title: Věc T-65/11: Žaloba podaná dne 28. ledna 2011 — Recombined Dairy System v. Komise

text:
               2.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/25

         Žaloba podaná dne 28. ledna 2011 — Recombined Dairy System v. Komise
   (Věc T-65/11)
   2011/C 103/43
   Jednací jazyk: dánština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Recombined Dairy System A/S (Horsens, Dánsko) (zástupci: T. K. Kristjánsoon a T. Gønge, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit čl. 1 odst. 2 a 4 rozhodnutí Evropské komise ze dne 12. listopadu 2010 [věc K(2010) 7692 (REC 03/08)] adresovaného dánským celním orgánům, SKAT, kterým konstatovala, že v případě částky 1 406 486,06 EUR (10 492 385,99 DKK) je zaúčtování dovozního cla uvedeného v žádosti dánského království ze dne 6. října 2008 po propuštění zboží odůvodněné a že v případě částky 1 234 365,24 EUR (9 208 364,69 DKK) je prominutí dovozního cla uvedeného v žádosti Dánského království ze dne 6. října 2008 neodůvodněné;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Závěr Komise, že zaúčtování předmětného dovozního cla po propuštění zboží je odůvodněné a jeho prominutí neodůvodněné, se zakládá na posouzení toho, zda se jedná o chybu ze strany celních orgánů podle článku 236 a čl. 220 odst. 2 písm. b) a o zvláštní okolnosti podle článku 239 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1).
   Komise v napadeném rozhodnutí shledala:

               —

               že nedošlo k chybě ze strany celních orgánů, pokud jde o dva výrobky, k nimž žalobkyně získala závazné informace o sazebním zařazení zboží (dále jen „ZISZZ“),

               —

               že došlo k chybě ze strany celních orgánů, pokud jde o výrobek, k němuž celní orgány žalobkyni uvedly, že ZISZZ není nutná, protože žalobkyně má k dispozici ZISZZ pro výrobek, který je z celního hlediska totožný, a

               —

               že nedošlo k chybě ze strany celních orgánů u dalších dvou výrobků, k nimž žalobkyně nepožádala o ZISZZ vzhledem k tomu, že tyto výrobky byly z celního hlediska totožné s výrobky, pro které již žalobkyně získala ZISZZ.

         Komise dále shledala, že se v případě obou výrobků, kterých se týkají ZISZZ, a v případě výrobku, k němuž bylo uvedeno, že ZISZZ není nutná, jedná o zvláštní okolnosti, zatímco se o zvláštní okolnosti nejedná v případě zbývajících dvou výrobků, k nimž žalobkyně nepožádala o ZISZZ.
   Na podporu své žaloby uplatnila žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               Podle prvního žalobního důvodu se celní orgány dopustily chyby u všech pěti výrobků, a to ve vztahu k celému období, neboť zařazení zboží celními orgány pod číslo 3504 ve vydaných ZISZZ přivedlo žalobkyni oprávněně k domněnce, že zařazení do tohoto čísla je správné.

               2)

               Podle druhého žalobního důvodu jsou v případě dvou výrobků, pro které nebylo požádáno o ZISZZ, dány zvláštní okolnosti, protože skutečnost, že celní orgány se zpětným účinkem změnily výklad celního sazebníku (2), který předtím po dlouhou dobu používaly, překračuje rámec běžného profesního a obchodního rizika.

      (1)  Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307.

      (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382).


title: Věc T-130/06: Žaloba podaná dne  3. května 2006  – Drax Power a další v. Komise

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/27

         Žaloba podaná dne 3. května 2006 – Drax Power a další v. Komise
   (Věc T-130/06)
   (2006/C 165/54)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníce řízení

      Žalobkyně: Drax Power Ltd (Selby, Spojené království), Great Yarmouth Power Ltd (Swindon, Spojené království), International Power Plc (Londýn, Spojené království), Npower Copgen Ltd (Swindon, Spojené království), RWE Npower Plc (Swindon, Spojené království), ScottishPower Generation Ltd (Glasgow, Spojené království), Scottish and Southern Energy Plc (Perth, Spojené království) (zástupci: I. Glick, QC, a M. Cook, Barrister)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K (2006) 426 konečné ze dne 22. února 2006 o navrhované změně národního alokačního plánu na přidělení povolenek na emise skleníkových plynů oznámeného Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Spojené království oznámilo dne 10. listopadu 2004 Komisi svůj úmysl změnit svůj předběžný národní alokační plán na přidělení povolenek na emise skleníkových plynů. Rozhodnutí Komise, které prohlásilo navrhovanou změnu za nepřípustnou, bylo napadeno Spojeným královstvím a bylo následně zrušeno Soudem prvního stupně v jeho rozsudku T-178/05 (1).
   V důsledku tohoto zrušení přijala Komise nové rozhodnutí, v němž usoudila, že navrhovaná změna je nepřípustná. Uvedené rozhodnutí je nyní napadáno žalobkyněmi.
   Žalobkyně vlastní přímo nebo prostřednictvím dceřiných společností zařízení na výrobu elektřiny, na které se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (2). Navrhovaná změna národního alokačního plánu by měla za následek, že by žalobkyně obdržely podstatně více povolenek, než mají v současnosti přiděleno.
   Žalobkyně na podporu své žaloby uvádí, že napadené rozhodnutí je v rozporu s rozsudkem Soudu prvního stupně ve věci T-178/05 a že o otázkách vznesených v napadeném rozhodnutí již bylo pravomocně rozhodnuto.
   Podle žalobkyň Komise zastává nesprávný názor, že datum 30. září 2004 uvedené v čl. 11 odst. 1 uvedené směrnice je konečnou lhůtou a že členské státy nemohou po této lhůtě navrhovat změny svých národních alokačních plánů, s výjimkou změn vyžadovaných rozhodnutím Komise.
   Žalobkyně kromě toho uvádějí, že obavy vyjádřené v souvislosti s fungováním obchodování s emisními kvótami jsou přehnané a nemohou odůvodnit odmítnutí navrhované změny.

      (1)  Rozsudek Soudu, Spojené království v. Komise, (T-178/05, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí).

      (2)  Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/007, s. 631.


title: Věc C-197/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour constitutionnelle (Belgie) dne 28. dubna 2011 — Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele v. Vlámská vláda

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour constitutionnelle (Belgie) dne 28. dubna 2011 — Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele v. Vlámská vláda
   (Věc C-197/11)
   2011/C 211/25
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour constitutionnelle

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele

      Žalovaná: Vlámská vláda

      Vedlejší účastníci řízení: Collège de la Commission communautaire française, Gouvernement de la Communauté française, Conseil des ministres

      Předběžná otázka

   Musí být články 21, 45, 49, 56 a 63 Smlouvy o fungování Evropské unie a články 22 a 24 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (1) vykládány v tom smyslu, že brání uplatnění režimu zavedenému Knihou 5 vyhlášky Vlámského regionu ze dne 27. března 2009 o politice v oblasti půdy a nemovitostí nazvanou „Žít ve svém regionu“, která podmiňuje v určitých obcích označených jako cílové převod pozemků a staveb na nich zřízených prokázáním dostatečného vztahu k obci ze strany nabyvatele nebo nájemce ve smyslu čl. 5.2.1 odst. 2 vyhlášky?

      (1)  Úř. věst. L 158, s. 77, Zvl. vyd. 05/05, s. 46.


title: Věc C-91/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) dne 17. února 2012 — Skatteverket v. PFC Clinic AB

text:
               21.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) dne 17. února 2012 — Skatteverket v. PFC Clinic AB
   (Věc C-91/12)
   2012/C 118/31
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Skatteverket

      Odpůrkyně: PFC Clinic AB

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 132 odst. 1 písm. b) a c) směrnice o DPH (1) vykládat tak, že uvedené osvobození od daně se vztahuje na takové služby jako jsou služby, o které jde v této věci, které spočívají v:

                           a)

                           kosmetické chirurgii,

                           b)

                           kosmetické léčbě?

               2)

               Je pro toto posouzení relevantní, zda jsou chirurgie nebo léčba prováděny za účelem prevence nebo léčby nemocí, fyzických vad nebo zranění?

               3)

               Pokud je třeba zohlednit účel, může být vzato v úvahu, jak chápe účel zákroku pacient?

               4)

               Je pro toto posouzení relevantní, zda je zákrok prováděn osobami oprávněnými k výkonu lékařského zdravotnického povolání nebo že takové osoby rozhodují o jeho účelu?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1).


title: Věc T-481/10: Usnesení Tribunálu ze dne 11. dubna 2011 — Département du Gers v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Životní prostředí a ochrana lidského zdraví — Geneticky modifikované potraviny a krmiva — Neexistence osobního dotčení — Nepřípustnost“ )

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/11

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. dubna 2011 — Département du Gers v. Komise
   (Věc T-481/10) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Životní prostředí a ochrana lidského zdraví - Geneticky modifikované potraviny a krmiva - Neexistence osobního dotčení - Nepřípustnost)
   2011/C 173/26
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Département du Gers (Francie) (zástupci: S. Mabile a J. P. Mignard, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Bianchi a L. Pignataro, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2010/429/EU ze dne 28. července 2010 o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici MON 88017 x MON 810 (MON-88Ø17-3 x MON-ØØ81Ø-6), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh, podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 (Úř. věst. L 201, s. 46; Zvl. vyd. 13/32, s. 432).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Département du Gers ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               O návrhu Evropského parlamentu, Rady Evropské Unie, Région Centre, Région Picardie, Département de la Haute-Garonne, Région Bretagne, Région Poitou-Charentes, Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, Région Bourgogne, Région Midi-Pyrénées, Région Auvergne, Région Pays de la Loire, Région Rhône-Alpes, Département des Côtes d’Armor, Région Île de France a Région Nord-Pas-de-Calais na vstup do řízení jako vedlejší účastníci řízení není třeba rozhodnout.

      (1)  Úř. věst. C 346, 18.12.2010.


title: Věc T-671/11: Žaloba podaná dne 22. prosince 2011 — IPK International v. Komise

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/18

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2011 — IPK International v. Komise
   (Věc T-671/11)
   2012/C 65/33
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: C. Pitschas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 14. října 2011 [ENTR/R1/HHO/lsa — entr.r.1 (2011) 1183091] v rozsahu, ve kterém žalobkyni přiznává pouze úroky ve výši 158 618,27 eur;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobkyně uvádí, že žalovaná porušila článek 266 SFEU, jelikož nesprávně vypočetla výši kompenzačních úroků a úroků z prodlení, které má zaplatit na základě rozsudku Tribunálu ze dne 15. dubna 2011 ve věci T-297/05, IPK International v. Komise.


title: Věc C-417/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. srpna 2011 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (pátého rozšířeného senátu) vydanému dne 8. června 2011 ve věci T-86/11, Bamba v. Rada

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. srpna 2011 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (pátého rozšířeného senátu) vydanému dne 8. června 2011 ve věci T-86/11, Bamba v. Rada
   (Věc C-417/11 P)
   2011/C 311/35
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop, B. Driessen a E. Dumitriu-Segnana, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Nadiany Bamba, Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Rada navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek vydaný Tribunálem (pátým rozšířeným senátem) dne 8. června 2011 ve věci T-86/11, Bamba v. Rada;

               —

               vyjádřil se s konečnou platností k otázkám, které jsou předmětem tohoto kasačního opravného prostředku a zamítl žalobu Nadiany Bamba jako neopodstatněnou a

               —

               uložil Nadianě Bamba náhradu nákladů řízení vynaložených Radou v prvním stupni a v rámci tohoto kasačního opravného prostředku

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Rada uplatňuje dva důvody na podporu svého kasačního opravného prostředku.
   Navrhovatelka hlavně uvádí, že odůvodnění poskytnuté v napadených aktech odpovídá požadavkům článku 296 SFEU, a že se v důsledku toho Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že rozhodl, že napadené akty jsou nedostatečně odůvodněné. Rada totiž poskytla v bodech odůvodnění napadených aktů podrobný popis zvláště závažné situace na Pobřeží slonoviny, který odůvodňoval opatření přijatá proti určitým osobám a entitám. Dále Rada jasně uvedla důvody, pro které má za to, že Nadiany Bamba musí být předmětem dotyčných omezujících opatření.
   Podpůrně Rada uvádí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že v rámci svého posouzení dodržení povinnosti odůvodnění nezohlednil kontext, který je Nadianě Bamba dobře znám, ve kterém byly přijaty napadené akty.


title: Věc T-115/14: Žaloba podaná dne 17. února 2014 – Aceitera General Deheza v. Rada

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/58

         Žaloba podaná dne 17. února 2014 – Aceitera General Deheza v. Rada
   (Věc T-115/14)
   2014/C 112/75
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Aceitera General Deheza SA (General Deheza, Argentina) (zástupci: J. F. Bellis a R. Luff, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1194/2013 ze dne 19. listopadu 2013 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie (Úř. věst. L 315, s. 2) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že se orgány svým závěrem, že došlo ke zkreslení cen sójových bobů a sójového oleje, odůvodňujícímu uplatnění čl. 2 odst. 5 druhého pododstavce základního antidumpingového nařízení (1), dopustily zjevně nesprávného posouzení skutkových okolností.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že čl. 2 odst. 5 druhý pododstavec základního antidumpingového nařízení se podle výkladu orgánů v této věci nemůže použít na dovozy ze země, která je členem WTO, neboť je neslučitelný s antidumpingovou dohodou WTO.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že při posuzování újmy nebyli v rozporu s čl. 3 odst. 7 základního antidumpingového nařízení zohledněni činitelé, kteří prolamují příčinnou souvislost mezi tvrzenou újmou a údajně dumpingovými dovozy.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, s. 51).


title: Věc T-416/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2012 — Yoshida Metal Industry v. OHIM — Pi Design a další (Znázornění plochy s černými puntíky) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Společenství znázorňující plochu s černými puntíky — Tvar výrobku, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku — Článek 7 odst. 1 písm. e) bod ii) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/11

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2012 — Yoshida Metal Industry v. OHIM — Pi Design a další (Znázornění plochy s černými puntíky)
   (Věc T-416/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Společenství znázorňující plochu s černými puntíky - Tvar výrobku, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku - Článek 7 odst. 1 písm. e) bod ii) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 184/19
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (Tsubame-shi, Japonsko) (zástupci: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Pi-Design AG (Triengen, Švýcarsko), Bodum France (Neuilly-sur-Seine, Francie) a Bodum Logistics A/S (Billund, Dánsko) (zástupkyně: H. Pernez, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 20. května 2010 (věc R 1237/2008-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Pi-Design AG, Bodum France a Bodum Lostgistics A/S na jedné straně a Yoshida Metal Industry Co. Ltd. na druhé straně.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 20. května 2010 (věc R 1237/2008-1) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Yoshida Metal Industry Co. Ltd.

               3)

               Pi-Design AG, Bodum France a Bodum Logistics A/S ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 328, 4.12.2010.


title: Věc F-35/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 29. června 2010 — Visser-Fornt Raya v. Evropský policejní úřad (Europol) ( „Veřejná služba — Zaměstnanci Europolu — Neprodloužení smlouvy — Smlouva na dobu neurčitou — Článek 6 služebního řádu zaměstnanců Europolu — Zásada dodržení práva na obhajobu“ )

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/68

      Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 29. června 2010 — Visser-Fornt Raya v. Evropský policejní úřad (Europol)
      (Věc F-35/09) (1)

      (Veřejná služba - Zaměstnanci Europolu - Neprodloužení smlouvy - Smlouva na dobu neurčitou - Článek 6 služebního řádu zaměstnanců Europolu - Zásada dodržení práva na obhajobu)
      (2010/C 288/127)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Maria Teresa Visser-Fornt Raya (Haag, Nizozemsko) (zástupci: původně P. de Casparis, advokátka, poté W. J. Dammingh a N. D. Dane, advokáti)

         Žalovaný: Evropský policejní úřad (Europol) (zástupci: D. Neumann a D. El Khoury, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem a R. Van der Houtem, advokáty)

         Předmět věci

      Zrušení rozhodnutí ze dne 12. června 2008, kterým byla žalobkyně informována o nemožnosti nabídnout jí trvalé zaměstnání, jakož i rozhodnutí ze dne 7. ledna 2009, kterým byla zamítnuta její stížnost podaná proti prvnímu rozhodnutí

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí ze dne 12 června 2008, kterým Evropský policejní úřad (Europol) odmítl uzavřít s M. Visser-Fornt Raya smlouvu na dobu neurčitou, se zrušuje.

                  2)

                  Europolu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 167, 18.7.2009, s. 26.


title: Věc C-226/06: Žaloba podaná dne  17. května 2006  – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/21

         Žaloba podaná dne 17. května 2006 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-226/06)
   (2006/C 165/39)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Rozet a I. Kaufmann-Bühler, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Francouzská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s článkem 2, čl. 10 odst. 1 a čl. 12 odst. 3 a 4 směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci1, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice, jakož i z článků 10 a 249 ES;

               —

               uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 89/391/EHS uplynula dne 31. prosince 1992.
   Komise vytýká Francouzské republice, že nesplnila svoje povinnosti na základě článku 2, čl. 10 odst. 1 a čl. 12 odst. 3 a 4 směrnice 89/39 (1) tím, že nepřijala všechny předpisy nezbytné pro její náležité provedení do francouzského práva.

      (1)  Úř. věst. L 183, s. 1.


title: Věc T-262/17: Žaloba podaná dne 30. dubna 2017 – Metrans v. Komise a INEA

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/47

         Žaloba podaná dne 30. dubna 2017 – Metrans v. Komise a INEA
   (Věc T-262/17)
   (2017/C 239/60)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Metrans a.s. (Praha, Česká republika) (zástupce: A. Schwarz, advokát)

      Žalované: Evropská komise a Výkonná agentura pro inovace a sítě (INEA)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil s okamžitou platností položku označenou kódem 2015-CZ-TM-0330-M s názvem Multimodální kontejnerový terminál Paskov, fáze III, a položku označenou kódem 2015-CZ-TM-0406-W s názvem Intermodální terminál Mělník, fáze 2 a 3, v příloze prováděcího rozhodnutí Komise ze dne 5. srpna 2016, kterým se stanoví seznam návrhů vybraných pro získání finanční pomoci EU v rámci odvětví dopravy Nástroje pro propojení Evropy (Connecting Europe Facility, CEF), na základě výběrových řízení zahájených dne 5. listopadu 2015 v rámci víceletého pracovního programu;

               —

               zrušil grantovou dohodu v rámci odvětví dopravy CEF č. INEA/CEF/TRAN/M2015/1133813 uzavřenou mezi Výkonnou agenturou pro inovace a sítě (INEA) a společností Advanced World Transport a.s. (AWT) (související s akcí 2015-CZ-TM-0330-M s názvem Multimodální kontejnerový terminál Paskov), nebo podpůrně tuto dohodu prohlásil za neplatnou, nebo nařídil agentuře INEA ukončit tuto dohodu týkající se terminálu Paskov;

               —

               zrušil grantovou dohodu v rámci odvětví dopravy CEF č. INEA/CEF/TRAN/M2015/1138714 uzavřenou mezi agenturou INEA a společností České přístavy, a. s. (související s akcí 2015-CZ-TM-0406-W s názvem Intermodální terminál Mělník, fáze 2 a 3), nebo podpůrně tuto dohodu prohlásil za neplatnou, nebo nařídil agentuře INEA ukončit tuto dohodu týkající se terminálu Mělník;

               —

               uložil agentuře INEA a Komisi, aby společně a nerozdílně nahradily žalobkyni náklady řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené opatření porušuje základní zásady unijních smluv týkající se ochrany volného trhu a hospodářské soutěže na vnitřním trhu.

                           —

                           Žalobkyně zejména tvrdí, že vytvoření a zajištění fungování vnitřního trhu jsou základními zásadami a povinnostmi, na nichž je založena Unie (článek 26 SFEU). Všechna opatření přijatá Unií musí být vždy v souladu s touto vymezující zásadou a veškerá opatření, která jsou v rozporu s touto zásadou, musí být vždy přijata odpovídajícím a podpůrným způsobem.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené opatření porušuje článek 93 SFEU a další články SFEU (články 3, 26, 93, 107, 119, čl. 170 odst. 2, čl. 171 odst. 1, protokol 8 a jeho článek 1, protokol 27)

                           —

                           Žalobkyně zejména tvrdí, že napadené opatření představuje podporu, která neodpovídá potřebě koordinace dopravy.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že napadené opatření porušuje nařízení (EU) č. 1316/2013 a nařízení (EU) č. 1315/2013 a související právní předpisy.

                           —

                           Žalobkyně zejména tvrdí, že poskytnutí grantů nesplňovalo všechny nezbytné podmínky (i kdyby bylo v souladu s jinými unijními právními předpisy), a proto granty neměly být poskytnuty.


title: Věc C-37/16: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. ledna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Minister Finansów v. Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP) „Řízení o předběžné otázce — Daně — Společný systém daně z přidané hodnoty — Zdanitelná plnění — Pojem ‚poskytnutí služby za úplatu‘ — Platba poplatků organizacím pro kolektivní správu autorských práv a práv s nimi souvisejících z titulu spravedlivé odměny — Vyloučení“

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/7

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. ledna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Minister Finansów v. Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP)
   (Věc C-37/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Společný systém daně z přidané hodnoty - Zdanitelná plnění - Pojem ‚poskytnutí služby za úplatu‘ - Platba poplatků organizacím pro kolektivní správu autorských práv a práv s nimi souvisejících z titulu spravedlivé odměny - Vyloučení“)
   (2017/C 070/11)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Minister Finansów

      Odpůrce: Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP)

      za přítomnosti: Prokuratura Generalna, Stowarzyszenie Zbiorowego Zarządzania Prawami Autorskimi Twórców Dzieł Naukowych i Technicznych Kopipol, Stowarzyszenie Autorów i Wydawców Copyright Polska

      Výrok

   Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2010/45/EU ze dne 13. července 2010, musí být vykládána v tom smyslu, že nositelé práv na rozmnožování neposkytují službu ve smyslu této směrnice výrobcům a dovozcům prázdných nosičů a záznamových a rozmnožovacích zařízení, z nichž organizace pro kolektivní správu autorských práv a práv s nimi souvisejících vybírají na účet těchto nositelů práv, avšak vlastním jménem, poplatky z titulu prodeje těchto zařízení a nosičů.

      (1)  Úř. věst. C 145, 25.4.2016.


title: Věc T-449/10: Žaloba podaná dne 20. září 2010 — ClientEarth a další v. Komise

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/45

         Žaloba podaná dne 20. září 2010 — ClientEarth a další v. Komise
   (Věc T-449/10)
   ()
   2010/C 346/90
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ClientEarth (Londýn, Spojené království), Transport & Environment (Brusel, Belgie), European Environmental Bureau (Brusel, Belgie) a BirdLife International (Cambridge, Spojené království) (zástupce: S. Hockman, QC)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyň

               —

               zrušit napadené rozhodnutí ze dne 20. července 2010, představující zamítavou odpověď ve smyslu čl. 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 1049/2001 (1), kterým Komise zamítla přístup k některým dokumentům obsahujícím informace o životním prostředí;

               —

               uložit Komisi, aby bez prodlení a bez dalších úprav poskytla přístup ke všem požadovaným dokumentům uvedeným během jejího přezkumu žádosti ze dne 2. dubna 2010 a potvrzující žádosti ze dne 8. června 2009, s výjimkou dokumentů chráněných absolutní výjimkou podle čl. 4 odst. 1 nařízení č. 1049/2001;

               —

               uložit žalované podle článku 87 jednacího řádu Tribunálu náhradu nákladů řízení vynaložených žalobci, a případnými vedlejšími účastníky řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobci domáhají podle článku 263 SFEU zrušení implicitního rozhodnutí Komise, kterým byla zamítnuta žádost žalobců o přístup k určitým dokumentům obsahujícím informace o životním prostředí o emisích skleníkových plynů z výroby biopaliv, které Komise vytvořila nebo má v držení v rámci zprávy stanovené v čl. 19 odst. 6 směrnice 2009/28/ES (2).
   Žalobci zakládají svou žalobu na následujících žalobních důvodech.
   Zaprvé porušila Komise čl. 7 odst. 3 a čl. 8 odst. 2 nařízení č. 1049/2001, neboť neuvedla pro prodloužení lhůt, kterých využila dne 27. dubna 2010 a dne 29. června 2010, žádné podrobné odůvodnění.
   Zadruhé porušila Komise čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 nařízení č. 1049/2001, neboť neuvedla podrobné odůvodnění k neprovedenému zveřejnění každého dokumentu. Dne 20. července 2010, na konci lhůty předepsané nařízením, odmítla Komise vydání dokumentů, na které se vztahovala žádost a navzdory požadavkům nařízení a judikatury nepodala podrobné odůvodnění nezveřejnění.
   Zatřetí porušila žalovaná článek 4 nařízení (ES) č. 1049/2001, neboť neprovedla konkrétní a individuální přezkum obsahu každého dokumentu. Komise neprovedla do 20. července 2010, tj. do konce lhůty předepsané nařízením, konkrétní a individuální přezkum a nesdělila či nekonstatovala, zda spadají dokumenty nebo jejich části pod výjimku z obecného pravidla, že všechny dokumenty je třeba zpřístupnit.
   Začtvrté porušila Komise čl. 7 a 8 nařízení č. 1049/2001 a článek 6 nařízení č. 1367/2006 (3), neboť nerespektovala právní povinnosti během dvoustupňového správního řízení. Komise totiž odmítla vydat dokumenty nebo uplatnit výjimky, odůvodňující jejich nezveřejnění.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (Úř. věst. L 140, s. 16).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. L 264, s. 13)


title: Výmaz věci T-347/04

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/45

         Výmaz věci T-347/04 (1)

   (2005/C 182/83)

      (Jednací jazyk: francouzština)

   Usnesením ze dne 24. května 2005 rozhodl předseda třetího senátu Soudu prvního stupně Evropských společenství o výmazu věci T-347/04, Pascal Millot proti Komisi Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004


title: Věc C-649/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 19. prosince 2016 – Peter Valach a další v. Waldviertler Sparkasse Bank AG a další

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 19. prosince 2016 – Peter Valach a další v. Waldviertler Sparkasse Bank AG a další
   (Věc C-649/16)
   (2017/C 104/40)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Peter Valach, Alena Valachová, Europa SC ZV II a.s., Europa SC LV a.s., VAV Parking a.s., Europa SC BB a.s., Byty A s.r.o

      Žalovaní: Waldviertler Sparkasse Bank AG, Československá obchodná banka a.s., město Banská Bystrica

      Předběžné otázky

   Je třeba čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1) vykládat tak, že se žaloba na náhradu škody z titulu deliktní odpovědnosti podaná držiteli podílů na společnosti, která je dlužníkem v úpadku – jimiž je první žalobce a druhá žalobkyně – a projektovými společnostmi, které mají s dlužníkem v úpadku obchodní vztahy – jako je tomu v případě třetí až sedmé žalobkyně – proti členům věřitelského výboru z důvodu jejich protiprávního jednání při hlasování o restrukturalizačním plánu v insolvenčním řízení, týká insolvenčního řízení ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení č. 1215/2012 a je proto vyloučena z věcné působnosti tohoto nařízení?

      (1)  Úř. věst. L 351, s. 1.


title: Věc T-666/11: Žaloba podaná dne 27. prosince 2011 — Budziewska v. OHIM — Puma AG Rudolf Dassler Sport (vyobrazení Pumy)

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/14

         Žaloba podaná dne 27. prosince 2011 — Budziewska v. OHIM — Puma AG Rudolf Dassler Sport (vyobrazení Pumy)
   (Věc T-666/11)
   2012/C 109/32
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Danuta Budziewska (Łódź, Polsko) (zástupce: J. Masłowski, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Puma AG Rudolf Dassler Sport (Herzogenaurach, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 23. září 2011 ve věci R 1137/2010-3, kterým bylo zamítnuto odvolání žalobkyně směřující proti rozhodnutí, kterým byl (průmyslový) vzor prohlášen za neplatný,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: (průmyslový) vzor (vyobrazení pumy) zapsaný pro žalobkyni pod číslem 697016-0001 a dne 2. května 2007 zveřejněný ve Věstníku ochranných známek Společenství

      Majitelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: přihláška (průmyslového) vzoru nesplňuje ani pojmové znaky definice (průmyslového) vzoru ve smyslu čl. 3 písm. a), ani podmínky stanovené v článcích 4 až 9 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (Úř. věst. L 3, 5.1.2002, s. 1; Zvl. vyd.13/27 s. 142); další důvody neplatnosti vyplynuly z čl. 25 odst. 1 písm. c), d), e), f) a g) téhož nařízení

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí stížnosti

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 6 odst. 1 nařízení č. 6/2002 odmítnutím individuální povahy (průmyslového) vzoru přihlašovaného žalobkyní


title: Věc C-283/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice, Family Division (England and Wales) dne 23. května 2016 – M. S. v. P. S.

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice, Family Division (England and Wales) dne 23. května 2016 – M. S. v. P. S.
   (Věc C-283/16)
   (2016/C 279/27)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: M. S.

      Odpůrce: P. S.

      Předběžné otázky

               1)

               Přeje-li si osoba oprávněná z výživného v členském státě výkonu dosáhnout výkonu soudního rozhodnutí vydaného v její prospěch v jiném členském státě, poskytuje jí kapitola IV nařízení Rady (ES) č. 4/2009 ze dne 18. prosince 2008 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a o spolupráci ve věcech vyživovacích povinností (Úř. věst. 2009, L 7, s. 1) (nařízení o vyživovacích povinnostech) právo podat návrh na výkon rozhodnutí přímo k příslušnému orgánu dožádaného členského státu?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, má být kapitola IV nařízení o vyživovacích povinnostech vykládána v tom smyslu, že každý členský stát je povinen zavést postup nebo mechanismus umožňující přiznat toto právo?


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 27. ledna 2005 ve věci C-15/03: Komise Evropských společenství proti Rakouské republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 75/439/EHS — Nakládání s odpadními oleji — Přednostní zpracovávání regenerací)

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 27. ledna 2005
   ve věci C-15/03: Komise Evropských společenství proti Rakouské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 75/439/EHS - Nakládání s odpadními oleji - Přednostní zpracovávání regenerací)
   (2005/C 82/03)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-15/03, Komise Evropských společenství (zmocněnci: J. Grunwald a M. Konstantinidis) proti Rakouské republice (zmocněnci: E. Riedl, M. Hauer a E. Wolfslehner), podporované Finskou republikou (zmocněnkyně: T. Pynnä) a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska (zmocněnec: K. Manji, ve spolupráci s M. Demetriou), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 14. ledna 2003, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta (zpravodaj), C. Gulmann, G. Arestis a J. Klučka, soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada, vydal dne 27. ledna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Rakouská republika tím, že nepřijala opatření nezbytná pro přednostní zpracovávání odpadních olejů regenerací, pokud to technická, hospodářská a organizační omezení umožňují, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 75/439/EHS ze dne 16. června 1975 o nakládání s odpadními oleji, ve znění směrnice Rady 87/101/EHS ze dne 22. prosince 1986.

               2)

               Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Finská republika a Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou své náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 8.3.2003.


title: Věc F-80/13: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 11. prosince 2014 – CZ v. ESMA „Veřejná služba — Přijetí do zaměstnání — Dočasní zaměstnanci — Prodloužení zkušební doby — Propuštění na konci zkušební doby“

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/47

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 11. prosince 2014 – CZ v. ESMA
   (Věc F-80/13) (1)

   („Veřejná služba - Přijetí do zaměstnání - Dočasní zaměstnanci - Prodloužení zkušební doby - Propuštění na konci zkušební doby“)
   (2015/C 034/55)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: CZ (zástupci: O. Kress a S. Bassis, advokáti)

      Žalovaný: Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) (zástupci: R. Vasileva, zmocněnkyně, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duronem advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o prodloužení zkušební doby žalobce a následného rozhodnutí o jeho propuštění, a dále návrh na náhradu údajně utrpěné újmy

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropský orgán pro cenné papíry a trhy ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené CZ.

      (1)  Úř. věst. C 325, 9.11.2013, s. 51.


title: Věc T-176/14: Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – Georgsmarienhütte v. Komise „Státní podpory — Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie a energeticky náročných podniků — Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU — Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé — Žaloba na neplatnost — Návrh na úpravu návrhových žádání — Neexistence nové skutečnosti — Nepřípustnost“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/53

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – Georgsmarienhütte v. Komise
   (Věc T-176/14) (1)

   („Státní podpory - Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie a energeticky náročných podniků - Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU - Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé - Žaloba na neplatnost - Návrh na úpravu návrhových žádání - Neexistence nové skutečnosti - Nepřípustnost“)
   (2015/C 294/64)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Georgsmarienhütte GmbH (Georgsmarienhüte, Německo) (zástupci: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci, ve spolupráci s C. Rennerem, advokátem)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Kontrolní úřad ESVO (zástupci: původně X. Lewis, M. Schneider a C. Howdle, poté X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali a C. Perrin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4424 final ze dne 18. prosince 2013 o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, pokud jde o opatření přijatá Spolkovou republikou Německo ve prospěch elektrické energie z obnovitelných zdrojů a velkých spotřebitelů energie [Státní podpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Návrh směřující k tomu, aby byla návrhová žádání projednávané žaloby upravena v tom smyslu, že se vztahují na rozhodnutí Komise C (2014) 8786 final ze dne 25. listopadu 2014 o státní podpoře SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN) Spolkové republiky Německo ve prospěch elektrické energie z obnovitelných zdrojů a velkých spotřebitelů energie, se odmítá jako nepřípustný.

               3)

               O návrzích Flachglas Torgau GmbH a Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG a Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH a Ineos Vinyls Deutschland GmbH, jakož i Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG a Wacker Chemie AG na vstup do řízení již není namístě rozhodovat.

               4)

               Georgsmarienhütte GmbH ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vzniklých Evropské komisi, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření.

               5)

               Kontrolní úřad ESVO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 142, 12.5.2014.


title: Věc T-129/04: Žaloba podaná dne 1. dubna 2004 Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               26.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/6

         Žaloba podaná dne 1. dubna 2004 Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-129/04)
   (2004/C 168/11)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 1. dubna 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG, se sídlem v Unterhaching (Německo), zastoupenou H. P. Kunzem-Hallsteinem a R. Kunzem-Hallsteinem, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje Soudu, aby:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 20. ledna 2004;

               —

               uložil žalovanému Úřadu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení

               Přihlášená ochranná známka Společenství:

               Trojrozměrná ochranná známka ve formě láhve z umělé hmoty – přihláška č. 2 579 381

               Výrobky nebo sluby:

               Výrobky tříd 29, 30 a 32 (mimo jiné rajský protlak, mléko a mléčné výrobky, majonéza, kečup, ovocné nápoje)

               Rozhodnutí napadené před odvolacím senátem:

               Zamítnutí zápisu průzkumovým referentem

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí odvolání

               Žalobní důvody:

               Porušení čl. 74 odst. 1 a článku 45 nařízení (ES) č. 40/94 (1), porušení článku 73 nařízení č. 40/94 tím, že Úřad prohlásil, že není vázán dřívějšími zápisy v členských státech, a porušení čl. 7 odst. 1 nařízení č. 40/94

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství, (Úř. věst. L 11, 14.1.1994, s. 1).


title: Věc C-229/09: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundespatentgericht — Německo) — Hogan Lovells International LLP v. Bayer CropScience AG ( Patentové právo — Přípravky na ochranu rostlin — Nařízení (ES) č. 1610/96 — Směrnice 91/414/EHS — Dodatkové ochranné osvědčení pro přípravky na ochranu rostlin — Vydání osvědčení pro produkt, na který bylo vydáno předběžné povolení k uvedení na trh )

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundespatentgericht — Německo) — Hogan Lovells International LLP v. Bayer CropScience AG
   (Věc C-229/09) (1)

   (Patentové právo - Přípravky na ochranu rostlin - Nařízení (ES) č. 1610/96 - Směrnice 91/414/EHS - Dodatkové ochranné osvědčení pro přípravky na ochranu rostlin - Vydání osvědčení pro produkt, na který bylo vydáno předběžné povolení k uvedení na trh)
   2011/C 13/16
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundespatentgericht

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Hogan Lovells International LLP

      Žalovaná: Bayer CropScience AG

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundespatentgericht — Výklad čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1610/96 ze dne 23. července 1996 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro přípravky na ochranu rostlin (Úř. věst. L 198, s. 30; Zvl. vyd. 03/19, s. 335) — Podmínky pro získání dodatkového ochranného osvědčení — Možnost získat toto osvědčení na základě dřívějšího povolení k uvedení na trh podle čl. 8 odst. 1 směrnice 91/414/EHS — Účinná látka jodosulfuron

      Výrok

   Článek 3 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1610/96 ze dne 23. července 1996 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro přípravky na ochranu rostlin je třeba vykládat v tom smyslu, že nebrání vydání dodatkového ochranného osvědčení pro přípravek na ochranu rostlin, pro který bylo vydáno předběžné povolení k uvedení na trh v souladu s čl. 8 odst. 1 směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


title: Věc T-353/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. března 2013 — Event v. OHIM — CBT Comunicación Multimedia (eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS — Starší národní slovní ochranná známka Event — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. března 2013 — Event v. OHIM — CBT Comunicación Multimedia (eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS)
   (Věc T-353/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství eventer EVENT MANAGEMENT SYSTEMS - Starší národní slovní ochranná známka Event - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 129/34
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Event Holding GmbH & Co. KG (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupci: G. Schoenen a V. Töbelmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: CBT Comunicación Multimedia, SL (Getxo, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhému odvolacího senátu OHIM ze dne 29. března 2011 (věc R 939/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Event Holding Gmbh & Co. KG a CBT Comunicación Multimedia, SL.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Event Holding GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


title: Věc C-566/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugalsko) dne 5. listopadu 2013 — Jorge Ítalo Assis dos Santos v. Banco de Portugal

text:
               1.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugalsko) dne 5. listopadu 2013 — Jorge Ítalo Assis dos Santos v. Banco de Portugal
   (Věc C-566/13)
   2014/C 31/02
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal do Trabalho de Lisboa

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Jorge Ítalo Assis dos Santos

      Žalovaná: Banco de Portugal

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 130 SFEU vykládán v tom smyslu, že ustanovení vnitrostátního práva, jímž se centrální bance daného členského státu ukládá povinnost pozastavit vyplácení třináctého a čtrnáctého důchodu (mimořádného ročního příspěvku na dovolenou a vánočního mimořádného příspěvku) pracovníkům dané banky, kteří odešli do důchodu, je v rozporu s ustanovením výše uvedeného článku, neboť představuje vměšování vlády (tedy centrálního správního orgánu) do rozhodovací pravomoci banky v oblasti její personální politiky, což je v rozporu se zásadou autonomie a nezávislosti centrálních bank?

               2)

               Musí být článek 123 SFEU vykládán v tom smyslu, že […] ustanovení vnitrostátního práva, jímž se ukládá povinnost odvést orgánu, který se nepřímo podílí na správě státu — a který podléhá Ministerstvu financí a jeho dohledu a jehož příjmy a výdaje jsou součástí státního rozpočtu — částku odpovídající mimořádným příspěvkům, jejichž vyplácení bylo pozastaveno, je v rozporu s výše uvedeným článkem 123[ SFEU], neboť porušuje zákaz financování států centrálními bankami?

               3)

               Je skutečnost, že se pozastavení vyplácení třinácté a čtrnácté platby omezuje pouze na pracovníky, kteří odešli do důchodu, a nedotýká se aktuálně aktivních pracovníků, v rozporu se zásadou rovnosti — konkrétně se zákazem diskriminace — upravené v článcích 20 a 21 Listiny základních práv Evropské unie (1)?

      (1)  Úř. věst. 2000, C 364, s. 1


title: Věc C-235/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. května 2012 H-Holding AG proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 2. března 2012 ve věci T-594/11, H-Holding AG v. Evropská komise

text:
               20.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 114/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 14. května 2012 H-Holding AG proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 2. března 2012 ve věci T-594/11, H-Holding AG v. Evropská komise
   (Věc C-235/12 P)
   2013/C 114/32
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: H-Holding AG (zástupce: R. Závodný, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise
   Soudní dvůr Evropské unie (sedmý senát) usnesením ze dne 28. února 2013 kasační opravný prostředek zamítl a rozhodl, že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek ponese své vlastní náklady řízení.


title: Věc C-333/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van België (Belgie) dne 30. června 2011 — Koninklijke Federatie van Belgische Transporteurs en Logistiek Dienstverleners (Febetra) v. Belgický stát

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van België (Belgie) dne 30. června 2011 — Koninklijke Federatie van Belgische Transporteurs en Logistiek Dienstverleners (Febetra) v. Belgický stát
   (Věc C-333/11)
   2011/C 269/60
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van Cassatie van België

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Koninklijke Federatie van Belgische Transporteurs en Logistiek Dienstverleners (Febetra)

      Žalovaný: Belgický stát

      Předběžné otázky

               1)

               Musejí být článek 37 Úmluvy TIR a čl. 454 odst. 3 druhý pododstavec nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (1) ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství, vykládány tak, že je třeba členský stát, ve kterém byly porušení předpisů nebo nesrovnalosti zjištěny, při absenci úředního zjištění místa, ve kterém byly porušení předpisů nebo nesrovnalosti spáchány, a ručitelem včas podaného důkazu opaku, považovat za členský stát, ve kterém byly porušení předpisů nebo nesrovnalosti spáchány, i když na základě místa přijetí karnetu TIR a zapečetění zboží lze bez podrobnějšího zkoumání zjistit, přes jaký členský stát na vnější hranici Společenství zboží protiprávním způsobem vstoupilo do Společenství?

               2)

               Bude-li na první otázku odpovězeno záporně, musejí být stejné články ve spojení s čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady (EHS) 92/12 (2) ze dne 25. února 1992 o všeobecném systému, vlastnictví, přepravě a kontrole zboží podléhajícího spotřební dani, vykládány tak, že členský stát na vnější hranici Společenství, do kterého zboží protiprávním způsobem vstoupilo, je oprávněn i k výběru spotřebních daní, když zboží bylo v mezidobí dopraveno do jiného členského státu, kde bylo objeveno, zabaveno a zkonfiskováno?

      (1)  Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 76, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 179.


title: Věc C-239/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hof van Beroep te Brusel ze dne 30. května 2005 ve věci B.V. B. A. Management, Training en Consultancy proti Benelux-Merkenbureau

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hof van Beroep te Brusel ze dne 30. května 2005 ve věci B.V. B. A. Management, Training en Consultancy proti Benelux-Merkenbureau
   (Věc C-239/05)
   (2005/C 217/50)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Hof van Beroep te Brusel, ze dne 30. května 2005 ve věci B.V. B. A. Management, Training en Consultancy proti Benelux-Merkenbureau, který došel kanceláři Soudního dvora dne 3. června 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Hof van Beroep te Brussel žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Musí úřad pro ochranné známky ve svém přezkoumání všech relevantních skutečností a okolností ohledně existence absolutního důvodu k zamítnutí ve svém předběžném rozhodnutí a konečném rozhodnutí o podání uvést odděleně své závěry pro každý z výrobků nebo služeb, pro které byla podána přihláška ochranné známky?

               2)

               Mohou být relevantní skutečnosti a okolnosti, které musí soud zohlednit v případě žaloby proti rozhodnutí úřadu pro ochranné známky, rozdílné v důsledku uplynutí doby mezi oběma dny rozhodnutí, nebo přísluší tomuto soudu, aby zohlednil pouze skutečnosti a okolnosti, které existovaly v okamžiku, kdy rozhodl úřad pro ochranné známky?

               3)

               Představuje výklad provedený Soudním dvorem v rozsudku Postkantoor (1) překážku k tomu, aby pravidla soudní pravomoci byla vykládána v tom smyslu, že brání tomuto soudu přihlédnout k relevantním skutečnostem a okolnostem, které se změnily, nebo se vyjádřit k rozlišovací způsobilosti ochranné známky zvláště pro každý z výrobků a služeb?

      (1)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 12. února 2004, Koniklijke KPN Nederland (C-363/99, Recueil s. I-1619)


title: Věc C-421/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 13. září 2007 – Trestní řízení proti Frede Damgaard

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/35

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 13. září 2007 – Trestní řízení proti Frede Damgaard
   (Věc C-421/07)
   (2007/C 269/60)
   Jednací jazyk: dánština
   Předkládající soud
   Vestre Landsret
   Účastník původního trestního řízení
   Frede Damgaard.
   Předběžné otázky
   Má být článek 86 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (1), ve znění pozdějších předpisů, vykládán v tom smyslu, že šíření informací třetí osobou týkající se výrobku, a zejména jeho léčebných a preventivních účinků, má být považováno za reklamu i tehdy, kdy třetí osoba jedná z vlastního podnětu a právně i fakticky zcela nezávisle na výrobci nebo na prodejci?

      (1)  Úř. věst. L 311, s. 67.


title: Věc T-648/14: Žaloba podaná dne 2. září 2014 – Infusion Brands v. OHIM (DUALTOOLS)

text:
               27.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 380/20

         Žaloba podaná dne 2. září 2014 – Infusion Brands v. OHIM (DUALTOOLS)
   (Věc T-648/14)
   2014/C 380/27
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Infusion Brands, Inc. (Myer Lake Circle Clearwater, Spojené státy americké) (zástupce: K. Piepenbrink, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. července 2014 ve věci R 398/2014-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka v bílé, černé a zelené barvě obsahující slovní prvek „DUALTOOLS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 7, 8 a 35 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 2 0 27  496

      Rozhodnutí průzkumového referenta: částečné zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-315/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. listopadu 2008 – Ercros v. OHIM – Degussa (TAI CROS) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství TAI CROS — Starší národní slovní ochranné známky CROS, SOCIEDAD ANÓNIMA CROS a ERCROS — Starší národní obrazové ochranné známky CROS — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/23

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. listopadu 2008 – Ercros v. OHIM – Degussa (TAI CROS)
   (Věc T-315/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství TAI CROS - Starší národní slovní ochranné známky CROS, SOCIEDAD ANÓNIMA CROS a ERCROS - Starší národní obrazové ochranné známky CROS - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2009/C 6/46)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ercros, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: R. Thierie, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: R. Pethke, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Soudem: Degussa GmbH, dříve Degussa AG (Düsseldorf, Německo) (zástupce: S. Schäffler, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 20. září 2006 (věc R 29/2006-1) týkajícího se námitkového řízení mezi Ercros, SA a Degussa GmbH
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Ercros SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Věc T-569/13: Žaloba podaná dne 28. října 2013 — Bimbo v. OHIM — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/25

         Žaloba podaná dne 28. října 2013 — Bimbo v. OHIM — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)
   (Věc T-569/13)
   2014/C 24/44
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bimbo, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cafe' do Brasil SpA (Melito di Napoli, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 29. srpna 2013 ve věci R 1561/2012-4;

               —

               uložil další účastnici řízení náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka v červené, zlaté, bílé a černé barvě obsahující slovní prvky „Caffè KIMBO Espresso Napoletano“ pro některé výrobky a služby zařazené do tříd 30, 32 a 43 — přihláška ochranné známky Společenství č. 4 037 933

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: španělská ochranná známka č. 291 655 k výrazu „BIMBO“ pro výrobky zařazené do třídy 30 a starší ochranná známka „BIMBO“ pro výrobky zařazené do třídy 30, která je ve Španělsku proslulá

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-257/17: Žaloba podaná dne 3. května 2017 – RE v. Komise

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/33

         Žaloba podaná dne 3. května 2017 – RE v. Komise
   (Věc T-257/17)
   (2017/C 221/46)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: RE (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil implicitní rozhodnutí Ředitelství pro bezpečnost, kterým se implicitně zamítá potvrzující žádost o přístup k dokumentům, podaná žalobcem dne 20. ledna 2017;

               —

               uložil žalované povinnost vyplatit žalobci spravedlivou a přiměřenou náhradu nemajetkové újmy, která mu byla způsobena protiprávním odmítnutím vyřídit jeho žádost o přístup k dokumentům v rozporu s ustanoveními nařízení 1049/2001 (1), a

               —

               rozhodl, že žalovaná ponese vlastní náklady tohoto řízení a nahradí náklady tohoto řízení vynaložené žalobcem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobce domáhá zrušení shora označeného napadeného implicitního rozhodnutí, a to ze dvou důvodů: zaprvé proto, že napadené rozhodnutí neobsahuje žádné odůvodnění pro nezpřístupnění 15 dokumentů, které žalobce požadoval a které nebyly zmíněny v rozhodnutí ze dne 22. prosince 2016, jímž byla zamítnuta původní žádost žalobce o přístup k dokumentům, a zadruhé proto, že nezpřístupnění ostatních dokumentů nebylo odůvodněno vůbec, respektive v každém případě nesprávně, je-li třeba odůvodnění rozhodnutí ze dne 22. prosince 2016, jímž byla zamítnuta původní žádost žalobce, považovat za odůvodnění obsaženého v napadeném implicitním rozhodnutí.
   Konečně se žalobce domáhá vyplacení odpovídající náhrady utrpěné nemajetkové újmy plynoucí z přetrvávajících průtahů na straně správního orgánu a z protiprávního odepření přístupu žalobce k dotčeným dokumentům, a to v rozporu s ustanoveními nařízení č. 1049/2001.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331)


title: Věc C-177/13 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 13. února 2014 – Marek Marszałkowski v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvky ‚Walichnowy‘ a  ‚Marko‘  — Námitka majitele slovní ochranné známky Společenství MAR-KO — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny“

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/5

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 13. února 2014 – Marek Marszałkowski v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG
   (Věc C-177/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvky ‚Walichnowy‘ a ‚Marko‘ - Námitka majitele slovní ochranné známky Společenství MAR-KO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny“)
   2014/C 184/06
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Marek Marszałkowski (zástupce: C. Sadkowski, právní poradce)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) ze dne 4. února 2013, Marszalkowski v. OHIM – Mar-Ko Fleischwaren (WALICHNOWY MARKO) (T-159/11), kterým Tribunál zamítl odvolání proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. ledna 2011 (věc R 760/2010-4), kterým bylo zrušeno rozhodnutí námitkového oddělení, jímž byla zamítnuta námitka podaná majitelem slovní ochranné známky Společenství „Mar-Ko“ pro výrobky zařazené do třídy 29 Nicejského tříděni – Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst L 78, s. 1) a čl. 48 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Marek Marszałkowski ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


title: Věc C-75/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °3 de Ávila (Španělsko) dne 11. února 2014 – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA v. Francisco Javier Rodríguez Barbero a María Ángeles Barbero Gutiérrez

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 3 de Ávila (Španělsko) dne 11. února 2014 – Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA v. Francisco Javier Rodríguez Barbero a María Ángeles Barbero Gutiérrez
   (Věc C-75/14)
   2014/C 135/28
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Ávila

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA

      Žalovaní: Francisco Javier Rodríguez Barbero a María Ángeles Barbero Gutiérrez

      Předběžné otázky

               1)

               Pokud vnitrostátní soud zjistí existenci zneužívající klauzule týkající se úroků z prodlení v rámci hypotečního úvěru, musí na základě směrnice Rady 93/13/EHS (1) ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách, a zejména s čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice, a za účelem zajištění ochrany spotřebitelů a uživatelů v souladu se zásadou rovnocennosti a zásadou efektivity konstatovat, že klauzule je neplatná a její obsah není závazný, nebo musí naopak ustanovení o úrocích zmírnit tím, že vrátí věc oprávněnému nebo poskytovateli úvěru za účelem přepočtení úroků.

               2)

               Stanoví druhé přechodné ustanovení zákona č. 1/2013 ze dne 14. května 2013 jasné omezení ochrany zájmů spotřebitele tím, že implicitně ukládá soudu povinnost ustanovení o úrocích z prodlení, které je zneužívající povahy, zmírnit tím, že přepočítá sjednaný úrok a zachová v platnosti ustanovení, které mělo zneužívající povahu, namísto konstatování, že dané ustanovení je neplatné a není tedy pro spotřebitele závazné.

               3)

               Je druhé přechodné ustanovení zákona č. 1/2013 ze dne 14. května 2013 v rozporu se směrnicí Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách, a zejména s čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice, když brání uplatnění zásady rovnocennosti a zásady efektivity v oblasti ochrany spotřebitele a předchází použití sankce neplatnosti a nezávaznosti na ustanovení o úrocích z prodlení – u kterých je konstatována zneužívající povaha – sjednaných ve smlouvách o hypotečním úvěru uzavřených před vstupem v platnost zákona č. 1/2013 ze dne 14. května 2013.

      (1)  Úř. věst. L 95, s. 29


title: Věc C-226/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 16. května 2011 — Expedia Inc. v. Autorité de la concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 16. května 2011 — Expedia Inc. v. Autorité de la concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV
   (Věc C-226/11)
   2011/C 211/32
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Expedia Inc.

      Odpůrci: Autorité de la concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 101 odst. 1 SFEU a čl. 3 odst. 2 nařízení č. 1/2003 (1) vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž stíhal a sankcionoval dohody, rozhodnutí o sdružení podniků či jednání ve vzájemné shodě, které mohou ovlivnit obchod mezi členskými státy, ale nedosahují prahových hodnot stanovených Evropskou komisí v jejím oznámení ze dne 22. prosince 2001 o dohodách menšího významu, které výrazně neomezují hospodářskou soutěž podle čl. 81 odst. 1 smlouvy o založení Evropského společenství (de minimis) (Úř. věst. C 368, s. 13; Zvl. vyd. 08/02, s. 125), jak na základě čl. 101 odst. 1 SFEU, tak na základě vnitrostátního práva hospodářské soutěže?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003, L 1, s. 1).


title: Věc F-26/15: Žaloba podaná dne 16. února 2015 – ZZ v. Parlament

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/44

         Žaloba podaná dne 16. února 2015 – ZZ v. Parlament
   (Věc F-26/15)
   (2015/C 127/62)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým se zamítá žádost žalobce o přiznání příspěvku na zařízení v návaznosti na jeho přestěhování z Jemenu do Bruselu, kde bydlí jeho manželka, s níž žijí odděleně, jakož i návrh na uložení žalovanému povinnosti vyplatit žalobci tento příspěvek na zařízení spolu s úroky.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit napadené rozhodnutí ze dne 15. dubna 2014;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 17. listopadu 2014;

               —

               uložit Evropskému parlamentu povinnost vyplatit žalobci příspěvek na zařízení ve výši jednoho základního měsíčního platu, navýšený o úroky plynoucí od dat splatnosti těchto částek na základě přílohy VII služebního řádu;

               —

               uložit žalovanému náhradu všech nákladů řízení.


title: Věc F-44/14: Žaloba podaná dne 16. května 2014 – ZZ v. Rada

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/46

         Žaloba podaná dne 16. května 2014 – ZZ v. Rada
   (Věc F-44/14)
   2014/C 212/59
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Rady nepovýšit žalobce do platové třídy AD13 a přiznání náhrady škody za údajně utrpěnou morální újmu.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí Rady nepovýšit žalobce do platové třídy AD13, jak vyplývá ze seznamu zveřejněného dne 26. září 2013, jakož i z odpovědi orgánu oprávněného ke jmenování na stížnost ze dne 7. února 2014;

               —

               přiznat žalobci náhradu morální újmy ve výši 10  000 eur;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-28/12: Žaloba podaná dne 29. března 2012 — ZZ v. Komise

text:
               16.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 174/31

         Žaloba podaná dne 29. března 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-28/12)
   2012/C 174/50
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým byla implicitně zamítnuta žádost žalobce směřující k tomu, aby zaprvé z lékařské zprávy ze dne 28. února 2008 byla odstraněna jedna věta, zadruhé, aby takto opravená lékařská zpráva byla zaslána lékaři vybranému žalobcem a zatřetí, aby obecně ze spisu týkajícího se pracovního úrazu byla odstraněna jakákoliv informace týkající se skutečnosti — která je podle tvrzení žalobce nepravdivá — že bylo nakonec prokázáno, že prášek, s nímž měl žalobce přijít do kontaktu, byl bílým prachem pocházejícím z jednoho výtisku časopisu, který měl předplacen.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí o zamítnutí žádosti podané žalobcem dne 23. prosince 2010;

               —

               v nezbytném rozsahu zrušit rozhodnutí o zamítnutí stížnosti ze dne 10. července 2011 podané proti rozhodnutí o zamítnutí žádosti ze dne 23. prosince 2010;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-414/16: Žaloba podaná dne 31. července 2016 – Drex Technologies v. Rada

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/20

      Žaloba podaná dne 31. července 2016 – Drex Technologies v. Rada
      (Věc T-414/16)
      (2016/C 364/18)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Drex Technologies SA (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobkyninu žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

                  —

                  vzhledem k tomu zrušil rozhodnutí (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016 a akty, kterými se toto rozhodnutí provádí, v tom rozsahu, ve kterém se týkají žalobkyně;

                  —

                  uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby vznáší žalobkyně pět žalobních důvodů, které jsou v podstatě totožné nebo obdobné jako žalobní důvody vznášené v rámci věci T-411/16, Syriatel Mobile Telecom v. Rada.


title: Věc T-94/10: Žaloba podaná dne 17. února 2010 — Rütgers Germany a další v. ECHA

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/64

         Žaloba podaná dne 17. února 2010 — Rütgers Germany a další v. ECHA
   (Věc T-94/10)
   2010/C 113/96
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Německo), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgie), Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Česká republika), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španělsko) Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo- Vizcaya, Španělsko) (zástupci: K. Van Maldegem, R. Cana, advokáti a P. Sellar, solicitor)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA)

      Návrhové žádání žalobkyň

               —

               prohlásit žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               částečně zrušit napadený akt v rozsahu, v němž se týká látky anthracenový olej;

               —

               uložit ECHA náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhají zrušení rozhodnutí Evropské agentury pro chemické látky (dále jen „ECHA“) (ED/68/2009), kterým byla látka anthracenový olej (č. CAS 90640-80-5) (dále jen „anthracenový olej“) označena jakožto látka splňující kritéria stanovená v článku 57 písm. d) a e) nařízení ES č. 1907/2006 (1) (dále jen „REACH“), na základě článku 59 REACH.
   Podle napadeného rozhodnutí, které bylo žalobkyním sděleno prostřednictvím tiskové zprávy ECHA, byla látka anthracenový olej zařazena mezi 14 nových chemických látek na Seznamu látek vzbuzujících zvlášť velké obavy ke schválení (dále jen „LZVO“) pro případné zahrnutí do přílohy XIV nařízení REACH. Důvody uvedenými v napadeném rozhodnutí k označení látky anthracenový olej jakožto LZVO jsou, že je látka karcinogenní a rovněž perzistentní, bioakumulativní a toxická (dále jen „PTB“) a vysoce perzistentní a vysoce bioakumulativní (dále jen „vPvB“) na základě kritérií uvedených v příloze XIII nařízení REACH.
   Žalobkyně mají za to, že napadený akt porušuje pravidla stanovená nařízením REACH použitelná pro označování LZVO a na podporu své žaloby vznášejí čtyři žalobní důvody.
   Zaprvé žalobkyně uvádějí, že je rozhodnutí protiprávní vzhledem k tomu, že bylo přijato v rozporu se základními procesními požadavky. Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že dokumentace, na níž byl napadený akt založen, neobsahovala žádnou informaci o alternativních látkách, což je v rozporu s čl. 59 odst. 3 a přílohou XV nařízení REACH. Dále žalobkyně uvádějí, že žalovaná fakticky změnila návrh označit látku anthracenový olej jakožto LZVO tím, že jako základ pro toto označení přidala čl. 57 písm. a) a b), aniž by k tomu byla příslušná, čímž porušila čl. 59 odst. 5 a 7 nařízení REACH.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že napadený akt porušuje zásadu zákazu diskriminace a rovného zacházení v rozsahu, v němž bez žádného objektivního odůvodnění diskriminuje látku anthracenový olej vzhledem k dalším srovnatelným látkám.
   Zatřetí žalobkyně tvrdí, že se ECHA dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že látku anthracenový olej označila jakožto PBT a vPvB látku na základě vlastností jejích složek, což nemá v nařízení REACH základ.
   Začtvrté žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu proporcionality, jelikož je nepřiměřené s ohledem na výběr opatření, která má k dispozici žalovaná a na nevýhody způsobené ve vztahu ke sledovaným cílům.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH), o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. 2006 L 396, s. 1).


title: Věc C-451/08: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. března 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf — Německo) — Helmut Müller GmbH v. Bundesanstalt für Immobilienaufgaben ( „Postupy při zadávání veřejných zakázek na stavební práce — Veřejné zakázky na stavební práce — Pojem — Prodej pozemku, na kterém nabyvatel zamýšlí později provést stavební práce, veřejným subjektem — Stavební práce odpovídající cílům územního plánování definovaným územně správním celkem“ )

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/7

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. března 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf — Německo) — Helmut Müller GmbH v. Bundesanstalt für Immobilienaufgaben
   (Věc C-451/08) (1)

   („Postupy při zadávání veřejných zakázek na stavební práce - Veřejné zakázky na stavební práce - Pojem - Prodej pozemku, na kterém nabyvatel zamýšlí později provést stavební práce, veřejným subjektem - Stavební práce odpovídající cílům územního plánování definovaným územně správním celkem“)
   2010/C 134/10
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Helmut Müller GmbH

      Žalovaný: Bundesanstalt für Immobilienaufgaben

      Za přítomnosti: Gut Spascher Sand Immobilien GmbH, město Wildeshausen

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) — Výklad čl. 1 odst. 2 písm. b) a odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132) — Pojmy „veřejné zakázky na stavební práce“ a „koncese na veřejné stavební práce“ — Povinnost podrobit zadávacímu řízení prodej pozemku třetí osobou, přičemž nabyvatel musí později provést na tomto pozemku stavební práce odpovídající cílům územního plánování definovaným územně správním celkem, a jehož záměr byl tímto územně správním celkem schválen již před uzavřením kupní smlouvy

      Výrok

               1)

               Pojem „veřejné zakázky na stavební práce“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby nevyžaduje, aby stavební práce, které jsou předmětem zakázky, byly fakticky nebo fyzicky provedeny na účet veřejného zadavatele v případě, že tyto práce jsou prováděny v přímém hospodářském zájmu tohoto zadavatele. Skutečnost, že tento zadavatel vykonává regulační pravomoci v oblasti územního rozvoje, nestačí pro splnění posledně uvedené podmínky.

               2)

               Pojem „veřejné zakázky na stavební práce“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice 2004/18 vyžaduje, aby úspěšný uchazeč měl přímo nebo nepřímo povinnost provést stavební práce, které jsou předmětem zakázky, a aby splnění této povinnosti mohlo být soudně vymáháno podle pravidel stanovených vnitrostátním právem.

               3)

               „Požadavky stanovené veřejným zadavatelem“ ve smyslu třetího případu uvedeného v čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice 2004/18 nemohou spočívat pouze v tom, že veřejný orgán přezkoumá určité stavební plány, které jsou mu předloženy, nebo rozhoduje v rámci výkonu svých pravomocí v oblasti územního plánování.

               4)

               Za okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, je existence koncese na stavební práce ve smyslu čl. 1 odst. 3 směrnice 2004/18 vyloučena.

               5)

               Za okolností, jako jsou okolnosti ve věci v původním řízení, se ustanovení směrnice 2004/18 nepoužijí na situaci, kdy veřejný orgán prodá pozemek podniku, zatímco jiný veřejný orgán má v úmyslu zadat veřejnou zakázku na stavební práce týkající se tohoto pozemku, přestože zatím formálně nerozhodl o zadání této zakázky.

      (1)  Úř. věst. C 6, 10.1.2009.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 16. září 2004 ve věci C-366/02 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Halle): Gerd Gschoßmann proti Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd (Společná zemědělská politika — Nařízení (EHS) č. 1765/92 a nařízení (ES) č. 1251/1999 — Režim podpor pro producenty plodin na orné půdě — Vyrovnávací platby na plochu určenou pro plodiny na orné půdě a pro vynětí půdy z produkce — Vyloučení půdy osázené trvalými kulturami — Pojem)

text:
               6.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 16. září 2004
   ve věci C-366/02 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Halle): Gerd Gschoßmann proti Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd (1)

   (Společná zemědělská politika - Nařízení (EHS) č. 1765/92 a nařízení (ES) č. 1251/1999 - Režim podpor pro producenty plodin na orné půdě - Vyrovnávací platby na plochu určenou pro plodiny na orné půdě a pro vynětí půdy z produkce - Vyloučení půdy osázené trvalými kulturami - Pojem)
   (2004/C 273/05)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-366/02, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, předložená rozsudkem Verwaltungsgericht Halle (Německo) ze dne 30. září 2002 zapsaným do rejstříku Soudního dvora dne 14. října 2002, v řízení: Gerd Gschoßmann proti Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, zastupující předseda třetího senátu, R. Schintgen (zpravodaj) a N. Colneris, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 16. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Článek 9 nařízení Rady (EHS) č. 1765/92 ze dne 30. června 1992 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě a článek 7 nařízení Rady (ES) č. 1251/1999 ze dne 17. května 1999 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě musí být vykládány v tom smyslu, že proto, aby se vyrovnávací platby nevztahovaly na půdu osázenou trvalými kulturami, se nevyžaduje, aby tato půda byla obdělávána, a zvláště ani aby byly používány insekticidy nebo aby byly sklizeny úrody.

               2)

               Článek 9 nařízení č. 1765/92 a článek 7 nařízení č. 1251/1999 musí být vykládány v tom smyslu, že půda již není osázena trvalými kulturami, pokud jde o produkci jablek, jakmile jsou ovocné stromy pokáceny, i když nebyly odstraněny. Pouhé rozhodnutí pokácet stromy, aniž by toto rozhodnutí bylo vykonáno, však neznamená, že půda již není využívána pro trvalé kultury.

               3)

               Článek 9 nařízení č. 1765/92 a článek 7 nařízení č. 1251/1999 musí být vykládány v tom smyslu, že půda, která přestala být osázena trvalými kulturami, musí být považována za půdu využívanou pro nezemědělské účely, je-li prokázáno, že není využívána k produkci rostlin nebo chovu zvířat.

      (1)  Úř. věst. C 305, 7.12.2002.


title: Věc C-31/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Bíróság (Maďarská republika) dne 26. ledna 2009 – Nawras Bolbol v. Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               4.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Bíróság (Maďarská republika) dne 26. ledna 2009 – Nawras Bolbol v. Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Věc C-31/09)
   (2009/C 82/28)
   Jednací jazyk: maďarština
   Předkládající soud
   Fővárosi Bíróság
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Nawras Bolbol

      Žalovaný: Bevándorlasi és Állampolgársági Hivatal
   Předběžné otázky

               1)

               Pro účely použití čl. 12 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2004/83/ES (1) je na místě mít za to, že osoba požívá ochrany nebo podpory od orgánu OSN pouze na základě skutečnosti, že má na tuto ochranu nebo podporu právo, nebo je nutné, aby tuto ochranu nebo podporu skutečně obdržela?

               2)

               Pokud tato ochrana nebo podpora od orgánu není dále udělována, vztahuje se toto přerušení k pobytu mimo oblast působení orgánu, k ukončení činnosti orgánu, ke skutečnosti, že orgán již nemůže ochranu nebo podporu poskytovat, nebo k objektivní překážce, která brání tomu, aby mohla oprávněná osoba získat ochranu nebo podporu?

               3)

               Má se za to, že výraz „výhody podle této směrnice“ znamená přiznání postavení uprchlíka nebo kterýkoli z obou způsobů ochrany začleněných do působnosti směrnice (postavení uprchlíka a status podpůrné ochrany), podle rozhodnutí daného členského státu, nebo tento výraz nezahrnuje automaticky žádný z obou těchto způsobů, ale znamená pouze zahrnutí do subjektivní působnosti směrnice?

      (1)  Směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (Úř. věst. L 304, s. 1).


title: Věc C-470/13: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 18. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Generali-Providencia Biztosító Zrt v. Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság „Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky — Zakázky nedosahující prahu stanoveného směrnicí 2004/18/ES — Články 49 SFEU a 56 SFEU — Použitelnost — Nepochybný přeshraniční význam — Důvody pro vyloučení ze zadávacího řízení — Vyloučení hospodářského subjektu, který se dopustil porušení pravidel hospodářské soutěže, které bylo v uplynulých pěti letech konstatováno pravomocným rozsudkem — Přípustnost — Proporcionalita“

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/10

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 18. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Generali-Providencia Biztosító Zrt v. Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
   (Věc C-470/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Zakázky nedosahující prahu stanoveného směrnicí 2004/18/ES - Články 49 SFEU a 56 SFEU - Použitelnost - Nepochybný přeshraniční význam - Důvody pro vyloučení ze zadávacího řízení - Vyloučení hospodářského subjektu, který se dopustil porušení pravidel hospodářské soutěže, které bylo v uplynulých pěti letech konstatováno pravomocným rozsudkem - Přípustnost - Proporcionalita“)
   (2015/C 065/14)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Generali-Providencia Biztosító Zrt

      Žalovaný: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

      Výrok

   Články 49 SFEU a 56 SFEU nebrání použití vnitrostátní právní úpravy vylučující z účasti v zadávacím řízení hospodářský subjekt, který se dopustil porušení práva hospodářské soutěže konstatovaného pravomocným soudním rozhodnutím, kterým mu byla uložena pokuta.

      (1)  Úř. věst. C 367, 14.12.2013.


title: Věc T-392/10: Žaloba podaná dne 6. září 2010 — Euro-Information v. OHIM (EURO AUTOMATIC CASH)

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/48

         Žaloba podaná dne 6. září 2010 — Euro-Information v. OHIM (EURO AUTOMATIC CASH)
   (Věc T-392/10)
   ()
   2010/C 301/77
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Euro-Information — Européenne de traitement de l’information (Štrasburk, Francie) (zástupce: A. Grolée, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               rozhodnutí vydané dne 17. června 2010 druhým odvolacím senátem ve věci R 892/2010-2 musí být zrušeno v části, v níž se zamítá přihláška ochranné známky č. 004114864 pro výše uvedené výrobky a služby v třídách 9, 35, 36, 37, 38 a 42;

               —

               žalobkyně dále navrhuje, aby byla OHIM uložena náhrada nákladů řízení vynaložených žalobkyní v řízení před OHIM a v rámci této žaloby podle článku 87 jednacího řádu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „EURO AUTOMATIC CASH“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 35, 36, 37, 38 a 42 — přihláška č. 4114864

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zrušení rozhodnutí průzkumového referenta; částečné zamítnutí zápisu přihlašované ochranné známky; rozhodnutí přijaté po vydání rozsudku Tribunálu ze dne 9. března 2010, Euro-Information v. OHIM (EURO AUTOMATIC CASH) (T-15/09, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí).

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009, neboť přihlašovaná ochranná známka není popisná, ale naopak má rozlišovací způsobilost pro všechny výrobky a služby, u nichž byl zápis zamítnut.