title: Věc C-322/08: Žaloba podaná dne 15. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Švédské království

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/38

         Žaloba podaná dne 15. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Švédské království
   (Věc C-322/08)
   (2008/C 223/63)
   Jednací jazyk: švédština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Condou-Durande a J. Enegren, zmocněnci)

      Žalované: Švédské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Švédské království tím, že nepřijalo veškeré právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2004/83/EC ze dne 29. dubna 2004 (1), a v každém případě tím, že o těchto předpisech neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Švédskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice uplynula dne 10. října 2006.

      (1)  Směrnice Rady 2004/83/EC ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (Úř. věst. L 304, s. 12; Zvl. vyd. 19/07, s. 96).


title: Věc T-402/11: Usnesení Tribunálu ze dne 18. října 2012 — Preparados Alimenticios del Sur v. Komise

text:
               1.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 373/13

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. října 2012 — Preparados Alimenticios del Sur v. Komise
   (Věc T-402/11) (1)

   2012/C 373/22
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011.


title: Věc C-267/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of Gibraltar (Spojené království) dne 13. května 2016 – Albert Buhagiar, Wayne Piri, Stephanie Piri, Arthur Taylor, Henry Bonifacio, Colin Tomlinson, Darren Sheriff v. Hon. Gilbert Licudi QC MP Minister for Justice

text:
               18.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/32

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of Gibraltar (Spojené království) dne 13. května 2016 – Albert Buhagiar, Wayne Piri, Stephanie Piri, Arthur Taylor, Henry Bonifacio, Colin Tomlinson, Darren Sheriff v. Hon. Gilbert Licudi QC MP Minister for Justice
   (Věc C-267/16)
   (2016/C 260/40)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of Gibraltar

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Albert Buhagiar, Wayne Piri, Stephanie Piri, Arthur Taylor, Henry Bonifacio, Colin Tomlinson, Darren Sheriff

      Odpůrce: The Hon. Gilbert Licudi QC MP Minister for Justice

      Předběžné otázky

               1)

               Pokud jde o ustanovení směrnice o EZP (1) týkají pouze volného pohybu zboží, mohou být nicméně použitelná na Gibraltar z důvodu, že neupravují obchodování či obchodní transakce a nespadají tedy do oblasti působnosti výjimek pro Gibraltar podle aktu o přistoupení z roku 1972?

               2)

               Jsou ustanovení směrnice týkající se EZP, pokud jde o lov a sportovní střelbu, použitelná na Gibraltar z důvodu, že se týkají volného pohybu služeb?

               3)

               Jsou ustanovení směrnice týkající se EZP, pokud jde o lov a sportovní střelbu, neplatná z důvodu, že se týkají volného pohybu osob a byla tedy přijata na nesprávném právním základě?

      (1)  Směrnice Rady ze dne 18. června 1991 o kontrole nabývání a držení zbraní (Úř. věst. L 256, s. 51).


title: Věc C-233/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Antwerpen (Belgie) dne 26. června 2009 — G.A. Dijkman a M.A. Dijkman-Lavaleije v. Belgický stát

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Antwerpen (Belgie) dne 26. června 2009 — G.A. Dijkman a M.A. Dijkman-Lavaleije v. Belgický stát
   (Věc C-233/09)
   2009/C 220/38
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van beroep te Antwerpen

      Účastníci původního řízení

               Žalobci

               :

               G.A. Dijkman
               M.A. Dijkman-Lavaleije

               Žalovaný

               :

               Belgický stát

      Předběžná otázka

   Představuje porušení čl. 56 odst. 1 Smlouvy o ES skutečnost, že belgičtí rezidenti, kteří investují nebo ukládají majetek v zahraničí, např. v Nizozemsku, aby zabránili vzniku daňové povinnosti týkající se odvodu dodatečné komunální daně podle čl. 465 WIB 92, jsou povinni využít pro výplatu příjmů z movitého majetku služeb belgického prostředníka, zatímco rezidenti, kteří investují nebo ukládají majetek v Belgii, mohou využít zprošťující zálohové daně z příjmů z movitého majetku podle čl. 313 WIB 92 a mohou se tak vyhnout odvedení dodatečné komunální daně podle čl. 465 WIB 92, neboť zálohová daň z příjmů z movitého majetku byla odvedena již u zdroje příjmu?


title: Věc C-482/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana (Itálie) dne 6. října 2010 — Teresa Cicala v. Regione Siciliana

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana (Itálie) dne 6. října 2010 — Teresa Cicala v. Regione Siciliana
   (Věc C-482/10)
   ()
   2010/C 328/42
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Teresa Cicala

      Odpůrce: Regione Siciliana

      Předběžné otázky

               1)

               Je s právem Evropské unie slučitelný výklad a použití níže uvedených vnitrostátních norem — a sice článku 3 zákona 241/1990 a článku 3 sicilského krajského zákona 10/1991, ve spojení s článkem 1 zákona 241/90, který zavazuje italskou správu řídit se zásadami právního řádu Evropské unie v souladu s povinností uvést odůvodnění aktů veřejné správy upravené čl. 296 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie — podle nichž správní akty v důchodových věcech, tj. akty stanovící subjektivní práva, i když jsou akty přijatými ve vázané pravomoci, mohou uniknout povinnosti uvést odůvodnění, a představuje to porušení podstatné náležitosti správního rozhodnutí?

               2)

               Je čl. 21g odst. 2 první pododstavec zákona 241/1990 tak, jak je vykládán ve správní judikatuře, ve vztahu k povinnosti odůvodnění správního aktu zakotvené v článku 3 téhož zákona 241/1990 a sicilského krajského zákona 10/1991, v souladu s povinností odůvodnění aktů veřejné správy upravené v čl. 296 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie, v souladu s článkem 1 zákona 241/1990, kde se stanoví povinnost správy uplatnit zásady právního řádu Evropské unie, a následně je s tím v souladu a přípustný výklad a použití možnosti správy doplnit odůvodnění správního rozhodnutí během soudního řízení?


title: Věc T-550/12: Usnesení Tribunálu ze dne 3. června 2013 — bachmaier v. OHMI (oto-soft)

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/83

         Usnesení Tribunálu ze dne 3. června 2013 — bachmaier v. OHMI (oto-soft)
   (Věc T-550/12) (1)

   2013/C 225/190
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 55, 23.2.2013.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2004 ve věci T-338/03, Eridania Sadam a další v. Komise Evropských společenství (Společná organizace trhů v odvětví cukru — Cenový režim — Regionalizace — Deficitní oblasti — Klasifikace v Itálii — Hospodářský rok 2003/2004 — Nařízení č. 1158/2003 — Žaloba na zrušení — Fyzické a právnické osoby — Nepřípustnost)

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/27

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 8. července 2004
   ve věci T-338/03, Eridania Sadam a další v. Komise Evropských společenství (1)

   (Společná organizace trhů v odvětví cukru - Cenový režim - Regionalizace - Deficitní oblasti - Klasifikace v Itálii - Hospodářský rok 2003/2004 - Nařízení č. 1158/2003 - Žaloba na zrušení - Fyzické a právnické osoby - Nepřípustnost)
   (2004/C 262/52)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci T-338/03, Eridania Sadam SpA, se sídlem v Bologni (Itálie), Italia Zuccheri SpA, se sídlem v Bologni (Itálie), Zuccherificio del Molise SpA, se sídlem v Termoli (Itálie), CO. PRO. B – Cooperativa Produttori Bieticoli a rl, se sídlem v Minerbio (Itálie), SFIR – Societa Fondiaria Industriale Romagnola SpA, se sídlem v Cesana (Itálie), zastoupené G. Pittalisem, I. Vigliottim, G. M. Robertim, P. Ziottim a A. Franchim, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: L. Visaggio, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), podporované Radou Evropské unie (zmocněnec: F. Ruggeri Laderchi), jejímž předmětem je návrh na zrušení čl. 1 písm. c) nařízení Komise (ES) č. 1158/2003 ze dne 30. června 2003, kterým se pro hospodářský rok 2003/2004 stanoví odvozené intervenční ceny bílého cukru (Úř. věst. L 162, s. 24), Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, M. Vilaras a I. Wiszniewska-Bialecka, soudci, vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 8. července 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Není na místě rozhodnout o návrzích na vstup l'Azienda Agricola Palazzina s.s. a další, l'Associazione Nazionale Bieticoltori, Consorzio Nazionale Bieticoltori a l'Associazione Bieticoltori Italiani do řízení jako vedlejších účastnkůi.

               3)

               Žalobkyně ponesou své náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Komisí.

               4)

               Rada ponese své náklady.

      (1)  Úř. věst. C 289, 29.11.2003.


title: Věc F-108/13: Žaloba podaná dne 28. října 2013 — ZZ v. Rada

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/41

         Žaloba podaná dne 28. října 2013 — ZZ v. Rada
   (Věc F-108/13)
   2014/C 24/77
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: J.-N. Louis a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení výplatních pásek žalobce za měsíce leden, únor a březen 2013 vystavených na základě rozhodnutí Rady ze dne 20. prosince 2012, kterým uvedený orgán odmítl schválit návrh Komise týkající se nařízení, kterým se s účinkem od 1. července 2012 upravují odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie a opravné koeficienty použitelné na tyto odměny a důchody

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit výplatní pásky žalobce vystavené od 15. ledna 2013,

               —

               uložit Radě, aby žalobci zaplatila nedoplatky odměn, na něž má nárok od 1. července 2012, navýšené o úroky z prodlení vypočtené ode dne splatnosti dlužných odměn podle sazby stanovené ECB pro hlavní operace refinancování zvýšené o dva procentní body,

               —

               uložit Radě, aby žalobci zaplatila symbolické jedno euro jako náhradu psychické újmy v důsledku opakovaného nesprávného služebního postupu Rady a orgánu oprávněného ke jmenování,

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-31/12: Žaloba podaná dne 23. ledna 2012 — Région Poitou-Charentes v. Komise

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/16

         Žaloba podaná dne 23. ledna 2012 — Région Poitou-Charentes v. Komise
   (Věc T-31/12)
   2012/C 109/37
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Région Poitou-Charentes (Poitiers, Francie) (zástupce: J. Capiaux, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 18. listopadu 2011 odmítající uzavřít program iniciativy Společenství INTERREG III B „oblast Atlantiku“ 2000/2006 (CCI Č. 2001 RG 16 0 PC 006) přijatý Evropskou komisí.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z protiprávnosti rozhodnutí Komise, jelikož osoba, která akt podepsala, neprokázala, že je k tomuto podepsání oprávněna.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z nedodržení podstatných formálních náležitostí, jelikož Komise nedodržela závazné lhůty stanovené čl. 37 odst. 1 nařízení č. 1260/1999 (1) pro zdůvodnění, proč považuje závěrečnou zprávu žalobce za neuspokojivou.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z nesprávných právních posouzení:

                           —

                           Komise žalobci vytýkala, že nedodržel pravidla týkající se schvalování závěrečné zprávy, zatímco jednací řád monitorovacího výboru stanoví systém konkludentního schválení uvedené zprávy po uplynutí lhůty deseti dnů, a

                           —

                           Komise uvedla, že zpráva žalobce měla být vypracována v anglickém jazyce, třebaže žádné pravidlo neukládá, aby zpráva k tomu, aby byla platná, byla vypracována v jiném jazyce než je jazyk správního orgánu (v tomto případě francouzština).

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění napadeného rozhodnutí.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci, jelikož Komise při odmítnutí uzavřít dotčený program iniciativy zohlednila důvod, který se svojí podstatou neslučuje se zájmem EU.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech (Úř. věst. L 161, s. 1; Zvl. vyd. 14/01, s. 31).


title: Spojené věci C-175/07 až C-184/07: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. října 2008 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de grande instance de Nanterre – Francie) – SA des sucreries de Fontaine-le-Dun-Bolbec-Auffay (SAFBA) (C-175/07), Sucreries et Raffineries d'Erstein SA (C-176/07), Sucreries & Distilleries de Souppes – Ouvré Fils SA (C-177/07), Sucrerie de Bourgogne SA (C-178/07), Sucrerie Bourdon (C-179/07), Sucreries du Marquenterre SA (C-180/07), Cristal Union (C-181/07), Lesaffre Fréres SA (C-182/07), Vermendoise Industries SAS (C-183/07), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (C-184/07) v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers ( Článek 104 odst. 3 jednacího řádu — Cukr — Dávky z výroby — Prováděcí pravidla pro režim kvót — Přihlédnutí k množství cukru obsaženého ve zpracovaných produktech — Určení exportovatelného přebytku — Určení průměrné ztráty )

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/10

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. října 2008 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de grande instance de Nanterre – Francie) – SA des sucreries de Fontaine-le-Dun-Bolbec-Auffay (SAFBA) (C-175/07), Sucreries et Raffineries d'Erstein SA (C-176/07), Sucreries & Distilleries de Souppes – Ouvré Fils SA (C-177/07), Sucrerie de Bourgogne SA (C-178/07), Sucrerie Bourdon (C-179/07), Sucreries du Marquenterre SA (C-180/07), Cristal Union (C-181/07), Lesaffre Fréres SA (C-182/07), Vermendoise Industries SAS (C-183/07), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (C-184/07) v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
   (Spojené věci C-175/07 až C-184/07) (1)

   („Článek 104 odst. 3 jednacího řádu - Cukr - Dávky z výroby - Prováděcí pravidla pro režim kvót - Přihlédnutí k množství cukru obsaženého ve zpracovaných produktech - Určení exportovatelného přebytku - Určení průměrné ztráty“)
   (2008/C 313/15)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal de grande instance de Nanterre
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SA des sucreries de Fontaine-le-Dun-Bolbec-Auffay (SAFBA) (C-175/07), Sucreries et Raffineries d'Erstein SA (C-176/07), Sucreries & Distilleries de Souppes – Ouvré Fils SA (C-177/07), Sucrerie de Bourgogne SA (C-178/07), Sucrerie Bourdon (C-179/07), Sucreries du Marquenterre SA (C-180/07), Cristal Union (C-181/07), Lesaffre Fréres SA (C-182/07), Vermendoise Industries SAS (C-183/07), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (C-184/07)

      Žalovaní: Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal de grande instance de Nanterre (Francie) – Platnost z hlediska článku 15 nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (Úř. věst. L 178, s. 1; Zvl. vyd. 03/33, s. 17), jakož i zásad proporcionality a zákazu diskriminace, nařízení Komise (ES) č. 314/2002 ze dne 20. února 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim kvót v odvětví cukru (Úř. věst. L 50, s. 40; Zvl. vyd. 03/35, s. 190) – Platnost z hlediska nařízení (ES) č. 1260/2001 a č. 314/2002, nařízení Komise č. 1686/2005 ze dne 14. října 2005, kterým se pro hospodářský rok 2004/05 stanoví částky na dávky z výroby a koeficient doplňkové dávky v odvětví cukru (Úř. věst. L 271, s. 12) – Dávka z výroby zahrnující množství cukru obsažené ve zpracovaných produktech vyvezených bez nároku na vývozní náhradu
   Výrok

               1)

               Přezkum čl. 6 odst. 4 nařízení Komise (ES) č. 314/2002 ze dne 20. února 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim kvót v odvětví cukru, pozměněné nařízením Komise (ES) č. 38/2004 ze dne 9. ledna 2004, v rozsahu v němž toto ustanovení pro výpočet dávky z výroby nestanoví vyloučení k vývozu způsobilého přebytku množství cukru obsaženého ve vyvezených zpracovaných produktech, za něž nebyla poskytnuta žádná vývozní náhrada, neodhalil přítomnost prvků způsobilých mít vliv na platnost.

               2)

               Nařízení Komise č. 1686/2005 ze dne 14. října 2005, kterým se pro hospodářský rok 2004/05 stanoví částky na dávky z výroby a koeficient doplňkové dávky v odvětví cukru, je neplatné.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


title: Věc C-425/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgerichts Baden-Württemberg (Německo) dne 16. srpna 2011 — Katja Ettwein v. Finanzamt Konstanz

text:
               12.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgerichts Baden-Württemberg (Německo) dne 16. srpna 2011 — Katja Ettwein v. Finanzamt Konstanz
   (Věc C-425/11)
   2011/C 331/12
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Katja Ettwein

      Žalovaný: Finanzamt Konstanz (Finanční úřad Kostnice)

      Předběžná otázka

   Mají být ustanovení Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně jedné a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob ze dne 21. června 1999 (1) (BGBl II 2001, s. 810 a násl.), kterou Bundestag přijal dne 2. září v podobě zákona (BGBl II 2001, s. 810) a která vstoupila v platnost dne 1. června 2002 (dále jen „FZA“, resp. „Dohoda o volném pohybu osob“), zejména její články 1, 2, 11, 16 a 21 a články 9, 13 a 15 její přílohy I, vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby bylo manželům žijícím ve Švýcarsku, jejichž celkový zdanitelný příjem podléhá zdanění ve Spolkové republice Německo, odepřeno společné zdanění s ohledem na režim daňového zvýhodnění uplatňovaného u oddaných párů (tzv. „splitting“)?

      (1)  Dohoda o volném pohybu osob mezi Evropským Společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou Konfederací na straně druhé — Závěrečný akt — Společná prohlášení — Oznámení o vstupu v platnost sedmi dohod se Švýcarskou konfederací v oblastech volný pohyb osob, letecká doprava, přeprava zboží a osob po železnici a silnici, veřejné zakázky, vědecká a technologická spolupráce, vzájemné uznávání posuzování shody a obchod se zemědělskými produkty, Úř. věst. L 114, s. 6.


title: Věc C-136/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 29. srpna 2007 – Komise Evropských společenství v. Maltská republika

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/32

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 29. srpna 2007 – Komise Evropských společenství v. Maltská republika
   (Věc C-136/06) (1)

   (2007/C 297/53)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006.


title: Věc T-411/14: Žaloba podaná dne 10. června 2014 – Coca-Cola v. OHIM (Tvar láhve)

text:
               25.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/39

         Žaloba podaná dne 10. června 2014 – Coca-Cola v. OHIM (Tvar láhve)
   (Věc T-411/14)
   2014/C 282/52
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Coca-Cola Company (Atlanta, Spojené státy) (zástupci: D. Stone a A. Dykes, Solicitors, a S. Malynicz, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 27. března 2014 ve věci R 540/2013-2;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Trojrozměrná ochranná známka představující tvar láhve pro výrobky zařazené do tříd 6, 21, 32 – Přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0 5 32  687

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Ochrannou známku nelze zapsat pro část výrobků uvedených v přihlášce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-638/11 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 14. listopadu 2013 — Rada Evropské unie v. Gul Ahmed Textile Mills Ltd, Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Dumping — Dovoz bavlněného ložního prádla pocházejícího z Pákistánu — Nařízení (ES) č. 384/96 — Článek 3 odst. 7 — Pojem „jiné činitele“  “ )

text:
               11.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/5

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 14. listopadu 2013 — Rada Evropské unie v. Gul Ahmed Textile Mills Ltd, Evropská komise
   (Věc C-638/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Dumping - Dovoz bavlněného ložního prádla pocházejícího z Pákistánu - Nařízení (ES) č. 384/96 - Článek 3 odst. 7 - Pojem „jiné činitele“)
   2014/C 9/06
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, zmocněnec a G. Berrisch, advokát)

      Další účastníci řízení: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (zástupce: L. Ruessmann, advokát), Evropská komise (zástupci: A. Stobiecka-Kuik, zmocněnkyně, ve spolupráci s E. McGovernem, Barrister)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 27. září 2011, Gul Ahmed Textile Mills v. Rada (T-199/04), kterým bylo zrušeno, pokud jde o Gul Ahmed Textile Mills Ltd, nařízení Rady (ES) č. 397/2004 ze dne 2. března 2004 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu bavlněného ložního prádla pocházejícího z Pákistánu (Úř. věst. L 66, s. 1; Zvl. vyd. 11/50, s. 26) — Porušení čl. 3 odst. 7 nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 56, s. 1; Zvl. vyd. 11/10, s. 45) — Určení existence újmy — Prokázání příčinné souvislosti mezi dovozy, které jsou předmětem dumpingu, a způsobenou újmou — Faktory, které je třeba zohlednit

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 27. září 2011 Gul Ahmed Textile Mills v. Rada (T-199/04) se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací zpět Tribunálu Evropské unie.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 65, 3.3.2012.


title: Věc T-381/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/65

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise
   (Věc T-381/07) (1)

   (2008/C 301/126)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc T-83/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. února 2013 BS proti rozsudku vydanému dne 12. února 2012 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-90/11, BS v. Komise

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/29

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. února 2013 BS proti rozsudku vydanému dne 12. února 2012 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-90/11, BS v. Komise
   (Věc T-83/13 P)
   2013/C 101/58
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: BS (Messina, Itálie) (zástupce: C. Pollicino, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že tento kasační opravný prostředek je přípustný a opodstatněný;

               —

               zrušil napadený rozsudek;

               —

               potvrdil, že „Společná pravidla týkající se pojištění pro případ úrazu a nemoci z povolání úředníků Evropských společenství“ zahrnují „celý povrch kůže“, a nikoliv jen „hluboké popáleniny a patologické jizvy na kůži“;

               —

               nařídil zřídit novou lékařskou komisi, která by měla za úkol znovu přezkoumat případ navrhovatele;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tento kasační opravný prostředek je podán proti rozsudku, kterým byla zamítnuta žaloba směřující v podstatě ke zrušení rozhodnutí, kterým orgán oprávněný ke jmenování ukončil řízení zahájené ve smyslu článku 73 Služebního řádu úředníků Evropské unie, když dospěl k závěru, že nedošlo k fyzickému a duševnímu postižení v důsledku útoku na navrhovatele.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel dva důvody kasačního opravného prostředku.

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení čl. 22 odst. 3 Pravidel týkajících se pojištění.
               V této souvislosti se uvádí, že v rozporu s tímto ustanovením nerozhodovala lékařská komise jako kolegium a když narazila na právní problém, neprohlásila se za nepříslušnou.

               2)

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení článku 73 Evropské referenční tabulky pro posouzení fyzických a duševních postižení pro lékařské účely.

                           —

                           Soud pro veřejnou službu podle navrhovatele napadeným rozsudkem žalobu zamítl, aniž by podal požadovaný a přesný výklad otázky, zda uvedená Společná pravidla zahrnují celý povrch kůže, nebo jen hluboké popáleniny a patologické jizvy na kůži.


title: Věc C-384/13: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 4. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Estación de Servicio Pozuelo 4 SL v. GALP Energía España SAU „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Kartelové dohody — Článek 81 ES — Dohoda o výhradním zásobování pohonnými hmotami — Nařízení (EHS) č. 1984/83 — Článek 12 odst. 2 — Nařízení ES) č. 2790/1999 — Článek 4 písm. a) a čl. 5 písm. a) — Doba trvání výhradního zásobování — Dohoda menšího významu“

text:
               16.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/3

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 4. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Estación de Servicio Pozuelo 4 SL v. GALP Energía España SAU
   (Věc C-384/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Kartelové dohody - Článek 81 ES - Dohoda o výhradním zásobování pohonnými hmotami - Nařízení (EHS) č. 1984/83 - Článek 12 odst. 2 - Nařízení ES) č. 2790/1999 - Článek 4 písm. a) a čl. 5 písm. a) - Doba trvání výhradního zásobování - Dohoda menšího významu“)
   (2015/C 056/03)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Estación de Servicio Pozuelo 4 SL

      Žalovaná: GALP Energía España SAU

      Výrok

               1)

               Účinkem takové dohody, jako je dohoda, o kterou se jedná v původním řízení, jež stanoví právo stavby ve prospěch dodavatele ropných výrobků, aby vybudoval čerpací stanici a pronajal ji vlastníkovi pozemku, a s níž je spojena dlouhotrvající povinnost výhradního nákupu, není v zásadě výrazné omezení hospodářské soutěže a tudíž se na ni nevztahuje zákaz stanovený v čl. 81 odst. 1 ES, pokud podíl tohoto dodavatele na trhu nepřekračuje 3 %, zatímco souhrnný podíl dalších tří dodavatelů na trhu je přibližně 70 %, a pokud doba platnosti dohody není zjevně příliš dlouhá ve vztahu k průměrné délce doby platnosti dohod obecně uzavíraných na relevantním trhu, což má ověřit předkládající soud.

               2)

               Článek 12 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 1984/83 ze dne 22. června 1983 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie dohod o výhradním odběru, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1582/97 ze dne 30. července 1997, musí být vykládán v tom smyslu, že na dohodu platnou k 31. květnu 2000, která obsahuje konkurenční doložku a splňuje podmínky pro uplatnění výjimky stanovené nařízením Komise (EHS) č. 1984/83 ze dne 22. června 1983 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na kategorie dohod o výhradním odběru ve znění nařízení Komise (ES) č. 1582/97 ze dne 30. července 1997, aniž by však splňovala podmínky stanovené nařízením č. 2790/1999, se do 31. prosince 2001 nevztahuje zákaz uvedený v čl. 81 odst. 1 ES.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21.9.2013.


title: Věc T-316/04: Žaloba podaná dne 2. srpna 2004 Wam spa proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/46

         Žaloba podaná dne 2. srpna 2004 Wam spa proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-316/04)
   (2004/C 262/88)
   Jednací jazyk: italština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 2. srpna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Wam spa, zastoupenou Ernestem Giulianim, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 19. května 2004 č. C(2004) 1812 konečné týkající se státních podpor udělených Itálií společnosti Wam spa od roku 1995 do roku 2000, neboť Wam spa je považuje a prohlašuje za slučitelné se společným trhem,

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Následkem stížnosti společnosti Morton Machine Company Limited se Komise rozhodla zahájit formální přezkumné řízení uvedené v čl. 88 odst. 2 ES ohledně dvou půjček se sníženými sazbami, které Itálie udělila Wam spa od roku 1995 do roku 2000. V napadeném rozhodnutí Komise tato opatření kvalifikovala jako státní podpory neslučitelné se společným trhem z důvodu porušení článku 87 ES.
   Na podporu svých tvrzení žalobkyně uplatňuje, že:

               —

               Komise porušila obecné zásady nestrannosti, autonomie, nezávislosti, ekvity a řádného výkonu svých funkcí tím, že se stížností společnosti Morton Machine Limited zacházela neobjektivním způsobem, a tím, že zamítla bez odůvodnění nabídku Wam spa k navrácení rozdílu mezi tržními úrokovými sazbami v době, kdy byla každá půjčka přidělena Wam spa, a úroky použitými ve dvou dotčených půjčkách se sníženou sazbou.

               —

               Komise porušila nebo nesprávně použila článek 87 ES tím, že prohlásila podpory přiznané společnosti Wam spa za neslučitelné se společným trhem, protože jsou schopné narušit soutěž ve vztazích uvnitř Společenství, ačkoliv neexistuje žádný soutěžní vztah mezi Wam spa a Morton Machine Limited, jelikož Wam spa nevyráběla a neuváděla na trh průmyslová míchací zařízení a jelikož Wam spa Engineering Limited nebyla dceřinnou společností Wam spa, nýbrž nezávislou společností se sídlem v Anglii a podléhající anglickému právu.

               —

               Komise porušila čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES tím, že posoudila jako protiprávní státní podpory přidělené Wam spa podle italského zákona, přesněji zákona č. 394 z 29. července 1981, který Komise prohlásila za slučitelný s legislativou Společenství, a dále Komise porušila zásadu právní jistoty tím, že nepřijala žádnou úpravu ve věci podpor týkajících se aktivit hospodářského pronikání do zemí vně Evropské unie.

               —

               Komise porušila nebo nesprávně použila články 87 a 88 Smlouvy o ES tím, že usoudila, že nebyl oznámen právní základ přiznaných státních podpor, a tím, že je prohlásila za neslučitelné se společným trhem z důvodu pouhého opomenutí a bez toho, že by se opírala o patřičné posouzení merita věci.

               —

               Komise porušila článek 87 Smlouvy o ES a čl. 2 písm. b) nařízení ES č. 69/2001 tím, že kvalifikovala podpory, které se nevztahují k žádnému množství vyvážených výrobků, ale k pouhé snaze proniknout na trhy vně Evropské unie, jako podpory vývozu, neboť tyto jsou vyloučeny z použití pravidla „de minimis“.

         Žalobkyně také různými formami uplatňuje porušení povinnosti odůvodnit akty, jakož i porušení zásad spravedlnosti, ekvity a řádné správy.


title: Věc T-356/12: Žaloba podaná dne 6. srpna 2012 — Debonair Trading Internacional v. OHIM — Ibercosmetica (SÔ:UNIC)

text:
               13.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/12

         Žaloba podaná dne 6. srpna 2012 — Debonair Trading Internacional v. OHIM — Ibercosmetica (SÔ:UNIC)
   (Věc T-356/12)
   2012/C 311/16
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Debonair Trading Internacional Lda (Funcha, Madeira) (zástupce: T. Alkin, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ibercosmetica, SA de CV (Mexico City, Mexiko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. června 2012 ve věci R 1033/2011-4;

               —

               uložil společnosti Ibercosmetica, SA de CV náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „SÔ:UNIC“ pro výrobky zařazené do třídy 3 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8197972

      Majitelka ochranných známek nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Soubor 27 ochranných známek Společenství, mezinárodních, Spojeného království a irských sestávajících ze slovního prvku „SO“ v kombinaci s jinými materiály, pro výrobky zařazené do třídy 3; soubor 17 nezapsaných označení sestávajících ze slovního prvku „SO“ v kombinaci s jinými materiály, používaných v souvislosti s výrobky zařazenými do třídy 3

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009;

               —

               porušení pravidla 15 odst. 2 písm. b) bodu (iii) nařízení Komise č. 2868/95; a

               —

               porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc T-53/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2012 — CF Sharp Shipping Agencies v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Žaloba na neplatnost — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. října 2012 — CF Sharp Shipping Agencies v. Rada
   (Věc T-53/12) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Žaloba na neplatnost - Povinnost uvést odůvodnění)
   2012/C 379/40
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: CF Sharp Shipping Agencies Pte Ltd (Singapur, Singapur) (zástupci: S. Drury, solicitor, K. Adamantopoulos a J. Cornelis, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a V. Piessevaux, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (ES) č. 423/2007 (Úř. věst. L 281, s. 1), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení č. 961/2010 (Úř. věst. L 319, s. 11), a nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1), v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně.

      Výrok rozsudku

               1)

               Nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (ES) č. 423/2007 a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení č. 961/2010, se zrušují v části týkající se zařazení společnosti CF Sharp Shipping Agencies Pte Ltd na seznam obsažený v příloze VIII nařízení č. 961/2010.

               2)

               Nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení č. 961/2010 se zrušuje v části týkající se zařazení společnosti CF Sharp Shipping Agencies na seznam obsažený v příloze IX.

               3)

               O návrhu společnosti CF Sharp Shipping Agencies, aby nařízení č. 961/2010 a prováděcí nařízení č. 1245/2011 byla zrušena s okamžitým účinkem, již není namístě rozhodovat.

               4)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               5)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 89, 24.3.2012.


title: Věc T-884/16: Žaloba podaná dne 15. prosince 2016 – Multiconnect v. Komise

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/53

         Žaloba podaná dne 15. prosince 2016 – Multiconnect v. Komise
   (Věc T-884/16)
   (2017/C 038/69)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Multiconnect GmbH (Mnichov, Německo) (zástupci: J.-M. Schultze, S. Pautke a C. Ehlenz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil za neplatné jednání Komise učiněné oddělením kontroly spojování podniků Generálního ředitelství pro hospodářskou soutěž v rámci provedení třetí podmínky („non-MNO-Remedy“) rozhodnutí M.7018, zejména jeho názor vyjádřený v emailech ze dne 11. října 2016 a ze dne 29. října 2016, který non-MNO-Remedy s vyloučením MVNO (mobile virtual network operators), jako je žalobkyně, omezuje na čisté poskytovatele služby;

               —

               podpůrně, zrušil rozhodnutí C(2014) 4443 final ve věci M.7018;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení Smluv nebo právní normy, kterou je nutno použít při jejich provedení.
               Žalobkyně tvrdí, že žalovaná rozhodnutí C(2014) 4443 final ve věci M.7018 spolu s přijatými závazky vykládá a uplatňuje v rozporu s právem tím, že takzvanou „non-MNO-Remedy“, kterou se společnost Telefónica zavázala poskytnout třetím osobám přístup ke službám 4G na velkoobchodním trhu mobilního (telefonního) spojení, věcně omezuje na třetí osoby s obchodním modelem nabídky služeb a nepostarala se o to, aby společnost Telefónica v souladu s „non-MNO-Remedy“ poskytla třetím osobám přístup ke službám 4G v rámci obchodního modelu MVNO.

               2.

               Druhý, podpůrně uplatněný žalobní důvod: Porušení Smluv nebo právní normy, kterou je nutno použít při jejich provedení, jakož i zjevně nesprávné posouzení a nedostatek odůvodnění tím, že rozhodnutí C(2014) 4443 final vychází nesprávně z toho, že závazky poskytnuté společností Telefónica mohou odstranit veškeré pochybnosti týkající se hospodářské soutěže.


title: Věc F-97/15: Žaloba podaná dne 1. července 2015 – ZZ v. Komise

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/85

         Žaloba podaná dne 1. července 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-97/15)
   (2015/C 294/104)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení konečného rozhodnutí o převedení nároků žalobce na důchod do důchodového systému Unie, kterým se uplatňují nová obecná prováděcí ustanovení (OPU) k článku 11 § 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               určit, že článek 9 obecných prováděcích ustanovení k článku 11 § 2 přílohy VIII služebního řádu je neplatný;

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 14. října 2014, kterým se potvrzuje převedení nároků na důchod, jež žalobce nabyl před přijetím do služebního poměru, na základě obecných prováděcích ustanovení k článku 11 § 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-431/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Cantabria (Španělsko) dne 7. srpna 2015 – Liberbank, S.A. v. Rafael Piris del Campo

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Cantabria (Španělsko) dne 7. srpna 2015 – Liberbank, S.A. v. Rafael Piris del Campo
   (Věc C-431/15)
   (2015/C 354/24)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Audiencia Provincial de Cantabria – Sección 4

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Liberbank, S.A.

      Odpůrce: Rafael Piris del Campo

      Předběžné otázky

               1)

               Je omezení zpětné účinnosti neplatnosti zneužívající klauzule o minimálním úroku vložené do spotřebitelské smlouvy v souladu se zásadou nezávazné povahy zneužívajících klauzulí a s články 6 a 7 směrnice Rady 93/13/EHS (1) ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách?

               2)

               Je zachování účinků založených klauzulí o minimálním úroku vloženou do spotřebitelské smlouvy, která byla prohlášena za neplatnou z důvodu zneužívající povahy, v souladu s články 6 a 7 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách?

               3)

               Je omezení zpětné účinnosti neplatnosti zneužívající klauzule o minimálním úroku vložené do spotřebitelské smlouvy z důvodu zjištění rizika závažného narušení hospodářského veřejného pořádku a dobré víry v souladu s články 6 a 7 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách?

               4)

               Pokud bude odpověď na předchozí otázku kladná, má se při uplatňování individuálních nároků směřujících k prohlášení neplatnosti zneužívající klauzule vložené do spotřebitelské smlouvy mít za to, že je s články 6 a 7 směrnice 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách slučitelné, aby bylo riziko vážného narušení hospodářského veřejného pořádku předpokládáno, nebo má být toto riziko posuzováno s přihlédnutím ke konkrétním hospodářským údajům, z nichž lze vyvodit, jaký makroekonomický dopad vznikne v případě, že bude neplatnosti zneužívající klauzule přiznána zpětná účinnost?

               5)

               Má se při uplatňování individuálních nároků směřujících k prohlášení neplatnosti zneužívající klauzule vložené do spotřebitelské smlouvy mít za to, že je s články 6 a 7 směrnice 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách slučitelné, aby bylo riziko vážného narušení hospodářského veřejného pořádku posuzováno s přihlédnutím k hospodářským účinkům případného uplatnění individuálních nároků ze strany velkého množství spotřebitelů? Nebo má být toto riziko naopak posuzováno s přihlédnutím k hospodářským dopadům konkrétního individuálního nároku uplatněného spotřebitelem, který se projeví v oblasti hospodářství?

               6)

               Pokud bude odpověď na třetí otázku kladná, je s články 6 a 7 směrnice 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách slučitelné, aby bylo při posuzování dobré víry obecně přezkoumáváno jednání blíže neurčeného prodávajícího nebo poskytovatele?

               7)

               Nebo je naopak s ohledem na výklad článku 6 směrnice 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách nutné, aby byla tato dobrá víra přezkoumávána a posuzována v každém konkrétním případě zvlášť a s přihlédnutím ke konkrétnímu způsobu, jakým daný prodávající nebo poskytovatel postupoval při uzavírání smlouvy či vkládání zneužívající klauzule do smlouvy?

      (1)  Úř. věst. L 95, s. 29.


title: Věc C-171/09: Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 2. prosince 2009 — Komise Evropských společenství v. Francouzská republika

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/28

         Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 2. prosince 2009 — Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-171/09) (1)

   2010/C 51/49

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda osmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 153, 4.7.2009.


title: Věc C-10/10: Žaloba podaná dne 8. ledna 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/38

         Žaloba podaná dne 8. ledna 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika
   (Věc C-10/10)
   2010/C 63/60
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lyal, W. Mölls, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Rakouská republika tím, že umožnila odpočitatelnost darů zařízením s výzkumnými a výukovými úkoly pouze v případě zařízení usazených v Rakousku, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 56 ES, jakož i z článku 40 dohody EHP;

               —

               uložit Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle názoru Komise spadají dary výzkumným a výukovým zařízením sledujícím obecně prospěšné cíle pod volný pohyb kapitálu podle článku 56 ES. Rakouská úprava umožňuje pouze odpočitatelnost darů, které jsou poskytovány takovým zařízením v tuzemsku, nikoli však odpočet darů ve prospěch obdobných zařízení v jiných členských státech resp. v jiných státech Evropského hospodářského prostoru. Tím porušuje článek 56 ES a článek 40 dohody EHP.
   Rakouská republika odůvodňuje tuto úpravu tím, že se jedná o přípustné omezení zvýhodnění darů úrovni, která zbavuje stát povinnosti financování, která jinak připadá jemu. Mimo jiné to vyplývá z rozsudku Soudního dvora ve věci C-396/04 Centro di Musicologia Walter Stauffer (1).
   Komise má proti tomuto odůvodnění výhrady. Sporné předpisy rozlišují čistě podle zeměpisných hledisek a nezávisle na účelu takto podporovaných zařízení. Kromě toho není doloženo tvrzení Rakouské republiky týkající se interakce mezi přímým státním financováním a daňově zvýhodněnými finančními podporami soukromých osob. I kdyby tato Rakouskou republikou namítaná interakce existovala, neodůvodňuje podle názoru Komise žádné omezení volného pohybu kapitálu, neboť se nejedná o kvalifikovaný zájem z hlediska daňového režimu ve smyslu rozsudku Soudního dvora ve věci C-204/90 Bachmann (2).

      (1)  Rozsudek ze dne 14. září 2006, Centro di Musicologia Walter Stauffer, C-386/04, Sb. rozh. s. I-8203.

      (2)  Rozsudek ze dne 28. ledna 1992, Bachmann, C-204/90, Recueil, s. I-249.


title: Věc C-294/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia (Polsko) dne 25. května 2016 – trestní řízení proti J. Z.

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia (Polsko) dne 25. května 2016 – trestní řízení proti J. Z.
   (Věc C-294/16)
   (2016/C 296/27)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia

      Účastník původního trestního řízení

   J. Z.

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 26 odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (2002/584/JHA) (1) ve spojení s čl. 6 odst. 1 a 3 Smlouvy o Evropské unii a čl. 49 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie vykládán v tom smyslu, že výraz „vazba“ se rovněž vztahuje na opatření uplatněná vykonávajícím členským státem ve spojení s domácím vězením spojeným s elektronickým monitorováním místa bydliště osoby, na kterou se vztahuje zatýkací rozkaz?

      (1)  Úř. věst 2002, L 190, s. 1.


title: Věc T-280/06: Žaloba podaná dne 4. října 2006 – Italská republika v. Komise

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/62

         Žaloba podaná dne 4. října 2006 – Italská republika v. Komise
   (Věc T-280/06)
   (2006/C 294/123)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: P. Gentili, Avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit přípis Komise Evropských společenství č. 06626 ze dne 24. července 2006, Generální ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, v Maďarsku, v Itálii, na Maltě a v Nizozemsku – jehož předmětem jsou platby jiné než požadované částky Komisí. Ref. Program POR Sicílie (č. CCI 1999 IT 61 PO 011);

               —

               zrušit všechny akty s ním související a předpokládané a uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné se žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-345/04 Italská republika v. Komise (1).

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Spojené věci T-60/04 až T-64/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. června 2007 – Budějovický Budvar v. OHIM – Anheuser-Busch (BUD) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství BUD — Označení původu zapsané na základě Lisabonské dohody — Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 40/94 — Zamítnutí námitek )

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/20

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. června 2007 – Budějovický Budvar v. OHIM – Anheuser-Busch (BUD)
   (Spojené věci T-60/04 až T-64/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství BUD - Označení původu zapsané na základě Lisabonské dohody - Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 40/94 - Zamítnutí námitek“)
   (2007/C 170/36)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Česká republika) (zástupce: F. Fajgenbaum, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: A. Folliard-Monguiral a I. de Medrano Caballero, zmocněnci)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník řízení před Soudem: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Spojené státy) (zástupci: původně V. von Bomhard, A. Renck, A. Pohlmann, D. Ohlgart a B. Goebel, poté V. von Bomhard, A. Renck, D. Ohlgart a B. Goebel, advokáti)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení pěti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. prosince 2003 (věci R 107/2003-2, R 111/2003-2, R 114/2003-2, R 115/2003-2 a R 122/2003-2), týkajících se námitkových řízení mezi Budějovickým Budvarem, národním podnikem, a Anheuser-Busch, Inc.
   Výrok

               1)

               Žaloby ve spojených věcech T-60/04 až T-64/04 se zamítají.

               2)

               Společnosti Budějovický Budvar, národní podnik, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc T-143/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. dubna 2009 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 29. ledna 2009 ve věci F-98/07, Petrilli v. Komise

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/41

         Kasační opravný prostředek podaný dne 8. dubna 2009 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 29. ledna 2009 ve věci F-98/07, Petrilli v. Komise
   (Věc T-143/09 P)
   2009/C 153/80
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Martin a B. Eggers, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Nicole Petrilli (Woluwé-Saint-Étienne, Belgie)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 29. ledna 2009 ve věci F-98/07, Petrilli a

               —

               rozhodnout, že každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení související s tímto řízením a s řízením před Soudem pro veřejnou službu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tímto kasačním opravným prostředkem se Komise domáhá zrušení rozsudku Soudu pro veřejnou službu (SVS) ze dne 29. ledna 2009 vydaného ve věci Petrilli v. Komise, F-98/07, kterým SVS zrušil rozhodnutí Komise ze dne 20. července 2007, kterým byla zamítnuta žádost o prodloužení pracovní smlouvy N. Petrilli jako pomocné smluvní zaměstnankyně.
   Na podporu svéHO kasačního opravného prostředku uvádí Komise tři důvody vycházející

               —

               ze skutečnosti, že SVS měl podle Komise prohlásit žalobu za nepřípustnou vzhledem ke skutečnosti, že zrušené rozhodnutí neobsahovalo žádné skutečné a důkladné přezkoumání osobní situace žalobkyně;

               —

               z nesprávného právního posouzení, jelikož SVS rozhodl, že pravidlo šesti let obsažené v rozhodnutí K(2004)1597/6 ze dne 28. dubna 2004 o maximální délce zaměstnávání dočasných zaměstnanců ve službách Komise (1) porušuje článek 88 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství;

               —

               z nesprávného právního posouzení, jelikož SVS rozhodl, že již pouhá protiprávnost pravidla šesti let postačuje pro vznik mimosmluvní odpovědnosti Komise, aniž by navíc ověřoval, zda Komise tím, že neprodloužila pracovní smlouvu žalobkyně, zjevným a závažným způsobem zneužila svou širokou pravomoc při posuzování zájmu služby.

      (1)  Zveřejněného v Informations Administratives č. 75-2004 ze dne 24. června 2004.


title: Věc T-9/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. března 2010 — Grupo Promer Mon Graphic v. OHIM — PepsiCo (Vyobrazení kulatého reklamního nosiče) ( (Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující kulatý reklamní nosič — Starší (průmyslový) vzor Společenství — Důvod neplatnosti — Střet — Neexistence odlišného celkového dojmu — Pojem střet — Dotčený výrobek — Stupeň volnosti původce — Informovaný uživatel — Článek 10 a čl. 25 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 6/2002 )

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. března 2010 — Grupo Promer Mon Graphic v. OHIM — PepsiCo (Vyobrazení kulatého reklamního nosiče)
   (Věc T-9/07) (1)

   („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující kulatý reklamní nosič - Starší (průmyslový) vzor Společenství - Důvod neplatnosti - Střet - Neexistence odlišného celkového dojmu - Pojem „střet“ - Dotčený výrobek - Stupeň volnosti původce - Informovaný uživatel - Článek 10 a čl. 25 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 6/2002“)
   2010/C 113/61
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Grupo Promer Mon Graphic, SA (Sabadell, Španělsko) (zástupce: R. Almaraz Palmero, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: PepsiCo, Inc. (New York, Spojené státy) (zástupci: E. Armijo Chávarri a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 27. října 2006 (věc R 1001/2005-3), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Grupo Promer Mon Graphic, SA a PepsiCo, Inc.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 27. října 2006 (věc R 1001/2005-3) se zrušuje.

               2)

               OHIM a společnost PepsiCo, Inc. ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Grupo Promer Mon Graphic, SA v řízením před Tribunálem.

               3)

               OHIM a společnost PepsiCo, Inc. ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Grupo Promer Mon Graphic, SA v řízením před odvolacím senátem.

      (1)  Úř. věst. C 56, 10.3.2007.


title: Věc T-27/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. ledna 2015 Evropskou agenturou pro léčivé přípravky (EMA) proti rozsudku vydanému dne 13. listopadu 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-2/12, Christov v. Komise a EMA

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/32

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. ledna 2015 Evropskou agenturou pro léčivé přípravky (EMA) proti rozsudku vydanému dne 13. listopadu 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-2/12, Christov v. Komise a EMA
   (Věc T-27/15 P)
   (2015/C 118/41)
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) (zástupci: J. Currall, N. Nikolova a C. Petrova)

      Další účastníci řízení: Emil Christov, Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. listopadu 2014 ve věci F-2/12, Christov v. Komise a EMA,

               —

               vrátil věc Soudu pro veřejnou službu k rozhodnutí o ostatních důvodech kasačního opravného prostředku,

               —

               rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka čtyři důvody.

               —

               Soud pro veřejnou službu porušil unijní právo, když zásadě řádné správy přikládal význam, jaký jí nepřísluší,

               —

               podpůrně, Soud pro veřejnou službu porušil zásadu proporcionality, když před vynesením zrušujícího rozhodnutí opomněl ověřit, zda nedodržení zásady řádné správy bude mít potenciálně vliv na obsah napadeného rozhodnutí,

               —

               ještě podpůrněji, Soud pro veřejnou službu každopádně porušil unijním právo, když opomněl poměřit proti sobě stojící zájmy a neomezil účinky svého rozsudku,

               —

               naprosto a zcela podpůrně, Soud pro veřejnou službu porušil unijní právo, když měl za to, že vadnost rozhodnutí Komise nutně znamená vadnost rozhodnutí EMA.


title: Věc C-226/10: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 27. ledna 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Köln — Německo) — Hannelore Adams v. Germanwings GmbH

text:
               16.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/8

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 27. ledna 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Köln — Německo) — Hannelore Adams v. Germanwings GmbH
   (Věc C-226/10) (1)

   2011/C 120/16
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 209, 31.7.2010.


title: Věc C-272/07: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 24. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství (Veřejné zakázky — Směrnice 2004/18/ES — Koordinace postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/12

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 24. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-272/07) (1)

   (Veřejné zakázky - Směrnice 2004/18/ES - Koordinace postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2008/C 209/17)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Stromsky a D. Kukovec, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí právních předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132) ve stanovené lhůtě
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že v předepsané lhůtě nepřijalo všechny právní a správní předpisy potřebné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc T-500/13: Žaloba podaná dne 13. září 2013 — Seatech International a další v. Komise

text:
               21.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 377/16

         Žaloba podaná dne 13. září 2013 — Seatech International a další v. Komise
   (Věc T-500/13)
   2013/C 377/38
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Seatech International, Inc. (Cartagena, Kolumbie); Tuna Atlantic, Ltda (Cartagena) a Comextun, Ltda (Cartagena) (zástupce: F. Foucault, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) č. 672/2013 ze dne 15. července 2013, kterým se mění nařízení (EU) č. 468/2010, kterým se stanoví seznam EU s plavidly provádějícími nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov v rozsahu, v jakém označuje plavidlo Marta Lucia R za plavidlo účastnící se nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádějí, že plavidlo Marta Lucia R bylo vyřazeno ze seznamu plavidel považovaných za plavidla, které se účastní nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, vedeného Meziamerickou komisí pro tropické tuňáky, a z tohoto důvodu by mělo být toto plavidlo rovněž vyřazeno ze seznamu plavidel účastnících se těchto aktivit, vedeného Evropskou unií.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 6. prosince 2013 ve věci E-17/13 – Kontrolní úřad ESVO v. Island (Nesplnění povinností smluvní strany – směrnice 2009/44/ES – neprovedení)

text:
               27.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/16

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   ze dne 6. prosince 2013
   ve věci E-17/13
   Kontrolní úřad ESVO v. Island
   (Nesplnění povinností smluvní strany – směrnice 2009/44/ES – neprovedení)
   2014/C 88/13
   Ve věci E-17/13, Kontrolní úřad ESVO v. Island – ŽALOBA na prohlášení, že nepřijetím ve stanovené lhůtě všech opatření nutných k provedení článku 2 aktu uvedeného v bodu 16b první odrážce přílohy IX a bodu 4 první odrážce přílohy XII k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru, tj. směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/44/ES ze dne 6. května 2009, kterou se mění směrnice 98/26/ES o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry a směrnice 2002/47/ES o dohodách o finančním zajištění, pokud jde o propojené systémy a pohledávky z úvěru, začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě, nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ESVO nesplnil Island své povinnosti vyplývající z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen, soudce zpravodaj, a Páll Hreinsson, soudce, vynesl dne 6. prosince 2013 rozsudek, jehož výrok zní:
   Soudní dvůr tímto:

               1)

               prohlašuje, že Island nesplnil své povinnosti vyplývající z aktu uvedeného v bodu 16b první odrážce přílohy IX a v bodu 4 první odrážce přílohy XII k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/44/ES ze dne 6. května 2009, kterou se mění směrnice 98/26/ES o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry a směrnice 2002/47/ES o dohodách o finančním zajištění, pokud jde o propojené systémy a pohledávky z úvěru), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě, a z článku 7 Dohody o EHP, protože ve stanovené lhůtě nepřijal všechna opatření nutná k provedení článku 2 uvedeného aktu;

               2)

               ukládá Islandu uhradit náklady řízení.


title: Spojené věci C-25/14 a C-26/14: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Union des syndicats de l'immobilier (UNIS) v. Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) a další (C-25/14), a Beaudout Père et Fils SARL v. Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT a další (C-26/14) „Řízení o předběžné otázce — Článek 56 SFEU — Volný pohyb služeb — Zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace — Povinnost transparentnosti — Použitelnost této povinnosti — Celostátní kolektivní smlouvy — Systém doplňkového sociálního zabezpečení k obecnému systému — Určení pojišťovacího subjektu, který je pověřen správou tohoto systému, sociálními partnery — Rozšíření tohoto systému na všechny zaměstnance a zaměstnavatele v dotčeném odvětví na základě ministerské vyhlášky — Časové omezení účinků rozhodnutí Soudního dvora o předběžné otázce“

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/3

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Union des syndicats de l'immobilier (UNIS) v. Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) a další (C-25/14), a Beaudout Père et Fils SARL v. Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT a další (C-26/14)
   (Spojené věci C-25/14 a C-26/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 56 SFEU - Volný pohyb služeb - Zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace - Povinnost transparentnosti - Použitelnost této povinnosti - Celostátní kolektivní smlouvy - Systém doplňkového sociálního zabezpečení k obecnému systému - Určení pojišťovacího subjektu, který je pověřen správou tohoto systému, sociálními partnery - Rozšíření tohoto systému na všechny zaměstnance a zaměstnavatele v dotčeném odvětví na základě ministerské vyhlášky - Časové omezení účinků rozhodnutí Soudního dvora o předběžné otázce“)
   (2016/C 068/04)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Union des syndicats de l'immobilier (UNIS) (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL (C-26/14)

      Odpůrci: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) a další (C-25/14), Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT a další (C-26/14)

      Výrok

   Povinnost transparentnosti, která vyplývá z článku 56 SFEU, brání tomu, aby členský stát rozšířil na všechny zaměstnavatele a zaměstnance v určitém odvětví kolektivní dohodu uzavřenou organizacemi zastupujícími zaměstnavatele a zaměstnance v rámci určitého odvětví, svěřující správu systému povinného doplňkového sociálního zabezpečení zřízeného ve prospěch zaměstnanců jedinému hospodářskému subjektu vybranému sociálními partnery, aniž vnitrostátní právní úprava stanoví odpovídající zveřejnění umožňující příslušnému veřejnému orgánu, aby v plném rozsahu zohlednil předložené informace týkající se existence výhodnější nabídky.
   Účinky tohoto rozsudku se netýkají kolektivních dohod o určení jediného subjektu pro správu systému doplňkového sociálního zabezpečení, které veřejný orgán učinil závaznými pro všechny zaměstnavatele a zaměstnance v dotčeném odvětví před datem vyhlášení tohoto rozsudku, aniž jsou dotčeny žaloby k soudu podané před tímto datem.

      (1)  Úř. věst. C 85, 22.3.2014.


title: Věc T-379/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  25. října 2005  – Peek & Cloppenburg v. OHIM ( Ochranná známka Společenství — Slovní ochranná známka Cloppenburg — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Popisná povaha — Zeměpisný původ — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/19

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. října 2005 – Peek & Cloppenburg v. OHIM
   (Věc T-379/03) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Slovní ochranná známka Cloppenburg - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisná povaha - Zeměpisný původ - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2005/C 330/48)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: původně U. Hildebrandt, poté P. Lange, P. Wilbert a A. Auler, dále P. Lange, P. Wilbert, A. Auler a J. Steinberg, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně D. Schennen a G. Schneider, poté A. von Mühlendahl, D. Schennen a G. Schneider, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žaloba proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 27. srpna 2003 (R 105/2002-4) týkajícímu se přihlášky slovního označení Cloppenburg k zápisu jako ochranné známky Společenství
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 27. srpna 2003 (R 105/2002-4) se zrušuje.

               2)

               Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 35, 7.2.2004.


title: Věc T-318/10: Žaloba podaná dne 23. července 2010 — Consorzio del vino nobile di Montepulciano a další v. Komise

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/23

         Žaloba podaná dne 23. července 2010 — Consorzio del vino nobile di Montepulciano a další v. Komise
   (Věc T-318/10)
   ()
   2010/C 260/32
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Consorzio del vino nobile di Montepulciano (Montepulciano, Itálie), Contucci di Alamanno Contucci & C. Società Agricola Sas (Montepulciano, Itálie), Villa S. Anna Società Semplice Agricola di Fabroni Anna S. E M. Società Seplice (Montepulciano, Itálie), Il Conventino Società Agricola per Azioni (Montepulciano, Itálie) (zástupci: D. Dodaro, advokát, S. Cianciullo, advokát, G. Brini, advokát, G. Nazzi, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobců

               —

               určit neplatnost a nepoužitelnost nebo v každém případě zrušit změnu přílohy XV nařízení Komise (ES) č. 607/2009 vyplývající z napadeného nařízení v rozsahu, v němž technickou chybu, kterou je třeba opravit, toto nařízení nesprávně identifikuje jen jako spočívající v zápisu názvu odrůdy vinné révy „Montepulciano“ do části B uvedené přílohy, přičemž na chráněné označení původu „Vino nobile di Montepulciano“ uplatňuje odchylku uvedenou v čl. 62 odst. 3 a 4 nařízení č. 607/09, a to bez toho, aby se zohlednila zvláštní povaha tohoto označení;

               —

               podpůrně, určit neplatnost a nepoužitelnost nebo v každém případě zrušit změnu přílohy XV vyplývající z napadeného nařízení v rozsahu, v němž toto nařízení s cílem přemístit do části A této přílohy název odrůdy „Montepulciano“ ve smyslu a k uplatnění účinků čl. 62 odst. 3 nařízení č. 607/09, jehož předmětem jsou názvy odrůd, které obsahují nebo jsou tvořeny chráněným označením původu, označilo chráněné označení původu jen výrazem „Montepulciano“, přičemž odstranilo tradiční výraz „Vino nobile di“, který je neoddělitelnou součástí tohoto označení od jeho uznání;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba směřuje proti nařízení č. 401/2010 (1) v rozsahu, v němž Komise jeho přijetím a pod záminkou opravy chyby týkající se zápisu názvu odrůdy „Montepulciano“ do části B přílohy XV nařízení č. 607/2009 (2), převedla uvedené označení do části A přílohy XV a tímto odstranila tradiční výraz „Vino nobile di Montepulciano“ z prvního sloupce tabulky.
   Žalovaná v této souvislosti kvalifikovala legislativní opatření s výrazně vyšším dosahem, než to umožňuje působnost čl. 62 odst. 3 nařízení č. 607/2009 jako jednoduchý přesun. Ke zjevnému zneužití pravomoci krom toho došlo tím, že uvedené ustanovení bylo použité k účelům, které vysoce převyšovali sledované cíle, a to na úkor pěstitelů Vino nobile di Montepulciano z Consorzio del vino nobile a obecně na úkor spotřebitelů a trhu.
   Žalobci též poukazují na porušení článku 23 dohody TRIPS. V této souvislosti tvrdí, že protiprávní odstranění tradičního výrazu „Vino nobile“ z chráněného označení původu „Vino nobile di Montepulciano“ není dostatečným nebo vhodným opatřením ke sledování cílů uvedených v dohodě TRIPS, protože zvyšuje nebezpečí záměny, a to zejména ve vztahu k jiným spotřebitelům Společenství než italským, kteří budou lehce uvedeni v omyl etiketou, která rovněž používá výraz „Montepulciano“. Rozdíl mezi výrobky označenými stejným výrazem tak nebude dost zřejmý, protože se někdy bude používat jako označení původu ze stejnojmenné zeměpisné oblasti bez tradičního výrazu a někdy jako název odrůdy, která spíše předchází zeměpisnému označení a nesleduje jej.

      (1)  Nařízení Komise (EU) č. 401/2010 ze dne 7. května 2010 o změně a opravě nařízení (ES) č. 607/2009, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 479/2008, pokud jde o chráněná označení původu a zeměpisná označení, tradiční výrazy, označování a obchodní úpravu některých vinařských produktů (Úř. věst. L 117, 11.5.2010, s. 13).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 607/2009 ze dne 14. července 2009, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 479/2008, pokud jde o chráněná označení původu a zeměpisná označení, tradiční výrazy, označování a obchodní úpravu některých vinařských produktů (Úř. věst. L 193, 24.7.2009, s. 60).


title: Spojené věci T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00: Usnesení Tribunálu ze dne 20. února 2013 — Albergo Quattro Fontane a další v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Úlevy na sociálních příspěvcích poskytnuté podnikům usazeným na území Benátek a Chioggia — Rozhodnutí, kterým se režim podpor prohlašuje za neslučitelný se společným trhem a kterým se nařizuje navrácení vyplacených podpor — Žaloba, která zjevně postrádá jakýkoli právní základ“ )

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/24

         Usnesení Tribunálu ze dne 20. února 2013 — Albergo Quattro Fontane a další v. Komise
   (Spojené věci T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Úlevy na sociálních příspěvcích poskytnuté podnikům usazeným na území Benátek a Chioggia - Rozhodnutí, kterým se režim podpor prohlašuje za neslučitelný se společným trhem a kterým se nařizuje navrácení vyplacených podpor - Žaloba, která zjevně postrádá jakýkoli právní základ)
   2013/C 108/64
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Albergo Quattro Fontane Snc (Venezia Lido, Itálie) (věc T-278/00), Comitato „Venezia vuole vivere“ (Marghera, Itálie) (věci T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-289/00 až T-295/00), Hotel Gabrielli Sandwirth SpA (Benátky, Itálie) (věc T-279/00), Astrocoop — Universale — Pulizie, manutenzioni e trasporti Soc. coop. rl (Marghera) (věc T-280/00), GE.AL.VE. Srl (Benátky) (věc T-282/00), Metropolitan Srl (Benátky) (věc T-283/00), Hotel Concordia Snc (Benátky) (věc T-284/00), Manutencoop Soc. coop. rl (Bologna, Itálie) (věc T-285/00); Società per l’industria alberghiera (SPLIA) (Benátky) (věc T-286/00), Principessa Srl (Benátky) (věc T-288/00), Albergo ristorante „All’Angelo“ Snc (Benátky) (věc T-289/00), Albergo Saturnia Internazionale SpA (Benátky) (věc T-290/00), Savoia e Jolanda Srl (Benátky) (věc T-291/00), Hotels Biasutti Snc (Venezia Lido) (věc T-292/00), Ge.A.P. Srl (Benátky) (věc T-293/00), Rialto Inn Srl (Benátky) (věc T-294/00) a Bonvecchiati Srl (Benátky) (zástupce: A. Bianchini) (věc T-295/00)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, zmocněnec, ve spolupráci s A. Dal Ferro, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2000/394/ES ze dne 25. listopadu 1999 o podporách poskytnutých podnikům usazeným na území Benátek a Chioggia stanovených zákony č. 30/1997 a č. 206/1995, kterými se zavádějí úlevy na sociálních příspěvcích (Úř. věst. 2000, L 150, s. 50).

      Výrok

               1)

               Věci T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00 se pro účely tohoto usnesení spojují.

               2)

               Posouzení námitek nepřípustnosti uplatněných Evropskou komisí se spojuje s věcí samou.

               3)

               Žaloby se odmítají jako postrádající jakýkoli právní základ.

               4)

               Společnosti Albergo Quattro Fontane Snc, Comitato „Venezia vuole vivere“, Hotel Gabrielli Sandwirth SpA, Astrocoop — Universale — Pulizie, manutenzioni e trasporti Soc. coop. rl, GE.AL.VE. Srl, Metropolitan Srl, Hotel Concordia Snc, Manutencoop Soc. coop. rl, Società per l’industria alberghiera (SPLIA), Principessa Srl, Albergo ristorante „All’Angelo“ Snc, Albergo Saturnia Internazionale SpA, Savoia e Jolanda Srl, Hotels Biasutti Snc, Ge.A.P. Srl, Rialto Inn Srl a Bonvecchiati Srl ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 372, 23.12.2000.


title: Věc C-259/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 26. května 2011 — D. T. Z. Zadelhoff V. O. F. v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 26. května 2011 — D. T. Z. Zadelhoff V. O. F. v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-259/11)
   2011/C 252/27
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku: D. T. Z. Zadelhoff V. O. F.

      Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Staatssecretaris van Financiën

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 13 část B písm. d) bod 5 šesté směrnice (1) vykládat v tom smyslu, že i takové operace, jako jsou operace provedené daňovou dlužnicí, které se v podstatě vztahují na pozemky ve vlastnictví dotčených společností a jejich (nepřímý) převod, spadají do tohoto ustanovení pouze z důvodu, že cílem těchto operací byl převod akcií společností a vedly k tomuto výsledku?

               2)

               Platí výjimka stanovená v čl. 13 části B písm. d) bodu 5 druhé odrážce šesté směrnice z osvobození od daně i tehdy, pokud členský stát nevyužil možnosti, podle čl. 5 odst. 3 písm. c) této směrnice, považovat za hmotný majetek akcie nebo podíly rovnocenné akciím, které držiteli poskytují právně nebo fakticky vlastnické právo nebo právo držby nemovitosti či její části ?

               3)

               Pokud je třeba výše uvedenou otázku zodpovědět kladně: Je třeba za výše uvedené akcie a podíly rovnocenné akciím považovat i akcie ve společnostech, které přímo nebo nepřímo (prostřednictvím dceřiných resp. vnukovských společností) vlastní pozemky, bez ohledu na to, zda tyto pozemky spravují nebo je využívají v rámci jiného druhu podnikání?

      (1)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23).


title: Věc T-219/12: Usnesení Tribunálu ze dne 24. října 2012 — Saobraćajni institut CIP v. Komise ( „Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody — Veřejné zakázky na služby — Vyloučení žalobce z nabídkového řízení — Zrušení nabídkového řízení po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/37

         Usnesení Tribunálu ze dne 24. října 2012 — Saobraćajni institut CIP v. Komise
   (Věc T-219/12) (1)

   (Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody - Veřejné zakázky na služby - Vyloučení žalobce z nabídkového řízení - Zrušení nabídkového řízení po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2013/C 9/66
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Bělehrad, Srbsko) (zástupce: A. Lojpur, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Erlbacher a E. Georgieva, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení výběrového řízení EuropeAid/131837/C/SER/RS, týkajícího se vypracování technické dokumentace k projektu modernizace železnice, nazvaného „Zdvojnásobení a modernizace stávajícího železničního koridoru Xb, část Novi Sad (kromě křižovatky)-Subotica-maďarská hranice“ (Úř. věst. 2012/S 60-096517) v rozsahu, v němž byl žalobce vyloučen z účasti na veřejné zakázce a dále žaloba na náhradu škody směřující k náhradě škody údajně utrpěné žalobkyní v důsledku tohoto vyloučení.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada vlastních nákladů řízení, jakož i náhrada nákladů řízení vzniklých žalobci v souvislosti s tímto řízením.

      (1)  Úř. věst. C 227, 28.7.2012.


title: Věc T-43/09: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 2. dubna 2009 — Cachuera v. OHIM — Gelkaps (Ayanda) ( Návrh na zahájení řízení — Formální náležitosti — Nepřípustnost )

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/42

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 2. dubna 2009 — Cachuera v. OHIM — Gelkaps (Ayanda)
   (Věc T-43/09) (1)

   („Návrh na zahájení řízení - Formální náležitosti - Nepřípustnost“)
   2009/C 141/90
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: La Cachuera, SA (Misiones, Argentina) (zástupce: E. Armijo Chávarri, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Gelkaps GmbH (Pritzwalk, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. listopadu 2008 (věc RE 87/2008-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi La Cachuera, SA a Gelkaps GmbH.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               La Cachuera, SA ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


title: Věc C-46/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Central Administrativo Sul – Portugalsko) – Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA v. AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal „Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky — Směrnice 2004/18/ES — Článek 48 odst. 2 písm. a) bod ii) druhá odrážka — Technická způsobilost hospodářských subjektů — Přímý účinek — Důkazní prostředky — Hierarchický vztah mezi osvědčením soukromého kupujícího a jednostranným prohlášením uchazeče — Zásada proporcionality — Zákaz zavedení podstatných změn stanovených dokladů“

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/11

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Central Administrativo Sul – Portugalsko) – Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA v. AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal
   (Věc C-46/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Směrnice 2004/18/ES - Článek 48 odst. 2 písm. a) bod ii) druhá odrážka - Technická způsobilost hospodářských subjektů - Přímý účinek - Důkazní prostředky - Hierarchický vztah mezi osvědčením soukromého kupujícího a jednostranným prohlášením uchazeče - Zásada proporcionality - Zákaz zavedení podstatných změn stanovených dokladů“)
   (2016/C 335/14)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Central Administrativo Sul

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Ambisig – Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica SA

      Žalovaná: AICP – Associação de Industriais do Concelho de Pombal

      za přítomnosti: Índice – ICT & Management Lda

      Výrok

               1)

               Článek 48 odst. 2 písm. a) bod ii) druhá odrážka směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby musí být vykládán v tom smyslu, že splňuje podmínky k přiznání jednotlivcům, při neprovedení tohoto ustanovení do vnitrostátního práva, práv, jichž se posledně uvedení mohou dovolávat vůči veřejným zadavatelům před vnitrostátními soudy, pokud je veřejný zadavatel veřejnoprávní entitou nebo byl pověřen na základě aktu veřejnoprávního orgánu výkonem služby ve veřejném zájmu pod kontrolou posledně uvedeného orgánu a pokud k tomu disponuje výjimečnými pravomocemi ve srovnání s tím, co vyplývá z pravidel použitelných na vztahy mezi jednotlivci.

               2)

               Článek 48 odst. 2 písm. a) bod ii) druhá odrážka směrnice 2004/18 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání používání pravidel zavedených veřejným zadavatelem, jako jsou pravidla dotčená ve věci v původním řízení, která neumožňují hospodářskému subjektu prokázat technickou způsobilost prostřednictvím jednostranného prohlášení, ledaže by doložil, že je pro něj nemožné nebo značně obtížné získat osvědčení soukromého kupujícího.

               3)

               Článek 48 odst. 2 písm. a) bod ii) druhá odrážka směrnice 2004/18 musí být vykládán v tom smyslu, že brání používání pravidel stanovených veřejným zadavatelem, jako jsou pravidla dotčená ve věci v původním řízení, která pod hrozbou vyloučení přihlášky uchazeče vyžadují, aby osvědčení soukromého kupujícího obsahovalo podpis ověřený notářem, advokátem nebo jiným příslušným subjektem.

      (1)  Úř. věst. C 146, 4.5.2015.


title: Věc T-561/10: Žaloba podaná dne 8. prosince 2010 — LG Electronics, Inc. v. OHIM (DIRECT DRIVE)

text:
               5.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/17

         Žaloba podaná dne 8. prosince 2010 — LG Electronics, Inc. v. OHIM (DIRECT DRIVE)
   (Věc T-561/10)
   2011/C 38/32
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: LG Electronics, Inc. (Soul, Korejská republika) (zástupce: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 22. září 2010 ve věci R 1027/2010-2;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „DIRECT DRIVE“ pro výrobky zařazené do tříd 7 a 11 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8797052

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a písm. c) nařízení Rady č. 207/2009 spočívající v tom, že odvolací senát nevzal v úvahu starší ochranné známky Společenství a zapsané vnitrostátní ochranné známky, jakož i přihlášku vnitrostátní ochranné známky.


title: Věc C-88/05: Žaloba podaná dne 18. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Finské republice

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/19

         Žaloba podaná dne 18. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Finské republice
   (Věc C-88/05)
   (2005/C 93/36)
   Jednací jazyk: finština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 18. února 2005 žaloba směřující proti Finské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou M. Huttunenem a K. Simonssonem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1)

               určil, že Finská republika tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES (1) ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel a kterou se zrušuje směrnice Rady 93/75/EHS, a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice,

               2)

               uložil Finské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta stanovená pro provedení směrnice uplynula dne 5. února 2004.

      (1)  Úř. věst. L 208, 5.8.2002, s. 10.


title: Věc T-446/09 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. ledna 2010 — Escola Superior Agrária de Coimbra v. Komise ( Předběžné opatření — Program Life — Vrácení části vyplacených částek — Příkaz k navrácení — Oznámení o dluhu — Návrh na odklad provádění — Finanční újma — Výjimečné okolnosti — Neexistence naléhavosti )

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/33

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. ledna 2010 — Escola Superior Agrária de Coimbra v. Komise
   (Věc T-446/09 R)
   („Předběžné opatření - Program Life - Vrácení části vyplacených částek - Příkaz k navrácení - Oznámení o dluhu - Návrh na odklad provádění - Finanční újma - Výjimečné okolnosti - Neexistence naléhavosti“)
   2010/C 51/64
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Escola Superior Agrária de Coimbra (Coimbra, Portugalsko) (zástupce: J. Pais do Amaral, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Braga da Cruz a J. B. Laignelot, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad provádění rozhodnutí obsahujících dopis Komise D (2009) 224268 ze dne 9. září 2009, jehož předmětem je příkaz k navrácení, a oznámení Komise o dluhu č. 3230909105 ze dne 11. září 2009 v částce 327 500,35 eur.

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-593/14: Žaloba podaná dne 11. srpna 2014 – Makhlouf v. Rada

text:
               13.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 361/17

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2014 – Makhlouf v. Rada
   (Věc T-593/14)
   2014/C 361/23
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Rami Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupci: E. Ruchat a C. Cornet d’Elzius, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že žaloba je přípustná a opodstatněná;

               —

               v důsledku toho zrušil rozhodnutí 2014/309/SZBP ze dne 28. května 2014 a následující akty k jeho provedení v rozsahu, v němž se týkají žalobce;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody, které jsou v podstatě totožné s důvody či podobné důvodům uplatňovaným ve věci T 432/14, Makhlouf v. Rada (1).

      (1)  Úř. věst. C 290, s. 13.


title: Věc C-216/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Consiglio di Stato zasedajícím v soudní věci ze dne 27. ledna 2004 ve věci SABA Italia spa proti Comune di Bolzano a SEAB spa

text:
               24.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Consiglio di Stato zasedajícím v soudní věci ze dne 27. ledna 2004 ve věci SABA Italia spa proti Comune di Bolzano a SEAB spa
   (Věc C-216/04)
   (2004/C 190/13)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Consiglio di Stato zasedajícím v soudní věci, pátého oddělení (Itálie) ze dne 27. ledna 2004 ve věci SABA Italia spa proti Comune di Bolzano a SEAB spa, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 24. května 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Consiglio di Stato zasedající v soudní věci žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Je přímé přidělení, tj. odchylně od systémů výběru smluvní strany uvedených ve směrnici 92/50/EHS (1), správy placených veřejných parkovišť akciové společnosti s výhradně veřejnou kapitálovou účastí na základě čl. 44 odst. 6 písm. b) zákona č. 1 regionu Trentino-Alto Adige ze dne 4. ledna 1993 ve znění článku 10 regionálního zákona č. 10 ze dne 23. ledna 1998 slučitelné s právem Společenství a zejména s volným pohybem služeb, zákazem diskriminace a povinností rovného zacházení, transparence a volné soutěže uvedenými v článcích 12, 45, 46, 49 a 86 Smlouvy o ES?

      (1)  Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 1.