title: Věc T-375/15: Žaloba podaná dne 10. července 2015 – Germanwings v. Komise

text:
               12.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/19

         Žaloba podaná dne 10. července 2015 – Germanwings v. Komise
   (Věc T-375/15)
   (2015/C 337/21)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Germanwings GmbH (Kolín, Německo) (zástupce: A. Martin-Ehlers, REchtsanwalt)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 1. října 2014 ve věci SA.27339 (2012/C) (ex 2011/NN) – Letiště Zweibrücken a letečtí dopravci, kteří ho využívají, totiž

                           —

                           článek 1 odst. 2 v rozsahu, v němž je v něm zmíněna smlouva se společností Germanwings GmbH z roku 2006, a

                           —

                           článek 3 odst. 3 písm. e),

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 11. května 2015 GESTDEM 2015/1288,

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu svého prvního žalobního důvodu žalobkyně uplatňuje v podstatě následující žalobní důvody:

               1.

               Chybné nebo neúplné vylíčení skutkového stavu
               Žalobkyně tvrdí, že žalovaná předložila skutkové okolnosti v nesprávné, rozporuplné a neúplné formě.

               2.

               Nedostatek odůvodnění
               V této souvislosti žalobce tvrdí, že náklady na infrastrukturu, které Komise přiřadila ke smlouvě z roku 2006 mezi žalobkyní a provozovatelem letiště Zweibrücken, nebyly rozepsány a specifikovány.

               3.

               Zpětné nevymáhání částky k tíži žalobkyně
               Žalobkyně v této souvislosti tvrdí, že žalovaná neprovedla vlastní posouzení přiřazení dotčených nákladů na infrastrukturu. Kromě toho skutečnost, že Komise přidělila tyto náklady ke smlouvě uzavřené žalobkyní v roce 2006, nebyla v souladu s právem, protože to bylo v rozporu s existující rozhodovací praxí Komise a Komise nezohlednila notoricky známý skutkový stav případu. Podpůrně je v této souvislosti tvrzeno, že přiřazení těchto nákladů mělo být podstatně nižší.

               4.

               Neodůvodnění veřejné povahy ze strany Komise
               Žalobkyně tvrdí, že Komise neodůvodnila, proč by v tomto případě mělo jít o státní podporu.

               5.

               Podpůrně, ochrana legitimního očekávání
               Konečně je v souvislosti s prvním žalobním důvodem podpůrně tvrzeno, že jakémukoliv zpětnému navrácení údajné státní podpory brání zásada ochrany legitimního očekávání.
               V souvislosti s druhým žalobním důvodem žalobkyně v podstatě tvrdí, že Komise napadené rozhodnutí není dostatečně odůvodněno a Komise podala nesprávný výklad čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 1049/2001 (1).

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43).


title: Věc C-123/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad – Varna (Bulharsko) dne 14. března 2014 – Itales OOD v. Direktor na direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalna agencija za prichodite

text:
               19.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad – Varna (Bulharsko) dne 14. března 2014 – Itales OOD v. Direktor na direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalna agencija za prichodite
   (Věc C-123/14)
   2014/C 151/18
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad – Varna

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Itales OOD

      Žalovaný: Direktor na direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalna agencija za prichodite

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutné článek 168 směrnice Rady 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty vykládat v tom smyslu, že pokud je zboží prodáno třetí osobě, vzniká na základě jeho prodeje nárok na odpočet daně zaplacené na vstupu také v případě neexistence důkazů, že subdodavatel byl držitelem zboží stejného druhu?

               2)

               Je taková správní praxe, jako je praxe Nacionalna agencija za prichodite (Národní agentura pro příjmy), podle které je osobě povinné k dani ve smyslu Zakon za danak varchu dobavenata stojnost (zákon o dani z přidané hodnoty) odmítnuto uplatnění nároku na odpočet daně zaplacené na vstupu z důvodu nedostatku důkazů o původu zboží, aniž by bylo vyjádřeno podezření o účasti na daňovém podvodu nebo byly uvedeny objektivní okolnosti, na základě nichž by bylo možné konstatovat, že osoba povinná k dani věděla nebo musela vědět, že plnění uplatňované k odůvodnění nároku na odpočet bylo součástí daňového podvodu, slučitelná se směrnicí [2006/112/ES] a judikaturou týkající se výkladu uvedené směrnice?

      (1)  Úř. vest. L 347, s. 1.


               22.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 480/6

         Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO předložená dne 4. listopadu 2015 soudem Fürstliches Obergericht ve věci trestního řízení proti A
   (Věc E-26/15)
   (2016/C 480/08)
   Dopisem ze dne 4. listopadu 2015, který podatelna Soudního dvora ESVO obdržela dne 9. listopadu 2015, požádal lichtenštejnský Knížecí odvolací soud (Fürstliches Obergericht) Soudní dvůr ESVO o poradní stanovisko ve věci trestního řízení proti A ohledně následujících otázek:

               1.

               Je třeba směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu vykládat v tom smyslu, že „poskytovatelé služeb pro svěřenectví a obchodní společnosti“ ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 3 písm. c) a čl. 3 bodu 7 písm. b) uvedené směrnice podléhají povinnosti ověřit totožnost klienta, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 1 písm. a) a čl. 9 odst. 1 a 6 směrnice, pouze v souladu s právními předpisy členského státu, v němž jsou usazeny (in welchem [der Dienstleister für Trusts und Gesellschaften] seinen rechtlichen Sitz hat)?

               2.

               V případě záporné odpovědi na otázku 1: Jaká kritéria je třeba použít k určení toho, zda jsou „poskytovatelé služeb pro svěřenectví a obchodní společnosti“ povinni ověřit totožnost klienta, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 1 písm. a) a čl. 9 odst. 1 a 6 směrnice, v souladu s právními předpisy jiného členského státu?

               3.

               Platí odpovědi na otázky 1 a 2 též v případě, kdy společnost, jíž jsou poskytovány administrativní služby, nemá sídlo v členském státě?


title: Věc T-91/14: Žaloba podaná dne 10. února 2014 – Schniga v. CPVO – Brookfield New Zealand (Gala Schnitzer)

text:
               19.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/20

         Žaloba podaná dne 10. února 2014 – Schniga v. CPVO – Brookfield New Zealand (Gala Schnitzer)
   (Věc T-91/14)
   2014/C 151/27
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Schniga GmbH (Bolzano, Itálie) (zástupci: G. Würtenberger a R. Kunze, advokáti)

      Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství (CPVO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Brookfield New Zealand Ltd (Havelock North, Nový Zéland)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí přijaté dne 20. září 2013 odvolacím senátem Odrůdového úřadu Společenství ve věci A 004/2007;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žadatelka o odrůdové právo Společenství: Žalobkyně

      Dotčené odrůdové právo Společenství: Gala Schnitzer – Odrůdové právo Společenství č. EU 18759

      Rozhodnutí výboru CPVO: Udělení odrůdového práva Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Odvolání bylo považováno za opodstatněné a napadené rozhodnutí bylo zrušeno

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 61 odst. 1 písm. b), čl. 55 odst. 4, čl. 59 odst. 3 a článku 62 nařízení Rady č. 2100/94.


title: Věc T-381/12: Žaloba podaná dne 28. srpna 2012 — Borrajo Canelo a další v. OHIM — Technoazúcar (PALMA MULATA)

text:
               10.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/17

         Žaloba podaná dne 28. srpna 2012 — Borrajo Canelo a další v. OHIM — Technoazúcar (PALMA MULATA)
   (Věc T-381/12)
   2012/C 343/29
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Ana Borrajo Canelo (Madrid, Španělsko), Carlos Borrajo Canelo (Madrid), Luis Borrajo Canelo (Madrid) (zástupce: A. Gómez López, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Technoazúcar (Havana, Kuba)

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               vyhověl žalobě a prohlásil, že rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 21. května 2012 ve věci R 2265/2010-2, jímž bylo zamítnuto odvolání podané účastníky řízení navrhujícími zrušení proti rozhodnutí zrušovacího oddělení ze dne 24. září 2010, kterým byl zamítnut návrh na zrušení ochranné známky Společenství č. 4 602 454„PALMA MULATA“ zapsané pro výrobky zařazené do třídy 33 k označování „rumu“, je v rozporu s nařízením Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství [nyní nařízením (ES) č. 207/2009];

               —

               uložil žalovanému, případně vedlejší účastnici řízení, náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na zrušení: slovní ochranná známka „PALMA MULATA“ pro výrobky zařazené do třídy 33 — přihláška ochranné známky Společenství č. 4 602 454

      Majitelka ochranné známky Společenství: Technoazúcar

      Účastníci řízení navrhující zrušení ochranné známky Společenství: žalobci

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na zrušení

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009


title: Věc F-33/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. listopadu 2015 – Marcuccio v. Komise „Vyloučení zástupce účastníka řízení z řízení — Neuvedení nového zástupce — Žalobce, který přestal odpovídat na výzvy Soudu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/52

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. listopadu 2015 – Marcuccio v. Komise
   (Věc F-33/14)
   („Vyloučení zástupce účastníka řízení z řízení - Neuvedení nového zástupce - Žalobce, který přestal odpovídat na výzvy Soudu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2016/C 016/61)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: Z, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí, kterým byla zamítnuta žádost ze dne 20. ledna 2013 o vyplacení částky 700 000 eur jako odškodné za majetkovou a nemajetkovou újmu údajně utrpěnou na základě rozhodnutí o přeřazení žalobce do Bruselu.

      Výrok usnesení

               1)

               O žalobě ve věci F-33/14, Marcuccio v. Komise, již není třeba rozhodnout.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc F-128/14: Žaloba podaná dne 3. listopadu 2014 – ZZ v. Komise

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/51

         Žaloba podaná dne 3. listopadu 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-128/14)
   (2015/C 034/62)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ), kterým byla žalobci uložena disciplinární sankce v podobě odložení postupu do vyššího platového stupně na dobu 12 měsíců.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí přijaté OOJ v osobě tří generálních ředitelů Komise dne 23. prosince 2013, kterým byla žalobci s účinností od 31. prosince 2013 v souladu s čl. 9 odst. 1 písm. c) přílohy IX služebního řádu uložena sankce v podobě odložení postupu do vyššího platového stupně na dobu 12 měsíců;

               —

               zrušit v nezbytném rozsahu rovněž rozhodnutí přijaté OOJ dne 22. července 2014, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce ze dne 21. března 2014, na základě které zpochybňuje výše uvedené disciplinární opatření ze dne 23. prosince 2013;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení v souladu s článkem 101 jednacího řádu, včetně nákladů nutně vynaložených pro účely řízení, jako jsou náklady na cestu a pobyt, jakož i odměny advokátů, a to na základě článku 105 tohoto jednacího řádu.


title: Věc C-373/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias (Řecko) dne 13. července 2011 — Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou v. Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon a Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/38

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias (Řecko) dne 13. července 2011 — Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou v. Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon a Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon
   (Věc C-373/11)
   2011/C 269/78
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Symvoulio tis Epikrateias (Consiglio di Stato)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou (panhelénský svaz průmyslu zpracování tabáku)

      Žalovaní: Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon (ministr hospodářství a financí) a Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon (ministr pro zemědělský rozvoj a potraviny)

      Předběžné otázky

      „Je ustanovení článku 69 nařízení č. 1782/2003, podle kterého mají členské státy právo stanovit — v rámci hranice 10 % složky vnitrostátních stropů podle článku 41 a při dodržení podmínek uvedených v čl. 69 odst. 3 — různá procenta srážky dodatečných plateb pro výrobce, slučitelný, v rozsahu, v němž umožňuje toto rozdílné stanovení procenta srážky, s články 2 ES, 32 ES a 34 ES, jakož i cíli zajištění stabilní úrovně příjmu pro výrobce a zachování venkovských oblastí?“


title: Věc C-451/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 12. srpna 2016 – MB v. Secretary of State for Work and Pensions

text:
               17.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 12. srpna 2016 – MB v. Secretary of State for Work and Pensions
   (Věc C-451/16)
   (2016/C 383/08)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: MB

      Odpůrce: Secretary of State for Work and Pensions

      Předběžná otázka

   Předběžná otázka zní, zda brání směrnice Rady 79/7/EHS (1) zavedení požadavku ve vnitrostátním právu, že kromě uspokojování fyzických, sociálních a psychologických kritérií pro uznání změny pohlaví, musí být osoba, která změnila pohlaví, svobodná, aby jí vznikl nárok na starobní důchod?

      (1)  Směrnice Rady 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 6, 10.1.1979, s. 24; Zvl. vyd. 05/01, s. 215).


title: Věc C-146/13: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 5. května 2015 – Španělské království v. Evropský parlament, Rada Evropské unie „Žaloba na neplatnost — Provádění posílené spolupráce — Vytvoření jednotné patentové ochrany — Nařízení (EU) č. 1257/2012 — Článek 118 první pododstavec SFEU — Právní základ — Článek 291 SFEU — Přenesení pravomocí na orgány mimo Evropskou unii — Zásady autonomie a jednotného použití unijního práva“

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/5

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 5. května 2015 – Španělské království v. Evropský parlament, Rada Evropské unie
   (Věc C-146/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Provádění posílené spolupráce - Vytvoření jednotné patentové ochrany - Nařízení (EU) č. 1257/2012 - Článek 118 první pododstavec SFEU - Právní základ - Článek 291 SFEU - Přenesení pravomocí na orgány mimo Evropskou unii - Zásady autonomie a jednotného použití unijního práva“)
   (2015/C 213/07)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupci: E. Chamizo Llatas a S. Centeno Huerta, zmocněnci)

      Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: M. Gómez-Leal, M. Dean a U. Rösslein, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupci: T. Middleton, F. Florindo Gijón, M. Balta a L. Grønfeldt, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalované: Belgické království (zástupci: C. Pochet, J.-C. Halleux a T. Materne, zmocněnci), Česká republika (zástupci: M. Smolek a J. Vláčil, zmocněnci), Dánské království (zástupci: C. Thorning a M. Wolff, zmocněnci), Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze, M. Möller a J. Kemper, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, F.-X. Bréchot, D. Colas a N. Rouam, zmocněnci), Lucemburské velkovévodství, Maďarsko (zástupci: M. Fehér a K. Szíjjártó, zmocněci), Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman a J. Langer, zmocněnci), Švédské království (zástupci: A. Falk, C. Meyer-Seitz a U. Persson, zmocněnci), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: M. Holt, zmocněnec, ve spolupráci s J. Stratford, QC, a de T. Mitchesonem, barrister), Evropská komise (zástupci: I. Martínez del Peral, T. van Rijn, B. Smulders a F. Bulst, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropským parlamentem a Radou Evropské unie.

               3)

               Belgické království, Česká republika, Dánské království, Spolková republika Německo, Francouzská republika, Lucemburské velkovévodství, Maďarsko, Nizozemské království, Švédské království, Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 15.6.2013.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 3. února 2005 ve věci T-139/01, Comafrica SpA a Dole Fresh Fruit Europe Ltd Co. proti Komisi Evropských společenství (Společná organizace trhu — Banány — Dovoz ze států AKT a z třetích zemí — Nařízení (ES) č. 896/2001 — Nařízení (ES) č. 1121/2001 — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Osobně dotčená osoba — Žaloba na náhradu škody)

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/24

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 3. února 2005
   ve věci T-139/01, Comafrica SpA a Dole Fresh Fruit Europe Ltd Co. proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Společná organizace trhu - Banány - Dovoz ze států AKT a z třetích zemí - Nařízení (ES) č. 896/2001 - Nařízení (ES) č. 1121/2001 - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Osobně dotčená osoba - Žaloba na náhradu škody)
   (2005/C 93/48)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-139/01, Comafrica SpA, se sídlem v Janově (Itálie) a Dole Fresh Fruit Europe Ltd Co., se sídlem v Hamburku (Německo), zastoupené B. O'Connorem, advokátem a P. Bastos-Martinem, advokátem, podporované Simba SpA, se sídlem v Miláně (Itálie), zastoupenou S. Carbonem a F. Munarim, advokáty, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: původně L. Visaggio, M. Niejahr a K. Fitch, poté L. Vissagio a K. Fitch, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), podporované Španělským královstvím (zmocněnkyně: původně R. Silva de Lapuerta, poté L. Fraguas Gadea, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je jednak návrh na zrušení nařízení Komise (ES) č. 896/2001 ze dne 7. května 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 404/93, pokud jde o dovoz banánů do Společenství (Úř. věst. L 126, s. 6), a nařízení Komise (ES) č. 1121/2001 ze dne 7. června 2001, kterým se stanoví vyrovnávací koeficienty, jež se použijí na referenční množství tradičních hospodářských subjektů v rámci celních kvót pro dovoz banánů (Úř. věst. L 153, s. 12), a jednak žaloba na náhradu škody údajně vzniklé žalobkyním přijetím nařízení č. 896/2001 a č. 1121/2001, Soud (pátý senát), ve složení P. Lindh, předsedkyně, R. García-Valdecasas a J. D. Cooke, soudci; vedoucí soudní kanceláře: J. Plingers, rada, vydal dne 3. února 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Návrhy na zrušení se odmítají jako nepřípustné.

               2)

               Návrhy na náhradu škody se zamítají jako neopodstatněné.

               3)

               Žalobkyně ponesou své náklady řízení, jakož i náklady řízení vzniklé Komisi v hlavním řízení a v řízení o předběžném opatření.

               4)

               Vedlejší účastníci ponesou své náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 1.9.2001.


title: Věc C-15/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van Koophandel te Gent (Belgie) dne 16. ledna 2015 – New Valmar BVBA v. Global Pharmacies Partner Health srl

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van Koophandel te Gent (Belgie) dne 16. ledna 2015 – New Valmar BVBA v. Global Pharmacies Partner Health srl
   (Věc C-15/15)
   (2015/C 118/21)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van Koophandel te Gent

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: New Valmar BVBA

      Žalovaná: Global Pharmacies Partner Health srl

      Předběžná otázka

   Je nutné článek 45 SFEU vykládat v tom smyslu, že brání takové právní úpravě federálního samosprávného celku členského státu, jako je v projednávané věci Vlámské společenství v Belgickém království s federativním uspořádáním, která každému podniku s provozním sídlem na území tohoto samosprávného celku ukládá podle článku 52 konsolidovaných zákonů z 18. června 1966 o používání jazyků ve správní oblasti (B. S. ze dne 2. srpna 1966) ve spojení s článkem 10 vyhlášky Vlámského společenství ze dne 19. července 1973 (B. S. ze dne 6. září 1973) ve vztahu k fakturám přeshraniční povahy povinnost vyhotovovat tyto faktury výlučně v úředním jazyce federálního samosprávného celku pod hrozbou neplatnosti, o níž rozhodne soud i bez návrhu?


title: Věc T-625/15: Žaloba podaná dne 10. listopadu 2015 – Spa Monopole v. OHIM – YTL Hotels & Properties (SPA VILLAGE)

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/46

         Žaloba podaná dne 10. listopadu 2015 – Spa Monopole v. OHIM – YTL Hotels & Properties (SPA VILLAGE)
   (Věc T-625/15)
   (2016/C 016/55)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgie) (zástupci: E. Cornu a E. De Gryse, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: YTL Hotels & Properties Sdn Bhd (Kuala Lumpur, Malajsie)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Dotčená sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „SPA VILLAGE“ – Přihláška č. 3 841 202

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. září 2015, ve věci R 1954/2013-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-10/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/33

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-10/07) (1)

   (2007/C 297/58)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 69, 24.3.2007.


title: Věc C-224/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale di Gorizia ze dne 7. dubna 2004 ve věci Azienda Agricola Roberto a Andrea Bogar proti Agenzia per le erogazioni in Agricoltura (AGEA) a Cospalat Friuli Venezia Giulia

text:
               7.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale di Gorizia ze dne 7. dubna 2004 ve věci Azienda Agricola Roberto a Andrea Bogar proti Agenzia per le erogazioni in Agricoltura (AGEA) a Cospalat Friuli Venezia Giulia
   (Věc C-224/04)
   (2004/C 201/16)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Tribunale di Gorizia (Itálie) ze dne 7. dubna 2004 ve věci Azienda Agricola Roberto a Andrea Bogar proti Agenzia per le erogazioni in Agricoltura (AGEA) a Cospalat Friuli Venezia Giulia, které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 28. května 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Tribunale di Gorizia žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:

               —

               Vzhledem k tomu, že právní povaha doplňkové dávky z mléka a mléčných výrobků musí být určena ve smyslu ustanovení práva Společenství, na základě kterého byla tato dávka zavedena a byla stanovena základní pravidla, kterými se řídí její uplatňování (zejména nařízení (EHS) č. 856/84 (1) ze dne 31. března 1984 a nařízení č. 3950/92 (2) ze dne 28. prosince 1992), musí být článek 1 nařízení (EHS) č. 856/84 ze dne 31. března 1984 a články 1 až 4 nařízení č. 3950/92 ze dne 28. prosince 1992 vykládány v tom smyslu, že doplňková dávka z mléka a mléčných výrobků má povahu správní sankce, kterou jsou výrobci povinni zaplatit pouze v případě, že bylo překročeno stanovené množství, ať už úmyslně nebo z nedbalosti?

      (1)  Úř. věst. L 90, 1.4.1984, s. 10.

      (2)  Úř. věst. L 405, 31.12.1992, s. 1.


title: Věc F-54/06: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 19. června 2007 – Davis a další v. Rada (Veřejná služba — Úředníci — Důchody — Opravné koeficienty — Odchod do důchodu poté, co vstoupil v platnost služební řád ve znění použitelném ode dne 1. května 2004 — Použití opravných koeficientů vypočtených v závislosti na průměrných životních nákladech v zemi bydliště důchodců — Přechodný režim — Zrušení opravných koeficientů pro nároky na důchod nabyté poté, co vstoupil v platnost služební řád ve znění použitelném ode dne 1. května 2004 )

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/43

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 19. června 2007 – Davis a další v. Rada
   (Věc F-54/06) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Opravné koeficienty - Odchod do důchodu poté, co vstoupil v platnost služební řád ve znění použitelném ode dne 1. května 2004 - Použití opravných koeficientů vypočtených v závislosti na průměrných životních nákladech v zemi bydliště důchodců - Přechodný režim - Zrušení opravných koeficientů pro nároky na důchod nabyté poté, co vstoupil v platnost služební řád ve znění použitelném ode dne 1. května 2004)
   (2007/C 183/83)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Davis a další (Bolton, Spojené království) a tři další (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Arpio Santacruz a I. Sulce, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Rady, kterými byly stanoveny nároky na důchod žalobců, v rozsahu, v němž na část jejich nároků na důchod nabytých po 30. dubnu 2004 se nevztahuje opravný koeficient a opravný koeficient použitý na část jejich nároků na důchod nabytých před 30. dubnem 2004 se liší od opravného koeficientu, který se vztahuje na plat úředníků v činné službě ve Spojeném království nebo v Dánsku.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 154, 1.7.2006, s. 28.


title: Věc C-28/09: Žaloba podaná dne 21. ledna 2009 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/28

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2009 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-28/09)
   (2009/C 69/51)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Oliver, A. Alcover San Pedro a B. Schima, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Rakouská republika tím, že vydala na úseku dálnice A12 zákaz vjezdu nákladních vozidel s celkovou hmotností vyšší než 7,5 tun, která převážejí určité zboží, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 28 a 29 ES;

               —

               uložit Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Vydání odvětvového zákazu vjezdu pro nákladní vozidla s určitým zbožím s celkovou hmotností vyšší než 7,5 tun na dálnici A 12 je třeba považovat za opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením a tedy v rozporu s články 28 a 29 ES. Sporné opatření není ani vhodné ani nezbytné, aby zaručilo zlepšení kvality ovzduší na dálnici A 12 požadované právem Společenství, jelikož není cílené a nezohledňuje méně omezující opatření, jako neustálá omezení rychlosti či zákazy vjezdu závislé na emisích. Krom toho žalovaná nedoložila řádné vhodné alternativy k dopravě na silnici.


title: Věc T-236/17: Žaloba podaná dne 17. dubna 2017 – Balti Gaas v. Komise a INEA

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/30

         Žaloba podaná dne 17. dubna 2017 – Balti Gaas v. Komise a INEA
   (Věc T-236/17)
   (2017/C 221/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Balti Gaas OÜ (Tallinn, Estonsko) (zástupkyně: E. Tamm a L. Naaber-Kivisoo, advokátky)

      Žalované: Evropská komise a Výkonná agentura pro inovace a sítě (INEA)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí žalovaných ze dne 17. února 2017, Ref Ares(2017)890302 (1);

               —

               rozhodl, že žalované ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobkyně tvrdí, že žalované nezajistily, aby bylo řízení o udělování grantů v souladu se zásadami legality, transparentnosti a řádné správy, a uvádí čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z nedostatku pravomoci.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení podstatné formální náležitosti plynoucího z neuvedení odůvodnění.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z nedostatku odůvodnění.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z věcné nesprávnosti odůvodnění.

      (1)  Rozhodnutí přijaté v souvislosti s prováděcím rozhodnutím Komise C(2016)1587 final ze dne 17. března 2016 o změně prováděcího rozhodnutí Komise C(2014)2080, kterým se stanoví víceletý pracovní program pro granty v oblasti transevropské energetické sítě podle nástroje pro propojení Evropy na období 2014-2020.


title: Věc C-88/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein oikeus (Finsko) dne 17. února 2017 – Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy v. Abnormal Load Services (International) Limited

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein oikeus (Finsko) dne 17. února 2017 – Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy v. Abnormal Load Services (International) Limited
   (Věc C-88/17)
   (2017/C 112/40)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein oikeus

      Účastníci původního řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Zurich Insurance PLC, Metso Minerals Oy

      Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Abnormal Load Services (International) Limited

      Předběžná otázka

   Jak se určuje místo resp. místa poskytnutí služby podle čl. 5 bodu 1 písm. b) druhé odrážky nařízení č. 44/2001 (1), pokud se jedná o smlouvu, která se týká přepravy zboží mezi členskými státy a pokud se přeprava skládá z více částí, v jejichž rámci jsou použity různé dopravní prostředky?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2001, L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42).


title: Věc C-92/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. února 2017 Telecom Castilla-La Mancha, S.A., proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 15. prosince 2016 ve věci T-37/15 a T-38/15, Abertis Telecom Terrestre S.A. a Telecom Castilla-La Mancha, S.A. v. Evropská komise

text:
               24.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/9

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. února 2017 Telecom Castilla-La Mancha, S.A., proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 15. prosince 2016 ve věci T-37/15 a T-38/15, Abertis Telecom Terrestre S.A. a Telecom Castilla-La Mancha, S.A. v. Evropská komise
   (Věc C-92/17 P)
   (2017/C 129/11)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Telecom Castilla-La Mancha, S.A. (zástupci: J. Buendía Sierra a A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise a SES Astra

      Návrhová žádání

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadený rozsudek;

               —

               vydal konečné rozhodnutí o žalobě na neplatnost a zrušil rozhodnutí Komise a

               —

               uložil Evropské komisi a společnosti SES Astra náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Napadeným rozsudkem bylo potvrzeno rozhodnutí Komise týkající se státních podpor na blíže určená opatření přijatá veřejnými orgány španělského autonomního společenství Kastilie-La Mancha, jejichž cílem je zajistit šíření signálu digitálního pozemního televizního vysílání (DTT) ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech území, na kterém bydlí jen 2,5 % obyvatelstva. Komise v rozhodnutí připustila, že z faktického hlediska by bez veřejného zásahu trh tuto službu nenabízel. Navzdory tomu v rozhodnutí zpochybňuje skutečnost, že španělské právní předpisy kvalifikují tuto činnost jako službu obecného hospodářského zájmu, a to s tím, že z formálního hlediska veřejné orgány nedefinovaly tuto činnost „jednoznačně“ jako veřejnou službu ani jejím poskytováním nikoho nepověřily. Uvádí také, že tyto orgány v každém případě nemají oprávnění zvolit v rámci úpravy služby obecného hospodářského zájmu určitou technologii.
   Na podporu kasačního opravného prostředku uvádějí účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky) dva důvody kasačního opravného prostředku, týkající se nesprávného právního posouzení, jichž se měl Tribunál v napadeném rozsudku dopustit při výkladu článku 14, čl. 106 odst. 2 a čl. 107 odst. 1 SFEU, jakož i Protokolu č. 26 ke SFEU, o službách obecného zájmu.
   Navrhovatelka konkrétně uvádí, že se Tribunál v napadeném rozsudku dopustil nesprávného posouzení tím, že

               —

               překročil hranici „zjevně nesprávného posouzení“ při posuzování jednotlivých aktů definujících a zadávajících služby obecného hospodářského zájmu;

               —

               nadměrně omezil „širokou posuzovací pravomoc“ členských států, kterou tyto mají jak při definování, tak při „upravování služby obecného hospodářského zájmu“ a která tudíž zahrnuje volbu podrobných podmínek poskytování služby obecného hospodářského zájmu a volbu konkrétní technologie, a to bez ohledu na to, zda jsou obsaženy v definujícím, nebo v samostatném aktu;

               —

               posuzoval použitelné španělské právo, přičemž zkreslil znění posuzovaných ustanovení a judikatury, ve které jsou vyložena, a sám je vyložil způsobem, který je ve zjevném rozporu s jejich obsahem, a některým údajům přičetl význam, který v souvislosti s jinými údaji nemají;

               —

               nedospěl k závěru, že k „definování“ služby obecného hospodářského zájmu a k „pověření“ jednoho nebo více podniků službou obecného hospodářského zájmu může dojít jedním nebo více akty;

               —

               nedospěl k závěru, že „definování“ služby obecného hospodářského zájmu a „pověření“ nemusí být vyjádřeno použitím jedné konkrétní formulace nebo výrazu, nýbrž vyžaduje faktickou a funkční analýzu; a

               —

               údajné přijaté zvýhodnění stanovil jako celkovou částku podle smluv uzavřených veřejnými orgány a nepřihlédl k tomu, že tato částka není nevratnou dotací, nýbrž protiplněním za zboží a služby, které dotyčný podnik poskytuje státu.


title: Věc C-604/13 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. ledna 2017 – Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG v. Evropská komise, Rada Evropské unie „Kasační opravný prostředek — Kartelové dohody — Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh zařízení a pevných součástí koupelen — Koordinace prodejních cen a výměna citlivých obchodních informací — Nařízení (ES) č. 1/2003 — Článek 23 odst. 2 — Horní hranice 10 % z obratu — Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 — Zásada zákazu zpětné účinnosti — Výkon pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci — Nadměrná délka řízení“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. ledna 2017 – Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG v. Evropská komise, Rada Evropské unie
   (Věc C-604/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Kartelové dohody - Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh zařízení a pevných součástí koupelen - Koordinace prodejních cen a výměna citlivých obchodních informací - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 23 odst. 2 - Horní hranice 10 % z obratu - Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 - Zásada zákazu zpětné účinnosti - Výkon pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci - Nadměrná délka řízení“)
   (2017/C 104/02)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (zástupci: H. Janssen a T. Kapp, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a L Malferrari, zmocněnci, ve spolupráci s A. Böhlkem, advokát), Rada Evropské unie

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc C-98/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Španělsko) dne 27. února 2015 – María Begoña Espadas Recio v. Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)

text:
               26.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Španělsko) dne 27. února 2015 – María Begoña Espadas Recio v. Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)
   (Věc C-98/15)
   (2015/C 171/20)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: María Begoña Espadas Recio

      Žalovaná: Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba na základě judikatury stanovené rozsudkem Soudního dvora ze dne 10. června 2010, Bruno a další (C-395/08), mít za to, že se ustanovení 4 Rámcové dohody o částečném pracovním úvazku, jež je přílohou směrnice 97/81/ES o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku (1), vztahuje na dávku v nezaměstnanosti příspěvkového typu, jako je dávka stanovená v článku 210 španělského obecného zákona o sociálním zabezpečení, financovanou výlučně z pojistného odvedeného zaměstnancem a podniky, u nichž byl zaměstnán, která vychází z odpracované doby pojištění během šesti let předcházejících právnímu stavu nezaměstnanosti?

               2)

               V případě kladné odpovědi na předchozí otázku, je třeba na základě judikatury stanovené rozsudkem Soudního dvora ze dne 10. června 2010, Bruno a další (C-395/08), vykládat ustanovení 4 rámcové dohody v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, jaká je stanovena v čl. 3 odst. 4 královského nařízení č. 625/1985 ze dne 2. dubna 1985 (nařízení o dávkách v nezaměstnanosti), na který odkazuje dodatkové ustanovení č. 7 odst. 1 pravidlo 4 obecného zákona o sociálním zabezpečení, která – v případech „vertikální“ práce na částečný úvazek (práce pouze tři dny v týdnu) – vylučuje pro účely výpočtu doby poskytování dávky v nezaměstnanosti neodpracované dny, přestože za ně bylo zaplaceno pojistné, s následným zkrácením přiznané doby poskytování dávky?

               3)

               Je třeba zákaz přímé nebo nepřímé diskriminace na základě pohlaví, který stanoví článek 4 směrnice 79/7 (2), vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, jaká je stanovena v čl. 3 odst. 4 královského nařízení č. 625/1985 (nařízení o dávkách v nezaměstnanosti), která v případech „vertikální“ práce na částečný úvazek (práce pouze tři dny v týdnu) vylučuje ze započtení jako dnů pojištění neodpracované dny, s následným zkrácením doby poskytování dávky?

      (1)  Úř. věst. L 14, s. 9.

      (2)  Směrnice Rady 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 6, s. 24; Zvl. vyd. 05/01, s. 215).


title: Věc T-443/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2007 – El Corte Inglés v. OHIM Bolaños Sabri (PiraÑAM diseño original Juan Bolaños) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvky PiraÑAM diseño original Juan Bolaños — Starší národní slovní ochranné známky PIRANHA — Relativní důvody pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost výrobků — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/36

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2007 – El Corte Inglés v. OHIM Bolaños Sabri (PiraÑAM diseño original Juan Bolaños)
   (Věc T-443/05) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvky PiraÑAM diseño original Juan Bolaños - Starší národní slovní ochranné známky PIRANHA - Relativní důvody pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost výrobků - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)
   (2007/C 199/69)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. Rivas Zurdo, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. García Murillo, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vedlejší účastník před Soudem: Juan Bolaños Sabri (Torrellano, Španělsko) (zástupci: P. López Ronda a G. Marín Raigal, advokáti)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 21. září 2005 (věc R 1191/2004-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi El Corte Inglés, SA, a Juanem Bolaños Sabrim.
   Výrok

               1.

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 21. září 2005 (věc R 1191/2004 1) se zrušuje.

               2.

               OHIM ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené El Corte Inglés, SA.

               3.

               Juan Bolaños Sabri ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc T-231/06: Žaloba podaná dne 30. srpna 2006 – Nizozemské království v. Komise

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/21

         Žaloba podaná dne 30. srpna 2006 – Nizozemské království v. Komise
   (Věc T-231/06)
   (2006/C 261/41)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Nizozemské království (zástupci: H. G. Sevenster a D. J. M. de Grave, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2006) konečné ze dne 22. června 2006 o dočasných opatřeních zavedených Nizozemskem pro účely financování veřejnoprávních vysílacích stanic v Nizozemsku ve věci státní podpory č. C 2/2004 (dříve NN 170/2003), s výjimkou jeho článku 1 odst. 3;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce zaprvé uplatňuje porušení čl. 88 odst. 2 ES a porušení práv obhajoby z důvodu, že se Komise ve svém rozhodnutí značně odchýlila od rozhodnutí ze dne 3. února 2004 (1), kterým zahájila formální vyšetřování. Žalobce dále předkládá, že byly změněny předmět vyšetřování a způsob výpočtu nadměrné kompenzace.
   Žalobce zadruhé tvrdí, že Komise porušila čl. 88 odst. 1, 2 a 3 ES a čl. 1 písm. b) nařízení č. 659/1999 (2) a článek 253 ES, jelikož nesprávně definovala a použila institut nové a existující podpory.
   Žalobce předkládá, že Komise pochybila v tom, že považovala platby ze zvláštních zdrojů a rezerv za novou podporu. Komise tímto, podle žalobce, nevzala v úvahu skutečnost, že tyto platby, stejným způsobem jako běžné platby veřejným vysílacím stanicím, představují část rozpočtu sdělovacích prostředků a nejsou dodatečnými veřejnými zdroji. Žalobce uplatňuje, že jediný rozdíl, tedy že tyto platby jsou určeny pro zvláštní účely, není důvodem pro odlišení těchto plateb od ostatního veřejného financování.
   Žalobce dále uplatňuje, že Komise nesprávně používá pojem „existující podpora“, jelikož za novou podporu ve prospěch NOS považovala zpětné zaplacení části rezerv oddělených regionálních veřejných vysílacích stanic koordinujícímu subjektu, tj. NOS. Dotčené rezervy jsou podle žalobce důsledkem pravidelného ročního financování, jež představuje existující podporu, a neztratily povahu existující podpory pouze z důvodu jejich převodu na NOS.
   Žalobce alternativně uplatňuje porušení čl. 86 odst. 2 ES, zjevně nesprávné posouzení a porušení článku 253 ES tím, jakým způsobem Komise vypočítala nadměrnou kompenzaci veřejných vysílacích stanic.
   Komise podle žalobce nesprávně rozhodla, že financování nebylo provedeno v souladu se zásadou proporcionality. Žalobce uvádí, že Komise původně dospěla k závěru, že financování nevedlo k porušení soutěže na obchodních trzích. Žalobce tvrdí, že se z tohoto důvodu nejedná o nadměrnou kompenzaci a vrácení proto není nezbytné.
   Komise rovněž stanovila částku, jíž lze požadovat zpět z vysílacího rezervního fondu NOS. Podle žalobce se však Komise přitom opřela o předpoklad, že tuto částku měla stále NOS jako rezervu, přičemž ve skutečnosti tato již byla ve značné míře v souladu s použitelnými podmínkami vydána.
   Komise rovněž stanovila, že částka rezerv, kterou oddělené vysílací stanice převedly ve prospěch NOS, měla být vrácena v plné výši. Žalobce předkládá, že Komise se tímto, bez udání důvodů, odklonila od své zavedené praxe umožňující nadměrnou kompenzaci do výše 10 %.

      (1)  Úř. věst. 2004, C 61, s. 8.

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc C-358/15 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. května 2016 – Bank of Industry and Mine v. Rada Evropské unie „Kasační opravný prostředek — Omezující opatření přijatá vůči Íránu — Seznam osob a subjektů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů — Prováděcí nařízení (EU) č. 945/2012 — Právní základ — Kritérium vycházející z materiální, logistické nebo finanční podpory poskytované íránské vládě — Část zisků státního podniku vyplácená íránskému státu“

text:
               4.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/14

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. května 2016 – Bank of Industry and Mine v. Rada Evropské unie
   (Věc C-358/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Omezující opatření přijatá vůči Íránu - Seznam osob a subjektů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Prováděcí nařízení (EU) č. 945/2012 - Právní základ - Kritérium vycházející z materiální, logistické nebo finanční podpory poskytované íránské vládě - Část zisků státního podniku vyplácená íránskému státu“)
   (2016/C 243/13)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Bank of Industry and Mine (zástupci: E. Rosenfeld a S. Perrotet, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a A. Vitro, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Bank of Industry and Mine a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 294, 7.9.2015.


title: Věc F-24/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. června 2014 – BN v. Parlament „Veřejná služba — Úředníci — Žaloba na neplatnost — Úředník v platové třídě AD 14 zastávající pracovní místo vedoucího odboru — Údajné psychické obtěžování ze strany generálního ředitele — Mobilita — Odmítnutí souhlasi se jmenováním na pracovní místo poradce v jiném generálním ředitelství s pozbytím nároku na zvýšení platu pro vedoucího oddělení — Rozhodnutí o dočasném přeřazení na jiné místo poradce — Zájem služby — Pravidlo o souladu mezi platovou třídou a pracovním místem — Žaloba na náhradu škody — Škoda plynoucí z jednání, které nemělo povahu rozhodnutí“

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/67

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. června 2014 – BN v. Parlament
   (Věc F-24/12) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Žaloba na neplatnost - Úředník v platové třídě AD 14 zastávající pracovní místo vedoucího odboru - Údajné psychické obtěžování ze strany generálního ředitele - Mobilita - Odmítnutí souhlasi se jmenováním na pracovní místo poradce v jiném generálním ředitelství s pozbytím nároku na zvýšení platu pro vedoucího oddělení - Rozhodnutí o dočasném přeřazení na jiné místo poradce - Zájem služby - Pravidlo o souladu mezi platovou třídou a pracovním místem - Žaloba na náhradu škody - Škoda plynoucí z jednání, které nemělo povahu rozhodnutí“)
   2014/C 253/93
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: BN (zástupci: původně S. Rodrigues, A. Tymen a A. Blot, advokáti, poté S. Rodrigues a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: původně O. Caisou-Rousseau a J. F. de Wachter, poté O. Caisou-Rousseau a V. Montebello-Demogeot)

      Předmět věci

   Žaloba na zrušení rozhodnutí přijatého předsedou Evropského parlamentu, kterým byl žalobce přeřazen na jiné pracovní místo v rámci téhož generálního ředitelství Parlamentu, a sice z pozice vedoucího odboru na pozici poradce ředitele ředitelství, a návrh na odškodnění za psychické obtěžování.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropskému parlamentu se ukládá náhrada všech nákladů řízení a všech nákladů řízení vynaložených BN.

      (1)  Úř. věst. C 138, 12.5.2012, s. 36.


title: Věc T-286/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. června 2017 – Kneidinger v. EUIPO – Topseat International (poklop toalety) „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující poklop toalety — Starší (průmyslový) vzor Společenství — Důvod neplatnosti — Individuální povaha — Článek 6 nařízení (ES) č. 6/2002“

text:
               7.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. června 2017 – Kneidinger v. EUIPO – Topseat International (poklop toalety)
   (Věc T-286/16) (1)

   („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující poklop toalety - Starší (průmyslový) vzor Společenství - Důvod neplatnosti - Individuální povaha - Článek 6 nařízení (ES) č. 6/2002“)
   (2017/C 256/28)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ernst Kneidinger (Wilhering, Rakousko) (zástupce: M. Grötschl, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Topseat International (Plano, Texas, Spojené státy americké) (zástupci: C. Eckhartt, A. von Mühlendahl, a P. Böhner, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. dubna 2016 (věc R 1030/2015-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Topseat International a E. Kneidingerem

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Ernstu Kneidingerovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 260, 18.7.2016.


title: Věc T-414/11: Žaloba podaná dne 29. července 2011 — Nutrichem Diät + Pharma v. OHIM — Gervais Danone (Active)

text:
               8.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/20

         Žaloba podaná dne 29. července 2011 — Nutrichem Diät + Pharma v. OHIM — Gervais Danone (Active)
   (Věc T-414/11)
   2011/C 298/37
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nutrichem Diät + Pharma GmbH (Roth, Německo) (zástupci: D. Jochim a R. Egerer, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Compagnie Gervais Danone (Levallois Perret, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. května 2011 ve věci R 683/2010-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Active“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 29 a 32 — přihláška č. 3 423 316.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Compagnie Gervais Danone

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranná známka „ACTIVIA“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 29, 30 a 32.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení i) článku 76 nařízení č. 207/2009 ve spojení s pravidlem 50 odst. 1 a pravidlem 19 odst. 1 a 3 nařízení č. 2868/95, protože odvolací senát neprávem vycházel z průměrné rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky, ii) čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, protože mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje žádné nebezpečí záměny a iii) článku 76 nařízení č. 207/2009, protože souběžná rozhodnutí německého úřadu pro patenty a ochranné známky (Deutsches Patent- und Markenamt) citovaná žalobkyní, jakož i jiných vnitrostátního orgánů nebyla v rámci rozhodovacího procesu žalovaného zohledněna.


title: Věc T-288/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. května 2013 — Kieffer Omnitec v. Komise ( „Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Údržba zařízení HVAC (topení, ventilace, klimatizace), automatických přístrojů protipožární ochrany a hydrosanitárních zařízení v budově Joseph Bech v Lucemburku — Odmítnutí nabídky uchazeče — Rovné zacházení — Transparentnost — Proporcionalita — Zjevně nesprávné posouzení — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. května 2013 — Kieffer Omnitec v. Komise
   (Věc T-288/11) (1)

   (Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Údržba zařízení HVAC (topení, ventilace, klimatizace), automatických přístrojů protipožární ochrany a hydrosanitárních zařízení v budově Joseph Bech v Lucemburku - Odmítnutí nabídky uchazeče - Rovné zacházení - Transparentnost - Proporcionalita - Zjevně nesprávné posouzení - Povinnost uvést odůvodnění)
   2013/C 171/50
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: A+P Kieffer Omnitec Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: A. Delvaux, V. Bertrand a M. Devos, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: A.-M. Rouchaud-Joët a S. Delaude, zmocněnkyně, ve spolupráci s V. Vanden Acker, advokátkou)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 1. dubna 2011, jímž se odmítá nabídka předložená žalobkyní v rámci nabídkového řízení k uzavření smlouvy o údržbě zařízení HVAC (topení, ventilace, klimatizace), automatických přístrojů protipožární ochrany a hydrosanitárních zařízení v budově Joseph Bech v Lucemburku (JO 2010/S 241-367523) a zakázka se zadává jinému uchazeči.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti A+P Kieffer Omnitec Sàrl se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


title: Věc T-372/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. května 2017 – Bammer v. EUIPO – mydays (MÄNNERSPIELPLATZ) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie MÄNNERSPIELPLATZ — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 52 odst. 1 písm. a) a čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. května 2017 – Bammer v. EUIPO – mydays (MÄNNERSPIELPLATZ)
   (Věc T-372/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie MÄNNERSPIELPLATZ - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 52 odst. 1 písm. a) a čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 221/30)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Alexander Bammer (Sindelfingen, Německo) (zástupce: W. Riegger, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: mydays GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: F. Pfefferkorn, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. dubna 2016 (věc R 1796/2015-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností mydays a A. Bammerem.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Alexandru Bammerovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 314, 29. 8. 2016.


title: Věc T-437/08: Žaloba podaná dne 6. října 2008 – CDC Hydrogene Peroxide v. Komise

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/48

         Žaloba podaná dne 6. října 2008 – CDC Hydrogene Peroxide v. Komise
   (Věc T-437/08)
   (2008/C 313/87)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: CDC Hydrogene Peroxide Cartel Damage Claims (CDC Hydrogene Peroxide) (zástupkyně: R. Wirtz, advokátka)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 8. srpna 2008 SG.E3/MM/psi D(2008) 6658 podle čl. 231 odst. 1 ES;

               —

               uložit žalované, aby žalobkyni podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Soudu nahradila nezbytné náklady řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, která žádá o náhradu škody pro podniky poškozené evropským kartelem peroxidu vodíku, napadá rozhodnutí Komise ze dne 8. srpna 2008, kterým byl zamítnut její návrh, opírající se o čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1049/2001 (1), na neomezený přístup k obsahu správního spisu ve věci COMP/F/38.620 – Peroxid vodíku a perboritan.
   K odůvodnění své žaloby namítá žalobkyně porušení čl. 4 odst. 2 prvního a třetího pododstavce nařízení č. 1049/2001, protože výjimky obsažené v tomto předpise byly nesprávně vyloženy, resp. nesprávně použity.
   Žalobkyně v tomto ohledu uplatňuje čtyři žalobní důvody.
   Zaprvé toto rozhodnutí porušuje zásadu restriktivního výkladu a úzkého použití tohoto ustanovení o výjimce. Komise neprokázala konkrétně předvídatelné, a nikoliv jen hypotetické nebezpečí narušení chráněných zájmů.
   Zadruhé napadené rozhodnutí není v souladu se zásadami práva na účinnou náhradu škody z důvodu porušení práva Společenství hospodářské soutěže, protože zájem poškozených osob na podrobných údajích o porušení je třeba hodnotit výše než zájem podniků na tom, aby se veřejnosti neprozradily jednotlivosti porušení, které jim Komise klade k tíži, ani rozsah jejich spolupráce s Komisí v rámci opatření o shovívavosti.
   Zatřetí není napadené rozhodnutí odůvodněno ustanovením o výjimce čl. 4 odst. 2 prvního pododstavce nařízení č. 1049/2001 na základě ochrany obchodních zájmů.
   Začtvrté není napadené rozhodnutí odůvodněno ustanovením o výjimce čl. 4 odst. 2 třetího pododstavce nařízení č. 1049/2001 na základě ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise Evropských společenství (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331.


title: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 7. července 2004 ve věci T-37/04 R, Região autónoma dos Açores proti Radě Evropské unie (Řízení o předběžném opatření — Rybolov — Nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 — Návrh na odklad provádění jeho části a na jiná předběžná opatření — Přípustnost — Naléhavost — Vedlejší účastenství)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/24

      USNESENÍ PŘEDSEDY SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 7. července 2004
   ve věci T-37/04 R, Região autónoma dos Açores proti Radě Evropské unie
   (Řízení o předběžném opatření - Rybolov - Nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 - Návrh na odklad provádění jeho části a na jiná předběžná opatření - Přípustnost - Naléhavost - Vedlejší účastenství)
   (2005/C 19/53)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-37/04 R, Região autónoma dos Açores, zastoupená M. Renoufem, S. Crosbym a C. Bryantem, H. Mercerem, advokáty, proti Radě Evropské unie (zmocněnci: J. Monteiro a F. Florindo Gijón), podporované Komisí Evropských společenství (zmocněnci: T. van Rijn a B. Doherty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku) a Španělským královstvím (zmocněnci: N. Díaz Abad a E. Braquehais Conesa, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na odklad provádění části nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o řízení intenzity rybolovu některých rybolovných oblastí a zdrojů Společenství, kterým se mění nařízení (ES) č. 2847/93 a zrušují nařízení (ES) č. 685/95 a (ES) č. 2027/95 (Úř. věst. L 289, s. 1) v rozsahu, v jakém se týká vod Azorských ostrovů, a zejména jeho článku 3, čl. 5 odst. 1, článku 11, čl. 13 písm. b), článku 15 a přílohy, a návrh na veškerá ostatní vhodná předběžná opatření, předseda Soudu vydal dne 7. července 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Porto de Abrigo – Organização de Produtores da Pesca CRL a GÊ-Questa – Associação de Defesa do Ambiente jsou připuštěni vstoupit do řízení jako vedlejší účastníci na podporu návrhů žalobkyně.

               2)

               Návrh na vedlejší účastenství WWF – World Wide for Nature a Seas at Risk se zamítá.

               3)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-383/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. ledna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Německo) – M-K Europa GmbH & Co. KG v. Stadt Regensburg ( Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Nařízení (ES) č. 258/97 — Článek 1 odst. 1 až 3 — Nové potraviny a nové složky potravin )

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/3

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. ledna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Německo) – M-K Europa GmbH & Co. KG v. Stadt Regensburg
   (Věc C-383/07) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Nařízení (ES) č. 258/97 - Článek 1 odst. 1 až 3 - Nové potraviny a nové složky potravin“)
   (2009/C 55/03)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: M-K Europa GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Stadt Regensburg

      Za přítomnosti: Landesanwaltschaft Bayern
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Výklad čl. 1 odst. 2 písm. d) a e) a odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 258/97 ze dne 27. ledna 1997 o nových potravinách a nových složkách potravin (Úř. věst. L 43, s. 1; Zvl. vyd. 13/18, s. 244) – Nová povaha potraviny uvedené na trh v územně omezené oblasti Společenství (San Marino) krátce před vstupem nařízení v platnost, jestliže je potravina vyráběna ze složek potravin, jejichž dlouhodobé užívání k lidské spotřebě je napadáno nebo které může být prokázáno pouze třetí zemí (Japonsko) – Povinnost podrobit potravinu kontrole
   Výrok

               1)

               Dovoz potravinového výrobku do San Marina před vstupem nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 258/97 ze dne 27. ledna 1997 o nových potravinách a nových složkách potravin v platnost není relevantní okolností pro posouzení, zda tento výrobek splňuje podmínku týkající se lidské spotřeby v Evropském společenství ve významné míře ve smyslu čl. 1 odst. 2 uvedeného nařízení.

               2)

               Okolnost, že všechny složky potravinového výrobku posuzované samostatně vyhovují podmínce stanovené v čl. 1 odst. 2 nařízení č. 258/97 nebo vykazují bezpečnost, nemůže být považována za dostačující, aby bylo vyloučeno použití tohoto nařízení na výsledný potravinový výrobek. Rozhodnutí, zda tento potravinový výrobek musí být označen za novou potravinu ve smyslu nařízení č. 258/97, musí příslušný vnitrostátní orgán učinit v každém jednotlivém případě, přičemž zohlední veškeré vlastnosti potravinového výrobku, jakož i výrobního postupu.

               3)

               Okolnost, že všechny řasy, z nichž se skládá potravinový výrobek, ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. d) nařízení č. 258/97, splňují podmínku týkající se lidské spotřeby v Evropském společenství ve významné míře ve smyslu čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení, není dostačující, aby uplatnění tohoto nařízení na uvedený výrobek bylo vyloučeno.

               4)

               Zkušenost ohledně bezpečnosti potravinového produktu získaná výlučně mimo Evropu není dostačující pro to, aby bylo možno konstatovat, že tento výrobek spadá do skupiny potravinových výrobků, „jejichž bezpečnost byla prokázána“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. e) nařízení č. 258/97.

               5)

               Podnikateli nepřísluší podat návrh na zahájení postupu stanoveného v článku 13 nařízení č. 258/97.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc C-553/15: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 8. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Undis Servizi Srl v. Comune di Sulmona „Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky na služby — Zadání zakázky bez zahájení zadávacího řízení — Takzvané ‚in house‘ zadávání — Podmínky — Obdobná kontrola — Uskutečňování převážné části činnosti — Společnost s veřejným kapitálem, které byla zadána zakázka, vlastněná několika územními samosprávnými celky — Činnost vykonávaná rovněž ve prospěch územních samosprávných celků, které nejsou jejími akcionáři — Činnost uložená orgánem veřejné moci, který není jejím akcionářem“

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 8. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Undis Servizi Srl v. Comune di Sulmona
   (Věc C-553/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky na služby - Zadání zakázky bez zahájení zadávacího řízení - Takzvané ‚in house‘ zadávání - Podmínky - Obdobná kontrola - Uskutečňování převážné části činnosti - Společnost s veřejným kapitálem, které byla zadána zakázka, vlastněná několika územními samosprávnými celky - Činnost vykonávaná rovněž ve prospěch územních samosprávných celků, které nejsou jejími akcionáři - Činnost uložená orgánem veřejné moci, který není jejím akcionářem“)
   (2017/C 038/06)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Undis Servizi Srl

      Žalovaná: Comune di Sulmona

      za přítomnosti: Cogesa SpA

      Výrok

               1)

               Na základě judikatury Soudního dvora týkající se přímých zadávání veřejných zakázek tzv. „in house“ je za účelem určení, zda subjekt, kterému je zadávána zakázka, vykonává převážnou část své činnosti pro veřejného zadavatele, zejména územní samosprávné celky, které jsou jeho akcionáři a které jej kontrolují, namístě nezahrnovat do této činnosti činnost, kterou tomuto subjektu ukládá orgán veřejné moci, který není akcionářem tohoto subjektu, ve prospěch územních samosprávných celků, které rovněž nejsou akcionáři uvedeného subjektu a nevykonávají nad ním žádnou kontrolu; posledně uvedená činnost musí být považována za činnost vykonávanou pro třetí osoby.

               2)

               Pro účely určení, zda subjekt, kterému je zadávána zakázka, uskutečňuje převážnou část své činnosti pro územní samosprávné celky, které jsou jeho akcionáři a které nad ním společně vykonávají obdobnou kontrolu, jakou vykonávají nad svými organizačními složkami, je třeba zohlednit všechny okolnosti konkrétního případu, mezi které může patřit činnost, kterou tento subjekt, kterému je zadávána zakázka, uskutečnil pro tyto územní samosprávné celky před tím, než k takové společné kontrole začalo skutečně docházet.

      (1)  Úř. věst. C 27, 25.1.2016.


title: Věc C-256/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 10. července 2009 — Bianca Purrucker v. Guillermo Vallés Pérez

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 10. července 2009 — Bianca Purrucker v. Guillermo Vallés Pérez
   (Věc C-256/09)
   2009/C 220/46
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Bianca Purrucker

      Žalovaný: Guillermo Vallés Pérez

      Předběžné otázky

               1)

               Jsou ustanovení článku 21 a násl. nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (1) (EuEheVO=nařízení Brusel IIa), která se týkají uznávání a výkonu rozhodnutí jiných členských států dle čl. 2 bodu 4 EuEheVO, použitelná také na vykonatelná předběžná opatření týkající se péče o dítě ve smyslu článku 20 nařízení Brusel IIa?

      (1)  Úř. věst. L 388, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 243


title: Věc T-212/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 2. prosince 2008 – Harman International Industries v. OHIM – Becker (Barbara Becker) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Barbara Becker — Starší slovní ochranná známka Společenství BECKER — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/27

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 2. prosince 2008 – Harman International Industries v. OHIM – Becker (Barbara Becker)
   (Věc T-212/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Barbara Becker - Starší slovní ochranná známka Společenství BECKER - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2009/C 19/51)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Harman International Industries, Inc. (Northridge, Kalifornie, Spojené státy) (zástupce: M. Vanhegan, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Soudem: Barbara Becker (Miami, Florida, Spojené státy) (zástupce: P. Baronikians, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 7. března 2007 (věc R 502/2006-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi Harman International Industries, Inc., a paní Barbarou Becker.
   Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 7. března 2007 (věc R 502/2006-1) se zrušuje.

               2)

               Návrh Harman International Industries, Inc., směřující k zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství Barbara Becker se odmítá jako nepřípustný.

               3)

               OHIM ponese vedle vlastních nákladů řízení i náklady řízení vzniklé Harman International Industries.

               4)

               Paní Barbara Becker ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


title: Věc T-138/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. listopadu 2006 – Nanjing Metalink v. Rada ( Dumping — Dovoz feromolybdenu pocházejícího z Číny — Odnětí statutu podniku působícího v tržním hospodářství — Článek 2 odst. 7 písm. b) a c) a čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 384/96 )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/54

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. listopadu 2006 – Nanjing Metalink v. Rada
   (Věc T-138/02) (1)

   („Dumping - Dovoz feromolybdenu pocházejícího z Číny - Odnětí statutu podniku působícího v tržním hospodářství - Článek 2 odst. 7 písm. b) a c) a čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 384/96“)
   (2006/C 326/115)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nanjing Metalink International Co. Ltd (Nanjing, Čína) (zástupce: P. Waer, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: S. Marquardt, ve spolupráci s G. Berrischem, advokátem)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Komise Evropských společenství (zástupci: T. Scharf a S. Meany, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení článku 1 nařízení Rady (ES) č. 215/2002 ze dne 28. ledna 2002 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu feromolybdenu pocházejícího z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 35, s. 1; Zvl. vyd. 11/40, s. 360), kterým se ukládá antidumpingové clo z dovozu feromolybdenu pocházejícího z výroby žalobkyně.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů vynaložených Radou.

               3)

               Komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 169, 13.7.2002.


title: Věc T-667/11: Žaloba podaná dne 28. prosince 2011 — Veloss a Attimedia v. Parlament

text:
               25.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 58/15

         Žaloba podaná dne 28. prosince 2011 — Veloss a Attimedia v. Parlament
   (Věc T-667/11)
   2012/C 58/28
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Veloss International SA (Brusel, Belgie) a Attimedia SA (Brusel, Belgie) (zástupce: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu vybrat nabídku předloženou žalobkyněmi v rámci otevřeného výběrového řízení č. EL/2011/UE „Překlady do řečtiny“ (1), jako druhou ze seznamu úspěšných uchazečů, oznámeném žalobkyním dopisem ze dne 18. října 2011, jakož i všechna související rozhodnutí následně přijatá žalovaným, zejména rozhodnutí udělit dotčenou zakázku prvnímu úspěšnému uchazeči;

               —

               uložil Evropskému parlamentu povinnost zaplatit žalobkyním náhradu škody ve výši 10 000 eur vzniklé v důsledku ztráty příležitosti a zásahu do jejich pověsti;

               —

               uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení a jiných výdajů souvisejících s touto žalobou, a to i pro případ jejího zamítnutí Tribunálem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z toho, že hodnotící výbor soustavně zaměňoval kritéria výběru s kritérii udělení zakázky a jednotlivé fáze zadávacího řízení.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Evropský parlament údajně porušil čl. 100 odst. 2 finančního nařízení (2), když žalobkyním navzdory jejich písemné žádosti nesdělil finanční nabídku úspěšného uchazeče;

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z nedostatků hodnotící metody použité hodnotícím výborem a dále z nedostatečné výkonnosti tohoto výboru při zpochybnění jeho složení;

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z neurčitosti a nevhodnosti kritérií výběru a udělení zakázky a ze zohlednění kritérií, která nebyla uchazečům sdělena;

               5)

               Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že hodnotící výbor nevyžadoval důkaz o odborném vzdělání a profesní zkušenosti v oblasti překladů u osob zaměstnaných uchazeči o zakázku.

      (1)  Úř. věst. 2011/S 56-090374

      (2)  Nařízení Rady (ES, EURATOM) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s.1).


title: Věc F-65/10: Žaloba podaná dne 6. srpna 2010 — Mata Blanco v. Komise

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/73

      Žaloba podaná dne 6. srpna 2010 — Mata Blanco v. Komise
      (Věc F-65/10)
      ()
      (2010/C 288/138)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: José Manuel Mata Blanco (Brusel, Belgie) (zástupci: L. Levi a A. Blot, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Předmět a popis sporu

      Zrušení rozhodnutí EPSO nezapsat žalobce na seznam kandidátů v rámci vnitřního výběrového řízení „KOM/INT/OLAF/09/AD10 — Administrátoři specializovaní v boji proti podvodům“, jakož i zrušení seznamu kandidátů a všech rozhodnutí přijatých na jeho základě.

         Návrhová žádání žalobce

                  —

                  zrušit rozhodnutí EPSO ze dne 11. května 2010, kterým se potvrzuje, po jeho opětovném přezkumu, jeho rozhodnutí ze dne 9. března 2010 nezapsat žalobce na seznam kandidátů v rámci vnitřního výběrového řízení „KOM/INT/OLAF/09/AD10 — Administrátoři specializovaní v boji proti podvodům“;

                  —

                  zrušit seznam kandidátů vnitřního výběrového řízení „KOM/INT/OLAF/09/AD10 — Administrátoři specializovaní v boji proti podvodům“ v rozsahu, v němž tento seznam nezahrnuje jméno žalobce a zrušit všechna další rozhodnutí přijatá na jeho základě;

                  —

                  nařídit, v rámci organizačních procesních opatření (článek 55 jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu), předložení kritériích žalované použitých výběrovou komisí při ústní zkoušce, dále otázek, které mu byly položeny výběrovou komisí během jeho ústní zkoušky, a kopii pracovního listu výběrové komise týkajícího se uvedené ústní zkoušky včetně kritérií použitých při jejich opravě;

                  —

                  uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-21/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. března 2009 — L'Oréal v. OHIM — Spa Monopole (SPALINE) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství SPALINE — Starší národní slovní ochranná známka SPA — Relativní důvod pro zamítnutí — Poškození dobrého jména — Neprávem získaný prospěch z dobrého jména starší ochranné známky — Neexistence oprávněného důvodu k užívání přihlašované ochranné známky — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/33

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. března 2009 — L'Oréal v. OHIM — Spa Monopole (SPALINE)
   (Věc T-21/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SPALINE - Starší národní slovní ochranná známka SPA - Relativní důvod pro zamítnutí - Poškození dobrého jména - Neprávem získaný prospěch z dobrého jména starší ochranné známky - Neexistence oprávněného důvodu k užívání přihlašované ochranné známky - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94“)
   2009/C 113/67
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: L'Oréal SA (Paříž, Francie) (zástupce: E. Baud, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgie) (zástupci: E. Cornu, L. De Brouwer, D. Moreau a E. De Gryse, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 18. října 2006 (věc R 415/2005-1) týkající se námitkového řízení mezi Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV a L’Oréal SA.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               L’Oréal SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 24.3.2007.


title: Věc T-107/06: Usnesení Tribunálu ze dne 15. prosince 2009 — Inet Hellas v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Zavedení domény nejvyšší úrovně .eu — Registrace domény .co jako domény druhé úrovně — Akt, který nelze napadnout žalobou — Nepřípustnost )

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/36

         Usnesení Tribunálu ze dne 15. prosince 2009 — Inet Hellas v. Komise
   (Věc T-107/06) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Zavedení domény nejvyšší úrovně ‚.eu‘ - Registrace domény ‚.co‘ jako domény druhé úrovně - Akt, který nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
   2010/C 37/49
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Inet Hellas Ilektroniki Ipiresia Pliroforion EPE (Inet Hellas) (Athény, Řecko) (zástupce: V. Chatzopoulos, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Zavvos a E. Montaguti, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na zrušení rozhodnutí Komise údajně obsaženého v dopise ze dne 31. ledna 2006 o zamítnutí žádosti žalobkyně o registraci domény „co.“ jako domény druhé úrovně subjektem pověřeným vytvářením, přidělováním a správou domény nejvyšší úrovně „.eu“

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Inet Hellas Ilektroniki Ipiresia Pliroforion EPE (Inet Hellas) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Evropské komisi.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006.


title: Věc T-224/15: Žaloba podaná dne 6. května 2015 – Cofely Solelec a další v. Parlament

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/41

         Žaloba podaná dne 6. května 2015 – Cofely Solelec a další v. Parlament
   (Věc T-224/15)
   (2015/C 205/55)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cofely Solelec (Esch-sur-Alzette, Lucembursko), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Lucembursko) a Cofely Fabricom (Brusel, Belgie) (zástupce: S. Marx, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Generálního ředitelství Evropského parlamentu pro infrastrukturu a logistiku č. 103299 ze dne 27. dubna 2015, kterým byla odmítnuta nabídka žalobkyň týkající se položky 75 „elektřina – silný proud“, která byla dne 29. září 2014 předložena v rámci zadávacího řízení INLO-D-UPIL-T-14-AO4 týkajícího se projektu na rozšíření a modernizaci budovy Konrad Adenauer v Lucemburku, a rozhodnutí, kterým byla dotčená veřejná zakázka zadána jinému uchazeči;

               —

               nařídil předložení následujících dokumentů:

                           —

                           zprávy hodnotícího výboru, kterou žalovaný zmiňuje ve svém dopise č. 101690 ze dne 27. února 2015, a

                           —

                           dokumentů ze spisu pro zadávací řízení, ve kterých byla učiněna poznámka o styku, který byl navázán mezi Parlamentem a uchazeči, v souladu s čl. 160 odst. 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z nesplnění kritérií výběru a konkrétně kritérií týkajících se finanční a hospodářské způsobilosti, jakož i technické a odborné způsobilosti.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z nesplnění kritérií pro přidělení veřejné zakázky. Žalobkyně uvádí, že vzhledem k tomu, že se jeví, že při srovnání nabídky úspěšného uchazeče s nabídkami předloženými ostatními uchazeči má tato nabídka neobvykle nízkou povahu, měl žalovaný nabídku odmítnout a zadat veřejnou zakázku žalobkyním.


title: Věc C-305/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 17. června 2011 — Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 17. června 2011 — Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Věc C-305/11)
   2011/C 252/42
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Laura Marsella, Simonetta Schettini, Sabrina Tomassini

      Žalovaný: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Předběžné otázky

               a)

               Brání ustanovení 4 odst. 4 přílohy směrnice 1999/70/ES (1), podle kterého „pro zaměstnance v pracovním poměru na dobu určitou platí stejná kritéria počtu odpracovaných let týkající se určitých pracovních podmínek jako pro zaměstnance v pracovním poměru na dobu neurčitou, ledaže je možné rozdílná kritéria počtu odpracovaných let ospravedlnit objektivními důvody“ ve spojení s ustanovením 5 této přílohy, jak již bylo vyloženo Soudním dvorem, podle kterého je italská právní úprava, která ve veřejné službě zakazuje přeměnu pracovní smlouvy na dobu určitou na pracovní smlouvu na dobu neurčitou, oprávněná, vnitrostátní právní úpravě, která se týká jmenování zaměstnanců na nejistých pracovních místech do stálé služby (čl.1 odst. 519 zákona č. 296/2006) a která umožnila přímé přijetí zaměstnanců, kteří již byli přijati do pracovního poměru na dobu určitou, do pracovního poměru na dobu neurčitou, jako odchylku z pravidla veřejného výběrového řízení, ale bez uznání let odpracovaných během zaměstnání na dobu určitou, nebo spadá naopak ztráta odpracovaných let stanovená vnitrostátním zákonodárcem pod odchylku odůvodněnou „objektivními důvody“, které spočívají v nutnosti zabránit tomu, aby zařazení zaměstnanců v pracovním poměru na dobu určitou do stálé služby poškodilo zaměstnance, kteří již jsou stálými zaměstnanci, k čemuž by došlo, pokud by zaměstnancům na dobu určitou byla uznána předchozí odpracovaná léta?

               b)

               Brání ustanovení 4 odst. 4 přílohy směrnice 1999/70/ES, podle kterého „pro zaměstnance v pracovním poměru na dobu určitou platí stejná kritéria počtu odpracovaných let týkající se určitých pracovních podmínek jako pro zaměstnance v pracovním poměru na dobu neurčitou, ledaže je možné rozdílná kritéria počtu odpracovaných let ospravedlnit objektivními důvody“ ve spojení s ustanovením 5 této přílohy, jak již bylo vyloženo Soudním dvorem, podle kterého je italská právní úprava, která ve veřejné službě zakazuje přeměnu pracovní smlouvy na dobu určitou na pracovní smlouvu na dobu neurčitou, oprávněná, vnitrostátní právní úpravě, která bez ohledu na dosažení odpracovaných let v době trvání pracovního poměru na dobu určitou, stanoví ukončení smlouvy na dobu určitou a vznik nové smlouvy na dobu neurčitou, odlišné od předchozí smlouvy, aniž by byla uznána předchozí odpracovaná léta (čl. 1 odst. 519 zákona č. 296/2006)?

      (1)  Úř. věst. L 175, s. 43.


title: Věc C-46/04: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  30. března 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione) – Aro Tubi Trafilerie SpA v. Ministero dell'Economia e delle Finanze (Směrnice 69/335 — Nepřímé daně z kapitálových vkladů — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví v případě takzvané  obrácené  fúze uložení proporcionální daně z registrace ve výši 1 % z hodnoty takové operace — Kvalifikace jako daň z kapitálu — Zvýšení základního kapitálu — Zvýšení obchodního majetku — Zvýšení hodnoty podílů ve společnosti — Služba poskytnutá některým společníkem — Rozhodnutí o fúzi přijaté společníky společníka)

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/6

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 30. března 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione) – Aro Tubi Trafilerie SpA v. Ministero dell'Economia e delle Finanze
   (Věc C-46/04) (1)

   (Směrnice 69/335 - Nepřímé daně z kapitálových vkladů - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví v případě takzvané „obrácené“ fúze uložení proporcionální daně z registrace ve výši 1 % z hodnoty takové operace - Kvalifikace jako daň z kapitálu - Zvýšení základního kapitálu - Zvýšení obchodního majetku - Zvýšení hodnoty podílů ve společnosti - Služba poskytnutá některým společníkem - Rozhodnutí o fúzi přijaté společníky společníka)
   (2006/C 143/12)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Corte suprema di cassazione
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Aro Tubi Trafilerie SpA

      Žalovaný: Ministero dell'Economia e delle Finanze
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Corte suprema di cassazione – Výklad článku 4 směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (Úř. věst. L 249, s. 25), ve znění směrnice Rady 85/303/EHS ze dne 10. června 1985 (Úř. věst. L 156, s. 23) – Nepřímé daně z vkladů vybírané od kapitálových společností – Fúze dvou společností, z nichž jedna drží celý základní kapitál druhé
   Výrok
   Za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, brání směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů, ve znění směrnic Rady 73/80/EHS ze dne 9. dubna 1973, kterou se stanoví společné sazby daně z kapitálu, a 85/303/EHS ze dne 10. června 1985, uložení proporcionální registrační daně ve výši 1 % z hodnoty takové operace v souvislosti s takzvanou „obrácenou“ fúzí, to znamená fúzí sloučením, kdy jsou všechny podíly v nástupnické společnosti drženy zanikající společností.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc C-171/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht des Saarlandes (Německo) dne 30. března 2007 – Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser a Deutscher Apothekerverband e. V. v. Saarland a Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales, vedlejší účastník: DocMorris N. V.

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht des Saarlandes (Německo) dne 30. března 2007 – Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser a Deutscher Apothekerverband e. V. v. Saarland a Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales, vedlejší účastník: DocMorris N. V.
   (Věc C-171/07)
   (2007/C 140/18)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht des Saarlandes
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser, Deutscher Apothekerverband e. V.

      Žalovaní: Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales

      Vedlejší účastník: DocMorris N. V.
   Předběžné otázky

               1)

               Musí být ustanovení týkající se svobody usazování kapitálových společností (články 43 a 48 Smlouvy o ES) vykládány tak, že brání zákazu cizího vlastnictví lékáren, tak jak je upraven v § 2 odst. 1 bodech 1 až 4 a v bodě 7, § 7 první větě a v § 8 první větě Gesetz über das Apothekenwesen (zákon o lékárnictví, dále jen „ApoG“), ve znění ze dne 15. října 1980 [BGBl. I s. 1993 (Spolkové sbírky zákonů I s. 1993), naposledy pozměněného článkem 34 Verordnung (nařízení) ze dne 31. října 2006 (BGBl. I s. 2407)?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku:
               Je vnitrostátní orgán na základě práva Společenství, zejména s ohledem na článek 10 Smlouvy o ES a na zásadu užitečného účinku práva Společenství oprávněn a povinen nepoužít vnitrostátní předpisy, o kterých se domnívá, že jsou v rozporu s právem Společenství, i když se nejedná o zjevné porušení práva Společenství a neslučitelnost dotyčných předpisů s právem Společenství nebyla Soudním dvorem Evropských společenství konstatována?