title: Věc C-529/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 8. května 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Spojené království) — Olaitan Ajoke Alarape, Olukayode Azeez Tijani v. Secretary of State for the Home Department ( „Volný pohyb osob — Nařízení (EHS) č. 1612/68 — Článek 12 — Rozvedený manžel státního příslušníka členského státu, který pracoval v jiném členském státě — Plnoleté dítě pokračující ve studiu v hostitelském členském státě — Právo pobytu rodiče, který je státním příslušníkem třetího státu — Směrnice 2004/38/ES — Články 16 až 18 — Právo trvalého pobytu rodinných příslušníků občana Unie, kteří nemají státní příslušnost žádného členského státu — Legální pobyt — Pobyt založený na uvedeném článku 12“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/13

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 8. května 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Spojené království) — Olaitan Ajoke Alarape, Olukayode Azeez Tijani v. Secretary of State for the Home Department
   (Věc C-529/11) (1)

   (Volný pohyb osob - Nařízení (EHS) č. 1612/68 - Článek 12 - Rozvedený manžel státního příslušníka členského státu, který pracoval v jiném členském státě - Plnoleté dítě pokračující ve studiu v hostitelském členském státě - Právo pobytu rodiče, který je státním příslušníkem třetího státu - Směrnice 2004/38/ES - Články 16 až 18 - Právo trvalého pobytu rodinných příslušníků občana Unie, kteří nemají státní příslušnost žádného členského státu - Legální pobyt - Pobyt založený na uvedeném článku 12)
   2013/C 225/20
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Olaitan Ajoke Alarape, Olukayode Azeez Tijani

      Odpůrce: Secretary of State for the Home Department

      za přítomnosti: AIRE Centre

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Výklad článku 12 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (Úř. věst. L 257, s. 2, Zvl. vyd. 05/01, s. 15) — Právo pobytu, v období po svém rozvodu se státním příslušníkem jiného členského státu vykonávajícím právo volného pohybu, státního příslušníka třetí země, který pečuje o své dítě, jež je starší 21 let a studuje v hostitelském členském státě — Pojem „rodič, který skutečně pečuje o své dítě“ — Kritéria pro posouzení

      Výrok

               1)

               Rodič dítěte, které dosáhlo plnoletosti a získalo přístup ke vzdělávání na základě článku 12 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004, může i nadále požívat odvozeného práva pobytu na základě téhož ustanovení, pokud toto dítě nadále potřebuje přítomnost a péči tohoto rodiče k pokračování ve studiu a jeho ukončení, což musí posoudit předkládající soud s ohledem na veškeré okolnosti věci, která mu byla předložena.

               2)

               Doby pobytu v hostitelském členském státě uskutečněné rodinnými příslušníky občana Unie, kteří nemají státní příslušnost žádného členského státu, nemohou být vzaty v úvahu pro účely nabytí práva trvalého pobytu těmito rodinnými příslušníky ve smyslu této směrnice pouze na základě článku 12 nařízení č. 1612/68, ve znění směrnice 2004/38, když nebyly splněny podmínky pro udělení práva pobytu na základě této směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 370, 17.12.2011.


title: Věc T-9/07: Žaloba podaná dne 9. ledna 2007 – Grupo Promer Mon-Graphic v. OHIM – PepsiCo (vzory)

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/35

         Žaloba podaná dne 9. ledna 2007 – Grupo Promer Mon-Graphic v. OHIM – PepsiCo (vzory)
   (Věc T-9/07)
   (2007/C 56/66)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Grupo Promer Mon-Graphic, SA (Sabadell, Španělsko) (zástupce: R. Almaraz Palmero, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: PepsiCo, Inc. (New York, USA)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 27. října 2006 ve věci R 1001/2005-3;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) a vedlejšímu účastníku řízení, PepsiCo Inc., náhradu veškerých nákladů řízení před Soudem prvního stupně, včetně nákladů řízení před třetím odvolacím senátem.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaný vzor Společenství, jenž je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Zapsaný vzor Společenství pro „propagační předmět[y] na hry“ – vzor Společenství č. 74463-1

      Majitel vzoru Společenství: PepsiCo, Inc.

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti vzoru Společenství: Žalobkyně

      Vzor účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Zapsaný vzor Společenství pro „kovov[é] misk[y] na hry“ – vzor Společenství č. 53186-1

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Prohlášení neplatnosti vzoru Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení a zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti zapsaného vzoru Společenství

      Dovolávané žalobní důvody: Napadený vzor Společenství č. 74463-1 postrádá novost a individuální povahu ve srovnání se zapsaným vzorem Společenství č. 53186-1, kterým se uplatňuje právo přednosti na základě staršího španělského vzoru


title: Věc C-434/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom dne 5. listopadu 2009 — Shirley McCarthy v. Secretary of State for the Home Department

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom dne 5. listopadu 2009 — Shirley McCarthy v. Secretary of State for the Home Department
   (Věc C-434/09)
   2010/C 11/30
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Shirley McCarthy

      Žalovaný: Secretary of State for the Home Department

      Předběžné otázky

               1)

               Je osoba, která má dvojí státní příslušnost, a to Irska a Spojeného království, a která celý život pobývá ve Spojeném království, „oprávněnou osobou“ ve smyslu článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES (1) (dále jen „směrnice“)?

               2)

               Pobývá taková osoba legálně v hostitelském členském státě pro účely článku 16 směrnice za okolností, kdy nesplňuje požadavky článku 7 směrnice 2004/38/ES?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46).


title: Věc T-655/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2015 – FSL a další v. Komise („Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Evropský trh s banány v Itálii, Řecku a Portugalsku — Koordinované určování cen — Přípustnost důkazů — Právo na obhajobu — Zneužití pravomoci — Důkaz protiprávního jednání — Výpočet výše pokuty“)

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2015 – FSL a další v. Komise
   (Věc T-655/11) (1)

   ((„Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh s banány v Itálii, Řecku a Portugalsku - Koordinované určování cen - Přípustnost důkazů - Právo na obhajobu - Zneužití pravomoci - Důkaz protiprávního jednání - Výpočet výše pokuty“))
   (2015/C 262/18)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: FSL Holdings (Anvers, Belgie), Firma Léon Van Parys (Antverpy) a Pacific Fruit Company Italy SpA (Řím, Itálie) (zástupci: P. Vlaemminck, C. Verdonck, B. Van Vooren a B. Gielen, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Kellerbauer a A. Biolan, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2011) 7273 final ze dne 12. října 2011 v řízení podle článku 101 [SFEU] (věc COMP/39.482 – Exotické ovoce – Banány) a podpůrně návrh na snížení pokuty.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 rozhodnutí Komise C (2011) 7273 final ze dne 12. října 2011 v řízení podle článku 101 [SFEU] [věc COMP/39.482 – Exotické ovoce – Banány)] se zrušuje v rozsahu, v němž se vztahuje na období od 11. srpna 2004 do 19. ledna 2005 a v němž se týká společností FSL Holdings, Firma Léon Van Parys a Pacific Fruit Company Italy SpA.

               2)

               Článek 2 rozhodnutí C (2011) 7273 final se zrušuje v rozsahu, v němž stanoví pokutu uloženou společnostem FSL Holdings, Firma Léon Van Parys a Pacific Fruit Company Italy ve výši 8 9 19  000 eur.

               3)

               Výše pokuty uložené společnostem FSL Holdings, Firma Léon Van Parys a Pacific Fruit Company Italy v článku 2 uvedeného rozhodnutí C (2011) 7273 final se stanoví na 6 6 89  000 eur.

               4)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               5)

               FSL Holdings, Firma Léon Van Parys a Pacific Fruit Company Italy ponesou třetinu vlastních nákladů řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

               6)

               Komise ponese polovinu vlastních nákladů řízení a nahradí dvě třetiny nákladů řízení vynaložených společnostmi FSL Holdings, Firma Léon Van Parys a Pacific Fruit Company Italy.

      (1)  Úř. věst. C 58, 25.2.2012.


title: Věc T-398/08: Žaloba podaná dne 22. září 2008 – Sdružení autorů ZAIKS v. Komise

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/53

         Žaloba podaná dne 22. září 2008 – Sdružení autorů „ZAIKS“ v. Komise
   (Věc T-398/08)
   (2008/C 285/94)
   Jednací jazyk: polština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Sdružení autorů „ZAIKS“ (Varšava, Polsko) (zástupci: B. Borkowska, M. Błeszyński, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit článek 3 a čl. 4 odst. 2 a 3 (v části, ve které se tento vztahuje k článku 3) rozhodnutí Komise ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698-CISAC);

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce navrhuje zrušení rozhodnutí Komise ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698-CISAC) v rozsahu, ve kterém se toto vztahuje na jednání ve vzájemné shodě, která se týkají podmínek pro výkon práv k veřejnému provozování hudebních děl a udělení příslušných licencí organizacím pro kolektivní správu autorských práv a která mají formu omezení členství, které je uplatňováno ve vzájemných dohodách tak, jak je to stanoveno ve vzorové smlouvě CISAC (vzorová smlouva Confédération Internationale des Sociétés d'Auteurs et Compositeurs – Mezinárodní konfederace společností autorů a skladatelů) a v praxi uplatňováno.
   Žalobce zakládá svoji žalobu na následujících důvodech:

               —

               neexistence vyváženého zvážení všech podmínek, které jsou podstatné pro správný výklad pojmu „jednání ve vzájemné shodě“, z důvodu neúplného zohlednění skutkového stavu a z důvodu nezohlednění všech vzájemně nerozlučně spjatých prvků kolektivní správy autorských práv;

               —

               nesprávné posouzení důvodů, na kterých je založen princip teritoriality, který byl zvolen ve vzájemných dohodách;

               —

               nesprávný popis a posouzení důsledků případné změny současného systému kolektivní správy autorských práv;

               —

               neexistence posouzení všech důkazních prostředků ve věci, v důsledku nezohlednění žalobcem přednesených skutečností týkajících se zvláštností činnosti sdružení autorů ZAIKS a polských právních předpisů v oblasti kolektivní správy autorských práv.


title: Věc C-543/15: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE) v. Premier ministre a Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/25

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE) v. Premier ministre a Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
   (Věc C-543/15) (1)

   (2016/C 279/36)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 16, 18.1.2016.


title: Věc C-242/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 29. dubna 2013 — Commerz Nederland NV, další účastnice řízení Havenbedrijf Rotterdam NV

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 29. dubna 2013 — Commerz Nederland NV, další účastnice řízení Havenbedrijf Rotterdam NV
   (Věc C-242/13)
   2013/C 207/38
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Commerz Nederland NV

      Další účastnice řízení: Havenbedrijf Rotterdam NV

      Předběžné otázky

               1)

               Brání přičitatelnosti převzetí záruky veřejným podnikem orgánům [veřejné správy], která je nezbytná pro kvalifikaci této záruky jako státní podpory ve smyslu článku 107 a článku 108 SFEU, skutečnost, že záruka byla stejně jako v projednávaném případě převzata (jediným) jednatelem veřejného podniku, který k tomu sice byl podle občanského práva oprávněn, avšak jednal z vlastního popudu, převzetí záruky vědomě tajil a nerespektoval ustanovení stanov veřejného podniku tím, že nezískal souhlas dozorčí rady, a dále je třeba vycházet z toho, že dotčené orgány veřejné správy (v tomto případě město) převzetí záruky nechtěly?

               2)

               Mají tyto okolnosti, v případě, že nutně nebrání přičitatelnosti tohoto opatření orgánům [veřejné správy], význam pro zodpovězení otázky, zda lze převzetí záruky přičítat orgánům [veřejné správy], nebo musí soud provést posouzení ve světle ostatních indicií, které hovoří pro popřípadě proti přičitatelnosti tohoto opatření orgánům [veřejné správy]?


title: Věc T-141/14 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. května 2014 – SolarWorld a další v. Rada „Řízení o předběžných opatřeních — Dumping — Dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Číny — Konečné antidumpingové clo — Návrh na odklad provádění — Nedostatek naléhavosti“

text:
               21.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/18

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. května 2014 – SolarWorld a další v. Rada
   (Věc T-141/14 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Dumping - Dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Číny - Konečné antidumpingové clo - Návrh na odklad provádění - Nedostatek naléhavosti“)
   2014/C 235/23
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: SolarWorld AG (Bonn, Německo), Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Itálie) a Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: L. Ruessmann, advokát, a J. Beck, solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupce: B. Driessen, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na odklad provádění článku 3 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1238/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá uložené prozatímní clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 325, s. 1).

      Výrok

               1)

               Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Rozsudek soudu prvního stupně ze dne 14. října 2004 ve věci T-54/02, Vereins- und Westbank AG proti Komisi Evropských společenství (Hospodářská soutěž — Článek 81 ES — Dohoda o určení cen a způsobů fakturace směnárenských služeb — Německo — Rozsudek pro zmeškání)

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/13

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 14. října 2004
   ve věci T-54/02, Vereins- und Westbank AG proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Hospodářská soutěž - Článek 81 ES - Dohoda o určení cen a způsobů fakturace směnárenských služeb - Německo - Rozsudek pro zmeškání)
   (2004/C 314/34)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-54/02, Vereins- und Westbank AG, se sídlem v Hamburku (Německo), zastoupených J. Schultem, M. Ewenem a A. Neusem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství, jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2003/25/ES ze dne 11. prosince 2001 ohledně řízení zahájeného podle čl. 81 ES [Věc COMP/E-1/37.919) (dříve 37.391) – Bankovní poplatky za měnovou konverzi v eurozóně – Německo] (Úř. věst. 2003, L 15, s. 1), Soud (pátý senát), ve složení P. Lindh, předsedkyně, R. García-Valdecasas a J. D. Cooke, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 14. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Rozhodnutí Komise 2003/25/ES ze dne 11. prosince 2001 ohledně řízení zahájeného podle čl. 81 ES [Věc COMP/E-1/37.919 (dříve 37.391) – Bankovní poplatky za měnovou konverzi v eurozóně – Německo] se ruší v tom, co se týče žalobkyně.

               2.

               Komise nese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 97, 20.4.2002.


title: Věc T-744/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2016 – Puro Italian Style v. EUIPO (smartline) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie smartline — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/46

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2016 – Puro Italian Style v. EUIPO (smartline)
   (Věc T-744/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie smartline - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 030/51)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Puro Italian Style SpA (Modena, Itálie) (zástupce: F. Terrano, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. října 2015 (věc R 2258/2014-1) týkajícímu se přihlášky obrazového označení smartline jako ochranné známky Evropské unie

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Puro Italian Style SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (1)  Úř. věst. C 78, 29.2.2016.


title: Věc T-747/15: Žaloba podaná dne 22. prosince 2015 – EDF v. Komise

text:
               29.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/24

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2015 – EDF v. Komise
   (Věc T-747/15)
   (2016/C 078/35)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Électricité de France (EDF) (Paříž, Francie) (zástupce: M. Debroux, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil články 1, 2, 3, 4 a 5 napadeného rozhodnutí pro procesní, právní a věcné vady;

               —

               podpůrně zrušil články 1, 2 a 3 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž byla částka, kterou má EDF vrátit, značně nadhodnocena, a

               —

               v každém případě uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení článku 266 SFEU.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 107 SFEU. Tento důvod má dvě části.

                           —

                           První část se týká použitelnosti testu soukromého investora a sestává z pěti bodů.

                                       —

                                       První bod, podle něhož Komise neodůvodněně nezohlednila početné dokumenty a písemnosti, které Francie a EDF řádně předložily;

                                       —

                                       Druhý bod, podle něhož Komise systematicky zaměnila faktory týkající se použitelnosti a použití testu soukromého investora.

                                       —

                                       Třetí bod, podle něhož Komise nesprávně vyloučila kritérium poučeného soukromého investora pouze z důvodu, že Francie při posuzování opatření zohlednila aspekty týkající se jejího postavení jakožto orgánu veřejné moci na úkor aspektů týkajících se jejího postavení jakožto akcionáře.

                                       —

                                       Čtvrtý bod, podle něhož Komise nesprávně přičetla EDF povinnost mít formální obchodní plán za účelem odůvodnění použitelnosti kritéria poučeného soukromého investora.

                                       —

                                       Pátý bod, podle něhož Komise ignorovala povahu a předmět tohoto opatření, jeho kontext, jakož i cíl a pravidla, kterými se řídí.

                           —

                           Druhá část týkající se použití testu soukromého investora a sestává ze tří bodů.

                                       —

                                       První bod, podle něhož Komise nesprávně konstatovala, že Oxerova zpráva není přípustná jako důkaz.

                                       —

                                       Druhý bod, podle něhož metodika Komise trpí zásadními vadami. Zaprvé, Komise nezohlednila historický kontext ani kritéria použitá tehdejšími investory. Zadruhé, hypotéza „daňové úlevy“, na níž Komise trvala, je nejen z právního hlediska nesprávná, ale způsobila i chyby při posuzování relevance investic. Zatřetí, Komise se dopustila několika metodologických pochybení, přičemž jakékoli z nich prokazuje, že kritérium soukromého investora zjevně nebylo použito.

                                       —

                                       Třetí bod se týká důsledků metodologických pochybení Komise.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z nedostatečného odůvodnění napadeného rozhodnutí.

         Na podporu žaloby uvádí žalobkyně dva podpůrné důvody.

               1.

               První podpůrný důvod vychází z toho, že většina údajné podpory je promlčena. Tento důvod má dvě části.

                           —

                           První část, podle níž jde v zásadě o existující podporu vyplývající z opatření přijatého před otevřením evropského trhu s elektřinou hospodářské soutěži.

                           —

                           Druhá část, podle níž značná část údajné podpory vyplývá z opatření přijatého více než deset let před prvním vyšetřovacím úkonem.

               2.

               Druhý podpůrný důvod vychází z chyb ve výpočtu, kterých se Komise dopustila při vymezování výše údajné podpory. Tento důvod má tři části:

                           —

                           První část, podle níž Komise pochybila stran celkové částky rezerv pro obnovu.

                           —

                           Druhá část, podle níž Komise pochybila stran použitelné sazby daně.

                           —

                           Třetí část, podle níž měla být údajná částka podpory upravena na základě těchto opravených údajů.


title: Věc C-468/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. srpna 2013 MOL Olaj- és Gázipari Nyrt. proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 27. června 2013 ve věci T-367/12: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/45

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. srpna 2013 MOL Olaj- és Gázipari Nyrt. proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 27. června 2013 ve věci T-367/12: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-468/13 P)
   2013/C 344/77
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (zástupce: K. Szamosi, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit rozsudek Tribunálu Evropské Unie ze dne 27. června ve věci T-367/12 a zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 30. května 2012 ve věci R 2532/2011-2, v rozsahu, v němž je zamítnuto odvolání vedlejšího účastníka a potvrzeno zamítnutí jeho námitky; nebo podpůrně

               —

               vrátit věc zpět Tribunálu ke konečnému rozhodnutí ve věci; a

               —

               uložit odpůrci náhradu nákladů řízení v prvním i druhém stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že

               —

               konstatování Tribunálu ohledně přípustnosti argumentů navrhovatelky přednesených před OHIM je jednak irelevantní a jednak neodůvodněné a nesprávné; Tribunál tak porušil článek 44 jednacího řádu a článek 21 statutu Soudního dvora.

               —

               nebylo třeba odhlédnout od důkazů předložených navrhovatelkou v řízení před Tribunálem a nebyl k tomu dán žádný právní základ, a Tribunál proto porušil čl. 65 odst. 2 nařízení o ochranné známce Společenství (1) a čl. 135 odst. 4 jednacího řádu, když důkazy navrhovatelky považoval za nepřípustné.

               —

               Tribunál porušil nařízení o ochranné známce Společenství při určování relevantní veřejnosti a jejího významu při posuzování pravděpodobnosti záměny.

               —

               Tribunál porušil nařízení o ochranné známce Společenství a ustálenou judikaturu, když konstatoval, že jsou předmětné služby považovány za identické.

               —

               Tribunál neposoudil jednoznačně a zvlášť aspekty vizuální, zvukové a obsahové podobnosti a nezkoumal relevantní okolnosti věci s ohledem na toto posouzení, čímž porušil nařízení o ochranné známce Společenství.

               —

               Tribunál porušil právní předpisy, když konstatoval, že odvolací senát správně určil, že hrozí nebezpečí záměny starších ochranných známek vedlejšího účastníka řízení a přihlášky ochranné známky Společenství navrhovatelky.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 o ochranné známce Společenství ze dne 26. února 2009, Úř. věst. L 78, s. 1.


title: Věc T-314/11: Žaloba podaná dne 17. června 2011 — Fortress Participations v. OHIM — Fortress Investment Group a Fortress Investment Group (Spojené království) (FORTRESS)

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/32

         Žaloba podaná dne 17. června 2011 — Fortress Participations v. OHIM — Fortress Investment Group a Fortress Investment Group (Spojené království) (FORTRESS)
   (Věc T-314/11)
   2011/C 238/55
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fortress Participations BV (Rotterdam, Nizozemsko) (zástupci: M.L.J. van de Braak, advokát, B. Ladas, Solicitor a S. Malynicz, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Fortress Investment Group LLC (New York, Spojené státy americké) a Fortress Investment Group (Spojené království) Ltd (Londýn, Spojené království)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. dubna 2011 ve věci R 354/2009-2 a

               —

               nařídit žalovanému a dalším účastnicím řízení, že ponesou vlastní náklady řízení před Úřadem a Tribunálem a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Obrazová ochranná známka „FORTRESS“ v červené, černé a bílé barvě pro služby zařazené do tříd 35, 36 a 42 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 3398451

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti zakládají svůj návrh na relativních důvodech neplatnosti podle čl. 53 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 8 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 207/2009. Jejich návrh je dále založen na nezapsaných ochranných známkách Spojeného království „FORTRESS“, „FORTRESS INVESTMENTS“ a „FORTRESS INVESTMENT GROUP“ používaných v obchodním styku.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 207/2009, jelikož odvolací senát řádně nezkoumal otázku goodwill (přitažlivost pro klientelu) podle právních předpisů Spojeného království o neoprávněném nakládání s označením a řádně nevyhodnotil riziko klamavé prezentace a z toho vyplývající újmu.


title: Věc T-94/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. března 2010 — Centre de coordination Carrefour v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Režim podpor ve prospěch koordinačních center usazených v Belgii — Nové rozhodnutí Komise přijaté v návaznosti na částečné zrušení Soudním dvorem — Nedostatek právního zájmu na podání žaloby — Nepřípustnost )

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/41

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. března 2010 — Centre de coordination Carrefour v. Komise
   (Věc T-94/08) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Režim podpor ve prospěch koordinačních center usazených v Belgii - Nové rozhodnutí Komise přijaté v návaznosti na částečné zrušení Soudním dvorem - Nedostatek právního zájmu na podání žaloby - Nepřípustnost“)
   2010/C 113/65
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Centre de coordination Carrefour SNC (Brusel, Belgie) (zástupci: X. Clarebout a K. Platteau, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupce: J. P. Keppenne, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2008/283/ES ze dne 13. listopadu 2007 o režimu podpor zavedeném Belgií ve prospěch koordinačních center usazených v Belgii, kterým se mění rozhodnutí 2003/757/ES (Úř. věst. 2008, L 90, s. 7), v rozsahu, v němž neposkytuje přiměřené přechodné období.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Centre de coordination Carrefour SNC se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008.


title: Věc C-121/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. března 2012 Bernhardem Rintischem proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. prosince 2011 ve věci T-109/09, Bernhard Rintisch v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. března 2012 Bernhardem Rintischem proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. prosince 2011 ve věci T-109/09, Bernhard Rintisch v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-121/12 P)
   2012/C 165/16
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Bernhard Rintisch (zástupce: A. Dreyer, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Valfleuri Pâtes alimentaires SA

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek sedmého senátu Tribunálu (Soudu prvního stupně) ze dne 16. prosince 2011 ve věci T-109/09;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatel uvádí, že napadený rozsudek musí být zrušen z důvodu, že Tribunál porušil čl. 74 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 40/94 (1) (nyní čl. 76 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (2)), a z důvodu zneužití pravomoci. Podle názoru navrhovatele Tribunál nesprávně vyložil čl. 74 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 40/94, když rozhodl, že odvolací senát postupoval správně, když nezohlednil písemnosti a důkazy předložené navrhovatelem. Tribunál nesprávně rozhodl, že odvolací senát právem odmítl použít diskreční pravomoc, když nezohlednil výše uvedené písemnosti.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc T-282/14: Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – Bayer MaterialScience v. Komise „Státní podpory — Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie a energeticky náročných podniků — Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU — Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/66

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – Bayer MaterialScience v. Komise
   (Věc T-282/14) (1)

   („Státní podpory - Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie a energeticky náročných podniků - Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU - Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 294/80)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bayer MaterialScience AG (Leverkusen, Německo) (zástupci: C. Arhold, L. Petersen, F.-A. Wesche, N. Wimmer a T. Woltering, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci, ve spolupráci s C. von Donatem a G. Quardt, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4424 final ze dne 18. prosince 2013 o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci opatření zavedených Spolkovou republikou Německo ve prospěch elektřiny pocházející z obnovitelných zdrojů a uživatelů s vysokou spotřebou energie [státní podpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               O návrhu Kontrolního úřadu ESVO na vstup do řízení jako vedlejší účastník již není třeba rozhodnout.

               3)

               Bayer MaterialScience AG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               4)

               Kontrolní úřad ESVO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc C-403/04P P: Opravný prostředek podaný dne 22. září 2004 Sumitomo Metal Industries Ltd proti rozsudku vydanému dne 8. července 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým senátem) ve spojených věcech T-67/00, T-68/00, T-71/00 a T-78/00 mezi JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp., Sumitomo Metal Industries Ltd a Komisí Evropských společenství

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/9

         Opravný prostředek podaný dne 22. září 2004 Sumitomo Metal Industries Ltd proti rozsudku vydanému dne 8. července 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým senátem) ve spojených věcech T-67/00, T-68/00, T-71/00 a T-78/00 mezi JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp., Sumitomo Metal Industries Ltd a Komisí Evropských společenství
   (Věc C-403/04P P)
   (2004/C 284/19)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 22. září 2004 opravný prostředek podaný Sumitomo Metal Industries Ltd, se sídlem v Osace (Japonsko), zastoupené C. Vajdou a G. Sproulem, advokáty proti rozsudku vydanému dne 8. července 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým senátem) ve spojených o věcech T-67/00, T-68/00, T-71/00 a T-78/00 mezi JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp., Sumitomo Metal Industries Ltd a Komisí Evropských společenství.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               i)

               prohlásil tento opravný prostředek proti rozsudku ve spojených věcech T-67/00, T-68/00, T-71/00 a T-78/00 ze přípustný v celém rozsahu, nebo v části týkající se účastníka řízení a uvedený rozsudek zrušil zcela, nebo v části týkající se účastníka řízení;

               ii)

               zrušil článek 1 a články 3 až 6 napadeného rozsudku zcela, nebo v části týkající se společnosti SMI;

               iii)

               uložil Komisi zaplatit společnosti SMI náhradu škody vniklé na základě porušení čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o lidských právech, ve výši alespoň 1 012 332 eur, která se skládá z částky 217 183 eur (dodatečné náklady bankovní záruky), částky 620 249 eur (dodatečné náklady úroků z prodlení), a částky 175 000 eur; a

               iv)

               uložil Komisi nahradit SMI náklady řízení, a to jak náklady řízení před Soudním dvorem, tak i náklady řízení před Soudem prvního stupně.

         Důvody opravného prostředku a hlavní argumenty:
   Účastník řízení podávající opravný prostředek uvádí, že rozsudek Soudu prvního stupně má být zrušen z následujících důvodů:

               a)

               Soud prvního stupně tím, že použil nesprávný postup dokazování ve věci, ve které účastník řízení podávající opravný prostředek prokázal, že výpověď Komise je neslučitelná s jeho obchodními zájmy a je tedy iracionální, se dopustil právního omylu;

               b)

               Soud prvního stupně tím, že použil nesprávný postup dokazování ve věci, ve které jsou písemné důkazy nejednoznačné a ve které účastník řízení podávající opravný prostředek nabídl věrohodné vysvětlení dotčeného jednání, se dopustil právního omylu;

               c)

               Soud prvního stupně tím, že použil nesprávný postup dokazování, pokud jde o posouzení stupně přesvědčivosti, kterým by se napadená výpověď, kterou Komise použila jako hlavní důkaz, měla vyznačovat, ale která je nevěrohodná, velmi nejednoznačná a v rozporu s jinými důkazy, se dopustil právního omylu;

               d)

               Soud prvního stupně tím, že uvedl vnitřně rozporné a nepřiměřené odůvodnění, jelikož dospěl k závěru, že výpověď pana Bechera (zaměstnanec společnosti Mannesmann) ze dne 21. dubna 1997 může potvrdit výpověď pana Verluca, ředitele Vallourec Oil & Gas, týkající se domnělého porušení cizích práv, pokud jde o projektové vodné trubky, se dopustil právního omylu.


title: Věc C-539/07: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/17

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-539/07)
   (2008/C 37/23)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Montaguti a A. Nijenhuis, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že nedala k dispozici úřadům, které mají zasáhnout v naléhavém případě, informace týkající se zjištění polohy volajícího v mezích technických možností, a to pro všechna volání na jednotné evropské číslo tísňového volání „112“, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 26 odst. 3 směrnice 2002/22/ES (1);

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2002/22/ES uplynula dne 24. července 2003.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L 108, s. 51; Zvl. vyd. 13/29, s. 367).


title: Věc C-288/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht München (Německo) dne 15. června 2015 – Medical Imaging Systems GmbH (MIS) v. Hauptzollamt München

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/32

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht München (Německo) dne 15. června 2015 – Medical Imaging Systems GmbH (MIS) v. Hauptzollamt München
   (Věc C-288/15)
   (2015/C 294/39)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht München

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Medical Imaging Systems GmbH (MIS)

      Žalovaný: Hauptzollamt München

      Předběžná otázka

   Je pro zařazení do podpoložky 6211 33 10 00 0 „pracovní oděv“ kombinované nomenklatury (1) relevantní výlučně vnější vzhled nebo účel používání, nebo je třeba při použití všeobecného pravidla 3 písm. b) zohlednit, jaké komponenty zboží mu dávají jeho podstatné rysy?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382, ve znění prováděcího nařízení Komise (EU) č. 927/2012 ze dne 9. října 2012, Úř. věst. L 304, s. 1.


title: Věc T-294/07: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 25. září 2008 – Stepek v. OHIM – Masters Golf Company (GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška ochranné známky Společenství GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN — Starší národní obrazová ochranná známka The Masters a starší národní obrazová ochranná známka The masters GOLF COMPANY — Zpětvzetí odvolání podaného k odvolacímu senátu — Náklady vynaložené v řízení před odvolacím senátem )

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/39

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 25. září 2008 – Stepek v. OHIM – Masters Golf Company (GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN)
   (Věc T-294/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška ochranné známky Společenství GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN - Starší národní obrazová ochranná známka The Masters a starší národní obrazová ochranná známka The masters GOLF COMPANY - Zpětvzetí odvolání podaného k odvolacímu senátu - Náklady vynaložené v řízení před odvolacím senátem“)
   (2008/C 301/67)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Wilhelm Stepek (Stadl-Paura, Rakousko) (zástupci: H. Heigl, W. Berger a G. Lehner, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastník před Soudem: The masters Golf Company Ltd (Weston-Super-Mare, Spojené království)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. května 2007 (věc R 95/2007-1), týkajícího se námitkového řízení mezi The Masters Golf Company Ltd a Wilhemem Stepekem
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Wilhemovi Stepekovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 235, 6.10.2007.


title: Věc C-43/09 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 22. ledna 2010 — Řecká republika v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Rozhodnutí Komise, kterým se snižuje finanční podpora poskytnutá původně z Fondu soudržnosti na projekt nového aténského mezinárodního letiště ve Spata — Žaloba na neplatnost — Zásadu zákazu zpětné účinnosti, právní jistoty a proporcionality — Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/13

         Usnesení Soudního dvora ze dne 22. ledna 2010 — Řecká republika v. Komise
   (Věc C-43/09 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Rozhodnutí Komise, kterým se snižuje finanční podpora poskytnutá původně z Fondu soudržnosti na projekt nového aténského mezinárodního letiště ve Spata - Žaloba na neplatnost - Zásadu zákazu zpětné účinnosti, právní jistoty a proporcionality - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
   2010/C 134/19
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Řecká republika (zástupci: C. Meïdanis a M. Tassopoulou, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou a B. Conte, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) ze dne 19. listopadu 2008, Řecko v. Komise (T-404/05), kterým Tribunál zamítl žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Komise K(2005) 3243 ze dne 1. října 2005, kterým se snižuje finanční podpora poskytnutá původně z Fondu soudržnosti na projekt č. 95/09/65/040, nové aténské mezinárodní letiště ve Spata

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


title: Věc C-614/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2016 Merck KGaA proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 8. září 2016 ve věci T-470/13, Merck KGaA v. Evropská komise

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/40

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2016 Merck KGaA proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 8. září 2016 ve věci T-470/13, Merck KGaA v. Evropská komise
   (Věc C-614/16 P)
   (2017/C 030/44)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Merck KGaA (zástupci: B. Bär-Bouyssière, Rechtsanwalt, S. Smith, Solicitor, R. Kreisberger, Barrister, D. Mackersie, advokátka)

      Další účastnice řízení: Evropská komise, Generics (UK) Ltd

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil bod 1 výroku rozsudku;

               —

               zrušil čl. 1 odst. 1 a čl. 2 odst. 1 rozhodnutí a články 3 a 4 v rozsahu, v němž se týkají společnosti Merck;

               —

               podpůrně zrušil nebo snížil pokutu uloženou společnosti Merck;

               —

               zrušil bod 2 výroku rozsudku a uložil Komisi náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů řízení vynaložených společností Merck v řízení v prvním stupni a v řízení o tomto kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku navrhovatelky vychází z toho, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že konstatoval, že dohody o urovnání patentových sporů uzavřené mezi společnostmi Generics (UK) (dále jen „GUK“) a Lundbeck představují podle čl. 101 odst. 1 SFEU omezení z hlediska cíle:

                           i.

                           V bodě 1 návrhového žádání navrhovatelka tvrdí, že Tribunál použil nesprávné právní standardy a přístup pro určení toho, zda lze dohody o urovnání patentových sporů považovat za omezení z hlediska cíle, zejména s ohledem na právní zásady potvrzené rozsudkem ve věci C-67/13 P, Cartes Bancaires.

                           ii.

                           V bodě 2 návrhového žádání navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení tím, že nepřezkoumal, zda znění dohod o urovnání patentových sporů vykazuje dostatečný stupeň škodlivosti.

                           iii.

                           V bodě 3 návrhového žádání navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení tím, když měl za to, že dohody o urovnání patentových sporů vykazují dostatečný stupeň škodlivosti z toho důvodu, že je lze považovat za rovnocenné dohodám o vyloučení z trhu.

                           iv.

                           V bodě 4 návrhového žádání navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení tím, že měl za to, že dohody o urovnání patentových sporů vykazují dostatečný stupeň škodlivosti, neboť jejich účelem je předejít soudnímu řízení s nejistým výsledkem.

                           v.

                           V bodě 5 návrhového žádání navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení tím, že považoval platbu ve prospěch společnosti GUK na základě dohod o urovnání patentových sporů za jeden z hlavních důkazů omezení z hlediska cíle.

                           vi.

                           V bodě 6 návrhového žádání navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení tím, že se na podporu svého konstatování o omezení z hlediska cíle opíral o skutková posouzení jdoucí nad rámec znění dohod o urovnání patentových sporů.

                           vii.

                           V bodě 7 návrhového žádání navrhovatelka tvrdí, že Tribunál nesprávně konstatoval, že dohody o urovnání patentových sporů týkající se Dohody o EHP překračovaly dosah patentů Lundbeck.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku navrhovatelky vychází z toho, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že konstatoval, že v okamžiku uzavření dohod o urovnání patentových sporů byly společnosti GUK a Lundbeck potenciálními konkurenty:

                           viii.

                           V bodě 8 návrhového žádání navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení tím, že neposoudil skutečnost, zda společnost GUK mohla využít v dostatečně krátkém časovém horizontu osm možností přístupu na trh, kterými argumentovala Komise, jež by byly hospodářsky životaschopné nebo prakticky proveditelné.

                           ix.

                           V bodě 9 návrhového žádání navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení obrácením důkazního břemene, pokud jde o potenciální hospodářskou soutěž.

                           x.

                           V bodě 10 návrhového žádání navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení tím, že považoval skutečnost, kdy strany uzavřely dohody o urovnání patentových sporů, za relevantní pro posouzení potenciální hospodářské soutěže.

                           xi.

                           V bodě 11 návrhového žádání navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení tím, když neuznal, že v rámci posuzování „z hlediska cíle“ nebylo relevantní posouzení potenciální hospodářské soutěže.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku navrhovatelky vychází z toho, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že potvrdil pokutu, kterou Komise uložila navrhovatelce:

                           xii.

                           V bodě 12 návrhového žádání navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení tím, že měl za to, že Komise byla oprávněna uložit navrhovatelce pokutu, nebo případně jí uložit více než symbolickou pokutu.


title: Věc C-274/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. června 2012 Telefónica SA proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 21. března 2012 ve věci T-228/10, Telefónica v. Komise

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/15

         Kasační opravný prostředek podaný dne 1. června 2012 Telefónica SA proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 21. března 2012 ve věci T-228/10, Telefónica v. Komise
   (Věc C-274/12 P)
   2012/C 227/21
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Telefónica SA (zástupci: J. Ruiz Calzado, abogado, M. Núñez-Müller, Rechtsanwalt, J. Domínguez Pérez, abogado)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadené usnesení;

               —

               konstatoval, že žaloba na neplatnost podaná ve věci T-228/10 je přípustná, a vrátil věc Tribunálu k rozhodnutí ve věci samé;

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení o přípustnosti, a to v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Tribunál se tím, že přijal rozhodnutí zasahující do práva na účinnou soudní ochranu, dopustil nesprávného právního posouzení. Zobecněním názoru, že alternativní postup formou řízení o předběžné otázce je za každých okolností vhodný a možný, porušil Tribunál právo žalobkyně na účinnou ochranu, zakotvené v článcích 6 a 13 evropské Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a výslovně uznané v článku 47 Listiny základních práv Evropské unie.

               2)

               Tribunál se nesprávným výkladem judikatury týkající se přípustnosti opravných prostředků proti rozhodnutím o státních podporách, která konstatují protiprávnost a neslučitelnost režimu podpor, dopustil nesprávného právního posouzení.

               3)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu článku 263 čtvrtého pododstavce in fine SFEU. Nesprávné právní posouzení Tribunálu spočívá v tvrzení, že rozhodnutí v oblasti režimů státních podpor, jakým je i napadené rozhodnutí, vyžadují prováděcí opatření ve smyslu nové úpravy ve Smlouvě. Tribunál ve svém usnesení přehlíží, že negativní rozhodnutí v oblasti státních podpor mají přímý účinek, že jejich bezprostředním důsledkem je protiprávnost udělených podpor a že z nich zpravidla plyne povinnost členských států získat tyto podpory zpět.


title: Spojené věci C-316/07, C-358/07 až C-360/07, C-409/07 a C-410/07: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. září 2010 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Giessen, Verwaltungsgericht Stuttgart — Německo) — Markus Stoß (C-316/07), Avalon Service-Online-Dienste GmbH (C-409/07), Olaf Amadeus Wilhelm Happel (C-410/07), Kulpa Automatenservice Asperg GmbH (C-358/07), SOBO Sport & Entertainment GmbH (C-359/07), Andreas Kunert (C-360/07) v. Wetteraukreis (C-316/07, C-409/07, C-410/07), Land Baden Württemberg (C-358/07, C-359/07, C-360/07) ( „Články 43 ES a 49 ES — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Pořádání sportovních sázek podléhající veřejnému monopolu na úrovni spolkové země — Cíl předcházení podněcování k nadměrným výdajům za hru a boje proti hráčské závislosti — Proporcionalita — Omezující opatření, jež musí skutečně směřovat k omezení herních příležitostí a omezení činností hazardních her soudržným a systematickým způsobem — Reklama pocházející od držitele monopolu a vyzývající k účasti na loteriích — Jiné hazardní hry, jež mohou nabízet soukromé hospodářské subjekty — Nárůst nabídky jiných hazardních her — Licence udělená v jiném členském státě — Neexistence povinnosti vzájemného uznávání“ )

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/7

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. září 2010 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Giessen, Verwaltungsgericht Stuttgart — Německo) — Markus Stoß (C-316/07), Avalon Service-Online-Dienste GmbH (C-409/07), Olaf Amadeus Wilhelm Happel (C-410/07), Kulpa Automatenservice Asperg GmbH (C-358/07), SOBO Sport & Entertainment GmbH (C-359/07), Andreas Kunert (C-360/07) v. Wetteraukreis (C-316/07, C-409/07, C-410/07), Land Baden Württemberg (C-358/07, C-359/07, C-360/07)
      (Spojené věci C-316/07, C-358/07 až C-360/07, C-409/07 a C-410/07) (1)

      (Články 43 ES a 49 ES - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Pořádání sportovních sázek podléhající veřejnému monopolu na úrovni spolkové země - Cíl předcházení podněcování k nadměrným výdajům za hru a boje proti hráčské závislosti - Proporcionalita - Omezující opatření, jež musí skutečně směřovat k omezení herních příležitostí a omezení činností hazardních her soudržným a systematickým způsobem - Reklama pocházející od držitele monopolu a vyzývající k účasti na loteriích - Jiné hazardní hry, jež mohou nabízet soukromé hospodářské subjekty - Nárůst nabídky jiných hazardních her - Licence udělená v jiném členském státě - Neexistence povinnosti vzájemného uznávání)
      (2010/C 288/12)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Giessen, Verwaltungsgericht Stuttgart

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Markus Stoß (C-316/07), Avalon Service Online Dienste GmbH (C-409/07), Olaf Amadeus Wilhelm Happel (C-410/07), Kulpa Automatenservice Asperg GmbH (C-358/07), SOBO Sport Entertainment GmbH (C-359/07), Andreas Kunert (C-360/07)

         Žalovaní: Wetteraukreis (C-316/07, C-409/07, C-410/07), Land Baden Württemberg (C-358/07, C-359/07, C-360/07)

         Předmět věci

      Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce — Výklad článku 43 a článku 49 ES — Vnitrostátní právní předpisy zakazující pod hrozbou trestněprávních a správněprávních sankcí činnost sběru sázek na sportovní události při neexistenci povolení vydaného příslušným orgánem, které však není vzhledem ke zřízení veřejného monopolu prakticky možné získat

         Výrok

                  1)

                  Články 43 ES a 49 ES musejí být vykládány v tom smyslu, že:

                              a)

                              za účelem odůvodnění takového veřejného monopolu, který se vztahuje na sportovní sázky a loterie, jako jsou monopoly dotčené ve věcech v původních řízeních, cílem předcházení podněcování k nadměrným výdajům za hru a boje proti hráčské závislosti nemusí být dotčené vnitrostátní orgány nutně schopny předložit studii prokazující přiměřenost uvedeného opatření, jež předcházela přijetí tohoto opatření;

                              b)

                              skutečnost, že členský stát upřednostňuje takový monopol ve vztahu k režimu povolujícímu činnost soukromých hospodářských subjektů, jež jsou oprávněné vykonávat své činnosti v rámci právní úpravy nevýlučného charakteru, může splňovat požadavek přiměřenosti za předpokladu, že vzhledem k tomu, že se jedná o cíl týkající se vysoké úrovně ochrany spotřebitelů, je zavedení uvedeného monopolu provázeno zavedením normativního rámce, jenž zajišťuje, aby byl držitel monopolu skutečně schopen sledovat takový cíl soudržným a systematickým způsobem prostřednictvím nabídky kvantitativně uměřené a kvalitativně regulované v závislosti na uvedeném cíli a podléhající přísné kontrole ze strany veřejných orgánů;

                              c)

                              okolnost, že příslušné orgány členského státu mohou při zajišťování dodržování takového monopolu čelit určitým obtížím s ohledem na pořadatele her a sázek usazené v zahraničí, kteří prostřednictvím internetu a v rozporu s uvedeným monopolem uzavírají sázky s osobami, které se nacházejí v územní působnosti uvedených orgánů, nemůže jako taková ovlivnit případný soulad takového monopolu s uvedenými ustanoveními Smlouvy;

                              d)

                              v situaci, ve které vnitrostátní soud současně konstatuje:

                                          —

                                          že propagační opatření pocházející od držitele takového monopolu a vztahující se na jiné druhy hazardních her, jež jsou rovněž nabízeny tímto držitelem, nejsou omezeny pouze na to, co je nezbytné k nasměrování spotřebitelů k nabídce pocházející od tohoto držitele a k tomu, aby byli spotřebitelé odváděni od jiných nepovolených herních kanálů, ale mají za cíl podporovat sklon spotřebitelů ke hře a povzbuzovat jejich aktivní účast na hře za účelem maximalizace předpokládaných příjmů z takových činností,

                                          —

                                          že jiné druhy hazardních her mohou být provozovány soukromými hospodářskými subjekty, které jsou držiteli povolení, a

                                          —

                                          že s ohledem na jiné druhy hazardních her, na které se nevztahuje uvedený monopol a které krom toho vykazují vyšší potenciál ohrožení závislostí než hry podléhající tomuto monopolu, příslušné orgány vedou nebo tolerují politiky expanze poptávky, jež mohou rozvíjet a povzbuzovat herní činnosti, zejména s cílem maximalizace příjmů pocházejících z těchto činností,
                                          může mít uvedený vnitrostátní soud legitimně za to, že takový monopol není způsobilý zaručit uskutečnění cíle předcházení podněcování k nadměrným výdajům za hru a boje proti hráčské závislosti, za jehož účelem byl zaveden, a přispět k omezení příležitostí ke hře a omezení činností v této oblasti soudržným a systematickým způsobem.

                  2)

                  Články 43 ES a 49 ES musejí být vykládány v tom smyslu, že za současného stavu práva Unie okolnost, že hospodářský subjekt má v členském státě, ve kterém je usazen, povolení, jež mu umožňuje nabízet hazardní hry, nebrání tomu, aby jiný členský stát za dodržení požadavků práva Unie podmínil možnost takového subjektu nabízet takové služby spotřebitelům, již se nacházejí na jeho území, povinností mít povolení vydané jeho orgány.

         (1)  Úř. věst. C 269, 10.11.2007.

         Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc T-329/13: Usnesení Tribunálu ze dne 16. října 2014 – Chatzithoma v. Komise a ECB „Žaloba na neplatnost — Program podpory stability Kypru — Prohlášení Euroskupiny týkající se restrukturalizace bankovního sektoru na Kypru — Nesprávné označení žalované strany v žalobě — Nepřípustnost“

text:
               15.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 448/23

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. října 2014 – Chatzithoma v. Komise a ECB
   (Věc T-329/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Program podpory stability Kypru - Prohlášení Euroskupiny týkající se restrukturalizace bankovního sektoru na Kypru - Nesprávné označení žalované strany v žalobě - Nepřípustnost“)
   (2014/C 448/30)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Petros Chatzithoma (Makedonitissa, Kypr) a Elenitsa Chatzithoma (Makedonitissa) (zástupci: E. Efstathiou, K. Efstathiou a K. Liasidou, advokáti)

      Žalované: Evropská komise (zástupci: B. Smulders, J. P. Keppenne a M. Konstantinidis, zmocněnci) a Evropská centrální banka (ECB) (zástupci: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan a F. Athanasiou, zmocněnci, ve spolupráci s W. Bussianem, W. Devroem a D. Artsem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prohlášení Euroskupiny ze dne 25. března 2013, týkajícího se zejména restrukturalizace bankovního odvětví na Kypru

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Petros Chatzithoma a Elenitsa Chatzithoma ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí a Evropskou centrální bankou (ECB).

      (1)  Úř. věst. C 252, 31.8.2013.


title: Věc C-39/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 27. ledna 2014 – Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG) a další

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 27. ledna 2014 – Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG) a další
   (Věc C-39/14)
   2014/C 102/26
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG)

      Další účastníci řízení: Thomas Erbs, Ursula Erbs

      Schvalovací orgán: Landkreis Jerichower Land

      Předběžná otázka

   Brání článek 107 odstavec 1 SFEU vnitrostátní právní úpravě jako je § 9 odst. 1 bod 3 Grundstücksverkehrsgesetz, která pro zlepšení zemědělské struktury instituci propojené se státem, jako je BVVG, ve výsledku zakazuje prodat zemědělský pozemek určený k prodeji uchazeči s nejvyšší nabídkou předloženou v rámci veřejného nabídkového řízení, když je nejvyšší nabídka v hrubém nepoměru k hodnotě pozemku?


title: Věc T-245/11: Žaloba podaná dne 6. května 2011 — ClientEarth a International Chemical Secretariat v. ECHA

text:
               2.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/20

         Žaloba podaná dne 6. května 2011 — ClientEarth a International Chemical Secretariat v. ECHA
   (Věc T-245/11)
   2011/C 194/33
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: ClientEarth (Londýn, Spojené království) a The International Chemical Secretariat (Gothenburg, Švédsko) (zástupce: P. Kirch, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA)

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               určil, že žalovaná porušila Aarhuskou úmluvu o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí;

               —

               určil, že žalovaná porušila nařízení (ES) č. 1367/2006 (1);

               —

               určil, že žalovaná porušila nařízení (ES) č. 1049/2001 (2);

               —

               zrušil rozhodnutí uvedené v odpovědi žalované ze dne 4. března 2011 potvrzující nezpřístupnění požadovaných dokumentů a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení žalobců, včetně nákladů případných vedlejších účastníků.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobci se svou žalobou domáhají, na základě článku 263 SFEU, zrušení rozhodnutí obsaženého v potvrzující odpovědi žalované ze dne 4. března 2011 odmítnout přístup k dokumentům obsahujícím jména a kontaktní údaje žadatelů o registraci (výrobců/dovozců) značného počtu látek údajně nebezpečných pro lidské zdraví a životní prostřední a jejich množství, jež byla uvedena na trh v EU.
   Na podporu žaloby předkládají žalobci pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 8 odst. 2 nařízení č. 1049/2001, jelikož na potvrzující žádost žalobců nebylo odpovězeno v předepsané lhůtě a nebylo to odůvodněno.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 4 a 6 nařízení č. 1049/2001, jelikož Komise neprovedla konzultaci žadatelů o registraci, aby ověřila existenci obchodního zájmu na nezveřejnění a neuvedla dostatečné důvody prokazující, že je zjevné, že dokumenty nesmí být zpřístupněny.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 1 až 4 Aarhuské úmluvy, jelikož žalobcům nebyl umožněn přístup k požadovaným informacím. Napadené rozhodnutí porušuje rovněž čl. 6 odst. 1 nařízení č. 1367/2006, jelikož nevyložilo výjimky stanovené v článku 4 nařízení č. 1049/2001 restriktivně s přihlédnutím k veřejnému zájmu, jemuž zpřístupnění slouží, a ke skutečnosti, zda se požadované informace týkají emisí do životního prostředí.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 3 první pododstavec nařízení č. 1049/2001, jelikož nebylo prokázáno, že zpřístupnění požadovaných dokumentů by vážně ohrozilo rozhodovací proces ECHA, jakož i čl. 4 odst. 2 první pododstavec tohoto nařízení, jelikož nebyla prokázána existence obchodního zájmu odůvodňujícího nezpřístupnění.

               5)

               Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 3 druhý pododstavec a čl. 4 odst. 2 první pododstavec nařízení č. 1049/2001, jelikož nebylo posouzeno, zda existuje převažující veřejný zájem na zpřístupnění, a odepření nebylo podrobně odůvodněno.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. L 264, s. 13)

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Věc C-397/07: Žaloba podaná dne 27. srpna 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/31

         Žaloba podaná dne 27. srpna 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-397/07)
   (2007/C 269/54)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Gippini Fournier a M. Afonso, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že tím:

                           —

                           že podřídilo uplatnění povinného osvobození od daně z kapitálu určitým podmínkám;

                           —

                           že společnostem, které ve své zemi původu nepodléhaly podobné dani, uložilo nepřímou daň z přenesení sídla skutečného vedení či statutárního sídla společnosti do Španělska;

                           —

                           že společnostem usazeným ve členském státě, který neuplatňuje daň podobnou španělské dani, uložilo nepřímou daň z kapitálu použitého k provedení obchodní operace prostřednictvím dceřiné společnosti či stálé provozovny,

                     Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze směrnice Rady 69/335/EHS (1) ze dne 17. července 1969.

               —

               Uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               —

               Směrnice 69/335 zachovává status quo ohledně svobody členských států znovu zavést daň z kapitálu či uvedené dani znovu podřídit operace, které jsou v současnosti osvobozeny. V důsledku toho Španělsko nemůže zrušit výjimky a zdanit veškeré operace, na které se vztahuje zvláštní režim zavedený královským nařízením č. 4/2004, ale které jsou vyňaty z rozsahu působnosti původního čl. 7 odst. 1 písm. b) a ba). Španělsko musí uplatnit výjimku čl. 45 odst. 1 část B bod 10 na všechny operace v rozsahu působnosti zvláštního režimu královského nařízení č. 4/2004 bez ohledu na to, zda se uvedený režim uplatní, či nikoli.

               —

               Článek 4 směrnice 69/335 stanoví úplný seznam operací, které jsou předmětem daně z kapitálu. Podle čl. 4 odst. 1 písm. g) přenesení sídla skutečného vedení společnosti, sdružení nebo právnické osoby, která je v některém členském státě pro účely ukládání daně z kapitálu za kapitálovou společnost, do tohoto členského státu z členského státu, ve kterém není za kapitálovou společnost považována. V důsledku toho Španělsko nemůže zdanit přenesení sídla skutečného vedení společnosti či statutárního sídla kapitálové společnosti, která ve své zemi původu nepodléhá podobné dani. Přenesení sídla kapitálové společnosti do jiného členského státu není důvodem pro uložení daně z kapitálu ani v případě, že členský stát, v němž byla společnost založena, takovou daň neuplatňuje. Mimoto žádné ustanovení španělské právní úpravy nenaznačuje, že se uplatní výhradně v případě daňových úniků či podvodů.

               —

               Španělsko nemůže podřídit dani z kapitálu část kapitálu použitou k provedení obchodních operací ve Španělsku prostřednictvím dceřiné společnosti či stálé provozovny. Jak jasně vyplývá z čl. 2 odst. 1 směrnice 69/335, Španělsko nemůže podřídit dani z kapitálu společnosti, jejichž sídlo skutečného vedení se nachází v jiném členském státě, a nikoli ve Španělsku. Článek 2 odst. 3 směrnice 69/335 vyhrazuje opatření, které chce uplatnit Španělsko, pro zvláštní případy, kdy se statutární sídlo a sídlo skutečného vedení společnosti nachází ve třetí zemi. Ohledně daňových úniků či podvodů Komise zdůrazňuje, že Španělská opatření se použijí bez jakéhokoli omezení či rozlišení podle toho, zda došlo k daňovému úniku či podvodu. V důsledku toho se Španělsko nemůže platně dovolávat takového odůvodnění.

      (1)  Směrnice Rady ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (Úř. věst. L 249, 3.10.1969, s. 25; Zvl. vyd. 09/01, s. 11–15).


title: Věc C-403/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. srpna 2012 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 14. června 2012 ve věci T-396/09, Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht v. Komise

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/26

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. srpna 2012 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 14. června 2012 ve věci T-396/09, Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht v. Komise
   (Věc C-403/12 P)
   2013/C 9/44
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupce: (P. Oliver, J. P. Keppenne, G. Valero Jordana, P. van Nuffel, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Vereniging Milieudefensie, Sichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht, Nizozemské království, Evropský parlament, Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 14. června 2012 ve věci T-396/09;

               —

               rozhodnout ve věci samé a zamítnout žalobu na zrušení rozhodnutí Komise C(2006) 6121;

               —

               uložit žalobkyním ve věci T-396/09 náhradu nákladů řízení v téže i v projednávané věci.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Kasační opravný prostředek se v podstatě týká otázky, zda bylo Tribunálu, zejména při zohlednění rozsudku Soudního dvora ze dne 8. března 2011, C-240/09, dovoleno zkoumat platnost čl. 10 odst. 1 ve spojení s čl. 2 odst. 1 písm. g) nařízení (ES) č. 1367/2006 (1) na základě čl. 9 odst. 3 Aarhuské (2) úmluvy.
   Komise uvádí dva důvody kasačního opravného prostředku.
   Zaprvé Tribunál — třebaže správně vyjmenoval přísné podmínky, za nichž se podle judikatury Soudního dvora může jednotlivec odvolávat na ustanovení mezinárodních úmluv za účelem přezkumu právních jednání Unie (zejména podmínku, že přezkum na základě ustanovení úmluvy je možný pouze tehdy, nebrání-li tomu druh a struktura této úmluvy, a uplatněná ustanovení se jeví jako bezpodmínečná a dostatečně přesná) — nesprávně rozhodl, že výjimka z těchto podmínek vyplývající z takzvané judikatury Fediol a Nakajima (rozsudky Soudního dvora ze dne 22. června 1989, 70/87, a ze dne 7. května 1991, C-69/89) platí i pro čl. 9 odst. 3 Aarhuské úmluvy.
   Soudní dvůr již ve svém rozsudku ve věci C-240/09 konstatoval, že čl. 9 odst. 3 Aarhuské úmluvy nemá bezprostřední účinek. Dále je judikaturu Fediol a Nakajima jakožto výjimku třeba vykládat restriktivně; dosud se použila pouze v oblasti obchodní politiky, a na oblasti ostatních politik může být použita pouze tehdy, jsou-li podmínky pro toto použití jasně splněny, čemuž tak v daném případě není. Článek 10 odst. 1 nařízení č. 1367/2006 totiž neobsahuje žádný odkaz na ustanovení Aarhuské úmluvy, a ani samo toto ustanovení neobsahuje provedení zvláštního závazku vyplývajícího z této úmluvy ve smyslu judikatury Nakajima. Konečně čl. 9 odst. 3 Aarhuské úmluvy není dostatečně jasný a přesný, aby bylo možno uplatnit výjimku stanovenou podle judikatury Nakajima.
   Zadruhé Komise podpůrně uvádí, že Tribunál nesprávně vyložil čl. 9 odst. 3 Aarhuské úmluvy, když rozhodl, že čl. 10 odst. 1 nařízení č. 1367/2006 porušuje toto ustanovení již z toho důvodu, že přezkumné řízení stanovené v tomto článku 10 je omezeno na jednání k úpravě jednotlivých případů, zatímco Tribunál měl povinnost konkrétně zkoumat, zda byl čl. 9 odst. 3 Aarhuské úmluvy vzhledem k celku právních jednání, jež má jednotlivec k dispozici na vnitrostátní a unijní úrovni, nedostatečně proveden.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. L 264, s. 13).

      (2)  Aarhuská úmluva ze dne 25. června 1998 o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, schválená rozhodnutím Rady 2005/370/ES ze dne 17. února 2005 (Úř. věst. L 124, s. 1).


title: Věc C-445/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 28. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Seusen Sume v. Landkreis Stade, za přítomnosti: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/26

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 28. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Seusen Sume v. Landkreis Stade, za přítomnosti: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   (Věc C-445/14) (1)

   (2015/C 320/38)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 439, 8.12.2014.


title: Věc T-623/11: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2011 — PICO Food v. OHIM — Sobieraj (MILANÓWEK CREAM FUDGE)

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/38

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2011 — PICO Food v. OHIM — Sobieraj (MILANÓWEK CREAM FUDGE)
   (Věc T-623/11)
   2012/C 32/75
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: PICO Food GmbH (Tamm, Německo) (zástupce: M. Douglas, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Bogumit Sobieraj (Milanówek, Polsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 8. září 2011 ve věci R 553/2010-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka Společenství „MILANÓWEK CREAM FUDGE“, pro výrobky třídy 30 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6342455

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Německá obrazová ochranná známka zobrazující krávu zapsaná pod č. 30522224 pro výrobky třídy 30; německá obrazová ochranná známka „Original Sahne Muh-Muhs HANDGESCHNITTEN HANDGEWICKELT“ zapsaná pod č. 30523439 pro výrobky třídy 30; německá obrazová ochranná známka „Original Sahne Muh-Muhs HANDGESCHNITTEN HANDGEWICKELT“ zapsaná pod č. 30702751 pro výrobky třídy 30; německá obrazová ochranná známka „Original Sahne Muh-Muhs HANDGESCHNITTEN HANDGEWICKELT“ zapsaná pod č. 30702748 pro výrobky třídy 30; německá obrazová ochranná známka „SAHNE TOFFEE LUXURY CREAM FUDGE“ zapsaná pod č. 30700574 pro výrobky třídy 30.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát vyložil nesprávně obecné zásady stanovené evropskými soudy a popřel existenci nebezpečí záměny mezi namítanými ochrannými známkami a napadenou přihláškou. Porušení čl. 7 odst. 6 nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát založil rozhodnutí na skutečnostech, které nebyly předloženy účastníky řízení.


title: Věc C-556/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 3. prosince 2012 — TDC A/S v. Teleklagenævnet

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 3. prosince 2012 — TDC A/S v. Teleklagenævnet
   (Věc C-556/12)
   2013/C 38/16
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Østre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: TDC A/S

      Žalovaný: Teleklagenævnet

      Předběžné otázky

               1)

               Pokrývá definice „přístupu“ v čl. 2 odst. a) přístupové směrnice (1) přístup ve formě instalace pokládacích kabelů mezi rozvaděčem v přístupové síti a koncovým bodem v objektu koncového uživatele? Bude se odpověď na tuto otázku lišit, když je maximální délka takových pokládacích kabelů 30 metrů?

               2)

               Je instalace pokládacího kabele na vzdálenost do 30 metrů mezi rozvaděčem v přístupové síti a koncovým bodem v objektu koncového uživatele pokryta větou,přístup k určitým síťovým prvkům a přiřazeným zařízením‘ v článku 12 přístupové směrnice ve spojení s články 2 a 8 této směrnice?

               3)

               Je pro odpověď na otázky 1 a 2 relevantní, když má přístupová povinnost formu například požadavku instalace pokládacích kabelů mezi rozvaděčem v přístupové síti a koncovým bodem v objektu koncového uživatele, že vlastník elektronické komunikační sítě musí provést investici, která značně přesahuje náklady nabytí sítě elektronických komunikací, ke které musí poskytnout přístup?

               4)

               Je pro odpověď na otázku 3 relevantní, že vlastník je schopen pokrýt náklady na instalaci pokládacích kabelů prostřednictvím uložené povinnosti kontrolovat ceny?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) Úř. věst. L 108, s. 7; Zvl. vyd. 13/29, s. 323).


title: Věc T-260/07: Žaloba podaná dne 17. července 2007 – Las Marismas de Lebrija v. Rada a Komise

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/52

         Žaloba podaná dne 17. července 2007 – Las Marismas de Lebrija v. Rada a Komise
   (Věc T-260/07)
   (2007/C 211/98)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Las Marismas de Lebrija, S. Coop. And. (Sevilla, Španělsko) (zástupce: L. Ortiz Blanco, advokát)

      Žalované: Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               vynést rozsudek vyhovující projednávané žalobě na náhradu škody podané podle článku 288 ES a konstatující právo žalobkyně na finanční odškodnění poskytnuté společně a nerozlučně Radou a Komisí v celkové výši milion pět set sedmdesát pět tisíc sto dvacet dva eur (1 575 122 eur) a

               —

               uložit žalovaným orgánům náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a argumenty jsou totožné se žalobními důvody a argumenty již dovolávanými ve věci T-217/07, Las Palmeras v. Rada a Komise.


title: Věc T-207/05: Žaloba podaná dne 25. května 2005 Gudrun Schulze proti Komisi Evropských společenství

text:
               6.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/36

         Žaloba podaná dne 25. května 2005 Gudrun Schulze proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-207/05)
   (2005/C 193/60)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 25. května 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Gudrun Schulze, s bydlištěm v Bruselu, zastoupenou Stéphanem Rodriguesem a Alice Jaume, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1)

               zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování zamítající stížnost žalobkyně, společně s rozhodnutím o jmenování přijatém orgánem oprávněným ke jmenování dne 11. října 2004, v rozsahu, v němž stanoví její platovou třídu podle čl. 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu a platový stupeň podle nynějšího článku 32 služebního řádu;

               2)

               upozornil orgán oprávněný ke jmenování na účinky zrušení napadených rozhodnutí, zejména na zařazení žalobkyně do platové třídy A*10, platového stupně 4, a to se zpětnou účinností ode dne 16. června 2004, data nabytí účinnosti rozhodnutí o jmenování ze dne 11. října 2004;

               3)

               podpůrně uložil Komisi náhradu škody utrpěné žalobkyní z důvodu, že nebyla zařazena do platové třídy A*10, platového stupně 4, ode dne 16. června 2004, data nabytí účinnosti rozhodnutí o jmenování ze dne 11. října 2004;

               4)

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Od března 2000 do prosince 2003 byla žalobkyně zaměstnána v Komisi jako dočasná zaměstnankyně, nejprve v platové třídě A4 a poté, od ledna 2001, v platové třídě A6. Ode dne 1. ledna až do 30. dubna 2004 byla žalobkyně pomocnou zaměstnankyní zařazenou do skupiny AI 04.
   Žalobkyně uspěla ve veřejném výběrovém řízení COM/A/3/02 pro platovou třídu A7/A6 pro rady v oblasti „výzkum“ a byla napadeným rozhodnutím ze dne 11. října 2004 jmenována úřednicí. Byla jmenována na místo, které před tím zastávala jako dočasná zaměstnankyně nebo pomocná zaměstnankyně. Žalobkyně byla podle článku 12 přílohy XIII služebního řádu při nástupu do zaměstnání zařazena do nové platové třídy A*6, která je nižší nežli předchozí platové třídy A7/A6, které v novém systému odpovídají platovým třídám A*8/A*10.
   Na podporu své žaloby žalobkyně nejprve uplatňuje, že článek 12 přílohy XIII služebního řádu je v jejím případu nepoužitelný. Podle žalobkyně se tohoto článku použije pouze na úředníky uvedené na seznamu vhodných kandidátů. Úspěšní uchazeči uvedení na seznamu způsobilých uchazečů nemohou být považováni za úředníky.
   Žalobkyně podpůrně uplatňuje údajnou protiprávnost téhož článku, který podle ní porušuje rovnost zacházení mezi úspěšnými uchazeči ve výběrových řízeních zveřejněných před 1. květnem 2004, jakož i článku 5 odst. 5 služebního řádu. Rovněž tvrdí, že její zařazení do platové třídy A*6 představuje nepřímou diskriminaci z důvodu věku v poměru k radům zařazeným do této platové třídy, jelikož délka její praxe nebyla uznána. Krom toho má žalobkyně za to, že byla rovněž porušena zásada rovného zacházení mezi úředníky vykonávajícími stejné funkce, jelikož má stejnou praxi a vykonává stejné funkce jako ostatní úředníci, kteří jsou však zařazeni do vyšších platových tříd a dostávají vyšší příjem.
   Žalobkyně rovněž uplatňuje porušení článku 31 služebního řádu, legitimního očekávání, právní jistoty, zásady řádné správy, jakož i povinnosti péče. Žalobkyně má za to, že napadené rozhodnutí rovněž porušuje její legitimní očekávání při zhodnocení služebního stáří podle článku 32 služebního řádu, ve znění použitelném před 1. květnem 2004.
   Žalobkyně konečně uplatňuje náhradu majetkové a nemajetkové újmy, kterou utrpěla z důvodu zařazení do nižší platové třídy.


title: Věc C-69/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. února 2009 Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl, Magan Italia Srl proti rozsudku Soudu prvního stupně (šestého senátu) vydanému dne 26. listopadu 2008 ve věci T-393/06: Makhteshim-Agan Holding BV a další v. Komise

text:
               4.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 14. února 2009 Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl, Magan Italia Srl proti rozsudku Soudu prvního stupně (šestého senátu) vydanému dne 26. listopadu 2008 ve věci T-393/06: Makhteshim-Agan Holding BV a další v. Komise
   (Věc C-69/09 P)
   (2009/C 82/39)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl, Magan Italia Srl (zástupci: K. van Maldegem, C. Mereu, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek
   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek se domáhají toho, aby Soudní dvůr v návaznosti na ústní jednání:

               —

               zrušil usnesení Soudu prvního stupně ve věci T-393106 a prohlásil žalobu účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek na neplatnost za přípustnou; a

               —

               zrušil sporné rozhodnutí; nebo

               —

               podpůrně, vrátil věc Soudu prvního stupně k rozhodnutí o žalobě účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek na neplatnost; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení (včetně nákladů řízení před Soudem prvního stupně).

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek uplatňují, že se SPS dopustil právního pochybení, když odmítl jejich žalobu na neplatnost rozhodnutí Evropské komise, vyjádřeného v dopise ze dne 12. října 2006, nezahrnout účinnou látku azinphos-methyl do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS (1) ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (dále jen „sporné rozhodnutí“).
   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek zejména tvrdí, že se SPS dopustil právního pochybení, když odmítl jejich žalobu z důvodu nepřípustnosti. Nesprávně se domníval, že sporné rozhodnutí nebylo možno napadnout žalobou na základě článku 230 Smlouvy o ES.

      (1)  Úř. věst. L 230, s. 1; Zvl. Vyd. 03/11, s. 332.


title: Věc T-234/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. dubna 2011 Oscarem Orlandem Arango Jaramillem a dalšími proti usnesení vydanému dne 4. února 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-34/10, Arango Jaramillo a další v. EIB

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/27

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. dubna 2011 Oscarem Orlandem Arango Jaramillem a dalšími proti usnesení vydanému dne 4. února 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-34/10, Arango Jaramillo a další v. EIB
   (Věc T-234/11 P)
   2011/C 211/58
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Oscar Orlando Arango Jaramillo (Lucemburk, Lucembursko), Maria Esther Badiola (Lucemburk), Marcella Bellucci (Lucemburk), Stefan Bidiuc (Grevenmacher, Lucembursko), Raffaella Calvi (Schuttrange, Lucembursko), Maria José Cerrato (Lucemburk), Sara Confortola (Verona, Itálie), Carlos D’Anglade (Lucemburk), Nuno Da Fonseca Pestana Ascenso Pires (Lucemburk), Andrew Davie (Medernach, Lucembursko), Marta De Sousa e Costa Correia (Itzig, Lucembursko), Nausica Di Rienzo (Lucemburk), José Manuel Fernandez Riveiro (Sandweiler, Lucembursko), Eric Gällstad (Rameldange, Lucembursko), Andres Gavira Etzel (Lucemburk), Igor Greindl (Canach, Lucembursko), José Doramas Jorge Calderon (Lucemburk), Monica Lledo Moreno (Sandweiler), Antonio Lorenzo Ucha (Lucemburk), Juan Antonio Magaña-Campos (Lucemburk), Petia Manolova (Bereldange, Lucembursko), Ferran Minguella Minguella (Gonderange, Lucembursko), Barbara Mulder-Bahovec (Lucemburk), István Papp (Lucemburk), Stephen Richards (Blaschette, Lucembursko), Lourdes Rodriguez Castellanos (Sandweiler), Daniela Sacchi (Mondorf-les-Bains, Lucembursko), Maria Teresa Sousa Coutinho da Silveira Ramos (Almargem do Bispo, Portugalsko), Isabelle Stoffel (Mondorf-les-Bains), Fernando Torija (Lucemburk), Maria del Pilar Vargas Casasola (Lucemburk), Carolina Vento Sánchez (Lucemburk), Pé Verhoeven (Brusel, Belgie), Sabina Zajc (Contern, Lucembursko) a Peter Zajc (Contern) (zástupci: B. Cortese a C. Cortese, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská investiční banka

      Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Navrhovatelé navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené usnesení, zamítl námitku nepřípustnosti vznesenou EIB ve věci F-34/10 a vrátil věc Soudu pro veřejnou službu za účelem rozhodnutí o věci samé a nákladech v souladu s návrhovými žádáními, která předložili navrhovatelé v prvním stupni;

               —

               podpůrně, vzhledem k novým právním otázkám vzneseným tímto kasačním opravným prostředkem, rozdělil náklady řízení mezi účastníky v rozsahu, v němž je to spravedlivé.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládají navrhovatelé tři důvody.

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku je rozdělen do tří částí a vychází z nesprávného právního posouzení při určení přiměřené lhůty pro podání žaloby ve sporech mezi EIB a jejími zaměstnanci.

                           —

                           V rámci první části navrhovatelé vytýkají SVS, že přiznal judikatuře týkající se lhůt pro podání žalob ze strany zaměstnanců EIB působnost, kterou nemá, když de facto nevzal v úvahu pravidlo přiměřené lhůty, které je z povahy věci pružné a umožňuje konkrétní poměření dotčených zájmů, a nahradil je striktní a obecně platnou lhůtou tří měsíců.

                           —

                           V rámci druhé části navrhovatelé poukazují na to, že v případě sporů mezi EIB a jejími zaměstnanci není v použitelných předpisech stanovena žádná lhůta, zatímco SVS použil per analogiam lhůtu tří měsíců a deseti dnů podle článku 91 služebního řádu úředníků a čl. 100 odst. 3 jednacího řádu.

                           —

                           V rámci třetí části navrhovatelé uplatňují porušení zásady proporcionality a rovněž porušení jejich práva na účinnou soudní ochranu v rozsahu, v němž SVS kvalifikoval jako nepřiměřenou lhůtu, kterou dodrželi navrhovatelé, a tato lhůta se přitom liší od referenčních lhůt použitelných ve služebních vztazích minimálně.

               2)

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku je uplatňován podpůrně a vychází z nesprávného právního posouzení při výkladu použitelných procesních pravidel, vykládaných ve světle zásady nepředvídatelných okolností.

               3)

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku je uplatňován podpůrně a vychází ze zkreslení důkazů k prokázání existence nepředvídatelných okolností a porušení pravidel týkajících se dokazování a organizace řízení.