title: Věc C-405/10: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Bruchsal — Německo) — trestní řízení proti QB (*) ( „Ochrana životního prostředí — Nařízení (ES) č. 1013/2006 a nařízení (ES) č. 1418/2007 — Kontrola přepravy odpadů — Zákaz vývozu upotřebených katalyzátorů do Libanonu“ )

text:
                  28.1.2012

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 25/14

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Bruchsal — Německo) — trestní řízení proti  QB (*1)

         (Věc C-405/10) (1)

         (Ochrana životního prostředí - Nařízení (ES) č. 1013/2006 a nařízení (ES) č. 1418/2007 - Kontrola přepravy odpadů - Zákaz vývozu upotřebených katalyzátorů do Libanonu)
         (2012/C 25/22)
         Jednací jazyk: němčina

            Předkládající soud

         Amtsgericht Bruchsal

            Účastnice původního trestního řízení

          QB (*1)

            Předmět věci

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Amtsgericht Bruchsal — Výklad článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů (Úř. věst. L 190, s. 1), jakož i nařízení Komise (ES) č. 1418/2007 ze dne 29. listopadu 2007 o vývozu některých odpadů určených k využití, uvedených v příloze III nebo IIIA nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006, do některých zemí, na které se nevztahuje rozhodnutí OECD o kontrole pohybů odpadů přes hranice (Úř. věst. L 316, s. 6) — Zákaz vývozu odpadů náležejících pod kód B 1120 (katalyzátory) do Libanonu

            Výrok

         Ustanovení čl. 36 odst. 1 písm. f) a článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů ve vzájemném spojení s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 1418/2007 ze dne 29. listopadu 2007 o vývozu některých odpadů určených k využití, uvedených v příloze III nebo IIIA nařízení č. 1013/2006 do některých zemí, na které se nevztahuje rozhodnutí OECD o kontrole pohybů odpadů přes hranice, ve znění nařízení Komise (ES) č. 740/2008 ze dne 29. července 2008, musejí být vykládána v tom smyslu, že vývoz odpadů určených k využití, spadajících pod kód B1120 uvedený na seznamu B části 1 přílohy V nařízení č. 1013/2006, z Evropské unie do Libanonu je zakázán.

            (*1)  Údaje vymazané nebo nahrazené v rámci zajištění ochrany osobních dat a/nebo důvěrné povahy.

            (1)  Úř. věst. C 288, 23.10.2010.


title: Věc C-203/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landgericht ve Frankfurtu nad Mohanem (Německo) ze dne 28. dubna 2004 ve věci Gebrüder Stolle GmbH & Co.KG proti Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH

text:
               24.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landgericht ve Frankfurtu nad Mohanem (Německo) ze dne 28. dubna 2004 ve věci Gebrüder Stolle GmbH & Co.KG proti Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH
   (Věc C-203/04)
   (2004/C 190/08)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Landgericht ve Frankfurtu nad Mohanem (Německo) ze dne 28. dubna 2004 ve věci Gebrüder Stolle GmbH & Co.KG proti Heidegold Geflügelspezialitäten GmbH, které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 7. května 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Landgericht ve Frankfurtu nad Mohanem žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Musí být čl. 10 odst. 1 nařízení Komise (EHS) č. 1538/91 ze dne 5. června 1991 (obchodní normy pro drůbeží maso) (1) vykládán v tom smyslu, že při označování dle čl. 1 odst. 3 písm. a) směrnice 79/112/EHS je údaj „kontrolovaný chov“ označením o způsobu chovu ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1538/91.

      (1)  Úř. věst. L 143, s. 11.


title: Věc C-343/12: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. března 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van Koophandel te Gent — Belgie) — Euronics Belgium CVBA v. Kamera Express BV, Kamera Express Belgium BVBA ( „Článek 99 jednacího řádu — Směrnice 2005/29/ES — Vnitrostátní právní úprava, která obecně zakazuje nabízet k prodeji nebo prodávat zboží se ztrátou“ )

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/5

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. března 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van Koophandel te Gent — Belgie) — Euronics Belgium CVBA v. Kamera Express BV, Kamera Express Belgium BVBA
   (Věc C-343/12) (1)

   (Článek 99 jednacího řádu - Směrnice 2005/29/ES - Vnitrostátní právní úprava, která obecně zakazuje nabízet k prodeji nebo prodávat zboží se ztrátou)
   2013/C 129/09
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van Koophandel te Gent

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Euronics Belgium CVBA

      Žalované: Kamera Express BV, Kamera Express Belgium BVBA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Rechtbank van Koophandel te Gent — Belgie — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. L 149, 11.6.2005, s. 22) — Vnitrostátní právní úprava, která obecně až na výjimky zakazuje prodej se ztrátou a jejímž účelem je mimo jiné ochrana zájmů spotřebitele — Slučitelnost se směrnicí 2005/29

      Výrok

   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („směrnice o nekalých obchodních praktikách“) musí být vykládána v tom smyslu, že brání takovému ustanovení vnitrostátního práva, jako je ustanovení, jež je dotčeno v původním řízení, které stanoví obecný zákaz nabízet ke koupi nebo prodávat zboží se ztrátou, pokud toto ustanovení sleduje cíle ochrany spotřebitelů.

      (1)  Úř. věst. C 303, 6.10.2012.


title: Věc C-356/14: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 5. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Hunland-Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft v. Földművelésügyi Miniszter („Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora – Nedostatek upřesnění skutkového a právního kontextu sporu v původním řízení – Zjevná nepřípustnost“)

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/14

      Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 5. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Hunland-Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft v. Földművelésügyi Miniszter
      (Věc C-356/14) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora - Nedostatek upřesnění skutkového a právního kontextu sporu v původním řízení - Zjevná nepřípustnost“)
      (2015/C 016/21)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Hunland-Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft

         Žalovaný: Földművelésügyi Miniszter

         Výrok

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) ze dne 16. června 2014 ve věci C-356/14 je zjevně nepřípustná.

         (1)  Úř. věst. C 329, 22.9.2014.


title: Věc C-516/11: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. dubna 2012 — ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV v. Evropská komise

text:
               4.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/12

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. dubna 2012 — ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV v. Evropská komise
   (Věc C-516/11) (1)

   2012/C 235/28
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 355, 3.12.2011.


title: Věc C-203/06: Žaloba podaná dne  4. května 2006  – Komise Evropských společenství v. Česká republika

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/28

         Žaloba podaná dne 4. května 2006 – Komise Evropských společenství v. Česká republika
   (Věc C-203/06)
   (2006/C 143/52)
   Jednací jazyk: čeština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Walkerová a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalovaná: Česká republika
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               určit, že nepřijetím veškerých právních a správních předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Rady ze dne 5. dubna 1993 o usnadnění volného pohybu lékařů a vzájemného uznávání jejich diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci (1), nebo v každém případě jejich nesdělením komisi nesplnila Česká republika povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 44 uvedené směrnice;

               —

               uložit České republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 30. dubna 2004.

      (1)  Směrnice Rady 93/16/EHS ze dne 5. dubna 1993 o usnadnění volného pohybu lékařů a vzájemného uznávání jejich diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci; Úř. věst. L 165, s. 1


title: Věc T-218/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2017 – Mühlbauer Technology v. EUIPO (Magicrown) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Magicrown — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2017 – Mühlbauer Technology v. EUIPO (Magicrown)
   (Věc T-218/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Magicrown - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 221/28)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mühlbauer Technology GmbH (Hamburk, Německo) (zástupci: M. Zintler a A. Stolz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. března 2016 (věc R 1213/2015-4), týkajícího se přihlášky slovního označení Magicrown jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosit Mühlbauer Technology GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 232, 27.6.2016.


title: Věc C-377/07: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. ledna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – STEKO Industriemontage GmbH v. Finanzamt Speyer- Germersheim (Korporační daň — Přechodná ustanovení — Odpočet poklesu hodnoty podílů v zahraničních společnostech)

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. ledna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – STEKO Industriemontage GmbH v. Finanzamt Speyer- Germersheim
   (Věc C-377/07) (1)

   (Korporační daň - Přechodná ustanovení - Odpočet poklesu hodnoty podílů v zahraničních společnostech)
   (2009/C 69/12)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: STEKO Industriemontage GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Speyer- Germersheim
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesfinanzhof – Výklad článku 56 ES – Korporační daň – Přechodná ustanovení pro rok 2001, která společnosti zakazují odpočet poklesu hodnoty zahraničních akcií vlastněných touto společností
   Výrok
   Za takových okolností, jako jsou okolnosti v původním řízení, kdy tuzemská kapitálová společnost vlastní v jiné kapitálové společnosti podíl menší než 10 %, musí být článek 56 ES vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby zákaz odpočtu snížení zisku souvisejícího s takovým podílem vstoupil v platnost dříve pro podíl v zahraniční společnosti než pro podíl ve společnosti tuzemské.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc T-150/13: Žaloba podaná dne 11. března 2013 — Ziegler Relocation v. Komise

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/22

         Žaloba podaná dne 11. března 2013 — Ziegler Relocation v. Komise
   (Věc T-150/13)
   2013/C 147/40
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ziegler Relocation SA (Brusel, Belgie) (zástupci: J. F. Bellis, M. Favart a A. Bailleux, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               spojil projednávanou žalobu s věcí T-539/12;

               —

               prohlásil projednávanou žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               rozhodl, že byla založena mimosmluvní odpovědnost Evropské unie ve vztahu k žalobkyni;

               —

               uložil Evropské unii, aby žalobkyni uhradila částku 112 872,50 eur, navýšenou o úroky od 11. března 2008 až do jejího plného splacení;

               —

               uložit Evropské unii náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Škoda, jejíž náhradu žalobkyně požaduje od Evropské unie, se týká ztráty zisku, o které má za to, že jí utrpěla od přijetí rozhodnutí Komise ze dne 11. března 2008 ve věci COMP/38.543 — Služby mezinárodních stěhovacích služeb — z důvodu, že neskončila praxe, podle níž úředníci Evropské unie vyžadují fiktivní nabídky při stěhování, jehož náklady jsou podle služebního řádu Evropské unie nahrazovány. Tím, že žalobkyně odmítla odpovědět na takové žádosti kladně, byla vyloučena z dotčených trhů, přestože poskytovala úředníkům evropských orgánů jen velmi omezený počet stěhovacích služeb. Podle žalobkyně tkví původ škody, kterou tak utrpěla, v nesplnění povinnosti řádné péče, kterou má Evropská unie.


title: Věc T-766/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2017 – Labeyrie v. EUIPO – Delpeyrat (Vyobrazení rozsevu zlatých rybek na modrém podkladě) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Obrazová ochranná známka Evropské unie znázorňující rozsev zlatých rybek na modrém podkladě — Zrušení — Skutečné užívání ochranné známky — Článek 15 odst. 1 písm. a) a článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 — Podoba, která se liší prvky neměnícími rozlišovací způsobilost“

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2017 – Labeyrie v. EUIPO – Delpeyrat (Vyobrazení rozsevu zlatých rybek na modrém podkladě)
   (Věc T-766/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Obrazová ochranná známka Evropské unie znázorňující rozsev zlatých rybek na modrém podkladě - Zrušení - Skutečné užívání ochranné známky - Článek 15 odst. 1 písm. a) a článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 - Podoba, která se liší prvky neměnícími rozlišovací způsobilost“)
   (2017/C 121/40)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Labeyrie (Saint-Geours-de-Maremne, Francie) (zástupkyně: A. Lecomte, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Delpeyrat (Saint-Pierre-du-Mont, Francie) (zástupce: J. Ennochi, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. října 2015 (věc R 2693/2014-1) týkajícímu se řízení o zrušení mezi Delpeyrat a Labeyrie.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Labeyrie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené EUIPO.

               3.

               Delpeyrat ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 78, 29. 2. 2016.


title: Věc F-41/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 25. září 2012 — Bermejo Garde v. Evropský hospodářský a sociální výbor (EHVS) ( „Veřejná služba — Úředníci — Psychické obtěžování — Žádost o pomoc — Právo na zpřístupnění — Přeřazení — Zájem služby“ )

text:
               10.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/22

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 25. září 2012 — Bermejo Garde v. Evropský hospodářský a sociální výbor (EHVS)
   (Věc F-41/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Psychické obtěžování - Žádost o pomoc - Právo na zpřístupnění - Přeřazení - Zájem služby)
   2012/C 343/36
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Moises Bermejo Garde (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Levi, advokát)

      Žalovaný: Evropský hospodářský a sociální výbor (EHVS) (zástupci: M. Echevarría Viñuela zmocněnec, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět věci

   Žaloba na zrušení několika rozhodnutí týkajících se ukončení výkonu funkcí žalobce jako vedoucího oddělení právní služby s okamžitou účinností, jeho přeřazení do ředitelství pro logistiku a odmítnutí jeho formální žádosti o pomoc, jakož i návrh na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese své náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 209, 31.7.2010, s. 55.


title: Věc C-59/16: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – The Shirtmakers BV v. Staatssecretaris van Financiën „Řízení o předběžné otázce — Celní unie — Nařízení (EHS) č. 2913/92 — Celní kodex Společenství — Článek 32 odst. 1 písm. e) bod i) — Celní hodnota — Hodnota transakce — Určení — Pojem ‚náklady na dopravu‘“

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/12

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – The Shirtmakers BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-59/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Celní kodex Společenství - Článek 32 odst. 1 písm. e) bod i) - Celní hodnota - Hodnota transakce - Určení - Pojem ‚náklady na dopravu‘“)
   (2017/C 239/15)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: The Shirtmakers BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Výrok

   Článek 32 odst. 1 písm. e) bod i) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „náklady na dopravu“ ve smyslu tohoto ustanovení zahrnuje dodatečné částky, které zasílatel účtoval dovozci za službu spočívající v zajištění přepravy dováženého zboží na celní území Evropské unie a které odpovídají ziskovému rozpětí a nákladům tohoto zasílatele.

      (1)  Úř. věst. C 145, 25.4.2016.


title: Věc C-397/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgie) dne 3. července 2017 – Profit Europe NV v. Belgický stát

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgie) dne 3. července 2017 – Profit Europe NV v. Belgický stát
   (Věc C-397/17)
   (2017/C 300/24)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Profit Europe NV

      Odpůrce: Belgický stát

      Předběžné otázky

               1)

               Má být podpoložka KN 7307 19 10 (1) vykládána v tom smyslu, že zahrnuje příslušenství (fitinky) pro trouby a trubky z litiny s tvárným grafitem, které vykazuje znaky příslušenství dotčeného v původním řízení, pokud z jeho objektivních znaků vyplývá, že je dán zásadní rozdíl ve srovnání s kujnou litinou, jelikož kujnost litiny s tvárným grafitem nevyplývá z odpovídajícího tepelného zpracování a litina s tvárným grafitem má jinou formu grafitu než kujná litina, a sice formu tvárného grafitu namísto kujného uhlí?

               2)

               Má být podpoložka KN 7307 11 00 vykládána v tom smyslu, že zahrnuje příslušenství (fitinky) pro trouby a trubky z litiny s tvárným grafitem, které vykazuje znaky příslušenství dotčeného v původním řízení, pokud z objektivních znaků litiny s tvárným grafitem vyplývá, že se v zásadě shoduje s objektivními znaky nekujné (netvárné) litiny?

               3)

               Mají být vysvětlivky ke KN týkající se podpoložky 7307 19 10, v nichž je stanoveno, že kujná (tvárná) litina zahrnuje litinu s tvárným grafitem, nepoužity v rozsahu, v jakém stanoví, že kujná (tvárná) litina zahrnuje litinu s tvárným grafitem, pokud je dáno, že se v případě litiny s tvárným grafitem nejedná o kujnou (tvárnou) litinu?

      (1)  Viz nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. 1987, L 256, s. 1).


title: Věc T-155/05: Žaloba podaná dne 18. dubna 2005 Robertem Steinmetzem proti Komisi Evropských společenství

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/26

         Žaloba podaná dne 18. dubna 2005 Robertem Steinmetzem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-155/05)
   (2005/C 155/51)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 18. dubna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Robertem Steinmetzem, s bydlištěm v Lucembursku, zastoupeným Joëlle Choucroun, advokátkou, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 10. ledna 2005 týkající se odpovědi na stížnosti žalobce R/376/04 ze dne 29. dubna 2004 a R/857/04 ze dne 20. srpna 2004,

               2.

               uložil Komisi, aby žalobci vrátila 26,19 EUR,

               3.

               přiznal žalobci symbolické 1 euro jako morální náhradu škody, kterou žalobce napadeným rozhodnutím utrpěl,

               4.

               uložil Komisi veškeré náklady řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce v této věci se brání zamítnutí své žádosti AIPN o vyúčtování nákladů služební cesty a vrácení 26,19 EUR, které byly neoprávněně sraženy z jeho mzdy za březen 2005. V tomto kontextu se rovněž brání zamítnutí žádosti o pomoc, jež byla předložena podle článku 24 služebního řádu.
   V tomto ohledu se připomíná, že žalobce se dne 29. července 2003 účastnil v Bruselu prací výběrové komise u výběrového řízení, jejímž byl předsedou. Použil najatý vůz, který mu poskytla Komise. Na zpáteční cestě do Lucemburku načerpal palivo, přičemž důvodem této žaloby je chyba na pokladním dokladu, na němž byla nesprávně vytištěna hodina.
   Žalobce na podporu svých tvrzení uplatňuje:

               —

               porušení článků 24, 62, 64 a 71 služebního řádu a článku 11 jeho přílohy VII, jakož i ustanovení „Průvodce služebními cestami“ (rozhodnutí Komise ze dne 23. května 2003) a „Průvodce místy pro vyúčtování služebních cest“ z března 2003,

               —

               porušení povinnosti ochrany legitimního očekávání,

               —

               existence zjevně nesprávného posouzení v projednávaném případě.


title: Věc C-597/10: Žaloba podaná dne 16. prosince 2010 — Evropská komise v. Francouzská republika

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/20

         Žaloba podaná dne 16. prosince 2010 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-597/10)
   2011/C 55/35
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: V. Peere a I. Hadjiyannis, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Francouzská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/60/ES ze dne 23. října 2007 (1) o vyhodnocování a zvládání povodňových rizik, jejímž účelem je omezit nepříznivé účinky na lidské zdraví, životní prostředí, kulturní dědictví a hospodářskou činnost, spojené s povodněmi ve Společenství, nebo v každém případě tím, že Komisi o uvedených předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2007/60/ES uplynula 25. listopadu 2009. Ke dni podání žaloby však žalovaná nepřijala veškerá opatření nutná k provedení směrnice, nebo o nich v každém případě Komisi neinformovala.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/60/ES ze dne 23. října 2007 o vyhodnocování a zvládání povodňových rizik (Úř. věst. L 288, s. 27).


title: Věc C-44/10: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. listopadu 2010 — Evropská komise v. Portugalská republika

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/31

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. listopadu 2010 — Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-44/10) (1)

   ()
   2011/C 30/51
   Jednací jazyk: portugalština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc T-237/15: Žaloba podaná dne 15. května 2015 – Łabowicz v. OHIM – Pure Fishing (NANO)

text:
               13.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/22

         Žaloba podaná dne 15. května 2015 – Łabowicz v. OHIM – Pure Fishing (NANO)
   (Věc T-237/15)
   (2015/C 228/27)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Edward Łabowicz (Kłodzko, Polsko) (zástupce: M. Żygadło, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Pure Fishing, Inc. (Spirit Lake, Spojené státy)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobce

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „NANO“ – Ochranná známka Společenství č. 6 649 818

      Řízení před OHIM: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 5. března 2015, ve věci R 2426/2013-1

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Nesprávný výklad a uplatnění čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení článků 76 a 83 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení článků 6 a 14 Evropské úmluvy o lidských právech týkajících se práva na spravedlivý proces a zákazu diskriminace.


title: Věc F-18/08: Žaloba podaná dne 18. února 2008 – Ritto v. Komise

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/51

         Žaloba podaná dne 18. února 2008 – Ritto v. Komise
   (Věc F-18/08)
   (2008/C 92/106)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luis Ritto (Řím, Itálie) (zástupci: J. Deliens a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 14. května 2007, jímž byl žalobci s účinností od 1. září 2001 odejmut příspěvek na domácnost a jímž byl žalobce vyzván k vrácení přeplatku od uvedeného data, a zrušení všech rozhodnutí na ně navazujících
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 14. května 2007 a všech rozhodnutí na ně navazujících;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, jímž byla zamítnuta stížnost žalobce;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-453/13: Žaloba podaná dne 26. srpna 2013 — Klaes v. OHIM — Klaes Kunststoffe (Klaes)

text:
               26.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/31

         Žaloba podaná dne 26. srpna 2013 — Klaes v. OHIM — Klaes Kunststoffe (Klaes)
   (Věc T-453/13)
   2013/C 313/59
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Horst Klaes GmbH & Co. KG (Bad Neuenahr-Ahrweiler, Německo) (zástupce: B. Dix, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Kales Kunststoffe GmbH (Neuenrade, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 6. června 2013 ve věci R 1206/2012-1 a zamítl námitku proti přihlášce ochranné známky Společenství žalobkyně (č. 9545096).

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Klaes“ pro výrobky zařazené do třídy 42 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 545 096

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Klaes Kunststoffe GmbH

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka modré barvy „Klaes“ pro služby zařazené do třídy 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009


title: Věc T-767/16: Žaloba podaná dne 7. listopadu 2016 – Nanogate v. EUIPO (metals)

text:
               19.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 475/24

         Žaloba podaná dne 7. listopadu 2016 – Nanogate v. EUIPO (metals)
   (Věc T-767/16)
   (2016/C 475/35)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nanogate AG (Quierschied, Německo) (zástupce: A. Theis, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „metals“ – Přihláška č. 14 259 981

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. srpna 2016, ve věci R 2361/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-437/17: Žaloba podaná dne 14. července 2017 – Oy Karl Fazer v. EUIPO – Kraft Foods Belgium Intellectual Property (MIGNON)

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/34

         Žaloba podaná dne 14. července 2017 – Oy Karl Fazer v. EUIPO – Kraft Foods Belgium Intellectual Property (MIGNON)
   (Věc T-437/17)
   (2017/C 300/42)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Oy Karl Fazer (Vantaa, Finsko) (zástupce: L. Laaksonen, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Kraft Foods Belgium Intellectual Property (Halle, Belgie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „MIGNON“ – Přihláška č. 10 995 892

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. dubna 2017 ve věci R 24 1859/2016-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               zapsal ochrannou známku pro všechny přihlašované výrobky.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-468/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. září 2015 PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 25. června 2015 ve věci T-26/12, PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) v. Rada Evropské unie

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/27

         Kasační opravný prostředek podaný dne 3. září 2015 PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 25. června 2015 ve věci T-26/12, PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) v. Rada Evropské unie
   (Věc C-468/15 P)
   (2015/C 354/29)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (zástupce: D. Luff, advokát)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise, Sasol Olefins & Surfactants GmbH, Sasol Germany GmbH

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky)

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               rozhodl, že je tento kasační opravný prostředek přípustný a opodstatněný;

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 25. června 2015 ve věci T-26/12, PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) v. Rada Evropské unie;

               —

               vydal konečné rozhodnutí ve věci a vyhověl žalobním důvodům společnosti PT Musim Mas vznesených před Tribunálem, a v důsledku toho zrušil antidumpingové clo uložené navrhovatelce prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1138/2011 (1) ze dne 8. listopadu 2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla z dovozu některých mastných alkoholů a jejich směsí pocházejících z Indie, Indonésie a prováděcím nařízení Rady (EU) č. 1241/2012 (2) ze dne 11. prosince 2012, kterým se mění nařízení č. 1138/2011;

               —

               uložil Radě a vedlejším účastnicím řízení nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené navrhovatelkou v průběhu tohoto řízení a řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že napadený rozsudek musí být zrušen ze čtyř níže shrnutých důvodů.
   Zaprvé Tribunál porušil čl. 2 odst. 10 písm. i) nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 (dále jen „základní nařízení“) tím, že nesprávně uplatnil pojem „jediný hospodářský subjekt“ (dále jen „JHS“) a dopěl k závěru, že navrhovatelka a společnost ICOFS netvoří JHS.
   Zadruhé Tribunál porušil čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení tím, že nesprávně rozhodl, že Rada dostatečně prokázala, že funkce plněné společností ICOFS jsou obdobné funkcím obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za úplatu formou provize. Tribunál provedl na základě dostupných důkazů nedostatečné a diskriminační odůvodnění.
   Zatřetí Tribunál porušil čl. 2 odst. 10 první pododstavec základního nařízení tím, že nesprávně rozhodl, že Rada neovlivnila symetrii mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou.
   Začtvrté Tribunál nesprávně uplanil zásadu řádné správy tím, že chybně souhlasil s tím, že Rada používala pouze své důkazy a nepřihlédla k relevantním důkazům a informacím, které jí byly předloženy navrhovatelkou v průběhu antidumpingového šetření.

      (1)  Úř. věst. 2011 L 293, s. 1.

      (2)  Úř. věst. 2012 L 352, s. 1.


title: Věc T-459/11: Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2013 — Barloworld v. Komise

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/83

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2013 — Barloworld v. Komise
   (Věc T-459/11) (1)

   2013/C 225/189
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 305, 15.10.2011.


title: Věc T-27/13 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 11. března 2013 — Elan v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za neslučitelnou s vnitřním trhem a kterým se nařizuje její vymáhání od příjemce — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“ )

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/21

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 11. března 2013 — Elan v. Komise
   (Věc T-27/13 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za neslučitelnou s vnitřním trhem a kterým se nařizuje její vymáhání od příjemce - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti)
   2013/C 129/42
   Jednací jazyk: slovinština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Elan, proizvodnja športnih izdelkov, d.o.o. (Begunje na Gorenjskem, Slovinsko) (zástupce: P. Pensa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier, T. Maxian Rusche a M. Kocjan, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise C(2012) 6345 final ze dne 19. září 2012, které se týká opatření přijatých ve prospěch podniku Elan d.o.o. [(SA.26379) (C 13/2010) (ex NN 17/2010)].

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-492/14: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. září 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgie) – Essent Belgium NV v. Vlaams Gewest, Inter-Energa a další „Řízení o předběžné otázce — Regionální právní úprava, která stanoví bezplatnou distribuci elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů v sítích nacházejících se v dotčeném regionu — Rozlišení v závislosti na původu zelené elektřiny — Články 28 a 30 ES — Volný pohyb zboží — Směrnice 2001/77/ES — Články 3 a 4 — Regionální mechanismy podpory produkce elektřiny z obnovitelných zdrojů — Směrnice 2003/54/ES — Články 3 a 20 — Směrnice 96/92/ES — Články 3 a 16 — Vnitřní trh s elektřinou — Přístup k distribuční síti za nediskriminačních tarifních podmínek — Závazek veřejné služby — Nedostatek proporcionality“

text:
               13.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/2

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. září 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgie) – Essent Belgium NV v. Vlaams Gewest, Inter-Energa a další
   (Věc C-492/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Regionální právní úprava, která stanoví bezplatnou distribuci elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů v sítích nacházejících se v dotčeném regionu - Rozlišení v závislosti na původu zelené elektřiny - Články 28 a 30 ES - Volný pohyb zboží - Směrnice 2001/77/ES - Články 3 a 4 - Regionální mechanismy podpory produkce elektřiny z obnovitelných zdrojů - Směrnice 2003/54/ES - Články 3 a 20 - Směrnice 96/92/ES - Články 3 a 16 - Vnitřní trh s elektřinou - Přístup k distribuční síti za nediskriminačních tarifních podmínek - Závazek veřejné služby - Nedostatek proporcionality“)
   (2017/C 046/02)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Essent Belgium NV

      Žalovaní: Vlaams Gewest, Inter-Energa, IVEG, Infrax West, Provinciale Brabantse Energiemaatschappij CVBA (PBE), Vlaamse Regulator van de Electriciteits- en Gasmarkt (VREG)

      Za přítomnosti: Intercommunale Maatschappij voor Energievoorziening Antwerpen (IMEA), Intercommunale Maatschappij voor Energievoorziening in West- en Oost-Vlaanderen (IMEWO), Intercommunale Vereniging voor Energielevering in Midden-Vlaanderen (Intergem), Intercommunale Vereniging voor de Energiedistributie in de Kempen en het Antwerpse (IVEKA), Iverlek, Gaselwest CVBA, Sibelgas CVBA

      Výrok

   Ustanovení článků 28 a 30 ES, jakož i čl. 3 odst. 2 a 8, a čl. 20 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES, ve spojení s čl. 3 odst. 2 a 3 a článku 16 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a čl. 3 a 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/77/ES ze dne 27. září 2001 o podpoře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na vnitřním trhu s elektřinou, musí být vykládány v tom smyslu, že brání právní úpravě, jako je besluit van de Vlaamse regering inzake de bevordering van elektriciteitsopwekking uit hernieuwbare energiebronnen (vyhláška vlámské vlády o podpoře výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie) ze dne 28. září 2001 a besluit van de Vlaamse regering inzake de bevordering van elektriciteitsopwekking uit hernieuwbare energiebronnen (vyhláška vlámské vlády o podpoře výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie) ze dne 5. března 2004, která ukládá režim bezplatné distribuce zelené elektřiny v distribučních sítích nacházejících se v dotčeném regionu a zároveň omezuje výhody uvedeného režimu, v případě prvně uvedené vyhlášky, pouze na zelenou elektřinu dodávanou přímo výrobními zařízeními do uvedených distribučních sítí, a v případě posledně uvedené vyhlášky, pouze na zelenou elektřinu dodávanou přímo takovými zařízeními do distribučních sítí nacházejících se v členském státě, do kterého patří uvedený region.

      (1)  Úř. věst. C 34, 2.2.2015.


title: Věc C-305/09: Žaloba podaná dne 30. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               24.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/11

         Žaloba podaná dne 30. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-305/09)
   2009/C 256/22
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Flynn a E. Righini, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro zrušení režimu podpor, který byl prohlášen za neoprávněný a neslučitelný se společným trhem rozhodnutím Komise 2005/919/ES ze dne 14. prosince 2004: Přímé daňové pobídky společnostem, které se účastní výstav v zahraničí [oznámeno dne 17. prosince 2004 pod číslem K(2004) 4746, Úř. věst. L 335, 21.12.2005, s. 39] a pro navrácení příjemci podpor, které jim byly poskytnuty na základě tohoto režimu, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2, 3 a 4 tohoto rozhodnutí a ze Smlouvy o ES;

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta, ve které měla Itálie zrušit režim podpor a požadovat navrácení podpor poskytnutých neoprávněně, uplynula dva měsíce po oznámení tohoto rozhodnutí. Více než čtyři roky poté bylo italským orgánům navráceno přibližně pouze 65 % podpor, ohledně kterých zaslaly platební výměr a musejí ještě sdělit Komisi částku podpor vyplacených příjemcům, kteří neměli přednostní nárok čerpat z režimu.


title: Věc T-571/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. března 2013 — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik v. OHIM — Impexmetal (FŁT-1) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství FŁT-1 — Starší obrazová ochranná známka Společenství FŁT — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. března 2013 — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik v. OHIM — Impexmetal (FŁT-1)
   (Věc T-571/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství FŁT-1 - Starší obrazová ochranná známka Společenství FŁT - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 129/32
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (Kraśnik, Polsko) (zástupce: J. Sieklucki, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: K. Zajfert, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Impexmetal S.A. (Varšava, Polsko) (zástupce: K. Pyszków, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 6. října 2010 (věc R 1387/2009-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Impexmetal S.A. a Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 63, 26.2.2011.


title: Věc T-322/05: Žaloba podaná dne 18. srpna 2005 – Carsten Brinkmann v. OHIM

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/26

         Žaloba podaná dne 18. srpna 2005 – Carsten Brinkmann v. OHIM
   (Věc T-322/05)
   (2005/C 281/48)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Carsten Brinkmann (Kolín, Německo) (zástupkyně: K. van Bebber, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Terra Networks S.A. (Madrid, Španělsko)
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Úřadu pro harmonizace na vnitřním trhu ze dne 29. října 2004 číslo 646/2004 ve formě rozhodnutí odvolacího senátu ze dne 10. června 2005 (R 1145/2004-I) a uložil náhradu nákladů tohoto řízení,

               —

               zamítnout námitku Terra Networks S.A. ze dne 12. dubna 2002 (námitkové řízení B 502 676) a uložit náhradu nákladů tohoto řízení,

               —

               zapsat slovní ochrannou známku „TERRANUS“ č.j. 2 061 968, pro kterou byla podána přihláška dne 29. ledna 2001, pro zboží a služby ve třídě 36 „pojišťovnictví, finanční služby, peněžní služby, služby nemovitostní, tvorba a zprostředkování podnikových konceptů pro nemovitosti“ .

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobce

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Terranus“ pro zboží a služby v třídě 36 (přihláška č. 2 061 968).

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Terra Networks, S.A.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka „TERRA“ pro zboží a služby ve třídě 36 (ochranná známka Společenství č. 1 332 691, jakož i španělská ochranná známka č. 2 261 483).

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Mezi spornými ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.


title: Věc T-436/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2017 – Neka Novin v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Iránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Ponechání jména žalobkyně na seznamu dotčených osob — Nesprávné právní posouzení — Zjevně nesprávné posouzení — Přiměřenost“

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2017 – Neka Novin v. Rada
   (Věc T-436/14) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Iránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Ponechání jména žalobkyně na seznamu dotčených osob - Nesprávné právní posouzení - Zjevně nesprávné posouzení - Přiměřenost“)
   (2017/C 121/35)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Neka Novin Co., Private Joint Stock (Téhéran, Irán) (zástupce: L. Vidal, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Vitro a M. Bishop, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Rady ponechat jméno žalobkyně zapsané na seznamu uvedeném v příloze II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. 2010, L 195, s. 39), ve znění rozhodnutí Rady 2011/299/SZBP ze dne 23. května 2011 (Úř. věst. 2011, L 136, s. 65), a na seznamu uvedeném v příloze IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. 2012, L 88, s. 1), oznámeného dne 15. března 2014.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Neka Novin Co., Private Joint Stock ponese vlastní náklady řízení a polovinu nákladů řízení vynaložených Radou Evropské unie.

               3)

               Rada ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 253, 4.8.2014.


title: Věc C-669/11: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Société ED et F Man Alcohols v. Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (Viniflhor) ( „Ochrana finančních zájmů Unie — Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 — Věcná působnost — Pojem „poškození finančních zájmů Unie“ — Jednoduché nabídkové řízení na vývoz alkoholu vinného původu, který je v držení intervenčních agentur — Vývoz části alkoholu z Unie po uplynutí stanovené lhůty — Propadnutí jistoty na řádné provedení — Správní opatření — Správní sankce — Nařízení (ES) č. 360/95 — Nařízení (ES) č. 1623/2000 — Zpětné použití nejmírnější sankce“ )

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/17

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Société ED et F Man Alcohols v. Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (Viniflhor)
   (Věc C-669/11) (1)

   („Ochrana finančních zájmů Unie - Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 - Věcná působnost - Pojem „poškození finančních zájmů Unie“ - Jednoduché nabídkové řízení na vývoz alkoholu vinného původu, který je v držení intervenčních agentur - Vývoz části alkoholu z Unie po uplynutí stanovené lhůty - Propadnutí jistoty na řádné provedení - Správní opatření - Správní sankce - Nařízení (ES) č. 360/95 - Nařízení (ES) č. 1623/2000 - Zpětné použití nejmírnější sankce“)
   2012/C 366/28
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Société ED et F Man Alcohols

      Odpůrce: Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (Viniflhor)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Conseil d'État — Výklad čl. 5 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 360/95 ze dne 22. února 1995, kterým se zahajuje prodej prostřednictvím jednoduchých nabídkových řízení na vývoz alkoholu vinného původu, který je v držení intervenčních agentur (neoficiální překlad) (Úř. věst. L 41, s. 14), čl. 91 odst. 12 nařízení Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu (Úř. věst. L 194, s. 45; Zvl. vyd. 03/30, s. 182), článku 1 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1; Zvl. vyd. 01/01, s. 340), jakož i ustanovení nařízení Komise (EHS) č. 377/93 ze dne 12. února 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro odbyt alkoholu, jenž byl získán destilací uvedenou v článcích 35, 36 a 39 nařízení Rady (EHS) č. 822/87 a je v držení intervenčních agentur (Úř. věst. L 43, s. 6), a nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty (Úř. věst. L 205, s. 5; Zvl. vyd. 03/06, s. 186) — Prodej prostřednictvím jednoduchých nabídkových řízení na vývoz alkoholu vinného původu, který je v držení intervenčních agentur, za účelem jejich konečného použití v odvětví pohonných hmot — Překročení lhůty určené k vývozu úspěšným účastníkem nabídkového řízení — Správní sankce nebo opatření jiné povahy — Nesplnění povinnosti, které může poškodit unijní rozpočet

      Výrok

               1)

               Skutečnost, že operátor nedodrží lhůtu určenou k vývozu množství alkoholu, které získal v rámci takového nabídkového řízení organizovaného Evropskou komisí, jako je nabídkové řízení upravené nařízením Komise (ES) č. 360/95 ze dne 22. února 1995, kterým se zahajuje prodej prostřednictvím jednoduchých nabídkových řízení na vývoz alkoholu vinného původu, který je v držení intervenčních agentur (neoficiální překlad), představuje „nesrovnalost“ ve smyslu článku 1 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství.

               2)

               Úplné nebo částečné propadnutí jistoty na řádné provedení, jak je stanovena v čl. 5 odst. 5 nařízení č. 360/95, nebo jistoty, která má zajistit vývoz ve stanovených lhůtách, jak je stanovena v čl. 91 odst. 12 nařízení Komise (ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu, spadá pod pojem „správní sankce“ ve smyslu článku 5 nařízení č. 2988/95.

               3)

               Za takových okolností, jako jsou okolnosti v původním řízení, čl. 5 odst. 5 nařízení č. 360/95 představuje právní základ nezbytný pro uložení sankce spočívající v úplném nebo částečném propadnutí jistoty na řádné provedení.

               4)

               Za takových okolností, jako jsou okolnosti ve sporu v původním řízení, čl. 2 odst. 2 nařízení č. 2988/95 musí být vykládán v tom smyslu, že za účelem uložení sankce za nedodržení lhůty stanovené pro vývoz množství alkoholu získaného v nabídkovém řízení do Brazílie na základě ustanovení nařízení č. 360/95 musí vnitrostátní orgány použít sankci stanovenou v čl. 5 odst. 5 posledně uvedeného nařízení, a nikoliv sankci stanovenou v čl. 91 odst. 12 nařízení č. 1623/2000.

      (1)  Úř. věst. C 89, 24.3.2012.


title: Věc T-538/10: Žaloba podaná dne 26. listopadu 2010 — Adamowski v. OHIM — Fagumit (Fagumit)

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/47

         Žaloba podaná dne 26. listopadu 2010 — Adamowski v. OHIM — Fagumit (Fagumit)
   (Věc T-538/10)
   ()
   2011/C 30/85
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ursula Adamowski (Hamburk, Německo) (zástupce: D. von Schultz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit Sp. z o.o. (Wolbrom, Polsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. září 2010 ve věci R 1003/2009-1;

               —

               zamítnout návrh na prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství č. 3 093 226;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení o výmazu, odvolacího řízení a tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „Fagumit“ pro výrobky zařazené do tříd 12 a 17.

      Majitelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit Sp. z o.o.

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: národní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „FAGUMIT“ pro výrobky zařazené do třídy 17.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: odvolání bylo vyhověno a ochranná známka byla prohlášena za neplatnou.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 53 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 (1), neboť další účastnice řízení před odvolacím senátem nepředložila platné doklady, ze kterých by vyplývalo skutečné užívání označení firmy „FAGUMIT“; porušení čl. 53 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009, neboť další účastnice řízení před odvolacím senátem souhlasila se zápisem označení „FAGUMIT“ jako ochranné známky, jakož i porušení čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009, neboť žalobkyni nelze vytýkat žádné jednání nikoliv v dobré víře k relevantnímu okamžiku přihlášení napadené ochranné známky Společenství.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-647/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Bruxelles (Belgie) dne 6. prosince 2013 — Office national de l'emploi v. Marie-Rose Melchior

text:
               1.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 61/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Bruxelles (Belgie) dne 6. prosince 2013 — Office national de l'emploi v. Marie-Rose Melchior
   (Věc C-647/13)
   2014/C 61/07
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour du travail de Bruxelles

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Office national de l'emploi

      Žalovaná: Marie-Rose Melchior

      Předběžné otázky

   Brání jednak zásada loajální spolupráce a čl. 4 odst. 3 SEU a jednak čl. 34 odst. 1 Listiny základních práv tomu, aby za účelem přiznání příspěvků v nezaměstnanosti členský stát odmítl

               —

               zohlednit období odpracovaná v postavení smluvního zaměstnance ve službách orgánu Evropské unie nacházejícího se na území daného členského státu, zejména jestliže, stejně jako před obdobím zaměstnání jako smluvní zaměstnanec, byla práce odváděna v postavení zaměstnance na základě právních předpisů uvedeného členského státu;

               —

               započítat dny nezaměstnanosti, kdy byl vyplácen příspěvek v nezaměstnanosti na základě „Pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství“, jako pracovní dny, zatímco dny nezaměstnanosti, kdy je vyplácen příspěvek v nezaměstnanosti v souladu s právní úpravou uvedeného členského státu, započítávány jsou?


title: Věc T-548/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2016 – Guiral Broto v. EUIPO – Gastro & Soul (Café del Sol) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Café del Sol — Starší národní obrazová ochranná známka Café del Sol — Nepředložení důkazů v jednacím jazyce námitkového řízení — Články 75 a 76 nařízení (ES) č. 207/2009 — Pravidla 19 a 20 nařízení (ES) č. 2868/95 — Právo na obhajobu“

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/45

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2016 – Guiral Broto v. EUIPO – Gastro & Soul (Café del Sol)
   (Věc T-548/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Café del Sol - Starší národní obrazová ochranná známka Café del Sol - Nepředložení důkazů v jednacím jazyce námitkového řízení - Články 75 a 76 nařízení (ES) č. 207/2009 - Pravidla 19 a 20 nařízení (ES) č. 2868/95 - Právo na obhajobu“)
   (2017/C 030/49)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ramón Guiral Broto (Marbella, Španělsko) (zástupce: J. L. de Castro Hermida, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. O’Neill, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. července 2015 (věc R 2755/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi R. Guiralem Brotem a společností Gastro & Soul

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 16. července 2015 (věc R 2755/2014-5), týkající se námitkového řízení mezi Ramónem Guiralem Brotem a společností Gastro & SoulGmbH, se zrušuje.

               2.

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3.

               EUIPO a R. Guiral Broto ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 398, 30.11.2015.


title: Věc C-48/15: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. května 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles - Belgie) – État belge, SPF Finances v. NN (L) International SA, dříve ING International SA, právní nástupce ING Dynamic SA „Řízení o předběžné otázce — Přímé daně — Volný pohyb kapitálu — Volný pohyb služeb — Směrnice 69/335/EHS — Články 2, 4, 10 a 11 — Směrnice 85/611/EHS — Články 10 a 293 ES — Daň, kterou musí každoročně platit subjekty kolektivního investování — Dvojí zdanění — Sankce pro zahraniční subjekty kolektivního investování“

text:
               18.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/6

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. května 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles - Belgie) – État belge, SPF Finances v. NN (L) International SA, dříve ING International SA, právní nástupce ING Dynamic SA
   (Věc C-48/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Přímé daně - Volný pohyb kapitálu - Volný pohyb služeb - Směrnice 69/335/EHS - Články 2, 4, 10 a 11 - Směrnice 85/611/EHS - Články 10 a 293 ES - Daň, kterou musí každoročně platit subjekty kolektivního investování - Dvojí zdanění - Sankce pro zahraniční subjekty kolektivního investování“)
   (2016/C 260/07)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Bruxelles

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: État belge, SPF Finances

      Žalovaná: NN (L) International SA, dříve ING International SA, právní nástupce ING Dynamic SA

      Výrok

               1)

               Články 2, 4, 10 a 11 směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů, ve znění směrnice Rady 85/303/EHS ze dne 10. června 1985, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, která zavádí pro subjekty kolektivního investování takovou každoroční daň, jako je daň dotčená v původním řízení, kterou musí platit zahraniční subjekty kolektivního investování uvádějící podílové jednotky na trh v tomto členském státě.

               2)

               Směrnice Rady 85/611/EHS ze dne 20. prosince 1985 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), případně ve spojení s článkem 10 ES a čl. 293 druhou odrážkou ES, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, která zavádí pro subjekty kolektivního investování takovou každoroční daň, jako je daň dotčená v původním řízení, kterou musí platit zahraniční subjekty kolektivního investování uvádějící podílové jednotky na trh v tomto členském státě, pokud je tato právní úprava uplatňována nediskriminačním způsobem.

               3)

               Článek 56 ES musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, která zavádí takovou každoroční daň, jako je daň dotčená v původním řízení, kterou musí platit zahraniční subjekty kolektivního investování uvádějící podílové jednotky na trh v tomto členském státě.

               4)

               Článek 49 ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je článek 162 druhý pododstavec zákona o dědické dani, ve znění programového zákona ze dne 22. prosince 2003, v níž členský stát stanoví zvláštní sankci, a sice soudní zákaz pro zahraniční subjekty kolektivního investování uvádět v tomto státě v budoucnosti na trh podílové jednotky, pokud tyto subjekty kolektivního investování nesplnily povinnost podat přiznání pro účely vymáhání každoroční daně nebo tuto daň nezaplatily.

      (1)  Úř. věst. C 138, 27. 4. 2015.


title: Věc C-6/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 3. ledna 2012 — P Oy

text:
               25.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 58/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 3. ledna 2012 — P Oy
   (Věc C-6/12)
   2012/C 58/09
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci původního řízení

      Stěžovatelka: P Oy

      Další účastník řízení: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Předběžné otázky

               1)

               Má být kritérium selektivnosti uvedené v čl. 107 odst. 1 SFEU týkající se řízení o udělení výjimky, jakým je řízení podle § 122 odst. 3 finského zákona o dani z příjmů, vykládáno v tom smyslu, že je překážkou pro udělení povolení odpočíst ztráty v případě změny vlastníků podílů, pokud se přitom nedodrží postup podle čl. 108 odst. 3 věty třetí SFEU?

               2)

               Má se v rámci výkladu kritéria selektivnosti, a to zejména při určení referenční skupiny, vycházet ze základního pravidla vyjádřeného v § 117 a § 119 finského zákona o dani z příjmů, podle kterého může společnost provést odpočet zjištěné ztráty, anebo je při výkladu kritéria selektivnosti třeba vycházet z ustanovení, která se týkají změn vlastníků podílů?

               3)

               Pokud je kritérium selektivnosti podle článku 107 SFEU pokládáno v zásadě za naplněné, lze pokládat za odůvodněnou takovou právní úpravu, jako je úprava obsažená v § 122 odst. 3 finského zákona o dani z příjmů, jelikož se jedná o mechanismus spjatý s daňovým systémem, který je nezbytný například za účelem zamezení daňovým únikům?

               4)

               Jaký význam je třeba při posuzování, zda je dáno možné odůvodnění a zda se jedná o mechanismus spjatý s daňovým systémem, přisuzovat velikosti prostoru příslušných orgánů pro volné uvážení? Vyžaduje se v případě mechanismu spjatého s daňovým systémem, aby subjektu, který používá zákon, nezůstal žádný prostor pro volné uvážení a aby byly v zákoně přesně stanoveny podmínky použití výjimky?


title: Věc T-186/12: Žaloba podaná dne 26. dubna 2012 — Verus v. OHIM — Maquet (LUCEA LED)

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/18

         Žaloba podaná dne 26. dubna 2012 — Verus v. OHIM — Maquet (LUCEA LED)
   (Věc T-186/12)
   2012/C 200/38
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Verus Eood (Sofie, Bulharsko) (zástupce: S. Vykydal, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Maquet SAS (Ardon, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 13. února 2012 ve věci R 67/2011-4 a vrátil věc zpět odvolacímu senátu;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení vzniklých před Tribunálem a před odvolacím senátem

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Maquet SAS

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „LUCEA LED“ pro výrobky zařazené do třídy 10

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „LUCEO“ pro výrobky zařazené do tříd 10, 12 a 28

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitkám bylo vyhověno.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Odvolání bylo vyhověno a námitky byly zamítnuty.

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 nařízení č. 207/2009,

               —

               porušení čl. 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009,

               —

               porušení článku 75 druhé věty nařízení č. 207/2009,

               —

               porušení pravidla 6 odst. 4 prováděcího nařízení č. 2868/95 ve spojení s usnesením č. EX-05-5,

               —

               porušení článku 42 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-311/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de Première Instance de Mons (Belgie) dne 14. července 2008 – Société de Gestion Industrielle (SGI) v. Belgický stát

text:
               11.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de Première Instance de Mons (Belgie) dne 14. července 2008 – Société de Gestion Industrielle (SGI) v. Belgický stát
   (Věc C-311/08)
   (2008/C 260/07)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal de Première Instance de Mons
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Société de Gestion Industrielle (SGI)

      Žalovaný: Belgický stát
   Předběžné otázky

               1)

               Brání článek 43 Smlouvy o ES, ve vzájemném spojení s článkem 48, případně též s článkem 12 téže Smlouvy, právním předpisům členského státu, které, jako právní předpisy dotčené v projednávaném případě, ukládají zdanění zvláštní výhody u belgické společnosti-rezidenta, která tuto výhodu poskytla společnosti usazené v jiném členském státě, k níž je belgická společnost přímo či nepřímo ve vztahu závislosti, zatímco za totožných podmínek nemůže být belgická společnost – rezident zdaněna ze zvláštní výhody, je-li tato výhoda poskytnuta jiné společnosti usazené v Belgii, k níž je belgická společnost přímo či nepřímo ve vztahu závislosti?

               2)

               Brání článek 56 Smlouvy o ES, ve vzájemném spojení s článkem 48, případně též s článkem 12 téže Smlouvy, právním předpisům členského státu, které, jako právní předpisy dotčené v projednávaném případě, ukládají zdanění zvláštní výhody u belgické společnosti-rezidenta, která tuto výhodu poskytla společnosti usazené v jiném členském státě, k níž je belgická společnost přímo či nepřímo ve vztahu závislosti, zatímco za totožných podmínek nemůže být belgická společnost – rezident zdaněna ze zvláštní výhody, je-li tato výhoda poskytnuta jiné společnosti usazené v Belgii, k níž je belgická společnost přímo či nepřímo ve vztahu závislosti?


title: Věc T-567/14: Žaloba podaná dne 1. srpna 2014 – „Grup“ OOD v. OHIM – Kosta Iliev (Group Company TOURISM & TRAVEL)

text:
               20.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/18

         Žaloba podaná dne 1. srpna 2014 – „Grup“ OOD v. OHIM – Kosta Iliev (Group Company TOURISM & TRAVEL)
   (Věc T-567/14)
   2014/C 372/23
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: bulharština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně:„Grup“ OOD (Sofie, Bulharsko) (zástupci: Dragija Dragiev a Andrej Andreev, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Kosta Iliev (Sofie, Bulharsko) (zástupce: Patentová a známková kancelář Zlatarevi)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu (OHIM) R 1587/2013-4 ze dne 2. června 2014 na základě čl. 65 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009,

               —

               uložil OHIM a v případě vedlejšího účastenství v řízení před Tribunálem dotčenému vedlejšímu účastníkovi náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Kosta Iliev

      Dotčená ochranná známka Společenství: barevná obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „GROUP Company TOURISM & TRAVEL“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 35, 39 a 43

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení:„Grup“ OOD

      Namítaná ochranná známka nebo označení: nezapsaná ochranná známka, která spočívá v hmotněprávních nárocích na označení se slovními prvky „Group company“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání jako neopodstatněného

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 76 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009 (obsah bulharského zákona byl bez návrhu zjištěn nesprávně);

               —

               porušení čl. 76 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 (předložené důkazy nebyly dostatečně a správně posouzeny);

               —

               porušení čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 (předložené důkazy a právní argumenty nebyly zkoumány na základě předpokladů stanovených v tomto ustanovení).


title: Věc C-552/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Mönchengladbach (Německo) dne 2. listopadu 2011 — Gisbert Thöne v. MF Global UK Ltd a Frank Kucksdorf

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Mönchengladbach (Německo) dne 2. listopadu 2011 — Gisbert Thöne v. MF Global UK Ltd a Frank Kucksdorf
   (Věc C-552/11)
   2012/C 65/04
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Mönchengladbach

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Gisbert Thöne

      Žalovaní: MF Global UK Ltd a Frank Kucksdorf
   Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 8. prosince 2011 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.


title: Věc C-469/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgerichts Wien (Rakousko) dne 22. října 2012 — Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH v. Olbrich Transport und Logistik GmbH

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgerichts Wien (Rakousko) dne 22. října 2012 — Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH v. Olbrich Transport und Logistik GmbH
   (Věc C-469/12)
   2013/C 26/35
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Handelsgerichts Wien

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH

      Žalovaná: Olbrich Transport und Logistik GmbH

      Předběžné otázky

   Je smlouva o skladování zboží smlouvou o „poskytování služeb“ ve smyslu čl. 5 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 44/2001 (1) ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (nařízení č. 44/2001)?

      (1)  Úř.věst. 2001, L 12, s. 1.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 8. července 2004 ve věci C-27/03: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 91/271/EHS — Rozhodnutí 93/481/EHS — Odvádění a čištění městských odpadních vod — Neprovedení směrnice v předepsané lhůtě)

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/4

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 8. července 2004
   ve věci C-27/03: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 91/271/EHS - Rozhodnutí 93/481/EHS - Odvádění a čištění městských odpadních vod - Neprovedení směrnice v předepsané lhůtě)
   (2004/C 217/07)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-27/03, Komise Evropských společenství (zmocněnci: G. Valero Jordana a M. van Beek) proti Belgickému království (zmocněnci: A. Snoecx, ve spolupráci s A. Cornet), jejímž předmětem je určení, že Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro úplné uplatnění článků 3, 5 a 17 – tohoto posledního článku čteného ve spojení s články 3 a 4 – směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, s. 40), jakož i rozhodnutí Komise 93/481/EHS ze dne 28. července 1993 o formulářích pro předkládání státních programů podle článku 17 směrnice Rady 91/271 (Úř. věst. L 226, s. 23), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice a rozhodnutí, Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení J. N. Cunha Rodrigues, předseda senátu, J.-P. Puissochet a F. Macken (zpravodaj), soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, tajemník: R. Grass, vydal dne 8. července 2004 tento rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro úplné uplatnění článků 3, 5 a 17 – tohoto posledního článku čteného ve spojení s články 3 a 4 – směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod, jakož i rozhodnutí Komise 93/481/EHS ze dne 28. července 1993 o formulářích pro předkládání státních programů podle článku 17 směrnice 91/271, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 226 ES, jakož i z uvedené směrnice a rozhodnutí.

               2.

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 70, 22. 3. 2003


title: Věc T-149/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 14. května 2007 – Czigàny a další v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Hodnocení — Posudek o vývoji služebního postupu — Hodnotící období 2001/2002 — Žaloba zjevně nepřípustná a zjevně postrádající jakékoli právní opodstatnění )

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/25

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 14. května 2007 – Czigàny a další v. Komise
   (Věc T-149/04) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Hodnocení - Posudek o vývoji služebního postupu - Hodnotící období 2001/2002 - Žaloba zjevně nepřípustná a zjevně postrádající jakékoli právní opodstatnění“)
   (2007/C 170/50)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Imre Czigàny (Rhode-Saint-Genèse, Belgie), Isabel Alves (Lucemburk, Lucembursko), Georgette Henningsen (Brusel, Belgie) a Michel Lucas (Tervuren, Belgie) (zástupci: původně G. Bounéou a F. Frabetti, poté F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a H. Krämer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení hodnotícího období 2001/2002, pokud jde o žalobce, a podpůrně posudků o vývoji služebního postupu žalobců za toto období.
   Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako zčásti zjevně nepřípustná a ve zbývající části jako zjevně postrádající jakékoli právní opodstatnění.

               2)

               Žalobci ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 168, 26.6.2004.


title: Věc C-474/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Efeteio Athinon (Řecko) dne 21. listopadu 2006 – Farmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonymi Etaireia v. GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Efeteio Athinon (Řecko) dne 21. listopadu 2006 – Farmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonymi Etaireia v. GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Věc C-474/06)
   (2007/C 20/09)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Efeteio Athinon (Řecko).
   Účastnice původního řízení

      Odvolatelka: Farmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonymi Etaireia.

      Odpůrkyně: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton.
   Předběžné otázky

               1)

               Představuje odmítnutí podniku zaujímajícího dominantní postavení uspokojit plně objednávky, které jsou mu zaslány velkoobchodníky s farmaceutickými výrobky, když toto odmítnutí vede k omezení vývozní činnosti těchto velkoobchodníků, a tím i k omezení škody způsobené paralelním obchodem, samo o sobě zneužití ve smyslu článku 82 ES? Je odpověď na tuto otázku ovlivněna skutečností, že paralelní obchod je pro velkoobchodníky velmi výnosný vzhledem k rozdílným cenám existujícím v rámci Evropské unie z důvodu státního zásahu, nebo jinak řečeno, skutečností, že trh s farmaceutickými výrobky nevykazuje podmínky čisté hospodářské soutěže, nýbrž se naopak vyznačuje zvýšeným stupněm státního zásahu? Konečně, je příslušný vnitrostátní orgán v oblasti hospodářské soutěže povinen použít pravidla Společenství týkající se hospodářské soutěže stejným způsobem na trhy, které fungují v rámci režimu hospodářské soutěže, a na trhy, na kterých je hospodářská soutěž narušena zásahem státu?

               2)

               Jak má být eventuální zneužití posuzováno, jestliže Soudní dvůr rozhodne, že omezení paralelního obchodu z výše uvedených důvodů nepředstavuje zneužití vždy, když je provedeno podnikem v dominantním postavení?

         Obzvláště:

               2.1

               Je vhodné použít kritérium procentního podílu, o který je překročena běžná národní spotřeba, nebo kritérium škody, kterou utrpí podnik v dominantním postavení ve vztahu ke svému celkovému obratu a celkovému zisku? V případě kladné odpovědi, jakým způsobem je třeba určit úroveň procentuálního překročení a výši způsobené škody – škody brané jako určitý procentní podíl z obratu a celkového zisku –, nad kterou dotčené jednání může být kvalifikováno jako zneužití?

               2.2

               Je třeba zaujmout přístup založený na zvážení zájmů a v kladném případě, jaké zájmy musí být takto zváženy?
               Konkrétněji:

                           a)

                           Má na odpověď vliv skutečnost, že pacient – konečný spotřebitel získá omezenou hospodářskou výhodu z paralelního obchodu?

                           b)

                           Je třeba vzít v úvahu zájmy orgánů sociálního zabezpečení na získání levnějších léků, a pokud ano, do jaké míry?

               2.3

               Jaká jiná kritéria a jaké jiné přístupy mohou být považovány v projednávaném případě za vhodné?


title: Věc T-455/17: Žaloba podaná dne 14. července 2017 – Bateni v. Rada

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/36

         Žaloba podaná dne 14. července 2017 – Bateni v. Rada
   (Věc T-455/17)
   (2017/C 300/45)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Naser Bateni (Hamburk, Německo) (zástupci: M. Schlingmann a M. Bever, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               1.

               uložil Evropské unii, zastoupené Radou, zaplatit žalobci 250 000 eur jako náhradu nehmotné újmy, kterou utrpěl v důsledku:

                           —

                           zařazení do tabulky III v příloze II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP na základě rozhodnutí Rady 2011/783/SZBP ze dne 1. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2011, L 319, s. 71) a zařazení do tabulky III v příloze VIII nařízení (EU) č. 961/2010 na základě prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 961/2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2011, L 319, s. 11),

                           —

                           zařazení do tabulky III v příloze IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. 2012, L 88, s. 1),

                           —

                           zařazení do tabulky III v příloze rozhodnutí Rady 2013/661/SZBP ze dne 15. listopadu 2013, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2013, L 306, s. 18) a do tabulky III v příloze prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1154/2013 ze dne 15. listopadu 2013, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2013, L 306, s. 3);

               2.

               uložil Evropské unii, zastoupené Radou, zaplatit úroky z prodlení stanovené na základě úrokové míry převyšující o dva procentní body roční úrokovou sazbu používanou Evropskou centrální bankou pro její hlavní refinanční operace, a to pro období od 24. března 2017 až do úplného zaplacení částky uvedené v bodě 1;

               3.

               uložil Evropské unii, zastoupené Radou, náhradu nákladů řízení, zejména nákladů vynaložených žalobcem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce jeden žalobní důvod.
   Přijetím omezujících opatření ve vztahu k žalobci Rada závažným způsobem porušila právní předpisy chránící žalobce. Žalobce tak utrpěl značnou nehmotnou újmu, za níž mu musí být poskytnuta náhrada.

               —

               Žalobce úspěšně podal žaloby na neplatnost proti svému zařazení na dotčené seznamy. Tribunál tyto právní předpisy zrušil rozsudky ze dne 6. září 2013 ve věcech T-42/12 a T-181/12 a ze dne 16. září 2015 ve věci T-45/14 v rozsahu, v němž se týkaly žalobce. Tribunál tak měl za to, že Rada v žádném případě nepředložila důkazy, které by odůvodňovaly žalobcovo zařazení na seznamy, a dopustila se tak zjevně nesprávného posouzení a porušila svou povinnost řádné péče.

               —

               Podle judikatury Tribunálu (rozsudek ze dne 25. listopadu 2014, Safa Nicu Sepahan Co. v. Rada, T-384/11), kterou následně Soudní dvůr potvrdil (rozsudek ze dne 30. května 2017, C-45/15 P), to představuje závažné porušení důležitých ochranných ustanovení jednotlivých zmocňovacích základů, jakož i základních práv dotčených osob, zejména pak práva na účinnou právní ochranu.

               —

               Pouhé zrušení dotčených právních předpisů není dostatečnou kompenzací. Dalekosáhlé společenské, pracovní a soukromé důsledky dlouhodobého neoprávněného uvádění žalobce na seznamech mohou být zhojeny pouze zaplacením náhrady škody.


title: Věc T-350/17: Žaloba podaná dne 1. června 2017 – Singapore Airlines a Singapore Airlines Cargo v. Komise

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/68

         Žaloba podaná dne 1. června 2017 – Singapore Airlines a Singapore Airlines Cargo v. Komise
   (Věc T-350/17)
   (2017/C 239/79)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Singapore Airlines Ltd (Singapur, Singapur) a Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Singapur) (zástupci: J. Kallaugher a J. Poitras, Solicitors a J. Ruiz Calzado, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               částečně nebo v plném rozsahu zrušil rozhodnutí Komise C(2017) 1742 final ze dne 17. března 2017 o řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 smlouvy mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (AT.39258 – Airfreight) v úplném rozsahu nebo zčásti;

               —

               kromě toho nebo podpůrně, aby významně snížil výši pokutu uloženou žalobkyním;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení a

               —

               přijal jakákoli opatření, která bude Tribunál považovat za vhodná za okolností projednávané věci.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí by mělo být zrušeno, jelikož jeho klíčové zjištění o existenci jediného pokračujícího protiprávního jednání, které se týká služeb letecké nákladní dopravy na všech trasách z letišť a na letiště v EU, je stiženo závažnými vadami nesprávného právního a skutkového posouzení.
               Žalobkyně tvrdí, že v napadeném rozhodnutí zejména nebyla prokázána i) existence celosvětové kartelové dohody; ii) příslušnost rozhodovat o jednání v souvislosti s tržbami za služby letecké nákladní dopravy mimo EU; iii) uplatnění článku 101 SFEU na jednání, které podléhá regulaci cizích států či které je těmito státy vyžadováno; iv) dostatečná spojitost mezi jednáním, které zahrnovalo tři údajné skutky, v nichž spočívalo jediné pokračující protiprávní jednání, tj. palivovými příplatky, bezpečnostními příplatky a údajným odmítnutím plateb provizí z příplatků; v) dostatečná spojitost mezi kontakty leteckých společností na úrovni vedení a chováním na místních trzích.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí by mělo být zrušeno v rozsahu, v němž v něm bylo zjištěno protiprávní jednání, které se týkalo koordinace plateb provizí dodavatelům za příjmy z příplatků.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí by mělo být zrušeno v rozsahu, v němž se konstatování protiprávního jednání, kterého se účastnily žalobkyně, opírá o důkazy, které spočívají pouze v kontaktech mezi členy aliance leteckých nákladních dopravců WOW.
               Žalobkyně tvrdí, že v napadeném rozhodnutí bylo použito nesprávné právní kritérium pro posouzení plné spolupráce ze strany aliance leteckých společností a byla v něm uvedena zásadní nesprávná posouzení stran způsobu fungování sdružení WOW. Žalobkyně dále tvrdí, že jejich kontakty s partnery v rámci WOW probíhaly v rámci skutečného úsilí o vytvoření úspěšné aliance, a nemohlo se tak jednat o projev společného jednání či cíle, které byly považovány za základ jediného pokračujícího protiprávního jednání.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí by mělo být zrušeno, jelikož v něm nebyla prokázána účast žalobkyň na jediném pokračujícím protiprávním jednání.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že (na rozdíl od čtvrtého žalobního důvodu) i pokud by se žalobkyně účastnily určitých aspektů jediného pokračujícího protiprávního jednání, v napadeném rozhodnutí není prokázáno, že by žalobkyně věděly o všech ostatních aspektech jednání, které je uvedeno v napadeném rozhodnutí, zejména o zjevně protiprávní koordinaci na úrovni klíčové skupiny, nebo že by o takovém jednání měly vědět, jak je vyžadováno podle judikatury.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že pokud nebude napadené rozhodnutí zrušeno v plném rozsahu, měla by být pokuta uložená žalobkyním snížena, protože Komise nepostupovala podle požadavků, které jsou jednoznačně stanoveny v pokynech pro výpočet pokut (1), pokud jde o stanovení příslušného obratu, a jelikož uložená pokuta neodráží omezenou účast žalobkyň na jediném pokračujícím protiprávním jednání a nižší závažnost jednání žalobkyň (jak je uvedeno ve třetím, čtvrtém a pátém žalobním důvodu).

      (1)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2).


title: Věc T-58/11 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. listopadu 2011 — Nolin v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Odnětí bodů za zásluhy a prioritních bodů po povýšení na základě článku 29 Služebního řádu — Právní základ — Pravomoc autora aktu — Zásada zákazu diskriminace“ )

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. listopadu 2011 — Nolin v. Komise
   (Věc T-58/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Odnětí bodů za zásluhy a prioritních bodů po povýšení na základě článku 29 Služebního řádu - Právní základ - Pravomoc autora aktu - Zásada zákazu diskriminace)
   2012/C 6/27
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Michel Nolin (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Baquero Cruz, zmocněnec, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 1. prosince 2010, Nolin v. Komise (F-82/09, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), směřující ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Michel Nolin ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v tomto stupni.

      (1)  Úř. věst. C 89, 19.3.2011.


title: Věc T-385/08: Žaloba podaná dne 15. září 2008 – Nadine Trautwein Rolf Trautwein v. OHIM (Ztvárnění psa)

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/36

         Žaloba podaná dne 15. září 2008 – Nadine Trautwein Rolf Trautwein v. OHIM (Ztvárnění psa)
   (Věc T-385/08)
   (2008/C 313/66)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research Development (Leopoldshöhe, Německo) (zástupci: C. Czychowski, A. Nordemann a A. Dustmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. června 2008 ve věci R 1734/2007-1, jakož i rozhodnutí prvního průzkumového referenta ze dne 25. září 2007 v rozsahu, v němž byla zamítnuta ochrana přihlášky ochranné známky 4829321 pro výrobky „kožené výrobky, pokud jsou zahrnuty ve třídě 18; tašky“ ve třídě 18 a „krmivo/krmivo a nápoje pro domácí zvířata“ ve třídě 31. Vyhovět přihlášce ochranné známky Společenství 4829321 rovněž pro tyto výrobky na zveřejnění;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Ztvárnění psa pro výrobky zařazené do tříd 18, 25 a 31 – přihláška č. 4 829 321

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí pro „oděvy a obuv, jakož i kloboučnické zboží; pásky“ zařazené do třídy 25

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 40/94, jelikož přihlášená ochranná známka není ani přímo popisným, ani výhradně popisným údajem a disponuje nezbytnou rozlišovací způsobilostí.