title: Věc T-202/11: Žaloba podaná dne 4. dubna 2011 — Aeroporia Aigaiou Aeroporiki a Marfin Investment Group Symmetochon v. Komise

text:
               28.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 160/25

         Žaloba podaná dne 4. dubna 2011 — Aeroporia Aigaiou Aeroporiki a Marfin Investment Group Symmetochon v. Komise
   (Věc T-202/11)
   2011/C 160/40
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aeroporia Aigaiou Aeroporiki (Atény, Řecko) a Marfin Investment Group Symmetochon (Atény, Řecko) (zástupci: A. Ryan, Solicitor, G. Bushell, Solicitor, P. Stamou a I. Dryllerakis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise K(2011) 316 ze dne 26. ledna 2011, COMP/M.5830 o navrhovaném spojení společnosti Aegean Airlines S.A. a společnosti Olympic Air S.A., společnosti Olympic Handling S.A. a společnosti Olympic Engineering S.A., na základě nařízení Rady (ES) č. 139/2004 (1);

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně 6 žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod, vycházející z porušení základních procesních požadavků nebo zjevně nesprávné posouzení při definici trhu pouze pro cestující, kteří jsou časově závislí, jelikož

                           —

                           Komise používá zisk nebo příjem managementu jako základ pro definici trhu pro cestující, kteří jsou časově závislí, což nebylo ve správním řízení projednáno, a

                           —

                           rozhodnutí nemůže být založeno na trhu, který zahrnuje pouze cestující, kteří jsou časově závislí, jelikož toto nemůže být založeno na převažující ekonomické vědě a je v rozporu s vlastním spisem Komise;

               2)

               Druhý žalobní důvod, vycházející ze zjevně nesprávného posouzení při přijetí závěru, že trajekty vyvíjí pouze „omezený konkurenční tlak“ na letecké služby na osmi linkách, jelikož:

                           —

                           důkazy uvedené Komisí na podporu svých závěrů jsou vysoce selektivní, porušují všechna pravidla v oblasti důkazů a neobsahují empirickou nebo vědeckou studii. Navíc tento důkaz, pokud je vykládán objektivně, ve skutečnosti podporuje opačný závěr, tj. že trajekty vyvíjejí skutečný konkurenční tlak s ohledem na cestující, kteří nejsou časově nároční nebo všechny cestující na těchto osmi linkách.

               3)

               Třetí žalobní důvod, vycházející z nedostatečného odůvodnění nebo nesprávného právního posouzení nebo zjevně nesprávného posouzení při přijetí závěru, že odstranění úzkého soutěžního vztahu mezi společností Aegean a společností Olympic naruší účinnou hospodářskou soutěž, jelikož:

                           —

                           rozhodnutí neuvádí přesně teoretické vymezení újmy;

                           —

                           Komise nepředkládá shodující se a nezbytné důkazy, které prokazují, že cestující jedné ze žalobkyní by přešli k lodní dopravě, kdyby se ceny letenek zvýšily o 5–10 %, což je rozhodující otázka;

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod, vycházející ze zjevně nesprávného posouzení nebo nesprávného právního posouzení při přijetí závěru, že existují překážky vstupu na trh, prostřednictvím nichž by vstup na trh po provedeném spojení byl nepravděpodobný, jelikož:

                           —

                           Komise použila nesprávné právní kritérium, když vyžadovala konečné a podložené plány vstupu před spojením, což je kritérium, které není možné splnit;

                           —

                           posouzení skutkového stavu, které Komise provedla, je nesprávné, založené na vysoce selektivních důkazech a není založeno na důkladném šetření.

               5)

               Pátý žalobní důvod, vycházející z údajného porušení základních procesních požadavků nebo zjevně nesprávného posouzení při srovnávací analýze, jelikož:

                           —

                           pokud jde o srovnávací analýzu společnosti Aegean, závěry rozhodnutí jsou založeny pouze na porušení práva žalobkyní na obhajobu. I přes podrobná vyjádření žalobkyní Komise neprojednala srovnávací analýzu společnosti Aegean v rámci správního řízení a vyjádřila se k ní poprvé v rozhodnutí. Kromě toho posouzení Komise je nesprávné, jelikož je založeno výhradně na ex post posouzení, a

                           —

                           s ohledem na srovnávací analýzu společnosti Olympic, samotné posouzení Komise se omezuje na kritiku modelu navrhnutého společností Marfin a neprovádí řádné ex ante posouzení zejména proto, že nepřesahuje letní sezónu IATA 2011. Krom toho, její závěry jsou pouhá tvrzení, která nejsou založena na žádném údaji.

               6)

               Šestý žalobní důvod, vycházející z porušení základních práv žalobkyň:

                           —

                           Správní řízení před Komisí nesplnilo požadavky spravedlivé správy tak, jak je vyjádřena v právu na spravedlivý proces stanoveném v čl. 6 odst. 1 Úmluvy o ochraně lidských práv a povinnost řádné správy zakotvenou v článku 41 Listiny základních práv. Komise nesplnila svou povinnost provést důkladné šetření, a tím zcela obrátila důkazní břemeno na žalobkyně.

      (1)  - Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 24, s. 1; Zvl. vyd. 08/03, s. 40).


title: Věc C-333/11: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 8. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie van België — Belgie) — Koninklijke Federatie van Belgische Transporteurs en Logistiek Dienstverleners (Febetra) v. Belgische Staat ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Úmluva TIR — Celní kodex Společenství — Spotřební daně — Přeprava uskutečněná na základě karnetu TIR — Nesrovnalosti při vykládce — Určení místa porušení předpisů — Výběr dovozního cla a spotřebních daní — Pravomoc“ )

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/7

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 8. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie van België — Belgie) — Koninklijke Federatie van Belgische Transporteurs en Logistiek Dienstverleners (Febetra) v. Belgische Staat
   (Věc C-333/11) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Úmluva TIR - Celní kodex Společenství - Spotřební daně - Přeprava uskutečněná na základě karnetu TIR - Nesrovnalosti při vykládce - Určení místa porušení předpisů - Výběr dovozního cla a spotřebních daní - Pravomoc)
   2012/C 194/12
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van Cassatie van België

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Koninklijke Federatie van Belgische Transporteurs en Logistiek Dienstverleners (Febetra)

      Žalovaný: Belgische Staat

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hof van Cassatie van België — Výklad čl. 454 odst. 3 druhého pododstavce nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3), čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani (Úř. věst. L 76, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 179) a článku 37 Celní úmluvy o mezinárodní přepravě zboží v rámci karnetů TIR (Úmluva TIR) — Porušení předpisů nebo nesrovnalosti — Místo porušení předpisů nebo nesrovnalosti — Místo považované za místo zjištění porušení předpisů nebo nesrovnalosti, pokud místo, na kterém došlo k porušení předpisů nebo k nesrovnalosti, není možné zjistit

      Výrok

               1)

               Článek 454 odst. 3 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1662/1999 ze dne 28. července 1999, je třeba vykládat v tom smyslu, že záruční sdružení může prokázat místo, kde došlo k porušení předpisů nebo nesrovnalosti, na základě místa, kde byl karnet TIR přijat nebo kde byly umístěny pečetě. Pokud toto sdružení dokáže vyvrátit domněnku příslušnosti celních orgánů členského státu, na jehož území byly porušení předpisů nebo nesrovnalost zjištěny během přepravy na podkladě karnetu TIR, ve prospěch celních orgánů členského státu, na jehož území k tomuto porušení předpisů nebo k této nesrovnalosti skutečně došlo, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu, celní orgány posledně uvedeného členského státu se stávají příslušnými k vybrání celního dluhu.

               2)

               Článek 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani, ve znění směrnice Rady 96/99/ES ze dne 30. prosince 1996, musí být vykládány v tom smyslu, že celní orgány členského státu, na jehož území bylo zboží odhaleno, zajištěno a zabaveno, jsou příslušné pro výběr spotřební daně, i když toto zboží vstoupilo na unijní území v jiném členském státě, pokud je zboží skladováno pro obchodní účely, což přísluší určit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.9.2011.


title: Věc C-479/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 6. září 2016 – Julia Markmann a další v. TUIfly GmbH

text:
               19.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 475/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 6. září 2016 – Julia Markmann a další v. TUIfly GmbH
   (Věc C-479/16)
   (2016/C 475/15)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Julia Markmann, Rene Markmann, Emilia Markmann, Jana Markmann

      Žalovaná: TUIfly GmbH
   Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 11. října 2016 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. června 2005 ve věci C-135/04: Komise Evropských společenství proti Španělskému království (Ochrana živočichů — Volně žijící ptáci — Období lovu — Lov během návratu holuba hřivnáče v provincii Guipúzcoa)

text:
               6.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/7

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 9. června 2005
   ve věci C-135/04: Komise Evropských společenství proti Španělskému království (1)

   (Ochrana živočichů - Volně žijící ptáci - Období lovu - Lov během návratu holuba hřivnáče v provincii Guipúzcoa)
   (2005/C 193/10)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci C-135/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 12. března 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnci: G. Valero Jordana a M. van Beek) proti Španělskému království (zmocněnci: N. Díaz Abad a M. Muñoz Pérez), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta, C. Gulmann (zpravodaj), R. Schintgen a G. Arestis, soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: M. Ferreira, vrchní rada, vydal dne 9. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Španělské království tím, že povolilo lov holuba hřivnáče „a contrapasa“ v provincii Guipúzcoa, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 7 odst. 4 směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků.

               2.

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc T-45/05: Žaloba podaná dne 31. ledna 2005 Micronas GmbH proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/35

         Žaloba podaná dne 31. ledna 2005 Micronas GmbH proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-45/05)
   (2005/C 93/66)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 31. ledna 2005 žaloba směřující proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) podaná Micronas GmbH, se sídlem ve Freiburgu i. Br. (Německo), zastoupenou G. Herrem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 12. listopadu 2004 – R 366/2004-2 – 3D Panorama v rozsahu, v němž zamítá zápis ochranné známky Společenství „3D-Panorama“ pro výrobky třídy 9 „elektronické spínače, integrované spínače, především polovodičové čipy“;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               Žalobkyně

               Přihlášená ochranná známka Společenství:

               Slovní ochranná známka „3D-Panorama“ pro výrobky třídy 9 (přístroje určené k zábavě, především televizní přijímače, videorekordéry, rádia, elektronické spínače, integrované spínače, především polovodičové čipy; počítačový software) – přihláška č. 2871218.

               Rozhodnutí průzkumového referenta:

               Zamítnutí přihlášky pro všechny přihlášené výrobky.

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí odvolání žalobkyně.

               Žalobní důvody:

               Napadeným rozhodnutím byl porušen čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94, protože slovní spojení 3D-Panorama pro výrobky „elektronické spínače, integrované spínače, především polovodičové čipy“ není ani výlučně popisné, ani nepostrádá rozlišovací způsobilost.


title: Věc T-348/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Janukovyč v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině — Zmrazení finančních prostředků — Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje — Zařazení žalobcova jména na seznam — Povinnost uvést odůvodnění — Právní základ — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Zneužití pravomoci — Nesplnění kritérií pro zařazení na seznam — Zjevně nesprávné posouzení — Právo vlastnit majetek“

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Janukovyč v. Rada
   (Věc T-348/14) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Zařazení žalobcova jména na seznam - Povinnost uvést odůvodnění - Právní základ - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Zneužití pravomoci - Nesplnění kritérií pro zařazení na seznam - Zjevně nesprávné posouzení - Právo vlastnit majetek“)
   (2016/C 402/39)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Oleksandr Viktorovyč Janukovyč (Doněck, Ukrajina) (zástupci: T. Beazley, P. Saini, S. Fatima, QC, J. Hage, K. Howard, barristers, a C. Kennedy, solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně E. Finnegan a J.-P. Hix, poté J.-P. Hix a P. Mahnič Bruni, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupkyně: D. Gauci a S. Bartelt, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU směřující ke zrušení zaprvé rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 66, s. 26), ve znění prováděcího rozhodnutí Rady 2014/216/SZBP ze dne 14. dubna 2014, kterým se provádí rozhodnutí 2014/119 (Úř. věst. 2014, L 111, s. 91), a nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 66, s. 1), ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 381/2014 ze dne 14. dubna 2014, kterým se provádí nařízení č. 208/2014 (Úř. věst. 2014, L 111, s. 33), zadruhé rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/143 ze dne 29. ledna 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119 (Úř. věst. 2015, L 24, s. 16), a nařízení Rady (EU) 2015/138 ze dne 29. ledna 2015, kterým se mění nařízení č. 208/2014 (Úř. věst. 2015, L 24, s. 1), a zatřetí rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 ze dne 5. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119 (Úř. věst. 2015, L 62, s. 25), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/357 ze dne 5. března 2015, kterým se provádí nařízení č. 208/2014 (Úř. věst. 2015, L 62, s. 1), v rozsahu, v němž bylo jméno žalobce zařazeno na seznam osob, subjektů a orgánů, na které se vztahují tato omezující opatření, nebo bylo na tomto seznamu ponecháno.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, ve znění prováděcího rozhodnutí Rady 2014/216/SZBP ze dne 14. dubna 2014, kterým se provádí rozhodnutí 2014/119, a nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 381/2014 ze dne 14. dubna 2014, kterým se provádí nařízení č. 208/2014, se zrušují v rozsahu, v němž bylo na seznam osob, subjektů a orgánů, na které se vztahují tato omezující opatření, zařazeno jméno Oleksandra Viktorovyče Janukovyče, a to až do okamžiku, kdy vstoupilo v platnost rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 ze dne 5. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/357 ze dne 5. března 2015, kterým se provádí nařízení č. 208/2014.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zčásti odmítá a zčásti zamítá.

               3)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené O. V. Janukovyčem v souvislosti s návrhem na zrušení aktů uplatněným v žalobě.

               4)

               O. V. Janukovyč ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou v souvislosti s návrhem na zrušení aktů uplatněným v návrhu na úpravu návrhových žádání.

               5)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 253, 4. 8. 2014.


title: Věc C-470/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Gerechtshof Arnheim ze dne 27. října 2004 ve věci N. proti Inspecteur van de Belastingdienst Oost/Kantoor Almelo

text:
               5.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Gerechtshof Arnheim ze dne 27. října 2004 ve věci N. proti Inspecteur van de Belastingdienst Oost/Kantoor Almelo
   (Věc C-470/04)
   (2005/C 31/11)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Gerechtshof Arnheim ze dne 27. října 2004 ve věci N. proti Inspecteur van de Belastingdienst Oost/Kantoor Almelo, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 2. listopadu 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Gerechtshof Arnheim žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1.1.1.

               Může se obyvatel členského státu, který se zřekne svého bydliště v tomto členském státě za účelem usazení v jiném členském státě, odvolat v řízení proti státu, ze kterého se vystěhoval, jednoduše proto na článek 18 Smlouvy o ES, jelikož vyměření daně, které je v souvislosti s jeho vystěhováním provedeno, představuje nebo může představovat překážku pro toto vystěhování?

               1.1.2.

               Pokud je třeba zodpovědět otázku 1.1.1. záporně: Může se obyvatel členského státu, který se zřekne svého bydliště v tomto členském státě za účelem usazení v jiném členském státě, odvolat v řízení proti státu, ze kterého se vystěhoval, na článek 43 Smlouvy o ES, pokud nebylo okamžitě zjištěno nebo se nevycházelo z toho, že bude vykonávat v jiném členském státě výdělečnou činnost ve smyslu tohoto ustanovení? Je pro zodpovězení této otázky důležité, zda bude tato činnost vykonávána v rámci dohledné doby? Za jak dlouhou může být tato doba v kladném případě určena?

               1.1.3.

               Pokud je třeba otázku 1.1.1. nebo otázku 1.1.2. zodpovědět kladně: Brání článek 18 Smlouvy o ES nebo článek 43 Smlouvy o ES příslušné nizozemské právní úpravě, podle které je vyměření daně z příjmu/pojistné na národní pojištění s odvoláním na fiktivní realizaci zisku z podstatné účasti provedeno pouze proto, jelikož s obyvatelem Nizozemska, jehož daňová povinnost jako osobě s bydlištěm na území tohoto státu končí, jelikož přenáší své bydliště do jiného členského státu, je třeba zacházet tak, jako by své podíly, které náleží k podstatné účasti, prodal?

               1.1.4.

               Pokud je otázka 1.1.3. zodpovězena kladně z důvodu, že pro povolení odkladu stanoveného daňového dluhu musí být poskytnuta záruka: Může být existující překážka odstraněna se zpětným účinkem uvolněním poskytnuté záruky? Je pro zodpovězení této otázky rovněž důležité, zda je záruka uvolněna na základě zákonné právní úpravy nebo případně v rámci provedení směrnice? Je pro zodpovězení této otázky rovněž dále důležité, zda je nabídnuta náhrada případné škody, která vznikla poskytnutím záruky?

               1.1.5.

               Pokud je otázka 1.1.3. zodpovězena kladně a první otázka v položené otázce 1.1.4. zodpovězena záporně: Je možné potom existující překážku odůvodnit?


title: Věc C-438/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sozialgericht Würzburg (Německo) dne 24. října 2006 – Otmar Greser v. Bundesagentur für Arbeit

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/34

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sozialgericht Würzburg (Německo) dne 24. října 2006 – Otmar Greser v. Bundesagentur für Arbeit
   (Věc C-438/06)
   (2006/C 326/72)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Sozialgericht Würzburg
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Greser, Otmar

      Žalovaná: Bundesagentur für Arbeit
   Předběžná otázka
   Řešení projednávaného sporu závisí na otázce, jak musí být vykládán čl. 71 odst. 1 písm. b) nařízení EHS č. 1408/71 (1). Musí se podle tohoto ustanovení pracovník vrátit do svého bydliště, nebo stačí, že se pracovník jednou týdně vrátí na jiné místo tohoto členského státu?

      (1)  Úř. věst. L 149, s. 2 (Zvl. vyd. 05/01, s. 35).


title: Věc F-4/09: Žaloba podaná dne 21. ledna 2009 – De Britto Patricio-Dias v. Komise

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/54

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2009 – De Britto Patricio-Dias v. Komise
   (Věc F-4/09)
   (2009/C 69/120)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Jorge De Britto Patricio-Dias (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Massaux, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět a popis sporu
   Návrh na zrušení rozhodnutí o znovuzařazení žalobce do útvaru TREN.B.3
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 11. dubna 2008 a ze dne 21. října 2008;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-478/14: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 12. února 2015 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Cagliari – Itálie) – trestní řízení proti Robertovi Sidduovi „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu — Totožné předběžné otázky — Články 49 SFEU a 56 SFEU — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Hazardní hry — Vnitrostátní právní úprava — Změna uspořádání systému koncesí sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti — Nové koncesní řízení — Koncese s kratší dobou platnosti než předchozí koncese — Omezení — Naléhavé důvody obecného zájmu — Proporcionalita“

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/5

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 12. února 2015 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Cagliari – Itálie) – trestní řízení proti Robertovi Sidduovi
   (Věc C-478/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu - Totožné předběžné otázky - Články 49 SFEU a 56 SFEU - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Hazardní hry - Vnitrostátní právní úprava - Změna uspořádání systému koncesí sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti - Nové koncesní řízení - Koncese s kratší dobou platnosti než předchozí koncese - Omezení - Naléhavé důvody obecného zájmu - Proporcionalita“)
   (2015/C 127/06)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Účastník původního trestního řízení

   Roberto Siddu

      Výrok

   Články 49 SFEU a 56 SFEU, jakož i zásada rovného zacházení a zásada efektivity musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která z důvodu změny uspořádání systému sjednocením data, k němuž uplynou doby platnosti koncesí, stanoví, že bude uspořádáno nové koncesní řízení na koncese s kratší dobou platnosti, než je doba platnosti dříve udělených koncesí.

      (1)  Úř. věst. C 7, 12.1.2015.


title: Věc T-327/11: Usnesení Tribunálu ze dne 20. května 2015 – Vinci Energies Schweiz v. OHIM – Accentro Real Estate (ESTAVIS 1993) „Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci“

text:
               13.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/11

         Usnesení Tribunálu ze dne 20. května 2015 – Vinci Energies Schweiz v. OHIM – Accentro Real Estate (ESTAVIS 1993)
   (Věc T-327/11) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci“)
   (2015/C 228/12)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vinci Energies Schweiz AG (Curych, Švýcarsko) (zástupce: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně G. Schneider, poté G. Schneider a D. Botis, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Accentro Real Estate AG, dříve Estavis AG (Berlín, Německo) (zástupci: původně T. Wieland, poté T. Wieland a S. Müller, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 31. března 2011 (věc R 231/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Vinci Energies Schweiz AG a Estavis AG.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není namístě rozhodovat.

               2.

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalovaným.

               3.

               Vedlejší účastnice ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.9.2011.


title: Věc T-473/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. prosince 2007 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. října 2007 ve věci F-107/06, Berrisford v. Komise

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/42

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. prosince 2007 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. října 2007 ve věci F-107/06, Berrisford v. Komise
   (Věc T-473/07 P)
   (2008/C 64/68)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Martin a J. Herrmann, zmocněnci)

      Další účastník řízení: Michael Berrisford (Brusel, Belgie)
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. října 2007 ve věci F-107/06 v rozsahu, v němž po posouzení první části druhého žalobního důvodu, vycházející z nezohlednění postavení „dvojité pozůstatkovosti“ žalobce v prvním stupni, konstatuje, že se orgán oprávněný ke jmenování dopustil nesprávného právního posouzení porovnávacího přezkumu zásluh žalobce v prvním stupni, a v důsledku toho v daném případě i zjevně nesprávného posouzení;

               —

               vrátit věc Soudu pro veřejnou službu k dalšímu řízení;

               —

               nerozhodnout o nákladech řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Projednávaným kasačním opravným prostředkem Komise navrhuje částečné zrušení rozsudku ze dne 10. října 2007 ve věci F-107/06, Berrisford v. Komise, jímž Soud pro veřejnou službu (SVS) zrušil její rozhodnutí o nezařazení jména žalobce na seznam povýšených úředníků za hodnotící období 2005 a ve zbývající části návrhových žádání žalobce žalobu zamítl.
   Komise na podporu kasačního opravného prostředku uvádí nejprve dva důvody kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení, jehož se měl SVS v napadeném rozsudku dopustit.
   Zaprvé Komise namítá, že SVS porušil čl. 45 odst. 1 služebního řádu, neboť orgánu oprávněnému ke jmenování nařídil, aby přiznáním dodatečných bodů při posuzování zásluh žalobce zohlednil skutečnost, že jeho generální ředitelství jej již dvakrát navrhlo v rámci tzv. řízení „druhého typu“.
   Druhé nesprávné právní posouzení, které Komise napadenému rozsudku vytýká, spočívá v porušení čl. 13 odst. 1 a čl. 3 písm. b) OPU-45 tím, že SVS neuznal, že orgán oprávněný ke jmenování při přidělování bodů nepřímo zohlednil situaci žalobce v letech 2003 a 2004 jako součást zásluh za dobu, kdy byl zařazen ve své platové třídě.
   Nakonec Komise uvádí žalobní důvod vycházející z údajně vnitřně rozporného odůvodnění napadeného rozsudku.


title: Věc C-96/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. března 2009 Anheuser-Busch, Inc. proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 16. prosince 2008 ve spojených věcech T-225/06, T-255/06, T-257/06 a T-309/06 Budějovický Budvar, národní podnik v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Anheuser-Busch, Inc

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/26

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. března 2009 Anheuser-Busch, Inc. proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 16. prosince 2008 ve spojených věcech T-225/06, T-255/06, T-257/06 a T-309/06 Budějovický Budvar, národní podnik v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Anheuser-Busch, Inc
   (Věc C-96/09 P)
   2009/C 113/49
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Anheuser-Busch, Inc. (zástupci: B. von Bomhard, Rechtsanwältin, B. Goebel, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Budějovický Budvar, národní podnik, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 16. prosince 2008 ve spojených věcech T-225/06, T-255/06, T-257/06 a T-309/06, s výjimkou bodu 1 výroku,

               —

               vydat konečné rozhodnutí ve věci a zamítnout návrhová žádání uplatněná v prvním stupni, nebo vrátit věc k rozhodnutí Soudu prvního stupně a

               —

               uložit žalobci v prvním stupni náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               Soud prvního stupně se dopustil nesprávného právního posouzení, když odmítnul příslušnost Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu k určení, že Budvar neunesl důkazní břemeno prokázání práv podle čl. 8 odst. 4 (1), neboť existovaly vážené pochybnosti o platnosti uvedených práv (uplatňované označení původu pro „BUD“).

               2.

               Soud prvního stupně nesprávně vyložil kvalitativní a kvantitativní požadavky práva Společenství na „používání v obchodním styku“ podle čl. 8 odst. 4. Zaprvé uvedl, že tento požadavek se týká jakéhokoli obchodního používání, kromě výhradně soukromé sféry, a rozhodl, že se nevyžaduje skutečné používání práva podle čl. 8 odst. 4, jak by tomu bylo v případě ochranných známek. V tomto kontextu připustil, že „bezplatnou“ zásilku lze považovat za „používání v obchodním styku“, jakož i používání v rozličných funkcích (používání ochranné známky spíše než používání označení původu). Zadruhé, napadené rozhodnutí nesprávně umožnilo zohlednit používání po datu podání přihlášky sporné ochranné známky, čímž opominulo skutečnost, že k tomu, aby starší právo bylo vyhodnoceno jako základ pro námitky podle článku 8, musí být všechny podmínky splněny v okamžiku podání přihlášky. Zatřetí, Soud prvního stupně nesprávně vyložil čl. 8 odst. 4, když rozhodl, že odchylně od zásady teritoriality lze zohlednit používání v jiných zemích, než v zemích, kde existuje právo uplatňované podle čl. 8 odst. 4.

               3.

               Soud prvního stupně též nesprávně vyložil požadavek „většího než místního významu“. V podstatě tento požadavek považoval za splněný na základě skutečnosti, že právo uplatňované podle čl. 8 odst. 4 pochází ze třetí země a bylo rozšířeno do dvou členských států Evropské unie. Soud prvního stupně nezkoumal, zda předmětné právo získalo ve dvou členských státech, kde bylo uplatněno, význam větší než místní, čímž pod čl. 8 odst. 4 zahrnul práva, která nepocházejí z Evropské unie.

               4.

               Druhým důvodem kasačního opravného prostředku je porušení čl. 8 odst. 4 písm. b) spolu s čl. 74 odst. 1. Článek 8 odst. 4 písm. b) požaduje, aby vnitrostátní právo umožňovalo společnosti Budvar zakázat používání sporné ochranné známky. Odvolací senát určil na základě důkazů předložených účastníky řízení a s použitím pravidla, že důkazní břemeno v námitkovém řízení před OHIM nese ten, kdo vznáší námitku, že Budvar neprokázal, že na základě vnitrostátního práva použitelného buď ve Francii nebo v Rakousku mohl zakázat používání ochranné známky „BUD“. Soud prvního stupně však v rozporu s čl. 74 odst. 1 a čl. 8 odst. 4 písm. b) konstatoval, že OHIM měl bez návrhu přezkoumat právní předpisy a vývoj práva ve prospěch práv na základě čl. 8 odst. 4, a to nad rámec návrhových žádání účastníků řízení, a nikoli zamítnout námitky pro nedostatek důkazů na podporu práv uplatňovaných společností Budvar.

               5.

               V souhrnu napadený rozsudek Soudu prvního stupně uvádí výklad čl. 8 odst. 4, který není v souladu se zněním uvedeného ustanovení, a je v naprostém nesouladu s cílem nařízení č. 40/94, kterým je v zájmu podpory obchodu v rámci Společenství vytvořit dobře fungující jednotný systém práva ochranných známek s působností v celém Společenství.

               6.

               Každé z těchto porušení práva ze strany Soudu prvního stupně vedlo ke zrušení rozhodnutí druhého odvolacího senátu a je tedy — každé zvlášť — důvodem ke zrušení napadeného rozsudku.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společneství (Úř. věst. L 11, 1994, s. 1).


title: Věc C-646/11 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 24. ledna 2013 — Falles Fagligt Forbund (3F), dříve Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) v. Evropská komise, Dánské království ( „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Daňové úlevy — Námořníci zaměstnaní na lodích zapsaných v mezinárodním dánském rejstříku — Článek 88 odst. 3 ES — Fáze předběžného přezkoumání — Rozhodnutí Komise nevznášet námitky — Žaloba na neplatnost — Podmínky pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení — Pochybnosti ohledně slučitelnosti podpory se společným trhem — Lhůta pro provedení vyšetřovacího řízení“ )

text:
               9.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/4

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 24. ledna 2013 — Falles Fagligt Forbund (3F), dříve Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) v. Evropská komise, Dánské království
   (Věc C-646/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Daňové úlevy - Námořníci zaměstnaní na lodích zapsaných v mezinárodním dánském rejstříku - Článek 88 odst. 3 ES - Fáze předběžného přezkoumání - Rozhodnutí Komise nevznášet námitky - Žaloba na neplatnost - Podmínky pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení - Pochybnosti ohledně slučitelnosti podpory se společným trhem - Lhůta pro provedení vyšetřovacího řízení)
   2013/C 71/07
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Falles Fagligt Forbund (3F), dříve Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (zástupci: P. Torbøl, advokát, S. Aparicio Hill, advokátka a V. Edwards, solicitor)

      Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: H. van Vliet, a P.J. Loewenthal, zmocněnci), Dánské království (zástupci: C. Vang a C. Thorning, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) ze dne 27. září 2011 ve věci 3F v. Komise (T-30/03 RENV), jímž Tribunál zamítl žalobu na zrušení rozhodnutí Komise C(2002) 4370 final, ze dne 13. listopadu 2002, kterým byly daňové úlevy použitelné na námořníky zaměstnané na dánských lodích prohlášeny za státní podpory slučitelné se společným trhem (věc C-319/07 P vrácena po projednání kasačního opravného prostředku)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Falles Fagligt Forbund (3F) se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Dánské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 65, 3.3.2012.


title: Věc C-577/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 16. listopadu 2016 – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH v. Spolková republika Německo

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 16. listopadu 2016 – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH v. Spolková republika Německo
   (Věc C-577/16)
   (2017/C 063/18)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Předběžné otázky

               1.

               Musí být článek 1 ve spojení s přílohou I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (1) ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství vykládán v tom smyslu, že výroba polymerů a zejména polykarbonátu v zařízeních o výrobní kapacitě větší než 100 t denně spadá pod činnost, která je v ní uvedena, jmenovitě pod množstevní výrobu organických chemikálií krakováním, reformováním, částečnou nebo celkovou oxidací nebo podobnými postupy?

               2.

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Má provozovatel takovéhoto zařízení nárok na bezplatné přidělení emisních povolenek na základě přímého použití ustanovení směrnice 2003/87/ES a rozhodnutí Komise 2011/278/EU (2), pokud bezplatné přidělení emisních povolenek nepřichází podle vnitrostátního práva v úvahu pouze proto, že dotčený členský stát nezahrnul zařízení na výrobu polymerů do oblasti působnosti vnitrostátního zákona, kterým byla směrnice 2003/87/ES provedena, a tato zařízení se pouze proto neúčastní obchodování s emisemi?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32).

      (2)  Rozhodnutí Komise ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Úř. věst. L 130, s. 1).


title: Věc T-123/02: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 31. května 2006 – Carrs Paper v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Řízení o likvidaci žalobkyně — Právní zájem na podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/20

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 31. května 2006 – Carrs Paper v. Komise
   (Věc T-123/02) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Řízení o likvidaci žalobkyně - Právní zájem na podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2006/C 190/35)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Carrs Paper Ltd (Shirley, Spojené království) (zástupci: J. Grayston a A. Bywater, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: W. Mölls a A. Whelan, zmocněnci, ve spolupráci s M. van der Woudem a V. Landesem, advokáty)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení nebo podpůrně na snížení pokuty uložené žalobkyni rozhodnutím Komise 2004/337/ES ze dne 20. prosince 2001 o řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-1/36.212 – Propisovací papír) (Úř. věst. 2004, L 115, s. 1)
   Výrok usnesení

               1)

               Není namístě vydat rozhodnutí ve věci samé.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 169, 13.7.2002.


title: Věc T-143/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 9. září 2008 – Marcuccio v. Komise ( Veřejná služba — Sociální zabezpečení — Zamítnutí žádosti o 100 % úhradu některých lékařských výdajů žalobce )

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/42

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 9. září 2008 – Marcuccio v. Komise
   (Věc T-143/08) (1)

   („Veřejná služba - Sociální zabezpečení - Zamítnutí žádosti o 100 % úhradu některých lékařských výdajů žalobce“)
   (2008/C 285/77)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak zejména návrh na zrušení rozhodnutí likvidačního oddělení společného systému nemocenského pojištění Evropských společenství, kterými se jednak zamítá 100 % úhrada některých lékařských výdajů žalobce, a jednak úhrada lékařské prohlídky v souladu s pravidly použitelnými na konzultování lékařských autorit, jakož i návrh na uložení Komisi zaplatit některé částky lékařských výdajů.
   Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 22.9.2007 (původně věc F-20/07).


title: Věc T-603/13: Usnesení Tribunálu ze dne 24. června 2014 – Léon Van Parys v. Komise „Žaloba na neplatnost — Celní unie — Žádost Komise o doplňující informace adresovaná belgickým orgánům — Dopis informující žalobkyni o této žádosti — Napadnutelný akt — Nepřípustnost“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/62

         Usnesení Tribunálu ze dne 24. června 2014 – Léon Van Parys v. Komise
   (Věc T-603/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Celní unie - Žádost Komise o doplňující informace adresovaná belgickým orgánům - Dopis informující žalobkyni o této žádosti - Napadnutelný akt - Nepřípustnost“)
   2014/C 315/104
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Firma Léon Van Parys (Antverpy, Belgie) (zástupci: P. Vlaemminck, B. Van Vooren a R. Verbeke, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Caeiros, B.-R. Killmann a M. van Beek, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení dopisu Komise ze dne 16. září 2013, kterým požádala belgickou správu cel a spotřebních daní o doplňující informace, a dopisu Komise z téhož dne, kterým informovala žalobkyni o této žádosti a o pozastavení běhu lhůty pro vyřízení v souladu s článkem 907 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1), a zadruhé návrh na určení, že článek 909 nařízení č. 2454/93 vyvolal své účinky vůči žalobkyni v návaznosti na rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2013, Firma Van Parys v. Komise (T-324/10, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobkyně, Firma Leon Van Parys, ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc C-298/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Ufficio del giudice di pace di Bitonto ze dne 30. června 2004 ve věci Pasqualina Murgolo proti Assitalia Assicurazioni SPA

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Ufficio del giudice di pace di Bitonto ze dne 30. června 2004 ve věci Pasqualina Murgolo proti Assitalia Assicurazioni SPA
   (Věc C-298/04)
   (2004/C 251/08)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Ufficio del giudice di pace di Bitonto (Itálie) ze dne 30. června 2004 ve věci Pasqualina Murgolo proti Assitalia Assicurazioni SPA, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 13. července 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Ufficio del giudice di pace di Bitonto žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1.

               Je třeba článek 81 Smlouvy vykládat v tom smyslu, že dohody nebo jednání ve vzájemné shodě mezi pojišťovacími společnostmi, které spočívají ve vzájemné výměně informací, které umožňují navýšení pojistného na RC auto pojistku, jež není odůvodněno tržními podmínkami, jsou neplatné od počátku, rovněž s ohledem na skutečnost, že se podniky z různých členských států podílejí na dohodě nebo na jednání ve vzájemné shodě?

               2.

               Je třeba článek 81 Smlouvy vykládat v tom smyslu, že brání použití vnitrostátního ustanovení podobného ustanovení v článku 33 italského zákona 287/90, podle kterého žaloba na náhradu škody za porušení ustanovení Společenství a ustanovení vnitrostátního práva o dohodách proti hospodářské soutěži musí být třetími stranami podána k jinému soudu, než který má obvykle pravomoc pro žaloby podobné hodnoty, což vyžaduje výrazné zvýšení nákladů a času?

               3.

               Je třeba článek 81 Smlouvy vykládat v tom smyslu, že opravňuje třetí strany, které mají relevantní právní zájem, spoléhat na neplatnost dohody nebo jednání zakázaného ustanovením Společenství a domáhat se náhrady škody za utrpěnou újmu v případě, že existuje příčinná souvislost mezi dohodou nebo jednáním ve vzájemné shodě a újmou?

               4.

               Je třeba článek 81 Smlouvy vykládat v tom smyslu, že lhůta pro podání žaloby na náhradu škody, která je na ní založená, počíná běžet dnem, ve kterém dohoda nebo jednání ve vzájemné shodě byly přijaty, nebo dnem, ve kterém dohoda nebo jednání ve vzájemné shodě byly ukončeny?

               5.

               Je třeba článek 81 Smlouvy vykládat v tom smyslu, že v případě, že vnitrostátní soud shledá, že náhrada škody, která může být přiznána na základě vnitrostátního práva, je nižší než ekonomická výhoda získaná podnikem – škůdcem, který je stranou zakázané dohody nebo jednání ve vzájemné shodě, je třeba, aby z vlastního podnětu rovněž přiznal náhradu škody plnící represivní funkci poškozené třetí straně, která je nezbytná k tomu, aby byla přiznaná částka náhrady škody vyšší než výhoda získaná škůdcem za účelem zamezení přijímání dohod nebo jednání ve vzájemné shodě zakázaných článkem 81 Smlouvy?


title: Věc C-186/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Dioikitiko Efeteio Thessaloniki (Řecko) dne 28. dubna 2008 – Maria Kastrinaki v. Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Dioikitiko Efeteio Thessaloniki (Řecko) dne 28. dubna 2008 – Maria Kastrinaki v. Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA
   (Věc C-186/08)
   (2008/C 171/39)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Dioikitiko Efeteio Thessaloniki
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Maria Kastrinaki

      Žalovaná: Panepistimiako Geniko Nosokomeio Thessalonikis ACHEPA
   Předběžné otázky
   Jsou příslušné orgány oprávněny, ve smyslu ustanovení směrnice 89/48/EHS, která byla do řeckého právního řádu provedena společnou vyhláškou ministerstev č. A4/4112/247/1992, vykládaných ve světle čl. 39 odst. 1, čl. 40 prvního pododstavce, článku 43, čl. 47 odst. 1, článků 49 a 55 Smlouvy o založení Evropského společenství, odepřít státnímu příslušníkovi některého členského státu, který je držitelem diplomu spadajícího do působnosti směrnice 89/48/EHS a který je v pracovním poměru s veřejnoprávní právnickou osobou na základě soukromoprávní pracovní smlouvy na dobu neurčitou a jemuž bylo vydáno jednak povolení užívat svůj profesní titul příslušnými orgány státu původu a jednak povolení k výkonu povolání příslušnými orgány hostitelského státu podle ustanovení směrnice 89/48/EHS, provedené do řeckého právního řádu společnou vyhláškou ministerstev č. A4/4112/247/1992, kariérní postup z hlediska třídy a platu prostřednictvím jmenování úředníkem na tabulkové místo, pro které je vyžadováno vysokoškolské vzdělání, s odpovídající platovou třídou, a to proto, že nelze uznat akademickou rovnocennost vysokoškolského diplomu vydaného členským státem původu, jelikož část studia byla na základě franchisingové smlouvy absolvována v hostitelském členském státě v soukromém vzdělávacím zařízení, které není tímto členským státem uznáno za vzdělávací institut?


title: Věc C-303/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Employment Tribunal (London South) dne 10. července 2006 – S. Coleman v. Attridge Law, Steve Law

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Employment Tribunal (London South) dne 10. července 2006 – S. Coleman v. Attridge Law, Steve Law
   (Věc C-303/06)
   (2006/C 237/10)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   Employment Tribunal (London South)
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: S. Coleman

      Žalovaní: Attridge Law, Steve Law
   Předběžné otázky

               1.

               Poskytuje směrnice Rady 2000/78/ES (1) v rámci zákazu diskriminace z důvodu zdravotního postižení ochranu pouze proti přímé diskriminaci a obtěžování zdravotně postižených osob?

               2.

               Pokud je odpověď na první otázku záporná, poskytuje směrnice ochranu zaměstnancům, kteří nejsou sami zdravotně postiženi, avšak jsou vystaveni méně příznivému zacházení nebo jsou předmětem obtěžování z důvodu jejich vztahu se zdravotně postiženou osobou?

               3.

               Pokud zaměstnavatel zachází se zaměstnancem méně příznivě, než zachází nebo než by zacházel s jinými zaměstnanci, a pokud je zjištěno, že důvodem pro takové zacházení se zaměstnancem je skutečnost, že zaměstnanec má zdravotně postiženého syna, kterého má zaměstnanec v péči, představuje takové zacházení přímou diskriminaci v rozporu se zásadou rovného zacházení stanovenou směrnicí?

               4.

               Pokud zaměstnavatel obtěžuje zaměstnance a pokud je zjištěno, že důvodem pro takové zacházení se zaměstnancem je skutečnost, že zaměstnanec má zdravotně postiženého syna, kterého má zaměstnanec v péči, je takové obtěžování v rozporu se zásadou rovného zacházení stanovenou směrnicí?

      (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79).


title: Věc C-285/08: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. června 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation — Francie) — Société Moteurs Leroy Somer v. Société Dalkia France, Société Ace Europe ( Odpovědnost za vadné výrobky — Směrnice 85/374/EHS — Působnost — Škoda způsobená na věci určené pro podnikatelské použití a použité pro takový účel — Vnitrostátní režim umožňující poškozené osobě, aby se domáhala náhrady takové škody, pokud předloží pouze důkaz škody, vady a příčinné souvislosti — Slučitelnost )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/20

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. června 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation — Francie) — Société Moteurs Leroy Somer v. Société Dalkia France, Société Ace Europe
   (Věc C-285/08) (1)

   („Odpovědnost za vadné výrobky - Směrnice 85/374/EHS - Působnost - Škoda způsobená na věci určené pro podnikatelské použití a použité pro takový účel - Vnitrostátní režim umožňující poškozené osobě, aby se domáhala náhrady takové škody, pokud předloží pouze důkaz škody, vady a příčinné souvislosti - Slučitelnost“)
   2009/C 180/33
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Moteurs Leroy Somer

      Žalované: Dalkia France, Société Ace Europe

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour de cassation — Výklad čl. 9 a 13 směrnice Rady 85/374/EHS ze dne 15. července 1985 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky (Úř. věst. L 210, s. 29; Zvl. vyd. 15/01, s. 257) — Rozsah věcné působnosti směrnice — Přípustnost vnitrostátního režimu odpovědnosti umožňujícího domáhat se náhrady škody na věci způsobené na věci určené pro podnikatelské použití a použité pro takový účel — Škoda způsobená na elektrickém agregátu nemocnice vzniklá přehřátím alternátoru

      Výrok

   Směrnice Rady 85/374/EHS ze dne 25. července 1985 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání výkladu vnitrostátního práva nebo použití ustálené vnitrostátní judikatury, podle kterých se poškozená osoba může domáhat náhrady škody způsobené na věci určené k podnikatelskému použití a použité k takovému účelu, pokud tato poškozená osoba předloží pouze důkaz škody, vady výrobku a příčinné souvislosti mezi touto vadou a škodou.

      (1)  Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


title: Věc T-523/09: Žaloba podaná dne 23. prosince 2009 — Smart Technologies v. OHIM (WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH)

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/44

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2009 — Smart Technologies v. OHIM (WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH)
   (Věc T-523/09)
   2010/C 51/80
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Smart Technologies ULC (Calgary, Kanada) (zástupce: M. Edenborough, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 29. září 2009 ve věci R 554/2009-2;

               —

               podpůrně změnit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 29. září 2009 ve věci R 554/2009-2 v tom smyslu, že se určí, že předmětná ochranná známka Společenství má dostatečnou rozlišovací způsobilost, a tudíž jejímu zapsání nebrání žádný důvod pro zamítnutí stanovený v čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v rámci tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „WIR MACHEN DAS BESONDERE EINFACH“ pro výrobky zařazené do třídy 9

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát chybně tvrdil, že dotčenou ochrannou známku Společenství nelze zapsat na základě skutečnosti, že údajně nemá žádnou rozlišovací způsobilost.


title: Věc C-568/14 až C-570/14: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 26. října 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil n° 3 de Barcelona – Španělsko) – Ismael Fernández Oliva v. Caixabank SA (C-568/14), Jordi Carné Hidalgo, Anna Aracil Gracia v. Catalunya Banc SA (C-569/14), Nuria Robirosa Carrera, César Romera Navales v. Banco Popular Español SA (C-570/14) „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 93/13/EHS — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Smlouvy uzavřené mezi prodávajícími nebo poskytovateli a spotřebiteli — Hypoteční smlouvy — Klauzule o minimálním úroku — Kolektivní žaloba — Řízení o individuální žalobě mající stejný předmět — Předběžná opatření“

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/4

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 26. října 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona – Španělsko) – Ismael Fernández Oliva v. Caixabank SA (C-568/14), Jordi Carné Hidalgo, Anna Aracil Gracia v. Catalunya Banc SA (C-569/14), Nuria Robirosa Carrera, César Romera Navales v. Banco Popular Español SA (C-570/14)
   (Věc C-568/14 až C-570/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 93/13/EHS - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Smlouvy uzavřené mezi prodávajícími nebo poskytovateli a spotřebiteli - Hypoteční smlouvy - Klauzule o minimálním úroku - Kolektivní žaloba - Řízení o individuální žalobě mající stejný předmět - Předběžná opatření“)
   (2017/C 063/06)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Ismael Fernández Oliva (C-568/14), Jordi Carné Hidalgo, Anna Aracil Gracia SA (C-569/14), Nuria Robirosa Carrera, César Romera Navales (C-570/14)

      Žalované: Caixabank SA (C-568/14), Catalunya Banc SA (C-569/14), Banco Popular Español SA (C-570/14)

      Výrok

   Článek 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava ve věci v původním řízení, která neumožňuje soudu, kterému byla předložena individuální žaloba spotřebitele, která směřuje k určení zneužívající povahy smluvního ujednání, které jej váže k prodávajícímu nebo poskytovateli, přijmout z úřední povinnosti na takovou dobu, jakou uzná za vhodnou, předběžná opatření do doby, než bude vydán konečný o kolektivní žalobě, jejíž výsledek může být použit i v případě individuální žaloby, pokud jsou taková opatření nezbytná pro zaručení plné účinnosti soudního rozhodnutí, které má být vydáno o existenci práv dovolávaných spotřebitelem na základě směrnice 93/13.

      (1)  Úř. věst. C 46, 9.2.2015.


title: Věc C-451/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Gießen (Německo) dne 1. září 2011 — Natthaya Dülger v. Wetteraukreis

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Gießen (Německo) dne 1. září 2011 — Natthaya Dülger v. Wetteraukreis
   (Věc C-451/11)
   2011/C 347/15
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichts Gießen

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Natthaya Dülger

      Žalovaný: Wetteraukreis

      Předběžné otázky

   Může se thajská státní příslušnice, která byla provdaná za tureckého pracovníka působícího na řádném trhu práce v členském státu a která s ním po obdržení povolení připojit se k němu žila nepřetržitě více než 3 roky, dovolávat práv vyplývajících z čl. 7 prvního pododstavce první odrážky rozhodnutí Rady přidružení EHS-Turecko č. 1/80 (dále jen „rozhodnutí č. 1/80“) s tím důsledkem, že jí z důvodu přímého účinku tohoto ustanovení přísluší právo pobytu?


title: Věc T-359/10: Žaloba podaná dne 25. srpna 2010 — Ecologistas en Acción-CODA v. Komise

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/57

      Žaloba podaná dne 25. srpna 2010 — Ecologistas en Acción-CODA v. Komise
      (Věc T-359/10)
      ()
      (2010/C 288/105)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Ecologistas en Acción-CODA (zástupce: J. Ramos Segarra, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání žalobce

                  —

                  zrušit rozhodnutí generální tajemnice Evropské komise ze dne 30. června 2010, kterým byl odmítnut přístup k dokumentům požadovaným žalobcem v rámci řízení GESTDEM 2010/957, a určit, že má právo na požadovanou informaci, a to

                              —

                              přípis Servicio de Asesoramiento Urbanístico (služba pro urbanistické poradenství) „Ajuntament de Valencia“ ze dne 7. ledna 2010

                              —

                              informace španělských orgánů o stavu případu EU-PILOT 724/09/ENVI ze dne 17. ledna 2010

                              —

                              přípis „Generalität Valenciana“ — Dirección General de Gestión del Medio Natural (generální ředitelství pro správu životního prostředí) ze dne 21. ledna 2010

                  —

                  uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Sdružení, které je žalobcem v tomto řízení, napadá rozhodnutí, kterým byla zamítnuta jeho žádost o přístup k určitým dokumentům předloženým Španělskem v rámci šetření týkajícího se spisu EU-PILOT-ENVI 72409, jehož předmětem je provedení Zvláštního plánu ochrany a vnitřní přestavby (Plan Especial de Protección y de Reforma Interior) (PEPRI) čtvrti Cabanyal ve městě Valencie, který byl schválen ze strany Ayuntamiento de Valencia a Generalität de Valencia.
      Na podporu svých návrhových žádání žalobce uvádí, že napadené rozhodnutí porušuje články 3, 4 a 6 nařízení (ES) č. 1367/2006 (1).
      V tomto ohledu žalobce tvrdí, že na rozdíl od toho, co uvádí Komise, neexistují vnitrostátní soudní řízení, která by jednoznačně souvisela s řízením zahájeným Komisí. Soudní řízení, na která odkazuje žalovaná, se týkají porušení vnitrostátních předpisů, které nijak neupravují životní prostředí, ani se netýkají uplatňování posuzování vlivu na životní prostředí.
      Žalobce má rovněž za to, že zpřístupnění požadovaných informací v každém případě nemůže nepříznivě ovlivnit ochranu životního prostředí, jehož se informace týkají.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. L 264, s. 13).


title: Věc C-59/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Nancy — Francie) — Association Kokopelli v. Graines Baumaux SAS ( „Zemědělství — Směrnice 98/95/ES, 2002/53/ES, 2002/55/ES a 2009/145/ES — Platnost — Zelenina — Prodej semen zeleninových odrůd, které nejsou obsaženy ve společném katalogu odrůd druhů zeleniny, na tuzemském trhu — Nedodržení vnitrostátního režimu pro předchozí povolování uvádění na trh — Mezinárodní smlouva o rostlinných genetických zdrojích pro výživu a zemědělství — Zásada proporcionality — Svoboda podnikání — Volný pohyb zboží — Rovné zacházení“ )

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/9

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Nancy — Francie) — Association Kokopelli v. Graines Baumaux SAS
   (Věc C-59/11) (1)

   (Zemědělství - Směrnice 98/95/ES, 2002/53/ES, 2002/55/ES a 2009/145/ES - Platnost - Zelenina - Prodej semen zeleninových odrůd, které nejsou obsaženy ve společném katalogu odrůd druhů zeleniny, na tuzemském trhu - Nedodržení vnitrostátního režimu pro předchozí povolování uvádění na trh - Mezinárodní smlouva o rostlinných genetických zdrojích pro výživu a zemědělství - Zásada proporcionality - Svoboda podnikání - Volný pohyb zboží - Rovné zacházení)
   2012/C 287/14
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Nancy

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Association Kokopelli

      Žalovaná: Graines Baumaux SAS

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour d'appel de Nancy — Platnost směrnice Rady 98/95/ES ze dne 14. prosince 1998, kterou se mění směrnice 66/400/EHS, 66/401/EHS, 66/402/EHS, 66/403/EHS, 69/208/EHS, 70/457/EHS a 70/458/EHS o uvádění osiva řepy, osiva pícnin, osiva obilovin, sadby brambor, osiva olejnin a přadných rostlin a osiva zeleniny na trh a o Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin (Úř. věst. 1999, L 25, s. 1), směrnice Rady 2002/53/ES ze dne 13. června 2002 o Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin (Úř. věst. L 193, s. 1), směrnice Rady 2002/55/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva zeleniny na trh (Úř. věst. L 193, s. 33) a směrnice Komise 2009/145/ES ze dne 26. listopadu 2009, kterou se stanovují některé odchylky pro povolování krajových odrůd zeleniny a odrůd zeleniny, které se tradičně pěstují v určitých místech a oblastech a jsou ohroženy genetickou erozí, a odrůd zeleniny, které samy o sobě nemají hodnotu pro obchodní pěstování zeleniny, ale jsou vyšlechtěny pro pěstování za zvláštních podmínek, a pro uvádění osiva těchto odrůd na trh (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 312, s. 44), a to především z hlediska zásad proporcionality, rovného zacházení a volného pohybu zboží, jakož i z hlediska závazků přijatých podle Mezinárodní smlouvy o rostlinných genetických zdrojích pro výživu a zemědělství — Tuzemský prodej semen zeleninových odrůd, které nejsou obsaženy ve společném katalogu odrůd druhů zeleniny — Nedodržení vnitrostátního režimu pro předchozí povolování uvádění na trh, považovaného za příliš restriktivní — Nekalosoutěžní jednání nebo porušení zásad proporcionality, rovného zacházení a volného pohybu zboží

      Výrok

   Přezkum položené otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost směrnice Rady 2002/55/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva zeleniny na trh, a směrnice Komise 2009/145/ES ze dne 26. listopadu 2009, kterou se stanovují některé odchylky pro povolování krajových odrůd zeleniny a odrůd zeleniny, které se tradičně pěstují v určitých místech a oblastech a jsou ohroženy genetickou erozí, a odrůd zeleniny, které samy o sobě nemají hodnotu pro obchodní pěstování zeleniny, ale jsou vyšlechtěny pro pěstování za zvláštních podmínek, a pro uvádění osiva těchto odrůd na trh.

      (1)  Úř. věst. C 120, 16.4.2011.


title: Věc T-671/14: Žaloba podaná dne 19. září 2014 – Bayerische Motoren Werke v. Komise

text:
               8.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 439/30

         Žaloba podaná dne 19. září 2014 – Bayerische Motoren Werke v. Komise
   (Věc T-671/14)
   (2014/C 439/41)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bayerische Motoren Werke AG (Mnichov, Německo) (zástupci: M. Rosenthal, G. Drauz a M. Schütte, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 9. července 2014 ve věci SA.32009 (2011/C) v souladu s čl. 263 čtvrtým pododstavcem SFEU v rozsahu, v němž prohlašuje částku 2 8 2 57  273 eur, která odpovídá částce požadované podpory ve výši 4 5 2 57  273 eur přesahující 17 milionů eur, za neslučitelnou s vnitřním trhem,

               —

               podpůrně zrušil rozhodnutí ze dne 9. července 2014 ve věci SA.32009 (2011/C) v souladu s čl. 263 čtvrtým pododstavcem SFEU v rozsahu, v němž prohlašuje částku 22,5 milionů eur, která byla na základě čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 800/2008 (1) vyňata z povinnosti oznámení, za neslučitelnou s vnitřním trhem,

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení v souladu s článkem 87 jednacího řádu Tribunálu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 108 odst. 3 SFEU

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že žalovaná porušila čl. 108 odst. 3 SFEU, když nesplnila svou povinnost provést důkladný a nezaujatý přezkum, a v důsledku toho zjevně nesprávně potvrdila plnou použitelnost oznámení o podrobném zkoumání velkých investičních projektů.

                           —

                           Žalobkyně kromě toho uvádí, že pokud by žalovaná správně posoudila postavení žalobkyně na trhu, nemusel by být proveden podrobný přezkum. Žalovaná se dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že bez předchozího určení postavení žalobkyně na trhu provedla podrobný přezkum a tím, že vůči ní bylo na základě tohoto přezkumu uplatněno nerovné zacházení.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU

                           —

                           Žalobkyně dále tvrdí, že žalovaná porušila čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU tím, že zjevně nesprávným způsobem omezila motivační účinek a přiměřenost podpory na rozdíl v částce nákladů v Mnichově a Lipsku, které ex ante ohodnotila na 17 milionů eur.

                           —

                           Žalobkyně v této souvislosti uvádí, že automatická povaha podrobného přezkumu provedeného žalovanou, která je dána tímto rozdílem v částce nákladů, představuje zjevně nesprávné posouzení, které v konečném důsledku zabránilo správnému provedení její diskreční pravomoci, především v případě přezkumu přiměřenosti a účinků podpory.

               3.

               Podpůrný žalobní důvod vycházející z porušení čl. 108 odst. 3 SFEU a nařízení č. 800/2008

                           —

                           Žalobkyně podpůrně tvrdí, že žalovaná porušila čl. 108 odst. 3 SFEU, jakož i nařízení č. 800/2008 tím, že zjevně nesprávné zakázala Spolkové republice Německo, aby žalobkyni poskytla podporu vycházející ze schváleného režimu podpor upraveného v Investitionszulagengesetz (zákon o investičních podporách) ve výši nižší než 22,5 milionu eur, která představuje hranici zakládající oznamovací povinnost.

                           —

                           Žalobkyně se domnívá, že omezením výše podpory pod hranici zakládající oznamovací povinnost se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, jímž překročila své pravomoci a dopustila se nezákonné diskriminace vůči žalobkyni ve srovnání s ostatními příjemci podpory, kteří získali podporu ve výši 22,5 milionu eur, která byla vyňata z oznamovací povinnosti.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 800/2008 ze dne 6. srpna 2008, kterým se v souladu s články 87 a 88 Smlouvy o ES prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné se společným trhem (obecné nařízení o blokových výjimkách) (Úř. věst. L 214, s. 3).


title: Věc T-124/06: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 24. ledna 2007 – MIP Metro v. OHIM – MetroRED Telecom (MetroRED) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/38

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 24. ledna 2007 – MIP Metro v. OHIM – MetroRED Telecom (MetroRED)
   (Věc T-124/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2007/C 82/85)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Německo) (zástupce: R. Kaase, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vedlejší účastnice před Soudem: MetroRED Telecom Group Ltd (Hamilton, Bermudy)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. února 2006 (věc R 266/2005-2), týkajícímu se námitkového řízení vedeného mezi MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG a MetroRED Telecom Group Ltd.
   Výrok

               1.

               Není namístě vydat rozhodnutí ve věci samé.

               2.

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 143, 17.6.2006.


title: Věc F-28/12: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 25. června 2013 — Marcuccio v. Komise ( „Veřejná služba — Žádost o odstranění jedné věty z lékařské zprávy — Úraz nebo nemoc z povolání — Implicitní zamítnutí žádosti“ )

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/51

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 25. června 2013 — Marcuccio v. Komise
   (Věc F-28/12) (1)

   (Veřejná služba - Žádost o odstranění jedné věty z lékařské zprávy - Úraz nebo nemoc z povolání - Implicitní zamítnutí žádosti)
   2013/C 252/93
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení implicitního rozhodnutí, kterým byla zamítnuta žádost žalobce, ve které žádal, aby byla z lékařské zprávy ze dne 28. února 2008 odstraněna jedna věta, zaslána nová zpráva opravená v tomto smyslu lékaři, kterého si zvolil žalobce, a také obecně odstraněna ze spisu o úrazu z povolání žalobce jakákoliv informace týkající se skutečnosti, o níž žalobce tvrdí, že je nepravdivá, že bylo nakonec prokázáno, že prášek, s nímž žalobce přišel do kontaktu, byl bílým prachem pocházejícím z jednoho výtisku časopisu, který měl předplacen.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jak zjevně nepřípustná.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Luigimu Marcucciovi se ukládá povinnost zaplatit Soudu pro veřejnou službu Evropské unie částku 2 000 eur.

      (1)  Úř. věst. C 174, 16.6.2012, s. 31.


title: Věc C-563/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso-Administrativo de Granada (Španělsko) dne 18. prosince 2008 – Carlos Sáez Sánches a Patricia Rueda Vargas v. Junta de Andalucía a Manuel Jalón Morente a další

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso-Administrativo de Granada (Španělsko) dne 18. prosince 2008 – Carlos Sáez Sánches a Patricia Rueda Vargas v. Junta de Andalucía a Manuel Jalón Morente a další
   (Věc C-563/08)
   (2009/C 69/37)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Juzgado Contencioso-Administrativo de Granada
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Carlos Sáez Sánches a Patricia Rueda Vargas

      Žalovaní: Junta de Andalucía a Manuel Jalón Morente a další
   Předběžné otázky
   Jsou ustanovení čl. 2 odst. 3 a 4 státního zákona č. 16/1997 ze dne 26. dubna 1997 o úpravě lékárnických služeb v rozsahu, v němž stanoví územní a demografická omezení zřizování lékáren, v rozporu s článkem 43 Smlouvy o Evropském hospodářském společenství, protože představují systém omezení počtu lékáren, který je s ohledem na cíl řádného zásobování léčivy na daném území nepřiměřený, až kontraproduktivní?


title: Věc C-195/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Patents Court) (Anglie a Wales) dne 29. května 2009 — Synthon BV v. Merz Pharma Gmbh & Co KG

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Patents Court) (Anglie a Wales) dne 29. května 2009 — Synthon BV v. Merz Pharma Gmbh & Co KG
   (Věc C-195/09)
   2009/C 193/10
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Synthon BV

      Žalovaná: Merz Pharma Gmbh & Co KG

      Předběžné otázky

               1)

               Rozumí se pro účely článků 13 a 19 nařízení Rady (ES) č. 1768/92 (1) registrací ‚první registrace ve Společenství‘, pokud je vydána na základě vnitrostátních právních předpisů, které jsou v souladu se směrnicí Rady 65/65/EHS (2), nebo je rovněž nutné doložit, že při vydání dotčené registrace vnitrostátní orgán provedl posouzení údajů v rámci správního řízení stanoveného uvedenou směrnicí?

               2)

               Zahrnuje pro účely článků 13 a 19 nařízení Rady (ES) č. 1768/92 výraz ‚první registrace ve Společenství‘ registrace, které podle vnitrostátních právních předpisů mohou být v platnosti zároveň s režimem registrace odpovídajícím směrnici Rady 65/65/EHS?

               3)

               Spadá výrobek, pro nějž je vydána první registrace ve Společenství, aniž by bylo provedeno správní řízení stanovené směrnicí 65/65/EHS, do rozsahu působnosti nařízení Rady (ES) č. 1768/92, jak jej vymezuje článek 2?

               4)

               Pokud je odpověď záporná, je dodatkové ochranné osvědčení pro takový výrobek neplatné?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1768/92 ze dne 18. června 1992 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro léčivé přípravky (Úř. věst. L 182, s. 1-5; Zvl. vyd. 13/11, s. 200)

      (2)  Směrnice Rady 65/65/EHS ze dne 26. ledna 1965 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se léčivých přípravků (Úř. věst. L 22, s. 369; Anglické zvláštní vydání: řada I, kapitola 1965-1966, s. 24)


title: Věc T-351/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2007 – Schneider Electric v. Komise ( Mimosmluvní odpovědnost Společenství — Škoda utrpěná podnikem z důvodu dostatečně závažného porušení práva Společenství postihujícího řízení o kontrole slučitelnosti spojování podniků se společným trhem )

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/29

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2007 – Schneider Electric v. Komise
   (Věc T-351/03) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost Společenství - Škoda utrpěná podnikem z důvodu dostatečně závažného porušení práva Společenství postihujícího řízení o kontrole slučitelnosti spojování podniků se společným trhem“)
   (2007/C 199/55)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Schneider Electric SA (Rueil-Malmaison, Francie) (zástupci: A. Winckler a M. Pittie, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně P. Oliver, E. Gippini Fournier a C. Ingen-Housz, poté P. Oliver, O. Beynet a R. Lyal a nakonec P. Oliver, R. Lyal a F. Arbault, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Francouzská republika (zástupce: G. de Bergues, zmocněnec)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Spolková republika Německo (zástupci: W.-D. Plessing a M. Lumma, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žaloba na náhradu škody údajně utrpěné žalobkyní z důvodu protiprávností postihujících řízení o kontrole slučitelnosti spojování mezi Schneider Electric SA a Legrand SA se společným trhem.
   Výrok rozsudku

               1)

               Evropskému společenství se ukládá nahradit jednak náklady, které vznikly Schneider Electric SA z důvodu účasti na znovu zahájeném řízení kontroly spojování, ke kterému došlo po vyhlášení rozsudku Soudu ze dne 22. října 2002, Schneider Electric v. Komise (T-310/01 a T-77/02) a jednak dvě třetiny škody utrpěné Schneider Electric z důvodu snížení ceny za postoupení Legrand SA, kterou musela společnost Schneider Electric poskytnout nabyvateli, aby dosáhla odkladu skutečného provedení prodeje Legrand SA až do 10. prosince 2002.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Účastnice řízení oznámí Soudu ve lhůtě tří měsíců ode dne vyhlášení tohoto rozsudku částku týkající se první škody, stanovenou společnou dohodou podle podmínek uvedených v bodě 320 tohoto rozsudku.

               4)

               Pokud k takové dohodě nedojde, účastnice řízení v téže lhůtě předloží Soudu své číselně vyjádřené návrhy.

               5)

               Částka druhé škody Schneider Electric uvedené v bodě 1 výše bude stanovena na základě znalecké zprávy.

               6)

               Schneider Electric a Komise se vyjádří k výběru znalce nebo navrhnou Soudu seznam znalců, aby z nich Soud jednoho určil.

               7)

               Pro účely znalecké zprávy se znalci doručí prostřednictvím kanceláře Soudu ověřená kopie příloh 8 a 29 žaloby.

               8)

               Znalec předloží svoji zprávu ve lhůtě, která bude stanovena.

               9)

               Znalecká zpráva se doručí účastnicím řízení prostřednicím kanceláře Soudu.

               10)

               Náhrada škody se přehodnotí a zvýší z důvodu úroků ze zpoždění v souladu s kritérii vymezenými v bodech 345 a 346 tohoto rozsudku.

               11)

               O náhradě nákladů řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 7, 10.1.2004.


title: Věc C-401/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de première instance de Namur (Belgie) dne 22. srpna 2014 – Bernard Leloup v. Belgický stát

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/16

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de première instance de Namur (Belgie) dne 22. srpna 2014 – Bernard Leloup v. Belgický stát
      (Věc C-401/14)
      (2015/C 016/25)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal de première instance de Namur

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Bernard Leloup

         Žalovaný: Belgický stát
      Usnesením ze dne 11. listopadu 2014 nařídil Soudní dvůr vyškrtnutí věci.


title: Věc C-282/08: Žaloba podaná dne 27. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/36

         Žaloba podaná dne 27. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-282/08)
   (2008/C 209/56)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: W. Roels a W. Wils, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („směrnice o nekalých obchodních praktikách“) (1), a v každém případě tím, že uvedené předpisy neoznámilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2005/29/ES vypršela dne 12. června 2007. Přitom k datu podání této žaloby žalované stále nepřijalo opatření nezbytná k provedení směrnice, nebo, v každém případě, uvedená opatření Komisi neoznámilo.

      (1)  Úř. věst. L 149, s. 22.


title: Věc T-846/14: Žaloba podaná dne 29. prosince 2014 – Spokey v. OHIM – Leder Jaeger (SPOKEY)

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/52

         Žaloba podaná dne 29. prosince 2014 – Spokey v. OHIM – Leder Jaeger (SPOKEY)
   (Věc T-846/14)
   (2015/C 065/70)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Spokey sp. z o.o. (Katowice, Polsko) (zástupce: B. Matusiewicz-Kulig, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Leder Jaeger GmbH (Siegen, Německo)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „SPOKEY“ – Ochranná známka Společenství č. 6 7 77  312

      Řízení před OHIM: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. října 2014, ve věci R 525/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               případně napadené rozhodnutí změnil, pokud jde o výrobky spadající do třídy 18;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), článků 75 a 76 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení pravidla 50 nařízení Komise č. 2868/95.


title: Věc T-584/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2012 — Yilmaz v. OHIM — Tequila Cuervo (TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO — Starší slovní národní a mezinárodní ochranná známka MATADOR — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti výrobků — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2012 — Yilmaz v. OHIM — Tequila Cuervo (TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO)
   (Věc T-584/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO - Starší slovní národní a mezinárodní ochranná známka MATADOR - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti výrobků - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 355/55
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mustafa Yilmaz (Stuttgart, Německo) (zástupci: původně F. Kuschmirek, poté F. Stangl, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Tequila Cuervo, SA de CV (Tlaquepaque, Jalisco, Mexiko) (zástupce: S. Salvetti, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. října 2010 (věc R 1162/2009-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Mustafou Yilmazem a společností Tequila Cuervo, SA de CV.

      Výrok

               1)

               O žalobě není namístě rozhodovat potud, pokud směřuje ke zrušení rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 13. října 2010 (věc R 1162/2009-2) v rozsahu, v němž přijalo zápis ochranné známky přihlášené pro výrobky „alkoholické nápoje“.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Mustafa Yilmaz ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených OHIM a společností Tequila Cuervo, SA de CV.

      (1)  Úř. věst. C 55, 19.2.2011.


title: Věc T-341/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2009 — Sison v. Rada ( Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu — Společný postoj 2001/931/SZBP a nařízení (ES) č. 2580/2001 — Žaloba na neplatnost — Úprava návrhových žádání — Soudní přezkum — Odůvodnění — Podmínky provedení opatření Společenství směřujícího ke zmrazení finančních prostředků )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/42

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2009 — Sison v. Rada
   (Věc T-341/07) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu - Společný postoj 2001/931/SZBP a nařízení (ES) č. 2580/2001 - Žaloba na neplatnost - Úprava návrhových žádání - Soudní přezkum - Odůvodnění - Podmínky provedení opatření Společenství směřujícího ke zmrazení finančních prostředků“)
   2009/C 282/78
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Jose Maria Sison (Utrecht, Nizozemsko) (zástupci: J. Fermon, A. Comte, H. Schultz, D. Gürses a W. Kaleck, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a E. Finnegan, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: S. Behzadi Spenser a I. Rao, zmocněnci), Nizozemské království (zástupci: C. Wissels, M. de Mol, M. Noort a Y. de Vries, zmocněnci) a Komise Evropských společenství (zástupci: P. Aalto a S. Boelaert, zmocněnci)

      Předmět věci

   Jednak návrh na částečné zrušení rozhodnutí Rady 2007/445/ES ze dne 28. června 2007, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a zrušují rozhodnutí 2006/379/ES a 2006/1008/ES (Úř. věst. L 169, s. 58), a dále návrh na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady 2007/445/ES ze dne 28. června 2007, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a zrušují rozhodnutí 2006/379/ES a 2006/1008/ES, rozhodnutí Rady 2007/868/ES ze dne 20. prosince 2007, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení č. 2580/2001 a kterým se zrušuje rozhodnutí 2007/445, rozhodnutí Rady 2008/343/ES ze dne 29. dubna 2008, kterým se mění rozhodnutí 2007/868, rozhodnutí Rady 2008/583/ES ze dne 15. července 2008, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení č. 2580/2001 a kterým se zrušuje rozhodnutí 2007/868, rozhodnutí Rady 2009/62/ES ze dne 26. ledna 2009, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení č. 2580/2001 a kterým se zrušuje rozhodnutí 2008/583, a nařízení Rady (ES) č. 501/2009 ze dne 15. června 2009, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení č. 2580/2001 a kterým se zrušuje rozhodnutí 2009/62, se zrušují v rozsahu, v němž se tyto akty týkají Jose Marii Sisona.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.11.2007.


title: Věc T-287/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. února 2015 – Husky CZ v. OHIM – Husky of Tostock (HUSKY) „Ochranná známka Společenství – Řízení o zrušení – Slovní ochranná známka Společenství HUSKY – Skutečné užívání ochranné známky – Částečné zrušení – Prodloužení lhůty – Pravidlo 71 odst. 2 nařízení (ES) č. 2868/95 – Překlad do jazyka řízení“

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. února 2015 – Husky CZ v. OHIM – Husky of Tostock (HUSKY)
      (Věc T-287/13) (1)

      („Ochranná známka Společenství - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Společenství HUSKY - Skutečné užívání ochranné známky - Částečné zrušení - Prodloužení lhůty - Pravidlo 71 odst. 2 nařízení (ES) č. 2868/95 - Překlad do jazyka řízení“)
      (2015/C 107/33)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Husky CZ s.r.o. (Praha, Česká republika) (zástupce: L. Lorenc, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: P. Geroulakos a I. Harrington, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Husky of Tostock Ltd (Woodbridge, Spojené království)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 14. března 2013 (věc R 748/2012-1), týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Husky CZ s.r.o. a Husky of Tostock Ltd.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnosti Husky CZ s.r.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


title: Věc T-500/10: Žaloba podaná dne 19. října 2010 — Dorma v. OHIM — Puertas Doorsa (doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS)

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/52

         Žaloba podaná dne 19. října 2010 — Dorma v. OHIM — Puertas Doorsa (doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS)
   (Věc T-500/10)
   ()
   2010/C 346/103
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dorma GmbH & Co. KG (Ennepetal, Německo) (zástupkyně: P. Koch Moreno, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Puertas Doorsa, SL (Petrel, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. srpna 2010 ve věci R 542/2009-4 a

               —

               uložit žalovanému a dalším účastníkům řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS“, pro výrobky zařazené do tříd 6, 9 a 19 — přihláška ochranné známky Společenství č. 4884359

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: německá obrazová ochranná známka „DORMA“ č. 39525884 pro výrobky a služby zařazené do tříd 6, 9, 16, 19 a 37; britská slovní ochranná známka „DORMA“ č. 2201691 pro výrobky zařazené do tříd 6, 7, 9, 16 a 19.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitka byla zamítnuta.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně zastává názor, že sporné rozhodnutí porušuje čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, neboť odvolací senát použil nesprávně ustanovení tohoto článku na spornou ochrannou známku.


title: Věc T-666/14: Žaloba podaná dne 16. září 2014 – Monster Energy v. OHIM (GREEN BEANS)

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/29

         Žaloba podaná dne 16. září 2014 – Monster Energy v. OHIM (GREEN BEANS)
   (Věc T-666/14)
   (2015/C 127/40)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Monster Energy Company (Corona, Spojené státy americké) (zástupce: P. Brownlow, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Společenství „GREEN BEANS“ – přihláška č. 11 410 801

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 2. prosince 2013, ve věci R 1530/2013-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009.