L 13, 15.1.1977, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 215, 18.8.1980, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 127, 20.5.1988, s. 1.


title: Věc C-434/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 26. září 2012 —  „Slancheva sila“ EOOD v. Izpalnitelniat direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“ — Razplashtatelna agentsia

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 26. září 2012 — „Slancheva sila“ EOOD v. Izpalnitelniat direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“ — Razplashtatelna agentsia
   (Věc C-434/12)
   2012/C 366/47
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně:„Slancheva sila“ EOOD

      Žalovaný: Izpalnitelniat direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“ — Razplashtatelna agentsia

      Předběžné otázky

               1)

               Jak je třeba vykládat pojem „uměle vytvořené podmínky“ ve smyslu ustanovení čl. 4 odst. 8 nařízení č. 65/2011? (1)

               2)

               Je čl. 4 odst. 8 nařízení č. 65/2011 třeba vykládat v tom smyslu, že odporuje čl. 7 odst. 2 bulharského nařízení č. 29 ze dne 11. srpna 2008, podle kterého žadatelům/příjemcům nebude poskytnuta podpora, pokud je zjištěno, že uměle vytvořili podmínky pro získání podpory, aby tak získali výhodu, která není v souladu s cíli opatření?

               3)

               Je čl. 4 odst. 8 nařízení č. 65/2011 třeba vykládat tak, že odporuje judikatuře Bulharské republiky, podle které jsou podmínky pro získání výhody, která není v souladu s cíli opatření, vytvořeny uměle tehdy, pokud mezi žadateli existuje právní spojení?

               4)

               Představuje „uměle vytvořené podmínky“ užití sousedících pozemků, které byly před podáním žádosti částmi jediného pozemku, jednotlivými žadateli, kteří jsou samostatnými právními subjekty, jakož i konstatování skutečného spojení, například stejných zmocněnců, prodávajících, provádějících, sídla společnosti a adres žadatelů?

               5)

               Je nutno, aby byla konstatována úmyslná koordinace mezi žadateli a třetí osobou s cílem získat výhodu ve prospěch konkrétního žadatele?

               6)

               V čem spočívá výhoda ve smyslu čl. 4 odst. 8 nařízení č. 65/2011, zahrnuje v konkrétním případě vyhotovení více malých investičních nabídek, jehož účelem je, že konkrétní žadatel pro každou z těchto nabídek, i když byly podány rozdílnými žadateli, obdrží financování v maximální výši 200 000 eur?

               7)

               Je čl. 4 odst. 8 nařízení č. 65/2011 třeba vykládat v tom smyslu, že je v rozporu s judikaturou Bulharské republiky, podle které ustanovení vyžaduje splnění tří následujících kumulativních podmínek: 1. Existence funkční závislosti a uměle vytvořených podmínek pro získání podpory 2. s cílem získat výhodu 3. způsobem, který je v rozporu s cíli opatření.

      (1)  Nařízení Komise (EU) č. 65/2011 ze dne 27. ledna 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1698/2005, pokud jde o provádění kontrolních postupů a podmíněnosti s ohledem na opatření na podporu rozvoje venkova (Úř. věst. L 25, s. 8)


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  8. prosince 2005  ve věci C-220/03: Evropská centrální banka proti Spolkové republice Německo (Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství — Dohoda o sídle Evropské centrální banky — Rozhodčí doložka — Nemovitosti najaté ECB — Nepřímé daně promítnuté do ceny nájmů)

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 8. prosince 2005
   ve věci C-220/03: Evropská centrální banka proti Spolkové republice Německo (1)

   (Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství - Dohoda o sídle Evropské centrální banky - Rozhodčí doložka - Nemovitosti najaté ECB - Nepřímé daně promítnuté do ceny nájmů)
   (2006/C 36/05)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C 220/03, jejímž předmětem je žaloba na základě článku 238 ES, podaná dne 21. května 2003, Evropská centrální banka, (zmocněnci: C. Zilioli a M. Benisch, ve spolupráci s H. G. Kamannem a M. Selmayrem, advokáty) proti Spolkové republice Německo, (zmocněnec: U. Forsthoff, ve spolupráci s W. Höltersem, advokátem), Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, K. Schiemann (zpravodaj), K. Lenaerts, E. Juhász a M. Ilešič, soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada, vydal dne 8. prosince 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské centrální bance se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 200, 23.8.2003.


title: Věc T-4/16: Žaloba podaná dne 5. ledna 2016 – Rabbit v. EUIPO – DMG Media (rabbit)

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/49

         Žaloba podaná dne 5. ledna 2016 – Rabbit v. EUIPO – DMG Media (rabbit)
   (Věc T-4/16)
   (2016/C 156/66)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rabbit, Inc. (Redwood City, Spojené státy americké) (zástupci: M. Engelman, barrister, J. Stephenson, solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: DMG Media Ltd (Londýn, Spojené království)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka EU obsahující slovní prvek „rabbit“ – Přihláška č. 11 701 869

      Řízení před EUIPO: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. října 2015 ve věci R 2133/2014-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Odvolací senát se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že při porovnávání příslušných výrobků a služeb podle přihlášky ochranné známky EU a podle zápisu ochranné známky EU žalované je třeba vzít v úvahu pouze výrobky a služby uvedené na seznamech, a nikoli skutečné užívání ochranných známek;

               —

               Odvolací senát neodůvodnil svůj postup, při němž nezohlednil důkazy o skutečném užívání;

               —

               Odvolací senát řádně nezohlednil popisný charakter ochranné známky „rabbit“.


title: Usnesení Soudního dvora ze dne 25. listopadu 2014 ve věci E-4/13 – Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS v. Kontrolní úřad ESVO (Žaloba na zrušení rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO – přístup k dokumentům – přípustnost – článek 38 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru – Pravidla Kontrolního úřadu ESVO o veřejném přístupu k dokumentům z roku 2012)

text:
               4.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/8

         USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 25. listopadu 2014
   ve věci E-4/13
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS v. Kontrolní úřad ESVO
   (Žaloba na zrušení rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO – přístup k dokumentům – přípustnost – článek 38 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru – Pravidla Kontrolního úřadu ESVO o veřejném přístupu k dokumentům z roku 2012)
   (2015/C 183/09)
   Věc E-4/13, Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS v. Kontrolní úřad ESVO – ŽALOBA na zrušení rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO ze dne 7. února 2013 o zamítnutí přístupu ke kontrolním dokumentům ve věci č. 34250 (Norway Post/Privpak) poté, co Soudní dvůr dne 21. prosince 2012 ve věci E-14/11 zrušil první rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO. Napadené rozhodnutí bylo učiněno podle nových pravidel o veřejném přístupu k dokumentům, která Kontrolní úřad ESVO přijal dne 5. září 2012 rozhodnutím č. 300/12/KOL (nezveřejněno v Úředním věstníku) a která byla použita se zpětnou účinností na žádost o přístup ze strany DB Schenker ze dne 3. srpna 2010. Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher (předseda a soudce zpravodaj), Per Christiansen a Páll Hreinsson (soudci) vydal dne 25. listopadu 2014 usnesení, jehož výrok zní:
   Soudní dvůr tímto:

               1.

               zamítá žalobu jako nepřípustnou;

               2.

               ukládá žalobcům nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené Kontrolním úřadem ESVO;

               3.

               ukládá Posten Norge AS nést vlastní náklady řízení.


title: Věc F-66/11: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 20. června 2012 — Cristina v. Komise ( „Veřejná služby — Všeobecné výběrové řízení — Rozhodnutí výběrové komise výběrového řízení o nepřipuštění k účasti na hodnotících zkouškách — Procesní prostředky — Žaloba podaná dříve, než bylo rozhodnuto o administrativní stížnosti — Přípustnost — Specifické podmínky účasti ve výběrovém řízení — Požadovaná odborná praxe“ )

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/40

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 20. června 2012 — Cristina v. Komise
   (Věc F-66/11) (1)

   (Veřejná služby - Všeobecné výběrové řízení - Rozhodnutí výběrové komise výběrového řízení o nepřipuštění k účasti na hodnotících zkouškách - Procesní prostředky - Žaloba podaná dříve, než bylo rozhodnuto o administrativní stížnosti - Přípustnost - Specifické podmínky účasti ve výběrovém řízení - Požadovaná odborná praxe)
   2012/C 287/73
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Alma Yael Cristina (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Eggers a P. Pecho, poté B. Eggers, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí předsedy výběrové komise výběrového řízení EPSO/AST/111/10 (AST 1) nepřipustit žalobkyni k hodnotícím zkouškám.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Alma Yael Cristina ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.11, s. 51.


title: Věc T-497/12: Žaloba podaná dne 16. listopadu 2012 — European Drinks v. OHIM — Alexandrion Grup Romania (DRACULA BITE)

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/58

         Žaloba podaná dne 16. listopadu 2012 — European Drinks v. OHIM — Alexandrion Grup Romania (DRACULA BITE)
   (Věc T-497/12)
   2013/C 26/117
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: European Drinks SA (Ștei, Rumunsko) (zástupkyně: V. von Bomhard, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: SC Alexandrion Grup Romania Srl (Pleasa, Rumunsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. září 2012 ve věci R 679/2011-4, a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „DRACULA BITE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 33, 35 a 39 — přihláška ochranné známky Společenství č. 7588321

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Přihláška rumunské obrazové ochranné známky č. 34847 „Dracula“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 33 a 35.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky v plném rozsahu.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 42 odst. 2 a čl. 42 odst. 3 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc T-502/10: Usnesení Tribunálu ze dne 11. dubna 2011 — Département du Gers v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Životní prostředí a ochrana lidského zdraví — Geneticky modifikované potraviny a krmiva — Neexistence osobního dotčení — Nepřípustnost“ )

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/12

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. dubna 2011 — Département du Gers v. Komise
   (Věc T-502/10) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Životní prostředí a ochrana lidského zdraví - Geneticky modifikované potraviny a krmiva - Neexistence osobního dotčení - Nepřípustnost)
   2011/C 173/28
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Département du Gers (Francie) (zástupci: S. Mabile a J. P. Mignard, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Bianchi a L. Pignataro, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2010/428/EU ze dne 28. července 2010 o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici 59122x1507xNK603 (DAS-59122-7xDAS-Ø15Ø7xMON-ØØ6Ø3-6), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh, podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 (Úř. věst. L 201, s. 41; Zvl. vyd. 13/32, s. 432).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Département du Gers ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               O návrhu Evropského parlamentu, Rady Evropské Unie, Région Centre, Région Picardie, Département de la Haute-Garonne, Région Bretagne, Région Poitou-Charentes, Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, Région Bourgogne, Région Midi-Pyrénées, Région Auvergne, Région Pays de la Loire, Région Rhône-Alpes, Département des Côtes d’Armor, Région Île de France a Région Nord-Pas-de-Calais na vstup do řízení jako vedlejší účastníci řízení není třeba rozhodnout.

      (1)  Úř. věst. C 346, 18.12.2010.


title: Věc C-20/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale Civile e Penale di Forlì ze dne 14. prosince 2004 vydaným v trestním řízení proti K.J.W. Schwibbertovi

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale Civile e Penale di Forlì ze dne 14. prosince 2004 vydaným v trestním řízení proti K.J.W. Schwibbertovi
   (Věc C-20/05)
   (2005/C 93/11)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Tribunale Civile e Penale di Forlì ze dne 14. prosince 2004 vydaným v trestním řízení proti K.J.W. Schwibbertovi, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 21. ledna 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Tribunale Civile e Penale di Forlì žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               —

               Je připojení rozlišujícího znaku SIAE (Società Italiana degli Autori ed Editori ) slučitelné se směrnicí Rady 92/100/EHS (1) ze dne 19. listopadu 1992 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem, jakož i s článkem 3 Smlouvy a články 23 až 27 Smlouvy o ES?

               —

               Je rovněž slučitelné se směrnicemi Rady 83/189/EHS (2) a 88/182/EHS (3)?

      (1)  Úř. věst. L 346, 27.11.1992, s. 61.

      (2)  Úř. věst. L 109, 26.4.1983, s. 8.

      (3)  Úř. věst. L 81, 26.3.1988, s. 75.


title: Věc C-489/13: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Antwerpen – Belgie) – Ronny Verest, Gaby Gerards v. Belgische Staat „Řízení o předběžné otázce — Daň z příjmů — Právní úprava zamezení dvojímu zdanění — Zdanění příjmů z nemovitostí dosažených v jiném členském státě než v členském státě bydliště — Metoda osvobození od daně s výhradou progresivity v členském státě bydliště — Rozdílné zacházení s nemovitostmi nacházejícími se v členském státě bydliště a v jiném členském státě“

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/17

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Antwerpen – Belgie) – Ronny Verest, Gaby Gerards v. Belgische Staat
   (Věc C-489/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daň z příjmů - Právní úprava zamezení dvojímu zdanění - Zdanění příjmů z nemovitostí dosažených v jiném členském státě než v členském státě bydliště - Metoda osvobození od daně s výhradou progresivity v členském státě bydliště - Rozdílné zacházení s nemovitostmi nacházejícími se v členském státě bydliště a v jiném členském státě“)
   2014/C 409/24
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van beroep te Antwerpen

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé kasačního opravného prostředku: Ronny Verest, Gaby Gerards

      Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Belgische Staat

      Výrok

   Článek 63 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, pokud tato může při uplatnění výhrady progresivity uvedené ve smlouvě o zamezení dvojímu zdanění vést k vyšší sazbě daně z příjmů jen proto, že metoda určení příjmů z nemovitostí vede k tomu, že tyto příjmy pocházející z nepronajatých nemovitostí nacházejících se v jiném členském státě jsou oceněny vyšší částkou než příjmy z takovýchto nemovitostí nacházejících se v prvním členském státě. Přísluší předkládajícímu soudu, aby ověřil, zda právní úprava dotčená ve věci v původním řízení má takovýto účinek.

      (1)  Úř. věst. C 352, 30.11.2013.


title: Věc C-44/07: Žaloba podaná dne 2. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/10

         Žaloba podaná dne 2. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-44/07)
   (2007/C 69/22)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: U. Wölker, zmocněnec)

      Žalovaná: Spolková republika Německo
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spolková republika Německo tím, že nepřijala veškeré právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES (1) ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS, nebo v každém případě tím, že o nich Komisi Evropských společenství neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 14. února 2005.

      (1)  Úř. věst. L 41, s. 26 (Zvl. vyd. 15/07, s. 375).


title: Věc C-21/05: Žaloba podaná dne 25. ledna 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               19.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/9

         Žaloba podaná dne 25. ledna 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-21/05)
   (2005/C 69/19)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 25. ledna 2005 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Y. Yerrellem a A. Aresuem, jako zmocněnci.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2000/79/ES (1) ze dne 27. listopadu 2000 o Evropské dohodě o organizaci pracovní doby mobilních pracovníků v civilním letectví uzavřené mezi Sdružením evropských leteckých společností (AEA), Evropskou federací pracovníků v dopravě (ETF), Evropským sdružením technických letových posádek (ECA), Evropským sdružením leteckých společností (ERA) a Mezinárodním sdružením leteckých dopravců (IACA), nebo v každém případě tím, že o těchto předpisech Komisi neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 3 této směrnice.

               2.

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta stanovená pro provedení směrnice uplynula dne 1. prosince 2003.

      (1)  Úř. věst. L 302, 1.12.2000, s. 57.


title: Věc F-103/06: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 16. září 2010 — Blank a další v. Komise

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/51

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 16. září 2010 — Blank a další v. Komise
   (Věc F-103/06) (1)

   ()
   2010/C 317/94
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 261, 28.10.2006, s. 35.


title: Věc C-413/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Den Haag (Nizozemsko) dne 22. července 2013 — FNV Kunsten Informatie en Media v. Staat der Nederlanden

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Den Haag (Nizozemsko) dne 22. července 2013 — FNV Kunsten Informatie en Media v. Staat der Nederlanden
   (Věc C-413/13)
   2013/C 325/15
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof Den Haag

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: FNV Kunsten Informatie en Media

      Odpůrce: Staat der Nederlanden

      Předběžné otázky

               1)

               Mají být pravidla hospodářské soutěže obsažená v unijním právu vykládána v tom smyslu, že ustanovení kolektivní smlouvy uzavřené mezi sdruženími zaměstnavatelů a sdruženími zaměstnanců — podle kterého musí být samostatně výdělečně činným osobám, které na základě dohody o poskytování služeb vykonávají tutéž práci pro zaměstnavatele jako zaměstnanci, kteří spadají do oblasti působnosti kolektivní smlouvy, vyplacena určitá minimální odměna již proto, že se toto ustanovení objevuje v kolektivní smlouvě — je vyňato z oblasti působnosti článku 101 SFEU?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: je uvedené ustanovení vyňato z oblasti působnosti článku 101 SFEU, pokud přispívá (rovněž) ke zlepšení pracovních podmínek zaměstnanců, kteří spadají do oblasti působnosti kolektivní smlouvy, a má přitom význam, zda jsou tím tyto pracovní podmínky zlepšeny přímo nebo jen nepřímo?


title: Věc C-424/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 31. srpna 2010 — Tomasz Ziolkowski v. Das Land Berlin

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 31. srpna 2010 — Tomasz Ziolkowski v. Das Land Berlin
   (Věc C-424/10)
   ()
   2010/C 301/18
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Tomasz Ziolkowski

      Žalovaná: Das Land Berlin

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 16 odst. 1 první věta směrnice 2004/38/ES (1) vykládán v tom smyslu, že občanu Unie, který po dobu delší než pět let pouze na základě vnitrostátního práva legálně pobývá v některém členském státě, po tuto dobu ale nesplnil podmínky čl. 7 odst. 1 směrnice 2004/38/ES, uděluje právo trvalého pobytu v tomto členském státě?

               2)

               Musí být do doby legálního pobytu ve smyslu ustanovení čl. 16 odst. 1 směrnice 2004/38/ES započítány také doby pobytu občana Unie v hostitelském členském státě před přistoupením jeho země původu k Evropské unii?

      (1)  Úř. věst. L 158, s. 77.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 5. října 2004 ve věci C-524/03: Komise Evropských společenství proti G. & E. Gianniotis EPE (Rozhodčí doložka — Splacení předem vyplacených částek — Úroky z prodlení — Rozsudek pro zmeškání)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/24

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 5. října 2004
   ve věci C-524/03: Komise Evropských společenství proti G. & E. Gianniotis EPE (1)

   (Rozhodčí doložka - Splacení předem vyplacených částek - Úroky z prodlení - Rozsudek pro zmeškání)
   (2004/C 300/49)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-524/03, jejímž předmětem je žaloba na základě článku 238 ES, podaná dne 16. prosince 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnec: D. Triantafyllou, ve spolupráci s N. Korogiannakisem) proti G. & E. Gianniotis EPE, nazvané „Nosokomeio Agia Eleni“, se sídlem v Pireu (Řecko), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení J. N. Cunha Rodrigues, předseda senátu, K. Lenaerts (zpravodaj) a K. Schiemann, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 5. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               G. & E. Gianniotis EPE se ukládá uhradit Komisi Evropských společenství částku jistiny 212 010,17 eur zvýšenou o úroky:

                           —

                           pokud jde o částku 72 136,15 eur, ve výši 6 % p.a. od 30. září 2001 do 31. prosince 2002, ve výši 8 % p.a. od 1. ledna 2003 do data tohoto rozsudku a v roční výši uplatnitelné na základě řeckého zákona, totiž v současné době čl. 3 odst. 2 zákona 2842/2000 o nahrazení drachmy eurem, v maximální výši 8 % p.a. od tohoto rozsudku do úplného uhrazení dluhu;

                           —

                           pokud jde o částku 28 758,20 eur, ve výši 5,25 % p.a. od 30. listopadu 2001 do 31. prosince 2002, ve výši 7,25 % p.a. od 1. ledna 2003 do data tohoto rozsudku a v roční výši uplatnitelné na základě ustanovení výše uvedeného řeckého zákona, v maximální výši 7,25 % p.a. od tohoto rozsudku do úplného uhrazení dluhu;

                           —

                           pokud jde o částku 111 115,82 eur, ve výši 4,78 % p.a. od 15. ledna 2002 do 31. prosince 2002, ve výši 6,78 % p.a. od 1. ledna 2003 do data tohoto rozsudku a v roční výši uplatnitelné na základě ustanovení výše uvedeného řeckého zákona, v maximální výši 6,78 % p.a. od tohoto rozsudku do úplného uhrazení dluhu.

               2)

               G. & E. Gianniotis EPE se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 59, 6.3.2004.


title: Věc C-116/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy Poznań (Polská republika) dne 7. března 2011 — Bank Handlowy, Ryszard Adamiak, Christianapol Sp. z o.o.

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy Poznań (Polská republika) dne 7. března 2011 — Bank Handlowy, Ryszard Adamiak, Christianapol Sp. z o.o.
   (Věc C-116/11)
   2011/C 152/24
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Rejonowy Poznań

      Účastníci původního řízení

   Bank Handlowy, Ryszard Adamiak, Christianapol Sp. z o.o.

      Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 4 odst. 1 a odst. 2 písm. j) nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení (Úř. věst. L 160 z 30.6.2000, s. 1-18; Zvl. vyd. 19/01, s. 191) vykládán v tom smyslu, že pojem „skončení úpadkového řízení“ použitý v tomto předpisu je nutno nezávisle na právní úpravě platné v právních řádech jednotlivých členských států vykládat autonomně, anebo o tom, kdy dochází ke skončení úpadkového řízení, rozhoduje pouze vnitrostátní právo státu, který řízení zahájil?

               2)

               Má být článek 27 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní soud, který rozhoduje o návrhu na zahájení vedlejšího úpadkového řízení podán, nemůže za žádných okolností přezkoumat platební schopnost dlužníka, proti němuž bylo v jiném státě zahájeno hlavní úpadkové řízení, nebo spíše v tom smyslu, že vnitrostátní soud může v určitých situacích přezkoumat, zda je dlužník schopen plnit své peněžité závazky, zejména tehdy, jestliže je hlavní řízení záchranným (reorganizačním) řízením (francouzské řízení sauvegarde), v němž soud konstatoval, že dlužník není schopen plnit své peněžité závazky?

               3)

               Dovoluje výklad článku 27 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení, zahájit vedlejší úpadkové řízení, jehož povaha je upřesněna v čl. 3 odst. 3 větě 2 nařízení, v členském státě, v němž se nachází veškerý majetek dlužníka, který není schopen plnit své peněžité závazky, jestliže hlavní řízení podléhající automatickému uznání má povahu reorganizace (jako francouzské řízení sauvegarde), a byl v něm přijat a schválen splátkový plán, tento plán je dlužníkem plněn a soud vydal zákaz prodeje majetku dlužníka?


title: Věc C-198/09: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. listopadu 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Itálie) — IFB Stroder Srl v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) ( Článek 104 odstavec 3 první pododstavec jednacího řádu — Směrnice 89/105/ES — Průhlednost opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků — Článek 4 — Zmrazení cen — Snížení cen )

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/16

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. listopadu 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Itálie) — IFB Stroder Srl v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   (Věc C-198/09) (1)

   („Článek 104 odstavec 3 první pododstavec jednacího řádu - Směrnice 89/105/ES - Průhlednost opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků - Článek 4 - Zmrazení cen - Snížení cen“)
   2010/C 51/26
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: IFB Stroder Srl

      Žalovaná: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Výklad čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice Rady 89/105/EHS ze dne 21. prosince 1988 o průhlednosti opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků a jejich začlenění do oblasti působnosti vnitrostátních systémů zdravotního pojištění (Úř. věst. L 40, s. 8; Zvl. vyd. 05/01, s. 345) — Léčivé přípravky, na něž je uplatněno zmrazení cen — Postupy, které je třeba sledovat v případě eventuálního snížení cen

      Výrok

               1)

               Článek 4 odst. 1 směrnice Rady 89/105/EHS ze dne 21. prosince 1988 o průhlednosti opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků a jejich začlenění do oblasti působnosti vnitrostátních systémů zdravotního pojištění musí být vykládán v tom smyslu, že za podmínky, že jsou dodrženy požadavky stanovené v tomto ustanovení, mohou příslušné orgány členského státu přijmout obecná opatření, která spočívají ve snížení cen všech nebo některých kategorií léčivých přípravků, i když přijetí těchto opatření nepředcházelo zmrazení těchto cen.

               2)

               Článek 4 odst. 1 směrnice 89/105 musí být vykládán v tom smyslu, že za podmínky, že jsou dodrženy požadavky stanovené v tomto ustanovení, je přijetí opatření snížení cen všech nebo některých kategorií léčivých přípravků možné vícekrát za rok a opakovaně v průběhu vícero let

               3)

               Článek 4 odst. 1 směrnice 89/105 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby bylo opatření směřující ke kontrole cen všech nebo některých kategorií léčivých přípravků přijato na základě odhadovaných výdajů, za podmínky, že jsou dodrženy požadavky stanovené v tomto ustanovení a že se tyto odhady zakládají na objektivních a ověřitelných skutečnostech.

               4)

               Článek 4 odst. 1 směrnice 89/105 musí být vykládán v tom smyslu, že je věcí členských států, aby při dodržení cíle průhlednosti sledovaného touto směrnicí, jakož i požadavků stanovených v uvedeném ustanovení určily kritéria, na základě kterých je třeba provést ověření makroekonomických podmínek uvedených v tomto ustanovení a že tato kritéria mohou spočívat pouze ve farmaceutických výdajích, v celkových zdravotnických výdajích nebo dále v jiných druzích výdajů.

               5)

               Článek 4 odst. 2 směrnice 89/105 musí být vykládán v tom smyslu, že:

                           —

                           členské státy musí v každém případě stanovit možnost podniku dotčeného opatřením zmrazení nebo snížení cen všech nebo některých kategorií léčivých přípravků požádat o výjimku z ceny stanovené na základě těchto opatření

                           —

                           jsou povinny dbát na to, aby bylo o každé žádosti tohoto druhu přijato odůvodněné rozhodnutí

                           —

                           konkrétní účast dotyčného podniku spočívá jednak v předložení přiměřeného vylíčení zvláštních důvodů jeho žádosti o výjimku, a jednak v případě, že jsou informace sdělené na podporu této žádosti nedostatečné, v poskytnutí podrobných dodatečných informací.

      (1)  Úř. věst. C 233, 26.9.2009.


title: Věc C-557/08: Žaloba podaná dne 16. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/36

         Žaloba podaná dne 16. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-557/08)
   (2009/C 44/61)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Lozano Palacios a A.A. Gilly, zmocněnci)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spojené království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/35/ES ze dne 7. září 2005 o znečištění z lodí a o zavedení sankcí za protiprávní jednání (1), nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomilo, nesplnilo své povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Spojenému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta stanovená k provedení směrnice uplynula dne 1. dubna 2007.

      (1)  Úř. věst. L 255, s. 11.


title: Věc C-535/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. října 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 79/409/EHS a 92/43/EHS — Ochrana volně žijících ptáků — Nesprávné vyhlášení a nedostatečná právní ochrana zvláště chráněných oblastí )

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/3

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. října 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika
   (Věc C-535/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 79/409/EHS a 92/43/EHS - Ochrana volně žijících ptáků - Nesprávné vyhlášení a nedostatečná právní ochrana zvláště chráněných oblastí)
   2010/C 346/04
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Sauer a D. Recchia, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupci: E. Riedl, E. Pürgy a K. Drechsel, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a J. Möller, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti členským státem — Porušení čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 15/01, s. 98) a čl. 6 odst. 2 ve spojení s článkem 7 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102) — Neoznačení území vhodného pro ochranu druhů ptáků jako zvláště chráněné oblasti („Hanság“) a nesprávné vymezení dalšího území („Niedere Tauern“) — Nezajištění právní ochrany splňující požadavky vyplývající z práva Společenství dosud označeným zvláště chráněným oblastem

      Výrok

               1)

               Rakouská republika tím, že:

                           —

                           nevyhlásila správně na základě ornitologických kritérií oblast Hanság ve spolkové zemi Burgenland jako zvláště chráněnou oblast a nevymezila zvláště chráněnou oblast Niedere Tauern ve spolkové zemi Štýrsko v souladu s čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků a

                           —

                           neposkytla zvláště chráněným oblastem Maltsch, Wiesengebiete im Freiwald, Pfeifer Anger, Oberes Donautal a Untere Traun ve spolkové zemi Horní Rakousy, jakož i zvláště chráněné oblasti Verwall ve spolkové zemi Vorarlbersko právní ochranu, jaká by byla v souladu s požadavky článku 4 směrnice 79/409 a čl. 6 odst. 2 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, ve spojení s článkem 7 posledně uvedené směrnice,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedených ustanovení.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise, Rakouská republika a Spolková republika Německo ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 51, 23.2.2008.


title: Věc T-328/08: Žaloba podaná dne 12. srpna 2008 – Mareggiando in Calabria – Servizi Pesca Turismo a další v. Komise

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/38

         Žaloba podaná dne 12. srpna 2008 – Mareggiando in Calabria – Servizi Pesca Turismo a další v. Komise
   (Věc T-328/08)
   (2008/C 272/76)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Mareggiando in Calabria – Servizi Pesca Turismo Soc. coop. (Vibo Valentia, Itálie), De Leonardo (Vibo Valentia, Itálie), Finelli (Vibo Valentia, Itálie) (zástupci: A. Maiorana, A. De Matteis a A. De Francesco, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit nařízení Komise (ES) č. 530/2008 ze dne 12. června 2008 zveřejněné v Úř. věst. L 155 ze dne 13. června 2008;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty uplatňovanými ve věci T-313/08, Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. v. Komise.


title: Věc C-305/06: Žaloba podaná dne 13. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/23

         Žaloba podaná dne 13. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-305/06)
   (2006/C 224/44)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Zavvós a K. Simonsson)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že bránila silničnímu dopravci v použití nejbližší železniční stanice vhodné k překládce a v zajištění v rámci kombinované přepravy mezi členskými státy konečného úseku silniční dopravy, který tvoří nedílnou součást kombinované přepravy, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2 a 4 směrnice Rady 92/106/EHS (1) ze dne 7. prosince 1992 o zavedení společných pravidel pro určité druhy kombinované přepravy zboží mezi členskými státy;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Akty řeckých orgánů týkající se ochrany vnitrostátního hospodářského odvětví, kterým je v projednávaném případě odvětví obchodní silniční dopravy v severním Řecku, neodůvodňují v žádném případě překážku výkonu takové hospodářské činnosti upravené právními předpisy, jako je kombinovaná přeprava ve smyslu směrnice 92/106/EHS, která se měla na základě jejího článku 2 uplatňovat od 1. července 1993.

      (1)  Úř. věst. L 368, s. 38


title: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. června 2004 ve věci C-151/03 P: Karl L. Meyer proti Komisi Evropských společenství (Opravný prostředek — Žaloba na náhradu škody — Náhrada za újmu utrpěnou z důvodu nesprávného úředního postupu Komise — Uplatňování rozhodnutí sdružení zámořských zemí a území)

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/21

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 22. června 2004
   ve věci C-151/03 P: Karl L. Meyer proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Opravný prostředek - Žaloba na náhradu škody - Náhrada za újmu utrpěnou z důvodu nesprávného úředního postupu Komise - Uplatňování rozhodnutí sdružení zámořských zemí a území)
   (2005/C 6/40)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-151/03 P, Karl L. Meyer, s bydlištěm v Uturoa (ostrov Raiatea, Francouzská Polynésie), (avocat: J.-D. des Arcis), jejímž předmětem je opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (třetího senátu) ze dne 13. února 2003, Meyer v. Komise (T-333/01, Recueil, s. II-117), jímž se účastník řízení podávající opravný prostředek domáhá zrušení tohoto rozsudku, přičemž protistranou je Komise Evropských společenství (zmocněnci: M.-J. Jonczy a B. Martenczuk), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení J. N. Cunha Rodrigues, předseda senátu, N. Colneric (zpravodaj), K. Schiemann, soudci, generální advokát: A. Tizzano; vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 22. června 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Karlu L. Meyerovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 112, 10.5.2003.


title: Věc T-819/14: Usnesení Tribunálu ze dne 20. dubna 2016 – Mezhdunaroden tsentar za izsledvane na maltsinstvata i kulturnite vzaimodeystvia v. Komise „Žaloba na neplatnost — Smlouva týkající se finanční podpory Unie pro projekt, který má za cíl zlepšit účinnost zákonů, jež mají za cíl boj proti diskriminaci (projet GendeRace) — Výzva k úhradě — Akt, který nelze napadnout žalobou — Akt přijatý v rámci čistě smluvního rámce, jehož je nedílnou součástí — Nepřípustnost“

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/20

         Usnesení Tribunálu ze dne 20. dubna 2016 – Mezhdunaroden tsentar za izsledvane na maltsinstvata i kulturnite vzaimodeystvia v. Komise
   (Věc T-819/14) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Smlouva týkající se finanční podpory Unie pro projekt, který má za cíl zlepšit účinnost zákonů, jež mají za cíl boj proti diskriminaci (projet GendeRace) - Výzva k úhradě - Akt, který nelze napadnout žalobou - Akt přijatý v rámci čistě smluvního rámce, jehož je nedílnou součástí - Nepřípustnost“)
   (2016/C 222/24)
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Nadace „Mezhdunaroden tsentar za izsledvane na maltsinstvata i kulturnite vzaimodeystvia“ (Sofie, Bulharsko) (zástupce: H. Hristev, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Di Paolo a V. Soloveytchik, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU směřující ke zrušení jednak aktu Komise, který je obsažen v dopise ze dne 22. srpna 2014, v němž se oznamuje ukončení auditu a přerušení vymáhání náhrady škody v rámci grantové dohody na podporu jednoho projektu a dále výzvy k úhradě, která byla připojena k tomuto dopisu a která byla vydána Komisí za účelem vrácení částky 34 070,16 eur, která byla vyplacena žalobkyni v rámci tohoto projektu.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 89, 16. 3. 2015.


title: Spojené věci C-622/10 a C-623/10: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Namur — Belgie) — Rémi Paquot (C-622/10), Adrien Daxhelet (C-623/10) v. Belgický stát — SFP Finances

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/23

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Namur — Belgie) — Rémi Paquot (C-622/10), Adrien Daxhelet (C-623/10) v. Belgický stát — SFP Finances
   (Spojené věci C-622/10 a C-623/10) (1)

   2011/C 232/39
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věcí.

      (1)  Úř. věst. C 80, 12.3.2011.


title: Věc T-196/14: Žaloba podaná dne 24. března 2014 – Swedish Match North Europe v. OHIM – Skruf Snus (balíčky orálního tabáku)

text:
               19.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/33

         Žaloba podaná dne 24. března 2014 – Swedish Match North Europe v. OHIM – Skruf Snus (balíčky orálního tabáku)
   (Věc T-196/14)
   2014/C 151/43
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Swedish Match North Europe AB (Stockholm, Švédsko) (zástupci: H. Wistam a L. Holm, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Skruf Snus AB (Stockholm, Švédsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. prosince 2013 ve věci R 1803/2012-3;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: (Průmyslový) vzor výrobku „balíčky orálního tabáku“ – zapsaný pod číslem 1265805-0010

      Majitelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Údajný nedostatek rozlišovací způsobilosti

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Vyhovění žádosti o prohlášení neplatnosti zapsaného (průmyslového) vzoru Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí žádosti o prohlášení neplatnosti

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 6 nařízení o (průmyslových) vzorech Společenství


title: Věc T-11/06 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 7. července 2006 – Romana Tabacchi v. Komise ( Předběžné opatření — Návrh na odklad vykonatelnosti — Hospodářská soutěž — Zaplacení pokuty — Bankovní záruka — Fumus boni juris — Naléhavost — Vážení zájmů — Částečný a podmíněný odklad )

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/46

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 7. července 2006 – Romana Tabacchi v. Komise
   (Věc T-11/06 R)
   („Předběžné opatření - Návrh na odklad vykonatelnosti - Hospodářská soutěž - Zaplacení pokuty - Bankovní záruka - Fumus boni juris - Naléhavost - Vážení zájmů - Částečný a podmíněný odklad“)
   (2006/C 224/99)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Romana Tabacchi SpA (Řím, Itálie) (zástupci: M. Siragusa a G. C. Rizza, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: É. Gippini Fournier a F. Amato, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise ze dne 20. října 2005, v řízení podle článku 81 odst. 1 ES (Věc COMP/C.38.281/B.2 – Surový tabák – Itálie) v rozsahu, v němž ukládá žalobkyni pokutu 2,05 milionů eur, a jednak návrh týkající se obdržení prominutí povinnosti založit bankovní záruku jako podmínku pro okamžité nevybrání uvedené pokuty
   Výrok usnesení

               1)

               Odkládá se povinnost Romana Tabacchi SpA zřídit bankovní záruku ve prospěch Komise pro zabránění okamžitého vybrání pokuty, která jí byla uložena článkem 2 rozhodnutí Komise ze dne 20. října 2005 v řízení podle článku 81 odst. 1 ES (Věc COMP/C.38.281/B.2 – Surový tabák – Itálie) za následujících podmínek:

                           a)

                           ve lhůtě dvou týdnů od oznámení tohoto usnesení žalobkyně:

                                       —

                                       zřídí bankovní záruku ve výši 400 000 eur;

                                       —

                                       zaplatí Komisi částku 200 000 eur;

                           b)

                           ve lhůtě tří měsíců od oznámení tohoto usnesení žalobkyně zaplatí Komisi částku 330 000 eur;

                           c)

                           ode dne 1. ledna 2007 bude žalobkyně platit Komisi čtvrtletní dávky ve výši 100 000 eur, dokud nebude uskutečněna první ze dvou následujících podmínek:

                                       —

                                       zaplacení zbývající nadále dlužené pokuty, zvýšené o úroky uvedené Komisí v jejím dopise ze dne 9. listopadu 2005 o oznámení rozhodnutí, kterým se ukládá pokuta;

                                       —

                                       vydání rozsudku v hlavní věci.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-165/16: Žaloba podaná dne 18. dubna 2016 – Ryanair and Airport Marketing Services v. Komise

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/24

         Žaloba podaná dne 18. dubna 2016 – Ryanair and Airport Marketing Services v. Komise
   (Věc T-165/16)
   (2016/C 222/30)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ryanair Ltd (Dublin, Irsko), Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (zástupci: G. Berrisch, E. Vahida a I. Metaxas Maragkidis, advokáti, a B. Byrne, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil čl. 1 odst. 4 a články 2 až 4 rozhodnutí Evropské komise (EU) 2016/287 ze dne 15. října 2014 o státní podpoře SA.26500 (2012/C) (ex 2011/NN, ex CP 227/2008), kterou Německo poskytlo společnosti Flughafen Altenburg-Nobitz GmbH a společnosti Ryanair Ltd. (Úř. věst. 2016 L 59, s. 22); a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že rozhodnutí porušuje článek 41 Listiny základních práv Evropské unie, zásadu řádné správy a právo žalobkyň na obhajobu, jelikož Komise žalobkyním nezpřístupnila spis ze šetření a uvedla je do situace, kdy nemohly účinně vyjádřit svůj názor.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož Komise neprokázala selektivitu.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož Komise chybně konstatovala, že ujednání mezi letištěm a žalobkyněmi žalobkyním přiznávala výhodu. Komise chybně odmítla přijmout srovnávací analýzu navrhovanou žalobkyněmi a dopustila se zjevně nesprávných posouzení a neuvedla odůvodnění ve své analýze ziskovosti, když marketingovým službám poskytovaným na základě smluv o marketingových službách nepřiznala přiměřenou hodnotu; chybně odmítla důvody rozhodnutí letiště nakoupit marketingové služby; nesprávně odmítla možnost, že část marketingových služeb mohla být koupena z důvodů obecného zájmu; založila své závěry na neúplných, nespolehlivých a nevhodných údajích pro svůj výpočet ziskovosti, a nesprávně odmítla širší přínosy dohody o letištních službách uzavřené mezi letištěm a společností Ryanair.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod, uplatňovaný podpůrně, vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU a čl. 108 odst. 2 SFEU, podle kterého se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení a nesprávného právního posouzení, když konstatovala, že podpora společnostem Ryanair a AMS se rovnala kumulovaným marginálním ztrátám letiště (vypočteným Komisí), namísto skutečného přínosu pro společnosti Ryanair a AMS. Komise měla zkoumat rozsah, ve kterém se údajný přínos skutečně týkal cestujících společnosti Ryanair. Dále nekvantifikovala jakoukoliv soutěžní výhodu, která měla pro společnost Ryanair vyplývat z údajné podpory a řádně neobjasnila, proč je navrácení částky uvedené v rozhodnutí nezbytné k zajištění obnovení situace před poskytnutím podpory.


title: Věc C-169/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2013 – Evropská komise v. Polská republika

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/29

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2013 – Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-169/13) (1)

   2014/C 102/43
   Jednací jazyk: polština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 171, 15.6.2013.


title: Věc T-395/10: Žaloba podaná dne 14. září 2010 — Stichting Corporate Europe Observatory v. Komise

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/50

         Žaloba podaná dne 14. září 2010 — Stichting Corporate Europe Observatory v. Komise
   (Věc T-395/10)
   ()
   2010/C 301/80
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupci: S. Crosby, Solicitor, a S. Santoro, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit implicitní zamítnutí potvrzující žádosti žalobkyně;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na základě této žaloby se žalobkyně domáhá zrušení implicitního rozhodnutí Komise, kterým byla zamítnuta žádost žalobkyně podle nařízení č. 1049/2001 (1) o přístup k určitým dokumentům týkajícím se obchodních jednání mezi EU a Indií.
   Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává třech žalobních důvodů.
   Zaprvé tvrdí, že Komise porušila nařízení č. 1049/2001 tím, že neodpověděla na potvrzující žádost v předepsané lhůtě.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Komise porušila nařízení č. 1049/2001 a Smlouvu tím, že implicitně zamítla potvrzující žádost, aniž by uvedla jakýkoliv důvod nebo aniž by uvedla důvody týkající se standardů vyžadovaných Smlouvou nebo Soudním dvorem.
   Zatřetí tvrdí, že Komise tím, že neodpověděla na potvrzující žádost žalobkyně, porušila základní procesní požadavky nebo se dopustila nesprávného právního posouzení.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Věc T-158/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. října 2008 – Adobe v. OHIM (FLEX) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství FLEX — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisná povaha — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/30

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. října 2008 – Adobe v. OHIM (FLEX)
   (Věc T-158/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství FLEX - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisná povaha - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 313/52)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Adobe Systems Inc. (San Jose, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: M. Graf a F. Wesel, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: P. Bullock, D. Botis a G. Schneider, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žaloba na neplatnost rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. dubna 2006 (věc R 1430/2005-2) o zápisu ochranné známky Společenství FLEX č. 3 795 011
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Adobe Systems Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006.


title: Věc C-214/05 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. července 2006 – Sergio Rossi SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Sissi Rossi Srl, (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Nebezpečí záměny — Slovní ochranná známka SISSI ROSSI — Námitky majitele starší slovní ochranné známky MISS ROSSI — Argumenty předložené poprvé na jednání — Označení důkazů)

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/13

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. července 2006 – Sergio Rossi SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Sissi Rossi Srl,
   (Věc C-214/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Nebezpečí záměny - Slovní ochranná známka „SISSI ROSSI“ - Námitky majitele starší slovní ochranné známky „MISS ROSSI“ - Argumenty předložené poprvé na jednání - Označení důkazů)
   (2006/C 224/23)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sergio Rossi SpA (zástupce: A. Ruo, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: O. Montalto a P. Bullock, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Sissi Rossi Srl, se sídlem v Castenaso di Villanova (Itálie) (zástupce: S. Verea, advokát)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 1. března 2005, Sergio Rossi SpA v. OHIM (T-169/03) – Zamítnutí žaloby na neplatnost podané majitelem národní a mezinárodní slovní ochranné známky „MISS ROSSI“ pro výroby zařazené do třídy 25 proti rozhodnutí R 569/2002-1 prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 28. února 2003, kterým bylo zrušeno rozhodnutí námitkového oddělení, kterým byl zamítnut zápis slovní ochranné známky Společenství „SISSI ROSSI“ pro výrobky zařazené do tříd 14, 15, 5 a 26.
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Sergio Rossi SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 182, 23.7.2005.


title: Věc F-64/06: Žaloba podaná dne  22. května 2006  – Bergström v. Komise

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/36

         Žaloba podaná dne 22. května 2006 – Bergström v. Komise
   (Věc F-64/06)
   (2006/C 165/73)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Ragnar Bergström (Linkebeek, Belgie) [zástupci: T. Bontinck a J. Feld, advokáti]

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit individuální rozhodnutí o přechodu z postavení dočasného zaměstnance do postavení úředníka provedené aktem o jmenování s účinkem dne 16. září, doručeným dne 28. září 2005;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce byl informován dne 26. dubna 2004, že uspěl v obecném výběrovém řízení COM/A/3/02, zveřejněným dne 25. července 2002 a směřujícím k vytvoření seznamu k přijetí administrátorů do třídy A7/A6. Po vstupu nového služebního řádu v platnost byl jmenován úředníkem na stejné pracovní místo, které zastával jako dočasný zaměstnanec, a byl zařazen do třídy A*6 stupně 2 podle přílohy XIII služebního řádu.
   Na podporu své žaloby se žalobce dovolává porušení článků 31 a 62 služebního řádu, jakož i článků 5 a 2 přílohy XIII služebního řádu.
   Žalobce krom toho uplatňuje porušení zásady legitimního očekávání, zásady udržení nabytých práv, zásady rovnosti zacházení mezi úředníky téže kategorie nebo téhož postavení.


title: Věc T-30/12: Žaloba podaná dne 19. ledna 2012 — IDT Biologika v. Komise

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/28

         Žaloba podaná dne 19. ledna 2012 — IDT Biologika v. Komise
   (Věc T-30/12)
   2012/C 89/46
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: IDT Biologika GmbH (Dessau-Roßlau, Německo) (zástupci: R. Gross a T. Kroupa, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Delegace Evropské unie v Srbské republice ze dne 5. října 2011, kterým se zamítá nabídka IDT Biologika GmbH, kterou tato společnost předložila v rámci výběrového řízení EuropaAid/130686/C/SUP/RS Re-Launch LOT 1 ohledně dodání očkovací látky proti vzteklině, jejímž příjemcem bylo Ministerstvo zemědělství, lesnictví a vodního hospodářství Srbské republiky, pokud jde o položku č. 1, a kterým byla dotyčná zakázka zadána konsorciu různých firem pod vedením společnosti „Biovet a.s.“;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby uplatňuje žalobkyně porušení čl. 252 odst. 3 nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002 (1), neboť podle názoru žalobkyně vybraná nabídka neodpovídá ohledně požadované absence virulence nabízené očkovací látky pro člověka a ohledně požadovaných povolení požadavkům, které byly uvedeny v zadávací dokumentaci nabídkového řízení a neměla být tudíž zohledněna.
   Zohlednění zvýhodněné nabídky konsorcia pod vedením společnosti „Biovet a.s.“ v rámci cenového porovnání dále představuje nerovné zacházení, protože pouze nabídka žalobkyně splňuje všechny skutečně kladené požadavky na technické specifikace v zadávacím řízení, jež je předmětem sporu, a byla tedy jedinou řádnou nabídkou tohoto řízení.

      (1)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 1).


title: Věc C-516/07: Žaloba podaná dne 22. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/8

         Žaloba podaná dne 22. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-516/07)
   (2008/C 37/09)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: S. Pardo Quintillán, zmocněnec)

      Žalované: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že

                           —

                           tím, že neurčilo všechny orgány příslušné pro uplatnění pravidel směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (1) ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky, nesplnilo Španělské království povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 3 odst. 2 a 7 uvedené směrnice;

                           —

                           tím, že nepředalo Komisi seznam všech příslušných orgánů, porušilo Španělské království povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 3 odst. 8 směrnice 2000/60/ES;

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Návrh Komise je založen na článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky.
   Podle odstavců 2, 7 a 8 tohoto článku měly členské státy určit příslušné orgány pro uplatnění pravidel směrnice 2000/60/ES a předat Komisi seznam příslušných orgánů do stanoveného data.

      (1)  Úř. věst. L 327, s. 1; Zvl. vyd. 15/05, s. 275.


title: Věc T-505/11: Žaloba podaná dne 26. září 2011 — Aldi v. OHIM — Dialcos (dialdi)

text:
               3.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/21

         Žaloba podaná dne 26. září 2011 — Aldi v. OHIM — Dialcos (dialdi)
   (Věc T-505/11)
   2011/C 355/38
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Německo) (zástupci: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks a C. Fürsen, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Dialcos SpA (Due Carrare, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 5. července 2011 ve věci R 1097/2010-2;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Dialcos SpA.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „dialdi“ pro výrobky zařazené do tříd 29 a 30.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „ALDI“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 4, 7, 9, 16, 24, 25, 29, 30, 31, 32, 33, 34 a 36.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jelikož mezi oběma dotčenými ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.


title: Věc C-17/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Court of Appeal (England Wales) (Civil Division) ze dne 11. ledna 2005 ve věci B.F. Cadman proti Health Safety Executive, vedlejší účastník: Equal Opportunities Commission

text:
               19.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Court of Appeal (England Wales) (Civil Division) ze dne 11. ledna 2005 ve věci B.F. Cadman proti Health Safety Executive, vedlejší účastník: Equal Opportunities Commission
   (Věc C-17/05)
   (2005/C 69/18)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Court of Appeal (England Wales) (Civil Division) ze dne 11. ledna 2005 ve věci B.F. Cadman proti Health Safety Executive, vedlejší účastník: Equal Opportunities Commission, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 19. ledna 2005, předložena žádost o rozhodnutí o následujících předběžných otázkách:

               1)

               Pokud použití kritéria počtu odsloužených let zaměstnavatelem jako rozhodujícího činitele pro odměňování má rozdílný vliv na zaměstnance a zaměstnankyně, musí na základě článku 141 ES zaměstnavatel zvlášť zdůvodnit to, že používá toto kritérium? Jestliže odpověď závisí na okolnostech, jaké jsou tyto okolnosti?

               2)

               Byla by odpověď na předchozí otázku rozdílná, pokud by zaměstnavatel použil kritérium počtu odsloužených let pro jednotlivé zaměstnance individuálně, tak že by se hodnotilo, do jaké míry větší počet odsloužených let ospravedlňuje vyšší odměnu?

               3)

               Je nutné činit podstatný rozdíl mezi použitím kritéria počtu odsloužených let v případě pracujících na částečný úvazek a v případě pracujících na plný úvazek?


title: Věc C-290/11 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 3. května 2012 — Comap SA v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Odvětví měděných spojovacích tvarovek a spojovacích tvarovek ze slitin mědi — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES — Pokuty — Doba trvání protiprávního jednání — Pojem „trvalost“ “ )

text:
               16.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 174/13

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 3. května 2012 — Comap SA v. Komise
   (Věc C-290/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Odvětví měděných spojovacích tvarovek a spojovacích tvarovek ze slitin mědi - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Pokuty - Doba trvání protiprávního jednání - Pojem „trvalost“)
   2012/C 174/19
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Comap SA (zástupci: A. Wachsmann a S. de Guigné, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupce: C. Giolito, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 24. března 2011, Comap v. Komise (T-377/06), kterým Tribunál zamítl žalobu na částečnou neplatnost rozhodnutí Komise C(2006) 4180 final ze dne 20. září 2006 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/F-1/38.121 — Spojovací tvarovky) — Odvětví spojovacích tvarovek z mědi a slitiny mědi — Porušení práva na nezávislý a nestranný soud — Porušení zásady striktního výkladu trestního práva — Pojem „veřejné distancování“ — Zkreslení důkazů — Nedostatek odůvodnění

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Comap SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


title: Věc T-96/08: Usnesení Tribunálu ze dne 18. června 2010 — Global Digital Disc v. Komise

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/59

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. června 2010 — Global Digital Disc v. Komise
   (Věc T-96/08) (1)

   ()
   2010/C 221/93
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 107, 26.4.2008.


title: Věc T-463/09: Žaloba podaná dne 20. listopadu 2009 — Herm. Sprenger v. OHIM — Kieffer Sattlerwarenfabrik (forma třmenu)

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/37

         Žaloba podaná dne 20. listopadu 2009 — Herm. Sprenger v. OHIM — Kieffer Sattlerwarenfabrik (forma třmenu)
   (Věc T-463/09)
   2010/C 11/69
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Iserlohn, Německo) (zástupce: V. Schiller, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Georg Kieffer Sattlerwarenfabrik GmbH (Mnichov, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. září 2009 ve věci R 1614/2008-4;

               —

               zamítnout návrh na prohlášení neplatnosti její ochranné známky Společenství č. 1 599 620, podaný Georg Kieffer Sattlerwarenfabrik GmbH;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Trojrozměrná ochranná známka Společenství č. 1 599 620 pro výrobky zařazené do třídy 6

      Majitel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Georg Kieffer Sattlerwarenfabrik GmbH

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení a prohlášení neplatnosti předmětné ochranné známky Společenství

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 52 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009 (1) z důvodu, že byla neoprávněně zamítnuta její původní rozlišovací způsobilost;

               —

               porušení čl. 52 odst. 1 písm. a) a čl. 52 odst. 2 ve spojení s čl. 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009, jelikož bylo chybně rozhodnuto, že sporná ochranná známka nezískala rozlišovací způsobilost na základě svého užívání;

               —

               porušení čl. 76 odst. 1 věty první nařízení č. 207/2009 vzhledem k tomu, že rozhodný skutkový stav nebyl řádně zjištěn;

               —

               porušení článku 83 nařízení č. 207/2009 z hlediska práva na slyšení;

               —

               porušení čl. 77 odst. 1 nařízení č. 207/2009, jelikož odvolací senát měl vyhovět podpůrnému návrhu žalobkyně na provedení ústního jednání;

               —

               porušení Smlouvy o ES z hlediska základního práva na spravedlivý proces

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-463/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Аdministrativen sad – Varna (Bulharsko) dne 8. října 2014 – „Asparuchovo Lake Investment Company“ OOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

text:
               8.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 439/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Аdministrativen sad – Varna (Bulharsko) dne 8. října 2014 – „Asparuchovo Lake Investment Company“ OOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
   (Věc C-463/14)
   (2014/C 439/33)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Аdministrativen sad – Varna

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně:„Asparuchovo Lake Investment Company“ OOD

      Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutno čl. 24 odst. 1 a čl. 25 písm. b) směrnice 2006/112 (1) vykládat v tom smyslu, že pojem „služby“ zahrnuje také případy smluv o předplatném na poradenské služby, o jaké se jedná v původním řízení, v jejichž případě se poskytovatel plnění, který má kvalifikované zaměstnance pro poskytování služeb, dal k dispozici zadavateli na dobu platnosti smlouvy a zavázal se neuzavírat smlouvy s obdobným předmětem plnění s konkurenty zadavatele?

               2)

               Je třeba čl. 64 odst. 1 a článek 63 směrnice 2006/112 vykládat v tom smyslu, že k uskutečnění zdanitelného plnění došlo v případě předplacených poradenských služeb k okamžiku uplynutí období, za něž byla dohodnuta platba, aniž by se přihlíželo k tomu, zda a jak často zadavatel využíval služby, pro něž se mu poradce dal k dispozici?

               3)

               Je nutno čl. 62 odst. 2 směrnice 2006/112 vykládat v tom smyslu, že osoba, která poskytuje služby v rámci smlouvy o předplatném, jejímž předmětem je zajišťování servisu pro zadavatele, je povinna vypočítat DPH na služby k okamžiku uplynutí období, pro něž byla stanovena odměna v podobě předplatného, nebo tato povinnost vzniká pouze tehdy, pokud zadavatel v příslušném zdaňovacím období využil služby poradce?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc C-82/06: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 14. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Odpady — Nebezpečné odpady — Směrnice 75/442/EHS a 91/689/EHS — Povinnost vypracovat a oznámit plány pro nakládání s odpady)

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/12

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 14. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-82/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Odpady - Nebezpečné odpady - Směrnice 75/442/EHS a 91/689/EHS - Povinnost vypracovat a oznámit plány pro nakládání s odpady)
   (2007/C 183/19)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Recchia a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. Braguglia a G. Fiengo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článku 7 směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech (Úř. věst. L 194, s. 39; Zvl. vyd. 15/01, s. 23), ve znění směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991 (Úř. věst. L 78, s. 32; Zvl. vyd. 15/02, s. 3), a článku 6 směrnice Rady 91/689/EHS ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech (Úř. věst. L 377, s. 20; Zvl. vyd. 15/02, s. 78) – Povinnost oznámit plány pro nakládání s odpady
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že nevypracovala:

                           —

                           plán pro nakládání s odpady pro provincii Rimini v souladu s čl. 7 odst. 1 směrnice 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech, ve znění směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991,

                           —

                           plán pro nakládání s odpady obsahující místa a zařízení pro nakládání s odpady pro region Latium v souladu s čl. 7 odst. 1 čtvrtou odrážkou směrnice 75/442, ve znění směrnice 91/156,

                           —

                           plán pro nakládání s odpady pro regiony Friuli Venezia-Giulia a Puglia a pro autonomní provincii Bolzano Alto Adige, jakož i pro provincii Rimini, v souladu s článkem 6 směrnice Rady 91/689/EHS ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z těchto směrnic.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.