title: Věc C-431/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španělsko) dne 2. srpna 2016– Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) a Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) v. José Blanco Marques

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španělsko) dne 2. srpna 2016– Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) a Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) v. José Blanco Marques
   (Věc C-431/16)
   (2016/C 402/20)
   Jazyk řízení: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) a Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Odpůrce: José Blanco Marques

      Předběžné otázky

               1)

               Má být taková norma vnitrostátního práva, jaká je obsažena v čl. 6 odst. 4 Královského nařízení 1646/1972 ze dne 23. června, která stanoví, že příplatek 20 % vyměřovacího základu ve prospěch důchodců starších 55 let s plnou trvalou invaliditou pro účely svého obvyklého povolání „bude během doby, kdy pracovník získá práci, pozastaven“ posouzena tak, že představuje pravidlo pro předcházení souběhu ve smyslu článků 12, 46a, 46b a 46c nařízení (EHS) č. 1408/71 (1) a 5, 53, 54 a 55 nařízení č. (ES) 883/2004 (2), s přihlédnutím k tomu, že španělský Tribunal Supremo (Nejvyšší soud) podal výklad, že neslučitelnost upravená v tomto ustanovení vnitrostátního práva se použije nejen pro výkon práce, ale také pro pobírání starobního důchodu?

               2)

               Mají být v případě kladné odpovědi na předchozí otázku články 46a odst. 3 nařízení (EHS) 1408/71 a 53 odst. 3 nařízení (ES) 883/2004 v tom smyslu, že pravidlo pro předcházení souběhu mezi spornou dávkou a důchodem z jiného členského státu Evropské unie nebo Švýcarska může být použito pouze tehdy, existuje-li norma vnitrostátního práva co do síly rovnocenná se zákonem, která výslovně stanoví neslučitelnost mezi dávkami sociálního zabezpečení pro případ invalidity, stáří nebo pozůstalostními dávkami, jako je ta, která je předmětem sporu, s dávkami nebo příjmy získanými jejich příjemcem v zahraničí? Nebo má být v souladu s články 12 nařízení (EHS) 1408/71 a 5 nařízení  (ES) 883/2004 uplatněno pravidlo pro předcházení souběhu důchodů z jiného státu Evropské unie nebo Švýcarska z důvodu chybějící výslovné zákonné úpravy, i když vnitrostátní judikatura přijala výklad, který spatřuje neslučitelnost mezi posuzovanou dávkou podle španělského práva a starobním důchodem?

               3)

               Bude-li odpověď na předchozí otázku ve prospěch uplatnění španělského pravidla pro předcházení souběhu (jeho rozšířeným výkladem pomocí judikatury) na projednávaný případ, navzdory absenci výslovného znění zákona, který by upravoval dávky a příjmy získané ze zahraničí, má být posouzení takové, že příplatek 20 %, který v souladu se španělskými právními předpisy v oblasti sociálního zabezpečení pobírají pracovníci, jimž je přiznán plný trvalý invalidní důchod v jejich obvyklé profesi a jsou starší 55 let, jak již bylo popsáno, je dávkou stejného nebo jiného druhu, než je starobní důchod ve švýcarském systému sociálního zabezpečení? Mají definice jednotlivých oblastí sociálního zabezpečení v čl. 4 odst. 1 nařízení (EHS) 1408/71 a 3 odst. 1 nařízení  (ES) 883/2004 unijní přesah nebo je třeba řídit se definicemi stanovenými vnitrostátními předpisy pro každou konkrétní dávku? V případě, že by definice měly unijní přesah, má být příplatek 20 % z vyměřovacího základu plného trvalého invalidního důchodu předmětem tohoto řízení posouzen jako dávka pro případ invalidity nebo jako dávka v nezaměstnanosti s ohledem na to, že doplňuje plný trvalý invalidní důchod v obvyklé profesi v případě osob starších 55 let, takže výplata tohoto příplatku se příjemci dávky odejme, když vykonává práci?

               4)

               Jestliže se dospěje k závěru, že obě dávky jsou dávkami stejného druhu, vycházeje z toho, že ani při určení výše španělského invalidního důchodu, ani příplatku k němu nebyly zohledněny doby pojištění v jiném státě, má být výklad takový, že příplatek k důchodu 20 % z vyměřovacího základu ze španělského plného trvalého invalidního důchodu je dávkou, na kterou se mají uplatnit pravidla pro předcházení souběhu, a proto její výše má být posouzena nezávisle na délce dob pojištění nebo pobytu, ve smyslu čl. 46b, třetí odrážka, nařízení  (EHS) 1408/71 a 54 odst. 2 nařízení  (ES) 883/2004? Může být použito pravidlo pro předcházení souběhu, přestože předmětná dávka není vyjmenována v části D Přílohy IV nařízení  (EHS) 1408/71 ani v Příloze IX nařízení  (ES) 883/2004?

               5)

               V případě kladné odpovědi na předchozí otázku, je pravidlo obsažené v článcích 46a odst. 3 písm. d) nařízení (EHS) 1408/71 a 53 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) 883/2004, podle něhož může být španělská dávka sociálního zabezpečení snížena „jenom v rozmezí výše dávek náležejících podle předpisů“ jiného státu, v tomto případě Švýcarska?

               6)

               Bude-li se vycházet z toho, že obě dávky jsou jiného druhu a není doloženo, že by Švýcarsko uplatňovalo nějaké pravidlo pro předcházení souběhu podle článků 46c nařízení (EHS) 1408/71 a 55 nařízení  (ES) 883/2004, může být krácení uplatněno plně na příplatek 20 % ke španělskému plnému trvalému invalidnímu důchodu nebo má být tento předmětem dělení či poměrného odpočtu? Má být v kterémkoli z obou případů uplatněno omezení vyplývající z článků 46a odst. 3 písm. d) nařízení (EHS) 1408/71 a 53 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) 883/2004, podle něhož může být španělská dávka sociálního zabezpečení krácena pouze „jenom v rozmezí výše dávek náležejících podle předpisů“ jiného státu, v tomto případě Švýcarska?

      (1)  Nařízení (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, na osoby samostatně výdělečně činné a na jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, 5.7.1971; ZV 05/01, s. 98).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 166, 30.4.2004).


title: Věc T-234/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2011 — Koninklijke Grolsch v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Nizozemský trh s pivem — Rozhodnutí konstatující jediné a pokračující porušení článku 81 ES — Účast žalobkyně na zjištěném protiprávním jednání — Nedostatek důkazů — Nedostatek odůvodnění )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2011 — Koninklijke Grolsch v. Komise
   (Věc T-234/07) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Nizozemský trh s pivem - Rozhodnutí konstatující jediné a pokračující porušení článku 81 ES - Účast žalobkyně na zjištěném protiprávním jednání - Nedostatek důkazů - Nedostatek odůvodnění)
   2011/C 311/57
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Koninklijke Grolsch NV (Enschede, Nizozemsko) (zástupci: M. Biesheuvel a J. de Pree, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně A. Bouquet, S. Noë a A. Nijenhuis, zmocněnci, poté A. Bouquet a S. Noë, ve spolupráci s M. Slotboomem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení, v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, rozhodnutí Komise K(2007) 1697 ze dne 18. dubna 2007 v řízení podle článku 81 (ES) (věc COMP/B-2/37.766 — Nizozemský trh s pivem) a podpůrně návrh na zrušení nebo snížení pokuty uložené žalobkyni.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise K(2007) 1697 ze dne 18. dubna 2007 v řízení podle článku 81 (ES) (věc COMP/B-2/37.766 — Nizozemský trh s pivem) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká společnosti Koninklijke Grolsch NV.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc T-315/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. listopadu 2016 – Vince v. EUIPO (ELECTRIC HIGHWAY) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ELECTRIC HIGHWAY — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               9.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. listopadu 2016 – Vince v. EUIPO (ELECTRIC HIGHWAY)
   (Věc T-315/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ELECTRIC HIGHWAY - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 006/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Dale Vince (Stroud, Spojené království) (zástupce: B. Longstaff, barrister)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: S. Bonne, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. března 2015 (věc R 1442/2014-5) týkajícímu se přihlášky slovního označení ELECTRIC HIGHWAY jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Dalu Vinceovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 406, 7.12.2015.


title: Věc T-17/09: Žaloba podaná dne 9. ledna 2009 – Evropaïki Dynamiki v. Komise

text:
               4.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/27

         Žaloba podaná dne 9. ledna 2009 – Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-17/09)
   (2009/C 82/49)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athény, Řecko) (zástupce: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise, kterým byla zamítnuta nabídka podaná žalobkyní v otevřeném zadávacím řízení VT/2008/019 – EMPL EESSI na „Dodání informatických služeb a produktů v soutěži v rámci projektu EESSI (elektronické výměny informací z oblasti sociálního zabezpečení)“ (1), které bylo žalobkyni sděleno dopisem ze dne 30. října 2008, jakož i všechna související rozhodnutí, včetně rozhodnutí o udělení zakázky úspěšnému uchazeči;

               —

               uložit Komisi povinnost nahradit škodu ve výši 883 703,5 eur, která byla žalobkyni způsobena dotčeným zadávacím řízením;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v souvislosti s touto žalobou, a to i v případě, že žaloba bude zamítnuta.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Svou žalobou se žalobkyně domáhá jednak zrušení rozhodnutí žalované, kterým byla zamítnuta nabídka podaná žalobkyní v otevřeném zadávacím řízení VT/2008/019 – EMPL CAD A/17543 na dodání informatických služeb a produktů v rámci projektu EESSI (elektronické výměny informací z oblasti sociálního zabezpečení) a zrušení rozhodnutí o udělení zakázky úspěšnému uchazeči. Žalobkyně dále požaduje náhradu škody, která jí byla údajně způsobena dotčeným zadávacím řízením.
   Na podporu těchto návrhů se žalobkyně dovolává čtyř žalobních důvodů.
   Zaprvé tvrdí, že vítězný uchazeč požíval privilegované zacházení ze strany Komise v souvislosti s řadou dalších veřejných zakázek a v dotčeném zadávacím řízení byl zvýhodněn. Žalobkyně dále tvrdí, že byla v této souvislosti systematicky diskriminována ze strany žalované.
   Zadruhé, žalobkyně tvrdí, že Komise nedodržela pravidla upravující kritéria pro vyloučení stanovená v zadávacích podmínkách, čímž porušila články 93 a 94 finančního nařízení (2) a články 133a a 134 jeho prováděcích pravidel, jakož i článek 45 směrnice 2004/18/ES (3).
   Zatřetí, žalobkyně tvrdí, že se žalovaná při hodnocení nabídky dopustila několika zjevně nesprávných posouzení ze strany hodnotící komise.
   Začtvrté, žalobkyně uvádí, že žalovaná vycházela při hodnocení nabídky žalobkyně z obecných a subjektivních úvah, své rozhodnutí neodůvodnila a v této souvislosti se dopustila několika zjevně nesprávných posouzení.

      (1)  Úř. věst. 2008/S 111-148231.

      (2)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114).


title: Věc C-216/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. května 2010 Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 3. března 2010 ve věci T-321/07, Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/26

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. května 2010 Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 3. března 2010 ve věci T-321/07, Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-216/10 P)
   2010/C 179/42
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (zástupci: R. Kunze, G. Würtenberger, rechtsanwälte)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2010 ve věci T-321/07, Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH v. OHIM — Applus Servicios Tecnológicos, SL (rozsudek, proti němž směřuje kasační opravný prostředek), kterým tento soud zamítl žalobu podanou proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizace na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 7. června 2007 potvrzujícímu rozhodnutí námitkového oddělení zamítající námitku proti přihlášce ochranné známky Společenství 002 933 356;

               —

               po skončení písemné části řízení stanovit datum ústního jednání před Soudním dvorem;

               —

               uložit žalovanému povinnost k náhradě nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že rozsudek Tribunálu by měl být zrušen z následujících důvodů:

               —

               Tribunál nesprávně potvrdil posouzení odvolacího senátu, pokud jde o kritérium pravděpodobnosti záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství (NOZS);

               —

               Tribunál se nesprávně nezabýval námitkou účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek opírající se o čl. 8 odst. 5 NOZS;

               —

               Tribunál porušil článek 75 NOZS, když rozhodl, že odvolací senát nebyl oprávněn plně přezkoumat zbývající argumenty účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek, a to zejména argument týkající se rozlišovací způsobilosti dřívější přihlášky ochranné známky účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek „z důvodů hospodárnosti řízení“

               —

               rozsudek, proti němuž směřuje kasační opravný prostředek, porušuje článek 76 NOZS;

               —

               Tribunál nesprávně přistoupil na to, že skutečnost, že OHIM neoznámil účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek změnu majitele přihlášek o ochrannou známku Společenství, čímž ji zbavil možnosti vznášet námitky ke změně účastníků řízení, neznamenala závažné porušení práva účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek na spravedlivý proces;

               —

               Tribunál vydal Usnesení o nákladech, které nebylo v souladu s příslušnými ustanoveními práva Evropské unie.


title: Věc C-250/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) dne 22. května 2012 — Călin Ion Plavoșin v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Solutionare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) dne 22. května 2012 — Călin Ion Plavoșin v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Solutionare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș
   (Věc C-250/12)
   2012/C 243/12
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Călin Ion Plavoșin

      Žalovaný: Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Solutionare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș

      Předběžná otázka

               1)

               V případě, že bylo postavení prodejce překvalifikováno na osobu povinnou k DPH a protiplnění (cena) dodání nemovitosti bylo určeno stranami bez jakékoli zmínky o DPH, musí být články 73 a 78 směrnice Rady 2006/112/ES (1) vykládány v tom smyslu, že je základ daně tvořen:

                           a)

                           protiplněním (cenou) dodání zboží určenou stranami, sníženou o sazbu DPH nebo

                           b)

                           protiplněním (cenou) dodání zboží sjednanou mezi stranami?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1)


title: Věc C-254/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Općinskim sudem u Velikoj Gorici (Chorvatsko) dne 26. května 2014 – VG Vodoopskrba d.o.o. za vodoopskrbu i odvodnju v. Đuro Vladika

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Općinskim sudem u Velikoj Gorici (Chorvatsko) dne 26. května 2014 – VG Vodoopskrba d.o.o. za vodoopskrbu i odvodnju v. Đuro Vladika
   (Věc C-254/14)
   2014/C 253/25
   Jednací jazyk: chorvatština

      Předkládající soud

   Općinski sud u Velikoj Gorici

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: VG Vodoopskrba d.o.o. za vodoopskrbu i odvodnju

      Žalovaný: Đuro Vladika

      Předběžné otázky

   Na základě jakých zásad hradí spotřebitel svou spotřebu vody podle unijního práva, jinými slovy, platí jen spotřebu vody odečtenou na vodoměru podle ceny samotné vody, nebo hradí spotřebitel i cenu vody určenou k náhradě nákladů činnosti vykonávané na úrovni poskytovatelů komunálních služeb (provoz, běžná údržba, správa infrastruktury, mzdové náklady, atd.)?


title: Věc T-59/07: Žaloba podaná dne 20. února 2007 – Polimeri Europa v. Komise

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/48

         Žaloba podaná dne 20. února 2007 – Polimeri Europa v. Komise
   (Věc T-59/07)
   (2007/C 95/97)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Polimeri Europa S.p.A. (Brindisi, Itálie) (zástupci: M. Siragusa a F. M. Moretti, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit Rozhodnutí, v celém rozsahu nebo částečně, s důsledky, které to s sebou nese pro výši sankce;

               —

               podpůrně zrušit nebo snížit sankci;

               —

               v každém případě uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozhodnutím ze dne 29. listopadu 2006 K(2006) konečné ve věci COMP/F/38.638 – butadienový kaučuk a styrenový kaučuk vyráběný emulzní polymerizací – (dále jen „Rozhodnutí“) Komise prohlásila, že společnost POLIMERI EUROPA s dalšími podniky porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru dohodami o stanovení cílové ceny pro výrobky BR/ESBR, rozdělením zákazníků dohodami o nezasahování a o výměně citlivých obchodních informací.
   Na podporu svého návrhu na zrušení tohoto rozhodnutí POLIMERI EUROPA zaprvé uvádí závažné zneužití řízení a porušení svých práv obhajoby. Konkrétně žalobkyně uvádí, že Komise i) neadekvátním způsobem uplatnila tzv. program shovívavosti, ii) neodůvodněně a nevysvětlitelně přijala druhé oznámení námitek, čímž krom toho zkreslila jeho funkci, iii) přičetla společnosti POLIMERI EUROPA poprvé až prostřednictvím Rozhodnutí výlučnou odpovědnost za skutečnosti týkající se období, kdy nikoliv ona, ale společnost Syndial S.p.A. řídila činnost, iv) zavedla v Rozhodnutí nový způsob kvantifikace trhu lišící se od předtím používaného způsobu kvantifikace.
   Žalobkyně dále uvádí, že Rozhodnutí obsahuje nesprávné posouzení z důvodu i) nedostatečného přezkoumání, jakož i nedostatečného a rozporného odůvodnění ve vztahu k definici relevantního trhu, protože Komise společně posuzovala odvětví BR/ESBR – bez zohlednění přírodního kaučuku – a určila trh neodůvodněným způsobem, ii) nesprávného přičtení odpovědnosti společnosti POLIMERI EUROPA za skutečnosti související s obdobím, kdy nikoliv žalobkyně, ale jiná společnost řídila dotčené výrobky, iii) nedostatečného přezkoumání, jakož i nedostatečného a rozporného odůvodnění ve vztahu k posouzení skutečností, iv) nedostatečného přezkoumání, jakož i nedostatečného a rozporného odůvodnění ve vztahu k důkazům o předpokládaném nezákonném jednání na trhu BR.
   Na závěr žalobkyně uvádí, že uložená sankce je protiprávní z důvodu: i) porušení povinnosti přezkoumat skutečný dopad porušení povinnosti, ii) nedostatečného odůvodnění a porušení zásad rovnosti zacházení a proporcionality při uplatnění zvýšení sankce z důvodu odrazujícího účinku, iii) nesprávného určení doby trvání porušení ve světle důkazních prostředků, které byly k dispozici, iv) nesprávného odůvodnění a porušení zásad právní jistoty a proporcionality v rámci uplatnění pojmu recidivy, vi) neuplatnění polehčující okolnosti spočívající v neuskutečnění předpokládaných dohod nebo jednání ve vzájemné shodě.


title: Věc T-755/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Herbert Smith Freehills v. Komise „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkající se jednání uskutečněných před přijetím směrnice o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků — Odepření přístupu — Výjimka na ochranu právního poradenství — Právo na obhajobu — Převažující veřejný zájem“

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Herbert Smith Freehills v. Komise
   (Věc T-755/14) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se jednání uskutečněných před přijetím směrnice o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků - Odepření přístupu - Výjimka na ochranu právního poradenství - Právo na obhajobu - Převažující veřejný zájem“)
   (2016/C 392/36)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Herbert Smith Freehills LLP (Londýn, Spojené království) (zástupce: P. Wytinck, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Van Nuffel, J. Baquero Cruz a F. Clotuche Duvieusart, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: E. Rebasti, J. Herrmann a M. Veiga, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise Gestdem 2014/2070 ze dne 24. září 2014, kterým byl odepřen přístup k některým dokumentům týkajícím se přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/40/EU ze dne 3. dubna 2014 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků a o zrušení směrnice 2001/37/ES (Úř. věst. 2014, L 127, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Herbert Smith Freehills LLP ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2015.


title: Věc T-80/07: Žaloba podaná dne 15. března 2007 – JanSport Apparel v. OHIM (BUILT TO RESIST)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/55

         Žaloba podaná dne 15. března 2007 – JanSport Apparel v. OHIM (BUILT TO RESIST)
   (Věc T-80/07)
   (2007/C 95/111)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: JanSport Apparel (Wilmington, USA) (zástupci: C. Bercial Arias, C. Casalonga, K. Dimidjian-Lecompte, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu R 1090/2006-2 ze dne 12. ledna 2007, kterým se částečně zamítá zápis přihlášky k zápisu ochranné známky Společenství č. 2 937 522 „BUILT TO RESIST “pro následující výrobky:

                           —

                              papír, lepenka a výrobky z těchto materiálů, které nejsou zahrnuty do jiných tříd; tiskárenské výrobky; potřeby pro knižní vazby; papírové nebo lepenkové návěsní tabule, alba, oznámení, sáčky z papíru nebo plastických hmot pro obalovou techniku, papírové kornouty, papírové bryndáky, knihy, kalendáře, lepenkové štítky, katalogy, lístky, předlohy na vyšívání, štočky, obálky, desky, formuláře, blahopřání, knihy, časopisy, noviny, brožury, oběžníky a jiné publikace, fotografie, obrázky, portréty, pohlednice, papírenské zboží, adresáře, lepící pásky pro papírenství nebo domácnost, oznámení, záložky, podložky, umělohmotné obaly, papír, lepenka a výrobky z těchto materiálů; lepidla pro papírenství nebo domácnost, materiál pro umělce; štětce; psací stroje a kancelářské potřeby (s výjimkou nábytku); učební a vyučovací pomůcky (s výjimkou přístrojů); plastické obaly (nezařazené do jiných tříd); tiskařské typy; štočky; držáky na tužky, pera, dopisní papír, obálky, plakáty, papírové pásky, osobní diáře, papírové sešity a pořadače; podložky pod myš ve třídě 16;

                           —

                              kůže a imitace kůže, výrobky z těchto materiálů, které nejsou zahrnuty do jiných tříd; kůže ze zvířat; kufry a zavazadla; cestovní vaky a sportovní tašky, skládací zavazadla, pouzdra na zavazadla, batohy, tašky, ledvinky, krosny, batohy, lyžařské vaky, brašny na knihy, cestovní vaky, námořní vaky, brašny na kolo, kabelky, obaly na oblečení, kufříky, zavazadla na kolečkách, aktovky, peněženky, deštníky a slunečníky, obaly a pouzdra na navštívenky, peněženky a svorky na bankovky, popruhy a pásky, jakož i veškeré výrobky podobné výše uvedeným výrobkům v rozsahu, v němž spadají do třídy 18;

                           —

                              oděvy, obuv a kloboučnické zboží ve třídě 25;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní národní ochranná známka „BUILT TO RESIST “pro výrobky a služby spadající do tříd 16, 18 a 25 – přihláška k zápisu č. 2 937 522

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky k zápisu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 40/94
   Zaprvé, pokud jde o popisnou povahu ochranné známky navržené k zápisu, žalobkyně uplatňuje, že tato ochranná známka umožňuje relevantní veřejnosti rozeznat okamžitě a bez dalšího přemýšlení vlastnosti navržených výrobků. Samotná skutečnost, že dotčené slovo evokuje požadované výrobky, není dle mínění žalobkyně dostatečná k tomu, aby byl na základě čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení zamítnut zápis, a tak i nabízená ochrana. Krom toho žalobkyně uvádí, že v souladu s ustálenou judikaturou, i když může heslo kromě své hlavní funkce ochranné známky sloužit k účelům souvisejícím s uváděním na trh nebo reklamou, není možné, aby byl zápis zamítnut. Žalobkyně dále uvádí, že skutečnost, že slovní ochranná známka byla zapsána na národní úrovni, ve Spojených státech amerických, pro tytéž výrobky, je důkazem toho, že může být vnímána veřejností, a konkrétně anglicky mluvícími spotřebiteli jako označení obchodního původu.
   Zadruhé, pokud jde o vnitřní rozlišovací způsobilost, žalobkyně tvrdí, že slovní ochranná známka má přinejmenším minimální stupeň rozlišovací způsobilosti, z důvodu které musí být zápis možný.


title: Věc T-205/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. července 2013 — GRE v. OHIM — Villiger Söhne (LIBERTE american blend sur fond bleu) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství LIBERTE american blend — Starší obrazová ochranná známka Společenství La LIBERTAD — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               10.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/7

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. července 2013 — GRE v. OHIM — Villiger Söhne (LIBERTE american blend sur fond bleu)
   (Věc T-205/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství LIBERTE american blend - Starší obrazová ochranná známka Společenství La LIBERTAD - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 233/12
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Německo) (zástupci: I. Memmler a S. Schulz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Villiger Söhne GmbH (Waldshut-Tiengen, Německo) (zástupci: B. Pikolin a H. McKenzie, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 1. března 2012 (věc R 387/2011-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Villiger Söhne GmbH a GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 209, 14.7.2012.


title: Věc C-322/09 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. listopadu 2010 — NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB v. Evropská komise ( Kasační opravný prostředek — Státní podpora — Stížnost soutěžitele — Přípustnost — Nařízení (ES) č. 659/1999 — Články 4, 10, 13 a 20 — Rozhodnutí Komise nepokračovat ve vyšetřování stížnosti — Kvalifikace opatření ze strany Komise jako opatření, která z části nepředstavují státní podporu a zčásti představují existující podpory slučitelné se společným trhem — Článek 230 ES — Pojem napadnutelný akt )

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/14

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. listopadu 2010 — NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB v. Evropská komise
   (Věc C-322/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Státní podpora - Stížnost soutěžitele - Přípustnost - Nařízení (ES) č. 659/1999 - Články 4, 10, 13 a 20 - Rozhodnutí Komise nepokračovat ve vyšetřování stížnosti - Kvalifikace opatření ze strany Komise jako opatření, která z části nepředstavují státní podporu a zčásti představují existující podpory slučitelné se společným trhem - Článek 230 ES - Pojem ‚napadnutelný akt‘)
   2011/C 13/22
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell Teaterpaket AB (zástupci: M. Merola a L. Armati, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: L. Flynn a T. Scharf, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 9. června 2009 ve věci NDSHT v. Komise Evropských společenství (T-152/06), kterým Soud prohlásil za nepřípustnou žalobu na zrušení rozhodnutí Komise, obsaženého v dopisech ze dne 24. března a 28. dubna 2006, nezahájit řízení upravené v čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES v návaznosti na stížnost žalobkyně týkající se podpor údajně poskytnutých švédskými orgány společnosti Stockholm Visitors Board AB, spočívajících v různých typech subvencí od města Stockholm — Akty, proti kterým lze podat žalobu

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 9. června 2009, NDSHT v. Komise (T-152/06) se zrušuje.

               2)

               Námitka nepřípustnosti vznesená Komisí Evropských společenství před Soudem se zamítá.

               3)

               Věc se vrací zpět Tribunálu Evropské unie k rozhodnutí o návrhových žádáních společnosti NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell Teaterpaket AB směřujících ke zrušení rozhodnutí Komise Evropských společenství, obsaženého v jejích dopisech ze dne 24. března a 28. dubna 2006, nepokračovat v přezkumu stížnosti podané uvedenou společností a týkající se údajně protiprávních státních podpor poskytnutých městem Stockholm společnosti Stockholm Visitors Board AB.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 233, 26.6.2009, s. 12.


title: Věc T-501/04: Žaloba podaná dne 23. prosince 2004 Bodegas Franco-Españolas, S.A. proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/27

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2004 Bodegas Franco-Españolas, S.A. proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-501/04)
   (2005/C 45/60)
   Jazyk, ve kterém byla sepsána žaloba: španělština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 23. prosince 2004 žaloba směřující proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) podaná Bodegas Franco-Españolas, S.A., se sídlem v Logroño (Španělsko), zastoupenou Maríou Emiliou López Camba, advokátkou advokátní komory v Madridu.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM vydané dne 25. října 2004 ve věci R 513/2002-1;

               —

               uložil OHIM a dalším účastníkům řízení náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               Žalobkyně

               Přihlašovaná ochranná známka Společenství:

               Slovní ochranná známka „ROYAL“ pro výrobky třídy 33 (alkoholické nápoje s výjimkou piv)

               Majitel ochranné známky nebo označení, namítaných v námitkovém řízení:

               Compañía General da Agricultura das Vinhas do Alto Douro S.A.

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Portugalská obrazová ochranná známka „ROYAL BRANDE“, č. 122 170, slovní ochranná známka Společenství „ROYAL FEITORIA“, č. 418 301, a mezinárodní slovní ochranná známka „ROYAL OPORTO WINE COMPANY (PORTUGAL)“, č. 174 788, pro výrobky třídy 33.

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Vyhovění námitkám na základě ochranné známky Společenství č. 418 301 a zamítnutí přihlášky.

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí odvolání.

               Žalobní důvody:

               Nesprávný výklad čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94


title: Věc T-419/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 1. července 2009 — Okalux v. OHIM — Messe Düsseldorf (OKATECH) ( Ochranná známka Společenství — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka Společenství OKATECH — Částečné zrušení — Lhůta pro podání žaloby — Články 57 a 77a nařízení (ES) č. 40/94 [nyní články 58 a 80 nařízení (ES) č. 207/2009] — Zásada ochrany legitimního očekávání a zásada právní jistoty — Právo být vyslechnut )

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/20

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 1. července 2009 — Okalux v. OHIM — Messe Düsseldorf (OKATECH)
   (Věc T-419/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Společenství OKATECH - Částečné zrušení - Lhůta pro podání žaloby - Články 57 a 77a nařízení (ES) č. 40/94 [nyní články 58 a 80 nařízení (ES) č. 207/2009] - Zásada ochrany legitimního očekávání a zásada právní jistoty - Právo být vyslechnut“)
   2009/C 193/29
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Okalux GmbH (Marktheidenfeld, Německo) (zástupce: M. Beckensträter, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Messe Düsseldorf GmbH (Düsseldorf, Německo) (zástupci: původně I. Friedhoff, poté S. von Petersdorff-Campen, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. září 2007 (věc R 766/2007-2) týkajícímu se řízení o zrušení mezi Messe Düsseldorf GmbH a Okalux GmbH.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Okalux GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 8, 12.1.2008.


title: Věc T-215/12: Žaloba podaná dne 22. května 2012 — MPM-Quality a EUTECH v. OHIM — Elton hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/10

         Žaloba podaná dne 22. května 2012 — MPM-Quality a EUTECH v. OHIM — Elton hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)
   (Věc T-215/12)
   2012/C 273/18
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: čeština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: MPM-QUALITY v.o.s. (Frýdek-Místek, Česká republika) a EUTECH akciová společnost (Šternberk, Česká republika) (zástupce: M. Kyjovský, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Elton hodinářská, a.s.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 5. března 2012 ve věci R 826/2010-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Kombinovaná ochranná známka „MANUFACTURE PRIM 1949“, č. 3531662, pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 14 a 35

      Majitelka ochranné známky Společenství: Elton hodinářská, a.s.

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Návrh na základě čl. 51 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 a na základě čl. 52 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně tvrdí, že odvolací senát porušil čl. 8 odst. 1 písm. a) a b), čl. 8 odst. 5 a čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (dále jen „nařízení“) tím, že:

               —

               vycházel z nesprávného pojetí argumentačního a důkazního břemene podle článku 54 a čl. 165 odst. 4 nařízení;

               —

               nesprávně uplatnil judikaturu Soudního dvora;

               —

               nezohlednil podstatné využití, známost a užívání mezinárodní ochranné známky, které jsou významné pro vnímání označení PRIM relevantními spotřebiteli;

               —

               nesprávně použil článek 55 v návaznosti na článek 41 nařízení, když tvrdil, že dřívější práva k označení musí patřit stejnému vlastníkovi;

               —

               nepřihlédl ke skutečnostem tvrzeným žalobkyněmi a k jimi předloženým důkazům, těmto důkazům nepřiznal jejich význam a s některými z nich se vůbec nevypořádal (např. licenční smlouvy);

               —

               nezohlednil skutečnost, že totožné známky obsahující slovo „PRIM“ jsou již na území Evropské unie zapsány.


title: Věc F-111/15: Žaloba podaná dne 31. července 2015 – ZZ v. Komise

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/55

         Žaloba podaná dne 31. července 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-111/15)
   (2015/C 354/66)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: J.-N. Louis a N. Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise o odmítnutí proplatit žalobci a jeho manželce náklady uvedené na třech fakturách za lékařský zákrok a za léčbu související s rakovinou, kterou trpí manželka.

      Návrhová žádání žalobce

   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí o odmítnutí proplatit vyúčtování č. 67, 68 a 72 týkající se zdravotní péče vynaložené za manželku žalobce a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-202/07: Žaloba podaná dne 6. června 2007 – Agencja Wydawnicza Technopol v. OHIM (555)

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/36

         Žaloba podaná dne 6. června 2007 – Agencja Wydawnicza Technopol v. OHIM (555)
   (Věc T-202/07)
   (2007/C 183/70)
   Jednací jazyk: polština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Agencja Wydawnicza „Technopol“ Sp. z o.o. (zástupce: D. Rzążewska, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 22. března 2007 ve věci R 1278/2006-4 v plném rozsahu;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní označení „555“ pro výrobky zařazené do třídy 16

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí zápisu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné použití čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (1) o ochranné známce Společenství, neboť označení „555“ nemá ve vztahu k požadovaným výrobkům ani popisnou povahu, ani nepostrádá rozlišovací způsobilost.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-357/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. července 2015 Marií Luisou Garcia Minguez proti usnesení vydanému dne 28. dubna 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-72/14, Garcia Minguez v. Komise

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/49

         Kasační opravný prostředek podaný dne 7. července 2015 Marií Luisou Garcia Minguez proti usnesení vydanému dne 28. dubna 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-72/14, Garcia Minguez v. Komise
   (Věc T-357/15 P)
   (2015/C 279/62)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Maria Luisa Garcia Minguez (Brusel, Belgie) (zástupci: L. Ortiz Blanco a Á. Givaja Sanz, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 28. dubna 2015 ve věci F-72/14;

               —

               rozhodl ve věci F-72/14 a zrušil rozhodnutí Komise o nepřipuštění navrhovatelky do vnitřního výběrového řízení COM/3/AD9/13 a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka tři důvody.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení při výkladu pojmů „Komise“ a „orgán“ obsažených v oznámení o výběrovém řízení a v článcích 27 a 29 služebního řádu úředníků. Navrhovatelka tvrdí, že pro účely určení osob oprávněných účastnit se vnitřního výběrového řízení by měla být Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast (EACEA) považována za součást Komise.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení při výkladu zásad rovného zacházení a zákazu diskriminace a článků 27 a 29 služebního řádu úředníků. Navrhovatelka tvrdí, že připuštění pracovníků pracujících přímo pro určitý orgán, včetně těch, kteří jsou dočasně přiděleni k výkonné agentuře, do vnitřního výběrového řízení a současné vyloučení ostatních pracovníků pracujících pro tutéž agenturu je protiprávní.

               3.

               Podpůrně uplatněný třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení povinnosti odpovědět na žalobní důvod, z nedostatku odůvodnění a z nesprávného právního posouzení při výkladu zásad rovného zacházení a zákazu diskriminace a vlastních aktů orgánů. Navrhovatelka tvrdí, že její konkrétní situace – se souhlasem Komise vykonávala funkci vedoucí oddělení ve dvou odděleních v rámci organizační struktury Komise – odůvodňuje její připuštění do daného vnitřního výběrového řízení.


title: Věc T-214/11: Žaloba podaná dne 11. dubna 2011 — ClientEarth a PAN Europe v. EFSA

text:
               18.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/18

         Žaloba podaná dne 11. dubna 2011 — ClientEarth a PAN Europe v. EFSA
   (Věc T-214/11)
   2011/C 179/32
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ClientEarth (Londýn, Spojené království) a Pesticides Action Network Europe (PAN Europe) (zástupce: P. Kirch, advokát)

      Žalovaný: Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA)

      Návrhová žádání žalobkyň

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil, že žalovaný porušil Aarhuskou úmluvu o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí;

               —

               prohlásil, že žalovaný porušil nařízení (ES) č. 1367/2006 (1);

               —

               prohlásil, že žalovaný porušil nařízení (ES) č. 1049/2001 (2);

               —

               zrušil zamítavou odpověď, kterou žalovaný odmítl zpřístupnit požadované dokumenty; a

               —

               nařídil žalovanému, aby uhradil náklady řízení vynaložené žalobkyněmi, včetně nákladů řízení vynaložených případnými vedlejšími účastníky řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se na základě své žaloby v souladu s článkem 263 SFEU domáhají zrušení zamítavé odpovědi Evropského úřadu pro bezpečnost potravin na jejich žádost o přístup k dokumentům, kterou tento úřad odmítl zpřístupnit předběžné studie a vědecké stanovisko řídícího výboru EFSA pro pesticidy (RVP) a vědecké skupiny EFSA pro přípravky na ochranu rostlin a jejich rezidua (vědecká skupina POR), jež se týká Pokynu pro předkládání veřejně dostupné odborné vědecké literatury pro schválení pesticidových účinných látek v souladu s nařízením (ES) č. 1107/2009 (3).
   Na podporu své žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 1049/2001 tím, že na potvrzující žádost žalobkyň nebylo odpovězeno ve stanovených lhůtách a nebylo poskytnuto podrobné odůvodnění pro takový postup.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 1 až 4 Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí tím, že žalobkyním nebyly zpřístupněny požadované studie a vědecké stanovisko EFSA k uvedenému pokynu. Napadené rozhodnutí rovněž porušuje čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1367/2006 tím, že výjimky stanovené v článku 4 nařízení č. 1049/2001 nebyly vyloženy restriktivně.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 3 druhý pododstavec nařízení (ES) č. 1049/2001 tím, že nebylo prokázáno, že zpřístupnění požadovaných dokumentů by vážně ohrozilo vnitřní rozhodovací proces EFSA, zejména poté, co bylo rozhodnutí přijato.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 3 druhý pododstavec nařízení (ES) č. 1049/2001 tím, že nebylo posouzeno, zda existuje převažující veřejný zájem na zpřístupnění a nebylo poskytnuto podrobné odůvodnění pro takové odepření přístupu.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. L 264, s. 13).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 ze dne 21. října 2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh a o zrušení směrnic Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (Úř. věst. L 309, s. 1).


title: Věc C-228/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Düsseldorf (Německo) dne 16. května 2011 — Melzer v. MF Global UK Ltd

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Düsseldorf (Německo) dne 16. května 2011 — Melzer v. MF Global UK Ltd
   (Věc C-228/11)
   2011/C 211/33
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Melzer

      Žalovaná: MF Global UK Ltd

      Předběžné otázky

   Je v rámci příslušnosti ve věcech deliktní odpovědnosti, která je upravena v čl. 5 bodě 3 nařízení č. 44/2001 (1), při určování místa, na kterém došlo ke škodné události, přípustné — v případě, kdy se deliktu přeshraničně účastní více osob — určit, že místo jednání se nachází na obou stranách?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42).


title: Věc C-364/14: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené království) – International Stem Cell Corporation v. Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 98/44/EHS — Článek 6 odst. 2 písm. c) — Právní ochrana biotechnologických vynálezů — Aktivace oocytů partenogenezí — Výroba lidských embryonálních kmenových buněk — Patentovatelnost — Vyloučení ‚použití lidských embryí pro průmyslové nebo obchodní účely‘  — Pojmy, lidské embryo ‚a, organismus schopný spustit proces vývoje lidské bytosti‘ “

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/7

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené království) – International Stem Cell Corporation v. Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Věc C-364/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 98/44/EHS - Článek 6 odst. 2 písm. c) - Právní ochrana biotechnologických vynálezů - Aktivace oocytů partenogenezí - Výroba lidských embryonálních kmenových buněk - Patentovatelnost - Vyloučení ‚použití lidských embryí pro průmyslové nebo obchodní účely‘ - Pojmy, lidské embryo ‚a, organismus schopný spustit proces vývoje lidské bytosti‘“)
   (2015/C 065/10)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: International Stem Cell Corporation

      Žalovaný: Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks

      Výrok

   Článek 6 odst. 2 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/44/ES ze dne 6. července 1998 o právní ochraně biotechnologických vynálezů musí být vykládán v tom smyslu, že neoplodněné lidské vajíčko, které bylo partenogenezí stimulováno k dělení a dalšímu vývoji, není „lidským embryem“ ve smyslu tohoto ustanovení, pokud ve světle současných vědeckých poznatků nemá jako takové inherentní schopnost vyvinout se v lidskou bytost, což musí ověřit vnitrostátní soud.

      (1)  Úř. věst. C 260, 7.9.2013.


title: Výmaz věci T-69/02

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/38

         Výmaz věci T-69/02 (1)

   (2004/C 217/69)

      (Jednací jazyk: španělština)

   Usnesením ze dne 7. června 2004 rozhodl předseda prvního senátu Soudu prvního stupně Evropských společenství o výmazu věci T-69/02, Organización de Productores de Tunidos Congelados (OPTUC) proti Komisi Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 118, 18.5.2002.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 8. září 2005 ve věci C-448/04: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (Nesplnění povinnosti státu — Směrnice 2001/40/ES — Vzájemné uznávání rozhodnutí o vyhoštění státních příslušníků třetích zemí — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               29.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 271/10

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 8. září 2005
   ve věci C-448/04: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (1)

   (Nesplnění povinnosti státu - Směrnice 2001/40/ES - Vzájemné uznávání rozhodnutí o vyhoštění státních příslušníků třetích zemí - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2005/C 271/18)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-448/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti podle článku 226 ES, podaná dne 27. října 2004, Komise Evropských společenství, (zmocněnkyně: C. O'Reilly a A.-M. Rouchaud-Joët) proti Lucemburskému velkovévodství (zmocněnec: S. Schreiner), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, J. N. Cunha Rodrigues a M. Ilešič (zpravodaj), soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 8. září 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Lucemburské velkovévodství tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo veškeré právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2001/40/ES ze dne 28. května 2001 o vzájemném uznávání rozhodnutí o vyhoštění státních příslušníků třetích zemí, s výjimkou jejího článku 7, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2.

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3.

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 314, 18.12.2004.


title: Věc T-286/15: Žaloba podaná dne 28. května 2015 – KF v. SATCEN

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/57

         Žaloba podaná dne 28. května 2015 – KF v. SATCEN
   (Věc T-286/15)
   (2015/C 302/73)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: KF (Berlín, Německo) (zástupce: A. Kunst, advokát)

      Žalované: Satelitní středisko Evropské unie (SATCEN)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí odvolací komise ze dne 26. ledna 2015, doručené žalobkyni dne 23. března 2015, kterým byla zamítnuta dvě její odvolání. Žalobkyně se dovolává nepoužitelnosti čl. 28 odst. 6 pracovního řádu SATCEN (1) podle článku 277 SFEU;

               —

               zrušil implicitní rozhodnutí SATCEN ze dne 5. července 2013, kterým byla zamítnuta žádost žalobkyně o pomoc;

               —

               zrušil rozhodnutí SATCEN ze dne 5. července 2013 o odvolání žalobkyně z funkce a o zahájení disciplinárního řízení, a podpůrně přezkoumal legalitu rozhodnutí na základě žaloby proti rozhodnutí o propuštění;

               —

               zrušil rozhodnutí SATCEN o propuštění ze dne 28. února 2014;

               —

               uložil SATCEN povinnost zaplatit žalobkyni náhradu majetkové újmy ve formě platů, odměn a nároků až do skončení její smlouvy a nahradit žalobkyni vzniklou nemajetkovou újmu, která je předběžně ex aequo et bono vyčíslena na částku 5 00  000 eur;

               —

               uložil SATCEN náhradu nákladů řízení spolu s úroky ve výši 8 %.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1.

               Na podporu návrhu na zrušení rozhodnutí odvolací komise SATCEN ze dne 26. ledna 2015 uplatňuje žalobkyně jeden žalobní důvod, který vychází z porušení jejího práva na účinnou právní ochranu a na spravedlivý proces.

                           —

                           Odvolací komise ignorovala většinu skutkových a právních důvodů, které žalobkyně přednesla, a téměř vůbec se nezabývala/nepřezkoumala několik případů porušení základních práv žalobkyně.

               2.

               Na podporu návrhu na zrušení implicitního rozhodnutí ze dne 5. července 2013, kterým SATCEN odmítl poskytnout pomoc podle čl. 2 odst. 6 pracovního řádu SATCEN, uplatňuje žalobkyně dva žalobní důvody.

                           —

                           První žalobní důvod vychází z porušení povinnosti poskytnout pomoc podle čl. 2 odst. 6 pracovního řádu SATCEN a práva, které žalobkyni přiznává článek 31 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“).

                           —

                           Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 12a služebního řádu úředníků Evropské unie a práva žalobkyně podle článku 31 Listiny.

               3.

               Na podporu návrhu na zrušení rozhodnutí SATCEN o odvolání z funkce a jeho rozhodnutí o zahájení disciplinárního řízení uplatňuje žalobkyně tři žalobní důvody.

                           —

                           První žalobní důvod vychází z porušení zásady nestrannosti, z porušení práva žalobkyně na řádnou správu a ze zneužití pravomoci.

                           —

                           Druhý žalobní důvod vychází z porušení práva žalobkyně na obhajobu, z porušení čl. 1 odst. 1 a článku 2 přílohy IX pracovního řádu SATCEN a ze zneužití pravomoci.

                           —

                           Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady presumpce neviny.

               4.

               Na podporu návrhu na zrušení rozhodnutí SATCEN o propuštění ze dne 28. února 2014 uplatňuje žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                           —

                           První žalobní důvod vychází z porušení práva žalobkyně na obhajobu, z porušení čl. 10 odst. 1 přílohy IX pracovního řádu SATCEN a práva žalobkyně na řádnou správu.

                           —

                           Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásady nestrannosti.

                           —

                           Třetí žalobní důvod vychází z porušení povinnosti zkoumat věcnou správnost skutkových zjištění, o které se opírá orgán oprávněný ke jmenování, práva žalobkyně na zpřístupnění, aby mohla prokázat svoji nevinu, a zásady presumpce neviny.

                           —

                           Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zneužití pravomoci. Ve zprávě ředitele nejsou uvedeny vytýkané skutečnosti. Předseda a disciplinární komise neoprávněně odmítli požádat ředitele o vymezení konkrétních jednání, z nichž je žalobkyně obviněna.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2009/747/SZBP ze dne 14. září 2009 o pracovním řádu Satelitního střediska Evropské unie (Úř. věst. 2009 L 276, s. 1).


title: Věc T-286/17: Žaloba podaná dne 12. května 2017 – Yanukovych v. Rada

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/38

         Žaloba podaná dne 12. května 2017 – Yanukovych v. Rada
   (Věc T-286/17)
   (2017/C 231/47)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Oleksandr Viktorovyč Janukovyč (Doněck, Ukrajina) (zástupce: T. Beazley, QC)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/381 ze dne 3. března 2017, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2017, L 58, s. 34), a to v rozsahu, v němž se týká žalobce;

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2017/374 ze dne 3. března 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2017, L 58, s. 1), a to v rozsahu, v němž se týká žalobce;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce sedm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z tvrzení, že Rada neměla řádný právní základ pro napadené akty.

                           —

                           Napadené rozhodnutí nesplňuje podmínky umožňující Radě vycházet při jeho přijímání z článku 29 SEU.

                           —

                           Podmínky použití článku 215 SFEU nebyly splněny, jelikož neexistovalo žádné platné rozhodnutí podle hlavy V kapitoly 2 SEU.

                           —

                           Neexistuje dostatečná souvislost k tomu, aby mohl být vůči žalobci uplatněn článek 215 SFEU.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že se Rada dopustila zneužití pravomoci.

                           —

                           Skutečným cílem sledovaným Radou při provádění napadených aktů bylo především podbízet se současnému režimu na Ukrajině (tak aby si Ukrajina vytvořila užší vazby s EU), a nebyl jím účel či odůvodnění uvedené v napadených aktech.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z tvrzení, že Rada neuvedla odůvodnění.

                           —

                           „Odůvodnění“ uvedené v napadených aktech k zařazení žalobce je (mimo to, že je chybné) formalistické, nepřiměřené a nedostatečně konkrétní.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z tvrzení, že žalobce v rozhodném období nesplňuje uvedená kritéria pro zařazení osoby na seznam.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z tvrzení, že Rada se dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že zahrnula žalobce do sporných opatření. Bez ohledu na jasné oddělení „odůvodnění“ a příslušných určovacích kritérií se Rada znovuoznačením žalobce dopustila zjevně nesprávného posouzení.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z tvrzení, že bylo porušeno právo žalobce na obhajobu, respektive že mu byla odepřena účinná soudní ochrana. Rada mimo jiné věc s žalobcem před jeho znovuoznačením náležitě neprojednala a žalobci nebyla poskytnuta náležitá a spravedlivá příležitost ani k opravení chyb, ani k předložení informací týkajících se jeho osobní situace.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vychází z tvrzení, že bylo porušeno právo žalobce na vlastnictví podle čl. 17 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie, a to mimo jiné tím, že omezující opatření představují neodůvodněné a nepřiměřené omezení tohoto práva.


title: Věc F-4/07: Žaloba podaná dne 19. ledna 2007 – Skoulidi v. Komise

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/44

         Žaloba podaná dne 19. ledna 2007 – Skoulidi v. Komise
   (Věc F-4/07)
   (2007/C 56/83)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Eleni-Eleftheria Skoulidi (Brusel, Belgie) (zástupce: G. Vandersanden)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               přiznat žalobkyni náhradu nemajetkové újmy, kterou utrpěla z důvodu rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 28. března 2006 nepovolit, aby využila dohodu o výměně, která byla uzavřena mezi Komisí a řeckou vládou;

               —

               odhadnout tuto újmu ex aequo et bono na 200 000 eur;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně poté, co byla během osmi měsíců dočasně přidělena řeckému ministerstvu školství a náboženství, požádala, aby mohla využít režimu výměny úředníků mezi Komisí a členskými státy k tomu, aby dokončila úkoly, které uskutečňovala během období, kdy byla dočasně přidělena. Poté, co žalobkyně získala souhlas některých oddělení Komise, jakož i souhlas řecké vlády, obdržela negativní rozhodnutí od svého orgánu z důvodu, že výměna by byla v rozporu s ustanoveními použitelnými v oblasti dočasného přidělení.
   Žalobkyně má ve své žalobě zato, že Komise se dopustila některých pochybení, tedy že:

               —

               nedodržela povinnost řádné péče, kterou má každý správní orgán;

               —

               nedodržela závazky vyplývající z dohody o výměně, kterou sama uzavřela s řeckou vládou, čímž porušila legitimní očekávání žalobkyně, jakož i obecný zájem Společenství;

               —

               se dopustila nemístných poznámek vůči žalobkyni;

               —

               se dopustila diskriminace žalobkyně vzhledem k jiným úředníkům, kteří byli dočasně přiděleni některým vnitrostátním správním úřadům během delšího období.


title: Věc T-662/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. června 2015 – dm-drogerie markt v. OHIM – Diseños Mireia (M) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství M — Starší slovní ochranná známka Společenství dm — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence podobnosti označení — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. června 2015 – dm-drogerie markt v. OHIM – Diseños Mireia (M)
   (Věc T-662/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství M - Starší slovní ochranná známka Společenství dm - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence podobnosti označení - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 262/29)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Německo) (zástupci: O. Bludovsky a C. Mellein, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Diseños Mireia, SL (Barcelona, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. září 2013 (věc R 911/2012-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi dm-drogerie markt GmbH & Co. KG a Diseños Mireia, SL

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti dm-drogerie markt GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 61, 1.3.2014.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne  20. října 2005  ve věci C-264/03: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (Nesplnění povinnosti státem — Veřejné zakázky — Směrnice 92/50/EHS — Postup při zadávání veřejných zakázek na služby — Volný pohyb služeb — Zmocnění zástupce investora — Osoby, kterým může být svěřen úkol zástupce investora — Taxativní výčet právnických osob francouzského práva)

text:
               10.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 20. října 2005
   ve věci C-264/03: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Veřejné zakázky - Směrnice 92/50/EHS - Postup při zadávání veřejných zakázek na služby - Volný pohyb služeb - Zmocnění zástupce investora - Osoby, kterým může být svěřen úkol zástupce investora - Taxativní výčet právnických osob francouzského práva)
   (2005/C 315/04)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-264/03, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 17. června 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnci: B. Stromsky a K. Wiedner, jakož i F. Simonetti) proti Francouzské republice (zmocněnci: G. de Bergues a D. Petrausch), Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas (zpravodaj), předseda, J. Malenovský, J.-P. Puissochet, A. Borg Barthet a U. Lõhmus, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada, vydal dne 20. října 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Francouzská republika tím, že v článku 4 zákona č. 85-704 ze dne 12. července 1985, o veřejném investování ve stavebnictví a jeho vztazích k soukromému investování ve stavebnictví, ve znění zákona č. 96-987 ze dne 14. listopadu 1996, o provedení smlouvy o rozvoji města, vyhradila úkol zástupce investora taxativně vymezeným právnickým osobám francouzského práva, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992, o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/52/ES ze dne 13. října 1997, jakož i z článku 49 ES.

      (1)  Úř. věst. C 200, 23.8.2003.


               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/2

         Seznamy pro účely sestavení soudních kolegií velkého senátu a druhého, třetího, šestého a sedmého senátu
   (2007/C 69/04)
   Soudní dvůr během své schůze konané dne 16. ledna 2007 sestavil seznam, uvedený v čl. 11b odst. 2 jednacího řádu, pro účely sestavení velkého senátu následovně:

               p. Schintgen

               pí Toader

               p. Tizzano

               p. Arabadžiev

               p. Cunha Rodrigues

               p. von Danwitz

               pí Silva de Lapuerta

               p. Bonichot

               p. Schiemann

               pí Lindh

               p. Makarczyk

               p. Bay Larsen

               p. Kūris

               p. Ó Caoimh

               p. Juhász

               p. Levits

               p. Arestis

               p. Lõhmus

               p. Borg Barthet

               p. Klučka

               p. Ilešič

               p. Malenovský

         Soudní dvůr během své schůze konané dne 16. ledna 2007 sestavil seznamy, uvedené v čl. 11c odst. 2 prvním pododstavci jednacího řádu, pro účely sestavení druhého a třetího senátu následovně:
   Druhý senát

               p. Schiemann

               pí Toader

               p. Makarczyk

               p. Bonichot

               p. Kūris

               p. Bay Larsen

         Třetí senát

               p. Cunha Rodrigues

               p. Arabadžiev

               p. Klučka

               pí Lindh

               p. Lõhmus

               p. O'Caoimh

         Soudní dvůr během své schůze konané dne 16. ledna 2007 sestavil seznamy, uvedené v čl. 11c odst. 2 druhém pododstavci jednacího řádu, pro účely sestavení šestého a sedmého senátu následovně:
   Šestý senát

               p. Schiemann

               p. Makarczyk

               p. Bay Larsen

               p. Bonichot

               pí Toader

         Sedmý senát

               p. Cunha Rodrigues

               p. Lõhmus

               p. O'Caoimh

               pí Lindh

               p. Arabadžiev


title: Věc C-427/04: Žaloba podaná dne 5. října 2004 Komisí Evropských společenství proti Helénské republice

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/24

         Žaloba podaná dne 5. října 2004 Komisí Evropských společenství proti Helénské republice
   (Věc C-427/04)
   (2005/C 6/45)
   Jednací jazyk: řečtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 5. října 2004 žaloba směřující proti Helénské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Wouterem Wilsem a Georgiosem Zavvosem, Právní služba Komise Evropských společenství.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Helénská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/16/ES (1) ze dne 19. března 2001 o interoperabilitě transevropského konvenčního železničního systému, a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               2.

               uložil Helénské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta k provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 20. dubna 2003.

      (1)  Úř. věst. L 110, 20.4.2001, s. 1 až 27.


title: Věc C-78/10: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Rouen — Francie) — Marc Berel, a další v. Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre, Administration des douanes du Havre ( „Celní kodex Společenství — Články 213, 233 a 239 — Solidární závazek více dlužníků v případě téhož celního dluhu — Prominutí dovozního cla — Zánik celního dluhu — Možnost solidárního spoludlužníka dovolávat se prominutí cla jinému spoludlužníkovi — Neexistence“ )

text:
               2.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/9

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Rouen — Francie) — Marc Berel, a další v. Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre, Administration des douanes du Havre
   (Věc C-78/10) (1)

   (Celní kodex Společenství - Články 213, 233 a 239 - Solidární závazek více dlužníků v případě téhož celního dluhu - Prominutí dovozního cla - Zánik celního dluhu - Možnost solidárního spoludlužníka dovolávat se prominutí cla jinému spoludlužníkovi - Neexistence)
   2011/C 103/14
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Rouen

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Marc Berel, jakožto zmocněnec společnosti Port Angot Développement, Emmanuel Hess, jakožto insolvenční správce společnosti Port Angot Développement, Rijn Schelde Mondia France SA, Receveur principal des douanes de Rouen Port, Administration des douanes — Havre port, Société Port Angot Développement, právní nástupkyně společnosti Manutention de Produits Chimiques et Miniers Maprochim SAS, Asia Pulp Paper France EURL

      Žalovaní: Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre, Administration des douanes du Havre

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour d'appel de Rouen — Výklad článků 213, 233 a 239 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1) — Prominutí dovozního cla — Možnost spoludlužníka dovolávat se solidární povahy celních závazků, aby se na něj vztahovalo prominutí dovozního cla, které bylo předtím přiznáno jinému spoludlužníkovi

      Výrok

   Články 213, 233 a 239 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 ze dne 19. prosince 1996, musí být vykládány v tom smyslu, že v kontextu solidárního závazku vůči takovému celnímu dluhu ve smyslu tohoto článku 213, jako je celní dluh dotčený v původním řízení, brání použití zásady vnitrostátního práva, ze které vyplývá, že částečného prominutí cla na základě uvedeného článku 239 jednomu ze spoludlužníků se mohou dovolávat všichni ostatní spoludlužníci, takže zánik dluhu stanovený v čl. 233 prvním pododstavci písm. b) téhož kodexu se týká dluhu jako takového, a zprošťuje tedy všechny solidární spoludlužníky povinnosti zaplatit tento dluh v rozsahu částky, v níž bylo clo prominuto.

      (1)  Úř. věst. C 113, 1.5.2010.


title: Věc T-27/16: Žaloba podaná dne 25. ledna 2016 – Spojené království v. Komise

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/31

         Žaloba podaná dne 25. ledna 2016 – Spojené království v. Komise
   (Věc T-27/16)
   (2016/C 111/36)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: J. Kraehling, zmocněnec, S. Lee a M. Gray, Barristers)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil článek 1 prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/2098 ze dne 13. listopadu 2015 (1), v němž se mimo jiné uvádí, že část zemědělských výdajů týkající se výpočtu hodnoty produkce uváděné na trh, již vykázalo Spojené království, byla vynaložena v rozporu s unijním právem a nelze ji financovat v rámci EZZF a EZFRV, což vyžaduje zrušení pěti položek (poslední položky na s. 42 a prvních čtyř položek na s. 43) v příloze k tomuto rozhodnutí a celkovou finanční opravu ve výši 1 849 194,86 eur; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení Spojeného království.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise se dopustila nesprávného právního posouzení při výkladu požadavku na to, že při výpočtu hodnoty produkce uváděné na trh organizací producentů pro účely stanovení maximální výše podpory členský stát může zohlednit produkci pěstitelů, kteří se připojí k organizaci. Komise tímto rozhodnutím nevzala v potaz jasná ustanovení, zaprvé, čl. 3 odst. 1 a čl. 3 odst. 3 nařízení Komise č. 1433/2003 (2), a zadruhé, čl. 52 odst. 1 a čl. 52 odst. 2 nařízení Komise č. 1580/2007 (3).

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že při výkladu hodnoty produkce připojených pěstitelů Komise porušila zásady legality a právní jistoty, které se obzvláště uplatní v případech, kdy opatření způsobí finanční důsledky nebo vede k uložení pokuty.

      (1)  Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/2098 ze dne 13. listopadu 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (oznámeno pod číslem C(2015) 7716) (Úř. věst. L 303, 2015, s. 35).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1433/2003 ze dne 11. srpna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, pokud jde o provozní fondy, operační programy a finanční podporu (Úř. věst. L 203, 2003, s. 25).

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 1580/2007 ze dne 21. prosince 2007 , kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v odvětví ovoce a zeleniny (Úř. věst. L 350, s. 1).


title: Věc C-512/09: Žaloba podaná dne 10. prosince 2009 — Evropská komise v. Řecká republika

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/25

         Žaloba podaná dne 10. prosince 2009 — Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-512/09)
   2010/C 37/31
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: Iro Dimitriou a A. Margelis)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/66/ES (1) ze dne 6. září 2006 o bateriích a akumulátorech a odpadních bateriích a akumulátorech a o zrušení směrnice 91/157/EHS, nebo o nich v každém případě Komisi neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 26 odst. 1 této směrnice;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta stanovená pro provedení směrnice 2006/66/ES do vnitrostátního práva uplynula dne 26. září 2008.

      (1)  Úř. věst. L 266, 26.9.2006, s. 1.


title: Věc T-275/09: Žaloba podaná dne 16. července 2009 — Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) v. Komise

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/38

         Žaloba podaná dne 16. července 2009 — Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) v. Komise
   (Věc T-275/09)
   2009/C 220/81
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: I. Dodds-Smith, Solicitor, D. Anderson, QC, a J. Stratford, Barrister)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou se žalobkyně podle článku 230 ES domáhá zrušení rozhodnutí Komise, kterým Komise, která potvrdila stanovisko vydané Výborem pro humánní léčivé přípravky Evropské agentury pro léčivé přípravky, provedla registraci výrobku žalobkyně „Lunivia“ za účelem jeho uvádění na trh, ale měla za to, že „eszopiklon“ v něm obsažený není novou účinnou látkou podle čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení č. 726/2004 (1).
   Žalobkyně na podporu svých tvrzení uplatňuje dva žalobní důvody.
   Zaprvé žalobkyně tvrdí, že žalovaná nepoužila správná právní kritéria pro novou účinnou látku v rozporu s právními předpisy, zejména s čl. 10 odst. 2 písm. b) směrnice 2001/83 (2) a s přílohou I částí II bodem 3 téže směrnice, jakož i použitelnými pokyny, jako je oznámení pro žadatele, především jeho svazek 2A a svazek 3. Žalobkyně dále uvádí, že postoj žalované v napadeném rozhodnutí ohledně podmínky umožňující kvalifikaci jako nová účinná látka, je v rozporu s cílem a účelem právního rámce, který je vystavěn nikoli na pojmech „přidaná hodnota“ nebo komparativní účinnost, ale na absolutních standardech jakosti, bezpečnosti a účinnosti.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že žalovaná porušila základní procesní práva žalobkyně, jelikož Evropská agentura pro léčivé přípravky obdržela a zohlednila námitky uvedené třetí stranou bez toho, že by žalobkyni informovala o jejich existenci nebo jí poskytla příležitost předložit připomínky.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (Úř. věst. L 136, s. 1; Zvl. vyd. 13/34, s. 229).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69).


title: Věc C-83/09 P: Kasační opravný prostředek podaný Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 10. prosince 2008 ve věci T-388/02, Kronoply GmbH & Co. KG a Kronotex GmbH & Co. KG proti Komisi Evropských společenství podporované Spolkovou republikou Německo a spolkovou zemí Sasko-Anhaltsko podaný dne 25. února 2009

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/15

         Kasační opravný prostředek podaný Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 10. prosince 2008 ve věci T-388/02, Kronoply GmbH & Co. KG a Kronotex GmbH & Co. KG proti Komisi Evropských společenství podporované Spolkovou republikou Německo a spolkovou zemí Sasko-Anhaltsko podaný dne 25. února 2009
   (Věc C-83/09 P)
   2009/C 102/25
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Gross a V. Kreuschitz, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Kronoply GmbH & Co. KG, Kronotex GmbH & Co. KG, Zellstoff Stendal GmbH, Spolková republika Německo a spolková země Sasko-Anhaltsko

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadený rozsudek v rozsahu, ve kterém prohlašuje za přípustnou žalobu na neplatnost, kterou podaly společnosti Kronoply GmbH & Co. KG a Kronotex GmbH & Co. KG proti rozhodnutí Komise ze dne 19. června 2002 nevznést námitky proti podpoře Německa poskytnuté ve prospěch Zellstoff Stenal GmbH na výstavbu továrny na výrobu buničiny;

               —

               zamítnout jako nepřípustnou žalobu na neplatnost, kterou proti spornému postupu podaly společnosti Kronoply GmbH & Co. KG a Kronotex GmbH & Co. KG;

               —

               uložit Kronoply GmbH & Co. KG a Kronotex GmbH & Co. KG náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Podle názoru Komise porušuje odvození práva podat žalobu proti rozhodnutím o podpoře ve prospěch zúčastněných stran ve smyslu čl. 88 odst. 2 ES podmínky přípustnosti žalob stanovené v čl. 230 odst. 4 ES. Zúčastněné strany, které nejsou účastníky řízení o pomoci, nedisponují žádnými vlastními, žalobou vymahatelnými právy účastníka řízení. Pro účely určení osobní dotčenosti je místo toho nutno vycházet z pravidla rozsudku Soudního dvora ve věci Plaumann. Osobní dotčenost tedy může vyplývat pouze z hospodářských účinků podpory na žalobce.
   V napadeném rozsudku byla krom toho provedena nepřípustná změna významu žalobních návrhů. Podle názoru Komise Soud zkoumal věcné argumenty žalobce, které žalobce neuplatnil v souvislosti s ochranou svých údajných procesních práv, přestože žaloba byla přípustná pouze pro účely ochrany údajných procesních práv.
   Napadený rozsudek by v konečném důsledku vedl k zavedení actio popularis proti rozhodnutím o podpoře, kterou právo Společenství nezná.


title: Věc T-595/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. prosince 2014 – BSH v. OHIM – LG Electronics (compressor technology) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství compressor technology — Starší národní slovní ochranné známky KOMPRESSOR — Relativní důvod pro zamítnutí — Částečné zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. prosince 2014 – BSH v. OHIM – LG Electronics (compressor technology)
   (Věc T-595/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství compressor technology - Starší národní slovní ochranné známky KOMPRESSOR - Relativní důvod pro zamítnutí - Částečné zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 026/33)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: S. Biagosch, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: M. Fischer a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: LG Electronics, Inc. (Soul, Jižní Korea)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 5. září 2013 (věc R 1176/2012-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi LG Electronics, Inc. a BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 39, 8.2.2014.


title: Věc C-521/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 1. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Irsko

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/32

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 1. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-521/08) (1)

   2009/C 282/58

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 32, 7.2.2009.


title: Věc T-87/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. října 2006 – Arranz Benitez v. Parlament ( Úředníci — Odměňování — Střídavá péče o dítě po rozvodu dvou úředníků — Zohlednění pro výpočet snížení daňového základu )

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/12

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. října 2006 – Arranz Benitez v. Parlament
   (Věc T-87/04) (1)

   („Úředníci - Odměňování - Střídavá péče o dítě po rozvodu dvou úředníků - Zohlednění pro výpočet snížení daňového základu“)
   (2006/C 310/21)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Milagros Irène Arranz Benitez (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: M. Mustapha-Pascha a L. Knudsen, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 15. dubna 2003 v rozsahu, ve kterém mění od 1. května 2003 právo žalobkyně na snížení daňového základu za nezaopatřené děti.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 30. 4. 2004.


title: Věc T-237/13: Usnesení Tribunálu ze dne 7. července 2014 – SCA Tissue France v. Komise „Žaloba na neplatnost — Životní prostředí — Směrnice 94/62/ES — Obaly a obalové odpady — Směrnice 2013/2/EU — Role, trubice a válce, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály — Nedostatek bezprostředního dotčení — Nepřípustnost“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/56

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. července 2014 – SCA Tissue France v. Komise
   (Věc T-237/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Životní prostředí - Směrnice 94/62/ES - Obaly a obalové odpady - Směrnice 2013/2/EU - Role, trubice a válce, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály - Nedostatek bezprostředního dotčení - Nepřípustnost“)
   2014/C 315/95
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: SCA Tissue France (Bois-Colombes, Francie) (zástupci: J. M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, advokáti

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Alcover San Pedro a J. F. Brakeland, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení směrnice Komise 2013/2/EU ze dne 7. února 2013, kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES o obalech a obalových odpadech (Úř. věst. L 37, s. 10), a to v rozsahu, v němž Komise zařazuje role, trubice a válce, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály, kromě těch, které slouží jako součást výrobních strojů a které se nepoužívají k úpravě výrobku jako prodejní jednotky, na seznam názorných příkladů použití kritérií, jimiž se upřesňuje pojem „obal“.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               SCA Tissue France ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 171, 15.6.2013.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 10. prosince 2004 ve věci T-261/03, Euro Style '94 Srl proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) („Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství zahrnující slovní prvek ‚GLOVE‘ — Národní a mezinárodní obrazové a slovní ochranné známky ‚GLOBE‘ — Relativní důvod zamítnutí — Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 — Žaloba zjevně postrádající jakýkoliv právní základ“)

text:
               19.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/15

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 10. prosince 2004
   ve věci T-261/03, Euro Style '94 Srl proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství zahrnující slovní prvek ‚GLOVE‘ - Národní a mezinárodní obrazové a slovní ochranné známky ‚GLOBE‘ - Relativní důvod zamítnutí - Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 - Žaloba zjevně postrádající jakýkoliv právní základ“)
   (2005/C 69/30)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T- 261/03, Euro Style '94 Srl, se sídlem v Baretta (Itálie), zastoupená G. Picou, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: J. Laporta Insa a A. Folliard-Monguiral), přičemž dalším účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM byla RCN-Companhia de Importaçao e Esportaçao de Texteis, LDA, se sídlem v Oeiras (Portugalsko), jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. května 2003 (R 67/2001-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi RCN-Companhia de Importaçao e Esportaçao de Texteis a Euro Style '94 Srl, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, N. J. Forwood a S. S. Papasavvas, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 10. prosince 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 264, 1.11.2003.


title: Věc C-458/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 19. srpna 2013 — Andreas Grund, jako správce v úpadkovém řízení o majetku SR-Tronic GmbH a další v. Nintendo Co. Ltd a Nintendo of America Inc.

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/43

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 19. srpna 2013 — Andreas Grund, jako správce v úpadkovém řízení o majetku SR-Tronic GmbH a další v. Nintendo Co. Ltd a Nintendo of America Inc.
   (Věc C-458/13)
   2013/C 344/74
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Andreas Grund, jako správce v úpadkovém řízení o majetku SR-Tronic GmbH, Jürgen Reiser, Dirk Seidler

      Žalované: Nintendo Co. Ltd, Nintendo of America Inc.

      Předběžná otázka

   Brání čl. 1 odst. 2 písm. a) směrnice 2001/29/ES (1) použití ustanovení k provedení čl. 6 odst. 2 směrnice 2001/29/ES do vnitrostátního práva (zde § 95a odst. 3 UrhG), pokud dotčený technologický prostředek chrání zároveň nejen díla nebo jiné předměty ochrany, ale též počítačové programy?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti; Úř. věst. L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230