title: Věc C-540/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Spika“ UAB, „Senoji Baltija“ AB, „Stekutis“ UAB, „Prekybos namai Aistra“ UAB v. Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos „Řízení o předběžné otázce – Společná rybářská politika – Nařízení (EU) č. 1380/2013 – Článek 16 odst. 6 a článek 17 – Přidělování rybolovných práv – Vnitrostátní právní úprava, která stanoví metodu přidělování založenou na objektivních a transparentních kritériích – Nerovné podmínky hospodářské soutěže mezi hospodářskými subjekty daného odvětví – Listina základních práv Evropské unie – Články 16 a 20 – Svoboda podnikání – Rovné zacházení – Proporcionalita“

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/3

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Spika“ UAB, „Senoji Baltija“ AB, „Stekutis“ UAB, „Prekybos namai Aistra“ UAB v. Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos
      (Věc C-540/16) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společná rybářská politika - Nařízení (EU) č. 1380/2013 - Článek 16 odst. 6 a článek 17 - Přidělování rybolovných práv - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví metodu přidělování založenou na objektivních a transparentních kritériích - Nerovné podmínky hospodářské soutěže mezi hospodářskými subjekty daného odvětví - Listina základních práv Evropské unie - Články 16 a 20 - Svoboda podnikání - Rovné zacházení - Proporcionalita“)
      (2018/C 319/03)
      Jednací jazyk: litevština

         Předkládající soud

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci původního řízení

         Žalobci:„Spika“ UAB, „Senoji Baltija“ AB, „Stekutis“ UAB, „Prekybos namai Aistra“ UAB

         Žalovaný: Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos

         Za přítomnosti: Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija, „Sedija“ BUAB, V. Malinausko gamybinė-komercinė firma „Stilma“, „Starkis“ UAB, „Banginis“ UAB „Baltijos šprotai“ UAB, „Monistico“ UAB, „Ramsun“ UAB, „Rikneda“ UAB, „Laivitė“ AB, „Baltijos jūra“ UAB, „Baltlanta“ UAB, „Grinvita“ UAB, „Strimelė“ UAB, „Baltijos žuvys“ BUAB

         Výrok

      Článek 16 odst. 6 a článek 17 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES, jakož i články 16 a 20 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové právní úpravě členského státu, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, prostřednictvím které tento stát stanoví metodu přidělování rybolovných práv, která třebaže se zakládá na transparentním a objektivním kritériu rozdělování, může vést k nerovnému zacházení s hospodářskými subjekty, které vlastní rybářská plavidla plující pod jeho vlajkou, za předpokladu, že uvedený způsob sleduje jeden nebo více obecných zájmů uznaných Evropskou unií a respektuje zásadu proporcionality.

         (1)  Úř. věst. C 6, 9.1.2017.


title: Věc C-726/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. prosince 2017 společností Tetra Pharm (1997) Ltd proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 23. října 2017 ve věci T-441/16, Tetra Pharm (1997) v. EUIPO

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/12

      Kasační opravný prostředek podaný dne 22. prosince 2017 společností Tetra Pharm (1997) Ltd proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 23. října 2017 ve věci T-441/16, Tetra Pharm (1997) v. EUIPO
      (Věc C-726/17 P)
      (2018/C 319/14)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Tetra Pharm (1997) Ltd (zástupce: T. Grucelski, adwokat)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Sebapharma GmbH & Co. KG
      Usnesením Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. července 2018 byl kasační opravný prostředek odmítnut jako nepřípustný.


title: Věc C-632/16: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van koophandel te Antwerpen – Belgie) – Dyson Ltd, Dyson BV v. BSH Home Appliances NV „Řízení o předběžné otázce – Maloobchodní prodej vysavačů – Štítek uvádějící energetickou třídu – Směrnice 2010/30/EU – Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 665/2013 – Vysavače – Použití dalších symbolů – Nekalé obchodní praktiky – Ochrana spotřebitelů – Směrnice 2005/29/ES – Článek 7 – Neupřesnění podmínek, za kterých je měřena energetická účinnost – Klamavé opomenutí“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/8

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van koophandel te Antwerpen – Belgie) – Dyson Ltd, Dyson BV v. BSH Home Appliances NV
      (Věc C-632/16) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Maloobchodní prodej vysavačů - Štítek uvádějící energetickou třídu - Směrnice 2010/30/EU - Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 665/2013 - Vysavače - Použití dalších symbolů - Nekalé obchodní praktiky - Ochrana spotřebitelů - Směrnice 2005/29/ES - Článek 7 - Neupřesnění podmínek, za kterých je měřena energetická účinnost - Klamavé opomenutí“)
      (2018/C 328/08)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Rechtbank van koophandel te Antwerpen

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Dyson Ltd, Dyson BV

         Žalovaná: BSH Home Appliances NV

         Výrok

                  1)

                  Článek 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 musí být vykládán v tom smyslu, že skutečnost, že spotřebiteli nebyly poskytnuty informace o podmínkách testu, jehož výsledkem je energetická klasifikace uvedená na štítku informujícím o energetické třídě vysavačů, jehož provedení je upraveno v příloze II nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 665/2013 ze dne 3. května 2013, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích vysavačů, nepředstavuje „klamavé opomenutí“ ve smyslu tohoto ustanovení.

                  2)

                  Nařízení v přenesené pravomoci č. 665/2013 ve spojení s čl. 3 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU ze dne 19. května 2010 o uvádění spotřeby energie a jiných zdrojů na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie a v normalizovaných informacích o výrobku musí být vykládáno v tom smyslu, že brání tomu, aby byly jinde než na štítku uvádějícím energetickou třídu vysavačů, jehož provedení je upraveno v příloze II nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 665/2013, připojeny štítky či symboly, které připomínají informace zmíněné na uvedeném energetickém štítku, jestliže použití takového štítku může uvádět konečného uživatele v omyl nebo vést k nejasnostem, pokud jde o spotřebu energie vysavače uváděného do maloobchodního prodeje během jeho používání, což musí s ohledem na všechny relevantní skutečnosti a s přihlédnutím k vnímání průměrného spotřebitele, který má s ohledem na sociální, kulturní a jazykové faktory dostatek informací a je v rozumné míře pozorný a opatrný, určit předkládající soud.

         (1)  Úř. věst. C 78, 13.3.2017.


title: Věc T-450/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – Sumitomo Electric Industries a J-Power Systems v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Evropský trh se silovými kabely – Rozhodnutí, kterým se konstatuje protiprávní jednání, které je v rozporu s článkem 101 SFEU – Jediné a trvající protiprávní jednání – Důkaz protiprávního jednání – Doba trvání účasti – Veřejné distancování se – Výpočet výše pokuty – Závažnost protiprávního jednání – Soudní přezkum v plné jurisdikci“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – Sumitomo Electric Industries a J-Power Systems v. Komise
      (Věc T-450/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh se silovými kabely - Rozhodnutí, kterým se konstatuje protiprávní jednání, které je v rozporu s článkem 101 SFEU - Jediné a trvající protiprávní jednání - Důkaz protiprávního jednání - Doba trvání účasti - Veřejné distancování se - Výpočet výše pokuty - Závažnost protiprávního jednání - Soudní přezkum v plné jurisdikci“)
      (2018/C 328/52)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Sumitomo Electric Industries Ltd (Osaka, Japonsko) a J-Power Systems Corp. (Tokio, Japonsko) (zástupci: M. Hansen, L. Crocco, J. Ruiz Calzado a S. Völcker, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Giolito, H. van Vliet a J. Norris-Usher, zmocněnci, ve spolupráci s M. Gray, barrister)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 2139 final ze dne 2. dubna 2014 v řízení podle článku 101 [SFEU] a článku 53 Dohody o [EHP] (věc AT.39610 – Elektrické kabely) v rozsahu, v němž se týká žalobkyň, a na snížení výše pokuty, která jim byla uložena.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnostem Sumitomo Electric Industries Ltd a J-Power Systems Corp. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 303, 8.9.2014.


title: Věc C-487/18: Žaloba podaná dne 25. července 2018 – Evropská komise v. Rakouská republika

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/29

      Žaloba podaná dne 25. července 2018 – Evropská komise v. Rakouská republika
      (Věc C-487/18)
      (2018/C 328/39)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: M. Noll-Ehlers, M. Patakia, zmocněnci)

         Žalovaná: Rakouská republika

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  určit, že Rakouská republika tím, že Komisi neoznámila svůj vnitrostátní program pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, nesplnila své povinnosti plynoucí z ustanovení čl. 15 odst. 4 ve spojení s čl. 13 odst. 1 směrnice Rady 2011/70/Euratom ze dne 19. července 2011, kterou se stanoví rámec Společenství pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem (1),

                  —

                  uložit Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalovaná dosud Komisi předala pouze návrh svého vnitrostátního programu. Ve svých odpovědích na žádosti o informace a odůvodněné stanovisko uvedla, že vnitrostátní program musí být ještě schválen spolkovou vládou, což se doposud nestalo. Oznámení programu bude možné až po tomto schválení. Žalovaná dosud tyto závazky nesplnila. Stále tak neoznámila svůj vnitrostátní program a nesplnila povinnosti plynoucí z ustanovení čl. 15 odst. 4 ve spojení s čl. 13 odst. 1 směrnice.

         (1)  Úř. věst. 2011, L 199, s. 48.


title: Věc C-338/17: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varchoven administrativen sad – Bulharsko) – Virginie Marie Gabrielle Guigo v. Fond „Garantirani vzemanija na rabotnicite i služitelite“ „Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Ochrana zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele – Směrnice 2008/94/ES – Články 3 a 4 – Převzetí mzdových pohledávek zaměstnanců záručními institucemi – Omezení povinnosti záručních institucí uhradit pohledávky – Vyloučení mzdových pohledávek vzniklých více než tři měsíce před zapsáním rozhodnutí o zahájení insolvenčního řízení do obchodního rejstříku“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/19

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varchoven administrativen sad – Bulharsko) – Virginie Marie Gabrielle Guigo v. Fond „Garantirani vzemanija na rabotnicite i služitelite“
      (Věc C-338/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Ochrana zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele - Směrnice 2008/94/ES - Články 3 a 4 - Převzetí mzdových pohledávek zaměstnanců záručními institucemi - Omezení povinnosti záručních institucí uhradit pohledávky - Vyloučení mzdových pohledávek vzniklých více než tři měsíce před zapsáním rozhodnutí o zahájení insolvenčního řízení do obchodního rejstříku“)
      (2018/C 328/23)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Varchoven administrativen sad

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku: Virginie Marie Gabrielle Guigo

         Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Fond „Garantirani vzemanija na rabotnicite i služitelite“

         Výrok

      Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/94/ES ze dne 22. října 2008 o ochraně zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 4 odst. 1 Zakona za garantiranite vzemanija na rabotnicite i služitelite pri nesastojatelnost na rabotodatelja (zákon o ochraně mzdových pohledávek zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele), která nepřiznává zajištění mzdových pohledávek zaměstnancům, jejichž pracovní poměr skončil více než tři měsíce před zápisem rozhodnutí o zahájení insolvenčního řízení vůči jejich zaměstnavateli do obchodního rejstříku.

         (1)  Úř. věst. C 269, 14.8.2017.


title: Věc T-58/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2018 – Stührk Delikatessen Import v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Belgický, německý, francouzský a nizozemský trh s krevetami ze Severního moře – Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU – Stanovení cen a výměna citlivých obchodních informací – Jediné a trvající protiprávní jednání – Pokuty – Zásada zákonnosti trestných činů a trestů – Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 – Polehčující okolnosti – Podstatně omezená účast – Spolupráce v průběhu správního řízení – Horní hranice 10 % celkového obratu – Článek 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 – Bod 37 pokynů o metodě stanovování pokut z roku 2006 – Rovné zacházení – Povinnost odůvodnění“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2018 – Stührk Delikatessen Import v. Komise
      (Věc T-58/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Belgický, německý, francouzský a nizozemský trh s krevetami ze Severního moře - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU - Stanovení cen a výměna citlivých obchodních informací - Jediné a trvající protiprávní jednání - Pokuty - Zásada zákonnosti trestných činů a trestů - Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 - Polehčující okolnosti - Podstatně omezená účast - Spolupráce v průběhu správního řízení - Horní hranice 10 % celkového obratu - Článek 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 - Bod 37 pokynů o metodě stanovování pokut z roku 2006 - Rovné zacházení - Povinnost odůvodnění“)
      (2018/C 328/40)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Stührk Delikatessen Import GmbH & Co. KG (Marne, Německo) (zástupce: J. Sparr, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: H. Leupold, F. Ronkes Agerbeek a P. Van Nuffel, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2013) 8286 final ze dne 27. listopadu 2013, v řízení podle článku 101 SFEU (věc AT.39633 – Krevety) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a na snížení výše pokuty, která jí v rámci tohoto řízení byla uložena.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Článek 2 první pododstavec písm. c) rozhodnutí Komise C(2013) 8286 final ze dne 27. listopadu 2013 v řízení podle článku 101 SFEU (věc AT.39633 – Krevety) se zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a polovinu nákladů vynaložených společností Stührk Delikatessen Import GmbH & Co. KG.

                  4)

                  Společnost Stührk Delikatessen Import ponese polovinu vlastních nákladů.

         (1)  Úř. věst. C 129, 28.4.2014.


title: Věc C-679/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – řízení zahájené A „Řízení o předběžné otázce – Občanství Unie – Články 20 a 21 SFEU – Svoboda pohybovat se a pobývat v členských státech – Sociální zabezpečení – Nařízení (ES) č. 883/2004 – Sociální pomoc – Dávky v nemoci – Služby pro zdravotně postižené osoby – Povinnost obce členského státu poskytnout svému obyvateli osobní asistenci podle vnitrostátních právních předpisů v průběhu jeho vysokoškolského studia v jiném členském státě“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/9

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – řízení zahájené A
      (Věc C-679/16) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Občanství Unie - Články 20 a 21 SFEU - Svoboda pohybovat se a pobývat v členských státech - Sociální zabezpečení - Nařízení (ES) č. 883/2004 - Sociální pomoc - Dávky v nemoci - Služby pro zdravotně postižené osoby - Povinnost obce členského státu poskytnout svému obyvateli osobní asistenci podle vnitrostátních právních předpisů v průběhu jeho vysokoškolského studia v jiném členském státě“)
      (2018/C 328/09)
      Jednací jazyk: finština

         Předkládající soud

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: A

         Za přítomnosti: Espoon kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan yksilöasioiden jaosto

         Výrok

                  1)

                  Článek 3 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 988/2009 ze dne 16. září 2009 musí být vykládán v tom smyslu, že taková dávka, jako je dávka spočívající v poskytnutí osobní asistence dotčená ve věci v původním řízení, která spočívá zejména v krytí nákladů vynaložených v souvislosti s činnostmi každodenního života těžce zdravotně postižené osoby, s cílem umožnit této osobě, která není výdělečně činná, absolvování vysokoškolského studia, nespadá pod pojem „dávka v nemoci“ ve smyslu tohoto ustanovení, a je tudíž vyloučena z oblasti působnosti tohoto nařízení.

                  2)

                  Články 20 a 21 SFEU brání tomu, aby rezidentovi členského státu, který je těžce zdravotně postižen, odepřela obec jeho pobytu takovou dávku, jako je osobní asistence dotčená ve věci v původním řízení, z toho důvodu, že se zdržuje na území jiného členského státu za účelem absolvování vysokoškolského studia.

         (1)  Úř. věst. C 86, 20.3.2017.


title: Věc T-419/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – The Goldman Sachs Group v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Evropský trh se silovými kabely – Rozhodnutí, kterým se konstatuje protiprávní jednání, které je v rozporu s článkem 101 SFEU – Jediné a trvající protiprávní jednání – Přičitatelnost protiprávního jednání – Právní domněnka – Nesprávné posouzení – Presumpce neviny – Právní jistota – Zásada osobní odpovědnosti – Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – The Goldman Sachs Group v. Komise
      (Věc T-419/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh se silovými kabely - Rozhodnutí, kterým se konstatuje protiprávní jednání, které je v rozporu s článkem 101 SFEU - Jediné a trvající protiprávní jednání - Přičitatelnost protiprávního jednání - Právní domněnka - Nesprávné posouzení - Presumpce neviny - Právní jistota - Zásada osobní odpovědnosti - Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“)
      (2018/C 328/41)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: The Goldman Sachs Group, Inc. (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: W. Deselaers, J. Koponen, a A. Mangiaracina, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Giolito, L. Malferrari, H. van Vliet a J. Norris-Usher, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Prysmian SpA (Milán, Itálie) a Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Milán) (zástupci: C. Tesauro, F. Russo a L. Armati, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU, který zní zaprvé na zrušení rozhodnutí Komise C (2014) 2139 final ze dne 2. dubna 2014 v řízení podle článku [101 SFEU] a článku 53 Dohody o [EHP] (věc AT.39610 – Silové kabely) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a zadruhé na snížení částky pokuty, která jí byla uložena.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  The Goldman Sachs Group, Inc. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Prysmian SpA a Prysmian Cavi e Sistemi Srl ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 282, 25.8.2014.


title: Věc C-5/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Spojené království) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v. DPAS Limited „Řízení o předběžné otázce – Společný systém daně z přidané hodnoty – Směrnice 2006/112/ES – Osvobození od daně – Článek 135 odst. 1 písm. d) – Činnosti týkající se plateb a převodů – Pojem – Rozsah působnosti – Platební plán zubní péče hrazené prostřednictvím přímého inkasa“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/9

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Spojené království) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v. DPAS Limited
      (Věc C-5/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Osvobození od daně - Článek 135 odst. 1 písm. d) - Činnosti týkající se plateb a převodů - Pojem - Rozsah působnosti - Platební plán zubní péče hrazené prostřednictvím přímého inkasa“)
      (2018/C 328/10)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Žalovaná: DPAS Limited

         Výrok

      Článek 135 odst. 1 písm. d) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že se osvobození od daně z přidané hodnoty stanovené v tomto ustanovení pro činnosti týkající se plateb a převodů nevztahuje na takovou službu, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, která v případě osoby povinné k dani spočívá v tom, že žádá dotyčné finanční instituce, aby na základě svolení k přímému inkasu byla z bankovního účtu pacienta převedena peněžní částka na účet osoby povinné k dani a aby tato částka byla po stržení odměny náležící této osobě povinné k dani převedena z bankovního účtu této osoby na příslušné bankovní účty zubního lékaře a pojistitele tohoto pacienta.

         (1)  Úř. věst. C 78, 13.3.2017.


title: Věc C-404/17: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Förvaltningsrätten i Malmö – Švédsko) – A v. Migrationsverket „Řízení o předběžné otázce – Azylová politika – Směrnice 2013/32/EU – Článek 31 odst. 8 a článek 32 odst. 2 – Zjevně nedůvodná žádost o mezinárodní ochranu – Pojem bezpečné země původu – Neexistence vnitrostátních právních předpisů týkajících se tohoto pojmu – Prohlášení žadatele, která jsou považována za hodnověrná, avšak nedostatečná vzhledem k tomu, že ochrana poskytovaná zemí původu žadatele má dostatečnou povahu“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/20

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Förvaltningsrätten i Malmö – Švédsko) – A v. Migrationsverket
      (Věc C-404/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Azylová politika - Směrnice 2013/32/EU - Článek 31 odst. 8 a článek 32 odst. 2 - Zjevně nedůvodná žádost o mezinárodní ochranu - Pojem bezpečné země původu - Neexistence vnitrostátních právních předpisů týkajících se tohoto pojmu - Prohlášení žadatele, která jsou považována za hodnověrná, avšak nedostatečná vzhledem k tomu, že ochrana poskytovaná zemí původu žadatele má dostatečnou povahu“)
      (2018/C 328/24)
      Jednací jazyk: švédština

         Předkládající soud

      Förvaltningsrätten i Malmö

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: A

         Žalovaný: Migrationsverket

         Výrok

      Článek 31 odst. 8 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany ve spojení s čl. 32 odst. 2 této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že neumožňuje považovat žádost o mezinárodní ochranu za zjevně nedůvodnou v takové situaci, jako je situace dotčená ve věci v původním řízení, kdy z informací týkajících se země původu žadatele vyplývá, že mu v ní může být zaručena přijatelná ochrana, a dále, kdy tento žadatel poskytl nedostatečné informace pro účely odůvodnění poskytnutí mezinárodní ochrany, když členský stát, v němž byla podána žádost, nepřijal právní předpisy upravující pojem bezpečné země původu.

         (1)  Úř. věst. C 293, 4.9.2017.


title: Věc T-532/18: Žaloba podaná dne 10. září 2018 – Aroma Essence v. EUIPO – Refan Bulgaria (mycí houbičky)

text:
               29.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/37

      Žaloba podaná dne 10. září 2018 – Aroma Essence v. EUIPO – Refan Bulgaria (mycí houbičky)
      (Věc T-532/18)
      (2018/C 392/45)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Aroma Essence Ltd (Kazanlak, Bulharsko) (zástupce: A. Nastev, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Refa Bulgaria OOD (Trud, Bulharsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporného (průmyslového) vzoru: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství č. 1333223-0001

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. července 2018, ve věci R 1197/2017-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí nebo ho pozměnil tím, že zamítne odvolání společnosti Refan Bulgaria OOD proti rozhodnutí zrušovacího oddělení EUIPO ze dne 10. dubna 2017;

                  —

                  určil, že EUIPO a společnost Refan Bulgaria OOD ponesou vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené společností Aroma Essence Ltd v řízení před Tribunálem a před třetím odvolacím senátem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení zásady řádné správy;

                  —

                  Porušení čl. 53 odst. 1 a 2 a čl. 60 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ve spojení s čl. 28 odst. 1 písm. b) bodem i), bodem v) a bodem vi) a čl. 36 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 2245/2002;

                  —

                  Porušení zásady právní jistoty, rovného zacházení a řádné správy;

                  —

                  Porušení článku 59, čl. 60 odst. 1, čl. 65 odst. 1 písm. b) a písm. c) a článku 75 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 a čl. 36 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 2245/2002.


title: Věc C-465/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 16. července 2018 – AV, BU v. Comune di Bernareggio

text:
               5.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/21

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 16. července 2018 – AV, BU v. Comune di Bernareggio
      (Věc C-465/18)
      (2018/C 399/28)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: AV, BU

         Odpůrkyně: Comune di Bernareggio

         Předběžná otázka

      Brání zásady svobody usazování, zákazu diskriminace, rovného zacházení, ochrany hospodářské soutěže a volného pohybu pracovníků uvedené v článku 45, v článcích 49 až 56 a v článku 106 SFEU, jakož i v článcích 15 a 16 Listiny základních práv EU a kritéria přiměřenosti a rozumnosti, jež jsou v nich obsažena, takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava uvedená v čl. 12 odst. 2 zákona č. 362/1991, která v případě převodu vlastnictví obecní lékárny přiznává zaměstnancům této lékárny předkupní právo?


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. června 2018 ve věci E-17/17 – Kontrolní úřad ESVO v. Island (Nesplnění povinností státem ESVO – neprovedení – směrnice 2014/54/EU)

text:
               15.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/12

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
      ze dne 7. června 2018
      ve věci E-17/17
      Kontrolní úřad ESVO v. Island

         (Nesplnění povinností státem ESVO – neprovedení – směrnice 2014/54/EU)

      (2018/C 414/14)
      Ve věci E-17/17, Kontrolní úřad ESVO v. Island – NÁVRH na prohlášení, že Island nesplnil své povinnosti podle aktu uvedeného v bodě 8 přílohy V Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/54/EU ze dne 16. dubna 2014 o opatřeních usnadňujících výkon práv udělených pracovníkům v souvislosti s jejich volným pohybem), začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, neboť nepřijal opatření nezbytná k provedení tohoto aktu ve stanovené lhůtě, nebo o skutečnosti v každém případě neinformoval Kontrolní úřad ESVO, a nesplnil tak své povinnosti podle uvedeného aktu a podle článku 7 Dohody o EHP, vynesl Soudní dvůr ve složení Páll Hreinsson, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Bernd Hammermann, soudci, dne 7. června 2018 rozsudek, jehož výrok zní:
      Soudní dvůr tímto:

                  1.

                  prohlašuje, že Island nesplnil své povinnosti podle aktu uvedeného v bodě 8 přílohy V Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/54/EU ze dne 16. dubna 2014 o opatřeních usnadňujících výkon práv udělených pracovníkům v souvislosti s jejich volným pohybem), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a podle článku 7 Dohody o EHP, neboť nepřijal opatření nezbytná k provedení tohoto aktu ve stanovené lhůtě.

                  2.

                  Ukládá Islandu uhradit náklady řízení.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 14. června 2018 ve věci E-12/17 – Kontrolní úřad ESVO v. Island (Nesplnění povinností státem ESVO – neprovedení – nařízení (EU) č. 448/2013)

text:
               15.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/7

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
      ze dne 14. června 2018
      ve věci E-12/17
      Kontrolní úřad ESVO v. Island

         (Nesplnění povinností státem ESVO – neprovedení – nařízení (EU) č. 448/2013)

      (2018/C 414/09)
      Ve věci E-12/17, Kontrolní úřad ESVO v. Island – NÁVRH na prohlášení, že Island nesplnil své povinnosti podle článku 7 Dohody o Evropském hospodářském prostoru, neboť do svého právního řádu nezačlenil akt uvedený v bodě 31bbc přílohy IX uvedené dohody (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 448/2013 ze dne 15. května 2013, kterým se stanoví postup pro určení referenčního členského státu mimounijního správce alternativních investičních fondů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU), začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, Soudní dvůr ve složení Páll Hreinsson, předseda, Per Christiansen a Bernd Hammermann (soudce-zpravodaj), soudci, vynesl dne 14. června 2018 rozsudek, jehož výrok zní:
      Soudní dvůr tímto:

                  1.

                  prohlašuje, že Island nesplnil své povinnosti podle článku 7 Dohody o EHP, neboť do svého vnitrostátního právního řádu nezačlenil akt uvedený v bodě 31bbc přílohy IX uvedené dohody (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 448/2013 ze dne 15. května 2013, kterým se stanoví postup pro určení referenčního členského státu mimounijního správce alternativních investičních fondů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU), začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě.

                  2.

                  Ukládá Islandu uhradit náklady řízení.


title: Věc T-553/18: Žaloba podaná dne 19. září 2018 – Rodríguez Gómez v. Rada

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/88

      Žaloba podaná dne 19. září 2018 – Rodríguez Gómez v. Rada
      (Věc T-553/18)
      (2018/C 427/116)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Delcy Eloina Rodríguez Gómez (Caracas, Venezuela) (zástupci: F. Di Gianni a L. Giuliano, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/901 ze dne 25. června 2018, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2017/2074 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (1) a prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/899 ze dne 25. června 2018, kterým se provádí nařízení (EU) 2017/2063 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (2), v rozsahu, v němž se jejich ustanovení týkají žalobkyně; a

                  —

                  uložil Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené akty jsou stiženy zjevně nesprávným posouzením a nedostatkem přesných a shodujících se důkazů.

                              —

                              V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení stran funkcí a úloh žalobkyně a na podporu svých tvrzení neuvedla soubor přesných a shodujících se důkazů. Žalobkyně dále tvrdí, že Rada důkazy řádně neposoudila, nebo že toto posouzení bylo přinejmenším zjevně nesprávné.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že omezující opatření uložená napadenými akty zakládají neodůvodněné a nepřiměřené omezení základního práva žalobkyně na vlastnictví.

         (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/901 ze dne 25. června 2018, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2017/2074 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (Úř. věst. 2018, L 160I, s. 12).

         (2)  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/899 ze dne 25. června 2018, kterým se provádí nařízení (EU) 2017/2063 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (Úř. věst. 2018, L 160I, s. 5).


title: Věc T-598/18: Žaloba podaná dne 4. října 2018 – Grupo textil brownie v. EUIPO – The Guide Association (BROWNIE)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/100

      Žaloba podaná dne 4. října 2018 – Grupo textil brownie v. EUIPO – The Guide Association (BROWNIE)
      (Věc T-598/18)
      (2018/C 427/132)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Grupo textil brownie, SL (Barcelona Španělsko) (zástupci: D. Pellisé Urquiza a J. C. Quero Navarro, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: The Guide Association (Londýn, Spojené království)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie – Přihláška č. 14 016 844

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. července 2018, ve věci R 2680/2017-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-595/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2018 – Demp v. EUIPO (Kombinace žluté a šedé barvy) („Ochranná známka Evropské unie — Přihláška ochranné známky Evropské unie spočívající v kombinaci žluté a šedé barvy — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/59

      Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2018 – Demp v. EUIPO (Kombinace žluté a šedé barvy)
      (Věc T-595/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška ochranné známky Evropské unie spočívající v kombinaci žluté a šedé barvy - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/77)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Demp BV (Vianen, Nizozemsko) (zástupce: C. Gehweiler, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. července 2017 (věc R 1624/2016-5), týkajícímu se přihlášky barevného označení spočívajícího v kombinaci žluté a šedé barvy k zápisu jako ochranné známky Evropské unie

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Demp BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 357, 23.10.2017.


title: Věc T-514/18: Žaloba podaná dne 29. srpna 2018 – Del Valle Ruiz a další v. SRB

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/79

      Žaloba podaná dne 29. srpna 2018 – Del Valle Ruiz a další v. SRB
      (Věc T-514/18)
      (2018/C 427/106)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Del Valle Ruiz (Mexico city, Mexiko) a 36 dalších (zástupci: P. Saini, QC, J. Pobjoy, Barrister and R. Boynton, Solicitor)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil konečné rozhodnutí odvolacího výboru SRB Appeal Panel ve věci 48/2017 ze dne 19. června 2018 v rozsahu, v němž rozhodl, že Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB) je oprávněn vycházet z (i) čl. 4 odst. 1 písm. a) čtvrté odrážky; (ii) čl. 4 odst. 2 první odrážky; (iii) čl. 4 odst. 2 třetí odrážky; a (iv) čl. 4 odst. 3 nařízení č. 1049/2001 (1) (a jim rovnocenných ustanovení ve smyslu rozhodnutí SRB SRB/ES/2017/01 ze dne 9. února 2017 o přístupu veřejnosti k dokumentům SRB), pro účely odůvodnění odmítnutí zpřístupnit dokumenty požadované žalobci v potvrzující žádosti ze dne 23. srpna 2017 týkající se přijetí programu řešení pro Banco Popular Español;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že odvolací výbor SRB porušil čtvrtou odrážku čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení č. 1049/2001.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že odvolací výbor SRB porušil první odrážku čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1049/2001.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že odvolací výbor SRB porušil čl. 4 odst. 3 nařízení č. 1049/2001.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že odvolací výbor SRB porušil třetí odrážku čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1049/2001.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z toho, že odvolací výbor SRB porušil čl. 4 odst. 6 nařízení č. 1049/2001.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází z toho, že odvolací výbor SRB porušil článek 11 nařízení č. 1049/2001.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43).


title: Věc T-599/18: Žaloba podaná dne 5. října 2018 – Aeris Invest v. SRB

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/101

      Žaloba podaná dne 5. října 2018 – Aeris Invest v. SRB
      (Věc T-599/18)
      (2018/C 427/133)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Aeris Invest Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: R. Vallina Hoset, P. Medina Sánchez, a A. Sellés Marco, advokáti)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 14. září 2018;

                  —

                  uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby podané proti rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (dále jen „SRB“) ze dne 14. září 2018 neprovést v rámci rozhodnutí SRB/EES/2017/08 ze dne 7. června 2017 týkajícího se programu řešení krize instituce Banco Popular Español, S.A (dále jen „napadené rozhodnutí“) konečné následné ocenění předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení čl. 20 odst. 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (Úř. věst. 2014, L 25, s. 90). Tento žalobní důvod sestává ze tří částí.

                              —

                              První část: napadené rozhodnutí se vyslovuje k možnosti zvýšení hodnoty pohledávek věřitelů nebo zvýšení hodnoty hrazeného protiplnění, aniž je provedeno konečné následné ocenění.

                              —

                              Druhá část: SRB se neujistil, že informace, na jejichž základě je prováděno ocenění, jsou co nejaktuálnější a nejkomplexnější, aby byla plně zohledněna jakákoli ztráta aktiv vzniklá určitému subjektu.

                              —

                              Třetí část: byla porušena judikatura Meroni, jelikož Komise měla rozhodnutí SRB o tom, že nezajistí provedení konečného následného ocenění, schválit.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod: napadené rozhodnutí je stiženou vadou zneužití pravomoci, která je prokázána souhrnem objektivních, relevantních a shodujících se nepřímých důkazů. Podle názoru žalobkyně napadené rozhodnutí obchází postup podle článku 20 výše uvedeného nařízení (EU) č. 806/2014 a cílem SRB při jeho přijetí bylo zakrýt skutečnou situaci Banco Popular Español.


title: Věc T-632/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. října 2018 – Erdősi Galcsikné v. Komise („Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkající se projektu EU pilot č. 8572/15 CHAP(2015) 00353 — Odepření přístupu — Článek 4 odst. 2 třetí odrážka nařízení č. 1049/2001 — Výjimka týkající se cílů vyšetřování — Obecná presumpce důvěrnosti — Převažující veřejný zájem“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/60

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. října 2018 – Erdősi Galcsikné v. Komise
      (Věc T-632/17) (1)

      („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se projektu EU pilot č. 8572/15 CHAP(2015) 00353 - Odepření přístupu - Článek 4 odst. 2 třetí odrážka nařízení č. 1049/2001 - Výjimka týkající se cílů vyšetřování - Obecná presumpce důvěrnosti - Převažující veřejný zájem“)
      (2018/C 427/78)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Éva Erdősi Galcsikné (Budapešť, Maďarsko) (zástupce: D. Lazar, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Erlbacher a C. Ehrbar, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalovanou: Maďarsko (zástupci: M. Fehér, G. Koós a M. Tátrai, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 1. června a ze dne 17. července 2017, jímž byl žalobkyni odepřen přístup k dokumentům týkajícím se projektu EU Pilot č. 8572/16 CHAP(2015) 00353.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Éva Erdősi Galcsikné ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Maďarsko ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 382, 13.11.2017.


title: Věc T-601/18: Žaloba podaná dne 8. října 2018 – Wewi Mobile v. EUIPO (Fi Network)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/102

      Žaloba podaná dne 8. října 2018 – Wewi Mobile v. EUIPO (Fi Network)
      (Věc T-601/18)
      (2018/C 427/134)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Wewi Mobile, SL (Villena, Španělsko) (zástupci: J. C. Erdozain López, L. Montoya Terán a J. Galán López, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie „Fi Network“ – Přihláška č. 16 026 601

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. července 2018, ve věci R 1462/2017-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil, s výjimkou části týkající se zápisu ochranné známky pro „magnety, magnetizační a demagnetizační zařízení“;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-574/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2018 – EAEPC v. Komise („Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Paralelní obchod s léčivými přípravky — Dohoda rozlišující mezi cenami účtovanými při dalším prodeji ve Španělsku a cenami účtovanými při vývozu do jiných členských států — Návrh na nový přezkum stížnosti v návaznosti na vydání rozsudků Soudního dvora a Tribunálu — Článek 266 SFEU — Zamítnutí stížnosti — Nedostatečný zájem Unie — Ukončení protisoutěžního jednání — Absence trvajících protisoutěžních účinků — Vyřízení věci orgánem pro hospodářskou soutěž členského státu — Povinnosti při řešení stížnosti — Článek 105 SFEU — Článek 7 nařízení (ES) č. 1/2003 — Procesní práva stěžovatele — Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2018 – EAEPC v. Komise
      (Věc T-574/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Paralelní obchod s léčivými přípravky - Dohoda rozlišující mezi cenami účtovanými při dalším prodeji ve Španělsku a cenami účtovanými při vývozu do jiných členských států - Návrh na nový přezkum stížnosti v návaznosti na vydání rozsudků Soudního dvora a Tribunálu - Článek 266 SFEU - Zamítnutí stížnosti - Nedostatečný zájem Unie - Ukončení protisoutěžního jednání - Absence trvajících protisoutěžních účinků - Vyřízení věci orgánem pro hospodářskou soutěž členského státu - Povinnosti při řešení stížnosti - Článek 105 SFEU - Článek 7 nařízení (ES) č. 1/2003 - Procesní práva stěžovatele - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2018/C 427/45)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: European Association of Euro-Pharmaceutical Companies (EAEPC) (Brusel, Belgie) (zástupci: J. L. Buendía Sierra, L. Ortiz Blanco, Á. Givaja Sanz a M. Araujo Boyd, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castilla Contreras, F. Jimeno Fernández a C. Vollrath, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: GlaxoSmithKline plc (Brentford, Spojené království) a GlaxoSmithKline SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: původně I. S. Forrester, QC, a A. Komninos, advokát, poté A. Komninos)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 3654 final ze dne 27. května 2014, kterým byla zamítnuta stížnost žalobkyně týkající se porušení článku 101 SFEU, kterého se údajně dopustila společnost Glaxo Wellcome SA (věc COMP/AT.36957 – Glaxo Wellcome)

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 409, 17.11.2014.


title: Věc C-542/18 RX: Rozhodnutí Soudního dvora (přezkumného senátu) ze dne 17. září 2018 o přezkumu rozsudku Tribunálu (kasačního senátu) vydaného dne 19. července 2018 ve věci T-646/16, Simpson v. Rada

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/12

      Rozhodnutí Soudního dvora (přezkumného senátu) ze dne 17. září 2018 o přezkumu rozsudku Tribunálu (kasačního senátu) vydaného dne 19. července 2018 ve věci T-646/16, Simpson v. Rada
      (Věc C-542/18 RX)
      (2018/C 427/17)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení před Tribunálem

         Navrhovatel: Erik Simpson (zástupce: M. Velardo, advokát)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

         Otázky, které jsou předmětem přezkumu

      Předmětem přezkumu bude otázka, zda zejména s ohledem na obecnou zásadu právní jistoty narušuje rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 19. července 2018, Simpson v. Rada, jednotu nebo soulad práva Unie tím, že Tribunál jakožto soud rozhodující o kasačním opravném prostředku určil, že složení soudního kolegia, které vydalo usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 24. června 2016, Simpson v. Rada, nebylo v souladu s právními předpisy vzhledem k pochybení v postupu jmenování jednoho z členů tohoto kolegia, jehož důsledkem je porušení zásady zákonného soudce zakotvené v čl. 47 druhém pododstavci větě první Listiny základních práv Evropské unie.
      Přezkum se bude konkrétně týkat otázky, zda podobně jako v případě aktů uvedených v článku 277 SFEU může být jmenování soudce předmětem incidenčního přezkumu legality, nebo zda je takový incidenční přezkum legality – ze zásady či po uplynutí určité doby – vyloučen nebo omezen jen na některé druhy pochybení v zájmu zajištění právní stability a zaručení překážky věci rozsouzené.


title: Věc T-288/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2018 – Ezz a další v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Egyptě — Zmrazení finančních prostředků — Přípustnost — Cíle — Kritéria pro zařazení dotčených osob — Prodloužení uvedení žalobců na seznamu dotčených osob — Skutkový základ — Námitka protiprávnosti — Právní základ — Proporcionalita — Právo na spravedlivý proces — Presumpce neviny — Právo na řádnou správu — Nesprávné právní posouzení — Zjevně nesprávné posouzení — Právo vlastnit majetek — Práva na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2018 – Ezz a další v. Rada
      (Věc T-288/15) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Egyptě - Zmrazení finančních prostředků - Přípustnost - Cíle - Kritéria pro zařazení dotčených osob - Prodloužení uvedení žalobců na seznamu dotčených osob - Skutkový základ - Námitka protiprávnosti - Právní základ - Proporcionalita - Právo na spravedlivý proces - Presumpce neviny - Právo na řádnou správu - Nesprávné právní posouzení - Zjevně nesprávné posouzení - Právo vlastnit majetek - Práva na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu“)
      (2018/C 427/46)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Ahmed Abdelaziz Ezz (Gíza, Egypt), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Káhira, Egypt), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin, (Gíza), Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Gíza) (zástupci: původně J. Lewis, B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, J. Binns, S. Rowe, solicitors a J.-F. Bellis, avocat, poté B. Kennelly, J. Pobjoy, S. Rowe a H. de Charette, avocat)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a I. Gurov, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení za prvé rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/486 ze dne 20. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2011/172/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2015, L 77, s. 16), za druhé, zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/411 ze dne 18. března 2016, kterým se mění rozhodnutí 2011/172/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2016, L 74, s. 40), a za třetí, zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/496 ze dne 21. března 2017, kterým se mění rozhodnutí 2011/172/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (JO 2017, L 76, p. 22), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobců.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Ahmed Abdelaziz Ezz a Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin a Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 429, 21.12.2015


title: Věc C-543/18 RX: Rozhodnutí Soudního dvora (přezkumného senátu) ze dne 17. září 2018 o přezkumu rozsudku Tribunálu (kasačního senátu) vydaného dne 19. července 2018 ve věci T-693/16, HG v. Komise

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/12

      Rozhodnutí Soudního dvora (přezkumného senátu) ze dne 17. září 2018 o přezkumu rozsudku Tribunálu (kasačního senátu) vydaného dne 19. července 2018 ve věci T-693/16, HG v. Komise
      (Věc C-543/18 RX)
      (2018/C 427/18)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení před Tribunálem

         Navrhovatel: HG (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Otázky, které jsou předmětem přezkumu

      Předmětem přezkumu bude otázka, zda zejména s ohledem na obecnou zásadu právní jistoty narušuje rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 19. července 2018, HG v. Komise (T-693/16 P, nezveřejněný, EU:T:2018:492), jednotu nebo soulad práva Unie tím, že Tribunál jakožto soud rozhodující o kasačním opravném prostředku určil, že složení soudního kolegia, které vydalo rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 19. července 2016, HG v. Komise (F-149/15, EU:F:2016:155), nebylo v souladu s právními předpisy vzhledem k pochybení v postupu jmenování jednoho z členů tohoto kolegia, jehož důsledkem je porušení zásady zákonného soudce zakotvené v čl. 47 druhém pododstavci větě první Listiny základních práv Evropské unie.
      Přezkum se bude konkrétně týkat otázky, zda podobně jako v případě aktů uvedených v článku 277 SFEU může být jmenování soudce předmětem incidenčního přezkumu legality, nebo zda je takový incidenční přezkum legality – ze zásady či po uplynutí určité doby – vyloučen nebo omezen jen na některé druhy pochybení v zájmu zajištění právní stability a zaručení překážky věci rozsouzené.


title: Věc T-43/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. října 2018 – 1&1 Telecom v. Komise („Žaloba na neplatnost — Hospodářská soutěž — Spojování podniků — Maloobchodní trh s mobilními telekomunikačními službami a velkoobchodní trh pro přístup a zahájení volání v Německu — Nabytí společnosti E-Plus společností Telefónica Deutschland — Rozhodnutí, kterým se spojení prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem a fungováním Dohody o EHP — Provádění složky konečných závazků, nazvané, operátoři, kteří nedisponují vlastní sítí — Akty, které nelze napadnout žalobou — Nepřípustnost“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. října 2018 – 1&1 Telecom v. Komise
      (Věc T-43/16) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Maloobchodní trh s mobilními telekomunikačními službami a velkoobchodní trh pro přístup a zahájení volání v Německu - Nabytí společnosti E-Plus společností Telefónica Deutschland - Rozhodnutí, kterým se spojení prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem a fungováním Dohody o EHP - Provádění složky konečných závazků, nazvané, operátoři, kteří nedisponují vlastní sítí - Akty, které nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
      (2018/C 427/47)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: 1&1 Telecom GmbH (Montabaur, Německo) (zástupci: J.-O. Murach, advokát a P. Alexiadis, solicitor)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: N. Khan, M. Farley a C. Vollrath, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Telefónica Deutschland Holding AG (Mnichov, Německo) (zástupci: M. Bauer, H.-J. Freund, B. Herbers a K. Baubkus, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení údajného rozhodnutí Komise obsaženého v dopise ze dne 19. listopadu 2015, které se týká provádění nápravných opatření u osob, které nejsou operátory mobilních sítí, stanovených v konečných závazcích, které se staly závaznými na základě rozhodnutí Komise C(2014) 4443 final ze dne 2. července 2014, kterým se spojení prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem a fungováním Dohody o EHP, s výhradou určitých závazků (Věc M.7018 – Telefónica Deutschland/E-Plus).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se odmítá.

                  2)

                  Společnost 1&1 Telecom GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Evropské Komise a společnosti Telefónica Deutschland, s výjimkou nákladů řízení, které Komise vynaložila v rámci námitky nepřípustnosti zamítnuté usnesením ze dne 22. června 2016 1&1 Telecom v. Komise (T-43/16, EU:T:2016:402).

         (1)  Úř. věst. C 106, 21.3.2016


title: Věc T-515/18: Žaloba podaná dne 29. srpna 2018 – FAKRO v. Komise

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/80

      Žaloba podaná dne 29. srpna 2018 – FAKRO v. Komise
      (Věc T-515/18)
      (2018/C 427/107)
      Jednací jazyk: polština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: FAKRO sp. z o. o. (Nowy Sącz, Polsko) (zástupkyně: A. Radkowiak-Macuda, právní rádkyně)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  určil, že rozhodnutí Komise ze dne 14. června 2018, vydané v řízení zahájeném na základě stížnosti na zneužívání dominantního postavení skupinou VELUX (sp. zn. AT.40026 VELUX), kterou ke Komisi podala FAKRO sp. z o. o. dne 12. července 2012, je neplatné,

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.
      První žalobní důvod, vycházející ze zjevně nesprávného posouzení a z nedostatku odůvodnění napadeného rozhodnutí, spočívajících v závěru, že neexistuje zájem Evropské unie na dalším pokračování v řízení.
      Žalobkyně tvrdí, že Komise nezaujala konečné stanovisko ani ve vztahu k předpokladům, jimiž je podmíněna možnost konstatovat zneužití dominantního postavení, ani ve vztahu k žádné ze sedmi vytýkaných kategorií skutků. Při posuzování námitky, že podnik v dominantním postavení uplatňoval predátorské ceny, Komise v rozhodnutí nekriticky vycházela z argumentů dotyčného podniku bez přihlédnutí k argumentům žalobkyně a neprovedla ani jen zjednodušenou analýzu problému. Žalobkyně se domnívá, že účelem zavedení útočné značky podnikem v dominantním postavení bylo výlučně znemožnit jeho konkurentům vstoupit na trh nebo se na něm rozvíjet a že investiční slevy uplatňované tímto podnikem mají selektivní, exkluzivní a diskriminační povahu, což představuje porušení článku 102 SFEU. Tvrdí, že důkazní materiál jasně svědčí o tom, že podnik v dominantním postavení uzavíral exkluzivní smlouvy v rozporu s článkem 102 SFEU, a že provedení příslušného vyšetřovacího řízení by nevyžadovalo značné zdroje a postačilo by ověřit údaje a důkazy, které předložila.
      Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení zásady řádné správy a ze zjevně nesprávného posouzení spočívajícího v závěru o neexistenci zájmu Evropské unie na dalším pokračování v řízení.
      Od podání stížnosti do vydání rozhodnutí o jejím zamítnutí uplynulo více než 71 měsíců. Liknavost Komise nelze odůvodnit žádnými zvláštními okolnostmi. Komisi je velmi dobře známa situace na evropském trhu se střešními okny. Průtahy v činnosti Komise mohou vést k tomu, že vzhledem k promlčecí lhůtě upravené vnitrostátním právem žalobkyně nebude moci uplatnit svá práva před vnitrostátními orgány ochrany hospodářské soutěže.
      Třetí žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 8 odst. 1 nařízení č. 773/2004, spočívajícího v odepření přístupu žalobkyně ke spisu, v důsledku čehož byla žalobkyně zbavena práva na účinnou procesní obranu.
      Podle platných předpisů má navrhovatel v případě, kdy jej Komise informuje o svém úmyslu zamítnout jeho návrh, právo na přístup k dokumentům, na kterých Komise zakládá své prozatímní posouzení. V projednávané věci Komise neposkytla žalobkyni takový přístup. Komise se navíc dopustila porušení práva v oblasti pravidel posuzování zájmu Evropské unie, neboť řádně neposoudila povahu a účinky skutků vytýkaných podniku v dominantním postavení.


title: Věc T-62/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2018 – Puma v. EUIPO – Doosan Machine Tools (PUMA) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie PUMA — Starší mezinárodní obrazové ochranné známky PUMA — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2018 – Puma v. EUIPO – Doosan Machine Tools (PUMA)
      (Věc T-62/16) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie PUMA - Starší mezinárodní obrazové ochranné známky PUMA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/48)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Puma SE (Herzogenaurach, Německo) (zástupce: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Folliard-Monguiral a D. Walicka, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice řízení, která vstoupila do řízení před odvolacím senátem EUIPO namísto další účastnice řízení: Doosan Machine Tools Co. Ltd (Seongsan-gu, Jižní Korea) (zástupci: R. Böhm a S. Overhage, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. prosince 2015 (věc R 1052/2015-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Puma a Doosan Infracore Co. Ltd.

         Výrok

                  1.

                  Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 4. prosince 2015 (věc R 1052/2015-4) se zrušuje.

                  2.

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Puma SE.

                  3.

                  Společnost Doosan Machine Tools Co. Ltd ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 118, 4.4.2016.


title: Věc C-546/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Rakousko) dne 23. srpna 2018 – FN a další

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Rakousko) dne 23. srpna 2018 – FN a další
      (Věc C-546/18)
      (2018/C 427/19)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: FN, GM, Adler Real Estate AG, HL, Petrus Advisers LLP

         Žalovaná: Übernahmekommission

         Předběžné otázky

                  1)

                  Brání články 4 a 17 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí – pokud jsou vykládány se zřetelem k unijněprávní zásadě efektivity – výkladu, podle něhož není pravomocnému rozhodnutí dozorčího orgánu podle článku 4 směrnice 2004/25/ES, kterým bylo rozhodnuto o tom, že určitá osoba porušila vnitrostátní právní předpisy, které byly vydány k provedení směrnice 2004/25/ES, v rámci řízení o správních deliktech následně vedeného tímto dozorčím orgánem proti téže osobě přiznán závazný účinek, v důsledku čehož tato osoba může za účelem zpochybnění porušení práva, o němž již bylo pravomocně rozhodnuto, znovu uplatnit veškeré skutkové a právní námitky a důkazní prostředky?

                  2)

                  Brání články 4 a 17 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí – pokud jsou vykládány se zřetelem k unijněprávní zásadě efektivity – výkladu, podle něhož není pravomocnému rozhodnutí dozorčího orgánu podle článku 4 směrnice 2004/25/ES, kterým bylo rozhodnuto o tom, že určitá právnická osoba porušila vnitrostátní právní předpisy, které byly vydány k provedení směrnice 2004/25/ES, v rámci řízení o správních deliktech následně vedeného tímto dozorčím orgánem proti orgánu této právnické osoby, který je oprávněn ji zastupovat, přiznán závazný účinek, v důsledku čehož tato osoba (orgán) může za účelem zpochybnění porušení práva, o němž již bylo pravomocně rozhodnuto, znovu uplatnit veškeré skutkové a právní námitky a důkazní prostředky?

                  3)

                  (V případě záporné odpovědi na otázku II.1.:) Brání článek 47 Listiny základních práv Evropské unie vnitrostátní praxi, podle níž je pravomocnému rozhodnutí dozorčího orgánu podle článku 4 směrnice 2004/25/ES, kterým bylo rozhodnuto o tom, že určitá osoba porušila vnitrostátní právní předpisy, které byly vydány k provedení směrnice 2004/25/ES, v rámci řízení o správních deliktech následně vedeného tímto dozorčím orgánem proti téže osobě přiznán závazný účinek, takže tato osoba nemůže z právního ani skutkového hlediska zpochybnit porušení práva, o němž již bylo pravomocně rozhodnuto?

                  4)

                  (V případě záporné odpovědi na otázku II.2.) Brání článek 47 Listiny základních práv Evropské unie vnitrostátní praxi, podle níž je pravomocnému rozhodnutí dozorčího orgánu podle článku 4 směrnice 2004/25/ES, kterým bylo rozhodnuto o tom, že určitá právnická osoba porušila vnitrostátní právní předpisy, které byly vydány k provedení směrnice 2004/25/ES, v rámci řízení o správních deliktech následně vedeného tímto dozorčím orgánem proti orgánu této právnické osoby, který je oprávněn ji zastupovat, přiznán závazný účinek, takže tato osoba (orgán) nemůže z právního ani skutkového hlediska zpochybnit porušení práva, o němž již bylo pravomocně rozhodnuto?


title: Věc T-537/18: Žaloba podaná dne 13. září 2018 – Vialto Consulting v. Evropská komise

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/81

      Žaloba podaná dne 13. září 2018 – Vialto Consulting v. Evropská komise
      (Věc T-537/18)
      (2018/C 427/108)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Vialto Consulting Kft. (Budapešť, Maďarsko) (zástupce: V. Christianos, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí Komise, kterým Komise žalobkyni uložila vyloučení [z účasti na zadávacích řízeních] na období dvou let a zveřejnila informaci o tomto vyloučení na své internetové stránce;

                  —

                  uložil Komisi náhradu majetkové újmy vzniklé žalobkyni z důvodu jejího vyloučení na období dvou let a zveřejnění informace o tomto vyloučení na internetové stránce Komise, jež je odhadována na EUR 434 889,82, spolu s úroky ode dne vydání rozsudku;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nemajetkové újmy vzniklé žalobkyni z důvodu jejího vyloučení na období dvou let a zveřejnění informace o tomto vyloučení na internetové stránce Komise, jež je odhadována na EUR 400 000, spolu s úroky ode dne vydání rozsudku;

                  —

                  uložil Komisi náhradu všech nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby proti rozhodnutí Evropské komise Ares (2018) 3463041 ze dne 29. června 2018 předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 7 odst. 1 nařízení č. 2185/1996, jelikož Evropská komise bezdůvodně tvrdí, že OLAF nepřekročil své pravomoci během inspekce v prostorách společnosti Vialto.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 41 Listiny základních práv týkajícího se práva na řádnou správu a z nedostatečného odůvodnění.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady ochrany legitimního očekávání.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality a povinnosti uvést dostatečné odůvodnění, jelikož Evropská komise uvalila na společnost Vialto dvouleté vyloučení a zveřejnila informaci o tomto vyloučení na své internetové stránce.


title: Věc T-93/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2018 – Rheinmetall Waffe Munition v. EUIPO (VANGUARD) („Ochranná známka Evropské unie — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Slovní ochranná známka VANGUARD — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Neexistence popisného charakteru — Rozlišovací způsobilost — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2018 – Rheinmetall Waffe Munition v. EUIPO (VANGUARD)
      (Věc T-93/16) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Slovní ochranná známka VANGUARD - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Neexistence popisného charakteru - Rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/49)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Rheinmetall Waffe Munition GmbH (Südheide, Německo) (zástupce: J. Schmidt, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, agent)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. listopadu 2015 (věc R 69/2015-2) týkajícímu se mezinárodního zápisu s vyznačením Evropské unie slovní ochranné známky VANGUARD

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 19. listopadu 2015 (věc R 69/2015-2) se zrušuje.

                  2)

                  EUIPO se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 136, 18.4.2016.


title: Věc T-539/18: Žaloba podaná dne 15. září 2018 – Ayuntamiento de Quart de Poblet v. Komise

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/82

      Žaloba podaná dne 15. září 2018 – Ayuntamiento de Quart de Poblet v. Komise
      (Věc T-539/18)
      (2018/C 427/109)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ayuntamiento de Quart de Poblet (Quart de Poblet, Španělsko) (zástupci: B. Sanchis Piqueras, J. Rodríguez Pellitero, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  připustil žalobu k projednání a určil, že je opodstatněná;

            uznal a určil, že:

                  —

                  žalobkyně řádně splnila smluvní povinnosti, které pro ni vyplývaly ze smluv;

                  —

                  má proto nárok na financování přiznané na jejich základě;

                  —

                  požadavek Evropské komise na navrácení blíže určených částek z projektu Diego a z projektu SEED je nedůvodný a neoprávněný;

                  —

                  zrušil oznámení o dluhu anebo v každém případě určil, že oznámení o dluhu jsou protiprávní;

                  —

                  uložil Evropské komisi povinnost vrátit žalobkyni vymáhané částky, které tato zaplatila;

                  —

                  podpůrně, uznal podle svého uvážení část částek vymáhaných Evropskou komisí za způsobilé pro financování nebo pro dotace;

                  —

                  v každém případě uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby uplatňuje žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod, vycházející z nesprávné klasifikace nákladů ze strany Evropské komise.

                              —

                              Žalobkyně namítá, že klasifikace nákladů jako přímé nebo nepřímé a/nebo jako náklady, které nelze připsat, provedená Evropskou komisí na základě zprávy jejích auditorů, v důsledku čehož bylo na žalobkyni vymáháno navrácení obdržených dotací na provedení projektů DIEGO a SEED, je vzhledem k nedodržení ustanovení smluv nesprávná.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod, vycházející z nesprávného vyčíslení nákladů Evropskou komisí.

                              —

                              Žalobkyně namítá, že zmíněné vyčíslení je vzhledem k nedodržení příslušných ustanovení smluv nesprávné.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod, vycházející z nesplnění smluv přičitatelného Evropské komisi.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že Komise tím, že provedla nesprávnou klasifikaci a nesprávné vyčíslení vyúčtovaných nákladů nesplnila a neplní smlouvy, a to navzdory tvrzením a důkazům předloženým v rámci kontradiktorního řízení, což ukazuje na nedostatek dobré víry.


title: Věc C-555/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski rajonen sad (Bulharsko) dne 30. srpna 2018 – K.H.K. v. V.A.S. a E.E.K.

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski rajonen sad (Bulharsko) dne 30. srpna 2018 – K.H.K. v. V.A.S. a E.E.K.
      (Věc C-555/18)
      (2018/C 427/20)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Sofijski rajonen sad

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: K.H.K.

         Odpůrce: V.A.S. a E.E.K.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je dosud nepravomocný platební rozkaz k peněžní pohledávce podle článku 410 Graždanski procesualen kodeks (občanský soudní řád, dále jen „GPK“) veřejnou listinou ve smyslu čl. 4 bodu 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 655/2014 ze dne 15. května 2014 (1)?

                  2)

                  Není-li platební rozkaz podle článku 410 GPK veřejnou listinou, musí být na návrh zahájeno současně s řízením podle článku 410 GPK zvláštní řízení podle čl. 5 písm. a) nařízení č. 655/2014?

                  3)

                  Je-li platební rozkaz podle článku 410 GPK veřejnou listinou, je soud povinen rozhodnout ve lhůtě stanovené čl. 18 odst. 1 nařízení č. 655/2014, pokud vnitrostátní předpis stanoví, že se lhůty během soudních prázdnin staví?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 655/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se zavádí řízení o evropském příkazu k obstavení účtů k usnadnění vymáhání přeshraničních pohledávek v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2014, L 189, s. 59).


title: Věc T-545/18: Žaloba podaná dne 11. září 2018 – YL v. Komise

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/83

      Žaloba podaná dne 11. září 2018 – YL v. Komise
      (Věc T-545/18)
      (2018/C 427/110)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: YL (zástupce: P. Yon, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby:

                  —

                  bylo zrušeno jeho vyřazení ze seznamu pro povýšení za rok 2017;

                  —

                  byl povýšen se zpětným účinkem ke dni 1. ledna 2017;

                  —

                  mu byla nahrazena újma způsobená v důsledku napadených aktů: za dny a energii věnované této žalobě a jejím počátkům, za boj s pocitem odmítnutí, ignorance a neúprosnosti ze strany orgánu, který má pečovat o zájmy svých zaměstnanců a projevit vůči nim neutralitu, ne-li porozumění – újma vyčíslená ve výši 100 000 eur;

                  —

                  mu byly nahrazeny náklady na advokáta a na řízení ve výši 10 000 eur;

                  —

                  byla Komisi uložena náhrada všech nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“), kterého se dopustil orgán oprávněný ke jmenování (dále jen „AIPN“), když založil odmítnutí povýšit žalobce na dříve uložené sankci, přestože sankce se již dotkla služebního postupu posledně jmenovaného jeho zařazením do nižšího platového stupně. Kromě toho napadené rozhodnutí bylo přijato z důvodu, že uvedená sankce souvisela se služebním chováním, třebaže rozhodnutí o uložení sankce v roce 2016 uvádělo, že sankcionované činy nijak nesouvisely s funkcí a pracovními povinnostmi žalobce.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci a řízení, kterého se AIPN dopustil, když využil své pravomoci povyšování ke zpřísnění sankce uložené v roce 2016 a když provedl povyšovací řízení tak, že obešel meze stanovené ve služebním řádu v případě odložení postupu.


title: Věc T-634/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. října 2018 – Pint v. Komise („Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty vztahující se k pilotnímu řízení EU 8572/16 CHAP (2015) 00353 — Odmítnutí přístupu — Článek 4 odst. 2 třetí odrážka nařízení č. 1049/2001 — Výjimka týkající se ochrany účelu vyšetřování — Obecná domněnka důvěrnosti — Převažující veřejný zájem“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/61

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. října 2018 – Pint v. Komise
      (Věc T-634/17) (1)

      („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty vztahující se k pilotnímu řízení EU 8572/16 CHAP (2015) 00353 - Odmítnutí přístupu - Článek 4 odst. 2 třetí odrážka nařízení č. 1049/2001 - Výjimka týkající se ochrany účelu vyšetřování - Obecná domněnka důvěrnosti - Převažující veřejný zájem“)
      (2018/C 427/80)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Anikó Pint (Göd, Maďarsko (zástupce: D. Lazar, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Erlbacher a C. Ehrbar, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalovanou: Maďarsko (zástupci: M. Fehér, G. Koós a M. Tátrai, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Komise ze dne 1. června a 17. července 2017, kterými byl žalobkyni odepřen přístup k dokumentům vztahujícím se k pilotnímu řízení EU 8572/16 CHAP (2015) 00353

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Anikó Pint ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Maďarsko ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 382, 13. 11. 2017.


title: Věc T-328/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. října 2018 – Paice v. EUIPO – Blackmore (DEEP PURPLE) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie DEEP PURPLE — Starší nezapsaná ochranná známka DEEP PURPLE — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odstavec 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 4 nařízení (EU) 2017/1001] — Režim žaloby podle „common law“ týkající se neoprávněného užívání označení (action for passing off) — Neexistence rizika klamavé prezentace“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/41

      Rozsudek Tribunálu ze dne 4. října 2018 – Paice v. EUIPO – Blackmore (DEEP PURPLE)
      (Věc T-328/16) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie DEEP PURPLE - Starší nezapsaná ochranná známka DEEP PURPLE - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odstavec 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 4 nařízení (EU) 2017/1001] - Režim žaloby podle „common law“ týkající se neoprávněného užívání označení (action for passing off) - Neexistence rizika klamavé prezentace“)
      (2018/C 427/51)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Ian Paice (Londýn, Spojené království) (zástupci: M. Engelman, barrister, a J. Stephenson, solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Gája a D. Walicka, zmocněnci)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: původně A. Edwards-Stuart, poté T. Alkin, barristers)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. března 2016 (věc R 736/2015-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi I. Paicem a R. Blackmorem.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  I. Paiceovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 305, 22.8.2016.


title: Věc T-547/18: Žaloba podaná dne 14. září 2018 – Teeäär v. ECB

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/84

      Žaloba podaná dne 14. září 2018 – Teeäär v. ECB
      (Věc T-547/18)
      (2018/C 427/111)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Raivo Teeäär (Tallinn, Estonsko) (zástupce: L. Levi, advokát)

         Žalovaná: Evropská centrální banka

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí výkonné rady ECB ze dne 27. února 2018, kterým byla zamítnuta žádost žalobce o podporu v přesunu kariéry mimo ECB;

                  —

                  subsidiárně, zrušil rozhodnutí výkonné rady ze dne 3. července 2018, kterým byl zamítnut zvláštní opravný prostředek proti rozhodnutí výkonné rady ze dne 27. února 2018;

                  —

                  přiznal žalobci náhradu majetkové újmy, kterou měl utrpět a kterou představuje finanční balíček na podporu kariérního přesunu, odhadovaný na 101 447 EUR, navýšený o úroky z prodlení vypočítané podle hlavní refinanční sazby Evropské centrální banky s připočtením 3 procentních bodů ročně;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z protiprávnosti čl. 2 odst. 3 bodu 1 pravidel pro zaměstnance ECB v rozsahu, v němž toto ustanovení porušuje zásadu rovného zacházení a zásadu proporcionality; napadené rozhodnutí je navíc stiženo zjevně nesprávným posouzením.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z protiprávnosti čl. 2 odst. 3 bodu 1 pravidel pro zaměstnance ECB v rozsahu, v němž toto ustanovení diskriminuje na základě věku, a tudíž obchází článek 21 Listiny základních práv Evropské unie a článek 2 a čl. 6 odst. 1 směrnice 2000/78. (1)

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející podpůrně z tvrzení, že napadené rozhodnutí je protiprávní z důvodu zjevně nesprávného posouzení a porušení povinnosti řádné péče.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející podpůrně z porušení čl. 2 odst. 3 bodu 1 pravidel pro zaměstnance ECB.

         (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. 2000, L 303, s. 16)


title: Věc T-344/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. října 2018 – Blackmore v. EUIPO – Paice (DEEP PURPLE) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie DEEP PURPLE — Starší nezapsaná ochranná známka DEEP PURPLE — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] — Režim žaloby podle „common law“ týkající se neoprávněného užívání označení (action for passing off) — Neexistence rizika klamavé prezentace — Článek 177 odst. 1 písm. d) jednacího řádu Tribunálu — Nepřípustnost“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/42

      Rozsudek Tribunálu ze dne 4. října 2018 – Blackmore v. EUIPO – Paice (DEEP PURPLE)
      (Věc T-344/16) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie DEEP PURPLE - Starší nezapsaná ochranná známka DEEP PURPLE - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] - Režim žaloby podle „common law“ týkající se neoprávněného užívání označení (action for passing off) - Neexistence rizika klamavé prezentace - Článek 177 odst. 1 písm. d) jednacího řádu Tribunálu - Nepřípustnost“)
      (2018/C 427/52)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: původně A. Edwards-Stuart, poté T. Alkin, barristers)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Gája a D. Walicka, zmocněnci)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Ian Paice (Londýn, Spojené království) (zástupci: M. Engelman, barrister, a J. Stephenson, solicitor)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. března 2016 (věc R 736/2015-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi I. Paicem a R. Blackmorem.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Richardu Hughovi Blackmorovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 314, 29.8.2016.


title: Věc T-548/18: Žaloba podaná dne 18. září 2018 – Helbert v. EUIPO

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/85

      Žaloba podaná dne 18. září 2018 – Helbert v. EUIPO
      (Věc T-548/18)
      (2018/C 427/112)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Lars Helbert (Alicante, Španělsko) (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí výběrové komise všeobecného výběrového řízení EUPO/AD/01/17 (1) ze dne 1. prosince 2017 a 7. března 2018 o nezařazení žalobce do konečné verze databáze úspěšných kandidátů poté, co EUIPO zamítl dne 8. června 2018 stížnost podanou žalobcem na základě čl. 90 odst. 2 služebního řádu,

                  —

                  uložil EUIPO zaplatit v návaznosti na to žalobci náhradu nemajetkové újmy, kterou utrpěl v souvislosti s rozhodnutími výběrové komise, ve výši stanovené Soudním dvorem,

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby uplatňuje žalobce čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že vznik a složení výběrové komise provázely nesrovnalosti, jejichž přímým důsledkem byla nejednotnost v hodnocení a zásah do zásad rovných příležitostí, rovného zacházení a objektivního hodnocení, čímž došlo k porušení článků 3.1 a 2.4 obecných pravidel platných pro otevřená výběrová řízení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že odvolací senát neprovedl srovnávací posouzení uchazeče, čímž porušil povinnost dodržovat zásady rovného zacházení a objektivního hodnocení podle článku 2.4 obecných pravidel platných pro otevřená výběrová řízení.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávných posouzení při hodnocení výkonu uchazeče v rámci „pohovoru zaměřeného na schopnosti“.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že výběrová komise postupovala v rozporu s oznámením o výběrovém řízení EUIPO/AD/01/17 a porušila zásady rovného zacházení, rovných příležitostí a objektivního hodnocení.

         (1)  Úř. věst. 2017, C 9 A, s. 1.


title: Věc C-567/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 7. září 2018 – Coty German GmbH v. Amazon Services Europe Sàrl a další

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 7. září 2018 – Coty German GmbH v. Amazon Services Europe Sàrl a další
      (Věc C-567/18)
      (2018/C 427/21)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Coty German GmbH

         Žalovaní: Amazon Services Europe Sàrl, Amazon FC Graben GmbH, Amazon Europe Core Sàrl, Amazon EU Sàrl

         Předběžná otázka

      Je osoba, která pro třetí stranu skladuje výrobky porušující právo ochranné známky, aniž by o tomto porušení věděla, držitelem tohoto zboží za účelem nabízení nebo uvedení na trh, jestliže ona sama nezamýšlí nabízet tyto výrobky nebo je uvádět na trh, nýbrž to zamýšlí pouze třetí strana (1)?

         (1)  Výklad čl. 9 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 zde dne 26. února 2009 o ochranné známce společenství (Úř. věst. 2009, L 78, s. 1) a čl. 9 odst. 3 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. července 2017 o ochranné známce Evropské unie (Úř. věst. 2017, L 154, s. 1).


title: Věc T-345/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. října 2018 – Blackmore v. EUIPO – Paice (DEEP PURPLE) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie DEEP PURPLE — Starší nezapsaná ochranná známka DEEP PURPLE — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] — Režim žaloby podle „common law“ týkající se neoprávněného užívání označení (action for passing off) — „Goodwill“ — Nedodržení formálních náležitostí — Článek 177 odst. 1 písm. d) jednacího řádu Tribunálu — Nepřípustnost“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/43

      Rozsudek Tribunálu ze dne 4. října 2018 – Blackmore v. EUIPO – Paice (DEEP PURPLE)
      (Věc T-345/16) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie DEEP PURPLE - Starší nezapsaná ochranná známka DEEP PURPLE - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] - Režim žaloby podle „common law“ týkající se neoprávněného užívání označení (action for passing off) - „Goodwill“ - Nedodržení formálních náležitostí - Článek 177 odst. 1 písm. d) jednacího řádu Tribunálu - Nepřípustnost“)
      (2018/C 427/53)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Richard Hugh Blackmore (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: původně A. Edwards-Stuart, poté T. Alkin, barristers)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Gája a D. Walicka, zmocněnci)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Ian Paice (Londýn, Spojené království) (zástupci: M. Engelman, barrister, a J. Stephenson, solicitor)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. března 2016 (věc R 880/2015-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi I. Paicem a R. H. Blackmorem.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se odmítá.

                  2.

                  Richardu Hughu Blackmorovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 314, 29.8.2016.


title: Věc T-697/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. října 2018 – De Longhi Benelux v. EUIPO (COOKING CHEF GOURMET) („Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie COOKING CHEF GOURMET — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odstavec 1 písm. b) a odstavec 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. b) a odstavec 2 nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 427/62

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. října 2018 – De Longhi Benelux v. EUIPO (COOKING CHEF GOURMET)
      (Věc T-697/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie COOKING CHEF GOURMET - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odstavec 1 písm. b) a odstavec 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. b) a odstavec 2 nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/81)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: De Longhi Benelux SA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: M. Arnott, A. Nicholls, solicitors, a G. Hollingworth, barrister)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: S. Bonne, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. července 2017 (věc R 231/2017-1) týkajícímu se přihlášení slovní ochranné známky COOKING CHEF GOURMET jako ochranné známky Evropské unie

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti De Longhi Benelux se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 5, 8.1.2018.