title: Věc C-150/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 31. března 2014 Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 29. ledna 2014 ve věci T-47/13, Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a Christin Vieweg

text:
               20.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 31. března 2014 Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 29. ledna 2014 ve věci T-47/13, Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a Christin Vieweg
   (Věc C-150/14 P)
   2014/C 372/02
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH (zástupce: S. Biagosch, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Christin Vieweg
   Soudní dvůr Evropské unie (devátý senát) zamítl usnesením ze dne 4. září 2014 kasační opravný prostředek a rozhodl, že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-661/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation — Belgie) — Martin y Paz Diffusion SA v. David Depuydt, Fabriek van Maroquinerie Gauquie NV ( „Ochranné známky — Směrnice 89/104/EHS — Článek 5 — Souhlas majitele ochranné známky s užíváním označení totožného s touto ochrannou známkou třetí osobou — Souhlas udělený v rámci sdíleného užívání — Možnost uvedeného majitele ukončit sdílené užívání ochranné známky a obnovit výlučné užívání své ochranné známky“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/17

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation — Belgie) — Martin y Paz Diffusion SA v. David Depuydt, Fabriek van Maroquinerie Gauquie NV
   (Věc C-661/11) (1)

   (Ochranné známky - Směrnice 89/104/EHS - Článek 5 - Souhlas majitele ochranné známky s užíváním označení totožného s touto ochrannou známkou třetí osobou - Souhlas udělený v rámci sdíleného užívání - Možnost uvedeného majitele ukončit sdílené užívání ochranné známky a obnovit výlučné užívání své ochranné známky)
   2013/C 344/28
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Martin y Paz Diffusion SA

      Žalovaná: David Depuydt, Fabriek van Maroquinerie Gauquie NV

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour de cassation — Výklad čl. 5 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1998, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. 1989, L 40, s. 1) — Práva majitele zapsané ochranné známky v případě trvalého sdílení užívání ochranné známky se třetí osobou v rámci formy spoluvlastnictví pro část dotčených výrobků a neodvolatelného souhlasu, který majitel poskytl této třetí osobě k užívání uvedené ochranné známky — Vnitrostátní pravidlo, které majiteli ochranné známky zakazuje výkon jeho práva neoprávněným či zneužívajícím způsobem — Zákaz, aby majitel ochrannou známku užíval ke škodě třetí osoby — Sankce

      Výrok

   Článek 5 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, ve znění Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992, brání tomu, aby byl majitel ochranných známek, který v rámci sdíleného užívání s třetí osobou udělil souhlas s tím, aby tato třetí osoba užívala označení totožná s jeho ochrannými známkami pro některé výrobky spadající do tříd, pro které byly tyto ochranné známky zapsány, a který již s tímto užíváním nesouhlasí, zbaven možnosti uplatnit vůči uvedené třetí osobě výlučné právo, které pro něj vyplývá z uvedených ochranných známek, a možnosti, že bude sám toto vykonávat výlučné právo pro výrobky totožné s výrobky téže třetí osoby.

      (1)  Úř. věst. C 89, ze dne 24.3.2012.


title: Věc T-13/09: Žaloba podaná dne 15. ledna 2009 – Storck v. OHIM (Tvar čokoládové myši)

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/47

         Žaloba podaná dne 15. ledna 2009 – Storck v. OHIM (Tvar čokoládové myši)
   (Věc T-13/09)
   (2009/C 69/103)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: August Storck KG (Berlín, Německo) (zástupci: P. Goldenbaum, T. Melchert, I. Rohr, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 12. listopadu 2008 ve věci R 185/2006-4 a

               —

               uložit Úřadu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Trojrozměrná ochranná známka představující čokoládovou myš pro výrobky zařazené do třídy 30 (přihláška č. 4 490 447).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), protože přihlašovaná ochranná známka má nezbytnou rozlišovací způsobilost.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-478/09: Žaloba podaná dne 25. listopadu 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/39

         Žaloba podaná dne 25. listopadu 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-478/09)
   2010/C 24/68
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: S. La Pergola a M. Karanasou Apostolopoulou)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/63/ES (1) ze dne 13. listopadu 2007, kterou se mění směrnice Rady 78/855/EHS a 82/891/EHS, pokud jde o požadavek na zprávu nezávislého znalce v případě fúze nebo rozdělení akciových společností, nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2007/63/ES do vnitrostátního práva uplynula dne 31. prosince 2008.

      (1)  Úř. věst. L 300, 17.11.2007, s. 47.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne  27. října 2005  ve věci C-165/05: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Volný pohyb osob — Pracovníci — Manželé — Požadavek pracovního povolení pro manžela nebo manželku státní příslušnosti třetího státu)

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/7

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 27. října 2005
   ve věci C-165/05: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Volný pohyb osob - Pracovníci - Manželé - Požadavek pracovního povolení pro manžela nebo manželku státní příslušnosti třetího státu)
   (2005/C 330/13)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-165/05, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 8. dubna 2005, Komise Evropských společenství (zmocněnec: G. Rozet) proti Lucemburskému velkovévodství (zmocněnec: S. Schreiner), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení J. N. Cunha Rodrigues (zpravodaj), zastupující předseda čtvrtého senátu, K. Lenaerts a E. Levits, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 27. října 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že uložilo ve svých právních předpisech získání pracovního povolení pro státní příslušníky třetích států, kteří uzavřeli sňatek s migrujícími pracovníky Evropské unie, a tím, že neuvedlo své právní předpisy do souladu s právem Společenství, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 11 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 132, 28.5.2005.


title: Věc C-169/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) ze dne  29. března 2006  ve věci Queen na žádost Northern Foods Plc proti Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

text:
               20.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) ze dne 29. března 2006 ve věci Queen na žádost Northern Foods Plc proti Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs
   (Věc C-169/06)
   (2006/C 121/16)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales)
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Queen na žádost Northern Foods Plc

      Žalovaný: Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

      Vedlejší účastník: Melton Mowbray Pork Pie Association
   Předběžné otázky
   „Pokud specifikace v žádosti o chráněné zeměpisné označení (CHZO), pokud jde o ‚Melton Mowbray Pork Pie‘, vyhotovená podle nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (dále jen ‚nařízení‘) vymezuje relevantní zeměpisnou oblast podle čl. 4 odst. 2 písm. c) nařízení jako
   město Melton Mowbray a jeho okolní region ohraničený následovně:

               —

               na severu A52 od M1 a A1 a včetně města Nottingham;

               —

               na východě A1 od A52 do A45 a včetně měst Grantham a Stamford;

               —

               na západě M1 od A52 do A45; a

               —

               na jihu A45 od M1 do A1 a včetně města Northampton

               1)

               mohou být požadavky čl. 2 odst. 2 písm. b) nařízení splněny v rozsahu, v němž by se navrhované CHZO vztahovalo na produkty vyrobené nebo zpracované nebo připravené na jiných místech než na těch jejichž název se objevuje v CHZO;

               2)

               pokud ano, jaká kritéria se musí použít při určení vymezené zeměpisné oblasti, na kterou odkazuje čl. 2 odst. 2 písm. b) a čl. 4 odst. 2 písm. c) nařízení?“


title: Věc F-12/13: Žaloba podaná dne 5. února 2013 — ZZ v. Parlament

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/40

         Žaloba podaná dne 5. února 2013 — ZZ v. Parlament
   (Věc F-12/13)
   2013/C 108/94
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: C. Bernard-Glanz)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu, kterým byla zamítnuta stížnost žalobkyně ohledně obtěžování

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál

               —

               zrušil rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 8. května 2012, kterým byla zamítnuta stížnost podaná Poradnímu výboru pro otázky obtěžování a jeho předcházení na pracovišti a konstatováno, že ji její předchozí vedoucí oddělení neobtěžoval;

               —

               zrušil rozhodnutí předsedy Evropského parlamentu ze dne 29. října 2012, kterým byla zamítnuta stížnost podaná dne 6. srpna 2012 podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu;

               —

               uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Spojené věci C-247/11 P a C-253/11 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. dubna 2014 – Areva v. Alstom SA, T&D Holding, původně Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, původně Areva T&D SA, Alstom Grid AG, původně Areva T&D AG, Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelová dohoda — Trh projektů týkajících se plynem izolovaných spínacích přístrojů — Přičitatelnost protiprávního jednání dceřiných společností mateřským společnostem — Povinnost uvést odůvodnění — Společná a nerozdílná odpovědnost za zaplacení pokuty — Pojem podniku — ‚Faktická‘ solidarita — Zásady právní jistoty a personality trestu a sankcí — Zásady proporcionality a rovného zacházení“

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/3

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. dubna 2014 – Areva v. Alstom SA, T&D Holding, původně Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, původně Areva T&D SA, Alstom Grid AG, původně Areva T&D AG, Evropská komise
   (Spojené věci C-247/11 P a C-253/11 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelová dohoda - Trh projektů týkajících se plynem izolovaných spínacích přístrojů - Přičitatelnost protiprávního jednání dceřiných společností mateřským společnostem - Povinnost uvést odůvodnění - Společná a nerozdílná odpovědnost za zaplacení pokuty - Pojem podniku - ‚Faktická‘ solidarita - Zásady právní jistoty a personality trestu a sankcí - Zásady proporcionality a rovného zacházení“)
   2014/C 175/03
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníce řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Areva (zástupci: A. Schild, C. Simphal a E. Estellon, advokáti) (C-247/11 P), Alstom SA, T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, Alstom Grid AG (C-253/11 P) (zástupci: J. Derenne, A. Müller-Rappard a M. Lagrue, advokáti)

      Další účastnice řízení: Alstom SA, T&D Holding, původně Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, původně Areva T&D SA, Alstom Grid AG, původně Areva T&D AG (zástupci: J. Derenne, A. Müller-Rappard a M. Lagrue, advokáti), Evropská komise (zástupci: V. Bottka a N. von Lingen, zmocněnci), Areva (zástupci: A. Schild, C. Simphal a E. Estellon, advokáti)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) ze dne 3. března 2011, Areva a další v. Komise (spojené věci T 117/07 a T 121/07), kterým Tribunál částečně zamítl žalobu na neplatnost rozhodnutí Komise K (2006) 6762 v konečném znění ze dne 24. ledna 2007 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/F/38.899) – Plynem izolované spínací přístroje – Porušení práva na obhajobu – Nesplnění povinnosti uvést odůvodnění – Solidární odpovědnost za zaplacení pokuty – Přičitatelnost protiprávního jednání

      Výrok

               1)

               Druhá odrážka bodu 3 výroku rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 3. března 2011, Areva a další v. Komise (T-117/07 a T-121/07) se zrušuje.

               2)

               Článek 2 písm. c) rozhodnutí Komise C (2006) 6762 final ze dne 24. ledna 2007 v řízení podle článku [81 ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/F/38.899 – Plynem izolované spínací přístroje) se zrušuje.

               3)

               Za protiprávní jednání zjištěná v čl. 1 písm. b) až f) rozhodnutí C(2006) 6762 final se ukládá společnosti Alstom SA pokuta ve výši 27 795 000 eur, společně a nerozdílně se společností Alstom Grid SAS, a společnostem Areva SA, T&D Holding SA a Alstom Grid AG pokuta ve výši 20 400 000 eur, společně a nerozdílně se společností Alstom Grid SAS.

               4)

               Ve zbývající části se kasační opravné prostředky zamítají.

               5)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení týkající se jak řízení prvního stupně, tak i řízení o kasačních opravných prostředcích, a nahradí jednu pětinu nákladů řízení vynaložených společnostmi Areva SA, Alstom SA, T&D Holding SA, Alstom Grid SAS a Alstom Grid AG v řízení prvního stupně a řízení o kasačních opravných prostředcích.

               6)

               Areva SA, Alstom SA, T&D Holding SA, Alstom Grid SAS a Alstom Grid AG ponesou čtyři pětiny vlastních nákladů řízení vynaložených v řízení prvního stupně a řízení o kasačních opravných prostředcích.

      (1)  Úř. věst. C 211, 16.7.2011.


title: Spojené věci T-246/04 a T-71/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. února 2007 – Wunenburger v. Komise ( Úředníci — Hodnotící posudek — Hodnotící období 1997/1999 a 1999/2001 — Posudek o vývoji služebního postupu — Hodnotící období 2001/2002 — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Žaloba na náhradu škody — Práva obhajoby )

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/32

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. února 2007 – Wunenburger v. Komise
   (Spojené věci T-246/04 a T-71/05) (1)

   („Úředníci - Hodnotící posudek - Hodnotící období 1997/1999 a 1999/2001 - Posudek o vývoji služebního postupu - Hodnotící období 2001/2002 - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Žaloba na náhradu škody - Práva obhajoby“)
   (2007/C 82/71)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Jacques Wunenburger (Záhřeb, Chorvatsko) (zástupce: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid, H. Krämer a C. Berardis-Kayser, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak návrhy na zrušení návrhů hodnotících posudků žalobce za období 1997/1999 a 1999/2001 a posudku o vývoji služebního postupu žalobce za období 2001/2002, a jednak návrhy na náhradu údajně utrpěných škod
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí ze dne 11. září 2003 o vyhotovení posudku o vývoji služebního postupu za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002 se zrušuje.

               2)

               Komisi se ukládá zaplatit žalobci částku 2 500 eur doplněnou k částce 2 500 eur již přiznané orgánem oprávněným ke jmenování za zpoždění při vyhotovení hodnotících posudků za období 1997/1999 a 1999/2001 a symbolickou částku jedno euro za zpoždění při vyhotovení posudku o vývoji služebního postupu za období 2001/2002.

               3)

               Žaloby se ve zbývající části zamítají.

               4)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


title: Věc C-13/09: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 26. listopadu 2009 — Komise Evropských společenství v. Italská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2006/86/ES — Požadavky sledovatelnosti — Oznamování závažných nežádoucích účinků a reakcí — Technické požadavky na kódování, zpracování, konzervaci, skladování a distribuci lidských tkání a buněk — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/15

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 26. listopadu 2009 — Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-13/09) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2006/86/ES - Požadavky sledovatelnosti - Oznamování závažných nežádoucích účinků a reakcí - Technické požadavky na kódování, zpracování, konzervaci, skladování a distribuci lidských tkání a buněk - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   2010/C 24/24
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Cattabriga a S. Mortoni, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: G. Calmieri, zmocněnec, F. Arena, avvocato dello Stato)

      Předmět

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Komise 2006/86/ES ze dne 24. října 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/23/ES, pokud jde o požadavky na sledovatelnost, oznamování závažných nežádoucích reakcí a účinků a některé technické požadavky na kódování, zpracování, konzervaci, skladování a distribuci lidských tkání a buněk (Úř. věst. L 294, s. 32)

      Výrok

               1)

               Italská republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Komise 2006/86/ES ze dne 24. října 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/23/ES, pokud jde o požadavky na sledovatelnost, oznamování závažných nežádoucích reakcí a účinků a některé technické požadavky na kódování, zpracování, konzervaci, skladování a distribuci lidských tkání a buněk, nesplnila povinnosti, které pro ni z této směrnice vyplývají.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc T-412/09: Usnesení Tribunálu ze dne 1. prosince 2010 — CEA v. Komise

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/57

         Usnesení Tribunálu ze dne 1. prosince 2010 — CEA v. Komise
   (Věc T-412/09) (1)

   ()
   2011/C 30/103
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


title: Věc T-230/08: Žaloba podaná dne 17. června 2008 – Asenbaum Fine Arts v. OHIM (WIENER WERKSTÄTTE)

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/48

         Žaloba podaná dne 17. června 2008 – Asenbaum Fine Arts v. OHIM (WIENER WERKSTÄTTE)
   (Věc T-230/08)
   (2008/C 223/84)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Asenbaum Fine Arts Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: P. Vögel, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               změnit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 10. dubna 2008 (věc R 1573/2006-4) tak, aby bylo odvolání podané žalobkyní dne 29. listopadu 2006 vyhověno v celém rozsahu, nebo, podpůrně, pro třídy 6, 11 [s výjimkou svítilen (elektrických), prosvěcovacích lamp, stropních svítidel a stojacích lamp], 14 [s výjimkou bonboniér], 16, 20, 21 [s výjimkou bonboniér] a 34;
               dále podpůrně, zrušit napadené rozhodnutí a vrátit věc OHIM, aby řízení doplnil;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení, včetně nákladů odvolacího řízení před uvedeným úřadem.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „WIENER WERKSTÄTTE“ pro výrobky spadající do tříd 6, 11, 14, 16, 20, 21 a 34 (přihláška č. 4 133 501).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky k zápisu.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (1), jelikož ochranná známka, která byla předmětem přihlášky, není popisná ani nepostrádá rozlišovací způsobilost.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-253/05: Žaloba podaná dne 15. června 2005 Komisí Evropských společenství proti Nizozemskému království

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/4

         Žaloba podaná dne 15. června 2005 Komisí Evropských společenství proti Nizozemskému království
   (Věc C-253/05)
   (2005/C 229/09)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 15. června 2005 žaloba směřující proti Nizozemskému království podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Minasem Konstantinidisem a Pieterem Van Nuffel.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr

               —

               určil, že Nizozemské království tím, že prostřednictvím Convenant Verpakkingen III omezilo uvádění obalů nápojů, pocházejících z jiných členských států, jež odpovídají podstatným požadavkům stanoveným v této směrnici, na trh v Nizozemsku, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 18 směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES (1) ze dne 20. prosince 1994 o obalech a obalových odpadech;

               —

               uložil Nizozemskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Nizozemská právní úprava obsahuje jasné omezení obchodu uvnitř Společenství s pivem, osvěžujícími nápoji a vodou v jednorázových obalech z plastu nebo skla, které byly uvedeny na trh již v jiném členském státě. Komise má za to, že toto omezení obchodu je v rozporu s článkem 18 směrnice, podle níž „členské státy nesmějí na svém území bránit uvádění takových obalů, které vyhovují ustanovením této směrnice, na trh“.
   V případě obalů, které byly uvedeny na trh již v jiném členském, je nutné vycházet ze skutečnosti, že odpovídaly podstatným požadavkům směrnice; obchod s těmito obaly nesmí být proto omezen.

      (1)  Úř. věst. L 365, s. 10.


title: Věc C-385/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Conseil d'Etat (Francie) ze dne  19. října 2005  ve věci Confédération Générale du Travail, Confédération Française Démocratique du Travail (CFDT), Confédération Française de l'Encadrement C.G.C. (C.F.E.-C.G.C.), Confédération Française des Travailleurs Chrétiens (C.F.T.C.) a Confédération Générale du Travail – Force Ouvrière proti Premier ministre a Ministre de l'Emploi, de la Cohésion social et du Logement

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Conseil d'Etat (Francie) ze dne 19. října 2005 ve věci Confédération Générale du Travail, Confédération Française Démocratique du Travail (CFDT), Confédération Française de l'Encadrement C.G.C. (C.F.E.-C.G.C.), Confédération Française des Travailleurs Chrétiens (C.F.T.C.) a Confédération Générale du Travail – Force Ouvrière proti Premier ministre a Ministre de l'Emploi, de la Cohésion social et du Logement
   (Věc C-385/05)
   (2005/C 330/20)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozhodnutím Conseil d'Etat (Francie) ze dne 19. října 2005 ve věci Confédération Générale du Travail, Confédération Française Démocratique du Travail (CFDT), Confédération Française de l'Encadrement C.G.C. (C.F.E.-C.G.C.), Confédération Française des Travailleurs Chrétiens (C.F.T.C.) a Confédération Générale du Travail – Force Ouvrière proti Premier ministre a Ministre de l'Emploi, de la Cohésion social et du Logement, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 24. října 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Conseil d'Etat (Francie) žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Musí být s přihlédnutím k cíli směrnice 2002/14/ES ze dne 11. března 2002 (1), kterým je podle jejího čl. 1 odst. 1 zavedení obecného rámce, kterým se stanoví minimální požadavky pro právo na informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v podnicích nebo závodech ve Společenství, odkaz na to, aby členské státy určily metodu pro stanovení v této směrnici uvedených prahových hodnot pro počet zaměstnanců, považován za oprávnění, které umožňuje těmto členským státům, aby při uplatňování těchto prahových hodnot nadále přihlížely rozdílně k určitým kategoriím zaměstnanců?

               2)

               V jaké míře může být směrnice 98/59/ES ze dne 20. července 1998 (2) vykládána tak, že povoluje úpravu, která má za účinek, že určité závody zaměstnávající obvykle více než dvacet zaměstnanců jsou osvobozeny, i když dočasně, od povinnosti vytvořit strukturu zastoupení zaměstnanců z důvodu, že pravidla výpočtu skutečného stavu zaměstnanců vylučují, aby bylo při uplatňování ustanovení upravujících toto zastoupení přihlédnuto k určitým kategoriím zaměstnanců?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES ze dne 11. března 2002, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství - Společné prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise o zastoupení zaměstnanců (Úř. věst. L 80, s. 29)

      (2)  Směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998, o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (Úř. věst. L 225, s. 16)


title: Věc T-478/09: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2009 — ATB Norte v. OHIM — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/66

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2009 — ATB Norte v. OHIM — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
   (Věc T-478/09)
   2010/C 24/117
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ATB Norte (Burgos, Španělsko) (zástupci: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver a G. Marín Raigal, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Miláno), Itálie]

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 24. září 2009 ve věci R 1009/2008-4,

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Bricocenter Italia S.r.l.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní prvek „BRICOCENTER“ (přihláška č. 4 934 501) pro služby třídy 35

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazové ochranné známky Společenství, které obsahují slovní prvky „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (č. 3 262 623) a „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (č. 989 046) pro služby tříd 35, 37 a 39

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí námitek v plném rozsahu.

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávný výklad a použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-309/14: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Istituto Nazionale Confederale Assistenza (INCA) v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Ministero dell'Economia e delle Finanze „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Právní postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty — Směrnice 2003/109/ES — Vnitrostátní právní úprava — Vydání a prodloužení povolení k pobytu — Podmínka — Povinný finanční příspěvek — Částka, která je osmkrát vyšší než částka k získání vnitrostátního průkazu totožnosti — Porušení zásad směrnice 2003/109/ES“

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/8

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Istituto Nazionale Confederale Assistenza (INCA) v. Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Ministero dell'Economia e delle Finanze
   (Věc C-309/14) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Právní postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty - Směrnice 2003/109/ES - Vnitrostátní právní úprava - Vydání a prodloužení povolení k pobytu - Podmínka - Povinný finanční příspěvek - Částka, která je osmkrát vyšší než částka k získání vnitrostátního průkazu totožnosti - Porušení zásad směrnice 2003/109/ES“)
   (2015/C 354/09)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Istituto Nazionale Confederale Assistenza (INCA)

      Žalovaní: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Ministero dell'Economia e delle Finanze

      Výrok

   Směrnice Rady 2003/109/ES ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/51/EU ze dne 11. května 2011, brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která státním příslušníkům třetích zemí, kteří v dotyčném členském státě žádají o vydání či prodloužení povolení k pobytu, ukládá platbu poplatku, jehož výše činí 80 až 200 eur, jelikož je takový poplatek nepřiměřený s ohledem na cíl sledovaný touto směrnicí a může vytvořit překážku pro výkon práv přiznaných touto směrnicí.

      (1)  Úř. věst. C 339, 29.9.2014.


title: Věc C-363/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. září 2015 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie „Žaloba na neplatnost — Policejní a justiční spolupráce v trestních věcech — Europol — Seznam třetích států a organizací, se kterými Europol uzavře dohody — Určení právního základu — Právní rámec použitelný po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost — Přechodná ustanovení — Odvozený právní základ — Rozlišování legislativních aktů a prováděcích opatření — Konzultace Parlamentu — Podnět členského státu nebo Komise“

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/16

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. září 2015 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie
   (Věc C-363/14) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Policejní a justiční spolupráce v trestních věcech - Europol - Seznam třetích států a organizací, se kterými Europol uzavře dohody - Určení právního základu - Právní rámec použitelný po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost - Přechodná ustanovení - Odvozený právní základ - Rozlišování legislativních aktů a prováděcích opatření - Konzultace Parlamentu - Podnět členského státu nebo Komise“)
   (2015/C 363/19)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Evropský parlament (zástupci: F. Drexler, A. Caiola a M. Penčeva, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: E. Sitbon, K. Pleśniak a K. Michoel, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci řízení podporující žalovanou: Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Vláčil a J. Škeřík, zmocněnci), Maďarsko (zástupci: M. Z. Fehér, G. Szima a M. Bóra, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropskému parlamentu se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Česká republika a Maďarsko nesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 329, 22.9.2014.


title: Věc T-360/10: Žaloba podaná dne 26. srpna 2010 — Tecnimed v. OHIM — Ecobrands (ZAPPER-CLICK)

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/24

         Žaloba podaná dne 26. srpna 2010 — Tecnimed v. OHIM — Ecobrands (ZAPPER-CLICK)
   (Věc T-360/10)
   2011/C 55/45
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tecnimed Srl (Vedano Olona, Itálie) (zástupci: M. Franzosi a V. Piccarreta, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ecobrands Ltd (Londýn, Spojené království)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 14. června 2010 ve věci R 1795/2008-4;

               —

               potvrdit rozhodnutí zrušovacího oddělení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 28. října 2010 a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „ZAPPER-CLICK“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 9 a 10 — zápis ochranné známky Společenství č. 3870284

      Majitelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Ochranná známka účastnice řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: zápis italské slovní ochranné známky „CLICK“ č. 747249 pro výrobky zařazené do třídy 10; zápis italské slovní ochranné známky „MOUSTI CLICK“ č. 927574 pro výrobky zařazené do třídy 10; zápis italské slovní ochranné známky „ECO-CLICK“ č. 801404 pro výrobky zařazené do třídy 10; zápis mezinárodní slovní ochranné známky „ZANZA CLICK“ č. 825425 pro výrobky zařazené do třídy 10; nezapsaná slovní ochranná známka „CLICK“, chráněná ve Spojeném království; nezapsaná slovní ochranná známka „ZANZA CLICK“, chráněná ve Spojeném království.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: částečné prohlášení ochranné známky Společenství za neplatnou

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: porušení a nesprávný výklad čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství v tom, že odvolací senát nesprávně odmítl „jednání ve špatné víře“. Porušení a nesprávný výklad pravidla 38 odst. 2, pravidla 39 odst. 2 a 3, jakož i pravidla 96 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2868/95 v rozsahu, v němž odvolací senát nesprávně spojil nepřípustnost důvodu odvolání s údajnou neexistenci překladu dokumentů a tím, že nevzal v úvahu skutečnost, že překlad byl zajištěn žalobkyní. Nesprávné použití čl. 53 odst. 1 písm. a) a čl. 8 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 40/94 v tom, že odvolací senát nesprávně tvrdil, že zneužití bylo vyloučeno vzhledem k tomu, že dotčené ochranné známky nebyly totožné. Porušení čl. 53 odst. 2 písm. c) a čl. 8 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 40/94 v tom, že odvolací senát nesprávně vyloučil neoprávněné nakládání s označením a nesprávně rozhodl, že spis neobsahuje důkazy o tom, jakým způsobem byl výrobek prezentován na trhu.


title: Věc C-24/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. ledna 2011 Španělským královstvím proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 12. listopadu 2010 ve věci T-113/08, Španělské království v. Evropská komise

text:
               26.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/6

         Kasační opravný prostředek podaný dne 17. ledna 2011 Španělským královstvím proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 12. listopadu 2010 ve věci T-113/08, Španělské království v. Evropská komise
   (Věc C-24/11 P)
   2011/C 95/10
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Španělské království (zástupce: M. Muñoz Pérez, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               Vyhovět kasačnímu opravnému prostředku a zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 12. listopadu 2010, vydaný ve věci T-113/08, Španělské království v. Evropská komise;

               —

               Zrušit veškeré finanční opravné položky týkající se podpor produkce olivového oleje přiznaných v rozhodnutí Komise 2008/68/ES (1) ze dne 20. prosince 2007; subsidiárně, zrušit finanční opravné položky v odvětví produkce olivového oleje, které se týkají výdajů, zálohy na něž byly vyplaceny před 24. listopadem 2002; subsidiárně zrušit finanční opravné položky v odvětví produkce olivového oleje, které se týkají výdajů, zálohy na něž byly vyplaceny před 15. červencem 2000.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Vnitřní rozpory v odůvodnění Tribunálu a porušení článku 8 nařízení 1663/95 (2), neboť bylo uznáno, že Komise může při finančních opravných položkách vycházet z nesrovnalostí, které nebyly uvedeny v dopisu AGR 16844, jímž byly sděleny výsledky šetření HO/2002/91/ES.

               2)

               Porušení článků 36 a 53 Statutu Soudního dvora v důsledku nedostatečného odůvodnění rozsudku, který se vůbec nezmiňuje, tudíž ani nerozhoduje o zásadním tvrzení Španělského království uvedeném na jednání a týkajícím se stanovení dies ad quem lhůty 24 měsíců stanovené v čl. 5 odst. 2 písm. c) nařízení č. 729/70 (3) a v článku 7 nařízení č. 1258/1999 (4).

               3)

               Porušení lhůty 24 měsíců stanovené v čl. 5 odst. 2 písm. c) nařízení 729/70 a v článku 7 nařízení 1258/1999:

                           —

                           zaprvé tím, že tato lhůta byla počítána od data dopisu AGR 16844, přičemž v tomto dopisu nebyly uvedeny všechny důvody, na jejichž základě došlo k finanční opravě;

                           —

                           zadruhé tím, že pro účely dovození toho, že datem rozhodným pro počítání lhůty 24 měsíců je den vyplacení zůstatku, nikoli den vyplacení zálohy, je odkazováno na rozsudek Soudního dvora (5), který se nevztahuje na odvětví, jako je odvětví produkce olivového oleje.

      (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 20. prosince 2007, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (Úř. věst. 2008 L 18, s. 12)

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1663/95 ze dne 7. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 729/70 týkající se postupu schválení účetní závěrky záruční sekce EZOZF (Úř. věst. L 158, s. 6; Zvl. vyd. 03/18, s. 31)

      (3)  Nařízení Rady (EHS) č. 729/70 ze dne 21. dubna 1970 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 94, 28.4.1970, s. 13)

      (4)  Nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 160, s. 103; Zvl. vyd. 03/25, s. 414)

      (5)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 19. června 2003, věc C-329/00, Španělsko v. Komise, Recueil, s. I-6103


title: Věc C-70/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. července 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — Alexander Hengartner, Rudolf Gasser v. Landesregierung Vorarlberg ( „Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob — Pronájem honitby — Regionální poplatek — Pojem „hospodářská činnost“ — Zásada rovného zacházení“ )

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. července 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — Alexander Hengartner, Rudolf Gasser v. Landesregierung Vorarlberg
   (Věc C-70/09) (1)

   („Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob - Pronájem honitby - Regionální poplatek - Pojem „hospodářská činnost“ - Zásada rovného zacházení“)
   2010/C 246/08
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Alexander Hengartner, Rudolf Gasser

      Žalovaný: Landesregierung Vorarlberg

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) — Výklad článku 43 ES — Pojem hospodářská činnost — Lov, který má sportovní povahu a je nevýdělečný — Prodej zvěřiny k pokrytí části nákladů spojených s lovem — Neziskovost

      Výrok

   Ustanovení dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob podepsané v Lucemburku dne 21. června 1999 nebrání tomu, aby byl státní příslušník jedné ze smluvních stran na území druhé smluvní strany podroben jakožto příjemce služeb rozdílnému zacházení ve srovnání s tím, jaké je vyhrazeno osobám, které mají své hlavní bydliště na uvedeném území, občanům Unie, jakož i osobám, které jsou jim podle práva Unie postaveny naroveň, v souvislosti s výběrem poplatku, k němuž vzniká povinnost z důvodu takového poskytnutí služby, jakým je poskytnutí práva myslivosti.

      (1)  Úř. věst. C 102, 1.5.2009.


title: Věc C-522/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polská republika) dne 28. listopadu 2008 – Telekomunikacja Polska S. A., Varšava v. Předseda Urzad Komunikacji Elektronicznej

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polská republika) dne 28. listopadu 2008 – Telekomunikacja Polska S. A., Varšava v. Předseda Urzad Komunikacji Elektronicznej
   (Věc C-522/08)
   (2009/C 69/32)
   Jednací jazyk: polština
   Předkládající soud
   Naczelny Sąd Administracyjny
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Telekomunikacja Polska S. A., Varšava

      Žalovaný: Předseda Urzad Komunikacji Elektronicznej
   Předběžné otázky

               1)

               Umožňuje právo Společenství členským státům zavést pro všechny podniky, které poskytují telekomunikační služby, zákaz podmínit uzavření smlouvy o poskytování služeb zakoupením jiné služby (vázaný prodej); zejména: Nejde takovéto opatření nad rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů sledovaných sadou směrnic o telekomunikacích (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (1), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (2), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (3), jakož i směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (4))?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Má vnitrostátní regulační orgán ve světle práva Společenství pravomoc k tomu, aby sledoval dodržování zákazu stanoveného v čl. 57 odst. 1 bodu 1 zákona o telekomunikacích (Prawo telekomunikacyjne) ze dne 16. července 2004 (Dz. U. 2004, č. 171, poz. 1800 se změnami)?

      (1)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 7; Zvl. vyd. 13/29, s. 323.

      (2)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 21; Zvl. vyd. 13/29, s. 337.

      (3)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33; Zvl. vyd. 13/29, s. 349.

      (4)  Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 51; Zvl. vyd. 13/29, s. 367.


title: Věc C-283/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Zala Megyei Bíróság (Maďarská republika) dne 29. června 2006 – KÖGÁZ Rt., E-ON IS Hungary Kft., E-ON DÉDÁSZ Rt., Schneider Electric Hungária Rt., TESCO àruházak Rt., OTP Garancia Bíztosító Rt., OTP Bank Rt,. ERSTE Bank Hungary Rt a Vodafon Magyarország Mobil Távözlési Rt. v. Zala Megyei Közigazgatási Hivatal vezetöje

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Zala Megyei Bíróság (Maďarská republika) dne 29. června 2006 – KÖGÁZ Rt., E-ON IS Hungary Kft., E-ON DÉDÁSZ Rt., Schneider Electric Hungária Rt., TESCO àruházak Rt., OTP Garancia Bíztosító Rt., OTP Bank Rt,. ERSTE Bank Hungary Rt a Vodafon Magyarország Mobil Távözlési Rt. v. Zala Megyei Közigazgatási Hivatal vezetöje
   (Věc C-283/06)
   (2006/C 212/38)
   Jednací jazyk: maďarština
   Předkládající soud
   Zala Megyei Bíróság
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: KÖGÁZ Rt., E-ON IS Hungary Kft., E-ON DÉDÁSZ Rt., Schneider Electric Hungária Rt., TESCO àruházak Rt., OTP Garancia Bíztosító Rt., OTP Bank Rt,. ERSTE Bank Hungary Rt a Vodafon Magyarország Mobil Távözlési Rt.

      Žalovaná: Zala Megyei Közigazgatási Hivatal vezetöje
   Předběžné otázky

               1)

               Má být bod 3 písm. a) části 4 přílohy X „Aktu o přistoupení“ (Akt o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (1)), který se použije na základě článku 24 uvedeného Aktu o přistoupení a který stanoví, že „Maďarsko [může] uplatňovat do 31. prosince 2007 dočasná snížení místní podnikatelské daně až na 2 % čistých příjmů podniků, udělovaná orgány místní samosprávy na základě článků 6 a 7 zákona C z roku 1990 o místních daních […]“, vykládán v tom smyslu, že:

                           —

                           se jedná o přechodnou výjimku, která umožňuje Maďarsku zachovat místní podnikatelskou daň, nebo

                           —

                           Smlouva o přistoupení, stanovíce možnost zachovat snížení místní podnikatelské daně, přiznala Maďarsku (přechodné) právo zachovat rovněž kategorii místní podnikatelské daně?

               2)

               Pokud je odpověď na první otázku záporná, tento soud pokládá rovněž následující otázku:
               Jaká jsou při správném výkladu šesté směrnice Rady 77/388/EHS (2) kritéria pro určení, zda určitá daň nemá povahu daně z obratu ve smyslu článku 33 šesté směrnice?

      (1)  Úř. věst. L 236, s. 846.

      (2)  Úř. věst. L 145, s. 1.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 26. dubna 2005 ve věci T-395/03, Sophie Van Weyenbergh proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Znovuzahájení vnitřního výběrového řízení — Nezapsání na seznam vhodných kandidátů)

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/18

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 26. dubna 2005
   ve věci T-395/03, Sophie Van Weyenbergh proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Znovuzahájení vnitřního výběrového řízení - Nezapsání na seznam vhodných kandidátů)
   (2005/C 171/31)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-395/03, Sophie Van Weyenbergh, úřednice Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Tervuren (Belgie), zastoupená C. Mouratem, advokátem, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: H. Tserepa-Lacombe a H. Kraemer, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je jednak návrh na zrušení rozhodnutí výběrové komise vnitřního výběrového řízení COM/TB/99 o tom, že ji nezapíše na seznam vhodných kandidátů vyhotovený po uvedeném výběrovém řízení, a jednak návrh na náhradu škody, Soud (samosoudce: J. Pirrung), vedoucí soudní kanceláře: I. Natsinas, rada, vydal dne 26. dubna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komise ponese vlastní náklady řízení, jakož i polovinu nákladů vynaložených žalobkyní, žalobkyně ponese zbývající polovinu vlastních nákladů.

      (1)  Úř. věst. C 59, 5.3.2004.


title: Věc F-104/08: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 15. dubna 2010 — Angelidis v. Parlament ( „Veřejná služba — Úředníci — Volné pracovní místo — Vyhovění rozsudku, kterým bylo zrušeno rozhodnutí o jmenování — Nové oznámení o volném pracovním místu — Legitimní očekávání — Zásada perspektivy služebního postupu úředníků — Rovné zacházení — Zásada řádné správy — Povinnost péče — Zjevně nesprávné posouzení — Zneužití pravomoci“ )

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/52

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 15. dubna 2010 — Angelidis v. Parlament
   (Věc F-104/08) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Volné pracovní místo - Vyhovění rozsudku, kterým bylo zrušeno rozhodnutí o jmenování - Nové oznámení o volném pracovním místu - Legitimní očekávání - Zásada perspektivy služebního postupu úředníků - Rovné zacházení - Zásada řádné správy - Povinnost péče - Zjevně nesprávné posouzení - Zneužití pravomoci“)
   2010/C 148/92
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Angel Angelidis (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: C. Burgos a S. Seyr, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé zrušení oznámení o volném pracovním místě č. 12564 týkající se obsazení místa ředitele Generálního ředitelství pro vnitřní politiky Unie — Ředitelství D pro rozpočtové záležitosti Evropského parlamentu a přijímacího řízení, které bylo zahájeno na základě tohoto oznámení. Zadruhé rozhodnutí o zamítnutí kandidatury žalobce na místo ředitele pro rozpočtové záležitosti Generálního ředitelství pro vnitřní politiky a o jmenování jiného kandidáta na uvedené místo. Zatřetí návrh na náhradu nemajetkové a majetkové újmy vzniklé žalobci, a jeho zařazení do platové třídy ředitele „ad personam“

      Výrok rozsudku

               1)

               Evropskému parlamentu se ukládá, aby A. Angelidisovi uhradil částku ve výši 1 000 eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení a nahradí třetinu nákladů řízení vynaložených A. Angelidisem.

               4)

               A. Angelidis ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009, s. 77.


title: Věc T-291/16: Žaloba podaná dne 3. června 2016 – Anta (China) v. EUIPO (Vyobrazení dvou nakreslených čar)

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/35

         Žaloba podaná dne 3. června 2016 – Anta (China) v. EUIPO (Vyobrazení dvou nakreslených čar)
   (Věc T-291/16)
   (2016/C 279/50)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Anta (China) Co. Ltd (Jinjiang City, Čína) (zástupci: A. Franke, K. Hammerstingl, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (Vyobrazení dvou nakreslených čar)

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. března 2016, ve věci R 1292/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-8/08: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. března 2009 – Piccoli v. OHIM (Tvar mušle) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství — Tvar mušle — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Článek 7 odst. 3 nařízení č. 40/94 )

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/26

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. března 2009 – Piccoli v. OHIM (Tvar mušle)
   (Věc T-8/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství - Tvar mušle - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení č. 40/94“)
   2009/C 90/41
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: G. M. Piccoli Srl (Alzano Lombardo, Itálie) (zástupci: S. Giudici a S. Caselli, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 28. září 2007 (věc R 530/2007-1) týkajícímu se přihlášky trojrozměrného označení představovaného tvarem mušle k zápisu jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               G. M. Piccoli Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc C-425/13: Žaloba podaná dne 24. července 2013 — Evropská komise v. Rada Evropské unie

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/17

         Žaloba podaná dne 24. července 2013 — Evropská komise v. Rada Evropské unie
   (Věc C-425/13)
   2013/C 274/29
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Valero Jordana, F. Castillo de la Torre, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit čl. 2 druhou větu a část A přílohy rozhodnutí Rady, kterým bylo vydáno zmocnění zahájit jednání o propojení systému EU pro obchodování s emisemi se systémem Austrálie pro obchodování s emisemi, nebo podpůrně

               —

               zrušit rozhodnutí Rady a v případě jeho úplného zrušení zachovat účinky napadeného rozhodnutí, a

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   První žalobní důvod: porušení čl. 13 odst. 2 SEU, čl. 218 odst. 2 až 4 SFEU a článku 295 SFEU, jakož i zásady institucionální rovnováhy. Rada porušila článek 218 SFEU tím, že Komisi jednostranně stanovila podrobný postup, který Radě poskytuje nové pravomoci a Komisi ukládá povinnosti, které se neopírají o toto ustanovení. Rada porušila rovněž čl. 13 odst. 2 SEU ve spojení s čl. 218 odst. 4 SFEU a zásadou institucionální rovnováhy, protože rozšířila své povinnosti, které jí svěřují Smlouvy, v neprospěch Komise a Evropského parlamentu.
   Druhý žalobní důvod: porušení čl. 13 odst. 2 SEU a článku 218 SFEU, jakož i zásady institucionální rovnováhy, protože podle napadeného rozhodnutí musí být přesné vyjednávací pozice Unie stanoveny zvláštním výborem nebo Radou. Článek 218 odst. 4 SFEU přiznává zvláštnímu výboru pouze poradní roli.


title: Věc C-72/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof 's Hertogenbosch (Nizozemsko) dne 10. února 2014 – X, další účastník řízení: Directeur van het onderdeel Belastingregio Belastingdienst/X van de rijksbelastingdienst

text:
               12.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof 's Hertogenbosch (Nizozemsko) dne 10. února 2014 – X, další účastník řízení: Directeur van het onderdeel Belastingregio Belastingdienst/X van de rijksbelastingdienst
   (Věc C-72/14)
   2014/C 142/21
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof 's Hertogenbosch

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: X

      Další účastník řízení: Directeur van het onderdeel Belastingregio Belastingdienst/X van de rijksbelastingdienst

      Předběžné otázky

               1)

               V rozsudku Fitzwilliam (1) Soudní dvůr rozhodl, že osvědčení E101 vydané příslušnou institucí členského státu zavazuje instituce sociálního zabezpečení jiných členských států i tehdy, kdyby toto osvědčení bylo obsahově nesprávné. Vztahuje se toto rozhodnutí i na takové případy, jako je projednávaný případ, ve kterém se nepoužijí pravidlapro určení použitelných právních předpisů uvedená v nařízení (2)?

               2)

               Má pro zodpovězení této otázky význam, že příslušná instituce neměla v úmyslu vydat osvědčení E101, avšak z administrativních důvodů vědomě a záměrně použila dokumenty, které vzbuzovaly formou a obsahem zdání osvědčení E101, zatímco daňový dlužník měl za to a i rozumným způsobem mohl mít za to, že takové osvědčení získal?

      (1)  Rozsudek ze dne 10. února 2000, FTS (C-202/97, Recueil, s. I-883).

      (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971, o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35).


title: Věc C-93/17: Žaloba podaná dne 22. února 2017 – Evropská komise v. Řecká republika

text:
               24.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/10

         Žaloba podaná dne 22. února 2017 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-93/17)
   (2017/C 129/12)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Bouchagiar a B. Stromsky)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala opatření k vyhovění rozsudku Soudního dvora ze dne 28. června 2012 ve věci Komise v. Řecko, EU:C:2012:395, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z tohoto rozsudku a z čl. 260 odst. 1 SFEU;

               —

               uložit Řecké republice povinnost zaplatit Komisi na účet „Vlastní zdroje Evropské unie“ penále ve výši 34 974 eur za každý den prodlení se splněním povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora ze dne 28. června 2012 ve věci C-485/10, za období plynoucí ode dne vydání rozsudku v projednávané věci do dne, kdy bude rozsudku ze dne 28. června 2012 plně vyhověno;

               —

               uložit Řecké republice povinnost zaplatit Komisi na účet „Vlastní zdroje Evropské unie“ paušální částku, jejíž výše odpovídá znásobení denní částky 3 828 eur počtem dnů, které uplynou ode dne vydání rozsudku ze dne 28. června 2012 do dne, kdy bude neplnění povinností ukončeno, nebo pokud nebylo uvedenému rozsudku vyhověno, do dne vydání rozsudku v projednávané věci;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Dne 2. července 2008 přijala Evropská komise rozhodnutí 2009/610/EC o státních podporách C 16/04 (ex NN 29/04, CP 71/02 a CP 133/05), které Řecko poskytlo společnosti Řecké loděnice. Tímto rozhodnutím Komise shledala některé podpory poskytnuté společnosti Řecké loděnice neslučitelné s vnitřním trhem a nařídilo jejich vrácení spolu s úroky plynoucími až do doby, kdy dojde k úplnému navrácení podpory.
   Dne 8. října 2010 podala Komise žalobu k Soudnímu dvoru pro nesplnění povinností plynoucích z čl. 108 odst. 2 SFEU (Věc C-485/10). Soudní dvůr dne 28. června 2012 rozhodl, že Řecká republika tím, že nepřijala ve stanovené lhůtě veškerá opatření nezbytná k provedení rozhodnutí Komise, a tím, že ve stanovené lhůtě neposkytla Komisi informace uvedené v článku 19 tohoto rozhodnutí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2, 3, 5, 6, 8, 9 a 11 až 19 uvedeného rozhodnutí.
   Vzhledem k tomu, že Řecká republika nepřijala opatření k vyhovění rozsudku Soudního dvora ze dne 28. června 2012, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z tohoto rozsudku a z čl. 260 odst. 1 SFEU.


title: Věc C-674/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 29. prosince 2011 — Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), právní nástupce Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) v. Société Agroprovence

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 29. prosince 2011 — Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), právní nástupce Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) v. Société Agroprovence
   (Věc C-674/11)
   2012/C 89/13
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), právní nástupce Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)

      Odpůrkyně: Société Agroprovence

      Předběžné otázky

               1)

               Jakým způsobem může členský stát provést možnost danou článkem 2 odst. 4 nařízení Rady (EHS) č. 4045/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole opatření tvořících součást systému financování záruční sekcí EZOZF, prováděné členskými státy (1), tedy možnost rozšíření kontrolovaného období „na období (…), která předcházejí nebo následují (…) dvanáctiměsíční období“, které je vymezeno tamtéž, zaprvé s ohledem na požadavky ochrany finančních zájmů Společenství a zadruhé s ohledem na zásadu právní jistoty a na nutnost, aby kontrolní orgány nebyly nadány neomezenou pravomocí?

               2)

               A konkrétně:

                           —

                           Musí kontrolované období vždy končit v průběhu dvanáctiměsíčního období předcházejícího tzv. „kontrolnímu“ období, během kterého se provádí kontrola, s tím, že v opačném případě by byla kontrola stižena nesrovnalostmi, na jejichž základě by kontrolovaný subjekt mohl rozhodnutí založené na výsledcích této kontroly napadnout?

                           —

                           Jak je třeba chápat, v případě kladné odpovědi na předchozí otázku, možnost rozšíření kontrolovaného období na období, „která následují dvanáctiměsíční období“, výslovně upravenou nařízením?

                           —

                           Musí v případě záporné odpovědi na první otázku kontrolované období přesto zahrnovat dvanáctiměsíční období, které končí v průběhu kontrolního období předcházejícího období, ve kterém byla kontrola provedena, s tím, že v opačném případě by byla kontrola stižena nesrovnalostmi, na jejichž základě by kontrolovaný subjekt mohl rozhodnutí založené na výsledcích této kontroly napadnout, anebo je možné, aby se kontrola týkala jen období končícího před začátkem předcházejícího kontrolního období?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 4045/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole opatření tvořících součást systému financování záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), prováděné členskými státy, a o zrušení směrnice 77/435/EHS (Úř. věst. L 388, s. 18; Zvl. vyd. 03/09, s. 208)


title: Věc C-475/08: Žaloba podaná dne 5. listopadu – Komise Evropských společenství v. Belgické království

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/13

         Žaloba podaná dne 5. listopadu – Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-475/08)
   (2009/C 32/22)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise (zástupci: M. Patakia a B. Schima, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Belgické království tím, že
               neurčilo, jak to vyžaduje článek 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES (1), provozovatele soustavy,
               nestanovilo pouze regulovaný přístup, ale rovněž sjednaný přístup třetích osob k soustavě, což je v rozporu s článkem 18 směrnice 2003/55/ES ve spojení s jejím čl. 25 odst. 2,
               neprovedlo čl. 22 odst. 3 písm. d) a e) a odst. 4 směrnice 2003/55/ES,
               nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise na podporu své žaloby vznáší tři žalobní důvody.
   Nejdříve žalovanému vytýká, že neurčilo provozovatele přepravních soustav, skladovacích zařízení a terminálů zkapalněného zemního plynu, jak to stanovují články 7 a 11 směrnice 2003/55/ES.
   Dále je žalovanému vytýkáno, že vytvořilo právní nejistotu v podobě nových účastníků v rozsahu, v němž vyvolává představu, že je sjednaný přístup k soustavě alternativou k regulovanému přístupu. Ze článku 18 a čl. 25 odst. 2 směrnice 2003/55/ES přitom jasně vyplývá, že je regulovaný přístup jedinou možností přístupu třetích osob k soustavě a že regulační orgán je jediný příslušný pro stanovování nebo schvalování alespoň metod používaných pro výpočet nebo stanovení sazeb před tím, než vstoupí v platnost.
   Komise konečně uvádí, že žalované tím, že z působnosti směrnice vyčlenilo nová velká plynárenská zařízení, správně neprovedlo čl. 22 odst. 3 písm. d) směrnice, pokud jde o povinnost zveřejnění rozhodnutí a čl. 22 odst. 3 písm. a) téže směrnice, týkající se povinnosti konzultace s ostatními členskými státy nebo dotyčnými regulačními orgány v případě propojovacího vedení těchto infrastruktur. Krom toho žalované do své vnitrostátní právní úpravy nezakotvilo povinnost bez odkladu oznámit Komisi rozhodnutí týkající se takové výjimky, jakož i veškeré další související užitečné informace, jak stanoví čl. 22 odst. 4 směrnice.

      (1)  Úř. věst. L 176, s. 57.


title: Věc T-203/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  5. října 2005  – Rasmussen v. Komise ( Úředníci — Nesprávná prohlášení o výdajích při služební cestě — Disciplinární řízení — Důtka — Jazykový režim — Lékařské tajemství )

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/21

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 5. října 2005 – Rasmussen v. Komise
   (Věc T-203/03) (1)

   („Úředníci - Nesprávná prohlášení o výdajích při služební cestě - Disciplinární řízení - Důtka - Jazykový režim - Lékařské tajemství“)
   (2005/C 296/45)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce

         :
       Lars Bo Rasmussen (Hellerup, Dánsko) (zástupci: G. Bouneou a F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná

         :
       Komise Evropských společenství (zástupci: původně J. Currall a V. Joris, poté V. Joris a M. Patkova, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise z 1. července 2002 ukládající žalobci důtku jako disciplinární opatření za nesprávná prohlášení o výdajích při služební cestě, návrh na navrácení částek vrácených na základě článku 85 Služebního řádu Společenství, jakož i návrh na náhradu domnělé utrpěné nemateriální škody.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobce ponese své vlastní náklady řízení, jakož i polovinu nákladů Komise.

               3)

               Komise ponese polovinu svých vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 200, 23.8.2003


title: Věc T-17/16: Usnesení Tribunálu ze dne 31. května 2017 – MS v. Komise „Žaloba na náhradu škody — Rozhodnutí Komise o ukončení ‚dohody a přistoupení k Team Europe‘ — Smluvní odpovědnost — Neexistence rozhodčí doložky — Zjevná nepřípustnost“

text:
               7.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/27

         Usnesení Tribunálu ze dne 31. května 2017 – MS v. Komise
   (Věc T-17/16) (1)

   („Žaloba na náhradu škody - Rozhodnutí Komise o ukončení ‚dohody a přistoupení k Team Europe‘ - Smluvní odpovědnost - Neexistence rozhodčí doložky - Zjevná nepřípustnost“)
   (2017/C 256/32)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: MS (zástupci: původně L. Levi a M. Vandenbussche, poté L. Levi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: I. Martínez del Peral, C. Ehrbar a A.-C. Simon, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 268 SFEU znějící na uložení Komisi, aby nahradila škodu a úroky v návaznosti na rozhodnutí ze dne 10. dubna 2013, kterým Komise rozhodla o ukončení spolupráce žalobce v síti přednášejících Team Europe.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               MS se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 326, 5.9.2016.


title: Věc C-157/06: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Veřejné zakázky na dodávky — Směrnice 93/36/EHS — Zadávání veřejných zakázek bez předchozího zveřejnění vyhlášení — Lehké vrtulníky pro potřebu policejních sil a národních požárních sborů)

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-157/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Veřejné zakázky na dodávky - Směrnice 93/36/EHS - Zadávání veřejných zakázek bez předchozího zveřejnění vyhlášení - Lehké vrtulníky pro potřebu policejních sil a národních požárních sborů)
   (2008/C 301/08)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: X. Lewis a D. Recchia, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. Braguglia, zmocněnec, G. Fiengo, advokát)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Směrnice Rady 93/36/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky (Úř. věst. L 199, s. 1; Zvl. vyd. 06/02, s. 110) – Neprokázání existence důvodů, které umožňují zadavateli přistoupit k vyjednávacímu řízení bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky – Lehké vrtulníky nabyté pro potřeby policie a požárních sborů
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že přijala nařízení ministra vnitra č. 558/A/04/03/RR ze dne 11. července 2003, kterým byla schválena odchylka z právní úpravy Společenství v oblasti veřejných zakázek na dodávky za účelem nákupu lehkých vrtulníků určených pro policejní síly a národní požární sbory, aniž byla splněna některá z podmínek, které mohou takovouto odchylku odůvodnit, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice Rady 93/36/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky, a zejména z čl. 2 odst. 1 písm. b) a článků 6 a 9 této směrnice.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006.


               5.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/11

         Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO ze dne 19. května 2015 předložená lichtenštejnským soudem Fürstliches Obergericht ve věci Abuelo Insua Juan Bautista v. Liechtensteinische Invalidenversicherung
   (Věc E-13/15)
   (2015/C 366/09)
   Dopisem ze dne 19. května 2015, který byl na podatelnu Soudního dvora ESVO doručen dne 29. května 2015, požádal Fürstliches Obergericht (lichtenštejský knížecí odvolací soud) o poradní stanovisko ve věci Abuelo Insua Juan Bautista v. Liechtensteinische Invalidenversicherung k následujícím otázkám:

               1.

               Jelikož se dlužná instituce řídí zjištěními instituce místa pobytu nebo bydliště podle čl. 87 odst. 2 druhé věty nařízení (ES) č. 987/2009, zakazuje se příjemci dávky (žadateli o dávky) zpochybnit tato zjištění v řízení u dlužné instituce?

               2.

               V případě kladné odpovědi na první otázku: uplatňuje se tento závazný účinek i na soudní řízení, která podle vnitrostátních procesních pravidel navazují na řízení u dlužné instituce?


title: Věc C-294/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākās tiesas Senāts (Lotyšská republika) dne 15. června 2010 — Andrejs Eglītis a Edvards Ratnieks v. Latvijas Republikas Ekonomikas Ministrija

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākās tiesas Senāts (Lotyšská republika) dne 15. června 2010 — Andrejs Eglītis a Edvards Ratnieks v. Latvijas Republikas Ekonomikas Ministrija
   (Věc C-294/10)
   ()
   2010/C 221/46
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Andrejs Eglītis a Edvards Ratnieks

      Žalovaný: Latvijas Republikas Ekonomikas Ministrija

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (1) ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, vykládat v tom smyslu, že letecký dopravce k tomu, aby bylo uznáno, že přijal všechna přiměřená opatření k zabránění mimořádným okolnostem, je povinen plánovat včas využití svých prostředků tak, aby bylo možné uskutečnit plánovaný let poté, co pominou předem nepředvídané mimořádné okolnosti, tedy v určitém okamžiku po plánovém čase odletu?

               2)

               Pokud je odpověď na první otázku kladná, je čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení použitelný ke stanovení minimální časové rezervy, kterou dopravce musí při plánování využití svých prostředků předpokládat jako případné předvídatelné zpoždění v případě, že nastanou mimořádné okolnosti?

      (1)  Úř. věst. L 46, s. 1.


title: Věc C-488/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemsko) dne 23. září 2011 — D. F. Asbeek Brusse & K. de Man Garabito v. Jahani BV

text:
               14.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemsko) dne 23. září 2011 — D. F. Asbeek Brusse & K. de Man Garabito v. Jahani BV
   (Věc C-488/11)
   2012/C 13/06
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof te Amsterdam

      Účastníci původního řízení

   Žalobci: D. F. Asbeek Brusse
   K. de Man Garabito
   Žalovaná: Jahani BV

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutné pronajímatele obytných prostor, který je podnikatelem a pronajímá byt soukromé osobě, považovat za prodávajícího nebo poskytovatele služeb ve smyslu směrnice 93/13 (1)? Spadá nájemní smlouva uzavřená mezi pronajímatelem, který je podnikatelem, a nájemcem, který není podnikatelem, pod tuto směrnici?

               2)

               Znamená okolnost, že článek 6 směrnice 93/13 je nutné považovat za normu, která je rovnocenná vnitrostátním předpisům, které jsou ve vnitrostátním právním řádu kogentními právními předpisy, že v právním sporu vedeném mezi soukromými osobami jsou vnitrostátní prováděcí předpisy týkající se nepřiměřených požadavků kogentními právními předpisy, takže vnitrostátní soud je v prvním stupni, jakož i ve druhém stupni oprávněn a povinen přezkoumat smluvní doložku i bez návrhu (a tudíž také nad rámec výhrad) na základě vnitrostátních prováděcích předpisů a konstatovat neplatnost této doložky, pokud dospěje k závěru, že doložka je nepřiměřená?

               3)

               Je slučitelná s praktickou účinností práva Společenství situace, ve které vnitrostátní soud doložku o smluvní pokutě, kterou je nutné považovat za nepřiměřený požadavek ve smyslu směrnice 93/13, neponechá bez použití, ale pouze smluvní pokutu podle vnitrostátních právních předpisů sníží, pokud se soukromá osoba sice odvolala na pravomoc soudu ke snížení pokuty, ale nikoliv na napadnutelnost doložky?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288)


title: Věc F-109/15: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 17. března 2016 – GZ v. Parlament

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/56

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 17. března 2016 – GZ v. Parlament
   (Věc F-109/15) (1)

   (2016/C 156/78)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 328, 5. 10. 2015, s. 36.


title: Věc C-481/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva), která byla doručena dne 25. října 2012 — Juvelta UAB v. Lietuvos prabavimo rūmai

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/32

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva), která byla doručena dne 25. října 2012 — Juvelta UAB v. Lietuvos prabavimo rūmai
   (Věc C-481/12)
   2013/C 9/53
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně a navrhovatelka: Juvelta UAB

      Žalovaný a odpůrce v odvolacím řízení: Lietuvos prabavimo rūmai

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 34 Smlouvy o fungování Evropské unie vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům, podle nichž je k prodeji předmětů ze zlata dovezených z jiného členského státu, jež mohou být uváděny na trh v takovém členském státu (vývozu), na trhu členského státu Evropské unie nezbytné, aby takové předměty byly opatřeny značkou nezávislého puncovního úřadu pověřeného členským státem, kterou se potvrzuje, že předmět nesoucí takové označení byl přezkoumán uvedeným úřadem, a která obsahuje informace srozumitelné pro spotřebitele členského státu dovozu, pokud jde o standard ryzosti takového předmětu, a to za takových okolností, kdy jsou dotčené informace týkající se standardu ryzosti uvedeny v další samostatné značce nebo označení na stejném předmětu ze zlata?

               2)

               Má pro odpověď na první otázku význam skutečnost, že v projednávané věci nebylo takové další označení týkající se standardu ryzosti předmětů ze zlata uvedené na těchto předmětech a srozumitelné pro spotřebitele v členském státu dovozu (například označení třemi arabskými číslicemi „585“) provedeno nezávislým puncovním úřadem pověřeným členským státem Evropské unie, ale informace poskytnuté v rámci označení nicméně odpovídají svým významem informacím uvedeným ve značce nezávislého puncovního úřadu pověřeného členským státem vývozu uvedené na témže předmětu (například, pokud označení členského státu vývozu ve formě arabské číslice „3“ konkrétně podle právních předpisů takového státu vyjadřuje standard ryzosti 585)?


title: Věc C-270/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Session (Scotland), Edinburgh (Spojené království) dne 14. července 2009 — MacDonald Resorts Limited v. The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Session (Scotland), Edinburgh (Spojené království) dne 14. července 2009 — MacDonald Resorts Limited v. The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Věc C-270/09)
   2009/C 267/48
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Session (Scotland), Edinburgh

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: MacDonald Resorts Limited

      Odpůrce: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Předběžné otázky

               1)

               Pokud MRL v souladu se stanovami klubu a souvisejícími smlouvami poskytuje smluvní práva („Points Rights“), na jejichž základě může kupující získat body („Points“), jež lze každoročně využít za účelem rezervace a získání ubytování na časový úsek v rekreačních střediscích společnosti MRL, je třeba takové dodání považovat za:

                           a)

                           pacht nebo nájem nemovitého majetku ve smyslu čl. 13 části B písm. b) šesté směrnice o DPH [nyní čl. 135 odst. 1 písm. l) směrnice 2006/112 (1) ]; nebo

                           b)

                           členství v klubu; nebo

                           c)

                           něco jiného?

               2)

               Je odpověď na první otázku dotčena, pokud:

                           a)

                           v některých případech jsou smluvní práva nabývána oproti uložení již existujících práv na pobyt v ubytovacím zařízení na časový úsek na určitém místě po dobu jednoho či více týdnů ze strany zákazníka u společnosti MRL;

                           b)

                           se zákazník může v kterémkoli roce rozhodnout zcela nebo zčásti nevyužít svůj nárok na Points pro daný rok k získání jakýchkoli práv k pobytu a namísto toho navýšit svůj nárok v následujícím roce nebo, s výhradou smluvních podmínek programu v kterémkoli roce, může navýšit svůj nárok v běžném roce využitím („půjčkou“) svého nároku na Points v následujícím roce;

                           c)

                           nemovitosti tvořící fond ubytování mohou být změněny v období od okamžiku nabytí Points Rights do okamžiku využití Points k nabytí práva k pobytu v nemovitosti;

                           d)

                           počet Points, na něž má zákazník každý rok nárok může být poskytovatelem upraven v souladu se smluvními podmínkami programu;

                           e)

                           odvolatelka může příležitostně zprostředkovat osobám, jimž přísluší Points Rights, přístup k jinému programu dočasného užívání;

                           f)

                           odvolatelka může příležitostně zprostředkovat osobám, jimž přísluší Points Rights, výměnu jejich Points za ubytování v hotelích provozovaných odvolatelkou nebo za jiné výhody poskytované odvolatelkou?

               3)

               Pokud osoba povinná k dani poskytne služby popsané v první a druhé otázce,

                           a)

                           vztahují se tyto služby k nemovitosti ve smyslu čl. 9 odst. 2 písm. a) šesté směrnice o DPH (nyní článek 45 směrnice 2006/112);

                           b)

                           pokud je odpověď na třetí otázku písm. a) kladná: v případě, kdy členové klubu mohou vykonat svá smluvní práva využitím ubytování na časový úsek ve více než jednom členském státu a v době dodání není známo, jaké ubytování bude takto využito, jak má být určeno místo dodání?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc T-9/94: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 26. května 2008 – Ypma v. Rada a Komise

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/35

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 26. května 2008 – Ypma v. Rada a Komise
   (Věc T-9/94) (1)

   (2008/C 197/60)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 59, 26.2.1994.


title: Věc T-768/15: Žaloba podaná dne 28. prosince 2015 – RP Technik v. OHIM – Tecnomarmi (RP ROYAL PALLADIUM)

text:
               29.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/29

         Žaloba podaná dne 28. prosince 2015 – RP Technik v. OHIM – Tecnomarmi (RP ROYAL PALLADIUM)
   (Věc T-768/15)
   (2016/C 078/40)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: RP Technik GmbH (Bönen, Německo) (zástupce: Rechtsanwalt P. Henrichs)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Tecnomarmi Snc (Treviso, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „RP ROYAL PALLADIUM“ – Ochranná známka Společenství č. 11 358 496

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. října 2014, ve věci R 2061/2014-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil další účastnici řízení náhradu nákladů řízení včeně nákladů vzniklých v průběhu odvolacího řízení

               —

               podpůrně pro případ, že by se další účastnice řízení neúčastnila řízení, uložil náhradu nákladů řízení včetně nákladů vzniklých v průběhu odvolacího řízení žalovanému.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-328/14: Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 17. června 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského súdu v Prešove – Slovensko) – CD Consulting s. r. o. v. Anna Pančurová, Róbert Demeter, Kristína Pužová, Katarína Harakľová, Roman Novák, Marcela Grundzová, Milan Pulko, Peter Chomča, Jarmila Lešková, Katarína Malarová, Jana Belajová, Tatiana Kučkovská, Marián Demeter, Helena Chomčová, Marcela Troščáková, Nataša Virágová, Kvetuša Hudáková, Peter Grundza, Dávid Renner, Zdenko Ričalka, Jarmila Kurejová, Mária Maxinová

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/25

         Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 17. června 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského súdu v Prešove – Slovensko) – CD Consulting s. r. o. v. Anna Pančurová, Róbert Demeter, Kristína Pužová, Katarína Harakľová, Roman Novák, Marcela Grundzová, Milan Pulko, Peter Chomča, Jarmila Lešková, Katarína Malarová, Jana Belajová, Tatiana Kučkovská, Marián Demeter, Helena Chomčová, Marcela Troščáková, Nataša Virágová, Kvetuša Hudáková, Peter Grundza, Dávid Renner, Zdenko Ričalka, Jarmila Kurejová, Mária Maxinová
   (Věc C-328/14) (1)

   (2015/C 320/35)
   Jednací jazyk: slovenština
   Předseda třetího senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 351, 6.10.2014.


title: Věc C-503/04: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo (Nesplnění povinnosti státem — Rozsudek Soudního dvora, kterým se určuje nesplnění povinnosti — Neprovedení — Článek 228 ES — Opatření, která vyplývají z rozsudku Soudního dvora — Vypovězení smlouvy)

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/2

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-503/04) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Rozsudek Soudního dvora, kterým se určuje nesplnění povinnosti - Neprovedení - Článek 228 ES - Opatření, která vyplývají z rozsudku Soudního dvora - Vypovězení smlouvy)
   (2007/C 211/02)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: B. Schima, zmocněnec)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: W.-D. Plessing a C. Schulze-Bahr, zmocněnci, H.-J. Prieß, advokát)

      Vedlejší účastníci řízení: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a J.-C. Gracia, zmocněnci), Nizozemské království (zástupci: H. G. Sevenster a D. J. M. de Grave, zmocněnci), Finská republika (zástupce: T. Pynnä, zmocněnkyně)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Článek 228 ES – Neprovedení rozsudku ze dne 10. dubna 2003 ve spojených věcech C-20/01 a C-28/01 – Směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 322) – Zadání veřejných zakázek městem Braunschweig a obcí Bockhorn bez jejich vyhlášení – Návrh na stanovení penále
   Výrok

               1)

               Spolková republika Německo tím, že k datu, ke kterému uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku vydaném Komisí Evropských společenství podle článku 228 ES, nepřijala opatření vyplývající z rozsudku Soudního dvora ze dne 10. dubna 2003, Komise v. Německo (C-20/01 a C-28/01), ohledně uzavření smlouvy na svoz odpadu města Braunschweig (Německo), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedeného článku.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Francouzská republika, Nizozemské království a Finská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 45, 19.2.2005.


title: Věc T-103/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. března 2016 – Frucona Košice v. Komise „Státní podpory — Spotřební daně — Částečné prominutí daňového dluhu v rámci vyrovnání — Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její navrácení — Právo na obhajobu — Procesní práva zúčastněných stran — Kritérium soukromého věřitele — Důkazní břemeno“

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. března 2016 – Frucona Košice v. Komise
   (Věc T-103/14) (1)

   („Státní podpory - Spotřební daně - Částečné prominutí daňového dluhu v rámci vyrovnání - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její navrácení - Právo na obhajobu - Procesní práva zúčastněných stran - Kritérium soukromého věřitele - Důkazní břemeno“)
   (2016/C 156/44)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovensko) (zástupci: K. Lasok, QC, B. Hartnett, barrister, O. Geiss, advokát, a J. Holmes, barrister)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Armati, P. J. Loewenthal a K. Walkerová, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2014/342/EU ze dne 16. října 2013 o státní podpoře SA.18211 (C 25/05) (ex NN 21/05) poskytnuté Slovenskou republikou ve prospěch společnosti Frucona Košice, a. s. (Úř. věst. L 176, s. 38).

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise 2014/342/EU ze dne 16. října 2013 o státní podpoře SA.18211 (C 25/05) (ex NN 21/05) poskytnuté Slovenskou republikou ve prospěch společnosti Frucona Košice, a. s. se zrušuje.

               2)

               Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Frucona Košice, včetně nákladů řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 112, 14.4.2014.


title: Věc T-95/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2013 — Cindu Chemicals a další v. ECHA ( „REACH — Identifikace anthracenového oleje s nízkým obsahem anthracenu jako látky vzbuzující mimořádné obavy — Žaloba na neplatnost — Akt napadnutelný žalobou — Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření — Bezprostřední dotčení — Přípustnost — Rovné zacházení — Proporcionalita“ )

text:
               20.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 114/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2013 — Cindu Chemicals a další v. ECHA
   (Věc T-95/10) (1)

   (REACH - Identifikace anthracenového oleje s nízkým obsahem anthracenu jako látky vzbuzující mimořádné obavy - Žaloba na neplatnost - Akt napadnutelný žalobou - Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření - Bezprostřední dotčení - Přípustnost - Rovné zacházení - Proporcionalita)
   2013/C 114/48
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Nizozemsko); Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Česká republika); Koppers Denmark A/S (Nyborg, Dánsko); a Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Spojené království) (zástupci: původně K. Van Maldegem, R. Cana, advokáti, a P. Sellar, solicitor, poté K. Van Maldegem a R. Cana)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: M. Heikkilä a W. Broere, zmocněnci, ve spolupráci s J. Stuyckem, advokátem)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: původně P. Oliver a G. Wilms, poté P. Oliver a E. Manhaeve, zmocněnci, ve spolupráci s K. Sawyerem, barrister, poté P. Oliver a E. Manhaeve)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí ECHA, zveřejněného dne 13. ledna 2010, které identifikuje anthracenový olej s nízkým obsahem anthracenu (č. EINECS 292-604-8) jako látku, která splňuje kritéria stanovená pro zařazení na seznam látek podléhajících schválení podle článku 57 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. L 396, s. 1), v souladu s článkem 59 tohoto nařízení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Cindu Chemicals BV, Deza, a. s., Koppers Denmark A/S a Koppers UK Ltd ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Evropské agentuře pro chemické látky (ECHA).

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 113, 1.5.2010.