title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 1. července 2008.#Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) proti Elliniko Dimosio.#Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce: Dioikitiko Efeteio Athinon - Řecko.#Články 82 ES a 86 ES - Pojem ,podnik‘ - Neziskové sdružení, které v Řecku zastupuje Mezinárodní motocyklovou federaci - Pojem ,hospodářská činnost‘ - Zvláštní právo stanovené zákonem vydávat souhlasné stanovisko k žádostem o povolení předloženým za účelem organizace motocyklových závodů - Souběžný výkon takových činností, jako je organizace motocyklových závodů, jakož i uzavírání sponzorských, reklamních a pojistných smluv.#Věc C-49/07.

text:
      Věc C-49/07
      Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE)
      v.
      Elliniko Dimosio
      (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Dioikitiko Efeteio Athinon)
      „Články 82 ES a 86 ES – Pojem ,podnik‘ – Neziskové sdružení, které v Řecku zastupuje Mezinárodní motocyklovou federaci – Pojem ,hospodářská činnost‘ – Zvláštní právo stanovené zákonem vydávat souhlasné stanovisko k žádostem o povolení předloženým za účelem organizace motocyklových
         závodů – Souběžný výkon takových činností, jako je organizace motocyklových závodů, jakož i uzavírání sponzorských, reklamních a pojistných
         smluv“

      Shrnutí rozsudku
      1.        Hospodářská soutěž – Pravidla Společenství – Podnik – Pojem
      (Články 81 ES a 82 ES)
      2.        Hospodářská soutěž – Veřejné podniky a podniky, kterým členské státy přiznávají zvláštní nebo výlučná práva
      (Články 82 ES a 86 ES)
      1.        Právnická osoba, jejíž činnosti spočívají v organizaci sportovních závodů a v tom, že v tomto rámci uzavírá sponzorské, reklamní
         a pojistné smlouvy, jež slouží ke komerčnímu využití těchto závodů, a pro tuto jednotku představují zdroj příjmů, musí být
         kvalifikována jako podnik ve smyslu práva Společenství v oblasti hospodářské soutěže. Okolnost, že hospodářská činnost souvisí
         se sportem, nebrání použití pravidel Smlouvy, mezi něž patří pravidla upravující právo hospodářské soutěže.

      Tento závěr není zpochybněn skutečností, že jednotka má pravomoc vydávat své souhlasné stanovisko k žádostem o povolení předloženým
         veřejným orgánům za účelem organizace závodů, neboť je třeba odlišit účast této jednotky na rozhodovacím procesu těchto orgánů
         od takových hospodářských činností, které vykonává, jako jsou organizace a komerční využití závodů. Tomuto závěru nebrání
         ani okolnost, že nesleduje cíl dosahování zisku, jestliže se její nabídka zboží a poskytování služeb nachází v soutěžním vztahu
         s nabídkou jiných subjektů. V tomto ohledu se mohou nezisková sdružení, která na daném trhu nabízejí zboží nebo poskytují
         služby, nacházet vzájemně v soutěžním vztahu. Úspěch či hospodářské přežití takových sdružení totiž dlouhodobě závisí na jejich
         schopnosti prosadit na dotčeném trhu plnění, která nabízejí, na úkor plnění, která jsou nabízena ostatními subjekty.

      (viz body 22–23, 26–28)
      2.        Články 82 ES a 86 ES brání vnitrostátní právní úpravě, která právnické osobě, která organizuje sportovní závody a v tomto
         rámci uzavírá sponzorské, reklamní a pojistné smlouvy, přiznává pravomoc vydávat souhlasné stanovisko k žádostem o povolení
         předloženým za účelem organizace takových závodů, aniž by tato pravomoc podléhala omezením, povinnostem a kontrole.

      Takový systém nenarušené hospodářské soutěže, jaký je upraven ve Smlouvě, totiž může být zaručen, pouze pokud je zabezpečena
         rovnost příležitostí mezi jednotlivými hospodářskými subjekty. Přiznat právnické osobě, která sama organizuje a komerčně využívá
         sportovní závody, úkol vydávat příslušnému správnímu orgánu souhlasné stanovisko k žádostem o povolení předloženým za účelem
         organizace takových závodů, de facto znamená přiznat jí pravomoc určovat osoby oprávněné organizovat uvedené závody, jakož i stanovit podmínky, za kterých jsou
         tyto závody organizovány, a tak této jednotce přiznat zřejmé zvýhodnění oproti jejím soutěžitelům. Takové právo tedy může
         podnik, který jím disponuje, vést k tomu, že zabrání přístupu ostatních subjektů na dotčený trh nebo naruší hospodářskou soutěž
         tím, že zvýhodní závody, které organizuje nebo závody, jejichž organizace se účastní.

      (viz body 51–53 a výrok)
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (velkého senátu)
      1. července 2008(*)

      „Články 82 ES a 86 ES – Pojem ,podnik‘ – Neziskové sdružení, které v Řecku zastupuje Mezinárodní motocyklovou federaci – Pojem ,hospodářská činnost‘ – Zvláštní právo stanovené zákonem vydávat souhlasné stanovisko k žádostem o povolení předloženým za účelem organizace motocyklových
         závodů – Souběžný výkon takových činností, jako je organizace motocyklových závodů, jakož i uzavírání sponzorských, reklamních a pojistných
         smluv“

      Ve věci C‑49/07,
      jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Dioikitiko Efeteio
         Athinon (Řecko) ze dne 21. listopadu 2006, došlým Soudnímu dvoru dne 5. února 2007, v řízení

      Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE)
      proti
      Elliniko Dimosio,
      SOUDNÍ DVŮR (velký senát),
      ve složení V. Skouris, předseda, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts a A. Tizzano, předsedové senátů, J. N. Cunha Rodrigues,
         A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka (zpravodaj), T. von Danwitz, A. Arabadžev a C. Toader, soudci,

      generální advokátka: J. Kokott,
      vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada,
      s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 23. ledna 2008,
      s ohledem na vyjádření předložená:
      –        za Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) A. Pliakosem, dikigoros,
      –        za řeckou vládu S. Spyropoulosem, K. Boskovitsem, S. Trekli a Z. Chatzipavlou, jako zmocněnci,
      –        za Komisi Evropských společenství T. Christoforouem a F. Amatem, jako zmocněnci,
      po vyslechnutí stanoviska generální advokátky na jednání konaném dne 6. března 2008,
      vydává tento
      Rozsudek
      1        Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článků 82 ES a 86 ES.

      2        Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) (Řecká motocyklová federace,
         dále jen „MOTOE“) a Elliniko Dimosio (Řecký stát) ve věci finanční náhrady nemajetkové újmy, která federaci MOTOE údajně vznikla
         v důsledku toho, že jí Elliniko Dimosio konkludentně odmítl poskytnout povolení k organizaci motocyklových závodů.

       Právní rámec
      3        Článek 49 řeckého zákoníku silničního provozu ve svém znění vyplývajícím ze zákona č. 2696/1999 (FEK A’57) stanoví:

      „1.      Závody [...], motocyklové závody a závody mopedů na komunikacích a veřejných či soukromých prostranstvích je možné uspořádat
         až po vydání povolení.

      2.      Povolení uvedené v předcházejícím odstavci vydá:
      [...]
      c)       pro všechny [...] motocyklové závody a závody mopedů ministr veřejného pořádku či jím pověřené orgány po vydání souhlasného
         stanoviska právnické osoby, která v Řecku oficiálně zastupuje [...], Mezinárodní motocyklovou federaci [(dále jen ,FIM‘)]“.

       Spor v původním řízení a předběžné otázky
      4        MOTOE je neziskovým sdružením soukromého práva, jehož předmětem činnosti je organizace motocyklových závodů v Řecku. Jejími
         členy jsou různé regionální motocyklové kluby.

      5        Dne 13. února 2000 podalo toto sdružení u příslušného ministerstva žádost směřující k získání povolení organizovat závody
         v rámci panhelénského poháru federace MOTOE podle programu, který byl k této žádosti přiložen.

      6        V souladu s čl. 49 odst. 2 řeckého zákoníku silničního provozu byl tento program předán Elliniki Leschi Aftokinitou kai Perigiseon
         (řecký automobilový a turistický klub, dále jen „ELPA“), což je právnická osoba – neziskové sdružení – která v Řecku zastupuje
         FIM, aby vydal souhlasné stanovisko za účelem poskytnutí požadovaného povolení.

      7        Dopisem ze dne 16. března 2000 ELPA požádal federaci MOTOE, aby mu jednak sdělila specifický řád pro každý z plánovaných závodů,
         a to dva měsíce před datem závodu, aby mohl kontrolovat seznam účastníků, trasu nebo dráhu, na které se bude závod konat,
         přijatá bezpečnostní opatření a obecněji, aby mohl ověřit, že závod proběhne bezpečně. Kromě toho požádal kluby organizující
         závody, aby Ethniki Epitropi Agonon Motosykletas (národní komise motocyklových závodů, dále jen „ETHEAM“), zřízené klubem
         ELPA a pověřené organizací, jakož i kontrolou motocyklových závodů, předložily kopii svých stanov.

      8        Žádostí č. 28/5.5.2000 zaslanou příslušnému ministerstvu zopakovala MOTOE svou žádost směřující k tomu, aby pro šest klubů
         získala povolení organizovat šest závodů v období mezi 9. červencem a 26. listopadem 2000. V příloze této žádosti přiložila
         specifické řády týkající se průběhu těchto závodů, jakož i kopie stanov těchto klubů. Žádost byla rovněž předána klubu ELPA,
         aby vydal souhlasné stanovisko za účelem organizace uvedených závodů.

      9        ELPA a ETHEAM zaslaly federaci MOTOE dokument, ve kterém jí připomněly některá pravidla týkající se organizace motocyklových
         závodů v Řecku. V tomto dokumentu je zejména uvedeno, že ETHEAM vyhlašuje mistrovství, poháry a ceny organizované v rámci
         motocyklových závodů na základě pověření klubu ELPA, jediného legálního zástupce FIM v Řecku. Jestliže subjekt či klub splňující
         podmínky požadované k organizaci a průběhu závodů chce vyhlásit pohár nebo zvláštní cenu, musí podle tohoto dokumentu ETHEAM
         předložit předmětné vyhlášení. Poté, co ETHEAM posoudí podmínky tohoto vyhlášení, přijme rozhodnutí, ve kterém určí rovněž
         podmínky průběhu závodu v souladu s vnitrostátními a mezinárodními předpisy. Pro vydání souhlasného stanoviska za účelem organizace
         závodu, včetně poháru nebo ceny, musí každý organizátor pověřený organizací jednoho z těchto závodů splnit podmínky stanovené
         vnitrostátním kodexem týkajícím se motocyklových závodů a oběžníky ETHEAM. ELPA a ETHEAM rovněž federaci MOTOE připomněly,
         že jestliže v průběhu roku organizátor požádá o vyhlášení dodatečných závodů, termíny těchto závodů nesmějí ovlivnit již naprogramované
         závody, a to jak v zájmu závodníků, tak i organizátorů. Z tohoto důvodu musely být programy závodů, které mají být organizovány
         v průběhu roku 2001, předloženy ELPA a ETHEAM nejpozději 15. září 2000.

      10      V odpovědi na žádost federace MOTOE směřující k získání informací týkajících se vyřízení svých žádostí o povolení sdělilo
         příslušné ministerstvo federaci MOTOE v měsíci srpnu 2000, že neobdrželo od klubu ELPA žádný dokument, kterým by vyjádřil
         souhlasné stanovisko na základě článku 49 řeckého zákoníku silničního provozu.

      11      Namítajíc protiprávnost tohoto konkludentního zamítnutí, MOTOE podala u Dioikitiko Protodikeio Athinon (správní soud prvního
         stupně v Aténách) žalobu, směřující k získání finanční náhrady ve výši 5 000 000 GRD jako náhrady nemajetkové újmy, která
         jí údajně vznikla v důsledku nemožnosti organizovat předmětné závody.

      12      MOTOE uvedla, že článek 49 řeckého zákoníku silničního provozu je v rozporu jednak s ústavní zásadou nestrannosti správních
         orgánů, a jednak s článkem 82 ES a čl. 86 odst. 1 ES z důvodu, že sporné vnitrostátní ustanovení umožňuje klubu ELPA, který
         sám organizuje motocyklové závody, zavést v této oblasti monopol a zneužívat jej.

      13      ELPA vstoupil do řízení u Dioikitiko Protodikeio Athinon na podporu návrhových žádání Elliniko Dimosio. Ke svému spisu vedlejšího
         účastníka zejména připojil své stanovy sdružení založeného v roce 1924 a svou výroční zprávu za rok 2000, týkající se motocyklových
         závodů, zveřejněnou komisí ETHEAM. Tato výroční zpráva obsahuje oběžníky komise ETHEAM pro uvedený rok 2000, které se týkají
         zejména dokladů, které organizátoři museli předložit pro získání povolení, předpisů týkajících se závodů, které musejí být
         předloženy, určení poplatků, které je třeba uhradit a jiných otázek finanční povahy. Tatáž výroční zpráva krom toho obsahuje
         Ethnikos Athlitikos Kanonismos Motosikletas (vnitrostátní řád motocyklového sportu, dále jen „EAKM“).

      14      Pokud jde o EAKM, je třeba uvést následující:

      –        článek 10.7 tohoto řádu stanoví, že jakákoli sportovní událost, která zahrnuje závody v rámci mistrovství, pohárů nebo cen
         ELPA a ETHEAM může být spojena s obchodní propagací sponzora uvedeného v titulu nebo podtitulu závodů, ale pouze po vydání
         souhlasného stanoviska ELPA a ETHEAM;

      –        článek 60.6 EAKM stanoví, že během trvání sportovních událostí je možné umisťovat reklamu na oblečení závodníků, na jejich
         přilby, avšak za podmínky, že nebudou dotčeny jejich technické vlastnosti, a na motocykly. V rámci rychlostních závodů a motokrosových
         závodů v rámci mistrovství, pohárů a cen ELPA a ETHEAM nejsou organizátoři oprávněni ukládat závodníkům a spolujezdcům, aby
         prováděli reklamu na jakýkoli výrobek a aby na motocyklech byla umístěna taková reklama, ledaže by byl od závodníka získán
         souhlas. Jestliže je však použitelná sponzorská smlouva uzavřená subjekty ELPA a ETHEAM, musejí závodníci, spolujezdci nebo
         motocykly dodržovat podmínky této smlouvy;

      –        podle článku 110.1 EAKM „[o]rganizátor [motocyklového závodu] musí přímo nebo prostřednictvím dohlížejícího orgánu [a sice
         ELPA a ETHEAM] dbát na to, aby se na sportovní událost vztahovalo pojištění, které musí zahrnovat jeho odpovědnost, odpovědnost
         konstruktérů, závodníků, spolujezdců [...] v případě nehod a škod způsobených třetím osobám v průběhu sportovní události a tréninků“.

      15      Dioikitiko Protodikeio Athinon žalobu federace MOTOE zamítl zejména z důvodu, že jednak článek 49 řeckého zákoníku silničního
         provozu umožňuje zajistit dodržování mezinárodních pravidel týkajících se bezpečné organizace motocyklových závodů, a jednak
         MOTOE netvrdila, že uvedené ustanovení vede k dominantnímu postavení na společném trhu, že totéž ustanovení může mít vliv
         na obchod mezi členskými státy ani že ELPA takového postavení zneužil.

      16      MOTOE podala proti tomuto rozsudku odvolání u Dioikitiko Efeteio Athinon, který nejprve uvádí, že se činnosti klubu ELPA neomezují
         na striktně sportovní oblast, a sice pravomoc přiznanou mu v článku 49 řeckého zákoníku silničního provozu, jelikož vykonává
         rovněž činnosti, které předkládající soud kvalifikuje jako „hospodářské“ a které spočívají v uzavírání sponzorských, reklamních
         a pojistných smluv. Dioikitiko Efeteio Athinon si v důsledku toho klade otázku, zda lze klub ELPA kvalifikovat jako podnik
         ve smyslu práva Společenství v oblasti hospodářské soutěže, zejména článků 82 ES a 86 ES, takže by podléhal zákazu zneužití
         dominantního postavení. Předkládající soud článek 49 řeckého zákoníku silničního provozu vykládá v tom smyslu, že ELPA je
         jedinou právnickou osobou oprávněnou vydávat souhlasné stanovisko k jakékoli žádosti předložené za účelem organizace motocyklového
         závodu. Zdůrazňuje skutečnost, že toto sdružení souběžně provádí organizaci závodů a určování cen, jakož i výše uvedené hospodářské
         činnosti.

      17      Dioikitiko Efeteio Athinon dále uvádí, že žadatelé, kterým je odmítnuto povolení organizovat motocyklový závod z důvodu nezískání
         souhlasného stanoviska klubu ELPA, nemají žádný účinný vnitrostátní opravný prostředek proti takovému rozhodnutí. Jednak totiž
         není stanoveno, že odmítnutí klubu ELPA vydat souhlasné stanovisko musejí být odůvodněna, a jednak, jestliže je odmítnutí
         příslušného ministerstva vydat povolení předmětem soudní žaloby vycházející z neuvedení odůvodnění a žalobě je vyhověno, řecké
         právo nestanoví, že je povolení žalobci přiznáno. Krom toho ELPA nepodléhá žádné kontrole či posouzení, co se týče užití výsady,
         která je mu přiznána v článku 49 řeckého zákoníku silničního provozu. Tyto okolnosti staví jakoukoli osobu z jiného členského
         státu Evropské unie, která chce v Řecku organizovat motocyklové závody, před fait accompli.

      18      Za těchto podmínek se Dioikitiko Efeteio Athinon rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:

      „1)      Musejí být články 82 ES a 86 ES vykládány tak, že do své působnosti zahrnují rovněž činnosti právnické osoby, která má postavení
         národního zástupce [FIM] a která vykonává hospodářské činnosti, tak jak jsou popsány výše, prostřednictvím uzavírání sponzorských,
         reklamních a pojistných smluv v rámci sportovních automobilových událostí, které organizuje?

      2)      V případě kladné odpovědi je s uvedenými ustanoveními Smlouvy o ES [slučitelný článek 49 řeckého zákoníku silničního provozu]
         v tom smyslu, že výše uvedené právnické osobě přiznává pravomoc vydávat souhlasné stanovisko, co se týče organizace závodu
         motorových vozidel, aby vnitrostátní veřejný orgán mohl vydat povolení umožňující tento závod zorganizovat (v projednávaném
         případě ministr veřejného pořádku), aniž by tato pravomoc podléhala omezením, povinnostem a kontrole?“

       K předběžným otázkám
      19      Podstatou otázek předkládajícího soudu, kterými je třeba se zabývat společně, je jednak to, zda právnická osoba, a to takové
         neziskové sdružení, jako je ELPA, spadá do působnosti článků 82 ES a 86 ES, jestliže její činnosti spočívají nejen v účasti
         na správních rozhodnutích povolujících organizaci motocyklových závodů, ale rovněž v samotné organizaci takových závodů a
         v uzavírání sponzorských, reklamních i pojistných smluv v tomto rámci, a jednak to, zda ustanovení Smlouvy brání takovému
         pravidlu, jako je pravidlo uvedené v článku 49 řeckého zákoníku silničního provozu, v rozsahu, v němž takovému sdružení přiznává
         pravomoc vydávat souhlasné stanovisko k žádostem o povolení předloženým za účelem organizace těchto závodů, aniž by tato pravomoc
         podléhala omezením, povinnostem či kontrole.

      20      V tomto ohledu je třeba zaprvé připomenout, že se právo Společenství v oblasti hospodářské soutěže vztahuje na činnosti podniků
         (rozsudky ze dne 16. listopadu 1977, GB-Inno-BM, 13/77, Recueil, s. 2115, bod 31, a ze dne 11. prosince 2007, ETI a další,
         C‑280/06, Sb. rozh. s. I-10893, bod 38 a citovaná judikatura). Konkrétněji se článek 82 ES použije na podniky zaujímající
         dominantní postavení.

      21      Ačkoli Smlouva pojem „podnik“ nevymezuje, Soudní dvůr již opakovaně rozhodl o tom, že tak musí být kvalifikována jakákoliv
         jednotka vykonávající hospodářskou činnost nezávisle na právním postavení této jednotky a způsobu jejího financování (rozsudky
         ze dne 23. dubna 1991, Höfner a Elser, C‑41/90, Recueil, s. I‑1979, bod 21, a ze dne 16. března 2004, AOK Bundesverband a další,
         C‑264/01, C‑306/01, C‑354/01 a C‑355/01, Recueil, s. I‑2493, bod 46).

      22      V tomto ohledu je třeba připomenout, že hospodářskou činnost představuje jakákoli činnost spočívající v nabízení zboží nebo
         poskytování služeb na daném trhu (viz zejména rozsudky ze dne 18. června 1998, Komise v. Itálie, C‑35/96, Recueil, s. I‑3851,
         bod 36, a ze dne 12. září 2000, Pavlov a další, C‑180/98 až C‑184/98, Recueil, s. I‑6451, bod 75). Je-li tato podmínka splněna,
         okolnost, že činnost souvisí se sportem, nebrání použití pravidel Smlouvy (rozsudky ze dne 12. prosince 1974, Walrave a Koch,
         36/74, Recueil, s. 1405, bod 4, a ze dne 15. prosince 1995, Bosman, C‑415/93, Recueil, s. I‑4921, bod 73), mezi něž patří
         pravidla upravující právo hospodářské soutěže (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 18. června 2006, Meca-Medina a Majcen v. Komise,
         C‑519/04 P, Sb. rozh. s. I‑6991, body 22 a 28).

      23      Jak je uvedeno v předkládacím rozhodnutí a jak bylo rovněž potvrzeno na jednání před Soudním dvorem, organizuje ELPA ve spolupráci
         s ETHEAM v Řecku motocyklové závody a v tomto rámci uzavírá sponzorské, reklamní a pojistné smlouvy, jež slouží ke komerčnímu
         využití těchto závodů. Tyto činnosti pro klub ELPA představují zdroj příjmů.

      24      Podle judikatury Soudního dvora činnosti, které spadají pod výkon výsad veřejné moci, nevykazují hospodářský charakter, který
         by odůvodňoval použití pravidel Smlouvy v oblasti hospodářské soutěže (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 19. ledna 1994,
         SAT Fluggesellschaft, C‑364/92, Recueil, s. I‑43, body 30 a 31).

      25      Pokud jde o případný dopad výkonu výsad veřejné moci na kvalifikaci takové právnické osoby, jako je ELPA, jako podniku ve
         smyslu práva Společenství v oblasti hospodářské soutěže, je třeba uvést, jak učinila generální advokátka v bodě 49 svého stanoviska,
         že okolnost, že jednotka při výkonu části svých činností disponuje výsadami veřejné moci, nebrání sama o sobě tomu, aby byla
         kvalifikována jako podnik ve smyslu práva Společenství v oblasti hospodářské soutěže, pokud jde o zbývající část jejích hospodářských
         činností (rozsudek ze dne 24. října 2002, Aéroports de Paris v. Komise, C‑82/01 P, Recueil, s. I‑9297, bod 74). Kvalifikace
         jako činnost spadající pod výkon výsad veřejné moci či jako hospodářská činnost totiž musí být provedena odděleně pro každou
         činnost vykonávanou danou jednotkou.

      26      V projednávaném případě je třeba odlišit účast takové právnické osoby, jako je ELPA, na rozhodovacím procesu veřejných orgánů
         od hospodářských činností vykonávaných toutéž právnickou osobou, jako je organizace a komerční využití motocyklových závodů.
         Z toho vyplývá, že pravomoc takové právnické osoby vydat souhlasné stanovisko k žádostem o povolení předloženým za účelem
         organizace těchto závodů nebrání tomu, aby byla považována za podnik ve smyslu práva Společenství v oblasti hospodářské soutěže,
         pokud jde o její výše uvedené hospodářské činnosti.

      27      Co se týče dopadu, který může mít na tuto kvalifikaci skutečnost, že ELPA nesleduje cíl dosahování zisku, je třeba uvést,
         že v rozsudku ze dne 10. ledna 2006, Cassa di Risparmio di Firenze a další (C‑222/04, Sb. rozh. s. I‑289, body 122 a 123),
         Soudní dvůr upřesnil, že okolnost, že nabídka zboží a poskytování služeb nejsou uskutečňovány za účelem dosažení zisku, nebrání
         tomu, aby jednotka, která tyto činnosti na trhu provádí, byla považována za podnik, jestliže se tato nabídka nachází v soutěžním
         vztahu s nabídkou jiných subjektů sledujících cíl dosahování zisku.

      28      Tak je tomu v případě činností vykonávaných takovou právnickou osobou, jako je ELPA. Skutečnost, že je MOTOE jakožto žalobkyně
         v původním řízení sama neziskovým sdružením, nemá v tomto ohledu žádný dopad na kvalifikaci takové právnické osoby, jako je
         ELPA, jakožto podniku. Jednak není vyloučeno, že v Řecku kromě sdružení, jejichž činnost spočívá v organizování a komerčním
         využití motocyklových závodů bez sledování cíle dosahování zisku, existují sdružení, která tuto činnost vykonávají za takovým
         cílem, a která jsou tak s klubem ELPA v soutěžním vztahu. Kromě toho nezisková sdružení, která na daném trhu nabízejí zboží
         nebo poskytují služby, se mohou nacházet vzájemně v soutěžním vztahu. Úspěch či hospodářské přežití takových sdružení totiž
         dlouhodobě závisí na jejich schopnosti prosadit na dotčeném trhu plnění, která nabízejí, na úkor plnění, která jsou nabízena
         ostatními subjekty.

      29      Taková právnická osoba, jako je ELPA, tedy musí být považována za podnik ve smyslu práva Společenství v oblasti hospodářské
         soutěže. Aby se však na ni vztahoval článek 82 ES, je krom toho třeba, aby zaujímala dominantní postavení na společném trhu
         nebo na jeho podstatné části.

      30      V tomto ohledu je třeba připomenout, že v rámci řízení upraveného v článku 234 ES, založeného na jasné dělbě činností mezi
         vnitrostátními soudy a Soudním dvorem, spadá posouzení skutkových okolností věci do pravomoci vnitrostátního soudu (rozsudek
         ze dne 14. února 2008, Varec, C‑450/06, Sb. rozh. s. I-581, bod 23). Soudní dvůr mu však může za účelem poskytnutí užitečné
         odpovědi v duchu spolupráce s vnitrostátními soudy poskytnout všechny údaje, o nichž má za to, že jsou nezbytné.

      31      Před tím, než bude moci být posouzeno, zda taková právnická osoba, jako je ELPA, má dominantní postavení ve smyslu článku
         82 ES, je třeba vymezit relevantní trh, a to jak z hlediska dotyčného výrobku či služby, tak z hlediska zeměpisného (rozsudek
         ze dne 14. února 1978, United Brands a United Brands Continentaal v. Komise, 27/76, Recueil, s. 207, bod 10).

      32      Podle ustálené judikatury za účelem použití článku 82 ES zahrnuje relevantní trh s výrobkem či službou výrobky nebo služby,
         které jsou zastupitelné či dostatečně vzájemně zaměnitelné v závislosti nejen na jejich objektivních vlastnostech, na základě
         nichž jsou zvláště způsobilé uspokojit trvalé potřeby spotřebitelů, ale rovněž v závislosti na podmínkách hospodářské soutěže,
         jakož i na struktuře nabídky a poptávky na relevantním trhu (viz v tomto smyslu rozsudky ze dne 11. prosince 1980, L’Oréal,
         31/80, Recueil, s. 3775, bod 25; ze dne 9. listopadu 1983, Nederlandsche Banden Industrie Michelin v. Komise, 322/81, Recueil,
         s. 3461, bod 37, a ze dne 3. července 1991, AKZO v. Komise, C‑62/86, Recueil, s. I‑3359, bod 51).

      33      V tomto ohledu je třeba připomenout, že z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že činnosti, které ELPA vykonává, spočívají jednak
         v organizaci motocyklových závodů, a jednak v jejich komerčním využití prostřednictvím uzavírání sponzorských, reklamních
         a pojistných smluv. Tyto dva typy činností nejsou vzájemně zaměnitelné, ale vykazují spíše charakter funkční komplementarity.

      34      Vymezení dotyčného zeměpisného trhu vychází stejně jako vymezení trhu s výrobky či službami z ekonomické analýzy. Zeměpisný
         trh tak může být vymezen jako území, na němž se všechny hospodářské subjekty nacházejí v podobných podmínkách hospodářské
         soutěže, pokud jde právě o dotyčné výrobky či služby. V tomto ohledu není nezbytné, aby objektivní podmínky hospodářské soutěže
         mezi subjekty byly zcela homogenní. Stačí, že jsou podobné či dostatečně homogenní (viz v tomto smyslu výše citovaný rozsudek
         United Brands a United Brands Continentaal v. Komise, body 44 a 53). Krom toho může být tento trh omezen na jediný členský
         stát (viz v tomto smyslu výše citovaný rozsudek Nederlandsche Banden‑Industrie‑Michelin v. Komise, bod 28).

      35      Jak je uvedeno v předkládacím rozhodnutí a jak bylo rovněž potvrzeno na jednání před Soudním dvorem, omezují se činnosti vykonávané
         klubem ELPA na řecké území. Území členského státu přitom může představovat podstatnou část společného trhu (viz v tomto smyslu
         rozsudek ze dne 18. června 1991, ERT, C‑260/89, Recueil, s. I‑2925, bod 31). Přísluší však předkládajícímu soudu, aby ověřil,
         zda je ve sporu v původním řízení splněno kritérium týkající se podobných či dostatečně homogenních podmínek hospodářské soutěže.

      36      Tento soud bude muset posoudit, zda ELPA má dominantní postavení na takto vymezeném trhu.

      37      V tomto ohledu je třeba připomenout, že z judikatury vyplývá, že pojem „dominantní postavení“ uvedený v článku 82 ES se týká
         situace, v níž má podnik hospodářskou sílu, která mu umožňuje bránit zachování účinné hospodářské soutěže na relevantním trhu
         tím, že mu poskytuje možnost jednat do značné míry nezávisle na svých soutěžitelích, svých zákaznících a nakonec i spotřebitelích
         (výše citovaný rozsudek United Brands a United Brands Continentaal v. Komise, bod 65; rozsudek ze dne 13. února 1979, Hoffmann-La
         Roche v. Komise, 85/76, Recueil, s. 461, bod 38, a výše citovaný rozsudek Nederlandsche Banden-Industrie-Michelin v. Komise,
         bod 30).

      38      Je třeba dodat, že se podnik může do takového postavení dostat tehdy, když mu jsou přiznána zvláštní nebo výlučná práva, která
         mu umožní určit, zda, a případně za jakých podmínek, mohou jiné podniky vstoupit na relevantní trh a vykonávat na něm jejich
         činnosti.

      39      Je třeba ještě uvést, že článek 82 ES může být porušen takovým pravidlem, jako je pravidlo uvedené v článku 49 řeckého zákoníku
         silničního provozu, pouze tehdy, když je jím ovlivněn obchod mezi členskými státy. Jak připomněla generální advokátka v bodech
         63 a 64 svého stanoviska, obchod mezi členskými státy může být považován za ovlivněný pouze tehdy, je-li na základě souhrnu
         objektivních skutkových a právních okolností možné předpokládat s dostatečnou pravděpodobností, že dotčené chování může přímo,
         nebo nepřímo, skutečně, nebo potenciálně ovlivnit obchod mezi členskými státy, a to tak, že se lze obávat, že by mohlo být
         překážkou uskutečňování jednotného trhu mezi členskými státy (rozsudek ze dne 25. října 2001, Ambulanz Glöckner, C‑475/99,
         Recueil, s. I‑8089, bod 48). Čistě hypotetické či spekulativní účinky, které může mít chování podniku nacházejícího se v dominantním
         postavení, toto kritérium nesplňují. Stejně tak dopad na obchod uvnitř Společenství nesmí být zanedbatelný (rozsudek ze dne
         21. ledna 1999, Bagnasco a další, C‑215/96 a C‑216/96, Recueil, s. I‑135, bod 60, a výše citovaný rozsudek Ambulanz Glöckner,
         bod 48).

      40      Ovlivnění obchodu uvnitř Společenství tak vyplývá obecně ze spojení několika faktorů, které, jsou-li zohledněny samostatně,
         nejsou nezbytně určující (rozsudek ze dne 15. prosince 1994, DLG, C‑250/92, Recueil, s. I‑5641, bod 54).

      41      Krom toho posouzení významného ovlivnění obchodu mezi členskými státy musí zohlednit chování předmětného dominantního podniku,
         jelikož článek 82 ES brání veškerým chováním, která mohou ovlivnit volný obchod tak, že mohou narušit uskutečnění cílů jednotného
         trhu mezi členskými státy, zejména oddělováním vnitrostátních trhů nebo změnou struktury hospodářské soutěže na jednotném
         trhu (rozsudek ze dne 31. května 1979, Hugin Kassaregister a Hugin Cash Registers v. Komise, 22/78, Recueil, s. 1869, bod
         17).

      42      Skutečnost, že cílem chování podniku v dominantním postavení je pouze uvádění výrobků na trh v jediném členském státě, nestačí
         k tomu, aby bylo vyloučeno, že může být ovlivněn obchod mezi členskými státy (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 5. prosince
         2006, Cipolla a další, C‑94/04 a C‑202/04, Sb. rozh. s. I‑11421, bod 45). Takové chování totiž může mít za účinek posílení
         oddělování vnitrostátních trhů, čímž narušuje vzájemné hospodářské prolínání, které je zamýšleno Smlouvou (viz obdobně rozsudek
         ze dne 13. července 2006, Manfredi a další, C‑295/04 až C‑298/04, Sb. rozh. s. I‑6619, body 45 a 46).

      43      Pokud jde zadruhé o působnost článku 86 ES, jeho odstavec 1 stanoví, že pokud jde o podniky, kterým členské státy přiznávají
         zvláštní nebo výlučná práva, tyto státy nepřijmou ani neponechají v platnosti opatření odporující zejména pravidlům Smlouvy
         v oblasti hospodářské soutěže. V tomto ohledu je třeba uvést, že taková právnická osoba, jako je ELPA, které byla přiznána
         pravomoc vydávat souhlasné stanovisko k žádostem o povolení předloženým za účelem organizace motocyklových závodů, musí být
         považována za podnik, kterému dotyčný členský stát přiznal zvláštní práva ve smyslu čl. 86 odst. 1 ES.

      44      Článek 86 odst. 2 ES umožňuje členským státům, aby podnikům, které pověřují poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu,
         přiznaly výlučná práva, která mohou bránit uplatnění pravidel Smlouvy v oblasti hospodářské soutěže v rozsahu, v němž jsou
         omezení hospodářské soutěže, případně vyloučení jakékoli hospodářské soutěže ze strany jiných hospodářských subjektů, nezbytná
         k zajištění plnění zvláštních úkolů, které byly svěřeny podnikům, jimž byla přiznána výlučná práva (rozsudek ze dne 19. května 1993,
         Corbeau, C‑320/91, Recueil, s. I‑2533, bod 14).

      45      Pokud jde o organizaci a komerční využití motocyklových závodů takovou právnickou osobou, jako je ELPA, řecká vláda netvrdila,
         že byl ELPA pověřen výkonem těchto činností na základě aktu veřejné moci. Není tedy třeba ani přezkoumávat, zda uvedené činnosti
         mohou představovat službu obecného hospodářského zájmu (viz v tomto smyslu rozsudky ze dne 21. března 1974, BRT a Société
         belge des auteurs, compositeurs et éditeurs, 127/73, Recueil, s. 313, bod 20, a ze dne 11. dubna 1989, Saeed Flugreisen a Silver
         Line Reisebüro, 66/86, Recueil, s. 803, bod 55).

      46      Pravomoc vydávat souhlasné stanovisko k žádostem o povolení předloženým za účelem organizace motocyklových závodů sice vyplývá
         z aktu veřejné moci, totiž z článku 49 řeckého zákoníku silničního provozu, ale nemůže být kvalifikována jako hospodářská
         činnost, jak uvedla generální advokátka v bodě 110 svého stanoviska.

      47      Takovou právnickou osobu, jako je ELPA, tedy nelze považovat za podnik pověřený službou obecného hospodářského zájmu ve smyslu
         čl. 86 odst. 2 ES.

      48      Pokud jde zatřetí o otázku, zda článek 82 ES a čl. 86 odst. 1 ES brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je článek 49
         řeckého zákoníku silničního provozu, která právnické osobě jako ELPA, která může sama zajišťovat organizaci motocyklových
         závodů a jejich komerční využití, přiznává pravomoc vydávat souhlasné stanovisko k žádostem o povolení předloženým za účelem
         organizace těchto závodů, aniž by tato pravomoc podléhala omezením, povinnostem a kontrole, je třeba připomenout, že pouhá
         skutečnost, že přiznáním zvláštních nebo výlučných práv ve smyslu čl. 86 odst. 1 ES je vytvořeno nebo posíleno dominantní
         postavení, není jako taková neslučitelná s článkem 82 ES.

      49      Naproti tomu členský stát porušuje zákazy stanovené těmito dvěma ustanoveními, je-li dotčený podnik veden ke zneužití svého
         dominantního postavení v důsledku pouhého výkonu zvláštních nebo výlučných práv, která mu byla přiznána, nebo mohou-li tato
         práva vytvářet situaci, která vede tento podnik k tomu, aby zneužil své dominantní postavení (výše citované rozsudky Höfner
         a Elser, bod 29, a ERT, bod 37; rozsudek ze dne 10. prosince 1991, Merci convenzionali porto di Genova, C‑179/90, Recueil,
         s. I‑5889, body 16 a 17, jakož i rozsudek ze dne 5. října 1994, Centre d’insémination de la Crespelle, C‑323/93, Recueil,
         s. I‑5077, bod 18). V tomto ohledu není nezbytné, aby ke zneužití skutečně došlo (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 11. prosince
         1997, Job Centre, C‑55/96, s. I‑7119, bod 36).

      50      V každém případě jsou článek 82 ES a čl. 86 odst. 1 ES porušeny, jestliže opatření přičitatelné členskému státu, a zejména
         opatření, kterým tento členský stát přiznává zvláštní nebo výlučná práva ve smyslu tohoto posledně uvedeného ustanovení, vytvoří
         nebezpečí zneužití dominantního postavení (viz v tomto smyslu výše citované rozsudky ERT, bod 37, a Merci convenzionali porto
         di Genova, bod 17; rozsudek ze dne 31. ledna 2008, Centro Europa 7, C‑380/05, Sb. rozh. s. I-349, bod 60).

      51      Takový systém nenarušené hospodářské soutěže, jaký je upraven ve Smlouvě, totiž může být zaručen, pouze pokud je zabezpečena
         rovnost příležitostí mezi jednotlivými hospodářskými subjekty. Přiznat takové právnické osobě, jako je ELPA, která sama organizuje
         a komerčně využívá motocyklové závody, úkol vydávat příslušnému správnímu orgánu souhlasné stanovisko k žádostem o povolení
         předloženým za účelem organizace takových závodů, de facto znamená přiznat jí pravomoc určovat osoby oprávněné organizovat uvedené závody, jakož i stanovit podmínky, za kterých jsou
         tyto závody organizovány, a tak této jednotce přiznat zřejmé zvýhodnění oproti jejím soutěžitelům (viz obdobně rozsudky ze
         dne 19. března 1991, Francie v. Komise, C‑202/88, Recueil, s. I‑1223, bod 51, a ze dne 13. prosince 1991, GB‑Inno‑BM, C‑18/88,
         Recueil, s. I‑5941, bod 25). Takové právo tedy může podnik, který jím disponuje, vést k tomu, že zabrání přístupu ostatních
         subjektů na dotčený trh. Tato situace nerovných podmínek hospodářské soutěže je krom toho zvýrazněna skutečností, potvrzenou
         na jednání před Soudním dvorem, že jestliže ELPA organizuje či se účastní organizace motocyklových závodů, nemusí získat žádné
         souhlasné stanovisko k tomu, aby mu příslušný správní orgán poskytl požadované povolení.

      52      Krom toho taková právní úprava, jaká by právnické osobě jako ELPA přiznávala pravomoc vydávat souhlasné stanovisko k žádostem
         o povolení předloženým za účelem organizace motocyklových závodů, aniž by tato pravomoc podléhala podle této právní úpravy
         omezením, povinnostem či kontrole, by mohla vést k tomu, že právnická osoba pověřená vydáváním tohoto souhlasného stanovisko
         naruší hospodářskou soutěž tím, že zvýhodní závody, které organizuje nebo závody, jejichž organizace se účastní.

      53      S ohledem na předcházející úvahy je třeba na položené otázky odpovědět tak, že právnická osoba, jejíž činnosti spočívají nejen
         v účasti na správních rozhodnutích povolujících organizaci motocyklových závodů, ale rovněž v tom, že sama takové závody organizuje
         a v tomto rámci uzavírá sponzorské, reklamní a pojistné smlouvy, spadá do působnosti článků 82 ES a 86 ES. Tyto články brání
         vnitrostátní právní úpravě, která právnické osobě, která organizuje motocyklové závody a v tomto rámci uzavírá sponzorské,
         reklamní a pojistné smlouvy, přiznává pravomoc vydávat souhlasné stanovisko k žádostem o povolení předloženým za účelem organizace
         takových závodů, aniž by tato pravomoc podléhala omezením, povinnostem a kontrole.

       K nákladům řízení
      54      Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu
         před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření
         Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

      Z těchto důvodů Soudní dvůr (velký senát) rozhodl takto:
      Právnická osoba, jejíž činnosti spočívají nejen v účasti na správních rozhodnutích povolujících organizaci motocyklových závodů,
            ale rovněž v tom, že sama takové závody organizuje a v tomto rámci uzavírá sponzorské, reklamní a pojistné smlouvy, spadá
            do působnosti článků 82 ES a 86 ES. Tyto články brání vnitrostátní právní úpravě, která právnické osobě, která organizuje
            motocyklové závody a v tomto rámci uzavírá sponzorské, reklamní a pojistné smlouvy, přiznává pravomoc vydávat souhlasné stanovisko
            k žádostem o povolení předloženým za účelem organizace takových závodů, aniž by tato pravomoc podléhala omezením, povinnostem
            a kontrole.
      Podpisy.
      * Jednací jazyk: řečtina.


Rozsudek Soudního dvora ze dne 16. února 1982. # Procureur de la République a další proti Guy Vedel a dalším. # Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce: Tribunal correctionnel de Montpellier - Francie. # Věc 204/80.