title: Věc T-216/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Pozza v. Parlament („Veřejná služba — Úředníci — Odměna — Příspěvek za práci v zahraničí — Článek 4 odstavec 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu — Místo výkonu hlavního povolání — Převedení mezi orgány — Rozhodnutí více nepřiznat příspěvek za práci v zahraničí — Příslušnost — Legitimní očekávání“)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/50

      Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Pozza v. Parlament
      (Věc T-216/18) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Odměna - Příspěvek za práci v zahraničí - Článek 4 odstavec 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu - Místo výkonu hlavního povolání - Převedení mezi orgány - Rozhodnutí více nepřiznat příspěvek za práci v zahraničí - Příslušnost — Legitimní očekávání“)
      (2019/C 139/49)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Geoffray Pozza (Waldbillig, Lucembursko) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: J. Van Pottelberge a M. Windisch, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí ze dne 8. června 2017, kterým Parlament rozhodl více žalobci nepřiznat příspěvek za práci v zahraničí od jeho nástupu do funkce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Geoffray Pozzovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 211, 18.6.2018.


title: Věc T-263/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2019 — Meblo Trade v. EUIPO — Meblo Int (MEBLO) („Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Obrazová ochranná známka Evropské unie MEBLO — Řádné užívání ochranné známky — Článek 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001 — Důkaz o řádném užívání“)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/50

      Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2019 — Meblo Trade v. EUIPO — Meblo Int (MEBLO)
      (Věc T-263/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Obrazová ochranná známka Evropské unie MEBLO - Řádné užívání ochranné známky - Článek 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001 - Důkaz o řádném užívání“)
      (2019/C 139/50)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Meblo Trade d.o.o. (Záhřeb, Chorvatsko) (zástupkyně: A. Ivanova, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: E. Markakis a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje d.o.o. (Nova Gorica, Slovinsko) (zástupce: A. Plesničar, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. února 2018 (věc R 883/2017-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Meblo Trade a Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje.

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá

                  2.

                     Společnosti Meblo Trade d.o.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.


title: Věc T-321/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2019 — Serenity Pharmaceuticals v. EUIPO — Gebro Holding (NOCUVANT) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie NOCUVANT — Starší slovní ochranné známky NOCUTIL — Důkaz o řádném užívání — Článek 47 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001 — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001“)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/51

      Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2019 — Serenity Pharmaceuticals v. EUIPO — Gebro Holding (NOCUVANT)
      (Věc T-321/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie NOCUVANT - Starší slovní ochranné známky NOCUTIL - Důkaz o řádném užívání - Článek 47 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001 - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001“)
      (2019/C 139/51)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Serenity Pharmaceuticals LLC (Milford, Pensylvánie, Spojené státy) (zástupce: J. Day, solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Lukošiūtė a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Gebro Holding GmbH (Fieberbrunn, Rakousko) (zástupce: M. Konzett, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. března 2018 (věc R 584/2017-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Gebro Holding a Allergan, Inc.

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     Společnosti Serenity Pharmaceuticals LLC se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 240, 9.7.2018.


title: Věc T-459/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Lotte v. EUIPO — Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original) („Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie PEPERO original — Starší národní trojrozměrná ochranná známka — Tvar podlouhlé sušenky částečně zalité v čokoládě — Prohlášení neplatnosti — Článek 8 odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001 — Skutečné užívání starší ochranné známky — Starší trojrozměrná ochranná známka tvořená tvarem výrobku — Užívání jako ochranná známka — Neexistence změny rozlišovací způsobilosti“)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/52

      Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Lotte v. EUIPO — Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original)
      (Věc T-459/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie PEPERO original - Starší národní trojrozměrná ochranná známka - Tvar podlouhlé sušenky částečně zalité v čokoládě - Prohlášení neplatnosti - Článek 8 odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001 - Skutečné užívání starší ochranné známky - Starší trojrozměrná ochranná známka tvořená tvarem výrobku - Užívání jako ochranná známka - Neexistence změny rozlišovací způsobilosti“)
      (2019/C 139/52)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Lotte Corp. (Soul, Jižní Korea) (zástupce: G. Ringeisen, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Générale Biscuit-Glico France (Clamart, Francie) (zástupce: A. Lecomte, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. května 2018 (věc R 913/2017-1), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Générale Biscuit-Glico France a Lotte

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     Společnosti Lotte Corp. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 364, 8.10.2018.


title: Věc T-870/16: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Miserini Johansson v. EIB („Veřejná služba — Zaměstnanci EIB — Dlouhodobá nebo opakovaná nepřítomnost z důvodu nemoci, která není nemocí z povolání, nebo úrazu, který není pracovním úrazem — Snížení odměny po dvanácti měsících nepřítomnosti — Článek 33 pracovního řádu zaměstnanců EIB — Řízení o uznání nemoci jako nemoci z povolání“)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/53

      Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Miserini Johansson v. EIB
      (Věc T-870/16) (1)

      („Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Dlouhodobá nebo opakovaná nepřítomnost z důvodu nemoci, která není nemocí z povolání, nebo úrazu, který není pracovním úrazem - Snížení odměny po dvanácti měsících nepřítomnosti - Článek 33 pracovního řádu zaměstnanců EIB - Řízení o uznání nemoci jako nemoci z povolání“)
      (2019/C 139/53)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Virna Miserini Johansson (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: A. Senes, advokát)

         Žalovaná: Evropská investiční banka (zástupci: T. Gilliams, G. Faedo a K. Carr, zmocněnci, ve spolupráci s J. Currallem a B. Wägenbaurem, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU a článku 50a statutu Soudního dvora Evropské unie, který zní primárně na zrušení rozhodnutí EIB ze dne 25. ledna 2016 a na náhradu majetkové a nemajetkové újmy způsobené tímto rozhodnutím a podpůrně pouze na náhradu majetkové a nemajetkové újmy požadované primárně a na úhradu nákladů spojených se zdravotními obtížemi, které jsou důsledkem velkého stresu žalobkyně a nejsou hrazeny ze systému zdravotního pojištění EIB.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Virně Miserini Johansson se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 86, 20.3.2017.


title: Věc T-25/18: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — PAN Europe v. Komise („Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Nařízení (ES) č. 1367/2006 — Dokumenty týkající se látek narušujících činnost endokrinního systému — Zpětvzetí zamítavého rozhodnutí — Zveřejnění po podání žaloby — Zánik předmětu sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/54

      Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — PAN Europe v. Komise
      (Věc T-25/18) (1)

      („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Nařízení (ES) č. 1367/2006 - Dokumenty týkající se látek narušujících činnost endokrinního systému - Zpětvzetí zamítavého rozhodnutí - Zveřejnění po podání žaloby - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2019/C 139/55)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)(Brusel, Belgie) (zástupkyně: B. Kloostra, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Buchet, I. Naglis a G. Gattinara, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí C(2017) 7604 final Komise ze dne 9. listopadu 2017, kterým byl odepřen přístup k dokumentům týkajícím se látek narušujících činnosti endokrinního systému.

         Výrok

                  1)

                     O žalobě již není důvodné rozhodnout.

                  2)

                     Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 104, 19.3.2018.


title: Věc T-836/17: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Sports Group Denmark v. EUIPO — K&L (WHISTLER) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/53

      Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Sports Group Denmark v. EUIPO — K&L (WHISTLER)
      (Věc T-836/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2019/C 139/54)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sports Group Denmark A/S (Ikast, Dánsko) (zástupce: E. Skovbo, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Gája a D. Walicka, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: K&L GmbH & Co. Handels-KG (Weilheim, Německo)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. října 2017 (věc R 311/2017-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi K&L a Sports Group Denmark.

         Výrok

                  1.

                     Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

                  2.

                     Společnosti Sports Group Denmark A/S se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 63, 19.2.2018.


title: Věc T-178/18: Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Région de Bruxelles-Capitale v. Komise („Žaloba na neplatnost — Přípravky na ochranu rostlin — Účinná látka glyfosát — Obnovení zápisu do přílohy prováděcího nařízení (EU) č. 540/2011 — Neexistence bezprostředního dotčení — Nepřípustnost“)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/55

      Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Région de Bruxelles-Capitale v. Komise
      (Věc T-178/18) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Přípravky na ochranu rostlin - Účinná látka glyfosát - Obnovení zápisu do přílohy prováděcího nařízení (EU) č. 540/2011 - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost“)
      (2019/C 139/56)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Région de Bruxelles-Capitale (zástupci: A. Bailleux a B. Magarinos Rey, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, A. Lewis, I. Naglis a G. Koleva, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a směřující na zrušení prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/2324 ze dne 12. prosince 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh obnovuje schválení účinné látky glyfosát a mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. 2017, L 333, s. 10).

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                     Není již důvodné rozhodnout o návrzích podaných Justice Pesticides, Valonského regionu, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Health & Environment Alliance (HEAL), Nature & Progrès Belgique (Nature & Progrès), SomeOfUs, WeMove Europe (WeMove.EU), společností Monsanto Europe NV/SA, Monsanto Company, Helm AG, Barclay Chemicals Manufacturing Ltd, Albaugh Europe Sàrl, Albaugh TKI D.O.O. a Albaugh UK Ltd. na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

                  3)

                     Région de Bruxelles-Capitale ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  4)

                     Région de Bruxelles-Capitale, Komise, Justice Pesticides, Valonský region, PAN Europe, HEAL, Nature & Progrès, SomeOfUs, WeMove.EU, Monsanto Europe, Monsanto Company, Helm, Barclay Chemicals Manufacturing, Albaugh Europe, Albaugh TKI D.O.O. a Albaugh UK ponesou vlastní náklady řízení související s návrhy na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

         (1)  Úř. věst. C 190, 4.6.2018.


title: Věc T-375/18: Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Gollnisch v. Parlament („Žaloba na neplatnost a náhradu škody — Institucionální právo — Evropský parlament — Činnost delegace mimo Unii — Rozhodnutí předsedy delegace pro vztahy s Japonskem — Seznam osob, kterým bylo povoleno účastnit se meziparlamentního setkání v Japonsku, na němž nebylo uvedeno jméno žalobce — Lhůta k podání žaloby — Opožděnost — Akt, který nelze napadnout žalobou — Nedodržení formálních náležitostí — Nepřípustnost“)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/56

      Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Gollnisch v. Parlament
      (Věc T-375/18) (1)

      („Žaloba na neplatnost a náhradu škody - Institucionální právo - Evropský parlament - Činnost delegace mimo Unii - Rozhodnutí předsedy delegace pro vztahy s Japonskem - Seznam osob, kterým bylo povoleno účastnit se meziparlamentního setkání v Japonsku, na němž nebylo uvedeno jméno žalobce - Lhůta k podání žaloby - Opožděnost - Akt, který nelze napadnout žalobou - Nedodržení formálních náležitostí - Nepřípustnost“)
      (2019/C 139/57)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Francie) (zástupce: B. Bonnefoy-Claudet, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: C. Burgos a S. Alonso de León, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí předsedy delegace pro vztahy s Japonskem ze dne 20. března 2018, kterým byl stanoven seznam osob, kterým bylo povoleno účastnit se meziparlamentního setkání v Japonsku, a podpůrně na zrušení dvou implicitních rozhodnutí o zamítnutí stížností, a dále návrh na základě článku 268 SFEU a znějící na náhradu škody, kterou žalobce údajně utrpěl v důsledku tohoto aktu.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá.

                  2)

                     Bruno Gollnisch ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem

         (1)  Úř. věst. C 364, 8.10.2018.


title: Věc T-401/18: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — SFIE-PE v. Parlament („Žaloba na neplatnost — Institucionální právo — Stávka tlumočníků — Opatření přijatá Evropským parlamentem nařizující tlumočníkům výkon pracovních povinností — Akt, proti němuž nelze podat žaloba — Nedostatek osobního dotčení — Nepřípustnost“)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/57

      Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — SFIE-PE v. Parlament
      (Věc T-401/18) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Institucionální právo - Stávka tlumočníků - Opatření přijatá Evropským parlamentem nařizující tlumočníkům výkon pracovních povinností - Akt, proti němuž nelze podat žaloba - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost“)
      (2019/C 139/58)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens — Section du Parlement européen (SFIE-PE) (Brusel, Belgie) (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: O. Caisou-Rousseau a E. Taneva, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článcích 263 a 268 SFEU a znějící jednak na zrušení rozhodnutí generálního ředitele Parlamentu pro personál ze dne 2. července 2018 o zajištění tlumočníků na den 3. července 2018, jakož i nadcházejících rozhodnutí generálního ředitele Parlamentu pro personál o zajištění tlumočníků na dny 4., 5., 10. a 11. července 2018, a jednak na uložení Parlamentu náhrady nemajetkové újmy způsobené těmito rozhodnutími vyhodnocenou ex aequo et bono na částku 10 000 eur.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

                  2)

                     O žádosti Rady Evropské unie o vstup do řízení jako vedlejší účastnice není třeba rozhodnout.

                  3)

                     Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens — Section du Parlement européen (SFIE-PE) se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení o předběžných opatřeních, s výjimkou nákladů řízení souvisejících s návrhem na vstup Rady do řízení jako vedlejší účastnice.

                  4)

                     SFIE-PE, Evropský parlament a Rada ponesou vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup Rady do řízení jako vedlejší účastnice.

         (1)  Úř. věst. C 364, 8.10.2018.


title: Věc T-460/18: Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2019 — eSlovensko Bratislava v. Komise („Žaloba na neplatnost — Veřejné zakázky — Započtení pohledávek — Zánik předmětu sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/57

      Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2019 — eSlovensko Bratislava v. Komise
      (Věc T-460/18) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Veřejné zakázky - Započtení pohledávek - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2019/C 139/59)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovensko) (zástupce: B. Fridrich, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: O. Verheecke, J. Estrada de Solà a F. van den Berghe, zmocněnci)

         Předmět

      Návrh založený na článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí obsaženého v dopise Komise ze dne 22. června 2018 a směřujícího k inkasování částky 229 711,16 eura formou započtení platby, kterou měla provést Výkonná agentura pro inovace a sítě (INEA) ve prospěch žalobkyně, vůči pohledávce Komise za společností eSlovensko.

         Výrok

                  1)

                     O žalobě není již důvodné rozhodovat.

                  2)

                     Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 328, 17.9.2018.


title: Věc T-581/18: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — ND (*) a OE (*) v. Komise („Žaloba na neplatnost — Údajná diskriminace mzei evropskými úředníky a ostatními vnitrostátními příslušníky, pokud jde o metodu výpočtu čisté odměny určující sazbu některých sociálních dávek — Koordinace systémů sociálního zabezpečení — Odložení stížnosti — Nedodržení povinnosti v řízení o nesplnění povinnosti — Nepřípustnost“)

text:
                  15.4.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 139/58

         Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 —  ND (*1) a  OE (*1) v. Komise
         (Věc T-581/18) (1)

         („Žaloba na neplatnost - Údajná diskriminace mzei evropskými úředníky a ostatními vnitrostátními příslušníky, pokud jde o metodu výpočtu čisté odměny určující sazbu některých sociálních dávek - Koordinace systémů sociálního zabezpečení - Odložení stížnosti - Nedodržení povinnosti v řízení o nesplnění povinnosti - Nepřípustnost“)
         (2019/C 139/60)
         Jednací jazyk: francouzština

            Účastníci řízení

            Žalobci: ND (*1),  OE (*1) (zástupce: A.Bove, advokát)

            Žalovaná: Evropská komise (zástupce: D. Martin, zmocněnec)

            Předmět věci

         Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení dopisu Komise ze dne 27. července 2018, který byl žalobcům doručen dne 30. července 2018, kterým Komise odložila jejich stížnost proti městu Lucemburk, Lucemburskému státu a Správnímu soudu Lucemburska.

            Výrok

                     1)

                        Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                     2)

                         ND (*1) a  OE (*1) se ukládá náhrada nákladů řízení.

            (*1)  Údaje vymazané nebo nahrazené v rámci zajištění ochrany osobních dat a/nebo důvěrné povahy.

            (1)  Úř. věst. C 408, 12.11.2018.


title: Věc T-675/18 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 5. února 2019 — Trifolio-M a další v. EFSA („Návrh na nařízení předběžného opatření — Přípravky na ochranu rostlin — Přezkum schválení účinné látky azadirachtin — Zamítnutí žádosti o důvěrné zacházení — Nedostatek fumus boni iuris“)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/59

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 5. února 2019 — Trifolio-M a další v. EFSA
      (Věc T-675/18 R)
      („Návrh na nařízení předběžného opatření - Přípravky na ochranu rostlin - Přezkum schválení účinné látky azadirachtin - Zamítnutí žádosti o důvěrné zacházení - Nedostatek fumus boni iuris“)
      (2019/C 139/61)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Trifolio-M GmbH (Lahnau, Německo), Oxon Italia SpA (Milán, Itálie), Mitsui AgriScience International SA (Brusel, Belgie) (zástupci: C. Mereu a S. Englebert, advokáti)

         Žalovaný: Evropský úřad pro bezpečnost potravin (zástupci: D. Detken a S. Gabbi, zmocněnci, ve spolupráci s S. Raesem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí výkonného ředitele Evropského úřadu pro bezpečnost potravin ze dne 11. září 2018 o žádostech o důvěrné zacházení se závěry o vzájemném přezkumu hodnocení rizik účinné látky azadirachtin z hlediska jejího použití jako pesticidu (EFSA1LA1DEC/19777743/2018).

         Výrok

                  1)

                     Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

                  2)

                     Usnesení ze dne 20. listopadu 2018, Trifolio-M a další v. EFSA, (T 675/18 R), se zrušuje.

                  3)

                     Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc T-55/19: Žaloba podaná dne 30. ledna 2019 — Cham Holding a Bena Properties v. Rada

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/60

      Žaloba podaná dne 30. ledna 2019 — Cham Holding a Bena Properties v. Rada
      (Věc T-55/19)
      (2019/C 139/62)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Cham Holding Co. SA (Damašek, Sýrie) a Bena Properties Co. SA (Damašek) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

                  —

                  v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobkyním vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity;

                  —

                  podpůrně nařídil jmenování znalce ke stanovení celkového rozsahu újmy, která žalobkyním vznikla;

                  —

                  uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně jeden primární žalobní důvod a jeden podpůrný žalobní důvod, které vycházejí ze způsobené újmy, za niž nese odpovědnost Rada Evropské unie.
      Primární žalobní důvod vychází z protiprávnosti sporných omezujících opatření, tj. rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a následných aktů přijatých k jeho provedení. Zaprvé v nich nebyla dodržena povinnost uvést odůvodnění stanovená v článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a zadruhé zasahují do práva žalobkyň na vlastnictví a na respektování jejich dobré pověsti. Toto porušení jim mělo přímo přivodit značnou nemajetkovou a majetkovou újmu spočívající jednak v zásahu do jejich dobré pověsti a jednak v přerušení smluvních vztahů, v materiálních ztrátách a ve ztrátě příjmů, za což jim přísluší náhrada.
      Podpůrný žalobní důvod vychází z toho, že pro Evropskou unii platí režim objektivní odpovědnosti.


title: Věc T-56/19: Žaloba podaná dne 30. ledna 2019 — Syriatel Mobile Telecom v. Rada

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/61

      Žaloba podaná dne 30. ledna 2019 — Syriatel Mobile Telecom v. Rada
      (Věc T-56/19)
      (2019/C 139/63)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

                  —

                  v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobkyni vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity;

                  —

                  podpůrně nařídil jmenování znalce ke stanovení celkového rozsahu újmy, která žalobkyni vznikla;

                  —

                  uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden primární žalobní důvod a jeden podpůrný žalobní důvod, které vycházejí ze způsobené újmy, za niž nese odpovědnost Rada Evropské unie.
      Primární žalobní důvod vychází z protiprávnosti sporných omezujících opatření, tj. rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a následných aktů přijatých k jeho provedení. Zaprvé v nich nebyla dodržena povinnost uvést odůvodnění stanovená v článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a zadruhé zasahují do práva žalobkyně na vlastnictví a na respektování její dobré pověsti. Toto porušení jí mělo přímo přivodit značnou nemajetkovou a majetkovou újmu spočívající jednak v zásahu do její dobré pověsti a jednak v přerušení smluvních vztahů, v materiálních ztrátách a ve ztrátě příjmů, za což jí přísluší náhrada.
      Podpůrný žalobní důvod vychází z toho, že pro Evropskou unii platí režim objektivní odpovědnosti.


title: Věc T-57/19: Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 — Makhlouf v. Rada

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/61

      Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 — Makhlouf v. Rada
      (Věc T-57/19)
      (2019/C 139/64)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Rami Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

                  —

                  v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobci vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity;

                  —

                  uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce jeden primární žalobní důvod a jeden podpůrný žalobní důvod, které vycházejí ze způsobené újmy, za niž nese odpovědnost Rada Evropské unie.
      Primární žalobní důvod vychází z protiprávnosti sporných omezujících opatření, tj. rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a následných aktů přijatých k jeho provedení. Zaprvé v nich nebyla dodržena povinnost uvést odůvodnění stanovená v článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a zadruhé zasahují do práva žalobce na vlastnictví a na respektování jeho dobré pověsti. Toto porušení mu mělo přímo přivodit značnou nemajetkovou a majetkovou újmu spočívající jednak v zásahu do jeho dobré pověsti a jednak v přerušení smluvních vztahů, v materiálních ztrátách a ve ztrátě příjmů, za což mu přísluší náhrada.
      Podpůrný žalobní důvod vychází z toho, že pro Evropskou unii platí režim objektivní odpovědnosti.


title: Věc T-58/19: Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 — Othman v. Rada

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/62

      Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 — Othman v. Rada
      (Věc T-58/19)
      (2019/C 139/65)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Razan Othman (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

                  —

                  v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobci vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity;

                  —

                  uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce jeden primární žalobní důvod a jeden podpůrný žalobní důvod, které vycházejí ze způsobené újmy, za niž nese odpovědnost Rada Evropské unie.
      Primární žalobní důvod vychází z protiprávnosti sporných omezujících opatření, tj. rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a následných aktů přijatých k jeho provedení. Zaprvé v nich nebyla dodržena povinnost uvést odůvodnění stanovená v článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a zadruhé zasahují do práva žalobce na vlastnictví a na respektování jeho dobré pověsti. Toto porušení mu mělo přímo přivodit značnou nemajetkovou a majetkovou újmu spočívající jednak v zásahu do jeho dobré pověsti a jednak v přerušení smluvních vztahů, v materiálních ztrátách a ve ztrátě příjmů, za což mu přísluší náhrada.
      Podpůrný žalobní důvod vychází z toho, že pro Evropskou unii platí režim objektivní odpovědnosti.


title: Věc T-59/19: Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 — Makhlouf v. Rada

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/63

      Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 — Makhlouf v. Rada
      (Věc T-59/19)
      (2019/C 139/66)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Ehab Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

                  —

                  v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobci vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity;

                  —

                  uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce jeden primární žalobní důvod a jeden podpůrný žalobní důvod, které vycházejí ze způsobené újmy, za niž nese odpovědnost Rada Evropské unie.
      Primární žalobní důvod vychází z protiprávnosti sporných omezujících opatření, tj. rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a následných aktů přijatých k jeho provedení. Zaprvé v nich nebyla dodržena povinnost uvést odůvodnění stanovená v článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a zadruhé zasahují do práva žalobce na vlastnictví a na respektování jeho dobré pověsti. Toto porušení mu mělo přímo přivodit značnou nemajetkovou újmu spočívající v zásahu do jeho dobré pověsti v důsledku jeho zařazení na sankční seznamy, za což mu přísluší náhrada.
      Podpůrný žalobní důvod vychází z toho, že pro Evropskou unii platí režim objektivní odpovědnosti.


title: Věc T-61/19: Žaloba podaná dne 3. února 2019 — Drex Technologies v. Rada

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/64

      Žaloba podaná dne 3. února 2019 — Drex Technologies v. Rada
      (Věc T-61/19)
      (2019/C 139/67)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Drex Technologies SA (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

                  —

                  v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobkyni vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity;

                  —

                  podpůrně nařídil jmenování znalce ke stanovení celkového rozsahu újmy, která žalobkyni vznikla;

                  —

                  uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden primární žalobní důvod a jeden podpůrný žalobní důvod, které vycházejí ze způsobené újmy, za niž nese odpovědnost Rada Evropské unie.
      Primární žalobní důvod vychází z protiprávnosti sporných omezujících opatření, tj. rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a následných aktů přijatých k jeho provedení. Zaprvé v nich nebyla dodržena povinnost uvést odůvodnění stanovená v článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a zadruhé zasahují do práva žalobkyně na vlastnictví a na respektování její dobré pověsti. Toto porušení jí mělo přímo přivodit značnou nemajetkovou a majetkovou újmu spočívající jednak v zásahu do její dobré pověsti a jednak v přerušení smluvních vztahů, v materiálních ztrátách a ve ztrátě příjmů, za což jí přísluší náhrada.
      Podpůrný žalobní důvod vychází z toho, že pro Evropskou unii platí režim objektivní odpovědnosti.


title: Věc T-62/19: Žaloba podaná dne 3. února 2019 — Almashreq Investment Fund v. Rada

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/65

      Žaloba podaná dne 3. února 2019 — Almashreq Investment Fund v. Rada
      (Věc T-62/19)
      (2019/C 139/68)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Almashreq Investment Fund (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

                  —

                  v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobkyni vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity;

                  —

                  podpůrně nařídil jmenování znalce ke stanovení celkového rozsahu újmy, která žalobkyni vznikla;

                  —

                  uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden primární žalobní důvod a jeden podpůrný žalobní důvod, které vycházejí ze způsobené újmy, za niž nese odpovědnost Rada Evropské unie.
      Primární žalobní důvod vychází z protiprávnosti sporných omezujících opatření, tj. rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a následných aktů přijatých k jeho provedení. Zaprvé v nich nebyla dodržena povinnost uvést odůvodnění stanovená v článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a zadruhé zasahují do práva žalobkyně na vlastnictví a na respektování její dobré pověsti. Toto porušení jí mělo přímo přivodit značnou nemajetkovou a majetkovou újmu spočívající jednak v zásahu do její dobré pověsti a jednak v přerušení smluvních vztahů, v materiálních ztrátách a ve ztrátě příjmů, za což jí přísluší náhrada.
      Podpůrný žalobní důvod vychází z toho, že pro Evropskou unii platí režim objektivní odpovědnosti.


title: Věc T-72/19: Žaloba podaná dne 5. února 2019 — CRIA a CCCMC v. Komise

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/66

      Žaloba podaná dne 5. února 2019 — CRIA a CCCMC v. Komise
      (Věc T-72/19)
      (2019/C 139/69)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobci: China Rubber Industry Association (CRIA) (Peking, Čína) a China Chamber of Commerce of Metals, Minerals & Chemicals Importers & Exporters (CCCMC) (Peking) (zástupci: R. Antonini, E. Monard a B. Maniatis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1690 ze dne 9. listopadu 2018, kterým se ukládají konečná vyrovnávací cla na dovoz určitých pneumatik, nových nebo protektorovaných, z kaučuku, používaných pro autobusy nebo nákladní automobily a s indexem zatížení převyšujícím 121, pocházejících z Čínské lidové republiky a kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1579, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz určitých pneumatik, nových nebo protektorovaných, z kaučuku, používaných pro autobusy nebo nákladní automobily, s indexem zatížení převyšujícím 121, pocházejících z Čínské lidové republiky a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) 2018/163, v rozsahu, v němž se týká žalobců a jejich členů, a

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby uplatňují žalobci šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že tím, že újmu analyzuje na základě „vážených“ údajů o společnostech zařazených do vzorku, sporné nařízení porušuje čl. 2 písm. d), čl. 8 odst. 1, 4 a 7 a článek 27 [ve spojení s čl. 10 odst. 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) (1)]. I kdyby bylo vážení možné, způsob jakým bylo provedeno, vede k porušení čl. 8 odst. 1, 2 a 4 a čl. 15 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že zahrnutí protektorovaných pneumatik neumožňuje Komisi získat jakýkoliv základ pro logický posun v jejím šetření, čímž dochází k porušení čl. 2 písm. d), čl. 8 odst. 1, 4 a 5 a čl. 9 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Přehlížení dělení pneumatik na nové a protektorované má za následek, že zkoumání újmy a příčinné souvislosti nespočívá na pozitivních důkazech a není objektivním posouzením, čímž dochází k porušení čl. 8 odst. 1, 4 a 5 základního antisubvenčního nařízení.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že posouzení účinků na ceny (cenové podbízení a prodej pod cenou) a určení úrovně pro odstranění újmy jsou v rozporu s čl. 8 odst. 1 a 2 a čl. 15 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, jelikož nezohledňují značně vyšší kilometrové náklady nové pneumatiky oproti pneumatice protektorované a opírají se o vypočítané vývozní ceny.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že nekonzistentnosti, nesoudržnosti a absence pozitivního nebo objektivního průkazného základu analýzy příčinné souvislosti jsou v rozporu s čl. 8 odst. 1 a 5 základního antisubvenčního nařízení. Napadené nařízení navíc vhodně nezkoumá jiné známé faktory, tak aby zaručilo, že újma způsobená těmito jinými faktory nebude přičítána dumpingovým dovozům, což je v rozporu s čl. 8 odst. 1 a 6 základního antisubvenčního nařízení.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila právo žalobců na obhajobu a čl. 11 odst. 7, čl. 29 odst. 1, 2 a 3 a čl. 30 odst. 2 a 4 základního antisubvenčního nařízení tím, že opomenula zveřejnit informace relevantní pro určení existence újmy a dumpingu a poskytnout k nim žalobcům přístup.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází z toho, že výše antidumpingového cla stanovená sporným nařízením je v rozporu s odpovídajícími ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 (základního antidumpingového nařízení (2)), jakož i s čl. 2 odst. 10 písm. b) a čl. 2 odst. 7 písm. a) uvedeného nařízení.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. 2016, L 176, s. 55).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. 2016, L 176, s. 21).


title: Věc T-84/19: Žaloba podaná dne 12. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (We IntelliGence the World)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/67

      Žaloba podaná dne 12. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (We IntelliGence the World)
      (Věc T-84/19)
      (2019/C 139/70)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupce: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie (We IntelliGence the World) — Přihláška č. 15 225 246

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1062/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-87/19: Žaloba podaná dne 15. února 2019 — Broughton v. Eurojust

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/68

      Žaloba podaná dne 15. února 2019 — Broughton v. Eurojust
      (Věc T-87/19)
      (2019/C 139/71)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Jon Broughton (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupce: D. C. Coppens, advokát)

         Žalovaný: Eurojust

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  podle článku 270 SFEU zrušil napadená rozhodnutí Eurojust 62/2018/AD ze dne 20. listopadu 2018, AD 2018-26 a AD 2018-27 ze dne 4. května 2018, jakož i rozhodnutí, kterým je požadováno navrácení, ze dne 4. května 2018;

                  —

                  určil, že francouzština musí být považována za jeho druhý jazyk a nizozemština za jeho třetí jazyk;

                  —

                  určil, že navrácení, které je po něm požadováno, je protiprávní, aby ho zrušil a aby nařídil, aby částky, které mu Eurojust zadržel, mu byly vyplaceny;

                  —

                  nařídil Eurojust, aby ho opět uvedl do právního postavení, které existovalo před vydáním napadených rozhodnutí;

                  —

                  uložil Eurojust náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod směřuje proti všem napadeným rozhodnutím

                              —

                              Vyšetřování nebylo provedeno ani objektivně, ani svědomitě.

                              —

                              Skutkový stav, z něhož rozhodnutí vycházelo, nebyl zjištěn na základě svědomitého a nezávislého přezkumu.

                              —

                              Rozhodnutí chybí skutkový základ.

                              —

                              Zájmy žalobce nebyly, z důvodu porušení zásady „rovnosti zbraní“, dostatečně zohledněny.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod směřuje proti rozhodnutím AD 2018-26 a AD 2018-27: rozhodnutím chybí skutkový základ.

                              —

                              Skutkový stav, z něhož rozhodnutí vychází, nemůže být základem uvedených rozhodnutí.

                              —

                              Zjištění skutkového stavu je chybné.

                              —

                              Hodnocení důkazů je chybné.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod směřuje proti rozhodnutí, kterým je požadováno navrácení.

                              —

                              Rozhodnutí chybí skutkový základ.

                              —

                              Rozhodnutí je nedostatečně odůvodněno.


title: Věc T-88/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (currencymachineassistant)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/69

      Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (currencymachineassistant)
      (Věc T-88/19)
      (2019/C 139/72)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie currencymachineassistant — Přihláška č. 15 225 071

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1059/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-89/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (robodealer)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/70

      Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (robodealer)
      (Věc T-89/19)
      (2019/C 139/73)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zelená Hora, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie (robodealer) — Přihláška č. 15 225 212

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1058/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů vynaložených v řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-90/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (currencyassistant)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/72

      Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (currencyassistant)
      (Věc T-90/19)
      (2019/C 139/74)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cinkciarz.pl (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie currencyassistant — Přihláška č. 15224876

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1057/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  rozhodl, že EUIPO a společnost MasterCard International Incorporated ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů řízení vynaložených v řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  Porušení zásad rovného zacházení a řádné správy;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-91/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (tradingcurrencyassistant)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/73

      Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (tradingcurrencyassistant)
      (Věc T-91/19)
      (2019/C 139/75)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie (tradingcurrencyassistant) — Přihláška č. 15225238

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1056/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  rozhodl, že EUIPO a společnost MasterCard International Incorporated ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů řízení vynaložených v řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  Porušení zásad rovného zacházení a řádné správy;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-92/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CKPL)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/74

      Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CKPL)
      (Věc T-92/19)
      (2019/C 139/76)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie (CKPL) — Přihláška č. 15 368 897

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1060/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  rozhodl, že EUIPO a společnost MasterCard International Incorporated ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů řízení vynaložených v řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  Porušení zásad rovného zacházení a řádné správy;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-93/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AI moneypersonalassistant)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/75

      Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AI moneypersonalassistant)
      (Věc T-93/19)
      (2019/C 139/77)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie AI moneypersonalassistant — Přihláška č. 15 225 188

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1055/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti MasterCard International, Inc., že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů řízení vynaložených v řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení 2017/1001 a kterým se zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  Porušení zásad rovného zacházení a řádné správy;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-94/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (moneyassistant)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/76

      Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (moneyassistant)
      (Věc T-94/19)
      (2019/C 139/78)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie moneyassistant — Přihláška č. 15 225 105

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1054/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-95/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AI currencypersonalassistant)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/77

      Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AI currencypersonalassistant)
      (Věc T-95/19)
      (2019/C 139/79)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie AI currencypersonalassistant — Přihláška č. 15 225 097

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1053/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-96/19: Žaloba podaná dne 14. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CNTX Trading)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/78

      Žaloba podaná dne 14. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CNTX Trading)
      (Věc T-96/19)
      (2019/C 139/80)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie CNTX Trading — Přihláška č. 15 368 939

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 986/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-97/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AIdealer)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/79

      Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AIdealer)
      (Věc T-97/19)
      (2019/C 139/81)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie AIdealer — Přihláška č. 15 216 765

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1063/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-98/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CNTX)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/81

      Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CNTX)
      (Věc T-98/19)
      (2019/C 139/82)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie CNTX — Přihláška č. 15 368 954

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1064/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                  —

                  porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-100/19: Žaloba podaná dne 19. února 2019 — L. Oliva Torras v. EUIPO — Mecánica del Frío (Spřahadla pro vozidla)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/82

      Žaloba podaná dne 19. února 2019 — L. Oliva Torras v. EUIPO — Mecánica del Frío (Spřahadla pro vozidla)
      (Věc T-100/19)
      (2019/C 139/83)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: L. Oliva Torras, SA (Manresa, Španělsko) (zástupkyně: E. Sugrañes Coca, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem Mecánica del Frío, SL (Cornellá de Llobregat, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství (Spřahadla pro vozidla) — Zapsaný průmyslový vzor Společenství č. 2217 588-0001

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. listopadu 2018 ve věci R 1397/2017-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  stran neplatnosti: potvrdil závěry odvolacího senátu v této otázce a považoval řízení o prohlášení neplatnosti za zahájené z důvodů neplatnosti průmyslového vzoru Společenství v souvislosti s každým z článků 4 až 9 nařízení č. 6/2002, „Požadavky na ochranu“;

                  —

                  stran priority, ze které vycházejí tvrzení o nedostatku novosti a individuální povahy: vzhledem k tomu, že srovnání provedené zrušovacím oddělením a odvolacím senátem jen na základě obrázku A (vizualizace z katalogu) je nesprávné, žalobkyně navrhuje provedení srovnání, při kterém se zohlední všechny předložené důkazy a zvláštní okolnosti projednávané věci;

                  —

                  ve věci samé — stran nedostatku novosti zapsaného průmyslového vzoru Společenství: prohlásil jeho neplatnost, neboť je téměř totožný, a tudíž představuje prakticky totožnou nepovolenou imitaci (průmyslového) vzoru, který na trh uvádí žalobkyně. Sporný zapsaný průmyslový vzor Společenství tudíž nesplňuje požadavek novosti, jímž je podmíněno získání ochrany prostřednictvím zápisu průmyslového vzoru Společenství;

                  —

                  ve věci samé — stran nedostatku individuální povahy průmyslového vzoru Společenství: prohlásil neplatnost sporného (průmyslového) vzoru Společenství pro nedostatek individuální povahy ve vztahu k (průmyslovým) vzorům dříve zveřejněným společností L. Oliva Torras, S.A., s ohledem na minimální prostor pro tvůrčí svobodu, vymezený technickou funkčností daného dílu, který se montuje do určitého konkrétního motoru vozidla, charakteristiky informovaného uživatele a podobnosti mezi srovnávanými díly;

                  —

                  ve věci samé — stran existence výluk z ochrany zapsaného průmyslového vzoru Společenství podle článku 8 nařízení č. 6/2002: prohlásil neplatnost sporného (průmyslového) vzoru Společenství z důvodu, že spadá pod zákaz stanovený v čl. 8 odst. 1 a 2, neboť vzhled (průmyslového) vzoru je podmíněn pouze jeho technickou funkcí, a pod absolutní zákaz podle článku 4 nařízení č. 6/2002, neboť je součástí složeného výrobku;

                  —

                  ve věci samé — stran rozporu zapsaného průmyslového vzoru Společenství s článkem 9 nařízení č. 6/2002: potvrdil rozhodnutí odvolacího senátu v této otázce;

                  —

                  v souladu s čl. 134 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu, „Obecná pravidla ukládání náhrady nákladů řízení“, rozhodl, že se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení článků 5, 6, 8 a 9 nařízení Rady (ES) č. 6/2002.


title: Věc T-102/19: Žaloba podaná dne 19. února 2019 — Garriga Polledo a další v. Parlament

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/83

      Žaloba podaná dne 19. února 2019 — Garriga Polledo a další v. Parlament
      (Věc T-102/19)
      (2019/C 139/84)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Salvador Garriga Polledo (Madrid, Španělsko) a 45 dalších žalobců (zástupci: A. Schmitt a A. Waisse, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  v případě potřeby, jako organizační procesní opatření nebo jako opatření k dokazování v daném případě uložil Evropskému parlamentu, aby předložil stanoviska právní služby Evropského parlamentu, která byla vydána dne 16. července 2018 a 3. prosince 2018, přičemž nejsou známá přesná data, avšak v každém případě to bylo před přijetím rozhodnutí předsednictva Parlamentu ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu (Úř. věst. 2018, C 466, s. 8);

                  —

                  zrušil výše uvedené rozhodnutí předsednictva Parlamentu ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu v rozsahu, v němž mění článek 76 finančního nařízení (body 5 a 6 odůvodnění, čl. 1 odst. 7 a článek 2 v rozsahu, v němž se týkají článku 76 finančního nařízení výše uvedeného rozhodnutí), nebo pokud výše uvedená ustanovení nebudou považována za oddělitelné od zbývající části napadeného aktu, zrušil výše uvedené rozhodnutí jako celek;

                  —

                  uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci předsednictva ratione materiae.

                              —

                              při přijímaní napadeného aktu byl porušen statut poslanců Evropského parlamentu přijatý rozhodnutím Evropského parlamentu ze dne 28. září 2005, 2005/684/ES, Euratom, (Úř. věst. 2005, L 262, s. 1) (dále jen „statut“). Napadený akt je mimo jiné v rozporu s ustanoveními článku 27 statutu, který ukládá zachovávat „nabytá práva“ a „budoucí nároky“.

                              —

                              napadený akt ukládá novou daň zavedením zvláštního poplatku ve výši 5 % nominální částky důchodu, ačkoliv zavedení daně nespadá do pravomoci úřadu podle čl. 223 odst. 1 písm. 2 SFEU.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení podstatných náležitostí.

                              —

                              žalobci předsednictvu vytýkají, že při přijetí napadeného aktu nedodrželo platná pravidla uložená článkem 223 SFEU.

                              —

                              napadený akt je nedostatečně odůvodněný a porušuje tak povinnost uvést odůvodnění upravenou v čl. 296 druhém pododstavci SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení nabytých práv a budoucích nároků a zásady legitimního očekávání.

                              —

                              napadený akt porušuje nabytá práva a budoucí nároky vyplývající z obecných právních zásad i ze statutu, který výslovně stanoví, že budou zachována „v plném rozsahu“ (článek 27).

                              —

                              napadený akt porušuje zásadu legitimního očekávání.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality a zásad rovného zacházení a zákazu diskriminace.

                              —

                              porušení práv žalobkyň jsou nepřiměřená cílům sledovaným napadeným aktem.

                              —

                              napadený akt je třeba zrušit, neboť porušuje zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z porušení zásady právní jistoty a neexistence přechodných opatření.

                              —

                              napadený akt porušuje zásadu právní jistoty, jelikož má protiprávně retroaktivní účinky.

                              —

                              napadený akt porušuje zásadu právní jistoty, jelikož nepřijal přechodná opatření.


title: Věc T-103/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Mende Omalanga v. Rada

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/84

      Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Mende Omalanga v. Rada
      (Věc T-103/19)
      (2019/C 139/85)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Lambert Mende Omalanga (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 11 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP;

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 11 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

                  —

                  určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní;

                  —

                  uložil Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu včetně porušení povinnosti uvést odůvodnění, které by mohlo odůvodnit opatření a zaručit účinnou soudní ochranu, jakož i z porušení práva být vyslechnut.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o zapojení žalobce do jednání, která bránila konsenzuálnímu a mírovému řešení, které by umožnilo konání voleb v Demokratické republice Kongo.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení práva na soukromý život a zásady proporcionality.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z nepoužitelnosti čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí Rady 2010/788/SZBP ze dne 20. prosince 2010 o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo a o zrušení společného postoje 2008/369/SZBP (Úř. věst. 2010, L 336, s. 30) a čl. 2a odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1183/2005 ze dne 18. července 2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2005, L 193, s. 1). Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že takové právní kritérium, jaké je definováno v těchto článcích a o které se opírá zařazení jeho jména na dotčené seznamy, odporuje zásadě předvídatelnosti unijních aktů a zásadě proporcionality, jelikož svěřuje Radě svévolnou a diskreční posuzovací pravomoc.


title: Věc T-104/19: Žaloba podaná dne 19. února 2019 — Dermavita v. EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/85

      Žaloba podaná dne 19. února 2019 — Dermavita v. EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM)
      (Věc T-104/19)
      (2019/C 139/86)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Dermavita Co. Ltd (Bejrút, Libanon) (zástupce: G. Paricheva, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Francie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „JUVÉDERM — Ochranná známka Evropské unie č. 5 807 169

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. prosince 2018, ve věci R 2630/2017-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  rozhodl, že EUIPO a další účastnice v řízení před odvolacím senátem ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní ve všech fázích řízení o zrušení a řízení o odvolání, včetně nákladů tohoto řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení článku 18 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-105/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Louis Vuitton Malletier v. EUIPO — Wisniewski (Znázornění šachovnicového vzoru)

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/86

      Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Louis Vuitton Malletier v. EUIPO — Wisniewski (Znázornění šachovnicového vzoru)
      (Věc T-105/19)
      (2019/C 139/87)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Louis Vuitton Malletier (Paříž, Francie) (zástupci: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, N. Parrotta a F. Rossi, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem: Norbert Wisniewski (Varšava, Polsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobce

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie pro obrazovou ochrannou známku znázorňující šachovnicový vzor — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 2 829 851

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. listopadu 2018, ve věci R 274/2017-2

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem v tomto řízení;

                  —

                  uložil Norbertu Wisniewskiemu náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem v tomto řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 59 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-107/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — ACRE v. Parlament

text:
               15.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/87

      Žaloba podaná dne 20. února 2019 — ACRE v. Parlament
      (Věc T-107/19)
      (2019/C 139/88)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Aliance konzervativců a reformistů v Evropě (ACRE) (Brusel, Belgie) (zástupci: E. Plasschaert a E. Montens, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. prosince 2018 obsažené v dopise ze dne 12. prosince 2018, v němž je uveden odkaz D202862 o konečném příspěvku žalobkyně na rok 2017 v rozsahu, v němž:

                              —

                              překvalifikoval částku týkající se studie nazvané „Survey on attitude on UK minority groups in the EU“, konkrétně 108 985,58 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny na základě údajného nesouladu s článkem 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni a pravidly pro jejich financování (1)

                              —

                              překvalifikoval částku týkající se konference nazvané „UK Trade Partnership Conference“, konkrétně 122 295,10 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny na základě údajného nesouladu s článkem 7 nařízení č. 2004/2003;

                              —

                              překvalifikoval částku týkající se konference nazvané „Conservative International — Miami Conference of 26-27 May 2017“, konkrétně 249 589,17 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny na základě údajného nesouladu s článkem 8 nařízení č. 2004/2003;

                              —

                              překvalifikoval částku týkající se „Conservative International — Kampala Conference of 13-15 July 2017“, konkrétně 91 546,58 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny na základě údajného nesouladu s článkem 8 nařízení č. 2004/2003;

                  —

                  stanovil, že zaplacení členského poplatku ve výši 133 043,80 eur stranou „Prosperita Arménie“ podléhá omezení 12 000 eur na dary; a uložil žalobci vrátit tomuto členovi rozdíl převyšující 12 000 eur tj. 121 043,80 eur

                  —

                  zrušil rozhodnutí o příspěvku č. FINS-2019-5 v rozsahu, v němž určuje, že veškerá platba předběžného financování poskytnutá Evropským parlamentem ve výši 4 422 345,48 eur je podmíněna tím, že před 15. lednem 2019 bude zaplacena i) částka 535 609,48 eur Evropskému parlamentu, ii) jakákoli částka neoprávněně přijatá jakoukoli třetí stranou této třetí straně a v důsledku toho zrušilo článek 1.5.1 zvláštních podmínek souvisejících s rozhodnutím o uvedeném příspěvku;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu první části svých návrhových žádání předkládá žalobkyně třináct žalobních důvodů.
      Žalobní důvody týkající se skutečností napadených v rozhodnutí:

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy, článků 7 a 8 rozhodnutí kanceláře Evropského parlamentu ze dne 29. března 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni a pravidly pro jejich financování, článku II.14.1 rozhodnutí o poskytnutí příspěvku na rok 2017, jakož i porušení práv na obhajobu žalobkyně.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z čl. 9 odst. 3 nařízení č. 2004/2003.
                  Žalobní důvody týkající se překvalifikování částky 108 985,58 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny:

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článku 7 nařízení č. 2004/2003 a v každém případě ze zjevně nesprávného posouzení.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady právní jistoty.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady rovného zacházení.
                  Žalobní důvody týkající se překvalifikování částky 122 295,10 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny:

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z porušení článku 7 nařízení č. 2004/2003 a v každém případě ze zjevně nesprávného posouzení.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady rovného zacházení.
                  Žalobní důvody týkající se překvalifikování částky 249 589,17 eur a částky 91 546,58 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny:

                  8.

                  Osmý žalobní důvod vycházející z porušení článku 8 nařízení č. 2004/2003, čl. 10 odst. 4 SEU, článku 204a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, EUROATOM) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, jakož i článků 11 a 12 Listiny základních práv Evropské unie a v každém případě ze zjevně nesprávného posouzení.

                  9.

                  Devátý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady právní jistoty.

                  10.

                  Desátý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady rovného zacházení a nediskriminace.
                  Žalobní důvody týkající se překvalifikování částky 133 043,80 eur a výzva k zaplacení částky 121 043,80 eur:

                  11.

                  Jedenáctý žalobní důvod vycházející z porušení článku 7 nařízení č. 2004/2003 a v každém případě ze zjevně nesprávného posouzení.

                  12.

                  Dvanáctý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady právní jistoty.

                  13.

                  Třináctý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady rovného zacházení a nediskriminace.

            Na podporu druhé části svých návrhových žádání žalobkyně uplatňuje dva žalobní důvody:

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy, článku 19 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1141/2014 ze dne 22. října 2014 o statutu a financování evropských politických stran a evropských politických nadací (2), jakož i práva na obhajobu žalobkyně.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 6 odst. 1 rozhodnutí kanceláře Evropského parlamentu ze dne 28. května 2018, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1141/2014 o statutu a financování evropských politických stran a evropských politických nadací.

         (1)  Úř. věst. 2003, L 297, s. 1.

         (2)  Úř. věst. 2014, L 317, s. 1.