title: Věc T-580/11: Žaloba podaná dne 8. listopadu 2011 — McNeil v. OHIM — Alkalon (NICORONO)

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/58

      Žaloba podaná dne 8. listopadu 2011 — McNeil v. OHIM — Alkalon (NICORONO)
      (Věc T-580/11)
      (2012/C 25/111)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: McNeil AB (Helsingborg, Švédsko) (zástupce: I. Starr, Solicitor)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Alkalon ApS (Kodaň V, Dánsko)

         Návrhová žádání

                  —

                  zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. srpna 2011 ve věci R 1582/2010-2;

                  —

                  uložit žalovanému náhradu nákladů vynaložených žalobkyní v tomto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „NICORONO“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 10 a 30 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6654529

         Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

         Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka Společenství „NICORETTE“, zapsaná pod č. 2190239 pro výrobky zařazené do tříd 5, 10 a 30

         Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám

         Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení napadeného rozhodnutí

         Dovolávané žalobní důvody: porušení článku 75, čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát při celkovém posouzení nepřiznal dostatečnou váhu: i) totožnosti dotčených výrobků a skutečnosti, že tato totožnost vyvažuje nízký stupeň podobnosti porovnávaných ochranných známek; ii) skutečnosti, že spotřebitelé obvykle vnímají slovní ochranné známky jako celek a pozornost věnují zvláště začátku ochranné známky; a iii) skutečnosti, že ochranná známka žalobkyně „NICORETTE“ má vysokou rozlišovací způsobilost a dobré jméno z důvodu rozšířeného užívání.


title: Věc C-72/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Španělsko) dne 9. února 2007 – José Manuel Blanco Pérez, María del Pilar Chao Gómez v. Consejería de Salud y Servicios Sanitarios

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Španělsko) dne 9. února 2007 – José Manuel Blanco Pérez, María del Pilar Chao Gómez v. Consejería de Salud y Servicios Sanitarios
   (Věc C-72/07)
   (2007/C 82/42)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Tribunal Superior de Justicia de Asturias.
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: José Manuel Blanco Pérez, María del Pilar Chao Gómez.

      Žalovaná: Consejería de Salud y Servicios Sanitarios.
   Předběžné otázky

               1)

               Jsou článek 2 nařízení č. 72/2001 a první část kapitoly II uvedeného nařízení, přijatého na základě ustanovení článku 103 Ley 14/1986, General de Sanidad (obecného zákona č. 14/1986 o zdraví), a článku 88 Ley 25/1990, de 20 de diciembre, del medicamento (zákona č. 25/1990 ze dne 20. prosince 1990 o léčivech), v rozporu s článkem 43 Smlouvy o založení Evropského společenství?

               2)

               Je příloha III rozhodnutí Consejería de Salud y Servicios Sanitarios del Gobierno del Principado de Asturias (ministerstvo zdravotnictví a zdravotních služeb Asturského knížectví) v rozporu s článkem 43 Smlouvy o založení Evropského společenství?


title: Věc T-259/04: Žaloba podaná dne 21. června 2004 Anne Koistinen proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/29

         Žaloba podaná dne 21. června 2004 Anne Koistinen proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-259/04)
   (2004/C 262/57)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 21. června 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Anne Koistinen, s bydlištěm v Bruselu, zastoupenou Sébastienem Orlandim, Albertem Coolenem, Jeanem-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise, kterým jí bylo odmítnuto právo na příspěvek za práci v zahraničí upravený v čl. 4 odst. 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu a kterým bylo stanoveno její místo původu v Bruselu;

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Žalobkyně nastoupila do služebního poměru u Komise dne 16. ledna 2002 jako pomocný zaměstnanec. Dne 1. července 2003 byla jmenována jako úředník ve zkušební době. Před nastoupením do služebního poměru u Komise pracovala od 15. ledna 1996 do 16. srpna 1998 v soukromém podniku v Bruselu, od 17. srpna 1998 do 2. září 1998 v témže podniku v Helsinkách a od 7. září 1998 do 15. ledna 2002 v Bruselu pro „Finpro“, neziskovou finskou organizaci.
   Touto žalobou žalobkyně napadá rozhodnutí Komise, kterým jí nebyl poskytnut příspěvek za práci v zahraničí. Dovolává se porušení čl. 4 odst. 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu, uplatňujíc, že nebydlela ani nevykonávala své hlavní povolání v Bruselu během celého referenčního období upraveného tímto ustanovením, protože od 17. srpna 1998 do 2. září 1998 bydlela a pracovala v Helsinkách. Podpůrně uplatňuje, že „Finpro“ byla součástí stálého zastoupení Finska u Evropské unie a že tudíž období, během kterého tam pracovala, nemá být vzato v úvahu vzhledem k tomu, že se jedná o práci konanou pro stát.


title: Věc C-500/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Giudice di pace di Genova (Itálie) dne 8. prosince 2006 – Corporación Dermoestética SA v. To Me Group Advertising Media

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Giudice di pace di Genova (Itálie) dne 8. prosince 2006 – Corporación Dermoestética SA v. To Me Group Advertising Media
   (Věc C-500/06)
   (2007/C 42/17)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Giudice di pace di Genova (Itálie)
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Corporación Dermoestética SA

      Žalovaná: To Me Group Advertising Media
   Předběžné otázky

               1)

               Je s článkem 49 Smlouvy o ES slučitelný vnitrostátní právní předpis, jako jsou články 4, 5 a 9a zákona č. 175 z roku 1992 a ministerské nařízení č. 657 ze dne 16. září 1994, a správní praxe, která zakazuje v celostátním vysílání televizní reklamu na lékařskou a chirurgickou péči prováděnou v soukromých léčebných zařízeních majících k tomu řádné povolení, i když je tatáž reklama povolena na místních televizních kanálech, a zároveň ukládá pro vysílání takové reklamy omezení výdajů na pět procent příjmů přiznaných v předcházejícím roce?

               2)

               Je s článkem 43 Smlouvy o ES slučitelný vnitrostátní právní předpis, jako jsou články 4, 5 a 9a zákona č. 175 z roku 1992 a ministerské nařízení č. 657 ze dne 16. září 1994, a správní praxe, která zakazuje v celostátním vysílání televizní reklamu na lékařskou a chirurgickou péči prováděnou v soukromých léčebných zařízeních majících k tomu řádné povolení, i když je tatáž reklama povolena na místních televizních kanálech, a zároveň pro tento posledně uvedený typ vysílání vyžaduje předchozí povolení od každé jednotlivé obce po vyslechnutí příslušné provinciální profesní komory a ukládá omezení výdajů na pět procent příjmů přiznaných v předcházejícím roce?

               3)

               Brání články 43 a 49 Smlouvy o ES tomu, aby vysílání informativní reklamy o lékařské a chirurgické péči estetické povahy poskytované v soukromých léčebných zařízeních majících k tomu řádné povolení podléhalo dalšímu předchozímu povolení ze strany místních správních orgánů nebo profesních komor?

               4)

               Omezily Federazione nazionale degli ordini dei medici (FNOMCEO, Národní federace profesních lékařských komor) a její členské lékařské komory tím, že přijaly etický kodex, který stanoví omezení reklamy na lékařské profese, jakož i způsob výkladu právních předpisů platných v oblasti lékařské reklamy, značně omezující právo lékařů na propagaci vlastní činnosti, přičemž obě opatření jsou závazná pro všechny lékaře, hospodářskou soutěž více, než připouští vnitrostátní právní předpisy a v rozporu s čl. 81 odst. 1 ES?

               5)

               Je v každém případě způsob výkladu přijatý FNOMCEO v rozporu s čl. 3 písm. g), články 4, 98, 10, 81 a případně článkem 86 Smlouvy o ES v rozsahu, v němž je tento způsob povolen vnitrostátními právními předpisy, které požadují po příslušných provinciálních profesních komorách ověření transparentnosti a správnosti reklamního sdělení lékařů, aniž by stanovily kritéria a způsoby výkonu této pravomoci?


title: Věc T-414/08: Žaloba podaná dne 29. září 2008 – AKKA/LAA v. Komise

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/39

         Žaloba podaná dne 29. září 2008 – AKKA/LAA v. Komise
   (Věc T-414/08)
   (2008/C 313/71)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra/Latvijas Autoru apvienība (AKKA/LAA) (Riga, Litva) (zástupce: M. Favart, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit článek 3 rozhodnutí Komise ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698-CISAC); a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou se žalobkyně na základě článku 230 ES domáhá zrušení článku 3 rozhodnutí Komise C(2008) 3435 konečné ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 – CISAC), podle kterého mělo dvacet čtyři společností, které jsou členy CISAC (1) a které jsou usazeny v EHP, včetně žalobkyně, jednat ve vzájemné shodě tím, že „koordinovaly územní omezení obsažená ve vzájemných dohodách tím, že byl dosah licence omezován na vnitrostátní území každé organizace pro společnou správu“.
   Hlavní žalobní důvody a argumenty jsou podobné nebo stejné jako žalobní důvody a argumenty uplatněné ve věci T-413/08.

      (1)  Mezinárodní konfederace autorů a skladatelů.


title: Věc C-51/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 4. února 2011 — Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV v. Sonnthurn Vertriebs GmbH

text:
               7.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 4. února 2011 — Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV v. Sonnthurn Vertriebs GmbH
   (Věc C-51/11)
   2011/C 139/21
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV

      Žalovaná: Sonnthurn Vertriebs GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Zahrnuje pojem zdraví v definici výrazu „zdravotní tvrzení“ v čl. 2 odst. 2 bodu 5 nařízení (ES) č. 1924/2006 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (1) ve znění nařízení Komise (EU) č. 116/2010 ze dne 9. února 2010 (2) i celkový pocit dobrého stavu organismu?

               2)

               V případě, že odpověď na první otázku bude záporná:
               Směřuje komerční sdělení v souvislosti s označováním nebo obchodní úpravou či reklamou na potraviny, které mají být jako takové určeny konečnému spotřebiteli, přinejmenším i na duševní a tělesnou pohodu nebo pouze na celkový pocit dobrého stavu organismu, pokud odkazuje na jednu z funkcí uvedených v čl. 13 odst. 1 a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 1924/2006 způsobem popsaným v čl. 2 odst. 2 bodě 5 tohoto nařízení?

               3)

               V případě, že odpověď na první otázku bude záporná a výpověď ve smyslu popsaném ve druhé otázce směřuje přinejmenším i na duševní a tělesnou pohodu:
               Může být údaj, podle kterého určitý nápoj s obsahem alkoholu více než 1,2 % objemových nezatěžuje nebo neohrožuje tělo a jeho funkce, při zohlednění svobody projevu a svobody informací podle čl. 6 odst. 3 EU ve spojení s článkem 10 EÚLP a zásady proporcionality, která je vlastní právu Společenství, zahrnut pod zákaz v čl. 4 odst. 3 první věty nařízení (ES) č. 1924/2006?

      (1)  Úř. věst. L 404, s. 9; oprava v Úř. věst. L 12, 18.1.2007, s. 3; oprava v Úř. věst. L 25, 30.1.2008, s. 12; oprava v Úř. věst. L 86, 28.3.2008, s. 34.

      (2)  Úř. věst. L 37, s. 16.


title: Věc C-201/08: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. září 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hessisches Finanzgericht, Kassel — Německo) — Plantanol GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Darmstadt ( Směrnice 2003/30/ES — Podpora užívání biopaliv nebo jiných obnovitelných pohonných hmot v dopravě — Směrnice 2003/96/ES — Rámcové předpisy Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny — Směs rostlinného oleje, přísady a pohonné hmoty — Biopaliva — Vnitrostátní právní úprava — Osvobození od daně — Nahrazení osvobození od daně povinností dodržovat minimální podíl biopaliv v pohonných hmotách — Soulad se směrnicemi 2003/30/ES a 2003/96/ES — Obecné zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání )

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/19

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. září 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hessisches Finanzgericht, Kassel — Německo) — Plantanol GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Darmstadt
   (Věc C-201/08) (1)

   („Směrnice 2003/30/ES - Podpora užívání biopaliv nebo jiných obnovitelných pohonných hmot v dopravě - Směrnice 2003/96/ES - Rámcové předpisy Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny - Směs rostlinného oleje, přísady a pohonné hmoty - Biopaliva - Vnitrostátní právní úprava - Osvobození od daně - Nahrazení osvobození od daně povinností dodržovat minimální podíl biopaliv v pohonných hmotách - Soulad se směrnicemi 2003/30/ES a 2003/96/ES - Obecné zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání“)
   2009/C 267/33
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Hessisches Finanzgericht, Kassel

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Plantanol GmbH & Co. KG

      Žalovaná: Hauptzollamt Darmstadt

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hessisches Finanzgericht (Německo) — Výklad článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/30/ES ze dne 8. května 2003 o podpoře užívání biopaliv nebo jiných obnovitelných pohonných hmot v dopravě (Úř. věst. L 123, s. 42), jakož i zásad právní jistoty a ochrany legitimního očekávání — Vnitrostátní právní předpisy nahrazující, před uplynutím doby stanovené předchozími právními předpisy, systém osvobození od daně pro podíl biopaliv z obsažených ve směsových palivech povinným přidáváním biopaliv ke konvečním palivům, což má za následek hospodářské znevýhodnění výrobců, kteří těchto osvobození od daně využívali.

      Výrok

               1)

               Článek 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/30/ES ze dne 8. května 2003 o podpoře užívání biopaliv nebo jiných obnovitelných pohonných hmot v dopravě musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která vylučuje z režimu osvobození od daně stanoveného touto směrnicí ve prospěch biopaliv takový výrobek, jako je výrobek dotčený ve věci v původním řízení, který je vyroben ze směsi rostlinného oleje, fosilní nafty a zvláštních přísad.

               2)

               Obecné zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání nebrání v zásadě tomu, aby členský stát, pokud jde o takový výrobek, jako je výrobek dotčený ve věci v původním řízení, zrušil před dnem uplynutí platnosti, který byl původně stanoven vnitrostátní právní úpravou, režim osvobození od daně, jenž byl uplatňován na tento výrobek. Takové zrušení není v žádném případě podmíněno výjimečnými okolnostmi. Je však věcí předkládajícího soudu, aby v rámci celkového posouzení prováděného v konkrétním případě přezkoumal, zda uvedené zásady byly ve věci v původním řízení dodrženy, přičemž zohlední všechny relevantní okolnosti, které se jí týkají.

      (1)  Úř. věst. C 183, 19.7.2008.


title: Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unieÚř. věst. C 217, 3.9.2005

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/41

         (2005/C 229/84)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 217, 3.9.2005

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 205, 20.8.2005

      Úř. věst. C 193, 6.8.2005

      Úř. věst. C 182, 23.7.2005

      Úř. věst. C 171, 9.7.2005

      Úř. věst. C 155, 25.6.2005

      Úř. věst. C 143, 11.6.2005

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Věc C-236/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Argeș (Rumunsko) dne 4. května 2012 — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Argeș v. SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA — Sucursala Pitești, Alin Iulian Matei, Petruța Florentina Matei

text:
               4.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Argeș (Rumunsko) dne 4. května 2012 — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Argeș v. SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA — Sucursala Pitești, Alin Iulian Matei, Petruța Florentina Matei
   (Věc C-236/12)
   2012/C 235/12
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Argeș

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Argeș

      Žalovaní: SC Volksbank România SA, SC Volksbank România SA — Sucursala Pitești, Alin Iulian Matei, Petruța Florentina Matei

      Předběžné otázky

   Vzhledem k tomu, že podle čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13/EHS (1) se posouzení nepřiměřené povahy podmínek nemůže týkat ani vymezení předmětu smlouvy, ani přiměřenosti ceny a odměny na straně jedné, ani služeb nebo zboží dodávaných výměnou na straně druhé, pokud jsou tyto podmínky sepsány jasným a srozumitelným jazykem,
   a
   vzhledem k tomu, že podle čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 2008/48/ES (2) se definice podle čl. 3 písm. g) směrnice 2008/48/ES týkající se celkových nákladů úvěru pro spotřebitele, které zahrnují veškeré provize, které spotřebitel musí zaplatit v souvislosti s úvěrovou smlouvou, nepoužije na určení předmětu úvěrové smlouvy, které jsou zajištěné hypotékou,
   vyvstává otázka, zda
   je třeba vykládat pojmy hlavní předmět smlouvy nebo cena, na které odkazuje čl. 4, odst. 2, směrnice 93/13/EHS tak, že do těchto pojmů (předmět a cena), mezi složky, které tvoří protiplnění pro úvěrovou instituci, spadá také roční procentní sazba nákladů úvěrové smlouvy, tvořená především úrokovou sazbou, fixní nebo proměnlivou, bankovními poplatky a jinými náklady zahrnutými a definovanými ve smlouvě?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/20, s. 288).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (Úř. věst. L 133, s. 66).


title: Věc T-386/09: Usnesení Tribunálu ze dne 24. srpna 2010 — Grúas Abril Asistencia v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Hospodářská soutěž — Zamítnutí stížnosti — Akt, který jednotlivci nemohou napadnout žalobou — Nepřípustnost“ )

text:
               9.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/23

         Usnesení Tribunálu ze dne 24. srpna 2010 — Grúas Abril Asistencia v. Komise
   (Věc T-386/09) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Hospodářská soutěž - Zamítnutí stížnosti - Akt, který jednotlivci nemohou napadnout žalobou - Nepřípustnost)
   2010/C 274/35
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Grúas Abril Asistencia, SL (Alicante, Španělsko) (zástupce: R. L. García García, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a F. Castilla Contreras, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba směřující ke zrušení dopisu Komise ze dne 7. srpna 2009, kterým byla žalobkyně informována, že skutečnosti, pro které podala svou stížnost, neumožňují učinit závěr, že by došlo k porušení článků 81 ES, 82 ES a 86 ES, a že se tudíž řízení o stížnosti zastavuje.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Grúas Abril Asistencia, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 21.11.2009.


title: Věc T-302/09: Usnesení Tribunálu ze dne 2. dubna 2014 – CNIPT v. Komise „Státní podpory — Rámcový režim akcí, které mohou provádět zemědělské mezioborové organizace uznávané ve Francii ve prospěch členů zastoupených zemědělských odvětví — Financování z dobrovolných příspěvků, které se změnily na povinné — Rozhodnutí prohlašující režim podpor slučitelným se společným trhem — Zpětvzetí rozhodnutí — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/42

         Usnesení Tribunálu ze dne 2. dubna 2014 – CNIPT v. Komise
   (Věc T-302/09) (1)

   („Státní podpory - Rámcový režim akcí, které mohou provádět zemědělské mezioborové organizace uznávané ve Francii ve prospěch členů zastoupených zemědělských odvětví - Financování z dobrovolných příspěvků, které se změnily na povinné - Rozhodnutí prohlašující režim podpor slučitelným se společným trhem - Zpětvzetí rozhodnutí - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2014/C 175/57
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Comité national interprofessionnel de la pomme de terre (CNIPT) (Paříž, Francie) (zástupci: V. Ledoux a B. Néouze, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně B. Stromsky a C. Urraca Caviedes, poté B. Stromsky a S. Thomas a nakonec M. Stromsky, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2008) 7846 final ze dne 10. prosince 2008 o státní podpoře č. 561/2008, týkající se rámcového režimu akcí, které mohou provádět zemědělské mezioborové organizace uznávané ve Francii ve prospěch členů zastoupených zemědělských odvětví.

      Výrok

               1)

               Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 244, 10. 10. 2009.


title: Věc T-85/13: Žaloba podaná dne 14. února 2013 — K-Swiss v. OHIM — Künzli SwissSchuh (teniska s pěti pruhy)

text:
               27.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 123/17

         Žaloba podaná dne 14. února 2013 — K-Swiss v. OHIM — Künzli SwissSchuh (teniska s pěti pruhy)
   (Věc T-85/13)
   2013/C 123/28
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: K-Swiss, Inc. (Kalifornie, Spojené státy americké) (zástupci: R. Niebe a K. Tasma, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Künzli SwissSchuh AG (Windisch, Švýcarsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. října 2012 ve věci R 174/2011-2 a

               —

               uložil žalovanému a případně vedlejší účastnici řízení náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: obrazová ochranná známka znázorňující tenisku s pěti pruhy — přihláška ochranné známky Společenství č. 4 771 978

      Majitelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: důvody, na nichž je založen návrh na prohlášení neplatnost, jsou uvedeny v čl. 52 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: prohlášení napadené ochranné známky Společenství za neplatnou

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009


title: Věc T-73/12: Žaloba podaná dne 17. února 2012 — Einhell Germany a další v. Komise

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/29

         Žaloba podaná dne 17. února 2012 — Einhell Germany a další v. Komise
   (Věc T-73/12)
   2012/C 109/59
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Einhell Germany AG (Landau an der Isar, Německo), Hans Einhell Nederlands BV (Breda, Nizozemí), Einhell France SAS (Villepinte, Francie) a Hans Einhell Oesterreich GmbH (Vídeň, Rakousko) (zástupce: R. MacLean, Solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou;

               —

               částečně zrušil článek 1 rozhodnutí Komise C(2011) 8831, článek 1 rozhodnutí Komise C(2011) 8825, článek 1 rozhodnutí Komise C(2011) 8828 a článek 1 rozhodnutí Komise C(2011) 8810, všechna čtyři ze dne 6. prosince 2011, v rozsahu, v němž přiznávají pouze částečné vrácení antidumpingových cel zaplacených žalobkyněmi při dovozu kompresorů vyrobených v Číně uložených na základě nařízení Rady (ES) č. 261/2008 ze dne 17. března 2008, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovozy některých kompresorů pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. 2008 L 81, s. 1);

               —

               rozhodl o zachování napadených rozhodnutí v platnosti, dokud Evropská komise nepřijme opatření nezbytná ke splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná se dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že uplatnila vhodné a přiměřené ziskové rozpětí nezávislého dovozce z EU pro účely stanovení změněného dumpingového rozpětí použitelného na dotčené dovozy, čímž nestanovila spolehlivou vývozní cenu pro nezávislého dodavatele při výpočtu správné výše vraceného antidumpingového cla, což vedlo k porušení čl. 2 odst. 9 a čl. 18 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009. (1)

               2.

               Druhý žalobní důvod, který vychází z toho, že žalovaná se dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že při výpočtu vývozní ceny nezávislého dodavatele odečetla antidumpingové clo, čímž nestanovila spolehlivé dumpingové rozpětí pro účely výpočtu změněného dumpingového rozpětí a správné výše vraceného antidumpingového cla, a porušila tak čl. 2 odst. 9 a čl. 18 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. Věst. 2009 L 343, s. 51).


title: Věc T-257/09: Usnesení Tribunálu ze dne 12. dubna 2010 — Aecops v. Komise

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/51

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. dubna 2010 — Aecops v. Komise
   (Věc T-257/09) (1)

   2010/C 148/89

      Jednací jazyk: portugalština

   Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


title: Věc T-782/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2014 DF proti rozsudku vydanému dne 1. října 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-91/13, DF v. Komise

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/28

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2014 DF proti rozsudku vydanému dne 1. října 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-91/13, DF v. Komise
   (Věc T-782/14 P)
   (2015/C 089/34)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): DF (Brusel, Belgie) (zástupce: A. von Zwehl, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 1. října 2014 ve věci F-91/13 DF v. Komise, v rozsahu, v němž byla žaloba navrhovatelky ve zbývající části zamítnuta Soudem;

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 20. prosince 2012;

               —

               uložil Evropské komisi, aby jí vrátila částky, které již od ní vymohla, spolu s úroky z prodlení podle sazby Evropské centrální banky zvýšené o dva procentní body a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu všech nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka tři důvody kasačního opravného prostředku:

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku: porušení článku 85 služebního řádu a zásady právní jistoty, když Soud pro veřejnou službu měl v souladu s relevantní judikaturou dospět k závěru, že nelze rozumně tvrdit, že jeden nebo druhý ze dvou možných výkladů článku 4 odst. 1 písm. b) přílohy VII služebního řádu, a konkrétně otázka, zda referenční období v délce 10 let končí k původnímu nástupu do služby nebo k nástupu do služby u subjektu dočasného přeložení, je natolik zjevně neopodstatněný, že se uplatní článek 85.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku: porušení zásady zákazu diskriminace a článku 19 SEU tím, že z důvodu uplatnění odlišných a neslučitelných vnitrostátních a unijních právních předpisů o bezdůvodném obohacení je navrhovatelka diskriminována ve srovnání se situací, ve které se použije pouze vnitrostátní právo, jelikož se vůči Komisi nemůže dovolávat skutečnosti, že obohacení již neexistuje.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku: navrhovatelka se dovolává mimosmluvní odpovědnosti EU, jelikož rozhodnutím, že přeplatek je třeba považovat za nezákonný a musí být navrhovatelkou vrácen Komisi, vznikla této újma.


title: Věc C-505/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Varna (Bulharsko) dne 23. září 2013 — Levent Redzheb Yumer v. Direktor na Teritorialna direktsia na NAP — Varna

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/50

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Varna (Bulharsko) dne 23. září 2013 — Levent Redzheb Yumer v. Direktor na Teritorialna direktsia na NAP — Varna
   (Věc C-505/13)
   2013/C 344/87
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad Varna

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Levent Redzheb Yumer

      Žalovaný: Teritorialna direktsia na NAP — Varna

      Předběžné otázky

               1)

               Připouští článek 2 Smlouvy o Evropské unii a články 20 a 21 Listiny základních práv Evropské unie, aby pouze jedna kategorie osob — fyzických osob registrovaných podle Zakon za danak varhu dobavenata stoynost (zákon o DPH, dále jen: „ZDDS“) — neměla žádný zákonem přiznaný nárok na slevu na dani z činnosti v oblasti zemědělství?

               2)

               Připouští článek 2 Smlouvy o Evropské unii a články 20 a 21 Listiny základních práv Evropské unie, aby pro stejný druh činnosti byly v závislosti na právní formě výkonu této činnosti a registrace podle ZDDS stanoveny rozdílné sazby daně?

               3)

               Porušuje zavedení vnitrostátních opatření vedoucích k tomu, že fyzickým osobám registrovaným podle ZDDS jako zemědělští producenti je odpírána sleva na dani stanovená pro samostatné obchodníky a právnické osoby, ačkoli splnili své zákonné povinnosti k tvorbě zdanitelného příjmu jako samostatní obchodníci a ke zjištění jejich ročního vyměřovacího základu jako samostatní obchodníci, zásady právní jistoty, efektivity a proporcionality?


title: Věc C-393/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Antwerpen (Belgie) dne 30. června 2017 – Openbaar Ministerie v. Freddy Lucien Magdalena Kirschstein, Thierry Frans Adeline Kirschstein

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Antwerpen (Belgie) dne 30. června 2017 – Openbaar Ministerie v. Freddy Lucien Magdalena Kirschstein, Thierry Frans Adeline Kirschstein
   (Věc C-393/17)
   (2017/C 300/23)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van beroep te Antwerpen

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Openbaar Ministerie

      Odpůrci: Freddy Lucien Magdalena Kirschstein, Thierry Frans Adeline Kirschstein

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES (1) ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu vykládat v tom smyslu, že brání ustanovení čl. II.75 odst. 6 kodexu o vysokém školství ze dne 11. října 2013, podle kterého je neakreditovaným vzdělávacím zařízením všeobecně zakázáno používat na diplomech, které vydávají, označení „magistr“, pokud má být tímto ustanovením chráněn důvod obecného zájmu, kterým je požadavek na zajištění vysoké úrovně vzdělávání, a který vyžaduje, aby bylo možné kontrolovat, zda jsou stanovené kvalitativní požadavky skutečně splněny?

               2)

               Je třeba směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES (2) ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu vykládat v tom smyslu, že brání ustanovení čl. II.75 odst. 6 kodexu o vysokém školství ze dne 11. října 2013, podle kterého je neakreditovaným vzdělávacím zařízením všeobecně zakázáno používat na diplomech, které vydávají, označení „magistr“, pokud má být tímto ustanovením chráněn důvod obecného zájmu, kterým je ochrana příjemců služeb?

               3)

               Je trestněprávní ustanovení, které se vztahuje na vzdělávací zařízení, jež nebyla akreditována vlámskými úřady a která vydávají magisterské diplomy, v souladu s požadavkem přiměřenosti podle čl. 9 odst. 1 písm. c) a čl. 10 odst. 2 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu?

      (1)  Úř. věst. 2005, L 149 s. 22.

      (2)  Úř. věst. 2006, L 376 s. 36.


title: Věc C-247/05: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne  7. února 2006  – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/14

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. února 2006 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království
   (Věc C-247/05) (1)

   (2006/C 154/36)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 217, 3.9.2005.


title: Věc T-541/10: Žaloba podaná dne 22. listopadu 2010 — ADEDY a další v. Rada Evropské unie

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/49

         Žaloba podaná dne 22. listopadu 2010 — ADEDY a další v. Rada Evropské unie
   (Věc T-541/10)
   ()
   2011/C 30/88
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY) (Atény, Řecko), S. Papaspiros (Atény, Řecko) a I. Iliopoulos (Atény, Řecko) (zástupkyně: M. Tsipra, advokátka)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobců

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady ze dne 7. září 2010, kterým se mění rozhodnutí 2010/320/EU určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 14. září 2010 (Úř. věst. 2010 L 241, s. 12) pod č. 2010/486/EU;

               —

               zrušil rozhodnutí Rady ze dne 8. června 2010 určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 11. června 2010 (Úř. věst. 2010 L 145, s. 6) pod č. 2010/320/EU;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobci se touto žalobou domáhají zrušení rozhodnutí Rady Evropské unie ze dne 7. září 2010, kterým se mění rozhodnutí 2010/320/EU určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 14. září 2010 (Úř. věst. 2010 L 241, s. 12) pod č. 2010/486/EU a zrušení rozhodnutí Rady ze dne 8. června 2010 určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 11. června 2010 (Úř. věst. 2010 L 145, s. 6) pod č. 2010/320/EU.
   Žalobci se na podporu svých návrhových žádání dovolávají následujících žalobních důvodů.
   Žalobci zaprvé tvrdí, že pravomoci Evropské komise a Rady svěřené Smlouvami byly při přijetí napadených rozhodnutí překročeny. Konkrétněji, články 4 a 5 Smluv zavádějí zásady subsidiarity a proporcionality. Krom toho je v čl. 5 odst. 2 Smluv výslovně stanoveno, že pravomoci, které nejsou Evropské unii svěřeny, náležejí členským státům. Podle článku 126 a násl. Smluv, opatření, o nichž může Rada rozhodnout při řízení o nadměrném schodku a zahrnout do svých rozhodnutí, nelze nařídit konkrétně, výslovně a bez prostoru pro odchylky, jelikož tato pravomoc není Radě svěřena Smlouvami.
   Zadruhé žalobci tvrdí, že pravomoci svěřené Evropské komisi a Radě Smlouvami byly překročeny při přijetí napadených rozhodnutí a že rozhodnutí jsou svým obsahem v rozporu se Smlouvami. Konkrétněji, právním základem pro přijetí napadených rozhodnutí je čl. 126 odst. 9 a článek 136 Smlouvy. Rozhodnutí byla nicméně přijata způsobem, který přesahuje pravomoci Evropské komise a Rady svěřené těmito články, pouze jako opatření provádějící bilaterální smlouvu mezi 15 členskými státy Euro zóny, které se rozhodly poskytnout bilaterální půjčky, a Řeckem. Taková pravomoc při přijetí opatření ze strany Rady není ani uznána ani stanovena Smlouvami.
   Zatřetí žalobci tvrdí, že zavedením snížení platů a mezd zasahují napadená rozhodnutí do nabytých vlastnických práv žalobců a byla přijata v rozporu s článkem 1 prvního protokolu Evropské úmluvy o ochraně lidských práv.


title: Věc F-36/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 28. března 2012 — Rapone v. Komise ( „Veřejná služba — Otevřené výběrové řízení — Po sobě následující přihlášky do otevřeného výběrového řízení — Odmítnutí registrace“ )

text:
               2.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 157/12

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 28. března 2012 — Rapone v. Komise
   (Věc F-36/10) (1)

   (Veřejná služba - Otevřené výběrové řízení - Po sobě následující přihlášky do otevřeného výběrového řízení - Odmítnutí registrace)
   2012/C 157/20
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Chiara Rapone (Řím, Itálie) (zástupci: A. Rapone, advokát, poté L. Rapone, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a B. Eggers, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí EPSO, kterým byla odmítnuta registrace přihlášky žalobkyně k účasti v otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/177/10.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Ch. Rapone ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady Evropské komise.

      (1)  Úř. věst. C 209, 31.7.2010, s. 54.


title: Věc C-499/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. září 2011 společnostmi Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH a Dow Europe GmbH proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve věci T-42/07, Dow Chemical Copany a další v. Evropská komise

text:
               3.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/11

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. září 2011 společnostmi Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH a Dow Europe GmbH proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve věci T-42/07, Dow Chemical Copany a další v. Evropská komise
   (Věc C-499/11 P)
   2011/C 355/18
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH (zástupci: D. Schroeder, Rechtsanwalt, T. Kuhn, Rechtsanwalt, T. Graf, Advocat)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               Společnost Dow Chemical Company Soudnímu dvoru navrhuje, aby zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-42/07 v části, v níž byl zamítnut její návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 29. listopadu 2006 ve věci COMP/F/38.638 v rozsahu, v němž se jí týká;

               —

               Společnost Dow Chemical Company Soudnímu dvoru navrhuje, aby zrušil rozhodnutí Komise ze dne 29. listopadu 2006 ve věci COMP/F/38.638 v rozsahu, v němž se jí týká;

               —

               Všechny účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek Soudnímu dvoru navrhují, aby zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-42/07 v části, v níž byl zamítnut jejich návrh na podstatné snížení pokut, které jim byly uloženy;

               —

               Všechny účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek Soudnímu dvoru navrhují, aby podstatně snížil pokuty, které jim byly uloženy;

               —

               Všechny účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek Soudnímu dvoru navrhují, aby

                           —

                           Komisi uložil náhradu nákladů řízení a jiných nákladů a výdajů, které účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek vynaložily v souvislosti s touto věcí, a

                           —

                           přijal veškerá další opatření, která bude považovat za vhodná.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Kasační opravný prostředek obsahuje čtyři důvody. Podle prvního důvodu kasačního opravného prostředku se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když usoudil, že Komise není povinna řádně využít svého volného uvážení, a když volné uvážení Komise při určování odpovědnosti společnosti Dow Chemical Company nepodrobil soudnímu přezkumu v plné jurisdikci. Podle druhého důvodu kasačního opravného prostředku se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že v souvislosti s výchozími částkami pokuty uplatnil rozdílné zacházení. Podle třetího důvodu kasačního opravného prostředku se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když potvrdil, že Komise byla oprávněna zohlednit obrat společnosti Dow Chemical Company. Podle čtvrtého důvodu kasačního opravného prostředku se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když potvrdil, že násobitel pro účely odrazení nebyl Komisí uplatněn diskriminačně.


title: Věc T-134/05: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne  2. května 2006  – Belgie v. Komise ( Evropský sociální fond — Vymáhání pohledávek Společenství formou započtení — Promlčení — Úroky z prodlení — Žaloba na neplatnost — Námitka nepřípustnosti — Napadnutelný akt — Nepřípustnost )

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/26

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 2. května 2006 – Belgie v. Komise
   (Věc T-134/05) (1)

   („Evropský sociální fond - Vymáhání pohledávek Společenství formou započtení - Promlčení - Úroky z prodlení - Žaloba na neplatnost - Námitka nepřípustnosti - Napadnutelný akt - Nepřípustnost“)
   (2006/C 165/51)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Belgické království (zástupci: J. Devadder, zmocněnec, ve spolupráci s J.-P. Buylem a C. Steyaertem, advokáty)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Joris, G. Wilms a A. Weimar, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise, které bylo obsaženo v jejím dopise ze dne 19. ledna 2005, ve kterém Komise odpověděla na dopisy Belgického království ohledně prostředků vyplacených různým belgickým institucím v rámci Evropského sociálního fondu
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Belgického království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 132, 28.5.2005.


title: Věc C-11/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. ledna 2014 Associazione sportiva Taranto calcio Srl proti usnesení Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 19. listopadu 2013 ve věci T-476/13, Associazione sportiva Taranto calcio Srl v. Italská republika

text:
               28.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 13. ledna 2014 Associazione sportiva Taranto calcio Srl proti usnesení Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 19. listopadu 2013 ve věci T-476/13, Associazione sportiva Taranto calcio Srl v. Italská republika
   (Věc C-11/14 P)
   2014/C 245/02
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Associazione sportiva Taranto calcio Srl (zástupce: N. Russo, advokát)

      Další účastnice řízení: Italská republika
   Soudní dvůr (šestý senát) usnesením ze dne 30. dubna 2014 kasační opravný prostředek zamítl.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 21. dubna 2005 ve věci T-164/03, Ampafrance SA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek,monBeBé‛ — Starší slovní ochranné známky bebe — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94)

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/15

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 21. dubna 2005
   ve věci T-164/03, Ampafrance SA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek,monBeBé‛ - Starší slovní ochranné známky bebe - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94)
   (2005/C 155/29)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-164/03, Ampafrance SA, se sídlem v Cholet (Francie), zastoupená C. Bercialem Ariasem, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: A. Rassat a A. Folliard-Monguiral), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupujícím jako vedlejší účastník řízení před Soudem, je Johnson & Johnson GmbH, se sídlem v Düsseldorfu (Německo), zastoupená D. von Schultz, advokátem, jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 4. března 2003 (věc R 220/2002-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Ampafrance SA a Johnson & Johnson GmbH, Soud (třetí senát), ve složení M. Jaeger, předseda, V. Tiili a O. Czúcz, soudci, vedoucí soudní kanceláře: J. Plingers, rada, vydal dne 21. dubna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).

               3)

               Vedlejší účastník ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 184, 2.8.2003.


title: Věc T-709/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2016 – Tri-Ocean Trading v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Sýrii — Zmrazení finančních prostředků — Nesprávné posouzení“

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2016 – Tri-Ocean Trading v. Rada
   (Věc T-709/14) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Nesprávné posouzení“)
   (2016/C 392/34)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Tri-Ocean Trading (George Town, Kajmanské ostrovy) (zástupci: B. Kennelly, barrister, P. Saini, QC a N. Sheikh, solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a A. Vitro, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná na základě článku 263 SFEU a směřující ke zrušení prováděcího rozhodnutí Rady 2014/488/SZBP ze dne 22. července 2014, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 217, s. 49), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 793/2014 ze dne 22. července 2014, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2014, L 217, s. 10), v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně.

      Výrok rozsudku

               1)

               Prováděcí rozhodnutí Rady 2014/488/SZBP ze dne 22. července 2014, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 793/2014 ze dne 22. července 2014, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, se zrušují v rozsahu, v němž se týkají společnosti Tri-Ocean Trading.

               2)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé společnosti Tri-Ocean Trading.

      (1)  Úř. věst. C 448, 15. 12. 2014.


title: Věc T-69/17: Žaloba podaná dne 3. února 2017 – Constantin Film Produktion v. EUIPO (Fack Ju Göhte)

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/58

         Žaloba podaná dne 3. února 2017 – Constantin Film Produktion v. EUIPO (Fack Ju Göhte)
   (Věc T-69/17)
   (2017/C 104/81)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Constantin Film Produktion GmbH (Mnichov, Německo) (zástupci: E. Saarmann a P. Baronikians, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Fack Ju Göhte“ – Přihláška č. 13 971 163

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. prosince 2016 ve věci R 2205/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               zrušil rozhodnutí Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví č. 013971163 ze dne 25. září 2015;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. f) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-300/07: Žaloba podaná dne 31. července 2007 – Evropaïki Dynamiki v. Komise

text:
               6.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/22

         Žaloba podaná dne 31. července 2007 – Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-300/07)
   (2007/C 235/40)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupce: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Generálního ředitelství Komise pro informatiku, kterým se zamítá nabídka žalobkyně předložená v odpověď na otevřenou výzvu k podání nabídek ENTR/05/078 – YOUR EUROPE položka 1 (Editorské práce a překlady) pro „Your Europe Portal Management and Maintenance“ (Úř. věst. 2006/S 143-153057) oznámené žalobkyni dopisem ze dne 21. května 2007 („rozhodnutí o položce 1“) a kterým se udělují smlouvy úspěšnému uchazeči,

               —

               zrušit rozhodnutí Komise (DIGIT), kterým se zamítá nabídka žalobkyně předložená v odpověď na otevřenou výzvu k podání nabídek ENTR/05/078 – YOUR EUROPE položka 2 (Řízení infrastruktury) pro „Your Europe Portal Management and Maintenance“ (Úř. věst. 2006/S 143-153057) oznámené žalobkyni dopisem ze dne 13. července 2007 („rozhodnutí o položce 2“) a kterým se udělují smlouvy úspěšným uchazečům,

               —

               nařídit Komisi (DIGIT), aby žalobkyni zaplatila náhradu škody utrpěné v důsledku dotčeného výběrového řízení ve výši 1 125 000 EUR za položku 1 a 825 000 EUR za položku 2,

               —

               uložit Komisi (DIGIT), aby žalobkyni zaplatila právní a další výdaje vynaložené v souladu s touto žalobou, i když bude tato žaloba zamítnuta.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu svých tvrzení se žalobkyní dovolává toho, že v rámci výběrového řízení ENTR/05/078 YOUR EUROPE položka 1 (Editorské práce a překlady) pro „Your Europe Portal Management and Maintenance“ (Úř. věst. 2006/S 143-153057) a ENTR/05/078 – YOUR EUROPE položka 2 (Řízení infrastruktury) pro „Your Europe Portal Management and Maintenance“ (Úř. věst. 2006/S 143-153057) veřejný zadavatel Generální ředitelství Evropské komise DIGIT nesplnil povinnosti stanovené finančním nařízením (1), jeho prováděcími pravidly a směrnicí 2004/18/ES (2), jakož i zásadami transparentnosti a rovného zacházení.
   Žalobkyně krom toho tvrdí, že veřejný zadavatel se dopustil několika zjevných nesprávných posouzení, které vedly k zamítnutí její nabídky. Dále veřejný zadavatel údajně porušil svou povinnosti uvést důvody pro své rozhodnutí, a zejména informovat žalobkyni o údajných přednostech úspěšného uchazeče.
   Žalobkyně dále požaduje, aby rozhodnutí Evropské komise o zamítnutí její nabídky a o udělení smlouvy úspěšnému uchazeči bylo zrušeno a aby žalované bylo nařízeno zaplatit všechny právní výlohy spojené s řízením i v případě, že její žaloba bude zamítnuta. Alternativně, pokud již smlouva bude vykonána do doby, než Soudní dvůr vydá své rozhodnutí, nebo pokud není dále možné zrušit rozhodnutí, žalobkyně požaduje finanční náhradu (škod) ve výši 1 125 000 EUR za položku 1 a 825 000 EUR za položku 2 v souladu s články 235 ES a 288 ES.

      (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114).


title: Věc C-105/02: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo (Nesplnění povinnosti státem — Vlastní zdroje Společenství — Nevyřízené karnety TIR — Nepřevedení odpovídajících vlastních zdrojů)

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/1

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-105/02) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Vlastní zdroje Společenství - Nevyřízené karnety TIR - Nepřevedení odpovídajících vlastních zdrojů)
   (2006/C 294/01)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Wilms a C. Giolito, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: W.-D. Plessing a R. Stüwe, zmocněnci, D. Sellner, advokát)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Belgické království (zástupci: M. Wimmer a A. Snoecx, zmocněnci, a B. van de Walle de Ghelcke, advokát)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (Úř. věst. L 155, s. 1) – Nevybírání cel na vstupu zajištěných určitými karnety TIR a nepřevedení odpovídajících vlastních zdrojů – Cla na vstupu, pro které „nebylo poskytnuto žádné zajištění“ nebo „proti nimž jsou vzneseny námitky“ – Karnety, u kterých zajistitel zpochybnil své povinnosti
   Výrok

               1)

               Spolková republika Německo tím, že neuvolňovala určité tranzitní doklady (karnety TIR) v souladu s právními předpisy, s tím důsledkem, že z toho vyplývající vlastní zdroje nebyly ani správně zaúčtovány, ani poskytnuty včas Komisi Evropských společenství;

                           —

                           nesdělila Komisi Evropských společenství všechny ostatní celní částky, proti kterým nebyly vzneseny námitky a se kterými bylo zacházeno obdobně (poukázání na účet B namísto poukázání na účet A), pokud jde o neuvolňování karnetů TIR německými celnicemi od roku 1994 až do novelizace vyhlášky spolkového ministra financí ze dne 11. září 1996,

                           —

                           nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství, nahrazeného s účinností od 31. května 2000 nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

               4)

               Belgické království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 131, 1.6.2002.


title: Věc T-549/11: Žaloba podaná dne 19. října 2011 — MIP Metro v. OHIM — Real Seguros (real,- BIO)

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/19

         Žaloba podaná dne 19. října 2011 — MIP Metro v. OHIM — Real Seguros (real,- BIO)
   (Věc T-549/11)
   2012/C 6/35
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: J. Plate a R. Kaase, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Real Seguros, SA (Porto, Portugalsko)

      Návrhová žádání

               —

               přerušit řízení do doby, než bude portugalským úřadem pro ochranné známky vydáno konečné rozhodnutí o návrhu žalobkyně na zrušení starších portugalských ochranných známek zapsaných pod č. 249791, 249793 a 254390; v případě, že nebude vyhověno návrhu na přerušení řízení, pokračovat v řízení; a

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. srpna 2011 ve věci R 115/2011-4; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: mezinárodní obrazová ochranná známka „real,- BIO“ vyobrazená v zelené, bílé a hnědé barvě, zapsaná pod č. W 983684 pro služby zařazené do třídy 36

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: portugalská slovní ochranná známka „REAL“ zapsaná pod č. 249791 pro služby zařazené do třídy 36; portugalská slovní ochranná známka „REAL SEGUROS“ zapsaná pod č. 249793 pro služby zařazené do třídy 36; portugalská obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „REAL“ zapsaná pod č. 254390 pro služby zařazené do třídy 36; různá nezapsaná práva, v jejichž případě je požadována ochrana ve všech členských státech nebo Portugalsku

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát dospěl k nesprávnému závěru, že mezi přihlašovanou ochrannou známkou a namítanými ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.


title: Věc C-416/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) dne 29. července 2015 – Selena România Srl v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) București

text:
               19.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) dne 29. července 2015 – Selena România Srl v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) București
   (Věc C-416/15)
   (2015/C 346/08)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Bucureşti

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Selena România Srl

      Odpůrce: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) București

      Vedlejší účastník: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Galați

      Předběžné otázky

               1)

                     Musí být prováděcí nařízení Rady (EU) č. 21/2013

                   (1) [kterým se rozšiřuje konečné antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením (EU) č. 791/2011 na dovoz některých otevřených síťovin ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky na dovoz některých otevřených síťovin ze skleněných vláken zasílaných z Tchaj-wanu a Thajska bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Tchaj-wanu a Thajska či nikoli]
                     vykládáno v tom smyslu, že se vztahuje i na dovozy provedené rezidenty Evropské unie z Tchaj-wanu před dnem 17. ledna 2013, tj. v roce 2012, avšak po přijetí prováděcího nařízení Rady (EU) č. 791/2011

                   (2) [o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz některých otevřených síťovin ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky]?

               2)

                     Vztahuje se konečné antidumpingové clo, jak je uvedeno v článku 1 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 21/2013, i na dovozy provedené rezidenty Evropské unie z Tchaj-wanu v období před 17. lednem 2013, jakož i před přijetím nařízení Komise (EU) č. 437/2012

                   (3) [o zahájení šetření možného obcházení antidumpingových opatření uložených prováděcím nařízením Rady (EU) č. 791/2011 na dovoz některých otevřených síťovin ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky dovozem některých otevřených síťovin ze skleněných vláken zasílaných z Tchaj-wanu a Thajska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Tchaj-wanu a Thajska či nikoliv, a o zavedení celní evidence tohoto dovozu],
                     avšak po přijetí nařízení Rady (EU) č. 791/2011
                  ?

      (1)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 21/2013 ze dne 10. ledna 2013, kterým se rozšiřuje konečné antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením (EU) č. 791/2011 na dovoz některých otevřených síťovin ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky na dovoz některých otevřených síťovin ze skleněných vláken zasílaných z Tchaj-wanu a Thajska bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Tchaj-wanu a Thajska či nikoli (Úř. věst. L 11, s. 1).

      (2)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 791/2011 ze dne 3. srpna 2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz některých otevřených síťovin ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 204, s. 1).

      (3)  Nařízení Komise (EU) č. 437/2012 ze dne 23. května 2012 o zahájení šetření možného obcházení antidumpingových opatření uložených prováděcím nařízením Rady (EU) č. 791/2011 na dovoz některých otevřených síťovin ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky dovozem některých otevřených síťovin ze skleněných vláken zasílaných z Tchaj-wanu a Thajska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Tchaj-wanu a Thajska či nikoliv, a o zavedení celní evidence tohoto dovozu (Úř. věst. L 134, s. 12).


title: Věc T-429/11: Usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2013 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Režim podpor umožňující daňové odpisy finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích — Rozhodnutí prohlašující tento režim podpor za neslučitelný s vnitřním trhem a neukládající vrácení podpor — Akt vyžadující přijetí prováděcích opatření — Absence osobního dotčení — Absence postavení skutečného příjemce podpor — Neexistence povinnosti navrácení — Nepřípustnost“ )

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/22

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2013 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria v. Komise
   (Věc T-429/11) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Režim podpor umožňující daňové odpisy finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích - Rozhodnutí prohlašující tento režim podpor za neslučitelný s vnitřním trhem a neukládající vrácení podpor - Akt vyžadující přijetí prováděcích opatření - Absence osobního dotčení - Absence postavení skutečného příjemce podpor - Neexistence povinnosti navrácení - Nepřípustnost)
   2013/C 336/44
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Španělsko) (zástupci: J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller a J. Domínguez Pérez, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: R. Lyal, C. Urraca Caviedes a P. Němečková, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2011/282/EU ze dne 12. ledna 2011 o daňových odpisech finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích [státní podpora č. 45/07 (ex NN 51/2007, ex CP 9/2007)] zavedených Španělskem (Úř. věst. L 135, s. 1).

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011.


title: Věc T-431/13: Usnesení Tribunálu ze dne 26. února 2015 – Métropole Gestion v. OHIM – Metropol (METROPOL) „Ochranná známka Společenství — Slovní ochranná známka METROPOL — Návrh na prohlášení neplatnosti — Nepodání žádosti o obnovu zápisu ochranné známky — Výmaz ochranné známky po uplynutí doby platnosti zápisu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/49

         Usnesení Tribunálu ze dne 26. února 2015 – Métropole Gestion v. OHIM – Metropol (METROPOL)
   (Věc T-431/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Slovní ochranná známka METROPOL - Návrh na prohlášení neplatnosti - Nepodání žádosti o obnovu zápisu ochranné známky - Výmaz ochranné známky po uplynutí doby platnosti zápisu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 138/65)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Métropole Gestion (Paříž, Francie) (zástupce: M.-A. Roux Steinkühler, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Metropol Investment Financial Company Ltd (Moskva, Rusko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. června 2013 (věci R 723/2012-2 a R 845/2012-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Métropole Gestion a společností Metropol Investment Financial Company Ltd.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2.

               Métropole Gestion a Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 344, 23.11.2013.


title: Věc C-195/08 PPU: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litevská republika) – V řízení zahájeném Ingou Rinau (Soudní spolupráce v občanských věcech — Příslušnost a výkon soudních rozhodnutí — Výkon ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti — Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 — Návrh na neuznání rozhodnutí o navrácení dítěte neoprávněně zadrženého v jiném členském státě — Řízení o naléhavé předběžné otázce)

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/19

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litevská republika) – V řízení zahájeném Ingou Rinau
   (Věc C-195/08 PPU) (1)

   (Soudní spolupráce v občanských věcech - Příslušnost a výkon soudních rozhodnutí - Výkon ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti - Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 - Návrh na neuznání rozhodnutí o navrácení dítěte neoprávněně zadrženého v jiném členském státě - Řízení o naléhavé předběžné otázce)
   (2008/C 223/30)
   Jednací jazyk: litevština
   Předkládající soud
   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
   Účastnice původního řízení
   Inga Rinau
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Výklad článků 21, 23, 24, čl. 31 odst. 1, čl. 40 odst. 2 a čl. 42 nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 243) – Návrh na neuznání rozhodnutí v členském státu A, vydaného soudem členského státu B, nařizujícího navrácení dítěte, považovaného soudem za neoprávněně zadržené v členském státu A svou matkou, jeho otci, který bydlí v členské státě B a získal dítě do své péče
   Výrok

               1)

               Bylo-li přijato rozhodnutí o nenavrácení dítěte a byl-li o něm uvědomen soud původu, nemá pro účely vydaní osvědčení stanoveného v článku 42 nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 žádný dopad, že toto rozhodnutí bylo pozastaveno, změněno, zrušeno nebo se za jakýchkoli okolností nestalo pravomocným nebo bylo nahrazeno rozhodnutím o navrácení dítěte, jestliže ke skutečnému navrácení dítěte nedošlo. Jelikož nevyvstala žádná pochybnost, pokud jde o pravost uvedeného osvědčení, které bylo vyhotoveno podle formuláře, jehož vzor se nachází v příloze IV uvedeného nařízení, opravný prostředek proti uznání rozhodnutí je zakázán a dožádanému soudu přísluší pouze konstatovat vykonatelnost osvědčeného rozhodnutí a vyhovět okamžitému navrácení dítěte.

               2)

               Kromě případu, kdy se řízení týká osvědčeného rozhodnutí podle článku 11 odst. 8 a článků 40 až 42 nařízení č. 2201/2003, může každá dotčená osoba navrhnout neuznání soudního rozhodnutí, i když předtím nebyl podán návrh na uznání rozhodnutí.

               3)

               Článek 31 odst. 1 nařízení č. 2201/2003 se v rozsahu, v němž stanoví, že osoba, vůči níž je výkon navrhován, ani dítě nejsou v tomto stadiu řízení oprávněny podat k návrhu jakékoli připomínky, nepoužije na řízení o neuznání soudního rozhodnutí zahájené, aniž by ve vztahu ke stejnému rozhodnutí byl předtím podán návrh na uznání. V takové situaci odpůrce, který se domáhá uznání rozhodnutí, může předložit vyjádření.

      (1)  Úř. věst. C 171, 5.7.2008.


title: Věc C-70/08: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2003/72/ES — Statut evropské družstevní společnosti — Zapojení zaměstnanců do rozhodovacího procesu společnosti — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/13

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-70/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2003/72/ES - Statut evropské družstevní společnosti - Zapojení zaměstnanců do rozhodovacího procesu společnosti - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   (2008/C 301/24)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Rozet a J. Enegren, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí či nesdělení předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/72/ES ze dne 22. července 2003, kterou se doplňuje statut evropské družstevní společnosti s ohledem na zapojení zaměstnanců (Úř. věst. L 207, s. 25; Zvl. vyd. 05/04, s. 338), ve stanovené lhůtě
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo nezbytné právní a správní předpisy nebo tím, že se neujistilo, že sociální partneři prostřednictvím dohody provádějí předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/72/ES ze dne 22. července 2003, kterou se doplňuje statut evropské družstevní společnosti s ohledem na zapojení zaměstnanců, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 16 odst. 1 této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 116, 9.5.2008.


title: Věc T-38/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. ledna 2010 Luigim Marcucciem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. listopadu 2009 ve věci F-70/07, Marcuccio v. Komise

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/43

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. ledna 2010 Luigim Marcucciem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. listopadu 2009 ve věci F-70/07, Marcuccio v. Komise
   (Věc T-38/10 P)
   2010/C 80/68
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               v každém případě zrušit v plném rozsahu a bez jakékoliv výjimky napadené usnesení;

               —

               určit, že žaloba v prvním stupni, na jejímž základě bylo vydáno napadené usnesení, byla přípustná v plném rozsahu a bez jakékoliv výjimky;

               —

               vyhovět v plném rozsahu a bez jakékoliv výjimky návrhovým žádáním žaloby v prvním stupni;

               —

               uložit odpůrkyni povinnost nahradit navrhovateli veškeré náklady řízení, které vynaložil v řízení v prvním stupni, jakož i v rámci projednávaného kasačního opravného prostředku;

               —

               podpůrně vrátit projednávanou věc Soudu pro veřejnou službu v novém složení, aby znovu v této věci rozhodl.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Projednávaný kasační opravný prostředek směřuje proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. listopadu 2009. Toto usnesení odmítlo jako zjevně nepřípustné první, druhé, třetí a šesté návrhové žádání žaloby, jejímž předmětem je uložení povinnosti Komisi nahradit škodu, která žalobci vznikla z důvodu jejího odmítnutí uhradit mu nahraditelné náklady, které údajně vynaložil ve věci T-176/04, Marcuccio v. Komise.
   Na podporu svých tvrzení se navrhovatel dovolává nesprávného výkladu a použití pojmu „žádost“ ve smyslu článků 90 a 91 služebního řádu úředníků, neodůvodněného a nelogického popření související judikatury, absolutního nedostatku odůvodnění, nedodržení povinnosti nezohlednit žalobní odpověď, jež byla předložena opožděně, vady řízení, jež spočívá v připuštění aktu nazvaného „návrh na nevydání rozhodnutí ve věci“, jakož i porušení článku 6 Evropské úmluvy o lidských právech a článku 47 Listiny základních práv Evropské unie.


title: Věc T-329/11: Žaloba podaná dne 20. června 2011 — TM.E. v. Komise

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/37

         Žaloba podaná dne 20. června 2011 — TM.E. v. Komise
   (Věc T-329/11)
   2011/C 252/84
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: TM.E. — Termomeccanica Ecologia (Milán, Itálie) (zástupci: C. Malinconico, S. Fidanzia a A. Gigliola, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 20. dubna 2011, kterým byla vyloučena nezbytnost zahájit řízení pro nesplnění povinností proti Rumunsku z důvodu porušení zásad a směrnic Společenství ve věci veřejných zakázek, jakož i „Praktického průvodce postupy udílení zakázek u vnějších akcí ES“;

               —

               uložil Evropské komisi, aby ve výši 18 955 106 eur nebo v jakékoliv nižší či vyšší částce určené podle ekvity nahradila škody utrpěné žalobkyní z důvodu porušení práva Společenství Evropskou komisí;

               —

               podpůrně, uložil Evropské komisi, aby nahradila škody utrpěné TM.E. a vyplývající ze ztráty příležitosti, ve výši 3 791 021 eur nebo v jakékoliv nižší či vyšší částce určené podle ekvity;

               —

               dále podpůrně, uložil Evropské komisi, aby nahradila škody vyplývající z opoždění Komise při výkonu jejích funkcí odpovídající celkové částce právních nákladů vzniklých TM.E., ve výši 73 044,32 eur nebo v jakékoliv nižší či vyšší částce určené podle ekvity;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Projednávaná žaloba směřuje ke zrušení dopisu Evropské komise ze dne 20. dubna 2011, kterým byla vyloučena nezbytnost zahájit řízení pro nesplnění povinností proti Rumunsku z důvodu porušení zásad a směrnic Společenství ve věci veřejných zakázek, jakož i „Praktického průvodce postupy udílení zakázek u vnějších akcí ES“ (dále jen „Průvodce“) přijatého samotnou Komisí, a rovněž k získání náhrady škod způsobených orgánem Společenství při výkonu jeho funkcí.
   Na podporu svých návrhových žádání předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení podstatných formálních náležitostí Průvodce, jakož i z porušení smluv nebo právních pravidel přijatých v rámci jejich aplikace;
               Žalobkyně má za to, že Evropská komise opomenula přijmout odůvodněné stanovisko ohledně oznámených závažných a zjevných pochybení, ke kterým došlo v rámci nabídkového řízení týkajícího se projektu „Bucharest Wastewater Treatment Plant Rehabilitation: Stage I ISPA 2004/RO/16/P/PE/003-03“ a v důsledku toho nezahájila proti Rumunsku řízení pro nesplnění povinnosti nebo dále neodvolala financování Společenství poskytnuté v rámci této veřejné zakázky.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení podstatných formálních náležitostí Průvodce, jakož i ze zkreslení skutečností.
               Žalobkyně rovněž tvrdí, že napadený akt je stižen protiprávností v rozsahu, v němž Komise, která zkreslila skutečnosti oznámené ve stížnosti, neuvedla závažná procesní pochybení, kterých se dopustil Primaria Municipiului Bucaresti. Tento posledně uvedený orgán konkrétně zamítl nabídku žalobkyně pro údajnou hospodářskou anomálii a dále se poté, co si uvědomil závažnost této protiprávnosti, snažil odůvodnit rozhodnutí, které již přijal, údajnými technickými vadami nabídky. Dále Komise nezohlednila skutečnost, že před rumunským soudním orgánem nebyl přezkoumán návrh na zrušení smlouvy z důvodu údajného nezaplacení kolkovného ve výši 7,3 milionů eur, což představuje závažné porušení práva na obhajobu a zásad Společenství.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Komise nepřijala stanovisko k dalším oznámeným protiprávním jednáním.
               Žalobkyně tvrdí, že v napadeném dopise Evropská komise nepřezkoumala další skutečnosti, které jí byly oznámeny. Zejména vůbec neposoudila skutečnost, že ve věci žalobkyně rozhodl v prvním stupni stejný soud, který prohlásil její žádost za nepřípustnou, rozsudkem, jenž byl později změněn v rámci odvolání, to znamená soud, který nebyl nestranný a který se měl zdržet rozhodování, což představuje nezpochybnitelné a zjevné porušení čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod. Co se konečně týče žádosti o náhradu škody, žalobkyně uvádí, že nečinnost přičitatelná Komisi, stejně jako neodvolání financování Společenství poskytnutého Rumunsku v rámci dotčeného projektu, jí způsobilo značnou hospodářskou újmu z důvodu neprovedení smlouvy o veřejné zakázce nebo ztrátu příležitosti přidělení této zakázky a v každém případě způsobilo škodu ve formě prodlení, která přinutila žalobkyni zahájit nákladné řízení před rumunskými soudními orgány.


title: Věc T-274/07: Žaloba podaná dne 19. července 2007 – Zhejiang Harmonic Hardware Products v. Rada

text:
               22.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/15

         Žaloba podaná dne 19. července 2007 – Zhejiang Harmonic Hardware Products v. Rada
   (Věc T-274/07)
   (2007/C 223/24)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd (Zhejiang, Čína) (zástupce: R. MacLean, solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit články 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 452/2007 ze dne 23. dubna 2007 v rozsahu, v jakém se použijí ve vztahu k žalobkyni; a

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, která vyrábí žehlící prkna a jejich základní součásti v Čínské lidové republice, se domáhá zrušení nařízení Rady (ES) č. 452/2007 ze dne 23. dubna 2007 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého z dovozů žehlicích prken pocházejících z Čínské lidové republiky a Ukrajiny (1) v rozsahu, v jakém se tato opatření použijí ve vztahu k ní.
   Na podporu své žaloby žalobkyně zaprvé uplatňuje, že orgány Společenství porušily čl. 2 odst. 7 písm. b) a c) základního nařízení (2), jelikož Komise předložila Radě návrh na opatření proti dumpingu na základě nesprávného zjištění, že žalobkyně nesplnila kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c), aby byla považována jako působící v podmínkách tržního hospodářství.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že orgány Společenství porušily čl. 20 odst. 4 a 5 základního nařízení a její právo být vyslechnuta, jelikož žalobkyni bylo poskytnuto pouze šest dní na to, aby odpověděla na upravený dopis Komise poskytující konečné informace.
   Zatřetí žalobkyně uvádí, že orgány Společenství porušily článek 8 základního nařízení tím, že řádně nezohlednily cenové závazky nabídnuté žalobkyní.
   Konečně žalobkyně tvrdí, že orgány Společenství porušily čl. 5 odst. 2 písm. a) základního nařízení tím, že neposkytly informace o totožnosti žadatele, který zahájil šetření vedoucí k napadenému nařízení.

      (1)  Úř. věst. 2007, L 109, s. 12.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 1996, L 56, s. 1; Zvl. vyd. 11/10, s. 45).


title: Věc C-193/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. dubna 2013 nfon AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 29. ledna 2013 ve věci T-283/11, Fon Wireless Ltd. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               29.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 189/5

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. dubna 2013 nfon AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 29. ledna 2013 ve věci T-283/11, Fon Wireless Ltd. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-193/13 P)
   2013/C 189/09
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: nfon AG (zástupkyně: V. von Bomhard, Rechtsanwältin)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Fon Wireless Ltd.

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka se domáhá,

               1)

               zrušení napadeného rozsudku Tribunálu,

               2)

               podpůrně zrušení rozsudku v rozsahu, ve kterém rozhodl kladně o existenci nebezpečí záměny na základě starší ochranné známky Společenství č. 4719738 „fon“ (obraz),

               3)

               uložit náhradu nákladů řízení žalobkyni v prvním stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Předložené kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku Tribunálu ze dne 29. ledna 2013 ve věci T-283/11, kterým Tribunál změnil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 18. března 2011 (věc R 1017/2009-4) k námitkovému řízení mezi společnostmi Fon Wireless Ltd. a nfon AG v tom smyslu, že odvolání podané společností nfon AG odvolacímu senátu bylo zamítnuto.
   Navrhovatelka uplatňuje jako jediný důvod kasačního opravného prostředku porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (1). Přezkum nebezpečí záměny podle čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 musí být podle jejího názoru provedeno na základě celkového posouzení s přihlédnutím k relevantním okolnostem jednotlivého případu. Vytýká se porušení tohoto požadavku ze tří hledisek, právně nesprávné určení rozhodných prvků ochranných známek stojících proti sobě při srovnání znaků, nesprávný automatismus při posuzování nebezpečí záměny a neexistence celkového posouzení nebezpečí záměny na základě nedostatečného zohlednění malé rozlišovací schopnosti částice „fon“.

      (1)  Úř. věst. L 78, s. 1.


title: Věc C-618/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 1. prosince 2011 — TVI Televisão Independente SA v. Fazenda Pública

text:
               18.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 49/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 1. prosince 2011 — TVI Televisão Independente SA v. Fazenda Pública
   (Věc C-618/11)
   2012/C 49/26
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: TVI Televisão Independente SA

      Odpůrce: Fazenda Pública

      Předběžné otázky

               1)

               Je čl. 16 odst. 1 ZDPH, jak je vyložen v napadeném rozsudku (v tom smyslu, že poplatek za vysílání komerční reklamy je inherentní poskytování služeb spočívajících ve vysílání reklamy, a proto musí být zahrnut do základu pro výpočet DPH u poskytování služeb), slučitelný s čl. 11 části A odst. 1 písm. a) směrnice 77/388/ES (1) (nyní článek 73 směrnice Rady 2006/112/ES (2) ze dne 28. listopadu 2006) a zvláště se slovním spojením „protiplnění, které dodavatel nebo poskytovatel získal nebo má získat […] za takové dodání zboží nebo poskytnutí služby“?

               2)

               Je čl. 16 odst. 6 písm. c) ZDPH, jak je vyložen v napadeném rozsudku (v tom smyslu, že poplatek za vysílání komerční reklamy nepředstavuje částku zaplacenou jménem a na účet příjemce služeb, přestože je v účetnictví zanesen jako průběžná položka a je určen veřejnoprávním organizacím, a proto není vyloučen ze základu pro výpočet DPH), slučitelný s čl. 11 části A odst. 3 písm. c) směrnice 77/388/ES [nyní čl. 79 písm. c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006] a zvláště se slovním spojením „částky, které osoba povinná k dani obdržela od svého kupujícího nebo zákazníka na úhradu výdajů zaplacených jménem a na účet kupujícího nebo zákazníka a které zanesla do svého účetnictví jako průběžné položky“?

      (1)  Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23)

      (2)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1)


title: Věc F-53/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 11. května 2011 — J v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Úrazové pojištění a nemoc z povolání — Článek 73 služebního řádu — Odmítnutí uznat skutečnost, že nemoc má svůj původ v povolání — Povinnost provést řízení v přiměřené lhůtě“ )

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/50

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 11. května 2011 — J v. Komise
   (Věc F-53/09) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Úrazové pojištění a nemoc z povolání - Článek 73 služebního řádu - Odmítnutí uznat skutečnost, že nemoc má svůj původ v povolání - Povinnost provést řízení v přiměřené lhůtě)
   2011/C 252/106
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: J (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J. N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Martin a J. Baquero Cruz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí, kterým se zamítá žádost žalobce uznat jako nemoc z povolání nemoc, kterou je postižen, jakož i rozhodnutí, že má zaplatit odměnu a výdaje lékaře, kterého určil, jakož i polovinu odměny a vedlejších výdajů třetího lékaře lékařské komise.

      Výrok rozsudku

               1)

               Evropské komisi se ukládá uhradit žalobci částku jedno euro z titulu náhrady škody.

               2)

               Návrhová žádání žalobce se ve zbývající části zamítají.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada jedné čtvrtiny nákladů řízení žalobce.

      (1)  Úř. věst. C 180, 1.8.2009, s. 64.


title: Věc T-141/08: Žaloba podaná dne 15. dubna 2008 – E. ON Energie v. Komise

text:
               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/18

         Žaloba podaná dne 15. dubna 2008 – E. ON Energie v. Komise
   (Věc T-141/08)
   (2008/C 158/30)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: E. ON Energie AG (Mnichov, Německo) (zástupci: A. Röhling, C. Krohs a F. Dietrich, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí žalované K(2008) 377 konečné ze dne 30. ledna 2008 ve věci COMP/B-1/39.326 – E.ON Energie AG;

               —

               podpůrně, snížit výši peněžité pokuty uložené žalobkyni na přiměřenou částku;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně napadá rozhodnutí Komise K(2008) 377 konečné ze dne 30. ledna 2008 ve věci COMP/B-1/39.326 – E.ON Energie AG. V tomto rozhodnutí uložila Komise žalobkyni peněžitou pokutu, protože tato rozlomila pečeť umístěnou zástupci Komise podle čl. 20 odst. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 1/2003 (1) a přinejmenším nedbalostně porušila čl. 23 odst. 1 písm. e) téhož nařízení.
   K odůvodnění žaloby žalobkyně uplatňuje devět žalobních důvodů. V prvních šesti žalobních důvodech se žalobkyně snaží dovodit, že neexistuje dostatečný důkaz porušení práva. Žalobkyně napadá zejména neuznání neomezeného důkazního břemene žalované, porušení vyšetřovací zásady, nesprávnou domněnku řádného umístění pečeti, chybný předpoklad nápadného stavu pečeti následující den, chybný předpoklad způsobilosti bezpečnostní fólie, jakož i neuznání alternativního průběhu událostí žalovanou.
   Sedmým žalobním důvodem se uplatňuje, že nebyla zohledněna presumpce neviny, a tím byly porušeny podstatné formální a procesní náležitosti.
   Jako osmý žalobní důvod žalobkyně tvrdí, že žalovaná jí nesprávně vytýkala protiprávní jednání ve smyslu článku 23 nařízení č. 1/2003.
   Nakonec uplatňuje porušení práva při stanovení peněžité pokuty. Podle názoru žalobkyně došlo k porušení zákazu svévole, jakož i požadavku uvést odůvodnění podle článku 253 ES. Nebyly uznány polehčující okolnosti a byly neprávem přijaty přitěžující okolnosti.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc T-21/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. října 2009 — Německo v. Komise ( Státní podpory — Digitální pozemní televizní vysílání — Podpora poskytnutá německými orgány provozovatelům vysílání užívajícím digitální pozemní televizní síť (DVB-T) v oblasti Berlín-Braniborsko — Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou se společným trhem a nařizuje se její navrácení — Zásady řádné správy a proporcionality — Práva obhajoby )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/39

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. října 2009 — Německo v. Komise
   (Věc T-21/06) (1)

   („Státní podpory - Digitální pozemní televizní vysílání - Podpora poskytnutá německými orgány provozovatelům vysílání užívajícím digitální pozemní televizní síť (DVB-T) v oblasti Berlín-Braniborsko - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou se společným trhem a nařizuje se její navrácení - Zásady řádné správy a proporcionality - Práva obhajoby“)
   2009/C 282/72
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a C. Schulze-Bahr, zmocněnci, ve spolupráci s G. Quardt, advokátkou)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: H. van Vliet a K. Gross, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2006/513/ES ze dne 9. listopadu 2005 o státní podpoře, kterou poskytla Spolková republika Německo ve prospěch zavedení digitálního pozemního televizního vysílání (DVB-T) ve spolkových zemích Berlín a Braniborsko (Úř. věst. 2006, L 200, s. 14).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2008.