title: Věc T-384/19: Žaloba podaná dne 20. června 2019 — Parlament v. Axa Assurances Luxembourg a další

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/53

      Žaloba podaná dne 20. června 2019 — Parlament v. Axa Assurances Luxembourg a další
      (Věc T-384/19)
      (2019/C 288/67)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Evropský parlament (zástupci: E. Paladini a B. Schäfer, zmocněnkyně, C. Point a P. Hédouin, advokáti)

         Žalované: Axa Assurances Luxembourg SA (Lucemburk, Lucembursko), Bâloise Assurances Luxembourg SA (Bertrange, Lucembursko), La Luxembourgeoise SA (Leudelange, Lucembursko), Delta Lloyd Schadenverzekering NV (Amsterdam, Nizozemsko)

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  rozhodl, že škoda způsobená vodou na staveništi „Konrad Adenauer“ Est během silných dešťů ve dnech 27. a 30. května 2016 spadá do působnosti pojistné smlouvy „Stavební pojištění“ uzavřené s žalovanými;

                  —

                  v důsledku toho uložil žalovaným povinnost nahradit Evropskému parlamentu požadované výdaje ve výši 779 902,87 eur, a to konkrétně:

                              —

                              společnosti AXA Assurances Luxembourg SA uložil povinnost uhradit 50 % výše uvedené částky, a to 389 951,44 eur;

                              —

                              společnosti Bâloise Assurances Luxembourg SA uložil povinnost uhradit 20 % výše uvedené částky, a to 155 980,57 eur;

                              —

                              společnosti La Luxembourgeoise SA uložil povinnost uhradit 20 % výše uvedené částky, a to 155 980,57 eur;

                              —

                              společnosti Delta Lloyd Schadeverzekering NV uložil povinnost uhradit 10 % výše uvedené částky, a to 77 990,29 eur;

                              —

                              a zákonné úroky z prodlení z platby od 22. prosince 2017, jejichž sazba je součtem úrokové sazby pro hlavní refinanční operace použité Evropskou centrální bankou během jejích posledních hlavních refinančních operací a osmi procentních bodů;

                  —

                  podpůrně v případě, že nevyhoví návrhům týkajícím se prvního a druhého žalobního důvodu, uložil žalovaným povinnost nahradit společně a nerozdílně újmu způsobenou nesplněním povinností vyplývajících z článku I.13.2 pojistné smlouvy „Stavební pojištění“, a sice 779 902,87 eur;

                  —

                  uložil žalovaným povinnost uhradit Evropskému parlamentu náklady na znalecký posudek ve výši 16 636,00 eur, a to konkrétně:

                              —

                              společnosti AXA Assurances Luxembourg SA uložil povinnost uhradit 50 % výše uvedené částky, a to 3 327,20 eur;

                              —

                              společnosti Bâloise Assurances Luxembourg SA uložil povinnost uhradit 20 % výše uvedené částky, a to 3 327,20 eur;

                              —

                              společnosti La Luxembourgeoise SA uložil povinnost uhradit 20 % výše uvedené částky, a to 3 327,20 eur;

                              —

                              společnosti Delta Lloyd Schadeverzekering NV uložil povinnost uhradit 10 % výše uvedené částky, a to 1 663,60 eur;

                              —

                              a zákonné úroky z prodlení z platby od 22. prosince 2017, jejichž sazba je součtem úrokové sazby prohlavní refinanční operace použité Evropskou centrální bankou běhemjejích posledních hlavních refinančních operací a osmi procentníchbodů;

                  —

                  uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby uplatňuje žalobce jediný žalobní důvod vycházející z jeho nároku na pojistné plnění ze škodné události, ke které došlo v květnu 2016. Na podporu tohoto žalobního důvodu žalobce uvádí, že výluky z pojistného krytí, kterých se dovolávají žalované, se neuplatní. V tomto ohledu uplatňuje žalobkyně níže uvedené argumenty:

                  —

                  Ustanovení o výluce z pojistného krytí týkající se záplav je žalovanými vykládáno nesprávně. Z kontextu a z ustanovení smlouvy podle žalobkyně vyplývá, že pojem „záplava“ označuje přírodní katastrofu a nikoliv proniknutí vody do prostoru, který je běžně suchý.

                  —

                  Ustanovení o výluce z pojistného krytí týkající se všech přírodních katastrof se nepoužije. Přírodní katastrofy jsou taxativně uvedeny ve smlouvě a na takové silné deště, k jakým došlo v květnu 2016, se podle žalobkyně tento pojem nevztahuje.

                  —

                  Ustanovení o výluce z pojistného krytí týkající se nedostatečnosti kanalizace je žalovanými vykládáno nesprávně. Ustanovení smlouvy odkazují na nedostatečnost kanalizace ve smyslu nedostatečné kapacity veřejné sítě na odvod vod.

                  —

                  Ustanovení o výluce z pojistného krytí týkající se běžně předvídatelných a neodvratitelných škod anebo škod způsobených nedodržením lege artis je neplatné anebo se v každém případě neuplatní v tomto konkrétním případě.

                  —

                  Ustanovení o výluce uplatněné žalovanými nesplňuje podmínku stanovenou lucemburským právem, podle které případy hrubé nedbalosti vyloučené z pojistného krytí musí být výslovně a taxativně upraveny v smlouvě.

                  —

                  Skutkové okolnosti, které dle žalovaných podporují použitelnost takového ustanovení, nejsou dostatečné k tomu, aby prokázaly neodvratitelnost škody anebo nedodržení lege artis pojištěnými subjekty.

            Na podporu svého subsidiárního návrhu uplatňuje žalobce jediný žalobní důvodu vycházející z porušení procesních povinností vyplývajících ze smlouvy z důvodu přerušení ante tempore znaleckých úkonů.


title: Věc T-386/19: Žaloba podaná dne 24. června 2019 — CQ v. Evropský účetní dvůr

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/55

      Žaloba podaná dne 24. června 2019 — CQ v. Evropský účetní dvůr
      (Věc T-386/19)
      (2019/C 288/68)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: CQ (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

         Žalovaný: Evropský účetní dvůr

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil projednávanou žalobu za přípustnou a opodstatněnou, včetně námitky protiprávnosti, kterou obsahuje;

                  —

                  v důsledku toho:

                              —

                              zrušil rozhodnutí generálního tajemníka Evropského účetního dvora ze dne 11. dubna 2019, doručené dne 15. dubna 2019, kterým bylo rozhodnuto o částce 153 407,58 eur jako o neoprávněné platbě, a rozhodl o navrácení této částky 153 407,58 eur (včetně úroků ve výši 3,5 % vypočítaných od 31. května 2019);

                              —

                              případně zrušil dvě rozhodnutí ze dne 4. a 7. června 2019 účetního Účetního dvora;

                              —

                              a tudíž uložil žalovanému vrácení částky 153 495,84 eur [153 407,58 eur (jistina) navýšené o částku 88,26 eur, jakožto úroků z prodlení uložených žalobci] navýšené o úroky z prodlení ve výši 3,5 % do úplného zaplacení;

                              —

                              uložil žalovanému nahradit vzniklou nemajetkovou újmu;

                              —

                              uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nesrovnalostí v šetření Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) a jeho závěrečné zprávě.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející zaprvé z toho, že žalovaný nevykonal svou posuzovací pravomoc, zejména jakožto schvalující osoba, zadruhé z porušení jeho povinnosti prokázat obvinění vznesené proti žalobci a zatřetí z porušení jeho povinnosti uvést odůvodnění.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti rozhodnout v přiměřené lhůtě.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásad právní jistoty a právního očekávání, jakož i z tvrzení, že došlo ke zjevně nesprávnému právnímu posouzení.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z porušení zásady, že trestní právo má přednost před správním právem.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z porušení článku 75 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Evropského parlamentu a Rady ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 nebo článku 94 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014 a (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (Úř. věst. 2018, L 193, s. 1).


title: Věc T-387/19: Žaloba podaná dne 26. června 2019 — DF a DG v. EIB

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/56

      Žaloba podaná dne 26. června 2019 — DF a DG v. EIB
      (Věc T-387/19)
      (2019/C 288/69)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: DF a DG (zástupkyně: L. Levi, a A. Blot, advokátky)

         Žalovaná: Evropská investiční banka

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  rozhodl, že projednávaná žaloba je přípustná a opodstatněná;

            a v důsledku toho:

                  —

                  zrušil rozhodnutí, kterým se žalobcům DF a DG zamítá příspěvek na zařízení při jejich návratu z externích kanceláří (rozhodnutí přijatá dne 6. března 2018 a dne 28. února 2019);

                  —

                  v případě potřeby zrušil rozhodnutí ze dne 19. března 2019 (v případě DF) a ze dne 27. března 2019 (v případě DG), ve kterých měla EIB za to, že není třeba zahájit dohodovací řízení, vzhledem k tomu, že jsou jejich námitky zjevně neodůvodněné;

                  —

                  v případě potřeby zrušil rozhodnutí ze dne 14. června 2019, kterými se potvrzuje zamítnutí příspěvku na zařízení;

                  —

                  uložil žalované uhradit příspěvek na zařízení každému z žalobců navýšený o úroky z prodlení vypočítané podle sazby Evropské centrální banky zvýšené o dva body, a to až do úplného zaplacení;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nedodržení článků 5 a 17 přílohy VII služebního řádu zaměstnanců Evropské investiční banky (EIB), kterého se EIB dopustila jejich výkladem v rozsahu, v němž tento nový výklad pravidla upraveného v těchto ustanoveních není v souladu s cílem, který má sledovat.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení nabytých práv, porušení legitimního očekávání, neexistence přechodného období, jakož i porušení zásady řádné správy a povinnosti postupovat s řádnou péčí.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady zákazu diskriminace.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení článku 41 služebního řádu zaměstnanců EIB.


title: Věc T-399/19: Žaloba podaná dne 25. června 2019 — Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo v. Komise

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/57

      Žaloba podaná dne 25. června 2019 — Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo v. Komise
      (Věc T-399/19)
      (2019/C 288/70)
      Jednací jazyk: polština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Varšava, Polsko) (zástupci: E. Buczkowska a M. Trepka, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise ze dne 17. dubna 2019 v řízení podle článku 102 Smlouvy o fungování Evropské unie ve věci AT.40497 — Ceny polského plynu, kterým se ukončuje řízení AT.40497 v souladu s čl. 7 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (1) a zamítá stížnost podaná žalobkyní dne 9. března 2017 (dále jen „stížnost PGNiG“).

                              —

                              Žalobkyně navrhuje zrušení rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká důvodů stížnosti PGNiG týkajících se:

                                          (i)

                                          omezení dodávek plynu zákazníkům v několika členských státech Evropské unie, včetně žalobkyně, v zimní sezóně 2014/2015 a

                                          (ii)

                                          podmínění uzavření smlouvy o doplňkových dodávkách plynu se žalobkyní závazky nesouvisejícími s dohodou týkajícími se mimo jiné zvýšené kontroly nad jamalským plynovodem.

                              —

                              Z procesní opatrnosti, pro případ, že by Tribunál shledal, že částečné zrušení rozhodnutí není možné, se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí v plném rozsahu;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise přijala rozhodnutí v důsledku zneužití pravomoci spočívající v:

                              (i)

                              přijetí rozhodnutí Komisí, kterým se fakticky prohlašuje, že se článek 102 SFEU nevztahuje na protisoutěžní praktiky společností PJSC Gazprom a Gazprom Export LLC z důvodu existence státního nátlaku vyplývajícího z vnitrostátních právních předpisů Ruské federace na nesprávném právním základě, tj. na základě čl. 7 odst. 2 nařízení 773/2004 ve spojení s článkem 102 SFEU namísto článku 10 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 [ES] (2) ve spojení s článkem 102 SFEU, tj. zejména bez zohlednění názorů členských států Evropské unie,

                              (ii)

                              zahájení řízení AT.40497 a jeho vedení s cílem omezit právo žalobkyně být vyslechnuta v řízení podle článku 102 SFEU a článku 54 Dohody o Evropském hospodářském prostoru ve věci AT.39816 — Dodávky plynu na trhy vyššího stupně ve střední a východní Evropě.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise přijala rozhodnutí, které zjevně porušuje článek 102 SFEU tím, že nesprávně vykládá a prohlašuje, že se podnik může úspěšně dovolávat podmínky „státního nátlaku“ vyplývající z vnitrostátních předpisů třetí země, která není členským státem EU nebo EHP, jako podmínky, která osvobozuje tento podnik od jeho odpovědnosti za protisoutěžní praktiky.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise přijala rozhodnutí zjevně porušující právo žalobkyně být informována a vyslechnuta obsažené v čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 nařízení 773/2004, článku 296 SFEU a článku 47 Listiny základních práv tím, že neposkytla žalobkyni informace o tom, že Komise jako základ pro zamítnutí stížnosti PGNiG týkající se záležitostí souvisejících s jamalským plynovodem vzala v úvahu také vnitrostátní právní předpisy Ruské federace a nezaslala žalobkyni všechny příslušné dokumenty týkající se této záležitosti, což představuje porušení základních procesních práv.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise přijala rozhodnutí, které zjevně porušuje čl. 7 odst. 1 nařízení 773/2004 a článek 296 SFEU, spočívající v nedostatečném prozkoumání všech skutkových a právních okolností předložených ve stížnosti PGNiG a neposkytnutí odůvodnění, které by Tribunálu umožnilo účinně přezkoumat výkon posuzovací pravomoci Komise, což porušuje základní procesní právo.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise přijala rozhodnutí, které zjevně porušuje čl. 7 odst. 2 nařízení 773/2004 ve spojení s článkem 102 SFEU tím, že se dopustila zjevně nesprávného posouzení, spočívajícího v tom, že:

                              (i)

                              prohlásila, že rozhodnutí předsedy Energetického regulačního úřadu ze dne 19. května 2015 (č. DRG-4720-2(28)/2014/2015/6154/KF) je důkazem, že obvinění, pokud jde o uzavření provozovatelské smlouvy ve prospěch jamalského plynovodu, lze považovat za nepotvrzené,

                              (ii)

                              nesprávně posoudila povahu omezení dodávek plynu společností Gazprom v zimní sezóně 2014/2015.

         (1)  Úř. věst. 2004, L 123, s. 18; Zvl. vyd. 08/03, s. 81.

         (2)  Úř. věst. 2003, L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205.


title: Věc T-401/19: Žaloba podaná dne 27. června 2019 — Brillux v. EUIPO — Synthesa Chemie (Freude an Farbe)

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/58

      Žaloba podaná dne 27. června 2019 — Brillux v. EUIPO — Synthesa Chemie (Freude an Farbe)
      (Věc T-401/19)
      (2019/C 288/71)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Německo) (zástupkyně: R. Schiffer, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Synthesa Chemie GesmbH (Perg, Rakousko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie obrazové ochranné známky Freude an Farbe ve žluté, oranžové, růžové, fialové, modré, tyrkysové, tmavě zelené, světle zeleně a antracitové barvě — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 316 673

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. března 2019, ve věci R 1498/2018-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;


title: Věc T-402/19: Žaloba podaná dne 27. června 2019 — Brillux v. EUIPO — Synthesa Chemie (Freude an Farbe)

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/59

      Žaloba podaná dne 27. června 2019 — Brillux v. EUIPO — Synthesa Chemie (Freude an Farbe)
      (Věc T-402/19)
      (2019/C 288/72)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Německo) (zástupkyně: R. Schiffer, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Synthesa Chemie GesmbH (Perg, Rakousko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie obrazové ochranné známky „Freude an Farbe“ — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 316 404

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. března 2019, ve věci R 1434/2018-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-406/19: Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Cocilovo v. Parlament

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/60

      Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Cocilovo v. Parlament
      (Věc T-406/19)
      (2019/C 288/73)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Luigi Cocilovo (Řím, Itálie) (zástupce: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neexistující nebo v plném rozsahu zrušil opatření, na základě něhož byl žalobce informován prostřednictvím napadeného sdělení, že Evropský parlament nově vyměřil nároky na důchod za ukončenou činnost a nařídil vrácení částky vyplacené na základě předchozího vyměření důchodu;

                  —

                  nařídil Evropskému parlamentu, aby vrátil všechny neoprávněně sražené částky, které budou navýšeny o zákonné úroky ode dne srážky do dne zaplacení, a aby Evropskému parlamentu uložil vyhovět rozsudku a aby přijal veškeré iniciativy, akty či opatření, které jsou nezbytné k zajištění okamžitého a úplného obnovení vyplácení důchodu v původní výši;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné s žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-389/19, Coppo Gavazzi v. Parlament.


title: Věc T-407/19: Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Speroni v. Parlament

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/61

      Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Speroni v. Parlament
      (Věc T-407/19)
      (2019/C 288/74)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Francesco Enrico Speroni (Brusto Arsizio, Itálie) (zástupce: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neexistující nebo v plném rozsahu zrušil opatření, na základě něhož byl žalobce informován prostřednictvím napadeného sdělení, že Evropský parlament nově vyměřil nároky na důchod za ukončenou činnost a nařídil vrácení částky vyplacené na základě předchozího vyměření důchodu;

                  —

                  nařídil Evropskému parlamentu, aby vrátil všechny neoprávněně sražené částky, které budou navýšeny o zákonné úroky ode dne srážky do dne zaplacení, a aby Evropskému parlamentu uložil vyhovět rozsudku a aby přijal veškeré iniciativy, akty či opatření, které jsou nezbytné k zajištění okamžitého a úplného obnovení vyplácení důchodu v původní výši;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné s žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-389/19, Coppo Gavazzi v. Parlament.


title: Věc T-408/19: Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Mezzaroma v. Parlament

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/62

      Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Mezzaroma v. Parlament
      (Věc T-408/19)
      (2019/C 288/75)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Roberto Mezzaroma (Řím, Itálie) (zástupci: M. Merola a L. Florio, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neexistující nebo v plném rozsahu zrušil opatření, na základě něhož byl žalobce informován prostřednictvím napadeného sdělení, že Evropský parlament nově vyměřil nároky na důchod za ukončenou činnost a nařídil vrácení částky vyplacené na základě předchozího vyměření důchodu;

                  —

                  nařídil Evropskému parlamentu, aby vrátil všechny neoprávněně sražené částky, které budou navýšeny o zákonné úroky ode dne srážky do dne zaplacení, a aby Evropskému parlamentu uložil vyhovět rozsudku a aby přijal veškeré iniciativy, akty či opatření, které jsou nezbytné k zajištění okamžitého a úplného obnovení vyplácení důchodu v původní výši;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné s žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-389/19, Coppo Gavazzi v. Parlament.


title: Věc T-409/19: Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Di Meo v. Parlament

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/62

      Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Di Meo v. Parlament
      (Věc T-409/19)
      (2019/C 288/76)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Maria Di Meo (Cellole, Itálie) (zástupce: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neexistující nebo v plném rozsahu zrušil opatření, na základě něhož byla žalobkyně informována prostřednictvím napadeného sdělení, že Evropský parlament nově vyměřil nároky na důchod za ukončenou činnost a nařídil vrácení částky vyplacené na základě předchozího vyměření důchodu;

                  —

                  nařídil Evropskému parlamentu, aby vrátil všechny neoprávněně sražené částky, které budou navýšeny o zákonné úroky ode dne srážky do dne zaplacení, a aby Evropskému parlamentu uložil vyhovět rozsudku a aby přijal veškeré iniciativy, akty či opatření, které jsou nezbytné k zajištění okamžitého a úplného obnovení vyplácení důchodu v původní výši;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné s žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-389/19, Coppo Gavazzi v. Parlament.


title: Věc T-410/19: Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Di Lello Finuoli v. Parlament

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/63

      Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Di Lello Finuoli v. Parlament
      (Věc T-410/19)
      (2019/C 288/77)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Giuseppe Di Lello Finuoli (Palermo, Itálie) (zástupce: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neexistující nebo v plném rozsahu zrušil opatření, na základě něhož byl žalobce informován prostřednictvím napadeného sdělení, že Evropský parlament nově vyměřil nároky na důchod za ukončenou činnost a nařídil vrácení částky vyplacené na základě předchozího vyměření důchodu;

                  —

                  nařídil Evropskému parlamentu, aby vrátil všechny neoprávněně sražené částky, které budou navýšeny o zákonné úroky ode dne srážky do dne zaplacení, a aby Evropskému parlamentu uložil vyhovět rozsudku a aby přijal veškeré iniciativy, akty či opatření, které jsou nezbytné k zajištění okamžitého a úplného obnovení vyplácení důchodu v původní výši;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné s žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-389/19, Coppo Gavazzi v. Parlament.


title: Věc T-494/19: Žaloba podaná dne 7. července 2019 — CupoNation v. EUIPO (Cyber Monday)

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/64

      Žaloba podaná dne 7. července 2019 — CupoNation v. EUIPO (Cyber Monday)
      (Věc T-494/19)
      (2019/C 288/78)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: CupoNation GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: L. Ullmann, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Cyber Monday v korálově červené a černé barvě — Přihláška č. 17 020 851

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. dubna 2019, ve věci R 1798/2018-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-495/19: Žaloba podaná dne 8. července 2019 — Rumunsko v. Komise

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/64

      Žaloba podaná dne 8. července 2019 — Rumunsko v. Komise
      (Věc T-495/19)
      (2019/C 288/79)
      Jednací jazyk: rumunština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Rumunsko (zástupci: C. Canțăr, E. Gane, R. Hațieganu, zmocněnci)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise (EU) ze dne 30. dubna 2019 o navrhované občanské iniciativě s názvem „Politika soudržnosti k zajištění rovnosti mezi regiony a k zachování regionálních kultur“

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 211/2011 ze dne 16. února 2011 o občanské iniciativě, ve vztahu k pravomocím Unie, které jí přiznávají Smlouvy.

                              —

                              Rumunsko zastává názor, že ve Smlouvách se nenachází právní základ, který by opravňoval Komisi předložit návrh právního aktu Unie ve smyslu uvedeném organizátory navrhované inciativy s názvem „Politika soudržnosti k zajištění rovnosti mezi regiony a k zachování regionálních kultur“. Uvedená navrhovaná iniciativa zjevně nespadá do rozsahu pravomocí Komise spočívajících v předložení návrhu unijního právního aktu za účelem provádění Smluv a nesplňuje podmínky stanovené v čl. 4 odst. 2 písm. b) nařízení č. 211/2011.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění stanovené v čl. 296 druhém pododstavci SFEU

                              —

                              Rumunsko se domnívá, že povinnost odůvodnění stanovená v čl. 296 druhém pododstavce SFEU se nemůže omezovat na to, že organizátoři budou informovaní jen o skutečnostech stanovených v čl. 4 odst. 3 nařízení č. 211/2011, a to o důvodech zamítnutí registrace a všech dostupných opravných prostředků.

                              —

                              Rumunsko v této souvislosti usuzuje, že odůvodnění rozhodnutí 2019/721 je zjevně nedostatečné. Zjevně nedostatečné odůvodnění může svou povahou bránit dotčeným osobám dozvědět se o důvodech registrace navrhované iniciativy a v důsledku toho jednat a Tribunál přezkoumat zákonnost tohoto rozhodnutí.


title: Věc T-500/19: Žaloba podaná dne 10. července 2019 — Coravin v. EUIPO — Cora (CORAVIN)

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/65

      Žaloba podaná dne 10. července 2019 — Coravin v. EUIPO — Cora (CORAVIN)
      (Věc T-500/19)
      (2019/C 288/80)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Coravin, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupce: F. Valentin, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cora (Marne-la-Vallée, Francie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie CORAVIN — Ochranná známka Evropské unie č. 11 363 496

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. dubna 2019, ve věci R 2385/2016-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  napadené rozhodnutí změnil tak, že v plném rozsahu zamítne žalobu na prohlášení neplatnosti podanou společností Cora dne 25. listopadu 2014; a

                  —

                  v důsledku toho zachoval v platnosti ochrannou známku CORAVIN č. 11 363 496 v plném rozsahu vyjmenovaných výrobků uvedených ve třídě 21, a sice „Nalévací zátky pro vína; Zařízení pro přístup k vínu; Systémy uchovávání vína; Nádobí a nádoby pro domácnost nebo kuchyň; Vše určené pro použití s vínem“;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-503/19: Žaloba podaná dne 5. července 2019 — Global Brand Holdings v. EUIPO (XOXO)

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/66

      Žaloba podaná dne 5. července 2019 — Global Brand Holdings v. EUIPO (XOXO)
      (Věc T-503/19)
      (2019/C 288/81)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Global Brand Holdings LLC (New York, New York, Spojené státy) (zástupkyně: D. de Marion de Glatigny, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie XOXO — Přihláška č. 17 086 951

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. dubna 2019, ve věci R 1413/2018-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení včetně nákladů vynaložených v řízení před odvolacím senátem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení zásad rovného zacházení a řádné správy;

                  —

                  porušení čl. 7 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-506/19: Žaloba podaná dne 15. července 2019 — Workspace Group v. EUIPO — Technopolis (UMA WORKSPACE)

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/67

      Žaloba podaná dne 15. července 2019 — Workspace Group v. EUIPO — Technopolis (UMA WORKSPACE)
      (Věc T-506/19)
      (2019/C 288/82)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Workspace Group plc (Londýn, Spojené království) (zástupce: N. Hine, Solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Technopolis Oyj (Oulu, Finsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie UMA WORKSPACE — Přihláška č. 16 443 111

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. května 2019, ve věci R 1910/2018-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  potvrdil rozhodnutí o námitkách;

                  —

                  odmítl spornou přihlášku;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici řízení náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení článku 8 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

                  —

                  porušení článku 27 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

                  —

                  porušení čl. 95 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc C-543/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. července 2019 — Evropská komise v. Belgické království („Nesplnění povinnosti státem — Článek 258 SFEU — Opatření ke snížení nákladů na budování vyso orychlostních sítí elektronických komunikací — Směrnice 2014/61/EU — Neprovedení nebo nesdělení prováděcích opatření — Článek 260 odst. 3 SFEU — Návrh na uložení povinnosti platit denní penále — Výpočet výše penále“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/4

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. července 2019 — Evropská komise v. Belgické království
      (Věc C-543/17) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Článek 258 SFEU - Opatření ke snížení nákladů na budování vyso orychlostních sítí elektronických komunikací - Směrnice 2014/61/EU - Neprovedení nebo nesdělení prováděcích opatření - Článek 260 odst. 3 SFEU - Návrh na uložení povinnosti platit denní penále - Výpočet výše penále“)
      (2019/C 305/04)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Hottiaux, C. Cattabriga, L. Nicolae, G. von Rintelen a R. Troosters, zmocněnci)

         Žalované: Belgické království (zástupci: původně P. Cottin, C. Pochet, J. Van Holm a L. Cornelis, poté P. Cottin a C. Pochet, zmocněnci, ve spolupráci s P. Vernetem, S. Deprém a M. Lambert de Rouvroit, avocats, A. Van Acker a N. Lollem, odborníky)

         Vedlejší účastníci podporující žalované: Spolková republika Německo (zástupci: původně T. Henze a S. Eisenberg, poté S. Eisenberg, zmocněnec), Estonská republika (zástupkyně: N. Grünberg, zmocněnkyně), Irsko (zástupci: M. Browne, G. Hodge a A. Joyce, zmocněnci, ve spolupráci s G. Gilmore, BL, a P. McGarrym, SC), Španělské královtsví (zástupci: původně A. Gavela Llopis a A. Rubio González, poté A. Rubio González, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: E. de Moustier, C. David, A.-L. Desjonquères, I. Cohen, B. Fodda a D. Colas, zmocněnci), Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s S. Fiorentinem, avvocato dello Stato), Litevská republika (zástupci: původně G. Taluntytė, L. Bendoraitytė a D. Kriaučiūnas, poté L. Bendoraitytė, zmocněnci), Maďarsko (zástupci: M. Z. Fehér, G. Koós a Z. Wagner, zmocněnci), Rakouská republika (zástupci: G. Hesse, G. Eberhard a C. Drexel, zmocněnci), Rumunsko (zástupci: C.-R. Canțăr, R. I. Hațieganu a L. Lițu, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Belgické království tím, že ke dni uplynutí lhůty stanovené v odůvodněném stanovisku ze dne 30. září 2016, jak ji Evropská komise následně prodloužila, nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/61/EU ze dne 15. května 2014 o opatřeních ke snížení nákladů na budování vysokorychlostních sítí elektronických komunikací, a že a fortiori taková prováděcí opatření nesdělilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 13 této směrnice.

                  2)

                  Belgické království tím, že ke dni posuzování skutkového stavu Soudním dvorem stále nepřijalo opatření nezbytná k provedení článku 2 bodů 7 až 9 a 11, čl. 4 odst. 5 a článku 8 směrnice 2014/61 do svého vnitrostátního práva, pokud jde o region Brusel-hlavní město, a a fortiori taková prováděcí opatření nesdělilo Evropské komisi, zčásti pokračovalo v neplnění svých povinností.

                  3)

                  Bude-li neplnění povinností konstatované v bodě 2 přetrvávat ještě ke dni vyhlášení tohoto rozsudku, Belgickému království se ukládá, aby Evropské komisi od tohoto dne do dne ukončení uvedeného neplnění povinností hradilo penále ve výši 5 000 eur za den.

                  4)

                  Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

                  5)

                  Spolková republika Německo, Estonská republika, Irsko, Španělské království, Francouzská republika, Italská republika, Litevská republika, Maďarsko, Rakouská republika a Rumunsko ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 374, 6.11.2017.


title: Věc T-181/16 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. června 2019 — L’Oréal v. EUIPO — Guinot (MASTER PRECISE) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie MASTER PRECISE — Starší národní obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 19. června 2019 — L’Oréal v. EUIPO — Guinot (MASTER PRECISE)
      (Věc T-181/16 RENV) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie MASTER PRECISE - Starší národní obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 305/45)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: L’Oréal (Paříž, Francie) (zástupci: T. de Haan a P. Péters, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Guinot (Paříž, Francie) (zástupce: A. Sion, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. února 2016 (věc R 2911/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi Guinot a L’Oréal.

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     Společnosti L’Oréal se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 222, 20.6.2016.


title: Věc C-507/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État- Francie) – Google LLC, právní nástupkyně Google Inc. v. Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL) („Řízení o předběžné otázce – Osobní údaje – Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním těchto údajů – Směrnice 95/46/ES – Nařízení (EU) 2016/679 – Internetový vyhledávač – Zpracování údajů uvedených na internetové stránce – Územní dosah práva na odstranění odkazů“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/3

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État- Francie) – Google LLC, právní nástupkyně Google Inc. v. Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)
      (Věc C-507/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Osobní údaje - Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním těchto údajů - Směrnice 95/46/ES - Nařízení (EU) 2016/679 - Internetový vyhledávač - Zpracování údajů uvedených na internetové stránce - Územní dosah práva na odstranění odkazů“)
      (2019/C 399/03)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Google LLC, právní nástupkyně Google Inc.

         Žalovaná: Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

         za účasti: Wikimedia Foundation Inc., Fondation pour la liberté de la presse, Microsoft Corp., Reporters Committee for Freedom of the Press a další, Article 19 a další, Internet Freedom Foundation a další, Veřejný ochránce práv

         Výrok

      Článek 12 písm. b) a čl. 14 první pododstavec písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, jakož i čl. 17 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) musí být vykládány v tom smyslu, že pokud provozovatel vyhledávače vyhoví žádosti o odstranění odkazů podle těchto ustanovení, není povinen odkazy odstranit ze všech mutací svého vyhledávače, nýbrž pouze z mutací vyhledávače pro všechny členské státy, a v případě potřeby přijmout zároveň opatření, kterými účinným způsobem zabrání uživatelům internetu vyhledávajícím jméno subjektu údajů v jednom z členských států, aby měli prostřednictvím seznamu výsledků vyhledávání přístup k odkazům, jež byly předmětem této žádosti o výmaz, nebo jim toto alespoň velmi ztíží.

         (1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


title: Věc C-526/17: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. září 2019 – Evropská komise v. Italská republika („Nesplnění povinnosti státem – Článek 258 SFEU – Směrnice 2004/18/ES – Koordinace postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby – Koncese na stavební práce – Prodloužení délky platnosti stávající koncese na výstavbu a provozování dálnice bez zveřejnění oznámení o veřejné zakázce“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/4

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. září 2019 – Evropská komise v. Italská republika
      (Věc C-526/17) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Článek 258 SFEU - Směrnice 2004/18/ES - Koordinace postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby - Koncese na stavební práce - Prodloužení délky platnosti stávající koncese na výstavbu a provozování dálnice bez zveřejnění oznámení o veřejné zakázce“)
      (2019/C 399/04)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Gattinara, P. Ondrůšek a A. Tokár, zmocněnci)

         Žalovaná: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnec, ve spolupráci s V. Nunziatou, E. De Bonisem a P. Pucciariellem, avvocati dello Stato)

         Výrok

                  1)

                  Italská republika tím, že dobu platnosti koncese na úsek Livorno-Cecina (Itálie) dálnice A 12 (Livorno-Civitavecchia) prodloužila z 31. října 2028 do 31. prosince 2046 bez zveřejnění oznámení o veřejné zakázce, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2 a 58 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1422/2007 ze dne 4. prosince 2007.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady a nahradí tři čtvrtiny nákladů řízení vynaložených Italskou republikou. Italská republika ponese jednu čtvrtinu vlastních nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


title: Věc C-700/17: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof - Německo) – Finanzamt Kyritz v. Wolf-Henning Peters („Řízení o předběžné otázce – Daně – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 132 odst. 1 písm. b) a c) – Osvobození – Poskytnutí nemocniční a lékařské péče – Poskytnutí lékařské péče při výkonu lékařských a nelékařských zdravotnických povolání – Neexistence vztahu důvěry mezi poskytovatelem péče a pacientem“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/5

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof - Německo) – Finanzamt Kyritz v. Wolf-Henning Peters
      (Věc C-700/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daně - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 132 odst. 1 písm. b) a c) - Osvobození - Poskytnutí nemocniční a lékařské péče - Poskytnutí lékařské péče při výkonu lékařských a nelékařských zdravotnických povolání - Neexistence vztahu důvěry mezi poskytovatelem péče a pacientem“)
      (2019/C 399/05)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzhof

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Finanzamt Kyritz

         Žalovaný: Wolf-Henning Peters

         Výrok

                  1)

                  Článek 132 odst. 1 písm. b) a c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že na takové služby lékařské péče, jako jsou služby ve věci v původním řízení, které poskytuje odborný lékař v oblasti klinické biochemie a laboratorní diagnostiky, se může vztahovat osvobození od daně z přidané hodnoty podle v čl. 132 odst. 1 písm. c) této směrnice, pokud nesplňují všechny podmínky pro použití osvobození od daně podle čl. 132 odst. 1 písm. b) uvedené směrnice.

                  2)

                  Článek 132 odst. 1 písm. c) směrnice 2006/112 musí být vykládán v tom smyslu, že osvobození od daně z přidané hodnoty, které upravuje, nepodléhá podmínce, aby dotčená lékařská péče byla poskytnuta v rámci vztahu vzájemné důvěry mezi pacientem a poskytovatelem zdravotní péče.

         (1)  Úř. věst. C 104, 19.3.2018.


title: Věc C-11/18 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 26. září 2019 – Oleksandr Viktorovyč Klymenko v. Rada Evropské unie („Kasační opravný prostředek – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině – Zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů – Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje – Ponechání jména žalobce na seznamu – Rozhodnutí orgánu třetího státu – Povinnost Rady ověřit, zda bylo toto rozhodnutí přijato při dodržení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/6

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 26. září 2019 – Oleksandr Viktorovyč Klymenko v. Rada Evropské unie
      (Věc C-11/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Ponechání jména žalobce na seznamu - Rozhodnutí orgánu třetího státu - Povinnost Rady ověřit, zda bylo toto rozhodnutí přijato při dodržení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2019/C 399/06)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Oleksandr Viktorovyč Klymenko (zástupkyně: M. Phelippeau, advokátka)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: A. Vitro a J.-P. Hix, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 8. listopadu 2017, Klymenko v. Rada (T-245/15, nezveřejněný, EU:T:2017:792), se zrušuje.

                  2)

                  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 ze dne 5. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/357 ze dne 5. března 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/318 ze dne 4. března 2016, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, prováděcí nařízení Rady (EU) 2016/311 ze dne 4. března 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/381 ze dne 3. března 2017, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2017/374 ze dne 3. března 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině se zrušují v rozsahu, v němž se týkají Oleksandra Viktorovyche Klymenka.

                  3)

                  Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených jak v rámci řízení v prvním stupni, tak rámci tohoto řízení o kasačním opravném prostředku.

         (1)  Úř. věst. C 94, 12.3.2018.


title: Věc C-32/18: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof - Rakousko) – Tiroler Gebietskrankenkasse v. Michael Moser („Řízení o předběžné otázce – Sociální zabezpečení – Migrující pracovníci – Nařízení (ES) č. 987/2009 – Článek 60 – Rodinné dávky – Nárok na vyrovnávací doplatek mezi rodičovským příspěvkem poskytovaným v přednostně příslušném členském státě a rodičovským příspěvkem členského státu příslušného jako dalšího v pořadí“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/7

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof - Rakousko) – Tiroler Gebietskrankenkasse v. Michael Moser
      (Věc C-32/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení - Migrující pracovníci - Nařízení (ES) č. 987/2009 - Článek 60 - Rodinné dávky - Nárok na vyrovnávací doplatek mezi rodičovským příspěvkem poskytovaným v přednostně příslušném členském státě a rodičovským příspěvkem členského státu příslušného jako dalšího v pořadí“)
      (2019/C 399/07)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Tiroler Gebietskrankenkasse

         Žalovaný: Michael Moser

         Výrok

                  1)

                  Článek 60 odst. 1 druhá věta nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, musí být vykládán v tom smyslu, že povinnost stanovená v tomto ustanovení přihlédnout pro účely stanovení rozsahu nároku na rodinné dávky určité osoby k situaci „celé rodiny, jako by se na všechny dotyčné osoby vztahovaly právní předpisy dotčeného členského státu“, platí jak v případě, kdy se dávky poskytují v souladu s právními předpisy, které mají podle čl. 68 odst. 1 písm. b) bodu i) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení přednost, tak v případě, kdy je dávky třeba vyplatit podle jednoho nebo několika jiných právních předpisů.

                  2)

                  Článek 68 nařízení č. 883/2004 musí být vykládán v tom smyslu, že výši vyrovnávacího doplatku, který má být přiznán pracovníkovi podle právních předpisů členského státu, jenž je příslušný podle tohoto článku jako další v pořadí, je třeba vypočítat podle příjmu skutečně dosaženého tímto pracovníkem ve státě zaměstnání.

         (1)  Úř. věst. C 152. 30.4.2018.


title: Věc C-34/18: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Ítélőtábla - Maďarsko) – Ottília Lovasné Tóth v. ERSTE Bank Hungary Zrt („Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitelů – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Článek 3 odst. 1 a 3 – Příloha směrnice 93/13/EHS – Bod 1 písm. m) a q) – Úvěrová smlouva – Notářský zápis – Vyznačení doložky vykonatelnosti notářem – Obrácení důkazního břemene – Článek 5 odst. 1 – Sepsání jasným a srozumitelným jazykem“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/8

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Ítélőtábla - Maďarsko) – Ottília Lovasné Tóth v. ERSTE Bank Hungary Zrt
      (Věc C-34/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitelů - Směrnice 93/13/EHS - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Článek 3 odst. 1 a 3 - Příloha směrnice 93/13/EHS - Bod 1 písm. m) a q) - Úvěrová smlouva - Notářský zápis - Vyznačení doložky vykonatelnosti notářem - Obrácení důkazního břemene - Článek 5 odst. 1 - Sepsání jasným a srozumitelným jazykem“)
      (2019/C 399/08)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Fővárosi Ítélőtábla

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Ottília Lovasné Tóth

         Žalovaná: ERSTE Bank Hungary Zrt

         Výrok

                  1)

                  Článek 3 odst. 3 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách ve spojení s bodem 1 písm. q) přílohy této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že za zneužívající bez dalšího zkoumání obecně neoznačuje smluvní ujednání, které nebylo individuálně sjednáno a jehož předmětem či účinkem je přenést důkazní břemeno na spotřebitele.

                  2)

                  Článek 3 odst. 3 směrnice 93/13 ve spojení s bodem 1 písm. q) přílohy této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že se na jedné straně nevztahuje na ujednání, jehož předmětem nebo účinkem je to, že se spotřebitel může oprávněně domnívat, že musí splnit všechny své smluvní povinnosti, i když podle jeho názoru některá plnění nejsou splatná, jestliže toto ujednání nemění právní postavení spotřebitele s ohledem na použitelné vnitrostátní právní předpisy, a na druhé straně, že se vztahuje na ujednání, jehož předmětem nebo účinkem je, že brání spotřebiteli v podání žaloby či právních prostředků nápravy v případě, že je zbývající dlužná částka určena v notářském zápise s důkazní sílou, což věřiteli dává možnost jednostranně a s konečnou platností ukončit spor.

                  3)

                  Článek 5 směrnice 93/13 musí být vykládán v tom smyslu, že ustanovení nevyžaduje, aby podnikatel poskytl doplňující informace k ujednání, které je sepsáno jasným jazykem, ale jehož právní účinky lze zjistit pouze výkladem ustanovení vnitrostátního práva, které není v judikatuře vykládáno jednotně.

                  4)

                  Článek 3 odst. 3 směrnice 93/13 ve spojení s bodem 1 písm. m) přílohy této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že se nevztahuje na smluvní ujednání, které umožňuje podnikateli, aby jednostranně určil, zda bylo plnění ze strany spotřebitele poskytnuto v souladu se smlouvou.

         (1)  Úř. věst. C 240, 9.7.2018.


title: Věc C-47/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Wien - Rakousko) – Skarb Pánstwa Rzeczpospolitej Polskiej – Generalny Dyrektor Dróg Krajowych i Autostrad v. Stephan Riel, jakožto insolvenční správce společnosti Alpine Bau GmbH („Řízení o předběžné otázce – Nařízení (EU) č. 1215/2012 – Soudní příslušnost v občanských a obchodních věcech – Oblast působnosti – Článek 1 odst. 2 písm. b) – Insolvenční řízení a podobná řízení – Vyloučení – Žaloba na určení pohledávky za účelem jejího přihlášení v rámci úpadkového řízení – Použití nařízení (ES) č. 1346/2000 – Článek 41 – Obsah přihlášky pohledávky – Hlavní a vedlejší úpadkové řízení – Překážka litispendence a související řízení – Obdobné použití čl. 29 odst. 1 nařízení č.1215/2012 – Nepřípustnost“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/9

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Wien - Rakousko) – Skarb Pánstwa Rzeczpospolitej Polskiej – Generalny Dyrektor Dróg Krajowych i Autostrad v. Stephan Riel, jakožto insolvenční správce společnosti Alpine Bau GmbH
      (Věc C-47/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (EU) č. 1215/2012 - Soudní příslušnost v občanských a obchodních věcech - Oblast působnosti - Článek 1 odst. 2 písm. b) - Insolvenční řízení a podobná řízení - Vyloučení - Žaloba na určení pohledávky za účelem jejího přihlášení v rámci úpadkového řízení - Použití nařízení (ES) č. 1346/2000 - Článek 41 - Obsah přihlášky pohledávky - Hlavní a vedlejší úpadkové řízení - Překážka litispendence a související řízení - Obdobné použití čl. 29 odst. 1 nařízení č.1215/2012 - Nepřípustnost“)
      (2019/C 399/09)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberlandesgericht Wien

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Skarb Pánstwa Rzeczpospolitej Polskiej – Generalny Dyrektor Dróg Krajowych i Autostrad

         Žalovaný: Stephan Riel, jakožto insolvenční správce společnosti Alpine Bau GmbH

         Výrok

                  1)

                  Článek 1 odst. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že taková žaloba na určení pohledávek za účelem jejich přihlášení v rámci úpadkového řízení, jako je žaloba dotčená ve věci v původním řízení, je vyloučena z působnosti tohoto nařízení.

                  2)

                  Článek 29 odst. 1 nařízení č. 1215/2012 musí být vykládán v tom smyslu, že se ani obdobně nepoužije na takovou žalobu, jako je žaloba dotčená ve věci v původním řízení, která je vyloučena z působnosti tohoto nařízení, ale spadá do působnosti nařízení č. 1346/2000.

                  3)

                  Článek 41 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení musí být vykládán v tom smyslu, že věřitel může v rámci úpadkového řízení přihlásit pohledávku bez formálního uvedení data jejího vzniku, pokud právo členského státu, na jehož území bylo toto řízení zahájeno, neukládá povinnost uvést toto datum a pokud lze toto datum bez zvláštních obtíží vyvodit z podkladů uvedených v tomto článku 41, což přísluší posoudit příslušnému orgánu, který provádí prověřování pohledávek.

         (1)  Úř. věst. C 142, 23.4.2018.


title: Věc C-63/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 26. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia - Itálie) – Vitali SpA v. Autostrade per l'Italia SpA („Řízení o předběžné otázce – Články 49 a 56 SFEU – Zadávání veřejných zakázek – Směrnice 2014/24/EU – Článek 71 – Využití subdodavatele – Vnitrostátní právní úprava, která omezuje možnost subdodávek na 30 % z celkové hodnoty zakázky“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/10

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 26. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia - Itálie) – Vitali SpA v. Autostrade per l'Italia SpA
      (Věc C-63/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Články 49 a 56 SFEU - Zadávání veřejných zakázek - Směrnice 2014/24/EU - Článek 71 - Využití subdodavatele - Vnitrostátní právní úprava, která omezuje možnost subdodávek na 30 % z celkové hodnoty zakázky“)
      (2019/C 399/10)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Vitali SpA

         Žalovaná: Autostrade per l'Italia SpA

         Výrok

      Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES, ve znění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2170 ze dne 24. listopadu 2015, musí být vykládána v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která omezuje podíl na zakázce, který je uchazeč oprávněn zadat třetím osobám-subdodavatelům, na 30 %.

         (1)  Úř. věst. C 166, 14.5.2018.


title: Spojené věci C-95/18 a 96/18: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden - Nizozemsko) – Sociale Verzekeringsbank v. F. van den Berg (C-95/18), H. D. Giesen (C-95/18), C. E. Franzen (C-96/18) („Řízení o předběžné otázce – Sociální zabezpečení migrujících pracovníků – Nařízení (EHS) č. 1408/71 – Článek 13 – Použitelné právní předpisy – Rezident členského státu, na něhož se vztahuje nařízení (EHS) č. 1408/71 – Plnění v rámci systému důchodového pojištění nebo rodinných přídavků – Členský stát bydliště a členský stát zaměstnání – Odepření“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/10

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden - Nizozemsko) – Sociale Verzekeringsbank v. F. van den Berg (C-95/18), H. D. Giesen (C-95/18), C. E. Franzen (C-96/18)
      (Spojené věci C-95/18 a 96/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Článek 13 - Použitelné právní předpisy - Rezident členského státu, na něhož se vztahuje nařízení (EHS) č. 1408/71 - Plnění v rámci systému důchodového pojištění nebo rodinných přídavků - Členský stát bydliště a členský stát zaměstnání - Odepření“)
      (2019/C 399/11)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Sociale Verzekeringsbank

         Žalovaní: F. van den Berg (C-95/18), H. D. Giesen (C-95/18), C. E. Franzen (C-96/18)

         Výrok

                  1)

                  Články 45 a 48 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, podle níž migrující pracovník s bydlištěm v tomto členském státě, který na základě článku 13 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení (ES) č. 1992/2006 Evropského parlamentu a Rady ze dne 18. prosince 2006, podléhá právním předpisům sociálního zabezpečení členského státu zaměstnání, není pojištěn v systému sociálního zabezpečení tohoto členského státu bydliště, i když mu právní předpisy členského státu zaměstnání nepřiznávají právo na starobní důchod či rodinné přídavky.

                  2)

                  Článek 13 nařízení č. 1408/71, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením č. 118/97, ve znění nařízení č. 1992/2006, musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát, na jehož území má migrující pracovník bydliště a který není příslušný na základě tohoto článku, podmiňoval přiznání nároku na starobní důchod tomuto migrujícímu pracovníkovi tím, že musí být pojištěn, což zahrnuje placení povinných příspěvků.

         (1)  Úř. věst. C 161, 7.5.2018.


title: Věc C-222/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Maďarsko) – VIPA Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. v. Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet („Řízení o předběžné otázce – Přeshraniční zdravotní péče – Směrnice 2011/24/EU – Článek 3 písm. k) a čl. 11 odst. 1 – Lékařský předpis – Pojem – Uznávání lékařských předpisů vystavených zmocněnou osobou v jiném členském státě – Podmínky – Volný pohyb zboží – Zákaz opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením vývozu – Články 35 a 36 SFEU – Omezení léčivých přípravků, které může lékárna vydat, jedná-li se o léčivé přípravky podléhající omezení výdeje na lékařský předpis – Objednávka vystavená v jiném členském státě – Odůvodnění – Ochrana zdraví a života lidí – Směrnice 2001/83/ES – Článek 81 druhý pododstavec – Dodávky léčivých přípravků pro obyvatelstvo členského státu“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/11

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Maďarsko) – VIPA Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. v. Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet
      (Věc C-222/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Přeshraniční zdravotní péče - Směrnice 2011/24/EU - Článek 3 písm. k) a čl. 11 odst. 1 - Lékařský předpis - Pojem - Uznávání lékařských předpisů vystavených zmocněnou osobou v jiném členském státě - Podmínky - Volný pohyb zboží - Zákaz opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením vývozu - Články 35 a 36 SFEU - Omezení léčivých přípravků, které může lékárna vydat, jedná-li se o léčivé přípravky podléhající omezení výdeje na lékařský předpis - Objednávka vystavená v jiném členském státě - Odůvodnění - Ochrana zdraví a života lidí - Směrnice 2001/83/ES - Článek 81 druhý pododstavec - Dodávky léčivých přípravků pro obyvatelstvo členského státu“)
      (2019/C 399/12)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: VIPA Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

         Žalovaný: Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

         Výrok

      Článek 3 písm. k) a čl. 11 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU ze dne 9. března 2011 o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, která nepovoluje lékárně tohoto členského státu, aby vydala léčivé přípravky podléhající omezení výdeje na lékařský předpis na základě objednávky, pokud tuto objednávku vystavil zdravotnický pracovník, který je zmocněn předepisovat léčivé přípravky a vykonávat činnost v jiném členském státě, zatímco takový výdej léčivých přípravků povoluje, pokud takovou objednávku vystavil zdravotnický pracovník, který je zmocněn k výkonu činnosti v tomto prvním členském státě, přičemž je třeba upřesnit, že v souladu s dotčenou právní úpravou takové objednávky neobsahují jméno dotyčného pacienta.
      Články 35 a 36 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě členského státu v rozsahu, v němž je odůvodněna cílem ochrany zdraví a života lidí, je způsobilá zaručit uskutečnění tohoto cíle a nepřekračuje meze toho, co je k jeho dosažení nezbytné, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

         (1)  Úř. věst. C 221, 25.6.2018.


title: Věc C-251/18: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Noord-Holland - Nizozemsko) – Trace Sport v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven („Řízení o předběžné otázce – Obchodní politika – Antidumpingové clo – Dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Srí Lanky a Tuniska – Rozšíření konečného antidumpingového cla uloženého na dovoz jízdních kol pocházejících z Číny na tyto země – Prováděcí nařízení (EU) č. 501/2013 – Platnost – Přípustnost – Nepodání žaloby na neplatnost žalobkyní v původním řízení – Dovozce ve spojení – Aktivní legitimace k podání žaloby na neplatnost – Nařízení (ES) č. 1225/2009 – Článek 13 – Obcházení – Článek 18 – Nedostatečná spolupráce – Důkaz – Soubor indicií“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/12

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Noord-Holland - Nizozemsko) – Trace Sport v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven
      (Věc C-251/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Obchodní politika - Antidumpingové clo - Dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Srí Lanky a Tuniska - Rozšíření konečného antidumpingového cla uloženého na dovoz jízdních kol pocházejících z Číny na tyto země - Prováděcí nařízení (EU) č. 501/2013 - Platnost - Přípustnost - Nepodání žaloby na neplatnost žalobkyní v původním řízení - Dovozce ve spojení - Aktivní legitimace k podání žaloby na neplatnost - Nařízení (ES) č. 1225/2009 - Článek 13 - Obcházení - Článek 18 - Nedostatečná spolupráce - Důkaz - Soubor indicií“)
      (2019/C 399/13)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Rechtbank Noord-Holland

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Trace Sport

         Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

         Výrok

      Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 501/2013 ze dne 29. května 2013, kterým se konečné antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením Rady (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky rozšiřuje na dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, je neplatné v rozsahu, v němž se uplatňuje na dovozy jízdních kol zasílaných ze Srí Lanky, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ ze Srí Lanky.

         (1)  Úř. věst. C 276, 6.8.2018.


title: Věc C-366/18: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social no 33 de Madrid - Španělsko) – José Manuel Ortiz Mesonero v. UTE Luz Madrid Centro („Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Směrnice 2010/18/EU – Revidovaná rámcová dohoda o rodičovské dovolené – Vnitrostátní právní úprava, která poskytnutí rodičovské dovolené podmiňuje zkrácením pracovní doby s poměrným snížením mzdy – Práce na směny s variabilním rozvržením pracovní doby – Žádost pracovníka vykonávat práci s pevným rozvržením pracovní doby, aby se mohl starat o své nezletilé děti – Směrnice 2006/54/ES – Rovné příležitosti a rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání – Nepřímá diskriminace – Částečná nepřípustnost“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/14

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social no 33 de Madrid - Španělsko) – José Manuel Ortiz Mesonero v. UTE Luz Madrid Centro
      (Věc C-366/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 2010/18/EU - Revidovaná rámcová dohoda o rodičovské dovolené - Vnitrostátní právní úprava, která poskytnutí rodičovské dovolené podmiňuje zkrácením pracovní doby s poměrným snížením mzdy - Práce na směny s variabilním rozvržením pracovní doby - Žádost pracovníka vykonávat práci s pevným rozvržením pracovní doby, aby se mohl starat o své nezletilé děti - Směrnice 2006/54/ES - Rovné příležitosti a rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání - Nepřímá diskriminace - Částečná nepřípustnost“)
      (2019/C 399/15)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de lo Social no 33 de Madrid

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: José Manuel Ortiz Mesonero

         Žalované: UTE Luz Madrid Centro

         Výrok

      Směrnice Rady 2010/18/EU ze dne 8. března 2010, kterou se provádí revidovaná rámcová dohoda o rodičovské dovolené uzavřená mezi organizacemi BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP a EKOS a zrušuje se směrnice 96/34/ES, musí být vykládána v tom smyslu, že se nevztahuje na takovou vnitrostátní právní úpravu, jako je vnitrostátní právní úprava dotčená v původním řízení, která stanoví právo pracovníka, aby za účelem přímé péče o nezletilé děti nebo na něm závislé rodinné příslušníky zkrátil svou běžnou pracovní dobu s poměrným snížením mzdy, avšak v případě, že jeho běžný pracovní režim spočívá v práci na směny s variabilním rozvržením pracovní doby, mu nepřiznává nárok na pevné rozvržení pracovní doby při zachování délky jeho běžné pracovní doby.

         (1)  Úř. věst. C 294, 20.8.2018.


title: Věc C-527/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof - Německo) – Gesamtverband Autoteile-Handel e.V. v. KIA Motors Corporation („Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Motorová vozidla – Nařízení (ES) č. 715/2007 – Článek 6 odst. 1 první věta – Informace o opravách a údržbě vozidla – Povinnosti výrobce vůči samostatným provozovatelům – Neomezený přístup k těmto informacím ve standardizovaném formátu – Podmínky – Zákaz diskriminace“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/15

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof - Německo) – Gesamtverband Autoteile-Handel e.V. v. KIA Motors Corporation
      (Věc C-527/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Motorová vozidla - Nařízení (ES) č. 715/2007 - Článek 6 odst. 1 první věta - Informace o opravách a údržbě vozidla - Povinnosti výrobce vůči samostatným provozovatelům - Neomezený přístup k těmto informacím ve standardizovaném formátu - Podmínky - Zákaz diskriminace“)
      (2019/C 399/17)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Gesamtverband Autoteile-Handel e.V.

         Žalovaná: KIA Motors Corporation

         Výrok

                  1)

                  Článek 6 odst. 1 první věta nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla musí být vykládán v tom smyslu, že výrobcům automobilů neukládá povinnost poskytnout samostatným provozovatelům přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla ve formátu, který lze dále elektronicky zpracovávat.

                  2)

                  Článek 6 odst. 1 první věta nařízení č. 715/2007 musí být vykládán v tom smyslu, že skutečnost, že výrobce automobilů zřídí prostřednictvím poskytovatele informačních služeb další informační kanál ve prospěch autorizovaných obchodních zástupců a opraven pro prodej originálních náhradních dílů autorizovanými obchodními zástupci a opravnami, nepředstavuje přístup, který by byl ve smyslu tohoto ustanovení pro samostatné provozovatele diskriminační v porovnání s přístupem, který mají autorizovaní obchodní zástupci a opravny, pokud samostatní provozovatelé mají jinak přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla, který je nediskriminační, pokud jde o informace a přístup poskytovaný autorizovaným obchodním zástupcům a opravnám.

         (1)  Úř. věst. C 442, 10. 12. 2018.


title: Věc C-556/18: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 26. září 2019 – Evropská komise v. Španělské království („Nesplnění povinnosti státem – Činnost Unie v oblasti vodní politiky – Směrnice 2000/60/ES – Článek 13 odst. 1 a 7 a čl. 15 odst. 1 – Nepřijetí, nezveřejnění a nesdělení Evropské komisi přezkoumání a aktualizaci plánů pro oblasti povodí Lanzarote, Fuerteventura, Gran Canaria, Tenerife, La Gomera, La Palma a El Hierro (Španělsko) – Článek 14 – Absence informování veřejnosti a konzultace k přezkoumání a aktualizaci“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/17

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 26. září 2019 – Evropská komise v. Španělské království
      (Věc C-556/18) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Činnost Unie v oblasti vodní politiky - Směrnice 2000/60/ES - Článek 13 odst. 1 a 7 a čl. 15 odst. 1 - Nepřijetí, nezveřejnění a nesdělení Evropské komisi přezkoumání a aktualizaci plánů pro oblasti povodí Lanzarote, Fuerteventura, Gran Canaria, Tenerife, La Gomera, La Palma a El Hierro (Španělsko) - Článek 14 - Absence informování veřejnosti a konzultace k přezkoumání a aktualizaci“)
      (2019/C 399/19)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Manhaeve a S. Pardo Quintillán, zmocněnci)

         Žalovaný: Španělské království (zástupkyně: M. J. García-Valdecasas Dorrego, zmocněnkyně)

         Výrok

                  1)

                  Španělské království tím, že v předepsané lhůtě nedokončilo informování veřejnosti a konzultace k přezkoumání a aktualizaci plánů pro oblasti povodí Lanzarote, Fuerteventura, Gran Canaria, Tenerife, La Gomera, La Palma a El Hierro, a tím, že v předepsané lhůtě nepřijalo, nezveřejnilo a nesdělilo Evropské komisi přezkoumání a aktualizaci těchto plánů povodí, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 13 odst. 7 ve spojení s čl. 13 odst. 7, z článku 14 a z čl. 15 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky, ve znění směrnice Rady 2013/64/EU ze dne 17. prosince 2013.

                  2)

                  Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 381, 22.10.2018.


title: Věc C-600/18: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 26. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Maďarsko) – UTEP 2006. SRL v. Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály („Řízení o předběžné otázce – Silniční doprava – Články 91 SFEU a 92 SFEU – Nařízení (EU) č. 165/2014 – Článek 32 odst. 3, článek 33 odst. 1 a článek 41 odst. 1 – Porušení pravidel týkajících se použití tachografů – Povinnost členských států stanovit účinné, odrazující a nediskriminační sankce – Usazené a neusazené malé a střední podniky – Rozdílné zacházení“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/18

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 26. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Maďarsko) – UTEP 2006. SRL v. Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály
      (Věc C-600/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Silniční doprava - Články 91 SFEU a 92 SFEU - Nařízení (EU) č. 165/2014 - Článek 32 odst. 3, článek 33 odst. 1 a článek 41 odst. 1 - Porušení pravidel týkajících se použití tachografů - Povinnost členských států stanovit účinné, odrazující a nediskriminační sankce - Usazené a neusazené malé a střední podniky - Rozdílné zacházení“)
      (2019/C 399/20)
      Jednací jazyk: maďarsko

         Předkládající soud

      Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: UTEP 2006. SRL

         Žalovaný: Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály

         Výrok

      Článek 41 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 165/2014 ze dne 4. února 2014 o tachografech v silniční dopravě, o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 o záznamovém zařízení v silniční dopravě a o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy musí být vykládán v tom smyslu, že brání správní praxi členského státu, podle které může být malým a středním podnikům v odvětví silniční dopravy usazeným na území tohoto členského státu uložena na rozdíl od těch, které v něm nejsou usazeny, nižší sankce, která spočívá v napomenutí namísto správní pokuty, pokud se takové malé a střední podniky dopustí poprvé porušení ustanovení nařízení č. 165/2014 se stejným stupněm závažnosti.

         (1)  Úř. věst. C 436, 3.12.2018.


title: Spojené věci C-662/18 a C-672/18: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État - Francie) – AQ (C-662/18), DN (C-672/18) v. Ministre de l'Action et des Comptes publics („Řízení o předběžné otázce – Přímé daně – Směrnice 90/434/EHS – Směrnice 2009/133/ES – Článek 8 – Kapitálové zisky z výměny cenných papírů – Převod cenných papírů obdržených při výměně – Kapitálový zisk nacházející se v režimu odloženého zdanění – Zdanění akcionářů – Zdanění podle odlišných pravidel pro určení základu daně a daňových sazeb – Snížení základu daně z důvodu doby držení cenných papírů“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/18

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État - Francie) – AQ (C-662/18), DN (C-672/18) v. Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Spojené věci C-662/18 a C-672/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Přímé daně - Směrnice 90/434/EHS - Směrnice 2009/133/ES - Článek 8 - Kapitálové zisky z výměny cenných papírů - Převod cenných papírů obdržených při výměně - Kapitálový zisk nacházející se v režimu odloženého zdanění - Zdanění akcionářů - Zdanění podle odlišných pravidel pro určení základu daně a daňových sazeb - Snížení základu daně z důvodu doby držení cenných papírů“)
      (2019/C 399/21)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: AQ (C-662/18), DN (C-672/18)

         Žalovaný: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Výrok

      Článek 8 odst. 1 a 6 směrnice Rady 2009/133/ES ze dne 19. října 2009 o společném systému zdanění při fúzích, rozděleních, částečných rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií týkajících se společností z různých členských států a při přemístění sídla evropské společnosti nebo evropské družstevní společnosti mezi členskými státy a čl. 8 odst. 1 a odst. 2 druhý pododstavec směrnice Rady 90/434/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění při fúzích, rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií týkajících se společností z různých členských států musí být vykládány v tom smyslu, že při výměně cenných papírů vyžadují, aby kapitálový zisk z vyměněných cenných papírů nacházející se v režimu odloženého zdanění, jakož i kapitálový zisk z převodu cenných papírů obdržených při výměně podléhaly témuž daňovému režimu z hlediska daňové sazby a uplatnění snížení základu daně z důvodu doby držení cenných papírů, jakému by podléhal kapitálový zisk, který by byl dosažen při převodu cenných papírů existujících před výměnou, kdyby k této výměně nedošlo.

         (1)  Úř. věst. C 4, 7.1.2019.

         Úř. věst. C 25, 21.1.2019.


title: Věc C-728/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. listopadu 2018 EM Research Organization, Inc. proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 25. září 2018 ve věci T-180/17, EM Research Organization v. EUIPO - Christoph Fischer a další

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/19

      Kasační opravný prostředek podaný dne 22. listopadu 2018 EM Research Organization, Inc. proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 25. září 2018 ve věci T-180/17, EM Research Organization v. EUIPO - Christoph Fischer a další
      (Věc C-728/18 P)
      (2019/C 399/22)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: EM Research Organization, Inc. (zástupci: J. Liesegang, N. Lang, Rechtsanwälte)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Christoph Fischer GmbH, Ole Weinkath, Multikraft Productions- und Handels GmbH, Phytodor AG
      Usnesením ze dne 25. září 2019 Soudní dvůr (sedmý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek se zčásti odmítá jako zjevně nepřípustný a zčásti zamítá jako zjevně neopodstatněný a že EM Research Organization, Inc. ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-293/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. dubna 2019 Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 12. února 2019 ve věci T-231/18, Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam v. EUIPO - Lupu (Djili)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/20

      Kasační opravný prostředek podaný dne 10. dubna 2019 Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 12. února 2019 ve věci T-231/18, Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam v. EUIPO - Lupu (Djili)
      (Věc C-293/19 P)
      (2019/C 399/23)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (zástupce: C-R Romițan, advokát)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      Usnesením ze dne 2. října 2019 Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl, že se kasační opravný prostředek zčásti odmítá jako zjevně nepřípustný a zčásti zamítá jako zjevně neopodstatněný a že Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-351/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. dubna 2019 Brunem Gollnischem proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 28. února 2019 ve věci T-375/18, Gollnisch v. Parlament

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/20

      Kasační opravný prostředek podaný dne 30. dubna 2019 Brunem Gollnischem proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 28. února 2019 ve věci T-375/18, Gollnisch v. Parlament
      (Věc C-351/19 P)
      (2019/C 399/24)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Bruno Gollnisch (zástupce: B. Bonnefoy-Claudet, advokát)

         Další účastník řízení: Evropský parlament
      Usnesením ze dne 3. října 2019 Soudní dvůr (osmý senát) kasační opravný prostředek zamítl.


title: Věc T-176/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – WhiteWave Services v. EUIPO – Fernandes (VeGa one) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie VeGa one – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie starší slovní ochranné známky Vegas – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/41

      Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – WhiteWave Services v. EUIPO – Fernandes (VeGa one)
      (Věc T-176/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie VeGa one - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie starší slovní ochranné známky Vegas - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 399/48)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: WhiteWave Services, Inc. (Broomfield, Colorado, Spojené státy), které bylo povoleno, aby vstoupila do řízení na místo společnosti Sequel Naturals ULC (zástupce: H. Lindström, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: P. Sipos, zmocněnec)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Carlos Fernandes (Groß-Umstadt, Německo) (zástupce: T. Stein, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. ledna 2017 (věc R 2466/2015-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi C. Fernandesem a společností Sequel Naturals.

         Výrok

                  1)

                     Společnosti WhiteWave Services, Inc. bylo povoleno, aby vstoupila do řízení na místo společnosti Sequel Naturals ULC jako žalobkyně.

                  2)

                     Žaloba se zamítá.

                  3)

                     Společnost WhiteWave Services ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

                  4)

                     Carlos Fernandes ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 144, 8.5.2017.


title: Věc C-228/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. března 2019 ETI Gıda Sanayi ve Ticaret AȘ proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 17. ledna 2019 ve věci T-368/18, ETI Gıda Sanayi ve Ticaret AȘ v. EUIPO – Grupo Bimbo (ETI Bumbo)

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/7

      Kasační opravný prostředek podaný dne 13. března 2019 ETI Gıda Sanayi ve Ticaret AȘ proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 17. ledna 2019 ve věci T-368/18, ETI Gıda Sanayi ve Ticaret AȘ v. EUIPO – Grupo Bimbo (ETI Bumbo)
      (Věc C-228/19 P)
      (2019/C 406/10)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Navrhovatelka: ETI Gıda Sanayi ve Ticaret AȘ (zástupci: D. Cañadas Arcas, P. Merino Baylos, D. Gómez Sánchez a N. Martínez de las Rivas Malagón, abogados)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví a Grupo Bimbo, SAB de CV
      Usnesením ze dne 24. září 2019 Soudní dvůr (šestý senát) kasační opravný prostředek zamítl a rozhodl, že ETI Gıda Sanayi ve Ticaret AȘ ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-523/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španělsko) dne 9. července 2019 – ED v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

text:
               9.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 413/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španělsko) dne 9. července 2019 – ED v. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.
      (Věc C-523/19)
      (2019/C 413/23)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: ED

         Žalovaná: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je za účelem zajištění ochrany spotřebitelů a dodržování judikatury Společenství, která jí zakotvuje, rozhodnutí Tribunal Supremo v rozsudcích 44 a 49 ze dne 23. ledna 2019, že ve smlouvách o hypotéčním úvěru uzavřených se spotřebiteli je jednoznačně zneužívající ujednání, které nebylo individuálně sjednáno a které stanoví, že veškeré náklady související se založením hypotéčního úvěru musí nést dlužník, přičemž jednotlivé náklady, na které se vztahuje uvedené zneužívající ujednání, jež bylo prohlášeno za neplatné, jsou rozděleny mezi bankovní subjekt, který toto ujednání používá, a spotřebitele, jenž je dlužníkem, s cílem omezit vrácení neoprávněně zaplacených částek na základě vnitrostátních právních předpisů, v souladu s unijním právem, směrnicí Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (1), a zvláště s čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1?
                  Je za účelem zajištění ochrany spotřebitelů a dodržování judikatury Společenství, která jí zakotvuje, výklad Tribunal Supremo ujednání, které bylo prohlášeno za neplatné z důvodu jeho zneužívajícího charakteru, v tom smyslu, že doplní toto ujednání v případě, že zrušení tohoto ujednání a účinky z něj vyplývající nemají vliv na další existenci úvěrové smlouvy zajištěné hypotékou, v souladu s unijním právem, směrnicí Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách, a zvláště s čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1?

                  2)

                  Rovněž lze mít s ohledem na článek 394 LEC, který stanoví zásadu, že náklady řízení nese neúspěšný účastník řízení, za to, že pokud je zneužívající ujednání týkající se nákladů prohlášeno za neplatné, avšak účinky této neplatnosti se omezí na výše uvedené rozdělení nákladů, znamená to porušení zásad efektivity a nezávaznosti vyplývajících z práva Evropské unie v případě, že se žalobě vyhoví částečně, a lze mít za to, že to vede k opačnému odrazujícímu účinku, v důsledku čehož nejsou chráněny oprávněné zájmy spotřebitelů?

         (1)  Úř. věst. 1993, L 95, s. 29.