               18.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/10

         Žaloba společnosti DB Schenker ze dne 15. července 2012 proti Kontrolnímu úřadu ESVO
   (Věc E-8/12)
   2012/C 314/09
   Společnosti Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS (společně označované „DB Schenker“), zastoupené advokátem Jonem Midthjellem, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, NO-0151 Oslo, Norsko, podaly dne 15. července 2012 k Soudnímu dvoru ESVO žalobu proti Kontrolnímu úřadu ESVO.
   Žalobci požadují, aby Soud ESVO:

               1)

               zrušil napadené rozhodnutí, které bylo žalobcům oznámeno dne 18. května 2012 ve věci ESA č. 68736 (DB Schenker), protože odpírá přístup k:

                           i)

                           úplnému znění prohlášení o obsahu ve věci ESA č. 34520 (Norway Post/Privpak);

                           ii)

                           dopisu od Norway Post datovanému nebo doručenému dne 13. července 2010;

                           iii)

                           zápisům ze schůzí mezi žalovanou stranou, včetně jejího předsedy, a podnikem Norway Post a/nebo norskou vládou;

               2)

               zrušil napadené rozhodnutí, které bylo žalobcům oznámeno dne 23. května 2012 ve věci ESA č. 68736 (DB Schenker), protože odpírá přístup k úplnému znění prohlášení o obsahu v téže věci;

               3)

               zrušil napadené rozhodnutí, které bylo žalobcům oznámeno dne 2. července 2012 ve věci ESA č. 68736 (DB Schenker), protože odpírá přístup k:

                           a)

                           informacím o postupech pro správu spisů, včetně informací o běžných postupech pro evidenci příchozí/odchozí pošty a interních dokumentů; informacím o tom, kdo je oprávněn zahajovat/uzavírat případy s určitým číslem a evidovat dokumenty/události k případu; o tom, jaké druhy údajů musí být v databázi žalované strany zaevidovány pro každý dokument/událost;

                           b)

                           informacím o postupech pro zpracování žádostí veřejnosti o přístup k dokumentům podle pravidel o přístupu k dokumentům stanovených rozhodnutím ESA 407/08/KOL ze dne 27. června 2008;

                           c)

                           rozhodnutí kolegia ESA o současném zmocnění ředitele správního odboru, ředitele odboru hospodářské soutěže a státní podpory a ředitele právního a výkonného odboru žalované strany.

               4)

               uložil žalované straně a případným vedlejším účastníkům náhradu nákladů řízení.

      Právní a skutkové souvislosti a právní odůvodnění:

               —

               Žalobci, společnosti Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS (společně „DB Schenker“), jsou součástí mezinárodní přepravní a logistické skupiny, jejímž vlastníkem je Deutsche Bahn AG. Společnost Schenker North AB řídí činnosti skupiny v oblasti pozemní, námořní a železniční přepravy v Norsku, Švédsku a Dánsku, včetně dceřiných společností Schenker Privpak AS a Schenker Privpak AB.

               —

               Dne 14. července 2010 přijal Kontrolní úřad ESVO rozhodnutí ve věci č. 34250 (Norsko Post/Privpak), ve kterém konstatoval, že podnik Norway Post zneužil svého dominantního postavení na trhu balíkových služeb mezi podnikem a spotřebitelem v období let 2000–2006. Rozhodnutí bylo potvrzeno Soudním dvorem ESVO ve věci E-15/10 Posten Norge AS v. Kontrolní organ ESVO. Žalobci podali na Norway Post žalobu o náhradu škod, které utrpěli v důsledku protiprávního jednání, a chtějí přezkoumat, jak žalovaná strana vedla vyšetřovací a správní řízení. Dne 3. srpna 2010 žalobci předložili žádost o přístup k dokumentům patřícím k věci ESA č. 34250 podle Pravidel přístupu k dokumentům stanovených rozhodnutím Kontrolního úřadu ESVO č. 407/08/KOL ze dne 27. června 2008.

               —

               Dne 8. března 2012 podali žalobci na žalovanou stranu oznámení před zahájením soudního řízení podle čl. 37 odst. 2 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru s tím, že žalující strana nepřijala konečné rozhodnutí ohledně žádosti o přístup, kterou k ní podali dne 3. srpna 2010. V samostatné žalobě ve věci E-7/12 žalobci uvedli, že žalovaná strana nerozhodla o jejich žádosti o přístup k dokumentům ani po uplynutí zákonem stanoveného období před zahájením soudního řízení a nevyřizovala jejich žádost ani jinak v souladu s předpisy, čímž jim způsobila škodu.

               —

               Žalobci v této žalobě uvádějí, že 12. března 2012 a 11. dubna 2012 podali k žalované straně dvě další dodatečné žádosti o přístup k dokumentům, v nichž usilovali o přístup k prohlášení o obsahu ve věci, která se jich týkala a byla zaevidována pod číslem ESA 68736, a o přístup k informacím o vnitřních postupech/pokynech, jimiž se žalovaná strana řídí při správě spisů a vyřizování žádostí veřejnosti o přístup k dokumentům.

               —

               Dne 18. května 2012 oznámila žalovaná strana žalobcům rozhodnutí, které se týkalo jejich první žádosti o přístup ze dne 3. srpna 2010, dne 23. května 2012 jim oznámila rozhodnutí ohledně jejich druhé žádosti o přístup ze dne 12. března 2012 a dne 2. června 2012 jim oznámila rozhodnutí ohledně jejich třetí žádosti o přístup ze dne 11. dubna 2012. Žalobci touto žalobou usilují o plné nebo částečné zrušení těchto rozhodnutí.

         Žalobci tvrdí, že Kontrolní úřad ESVO:

               —

               ve vztahu k prvnímu rozhodnutí ze dne 18. května 2012 porušil čl. 2 odst. 1 Pravidel přístupu k dokumentům a článek 16 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru,

               —

               ve vztahu k druhému rozhodnutí ze dne 23. května 2012 se dopustil zneužití pravomoci a porušil čl. 2 odst. 1 Pravidel přístupu k dokumentům a článek 16 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru a

               —

               ve vztahu ke třetímu rozhodnutí ze dne 2. července 2012 porušil čl. 2 odst. 1 Pravidel přístupu k dokumentům a článek 16 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.


title: Věc C-378/04: Žaloba podaná dne 2. září 2004 Komisí Evropských společenství proti Rakouské republice

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/23

         Žaloba podaná dne 2. září 2004 Komisí Evropských společenství proti Rakouské republice
   (Věc C-378/04)
   (2004/C 262/42)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 2. září 2004 žaloba směřující proti Rakouské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Denisem Martinem a Horstpeterem Kreppelem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1)

               určil, že Rakouská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Rady 1999/38/ES ze dne 29. dubna 1999, kterou se podruhé mění směrnice 90/394/EHS o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům při práci a rozšiřuje na mutageny (1), respektive tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               2)

               uložil Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta k provedení směrnice 1999/38/ES uplynula dne 29. dubna 2003.

      (1)  Úř. věst. L 138, 1.6.1999, s. 66.


title: Věci T-413/10 a T-414/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Socitrel v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Evropský trh s předpínací ocelí — Určování cen, rozdělení trhu a výměna citlivých obchodních informací — Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU — Spolupráce během správního řízení — Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 — Přiměřená lhůta“

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Socitrel v. Komise
   (Věci T-413/10 a T-414/10) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh s předpínací ocelí - Určování cen, rozdělení trhu a výměna citlivých obchodních informací - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU - Spolupráce během správního řízení - Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 - Přiměřená lhůta“)
   (2015/C 302/46)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Socitrel – Sociedade Industrial de Trefilaria, SA (Trofa, Portugalsko) (zástupci: F. Proença de Carvalho a T. Faria, advokáti) (věc T-413/10) a Companhia Previdente – Sociedade de Controle de Participações Financeiras, SA (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: D. Proença de Carvalho a J. Caimoto Duarte, advokáti) (věc T-414/10)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, P. Costa de Oliveira a V. Bottka, zmocněnci, ve spolupráci s M. Marques Mendesem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení a změnu rozhodnutí Komise C (2010) 4387 final ze dne 30. června 2010 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38344 – Předpínací ocel), ve znění rozhodnutí Komise C (2010) 6676 final ze dne 30. září 2010 a rozhodnutí Komise C (2011) 2269 final ze dne 4. dubna 2011.

      Výrok rozsudku

               1)

               Věci T-413/10 a T-414/10 se spojují pro účely rozsudku.

               2)

               Žaloby se zamítají.

               3)

               Společnosti Socitrel – Sociedade Industrial de Trefilaria, SA a Companhia Previdente – Sociedade de Controle de Participações Financeiras, SA ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 317, 20. 11. 2010.


title: Věc C-122/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Marknadsdomstolen (Švédsko) dne 8. března 2010 — Konsumentombudsmannen (KO) v. Ving Sverige AB

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/35

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Marknadsdomstolen (Švédsko) dne 8. března 2010 — Konsumentombudsmannen (KO) v. Ving Sverige AB
   (Věc C-122/10)
   2010/C 113/55
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Marknadsdomstolen

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Konsumentombudsmannen (KO)

      Žalovaná: Ving Sverige AB

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba požadavek „a umožňuje tak spotřebiteli uskutečnit koupi“ v čl. 2 písm. i) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu (1) vykládat v tom smyslu, že se jedná o výzvu ke koupi, jakmile jsou spotřebiteli dostupné informace o propagovaném produktu a jeho ceně, takže se spotřebitel může rozhodnout o koupi, nebo je třeba, aby obchodní komunikace také poskytovala skutečnou příležitost ke koupi produktu (např. formulář objednávky) nebo aby byl poskytnut přístup k takové příležitosti (např. reklama mimo obchod)?

               2)

               Je-li odpověď na výše uvedenou otázkou taková, že je třeba, aby existovala skutečná příležitost ke koupi produktu, je třeba za splnění této podmínky považovat případ, kdy je v obchodní komunikaci uveden odkaz na telefonní číslo nebo internetovou stránku, na kterých může být produkt objednán?

               3)

               Je třeba čl. 2 písm. i) směrnice 2005/29 vykládat v tom smyslu, že požadavek na uvedení ceny je splněn, pokud je v obchodní komunikaci uvedena výchozí cena, to znamená nejnižší cena, za kterou lze propagovaný produkt nebo kategorii produktů koupit, pokud jsou současně propagovaný produkt nebo kategorie produktů dostupné v jiných verzích nebo s jiným obsahem za ceny, které nejsou uvedeny?

               4)

               Je třeba čl. 2 písm. i) směrnice 2005/29 vykládat v tom smyslu, že požadavek na uvedení základních znaků produktů je splněn, jakmile je uveden textový či obrazový odkaz na produkt (2), to znamená, že produkt je určen, ale není blíže popsán?

               5)

               Je-li odpověď na výše uvedenou otázku kladná, platí toto zjištění také tehdy, je-li propagovaný produkt nabízen v mnoha verzích, ale obchodní komunikace odkazuje na tyto verze pouze prostřednictvím společného označení?

               6)

               Jedná-li se o výzvu ke koupi, je třeba čl. 7 odst. 4 písm. a) vykládat v tom smyslu, že postačuje, jsou-li uvedeny pouze některé z hlavních znaků produktu a obchodník v dalším odkazuje na svou internetovou stránku za podmínky, že na této internetové stránce jsou uvedeny základní informace o hlavních znacích produktu, ceně a ostatních podmínkách v souladu s požadavkem uvedeným v čl. 7 odst. 4?

               7)

               Je třeba čl. 7 odst. 4 písm. c) vykládat v tom smyslu, že ke splnění požadavku na uvedení ceny postačuje, aby byla uvedena výchozí cena?

      (1)  Úř. věst. L 149, s. 22.

      (2)  Pracovní dokument Komise „Prováděcí pokyny ke směrnici 2005/29/ES o nekalých obchodních praktikách“, s. 47f.


title: Věc T-692/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. února 2016 – Puma v. OHIM – Sinda Poland (Vyobrazení zvířete) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky představující zvíře — Starší mezinárodní obrazové ochranné známky představující pumu — Relativní důvod pro zamítnutí — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č° 207/2009“

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. února 2016 – Puma v. OHIM – Sinda Poland (Vyobrazení zvířete)
   (Věc T-692/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky představující zvíře - Starší mezinárodní obrazové ochranné známky představující pumu - Relativní důvod pro zamítnutí - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) čo 207/2009“)
   (2016/C 118/32)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Puma SE (Herzogenaurach, Německo) (zástupce: P. González Bueno Catalán de Ocón, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Sinda Poland Corporation sp. z o.o. (Varšava, Polsko) (zástupci: M. Siciarek, J. Rasiewicz a J. Mrozowski, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. července 2014 (věc R 2214/2013-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Puma SE a Sinda Poland Corporation sp. z o.o.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) OHIM ze dne 14. července 2014 (věc R 2214/2013-5) se zrušuje.

               2.

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení společnosti Puma SE, včetně nezbytných výdajů vynaložených společností Puma v souvislosti s řízením před odvolacím senátem OHIM.

               3.

               Sinda Poland Corporation sp. z o.o. ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení společnosti Puma, včetně nezbytných výdajů vynaložených společností Puma v souvislosti s řízením před odvolacím senátem OHIM.

      (1)  Úř. věst. C 409, 17.11.2014.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. července 2004 ve věci C-213/03 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de Cassation): Syndicat professionnel coordination des pêcheurs de l'Etang de Berre et de la région proti Électricité de France (EDF) (Úmluva o ochraně Středozemního moře před znečišťováním (Barcelonská úmluva) — Protokol o ochraně Středozemního moře před znečišťováním z pozemních zdrojů — Čl. 6 odst. 3 — Povolení k vypouštění — Přímý účinek)

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/13

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 15. července 2004
   ve věci C-213/03 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de Cassation): Syndicat professionnel coordination des pêcheurs de l'Etang de Berre et de la région proti Électricité de France (EDF) (1)

   (Úmluva o ochraně Středozemního moře před znečišťováním (Barcelonská úmluva) - Protokol o ochraně Středozemního moře před znečišťováním z pozemních zdrojů - Čl. 6 odst. 3 - Povolení k vypouštění - Přímý účinek)
   (2004/C 228/25)
   Jednací jazyk:francouzština
   Ve věci C-213/03, jejímž předmětem je žádost Cour de cassation (Francie) zaslaná Soudnímu dvoru na základě článku 234 ES směřující k získání ve sporu probíhajícím před tímto soudem mezi Syndicat professionnel coordination des pêcheurs de l'Etang de Berre et de la région a Électricité de France (EDF), rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu čl. 6 odst. 3 Protokolu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním z pozemních zdrojů, podepsaného v Aténách dne 17. května 1980, schváleného rozhodnutím Rady 83/101/EHS ze dne 28. února 1983 (Úř. věst. L 67, s. 1), a čl. 6 odst. 1 téhož protokolu, k němuž byly přijaty dodatky na konferenci zplnomocněnců konané v Syrakúzách dne 7. a 8. března 1996, schválené rozhodnutím Rady 1999/801/ES ze dne 22. října 1999 (Úř. věst. L 322, s. 18), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues a R. Schintgen (zpravodaj), soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajemník: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 15. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Čl. 6 odst. 3 Protokolu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním z pozemních zdrojů, podepsaného v Aténách dne 17. května 1980, schváleného rozhodnutím Rady 83/101/EHS ze dne 28. února 1983, a od svého vstupu v platnost čl. 6 odst. 1 téhož protokolu, k němuž byly přijaty dodatky na konferenci zplnomocněnců konané v Syrakúzách dne 7. a 8. března 1996, schválené rozhodnutím Rady 1999/801/ES ze dne 22. října 1999, mají přímý účinek, těchto ustanovení se tedy jednotlivec může dovolávat před vnitrostátním soudem.

               2.

               Tatáž ustanovení musí být vykládána v tom smyslu, že není-li příslušnými vnitrostátními orgány vydáno povolení, je vypouštění látek, které, i když jsou netoxické, mají nepříznivý vliv na obsah kyslíku v mořském prostředí, do rybníku se slanou vodou spojeného se Středozemním mořem zakázáno.

      (1)  Úř. věst. C 158, 5.7.2003.


title: Věc T-601/11 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 13. února 2012 — Dansk Automat Brancheforening v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Dánský zákon zavádějící nižší danění pro provozovatele hazardních her poskytovaných on-line — Rozhodnutí prohlašující podporu za slučitelnou s vnitřním trhem — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti — Vyvažování zájmů“ )

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/13

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 13. února 2012 — Dansk Automat Brancheforening v. Komise
   (Věc T-601/11 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Dánský zákon zavádějící nižší danění pro provozovatele hazardních her poskytovaných on-line - Rozhodnutí prohlašující podporu za slučitelnou s vnitřním trhem - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti - Vyvažování zájmů)
   2012/C 109/30
   Jednací jazyk: dánština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Dansk Automat Brancheforening (Fredericia, Dánsko) (zástupci: K. Dyekjær, T. Høg a J. Flodgaard, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Afonso a C. Barslev, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise C(2011) 6499 v konečném znění ze dne 20. září 2011 o opatření C 35/2010 (ex N 302/2010), které Dánské království zamýšlelo provést v podobě danění hazardních her poskytovaných on-line na základě dánského zákona o danění hazardních her.

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-176/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 1. března 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien – Rakousko) – KVZ retec GmbH v. Rakouská republika (Odpady — Nařízení (EHS) č. 259/93 — Dozor nad přepravou odpadů a její kontrola — Živočišná moučka)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 1. března 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien – Rakousko) – KVZ retec GmbH v. Rakouská republika
   (Věc C-176/05) (1)

   (Odpady - Nařízení (EHS) č. 259/93 - Dozor nad přepravou odpadů a její kontrola - Živočišná moučka)
   (2007/C 95/12)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: KVZ retec GmbH

      Žalovaná: Rakouská republika
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien – Výklad čl. 2 odst. 2 písm. d) a čl. 26 odst.1 písm. a) a b) nařízení Rady (EHS) č. 259/93 ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole (Úř. věst. L 30, s. 1; Zvl. vyd. 15/02, s. 176) – Přeprava živočišné moučky – Povinnost oznámení
   Výrok
   V souladu s čl. 1 odst. 3 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 259/93 ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2557/2001 ze dne 28. prosince 2001, je přeprava živočišné moučky kvalifikované jako „odpad “z důvodu povinnosti nebo úmyslu zbavit se jí, která je určena pouze k využití a je uvedena v příloze II tohoto nařízení, vyloučena z působnosti ustanovení tohoto nařízení, s výjimkou ustanovení písm. b) až e) uvedeného odstavce 3, jakož i článku 11 a čl. 17 odst. 1 až 3 téhož nařízení. Předkládajícímu soudu nicméně přísluší dbát na to, aby zmíněná přeprava byla provedena v souladu s požadavky vyplývajícími z ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu, ve znění nařízení Komise (ES) č. 808/2003 ze dne 12. května 2003, mezi nimiž se zdají být relevantní ustanovení článků 7, 8 a 9, jakož i přílohy II tohoto nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 143, 11.6.2005.


title: Věc T-7/08: Žaloba podaná dne 4. ledna 2008 – Nestlé v. OHIM – Master Beverage Industries (Golden Eagle Deluxe)

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/56

         Žaloba podaná dne 4. ledna 2008 – Nestlé v. OHIM – Master Beverage Industries (Golden Eagle Deluxe)
   (Věc T-7/08)
   (2008/C 64/90)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Société des Produits Nestlé SA (Vevey, Švýcarsko) (zástupce: A. von Mühlendahl, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Master Beverage Industries Pte Ltd (Singapur, Singapur)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu žalovaného ze dne 1. října 2007, věc R 1312/2006-2 (ochranná známka Společenství 3 157 534);

               —

               rozhodnout, že napadená přihláška k zápisu ochranné známky Společenství č. 3 157 534 se zobrazením červeného poháru a s nápisem „Golden Eagle Deluxe“ musí být zamítnuta;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů, které vznikly žalobkyni v řízení před odvolacím senátem;

               —

               uložit Master Beverage, která je další účastnicí řízení před odvolacím senátem, náhradu nákladů řízení, včetně nákladů, které vznikly žalobkyni v řízení před odvolacím senátem, pokud bude v této věci vedlejší účastnicí.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Master Beverage Industries Pte Ltd

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová známka „Golden Eagle Deluxe“ u výrobků zařazených ve třídě 30 – přihláška č. 3 157 534

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: mezinárodní a národní obrazové a slovní známky, jakož i obrazové a slovní známky Společenství „Red Cup“, „Gold Blend“ a zobrazení šálku mj. na kávu.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 40/94, jelikož kolidující ochranné známky vykazují vysoký stupeň vzhledové podobnosti z důvodu identického uspořádání devíti prvků jak u přihlašované ochranné známky, tak u většiny starších ochranných známek, které mají vnitřní rozlišovací způsobilost.


title: Věc T-277/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. června 2012 — Hotel Reservation Service Robert Ragge v. OHIM — Promotora Imperial (iHotel) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky iHotel — Starší obrazová ochranná známka Společenství i-hotel — Relativní důvody pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. června 2012 — Hotel Reservation Service Robert Ragge v. OHIM — Promotora Imperial (iHotel)
   (Věc T-277/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky iHotel - Starší obrazová ochranná známka Společenství i-hotel - Relativní důvody pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 217/45
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH (Kolín, Německo) (zástupci: M. Koch a D. Hötte, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Promotora Imperial, SA (Pozuelo de Alarcón, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 24. února 2011 (věc R 832/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Promotora Imperial, SA a Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené OHIM.

      (1)  Úř. věst. C 238, 13.8.2011.


title: Věc C-129/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne  4. března 2006  Autosalone Ispra Snc proti rozsudku vydanému dne  30. listopadu 2005  ve věci T-250/02, Autosalone Ispra Snc v. Evropské společenství pro atomovou energii

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/9

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. března 2006 Autosalone Ispra Snc proti rozsudku vydanému dne 30. listopadu 2005 ve věci T-250/02, Autosalone Ispra Snc v. Evropské společenství pro atomovou energii
   (Věc C-129/06 P)
   (2006/C 108/16)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení
   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Autosalone Ispra Snc (zástupce: B. Casu, avvocato)

      Další účastník řízení: Evropské společenství pro atomovou energii (zástupci: E. de March, zmocněnec, a A. Dal Ferro, avvocato)
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               prohlásit tento kasační opravný prostředek za přípustný,

               —

               zrušit rozsudek vydaný Soudem prvního stupně Evropských společenství ve věci T-250/02,

               —

               nařídit vrácení věci T-250/02 Soudu, aby vydal nový rozsudek přijímající návrhová žádání uvedená v písemnostech účastníka řízení v řízení v prvním stupni po provedení vhodných důkazních prostředků i bez návrhu, jakými jsou znalecký posudek, ohledání místa nebo předmětu nebo výslech svědků,

               —

               uložit Komisi náhradu veškerých nákladů řízení účastníka řízení včetně nákladů řízení v prvním stupni.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že rozsudek Soudu je stižen:

               nesprávným právním posouzením skutkové podstaty z důvodu zkreslení důkazních skutečností,

               porušením procesních pravidel Společenství ve věci provedení důkazů.


title: Věc C-531/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshofs (Rakousko) dne 8. října 2013 — Kornhuber a další

text:
               18.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 15/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshofs (Rakousko) dne 8. října 2013 — Kornhuber a další
   (Věc C-531/13)
   2014/C 15/05
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Marktgemeinde Straßwalchen, Heinrich Kornhuber, Helga Kornhuber, Karoline Pöckl, Heinz Kornhuber, Marianne Kornhuber, Wolfgang Kornhuber, Andrea Kornhuber, Alois Herzog, Elfriede Herzog, Katrin Herzog, Stefan Asen, Helmut Zopf, Ingrid Zopf, Silvia Zopf, Daniel Zopf, Maria Zopf, Anton Zopf sen., Paula Loibichler, Theresa Baumann, Josep Schindlauer, Christine Schindlauer, Barbara Schindlauer, Bernhard Schindlauer, Alois Mayrhofer, Daniel Mayrhofer, Georg Rindberger, Maria Rindlberger, Georg Rindlberger sen., Max Herzog, Romana Herzog, Michael Herzog, Markus Herzog, Marianne Herzog, Max Herzog sen., Helmut Lettner, Maria Lettner, Anita Lettner, Alois Lettner sen., Christian Lettner, Sandra Lettner, Anton Nagelseder, Amalie Nagelseder, Josef Nagelseder, Gabriele Schachinger, Thomas Schachinger, Andreas Schinagl, Michaela Schinagl, Lukas Schinagl, Michael Schinagl, Maria Schinagl, Josef Schinagl, Johannn Mayr, Christine Mayr, Martin Mayr, Christian Mayr, Johann Mayr sen., Gerhard Herzog, Anton Mayrhofer, Siegfried Zieher

      Žalovaný: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      Další účastník řízení: Rohöl-Aufsuchungs AG

      Předběžné otázky

               1)

               Jedná se v případě časově a množstevně omezené zkušební těžby zemního plynu, která je prováděna v rámci průzkumného vrtu k prozkoumání hospodárnosti trvalého získávání zemního plynu o „těžbu. zemního plynu ke komerčním účelům“ podle přílohy I bodu 14 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (1), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/31/ES ze dne 23. dubna 2009 o geologickém ukládání oxidu uhličitého (směrnice 85/337) (2)?
               Pro případ, že na první předběžnou otázku bude odpovězeno kladně, pokládají se následující další otázky:

               2)

               Brání příloha I bod 14 směrnice 85/337 úpravě vnitrostátního práva, která při těžbě zemního plynu neváže prahové hodnoty uvedené v příloze I bodu 14 směrnice 85/337 na těžbu jako takovou, ale na „těžbu na každou sondu“?

               3)

               Má být směrnice 85/337 vykládána tak, že orgán v situaci jako je situace původního řízení, ve které bylo požádáno o povolení zkušební těžby zemního plynu v rámci průzkumného vrtu, má za účelem zjištění, zda existuje povinnost k posouzení vlivů na životní prostředí, zkoumat pouze všechny projekty stejného druhu, konkrétně všechny na území obce provedené vrty, z hlediska jejich kumulativního účinku?

      (1)  Úř. věst. L 175, s. 40

      (2)  Úř.věst. L 140, s. 114


title: Věc T-203/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. května 2011 — Olymp Bezner v. OHIM — Bellido (Olymp) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Olymp — Starší národní obrazová ochranná známka OLIMPO — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (CE) č. 207/2009)“ )

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. května 2011 — Olymp Bezner v. OHIM — Bellido (Olymp)
   (Věc T-203/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Olymp - Starší národní obrazová ochranná známka OLIMPO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (CE) č. 207/2009))
   2011/C 186/37
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Olymp Bezner GmbH & Co. KG (Bietigheim-Bissingen, Německo) (zástupci: M. Eck a J. Dönch, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Miguel Bellido, SA (Manzanares, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. března 2009 (věc R 531/2008-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Miguel Bellido, SA a Olymp Bezner GmbH & Co. KG

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Olymp Bezner GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 167, 18.7.2009.


               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/1

         2010/C 301/01
   Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 288, 23.10.2010

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 274, 9.10.2010

      Úř. věst. C 260, 25.9.2010

      Úř. věst. C 246, 11.9.2010

      Úř. věst. C 234, 28.8.2010

      Úř. věst. C 221, 14.8.2010

      Úř. věst. C 209, 31.7.2010

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-481/13: Žaloba podaná dne 6. září 2013 — Systran v. Komise

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/27

         Žaloba podaná dne 6. září 2013 — Systran v. Komise
   (Věc T-481/13)
   2013/C 336/57
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Systran SA (Paříž, Francie) (zástupce: J. Hoss, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 5. července 2013 a 21. srpna 2013 přijatá Evropskou komisí, nebo Evropskou unií;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise, kterým tento orgán v návaznosti na rozsudek Soudního dvora ze dne 18. dubna 2013, Komise v. Systran a Systran Luxembourg (C-103/11 P, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), přistoupil k vymáhání kompenzačních úroků zvýšených o úroky z prodlení od 19. srpna 2013 z částky, kterou Komise zaplatila žalobkyni jako náhradu škody v návaznosti na rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2010, Systran a Systran Luxembourg v. Komise (T-19/07, Sb. rozh. s. II-6083), zrušený rozsudkem Soudního dvora.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci Komise k přijetí napadených rozhodnutí, jelikož Komise nemá pravomoc sama si přiznat kompenzační úroky; takové úroky může přiznat pouze soud, jelikož jejich účelem je nahradit škodu vyplývající z nesplnění povinností jednou ze stran. Žalobkyně poukazuje na to, že přiznání kompenzačních úroků není součástí provedení rozsudku vydaného Soudním dvorem.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení obecných zásad evropského práva, jak s ohledem na přiznání úroků, tak s ohledem na obecnou zásadu zákazu bezdůvodného obohacení. Žalobkyně poukazuje na to, že:

                           —

                           Komise porušila obecnou zásadu evropského práva, nebo zásadu společnou členským státům, týkající se přiznání kompenzačních úroků tím, že si přiznala kompenzační úroky sama, a to při neexistenci jakékoliv škodné události přičitatelné žalobkyni;

                           —

                           Komise porušila obecnou zásadu zákazu bezdůvodného obohacení, když právnické osobě soukromého práva uložila povinnost, která není stanovena Smlouvami a, každopádně, z hlediska výpočtu výše úroku, tím, že si přiznala paušální úroky zvýšené o 2 % z důvodu inflace.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci, kterého se dopustila Komise, jelikož svůj požadavek na zaplacení kompenzačních úroků nemůže opírat o článek 299 SFEU, neexistuje-li právní základ přiznávající jí tuto pravomoc a soudní rozhodnutí ukládající žalobkyni jejich zaplacení.


title: Věc C-126/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. srpna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární Komoře České republiky – Česká republika) – Reisebüro Bühler GmbH v. Dom. info e.K., Sebastian Dieterle

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/34

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. srpna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární Komoře České republiky – Česká republika) – Reisebüro Bühler GmbH v. Dom. info e.K., Sebastian Dieterle
   (Věc C-126/07) (1)

   (2007/C 297/66)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


title: Věc T-121/11: Usnesení Tribunálu ze dne 2. září 2011 — Versus Bank v. Rada

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/28

         Usnesení Tribunálu ze dne 2. září 2011 — Versus Bank v. Rada
   (Věc T-121/11) (1)

   2011/C 319/59
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 130, 30.4.2011.


title: Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-197/17 (Úř. věst. C 151, 15.5.2017)

text:
               3.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/39

         Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-197/17
   (
         Úřední věstník Evropské unie C 151 ze dne 15. května 2017
      )
   (2017/C 213/53)
   Sdělení v Úředním věstníku ve věci T-197/17, Abel a další v. Komise, se nahrazuje následujícím zněním:

      Žaloba podaná dne 28. března 2017 – Abel a další v. Komise
      (Věc T-197/17)
      (2017/C 151/59)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Marc Abel (Montreuil, Francie) a 1 428 dalších žalobců (zástupce: J. Assous, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  uznal protiprávnost jednání Evropské komise;

                  —

                  uznal újmu způsobenou žalobcům v důsledku přijetí nařízení Komise (EU) 2016/646 ze dne 20. dubna 2016, kterým se mění nařízení (ES) č. 692/2008 z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 6);

                  —

                  uložil Evropské komisi povinnost zaplatit částku 1 000 eur jako náhradu nemajetkové újmy způsobené žalobcům v důsledku přijetí takového nařízení a symbolickou částku 1 eura jako náhradu majetkové újmy;

                  —

                  vydal vůči Evropské komisi soudní příkaz, aby „konečný faktor shodnosti“ zavedený nařízením (EU) 2016/646 snížila na 1 a upustila od „konečného faktoru shodnosti“ stanoveného na 2,1;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby uvádějí žalobci následující skutečnosti.

                  1.

                  Žalovaná se dopustila pochybení při přijímání předmětného nařízení v rámci výkonu své pravomoci, kterou na ni přenesly Evropský parlament a Rada nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (Úř. věst. 2007, L 171, s. 1), v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi. Konkrétně se jedná o:

                              —

                              porušení norem primárního i sekundárního unijního práva v oblasti životního prostředí;

                              —

                              porušení podpůrných norem práva Společenství, jako jsou obecné zásady zákazu zhoršování dosažené úrovně, obezřetnosti, prevence, působení u zdroje a zásada „znečišťovatel platí“;

                              —

                              zneužití procesních pravidel v tom smyslu, že Komise nemohla použít regulativní postup s kontrolou ke změně podstatného prvku nařízení (ES) č. 715/2007;

                              —

                              porušení podstatných náležitostí v tom smyslu, že s předmětným nařízením nebyly spojeny demokratické záruky, jaké nabízí řádný legislativní postup spolurozhodování Evropského parlamentu a Rady.

                  2.

                  Existence skutečné a nepochybné újmy a přímé příčinné souvislosti mezi jednáním Komise a tvrzenou újmou.


title: Věc T-568/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. ledna 2013 — Kokomarina v. OHIM — Euro Shoe Group (interdit de me gronder IDMG) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s uvedením Evropského společenství — Obrazová ochranná známka interdit de me gronder IDMG — Starší slovní ochranná známka Beneluxu DMG — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Zpochybnění skutečného užívání starší ochranné známky, jež bylo poprvé vzneseno před Tribunálem“ )

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. ledna 2013 — Kokomarina v. OHIM — Euro Shoe Group (interdit de me gronder IDMG)
   (Věc T-568/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s uvedením Evropského společenství - Obrazová ochranná známka interdit de me gronder IDMG - Starší slovní ochranná známka Beneluxu DMG - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Zpochybnění skutečného užívání starší ochranné známky, jež bylo poprvé vzneseno před Tribunálem)
   2013/C 46/32
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kokomarina (Concarneau, Francie) (zástupce: C. Charrière-Bournazel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Euro Shoe Group (Beringen, Belgie) (zástupce: I. Vernimme, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 21. července 2011 (věc R 1814/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Euro Shoe Unie a Kokomarina.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Kokomarina se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 13, 14.1.2012.


title: Věc T-232/11: Žaloba podaná dne 4. května 2011 — Stichting Greenpeace Nederland a PAN Europe v. Komise

text:
               2.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/19

         Žaloba podaná dne 4. května 2011 — Stichting Greenpeace Nederland a PAN Europe v. Komise
   (Věc T-232/11)
   2011/C 194/31
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Stichting Greenpeace Nederland (Amsterodam, Nizozemí) a Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brusel, Belgie) (zástupce: B. Kloostra, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

               —

               určit, že rozhodnutí Komise ze dne 1. března 2011 (Ares (2011)223668) je v rozporu s nařízením (ES) č. 1367/2006 (1);

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 1. března 2011 (Ares (2011)223668);

               —

               uložit Komisi, aby ve lhůtě stanovené Tribunálem posoudila opodstatněnost žádosti o vnitřní přezkum ze dne 20. prosince 2010;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

               1)

               V rámci prvního žalobního důvodu žalobci tvrdí, že žalovaná byla povinna provést na základě jejich žádosti vnitřní přezkum směrnice 2010/77/EU (2), jelikož uvedená směrnice není obecně závazným aktem, jak uvedla žalovaná, ale je aktem obsahujícím konkrétní a individuální rozhodnutí na základě individuálních žádostí dotčených výrobců.

               2)

               V rámci druhého žalobního důvodu žalobci tvrdí, že napadené rozhodnutí je v rozporu s nařízením (ES) č. 1367/2006, jelikož směrnice 2010/77/EU obsahuje několik individuálních správních aktů, kterými se rozhoduje o individuálních žádostech. Jelikož uvedená směrnice nebyla přijata Komisí jakožto zákonodárným orgánem, je dále třeba v rámci této směrnice zajistit přístup k právní ochraně.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. L 264, s. 13).

      (2)  Směrnice Komise 2010/77/EU ze dne 10. listopadu 2010, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS, pokud jde o data konce platnosti zařazení určitých účinných látek do přílohy I (Úř. věst. L 293, s. 48).


title: Výmaz věci T-259/99

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/33

         Výmaz věci T-259/99 (1)

   (2005/C 19/69)

      (Jednací jazyk: nizozemština)

   Usnesením ze dne 9. listopadu 2004 rozhodl předseda druhého senátu Soudu prvního stupně Evropských společenství o výmazu věci T- 259/99, Tankstation Jagt B.V. proti Komisi Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 6, 8.1.2000.


title: Věc C-182/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 30. dubna 2008 – GLAXO Wellcome GmbH & Co. v. Finanzamt München II

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 30. dubna 2008 – GLAXO Wellcome GmbH & Co. v. Finanzamt München II
   (Věc C-182/08)
   (2008/C 197/09)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: GLAXO Wellcome GmbH & Co.

      Žalovaný: Finanzamt München II
   Předběžné otázky
   Brání článek 52 Smlouvy o ES (nyní článek 43 ES) nebo článek 73b Smlouvy o ES (nyní článek 56 ES) úpravě členského státu, podle které je v rámci vnitrostátního systému započtení korporační daně vyloučen vliv snížení hodnoty podílů rozdělením zisku na vyměřovací základ daně, když daňový poplatník oprávněný k započtení korporační daně nabude podíl na kapitálové společnosti s neomezenou daňovou povinností od vlastníka podílu, který nemá právo k započtení, zatímco v návaznosti na nabytí od vlastníka podílu vede takové snížení hodnoty ke snížení vyměřovacího základu daně nabyvatele?


title: Věc C-13/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 16. ledna 2015 – Cdiscount SA v. Ministère public

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 16. ledna 2015 – Cdiscount SA v. Ministère public
      (Věc C-13/15)
      (2015/C 107/28)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour de cassation

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Cdiscount SA

         Odpůrce: Ministère public

         Předběžná otázka

      Brání ustanovení článků 5 až 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu (1) tomu, aby byla za všech okolností zakázána snížení ceny, která nejsou vypočtena ve vztahu k referenční ceně stanovené právními předpisy, bez ohledu na to, jaký mohou mít vliv na rozhodnutí průměrného spotřebitele?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. L 149, s. 22).


title: Věc C-96/08: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. dubna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Pest Megyei Bíróság — Maďarská republika) — CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft. v. Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály ( „Svoboda usazování — Přímé daně — Příspěvek na odborné vzdělávání — Vyměřovací základ příspěvku, který hradí podniky usazené v tuzemsku — Započtení mzdových nákladů na zaměstnance zaměstnané v organizační složce v jiném členském státu — Dvojí zdanění — Možnost snížení hrubé částky příspěvku“ )

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. dubna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Pest Megyei Bíróság — Maďarská republika) — CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft. v. Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály
   (Věc C-96/08) (1)

   („Svoboda usazování - Přímé daně - Příspěvek na odborné vzdělávání - Vyměřovací základ příspěvku, který hradí podniky usazené v tuzemsku - Započtení mzdových nákladů na zaměstnance zaměstnané v organizační složce v jiném členském státu - Dvojí zdanění - Možnost snížení hrubé částky příspěvku“)
   2010/C 148/06
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Pest Megyei Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: CIBA Speciality Chemicals Central and Eastern Europe Szolgáltató, Tanácsadó és Keresdedelmi Kft.

      Žalovaný: Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Pest Megyei Bíróság — Výklad článků 43 ES a 48 ES — Právní úprava, podle které se při určení základu pro příspěvek na odborné vzdělávání podniku se sídlem v tuzemsku zohledňují mzdové náklady na pracovníky zaměstnané v organizační složce v jiném členském státu, i když je dotčený podnik povinen z důvodu zaměstnávání těchto pracovníků platit obdobný příspěvek v takovém jiném členském státu

      Výrok

   Články 43 ES a 48 ES brání právní úpravě členského státu, podle které je podnik, jehož sídlo se nachází v tomto členském státu, povinen platit takový příspěvek, jako je příspěvek na odborné vzdělávání, jehož výše se vypočte na základě jeho mzdových nákladů včetně mzdových nákladů týkajících se organizační složky tohoto podniku, která má sídlo v jiném členském státu, pokud takový podnik v praxi není s to v souvislosti s takovou organizační složkou využívat možnosti stanovené uvedenou právní úpravou ke snížení uvedeného příspěvku nebo k nim mít přístup.

      (1)  Úř. věst. C 142, 7.6.2008.


title: Věc C-111/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. března 2011 Ignacio Ruipérezem Aguirrem a ATC Petition proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 20. ledna 2011 ve věci T-487/10, Ignacio Ruipérez Aguirre a ATC Petition v. Evropská komise

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/9

         Kasační opravný prostředek podaný dne 3. března 2011 Ignacio Ruipérezem Aguirrem a ATC Petition proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 20. ledna 2011 ve věci T-487/10, Ignacio Ruipérez Aguirre a ATC Petition v. Evropská komise
   (Věc C-111/11 P)
   2011/C 319/15
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Ignacio Ruipérez Aguirre a ATC Petition (zástupkyně: M. J. Sánchez González, abogada)

      Další účastnice řízení: Evropská komise
   Usnesením ze dne 14. července 2011 Soudní dvůr (šestý senát) kasační opravný prostředek zamítl.


title: Věc T-211/17: Žaloba podaná dne 6. dubna 2017 – Amplexor Luxembourg v. Komise

text:
               3.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/31

         Žaloba podaná dne 6. dubna 2017 – Amplexor Luxembourg v. Komise
   (Věc T-211/17)
   (2017/C 213/42)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Amplexor Luxembourg Sàrl (Bertrange, Lucembursko) (zástupce: J.-F. Steichen, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil tuto žalobu za přípustnou;

               —

               zrušil rozhodnutí Úřadu pro publikace Evropské unie ze dne 13. února 2017 ve věci samé;

               —

               potažmo zrušil zadávací řízení č. 10651;

               —

               uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení;

               —

               žalobkyni ponechal všechna ostatní práva, žalobní důvody a žaloby.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Projednávaná žaloba zní na zrušení rozhodnutí Úřadu pro publikace Evropské unie ze dne 13. února 2017 v rozsahu, v němž řadí žalobkyni na druhé místo v zadávacím řízení č. AO 10651 – Zpracování oznámení pro zveřejnění v „Dodatku k Úřednímu věstníku Evropské unie“ (Úř. věst. S) (Úř. věst. 2016/S 143-258115).
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení pravidel a zásad práva Evropské unie, jelikož Úřad pro publikace Evropské unie tím, že nabídl uchazečům, kteří v okamžiku nabídky nebyli smluvními partnery Úřadu, možnost obdržet vyšší finanční prostředky na financování nákladů na převzetí, zjevně porušil zásadu rovnosti. Podle názoru žalobkyně takový přístup, kromě toho, že je velmi diskriminační, vážně narušuje jak raison d'être, tak samotné základy postupů zadávání veřejných zakázek.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci.


title: Věc T-299/11: Žaloba podaná dne 6. června 2011 — European Dynamics Luxembourg a další v. OHIM

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/37

         Žaloba podaná dne 6. června 2011 — European Dynamics Luxembourg a další v. OHIM
   (Věc T-299/11)
   2011/C 232/64
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: European Dynamics Luxembourg (Ettelbrück, Lucembursko) Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) a European Dynamics Belgium SA (Brusel, Belgie) (zástupci: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí OHIM, které bylo žalobkyním oznámeno dopisem ze dne 28. března 2011, že nabídka, již žalobkyně předložily v rámci veřejného nabídkového řízení č. AO/021/10 pro „Externí služby týkající se řízení programů a projektů a technických konzultací v oblasti informačních technologií (PMTC)“, byla vybrána jako nabídka třetího dodavatele v kaskádovém mechanismu, jakož i všechna související rozhodnutí OHIM, včetně rozhodnutí, která zadávají danou zakázku prvnímu a druhému dodavateli v rámci kaskády;

               —

               uložit OHIM náhradu škody ve výši 6 500 000 EUR, která žalobkyním vznikla z důvodu dotčeného nabídkového řízení;

               —

               dále uložit OHIM náhradu škody ve výši 650 000 EUR, která žalobkyním vznikla z důvodu ztráty šance a poškození jejich reputace a hodnověrnosti;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi v souvislosti s touto žalobou, a to i v případě zamítnutí žaloby.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobkyně předkládají čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 100 odst. 2 nařízení č. 1605/2002 (1). Žalobkyně zejména tvrdí, že došlo k porušení povinnosti uvést odůvodnění, neboť jim nebylo podáno dostatečné odůvodnění nebo vysvětlení, a namítají, že nebyly zveřejněny přednosti úspěšných uchazečů.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení zadávací dokumentace v rozsahu, v němž byla při hodnocení nabídek zohledněna kritéria, která nebyla v zadávací dokumentaci uvedena.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení a neurčitých a nepodložených poznámek hodnotící komise.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z diskriminačního zacházení s uchazeči, nedodržení kriterií pro vyloučení v případě vítězných uchazečů, porušení čl. 93 odst. 1 písm. f), článků 94 a 96 nařízení č. 1605/2002 a článků 133a a 134b nařízení č. 2342/2002 (2), jakož i porušení zásady řádné správy. Žalobkyně mají za to, že druhý vítězný uchazeč měl být vyloučen.

      (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04 s. 74 - 121).

      (2)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 145 - 215).


title: Věc C-103/15 P: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 21. ledna 2016 – Internationaler Hilfsfonds eV v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Přístup k dokumentům orgánů Evropské unie — Akce na pomoc rozvojovým zemím — Odepření přístupu k některým dokumentům ve spise týkajícím se smlouvy ‚LIEN 97-2011‘ — Splnění povinností vyplývajících z rozsudku Tribunálu“

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/2

         Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 21. ledna 2016 – Internationaler Hilfsfonds eV v. Evropská komise
   (Věc C-103/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Přístup k dokumentům orgánů Evropské unie - Akce na pomoc rozvojovým zemím - Odepření přístupu k některým dokumentům ve spise týkajícím se smlouvy ‚LIEN 97-2011‘ - Splnění povinností vyplývajících z rozsudku Tribunálu“)
   (2016/C 136/03)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Internationaler Hilfsfonds eV (zástupce: H.-H. Heyland, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: P. Costa de Oliveira a T. Scharf, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Internationaler Hilfsfonds eV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 302, 14. 9. 2015.


title: Věc T-128/13: Žaloba podaná dne 1. března 2013 — Vicente Gandia Pla v. OHIM — Tesco Stores (MARQUES DE CHIVÉ)

text:
               27.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 123/21

         Žaloba podaná dne 1. března 2013 — Vicente Gandia Pla v. OHIM — Tesco Stores (MARQUES DE CHIVÉ)
   (Věc T-128/13)
   2013/C 123/35
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vicente Gandia Pla, SA (Chiva, Španělsko) (zástupce: I. Temiño Ceniceros, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Tesco Stores Ltd (Cheshunt, Spojené království)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil toto odvolání i s přílohami za přípustné;

               —

               zrušil rozhodnutí R 854/2012-1 prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 13. prosince 2012;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „MARQUES DE CHIVÉ“ pro výrobky zařazené do tříd 29, 32 a 33 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 571 415

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: přihláška slovní ochranné známky „MARQUES DE CHIVE“ č. 1 520 720 ve Spojeném království pro výrobky zařazené do třídy 33.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky vůči přihlášce pro výrobky zařazené do třídy 33

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí přihlášky pro výrobky zařazené do třídy 33

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-40/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Amsterdam (Nizozemsko) dne 25. ledna 2013 — X AG a další v. Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam

text:
               27.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 123/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Amsterdam (Nizozemsko) dne 25. ledna 2013 — X AG a další v. Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam
   (Věc C-40/13)
   2013/C 123/12
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof Amsterdam

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: X AG, X1 Holding, X2 Holding GmbH, X3 Holding BV, D1 BV, D2 BV, D3 BV

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam

      Předběžné otázky

               1)

               Dochází k omezení svobody usazování ve smyslu článku 43 ES ve spojení s článkem 48 ES, jestliže je daňovým dlužnicím odepřeno použití nizozemské právní úpravy daňové jednotky na činnosti a majetek sesterských společností se sídlem v Nizozemsku [X3 Holding], [D1] a[D2]?
               Je v tomto rámci a z hlediska cílů, které nizozemská právní úprava daňové jednotky sleduje (viz body 4.13.7 až 4.13.9), postavení společností [X3 Holding], [D1] a[D2] objektivně srovnatelné (viz body 4.13.11 až 4.13.13) se i) situací sesterských společností se sídlem v Nizozemsku, které se nerozhodly pro začlenění do daňové jednotky se svou společnou mateřskou společností (svými společnými mateřskými společnostmi) se sídlem v Nizozemsku, a jakožto sesterské společnosti společně tedy stejně tak jako daňové dlužnice nemají přístup k právní úpravě daňové jednotky, nebo se ii) situací sesterských společností se sídlem v Nizozemsku, které se společně se svou společnou mateřskou společností (svými společnými mateřskými společnostmi) se sídlem v Nizozemsku rozhodly vytvořit daňovou jednotku se svou mateřskou společností (svými mateřskými společnostmi), a jejichž činnosti a majetek jsou tudíž — na rozdíl od činností a majetku daňových dlužnic — daňově konsolidovány?

               2)

               Má pro zodpovězení první věty první otázky navíc význam (viz bod 4.13.13), zda mají dotčené společnosti i) — jako je tomu v případě společností [D1] a [D2] — společnou (přímou) mateřskou společnost v jiném členském státě nebo ii) — jako je tomu v případě společnosti [X3 Holding] na straně jedné a společností [D1] a [D2] na straně druhé — různé (přímé) mateřské společnosti v jiném členském státě, takže o společnou (nepřímou) mateřskou společnost těchto různých společností jde až na vyšší úrovni struktury holdingu, která se však nenachází v tomto jiném členském státě?

               3)

               Pouze pokud a v rozsahu, ve kterém je odpověď na první větu první otázky kladná: Lze takové omezení v tomto případě odůvodnit naléhavými důvody obecného zájmu, zejména nutností zachování daňové soudržnosti, včetně zabránění jednostrannému a dvojstrannému dvojímu zohlednění ztrát […]?

               4)

               Pouze pokud a v rozsahu, ve kterém je odpověď na třetí otázku kladná: Má být takové omezení v tomto případě pokládáno za přiměřené […]?


title: Věc F-143/06: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 12. července 2007 – Continolo v. Komise (Veřejná služba — Úředníci — Důchody — Převod nároku na důchod — Zjevná nepřípustnost)

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/58

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 12. července 2007 – Continolo v. Komise
   (Věc F-143/06) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Převod nároku na důchod - Zjevná nepřípustnost)
   (2007/C 211/108)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Donato Continolo (Duino-Aurisina, Itálie) (zástupci: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz a R. Albelice, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Martin a M. Velardo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Veřejná služba – Zrušení rozhodnutí Komise, kterým se přiznává a vypořádává nárok na důchod žalobce v rozsahu, ve kterém celkově nebonifikuje období od 11. června 1981 do 1. března 1983, kdy měl pracovní volno z osobních důvodů.
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Každý účastník ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 20, 27.1.2007, s. 41.


title: Věc T-242/05: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 5. září 2006 – AEPI v. Komise ( Autorská práva a jim příbuzná práva — Řízení pro nesplnění povinnosti — Odložení žaloby podané jednotlivcem — Žaloba na neplatnost — Nepřípustnost )

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/36

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 5. září 2006 – AEPI v. Komise
   (Věc T-242/05) (1)

   („Autorská práva a jim příbuzná práva - Řízení pro nesplnění povinnosti - Odložení žaloby podané jednotlivcem - Žaloba na neplatnost - Nepřípustnost“)
   (2006/C 281/63)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias (AEPI AE) (Maroussi, Řecko) (zástupce: T. Asprogerakas-Grivas, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: T. Christoforou a F. Castillo de la Torre, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 20. dubna 2005 o nezahájení řízení pro nesplnění povinnosti proti Řecké republice, jakož i návrh na rozhodnutí ve věci
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 205, 20.8.2005.


title: Věc T-385/10: Usnesení Tribunálu ze dne 19. května 2011 — ArcelorMittal Wire France a další v. Komise

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/29

         Usnesení Tribunálu ze dne 19. května 2011 — ArcelorMittal Wire France a další v. Komise
   (Věc T-385/10) (1)

   2011/C 204/53
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc C-437/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bari (Itálie) dne 22. září 2014 – trestní řízení proti Nicolu Seminariovi

text:
               15.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 448/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bari (Itálie) dne 22. září 2014 – trestní řízení proti Nicolu Seminariovi
   (Věc C-437/14)
   (2014/C 448/08)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Bari

      Účastník původního trestního řízení

   Nicola Seminario

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 49 a následující SFEU a článek 56 a následující SFEU, jak jsou vyloženy v rozsudku Soudního dvora Evropské unie ze dne 16. února 2012 [ve spojených věcech C-72/10 a C-77/10], vykládány v tom smyslu, že brání vyhlášení zadávacího řízení na udělení koncesí platných po kratší dobu, než byly koncese udělované v minulosti, když bylo uvedené zadávací řízení vyhlášeno za účelem nápravy důsledků plynoucích z nezákonného vyloučení určitého počtu subjektů z předchozích zadávacích řízení?

               2)

               Musí být článek 49 a následující SFEU a článek 56 a následující SFEU, jak jsou vyloženy ve výše uvedeném rozsudku Soudního dvora Evropské unie, vykládány v tom smyslu, že brání možnosti, aby byla kratší doba platnosti koncesí udělovaných v zadávacím řízení, než byla doba platnosti koncesí udělovaných v minulosti dostatečně odůvodněná požadavkem stejného uplynutí doby platnosti koncesí?

               3)

               Musí být článek 49 a následující SFEU a článek 56 a následující SFEU, jak jsou vyloženy ve výše uvedeném rozsudku Soudního dvora Evropské unie, vykládány v tom smyslu, že brání stanovení povinnosti bezplatně postoupit užití hmotného a nehmotného majetku, který tvoří síť provozování her a sběru sázek, v případě ukončení činnosti z důvodu uplynutí doby platnosti koncese nebo z důvodu rozhodnutí o zániku nebo odnětí?


title: Věc T-816/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. února 2016 – Tayto Group v. OHIM – MIP Metro (REAL HAND COOKED) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství REAL HAND COOKED — Starší národní obrazová ochranná známka real QUALITY — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Zneužití pravomoci — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Články 64, 75, 76 a 83 nařízení č. 207/2009“

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. února 2016 – Tayto Group v. OHIM – MIP Metro (REAL HAND COOKED)
   (Věc T-816/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství REAL HAND COOKED - Starší národní obrazová ochranná známka real QUALITY - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Zneužití pravomoci - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Články 64, 75, 76 a 83 nařízení č. 207/2009“)
   (2016/C 118/34)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tayto Group Ltd (Corby, Spojené království) (zástupci: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: J.-C. Plate a R. Kaase, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 6. října 2014 (věc R 842/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG et Tayto Group Ltd.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Tayto Group Ltd ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 56, 16.2.2015.


title: Věc C-112/06: Žaloba podaná dne  24. února 2006  – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               20.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/4

         Žaloba podaná dne 24. února 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-112/06)
   (2006/C 121/07)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: M. Konstantinidis)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               a)

               určil, že Řecká republika tím, že nepřijala opatření nezbytná k zajištění toho,

                           —

                           aby byl odpad na skládkách v Mesomouri a Kouroupitos na Krétě odstraňován bez ohrožení lidského zdraví a životního prostředí;

                           —

                           aby byl odpad na skládkách v Mesomouri a Kouroupitos předán soukromému nebo veřejnému zařízení, které odpad sbírá, nebo podniku, který provádí odstraňování odpadu;

                           —

                           aby skládka v Mesomouri, která neobdržela povolení k pokračování provozu, ukončila provoz co nejdříve a aby byl dodržen nezbytný postup následné péče a správy,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 4 a 8 směrnice 75/442/EHS o odpadech, ve znění směrnice 91/156/EHS, a z čl. 14 písm. b) směrnice 99/31/ES o skládkách odpadů;

               b)

               uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1)

               Žalobkyně má za to, že při odstraňování odpadů uložením na skládky v Mesomouri a Kouroupitos jsou porušovány povinnosti, které pro Řeckou republiku vyplývají z článků 4 a 8 směrnice 75/442/EHS o odpadech (1), ve znění směrnice 91/156/EHS (2), a z čl. 14 písm. b) směrnice 99/31/ES (3) o skládkách odpadů.

               2)

               Pokud jde o nekontrolované místo k uložení odpadů v Mesomouri, závěry zprávy expertů Komise ukázaly, že uložení 90 000 tun odpadů ohrožuje lidské zdraví a může poškodit životní prostředí. Komise krom toho zdůrazňuje, že řecké orgány nepřijaly opatření nezbytná k zajištění toho, aby byl odpad uložený na skládce v Mesomouri předán soukromému nebo veřejnému zařízení, které odpad sbírá, nebo podniku, který provádí odstraňování odpadu.
               Komise dodává, že řecké orgány rozhodly, že provoz skládky v Mesomouri musí být ukončen, přičemž za zásadní považují její rekonstrukci a stanovení konkrétních požadavků na následnou péči o místo a jeho správu. Toto rozhodnutí však neobsahuje žádný konkrétní časový plán přizpůsobení místa a dosud nebylo provedeno z důvodu nedostatku prostředků na tyto účely.

               3)

               Pokud jde o bývalou skládku v Kouroupitos, zpráva expertů Komise ukázala, že tato skládka nebyla rekonstruována, a zdůraznila možná rizika pro lidské zdraví a životní prostředí. Zpráva konkrétněji uvádí: 1) odplavení velké části zeminy pokrývající odpady, 2) nedostatečnou stabilitu a odolnost vůči opotřebení a 3) spalování stávajícího odpadu na skládce, které může vést k toxickým emisím. Řecké orgány současně nepřijaly opatření nezbytná k zajištění toho, byl odpad uložený na skládce v Kouroupitos předán soukromému nebo veřejnému zařízení, které odpad sbírá, nebo podniku, který provádí odstraňování odpadu.

      (1)  Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 39; Zvl. vyd. 15/01, s. 23.

      (2)  Úř. věst. L 78, 26.3.1991, s. 32

      (3)  Úř. věst. L 182, 16.7.1999, s. 1


title: Věc C-529/06: Žaloba podaná dne 22. prosince 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/18

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-529/06)
   (2007/C 42/32)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: E. Montaguti, zmocněnec)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo nezbytné právní a správní předpisy k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES (1) ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru, a v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               —

               uložit Lucemburské velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice uplynula dne 1. července 2005.

      (1)  Úř. věst. L 345, s. 90; Zvl. vyd. 13/32, s. 701.


title: Věc C-381/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Zamora (Španělsko) dne 17. července 2015 – Javier Ángel Rodríguez Sánchez v. Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU (Banco CEISS)

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Zamora (Španělsko) dne 17. července 2015 – Javier Ángel Rodríguez Sánchez v. Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU (Banco CEISS)
   (Věc C-381/15)
   (2015/C 302/33)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Audiencia Provincial de Zamora

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Javier Ángel Rodríguez Sánchez

      Odpůrkyně: Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU (Banco CEISS)

      Předběžné otázky

               1)

               Je slučitelné s ustanovením čl. 6 odst. 1 směrnice 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (1), aby účinky prohlášení neplatnosti z důvodu zneužívající povahy klauzule o minimálním úroku obsažené ve smlouvě o hypotečním úvěru byly zpětně platné nikoli ke dni uzavření smlouvy, ale k pozdějšímu okamžiku?

               2)

               Má uplatňování zneužívající klauzule v období stanoveném španělským Tribunal Supremo za následek bezdůvodné obohacení ve prospěch smluvní strany – prodejce či poskytovatele služby, na které se nevztahuje právní úprava Společenství, když znovu nenastoluje rovnováhu plnění mezi smluvními stranami a má z něj prospěch smluvní strana, která dotčenou klauzuli prohlášenou za zneužívající do smlouvy vložila?

               3)

               Je riziko závažných obtíží pro národní hospodářství, jako je omezení uplatňování a účinků zneužívající klauzule, použitelné v případě individuální žaloby podané spotřebitelem, nebo je v případě individuální žaloby uvedeným rizikem závažných obtíží naopak riziko pro majetkové poměry spotřebitele v důsledku omezení účinků neplatné klauzule na stanovené časové období?

      (1)  Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288.


title: Věc T-276/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  25. ledna 2006  – Le Canne v. Komise ( Rozsudek zrušující rozhodnutí Komise snižující výši finanční podpory Společenství — Způsoby výkonu — Žaloba pro nečinnost — Nevydání rozhodnutí ve věci samé — Žaloba na náhradu škody )

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/16

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. ledna 2006 – Le Canne v. Komise
   (Věc T-276/03) (1)

   („Rozsudek zrušující rozhodnutí Komise snižující výši finanční podpory Společenství - Způsoby výkonu - Žaloba pro nečinnost - Nevydání rozhodnutí ve věci samé - Žaloba na náhradu škody“)
   (2006/C 74/32)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně

         :
       Azienda agricola „Le Canne“ (Porto Viro, Itálie) (zástupci: F. Mazzonetto a G. Carraro, advokáti)

      Žalovaná

         :
       Komise Evropských společenství (zástupci: L. Visaggio a E. Cattabriga, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferro, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak návrh směřující k tomu, aby bylo prohlášeno, že Komise protiprávně nepřijala opatření, která zahrnuje výkon rozsudku Soudu ze dne 5. března 2002, Le Canne v. Komise (T-241/00, Recueil, s. II-1251), a jednak návrh na náhradu škody údajně vyplývající z tohoto nepřijetí
   Výrok rozsudku

               1)

               Není namístě rozhodovat o návrhových žádáních pro nečinnost.

               2)

               Návrhová žádání na náhradu škody se zamítají.

               3)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 239, 4.10.2003.


title: Věc T-376/08 P: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. června 2009 — Nijs v. Účetní dvůr ( Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Hodnotící zpráva za období 2005/2006 — Rozhodnutí nepovýšit navrhovatele za hodnotící období 2007 — Rozhodnutí Účetního dvora o obnovení mandátu svého generálního tajemníka — Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek )

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/17

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. června 2009 — Nijs v. Účetní dvůr
   (Věc T-376/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Hodnotící zpráva za období 2005/2006 - Rozhodnutí nepovýšit navrhovatele za hodnotící období 2007 - Rozhodnutí Účetního dvora o obnovení mandátu svého generálního tajemníka - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
   2009/C 233/32
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Bart Nijs (Bereldange, Lucembursko) (zástupci: F. Rollinger a A. Hertzog, advokáti)

      Další účastník řízení: Účetní dvůr Evropských společenství (zástupci: T. Kennedy, J.-M. Stenier a G. Corstens, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 26. června 2008, Nijs v. Účetní dvůr (F-1/08, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí) a směřující ke zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Bart Nijs ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených Účetním dvorem Evropských společenství v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 22.11.2008.


title: Věc F-11/12: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 26. června 2012 — Ciora v. Komise

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/33

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 26. června 2012 — Ciora v. Komise
   (Věc F-11/12)
   2013/C 46/71
   Jednací jazyk: rumunština
   Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.


title: Spojené věci C-401/13 a C-432/13: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. ledna 2015 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Vasiliki Balazs v. Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-401/13), Casa Judeţeană de Pensii Cluj v. Attila Balazs (C-432/13) „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Sociální zabezpečení migrujících pracovníků – Nařízení (EHS) č. 1408/71 – Článek 7 odst. 2 písm. c) – Použitelnost úmluv o sociálním zabezpečení mezi členskými státy – Navrácený uprchlík pocházející z členského státu – Získání dob zaměstnání na území jiného členského státu – Žádost o přiznání dávky ve stáří – Odmítnutí“

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/5

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. ledna 2015 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Vasiliki Balazs v. Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-401/13), Casa Judeţeană de Pensii Cluj v. Attila Balazs (C-432/13)
      (Spojené věci C-401/13 a C-432/13) (1)

      („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Článek 7 odst. 2 písm. c) - Použitelnost úmluv o sociálním zabezpečení mezi členskými státy - Navrácený uprchlík pocházející z členského státu - Získání dob zaměstnání na území jiného členského státu - Žádost o přiznání dávky ve stáří - Odmítnutí“)
      (2015/C 107/05)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Curtea de Apel Cluj

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Vasiliki Balazs (C-401/13), Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-432/13)

         Žalovaní: Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-401/13), Attila Balazs (C-432/13)

         Výrok

      Článek 7 odst. 2 písm. c) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, pozměněného a aktualizovaného nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996 ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1992/2006 ze dne 18. prosince 2006, musí být vykládán v tom smyslu, že dvoustranná úmluva týkající se dávek sociálního zabezpečení státních příslušníků jednoho ze smluvních států, jež měli postavení politických uprchlíků na území jiného smluvního státu, která byla uzavřena v okamžiku, kdy některý z těchto smluvních států ještě nepřistoupil k Unii, a která není uvedena v příloze III tohoto nařízení, nezůstává použitelnou na situaci politických uprchlíků navrácených do státu původu před uzavřením dvoustranné úmluvy a vstupem uvedeného nařízení v platnost.

         (1)  Úř. věst. C 298, 12.10.2013.


title: Věc T-216/10: Žaloba podaná dne 10. května 2010 — Monster Cable Products v. OHIM — Live Nation (Music) UK Ltd (MONSTER ROCK)

text:
               17.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/25

         Žaloba podaná dne 10. května 2010 — Monster Cable Products v. OHIM — Live Nation (Music) UK Ltd (MONSTER ROCK)
   (Věc T-216/10)
   2010/C 195/39
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Monster Cable Products, Inc. (Brisbane, USA) (zástupci: O. Günzel a W. von der Osten-Sacken, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Live Nation (Music) UK Ltd (Londýn, Spojené království)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 24. února 2010 ve věci R 216/2009-1 v rozsahu, v němž bylo zamítnuto odvolání;

               —

               zamítnout námitku č. B 754335 proti přihlášce ochranné známky Společenství č. 3333804 „Monster Rock“ jako celek; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „MONSTER ROCK“ pro výrobky zařazené do třídy 9

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka Spojeného království „MONSTERS OF ROCK“ pro výrobky zařazené do třídy 16 zapsaná pod č. 1313176; slovní ochranná známka Spojeného království „MONSTERS OF ROCK“ pro výrobky zařazené do třídy 25 zapsaná pod č. 1313177; slovní ochranná známka Spojeného království „MONSTERS OF ROCK“ pro výrobky zařazené do třídy 26 zapsaná pod č. 1313178; slovní ochranná známka Spojeného království „MONSTERS OF ROCK“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 9, 16, 25, 41 a 43 zapsaná pod č. 2299141; ochranná známka „MONSTERS OF ROCK“ všeobecně známá (ve smyslu článku 6bis Pařížské úmluvy) v 15 starých členských státech; nezapssaná ochranná známka „MONSTERS OF ROCK“ užívaná v obchodním styku v 15 starých členských státech; obchodní firma „MONSTERS OF ROCK“ užívaná v obchodním styku v 15 starých členských státech

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Potvrdilo námitku ve vztahu ke všem sporným výrobkům a zamítlo přihlášku jako celek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, protože odvolací senát: i) nesprávně posoudil totožnost/podobnost výrobků, ii) nevzal v úvahu rozdíly mezi ochrannými známkami, a to zejména jejich koncepční rozdíly a iii) nepodařilo se mu zjistit rozsah ochrany staršího označení


title: Výmaz věci C-256/04

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/32

         Výmaz věci C-256/04 (1)

   (2005/C 217/65)

      (Jednací jazyk: řečtina)

   Usnesením ze dne 16. června 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-256/04: Komise Evropských společenství proti Řecké republice.

      (1)  Úř. věst. C 239, 25.9.2004.


title: Věc T-317/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. září 2014 – Holcim (Romania) v. Komise „Mimosmluvní odpovědnost — Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů — Odpovědnost za zaviněné protiprávní jednání — Odmítnutí Komise poskytnout informace a zakázat veškeré transakce týkající se údajně odcizených emisních povolenek — Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům — Objektivní odpovědnost“

text:
               3.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 388/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. září 2014 – Holcim (Romania) v. Komise
   (Věc T-317/12) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Odpovědnost za zaviněné protiprávní jednání - Odmítnutí Komise poskytnout informace a zakázat veškeré transakce týkající se údajně odcizených emisních povolenek - Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům - Objektivní odpovědnost“)
   2014/C 388/13
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Holcim (Romania) SA (Bukurešť, Rumunsko) (zástupce: L. Arnauts, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Mifsud-Bonnici a E. White, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na náhradu škody, která údajně vznikla žalobkyni v důsledku toho, že jí Komise neposkytla informace o povolenkách na emise skleníkových plynů, které jí byly údajně odcizeny a nezakázala veškeré transakce týkající se těchto povolenek, podaná v rámci subjektivní odpovědnosti a dále návrh na náhradu škody v rámci objektivní odpovědnosti

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Holcim (Romania) SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 287, 22.9.2012.


title: Věc T-42/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. září 2008 – Williams v. Komise ( Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Přípravné dokumenty k přijetí směrnice 2001/18/ES o GMO — Částečné odepření přístupu — Implicitní odepření přístupu — Výjimky týkající se ochrany obchodních zájmů, mezinárodních vztahů a rozhodovacího procesu — Povinnost uvést odůvodnění )

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/16

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. září 2008 – Williams v. Komise
   (Věc T-42/05) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Přípravné dokumenty k přijetí směrnice 2001/18/ES o GMO - Částečné odepření přístupu - Implicitní odepření přístupu - Výjimky týkající se ochrany obchodních zájmů, mezinárodních vztahů a rozhodovacího procesu - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2008/C 272/29)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Rhiannon Williams (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Crosby, C. Bryant, solicitors, a R. Lang, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Docksey a P. Costa de Oliveira, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 19. listopadu 2004, kterým byla částečně zamítnuta žádost žalobkyně o přístup k určitým dokumentům týkajícím se přípravných prací na předpisech o geneticky modifikovaných organismech
   Výrok rozsudku

               1)

               O legalitě rozhodnutí Komise ze dne 19. listopadu 2004, kterým byl Rhiannon Williams částečně odepřen přístup k některým dokumentům týkajícím se přípravných prací na právních předpisech týkajících se geneticky modifikovaných organismů (GMO), již není třeba rozhodovat v části, která obsahuje implicitní odepření přístupu k přípravným dokumentům Komise, pocházejícím z generálního ředitelství (GŘ) „Obchod“ a týkajícím se přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS.

               2)

               Rozhodnutí Komise ze dne 19. listopadu 2004 se zrušuje v části, kterou byl implicitně odepřen přístup k přípravným dokumentům k přijetí směrnice 2001/18, které nepocházejí z GŘ „Obchod“.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Komise ponese vlastní náklady řízení a polovinu nákladů vynaložených R. Williams.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005.


title: Věc T-527/09: Usnesení Tribunálu ze dne 31. ledna 2012 — Ayadi v. Komise ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření proti určitým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem — Nařízení (ES) č. 881/2002 — Vyškrtnutí zúčastněného ze seznamu dotčených osob a subjektů — Žaloba na neplatnost — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/23

         Usnesení Tribunálu ze dne 31. ledna 2012 — Ayadi v. Komise
   (Věc T-527/09) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření proti určitým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem - Nařízení (ES) č. 881/2002 - Vyškrtnutí zúčastněného ze seznamu dotčených osob a subjektů - Žaloba na neplatnost - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2012/C 89/37
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Chafiq Ayadi (Dublin, Irsko) (zástupci: původně B. Emmerson, QC, S. Cox, barrister, a H. Miller, solicitor, poté E. Grieves, barrister, a E. Miller)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: E. Paasivirta, T. Scharf a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: E. Finnegan a R. Szostak, zmocněci)

      Předmět věci

   Žádost o právní pomoc podaná před podáním žaloby směřující k částečnému zrušení nařízení (ES) č. 954/2009 ze dne 13. října 2009, kterým se po sto čtrnácté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem (Úř. věst. L 269, s. 20).

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí ve věci samé se nevydá.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů vynaložených Ch. Ayadim a dále bude povinna uhradit pokladně Tribunálu částky poskytnuté z důvodu právní pomoci.

               3)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 148, 5.6.2010.


title: Věc C-524/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 17. října 2011 — Lowlands Design Holding BV, další účastník řízení: Minister van Financiën

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/28

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 17. října 2011 — Lowlands Design Holding BV, další účastník řízení: Minister van Financiën
      (Věc C-524/11)
      (2012/C 25/47)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci původního řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Lowlands Design Holding BV

         Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Minister van Financiën

         Předběžné otázky

      Jak je třeba vykládat podpoložky KN 6209 20 a 6211 42, jakož i podpoložku KN 9404 30, vzhledem k sazebnímu zařazení zboží pro kojence a malé děti, jako je to, o kterém se zde pojednává?