title: Věc C-104/18 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. září 2019 – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Joaquín Nadal Esteban („Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Absolutní důvody neplatnosti – Článek 52 odstavec 1 písm. b) – Neexistence dobré víry v době podání přihlášky ochranné známky“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/19

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. září 2019 – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Joaquín Nadal Esteban
      (Věc C-104/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Absolutní důvody neplatnosti - Článek 52 odstavec 1 písm. b) - Neexistence dobré víry v době podání přihlášky ochranné známky“)
      (2019/C 383/19)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ (zástupci: E. Stoyanov Edissonov a J. Güell Serra, abogados)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: J.F. Crespo Carrillo, zmocněnec), Joaquín Nadal Esteban (zástupce: J. Donoso Romero, abogado)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 30. listopadu 2017, Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON) (T 687/16, EU:T:2017:853), se zrušuje.

                  2)

                  Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 14. června 2016 (věc R 1779/2015-2) se zrušuje.

                  3)

                  Návrh znějící na prohlášení napadené ochranné známky za neplatnou se odmítá.

                  4)

                  Joaquínu Nadalu Estebanovi a Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) se rovným dílem ukládá náhrada nákladů, které vynaložila Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ jak v řízení v prvním stupni ve věci T 687/16, tak v řízení o kasačním opravném prostředku.

         (1)  Úř. věst. C 152, 30.4.2018.


title: Věc C-123/18 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 10. září 2019 – HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH v. Rada Evropské unie, Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice – Náhrada újmy, která navrhovatelce údajně vznikla v důsledku zařazení jejího jména na seznam osob a subjektů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů – Žaloba na náhradu újmy – Podmínky vzniku mimosmluvní odpovědnosti Evropské unie – Pojem „dostatečně závažné porušení normy unijního práva“ – Posouzení – Pojem „vlastněná nebo ovládaná společnost“ – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/20

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 10. září 2019 – HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH v. Rada Evropské unie, Evropská komise
      (Věc C-123/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice - Náhrada újmy, která navrhovatelce údajně vznikla v důsledku zařazení jejího jména na seznam osob a subjektů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Žaloba na náhradu újmy - Podmínky vzniku mimosmluvní odpovědnosti Evropské unie - Pojem „dostatečně závažné porušení normy unijního práva“ - Posouzení - Pojem „vlastněná nebo ovládaná společnost“ - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2019/C 383/20)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (zástupce: M. Schlingmann, Rechtsanwalt)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix a M. Bishop, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: původně R. Tricot, M. Kellerbauer a C. Zadra, poté R. Tricot, C. Hödlmayr a C. Zadra, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 13. prosince 2017, HTTS v. Rada (T-692/15, EU:T:2017:890), se zrušuje.

                  2)

                  Věc se vrací Tribunálu Evropské unie.

                  3)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         (1)  Úř. věst. C 161, 7.5.2018.


title: Věc C-143/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Bonn - Německo) – Antonio a Lidia Romano v. DSL Bank – provozovna DB Privat- und Firmenkundenbank AG, dříve DSL Bank – provozní jednotka Deutsche Postbank AG („Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitelů – Směrnice 2002/65/ES – Smlouva o spotřebitelském úvěru uzavřená na dálku – Právo na odstoupení – Uplatnění práva na odstoupení poté, co byla smlouva na výslovnou žádost spotřebitele plně splněna – Sdělení informací o právu na odstoupení spotřebiteli“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/21

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Bonn - Německo) – Antonio a Lidia Romano v. DSL Bank – provozovna DB Privat- und Firmenkundenbank AG, dříve DSL Bank – provozní jednotka Deutsche Postbank AG
      (Věc C-143/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitelů - Směrnice 2002/65/ES - Smlouva o spotřebitelském úvěru uzavřená na dálku - Právo na odstoupení - Uplatnění práva na odstoupení poté, co byla smlouva na výslovnou žádost spotřebitele plně splněna - Sdělení informací o právu na odstoupení spotřebiteli“)
      (2019/C 383/21)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Bonn

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Antonio a Lidia Romano

         Žalovaná: DSL Bank – provozovna DB Privat- und Firmenkundenbank AG, dříve DSL Bank – provozní jednotka Deutsche Postbank AG

         Výrok

                  1)

                  Článek 6 odst. 2 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES ze dne 23. září 2002 o uvádění finančních služeb pro spotřebitele na trh na dálku a o změně směrnice Rady 90/619/EHS a směrnic 97/7/ES a 98/27/ES ve spojení s čl. 1 odst. 1 směrnice a ve světle bodu 13 jejího odůvodnění musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, která, tak jak je vykládána vnitrostátní judikaturou, v případě smlouvy o finanční službě uzavřené na dálku mezi podnikatelem a spotřebitelem nevylučuje právo tohoto spotřebitele odstoupit od smlouvy v případě, že tato smlouva je na výslovnou žádost spotřebitele oběma stranami již zcela splněna dříve, než tento uplatnil své právo na odstoupení. Předkládajícímu soudu přísluší zohlednit veškeré vnitrostátní právo a použít metody výkladu jím uznané, aby dospěl k řešení, které bude v souladu s tímto ustanovením, a v případě potřeby změnit ustálenou vnitrostátní judikaturu, vychází-li z výkladu vnitrostátního práva, který je v rozporu s uvedeným ustanovením.

                  2)

                  Článek 5 odst. 1 směrnice 2002/65 ve spojení s čl. 3 odst. 1 bodem 3 písm. a) a čl. 6 odst. 2 písm. c) této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že povinnost podnikatele, který uzavírá na dálku se spotřebitelem smlouvu týkající se finanční služby, sdělit v souladu s unijním právem jasně a srozumitelně průměrnému, běžně informovanému a přiměřeně pozornému a obezřetnému spotřebiteli informaci o existenci práva odstoupit od smlouvy před tím, než je spotřebitel zavázán jakoukoli smlouvou uzavřenou na dálku nebo nabídkou, není porušena, pokud tento podnikatel informuje tohoto spotřebitele o tom, že právo na odstoupení se neuplatní na smlouvu, která je na výslovnou žádost spotřebitele oběma stranami již zcela splněna dříve, než tento uplatnil své právo na odstoupení, i když tato informace neodpovídá vnitrostátní právní úpravě, jak ji vykládá vnitrostátní judikatura, která stanoví, že v takovém případě se právo na odstoupení použije.

         (1)  Úř. věst. C 182, 28.5.2018.


title: Věc C-145/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État - Francie) – Regards Photographiques SARL v. Ministre de l'Action et des Comptes publics („Řízení o předběžné otázce – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 103 odst. 2 písm. a) – Článek 311 odst. 1 bod 2 – Bod 7 části A přílohy IX – Snížená sazba DPH – Umělecká díla – Pojem – Fotografie pořízené umělcem, jím nebo pod jeho dohledem vyvolané, signované a číslované, jejichž počet exemplářů dohromady nepřekročí 30 – Vnitrostátní právní úprava, která uplatnění snížené sazby DPH omezuje pouze na fotografie, jež mají umělecký charakter“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/22

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État - Francie) – Regards Photographiques SARL v. Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Věc C-145/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 103 odst. 2 písm. a) - Článek 311 odst. 1 bod 2 - Bod 7 části A přílohy IX - Snížená sazba DPH - Umělecká díla - Pojem - Fotografie pořízené umělcem, jím nebo pod jeho dohledem vyvolané, signované a číslované, jejichž počet exemplářů dohromady nepřekročí 30 - Vnitrostátní právní úprava, která uplatnění snížené sazby DPH omezuje pouze na fotografie, jež mají umělecký charakter“)
      (2019/C 383/22)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Regards Photographiques SARL

         Žalovaný: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Výrok

                  1)

                  K tomu, aby mohly být fotografie považovány za umělecká díla, na která lze uplatnit sníženou sazbu daně z přidané hodnoty (DPH) na základě čl. 103 odst. 1 a odst. 2 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty ve spojení s čl. 311 odst. 1 bodem 2 této směrnice, jakož i bodem 7 části A její přílohy IX, musí splňovat kritéria uvedená v tomto bodě 7, tedy být pořízeny autorem, jím nebo pod jeho dohledem vyvolané, signované a číslované a počet jejich exemplářů nesmí překročit 30, s vyloučením jakéhokoli jiného kritéria, zejména posouzení jejich uměleckého charakteru příslušným vnitrostátním správcem daně.

                  2)

                  Článek 103 odst. 1 a odst. 2 písm. a) směrnice 2006/112 ve spojení s čl. 311 odst. 1 bodem 2 této směrnice, jakož i bodem 7 části A její přílohy IX musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je vnitrostátní právní úprava dotčená v původním řízení, která omezuje uplatnění snížené sazby DPH pouze na fotografie s uměleckým charakterem, jelikož existence posledně uvedeného charakteru podléhá posouzení příslušného vnitrostátního správce daně, které není prováděno v mezích objektivních, jasných a přesných kritérií stanovených v této vnitrostátní právní úpravě, která umožňují s přesností určit fotografie, pro které uvedená právní úprava vyhrazuje uplatnění této snížené sazby, aby se tak zabránilo porušení zásady daňové neutrality.

         (1)  Úř. věst. C 161, 7.5.2018.


title: Věc C-172/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal - Spojené království) – AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree v. Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas („Řízení o předběžné otázce – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Článek 97 odst. 5 – Soudní příslušnost – Žaloba pro porušení práv z duševního vlastnictví – Příslušnost soudů členského státu, na jehož území „k porušení došlo“ – Reklamy a nabídky k prodeji zobrazované na internetových stránkách a platformách sociálních médií“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/23

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal - Spojené království) – AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree v. Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas
      (Věc C-172/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 97 odst. 5 - Soudní příslušnost - Žaloba pro porušení práv z duševního vlastnictví - Příslušnost soudů členského státu, na jehož území „k porušení došlo“ - Reklamy a nabídky k prodeji zobrazované na internetových stránkách a platformách sociálních médií“)
      (2019/C 383/23)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Court of Appeal

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree

         Žalovaní: Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas

         Výrok

      Článek 97 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce [Evropské unie] musí být vykládán v tom smyslu, že majitel ochranné známky EU, který se považuje za poškozeného tím, že třetí osoba užívá bez jeho souhlasu označení totožné s touto ochrannou známkou v reklamách a nabídkách k prodeji zobrazovaných elektronickými prostředky pro výrobky totožné s těmi nebo podobné těm, pro které je uvedená ochranná známka zapsána, může podat žalobu pro porušení práv z duševního vlastnictví proti této třetí osobě u soudu pro ochranné známky EU členského státu, na jehož území se nacházejí spotřebitelé nebo podnikatelé, kterým jsou tyto reklamy nebo nabídky k prodeji určeny, a to navzdory tomu, že uvedená třetí osoba učinila rozhodnutí a opatření za účelem tohoto elektronického zobrazování v jiném členském státě.

         (1)  Úř. věst. C 190, 4.6.2018.


title: Spojené věci C-199/18, C-200/18 a C-343/18: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 12. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato- Itálie) – Pollo del Campo S.c.a., Avi Coop Società Cooperativa Agricola (C-199/18), C.A.F.A.R. – Società Agricola Cooperativa, Società Agricola Guidi di Roncofreddo di Guidi Giancarlo e Nicolini Fausta (C-200/18)/Regione Emilia-Romagna, Azienda Unità Sanitaria Locale 104 di Modena, A.U.S.L. Romagna (C-199/18 a C-200/18) a SAIGI Società Cooperativa Agricola a r.l., MA.GE.MA. Società Agricola Cooperativa v. Regione Emilia-Romagna, A.U.S.L. Romagna (C-343/18) („Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Nařízení (ES) č. 882/2004 – Článek 27 – Úřední kontroly krmiv a potravin – Financování – Poplatky dlužné na základě úředních kontrol – Možnost členských států osvobodit některé kategorie hospodářských subjektů – Minimální sazba poplatků“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/23

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 12. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato- Itálie) – Pollo del Campo S.c.a., Avi Coop Società Cooperativa Agricola (C-199/18), C.A.F.A.R. – Società Agricola Cooperativa, Società Agricola Guidi di Roncofreddo di Guidi Giancarlo e Nicolini Fausta (C-200/18)/Regione Emilia-Romagna, Azienda Unità Sanitaria Locale 104 di Modena, A.U.S.L. Romagna (C-199/18 a C-200/18) a SAIGI Società Cooperativa Agricola a r.l., MA.GE.MA. Società Agricola Cooperativa v. Regione Emilia-Romagna, A.U.S.L. Romagna (C-343/18)
      (Spojené věci C-199/18, C-200/18 a C-343/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Nařízení (ES) č. 882/2004 - Článek 27 - Úřední kontroly krmiv a potravin - Financování - Poplatky dlužné na základě úředních kontrol - Možnost členských států osvobodit některé kategorie hospodářských subjektů - Minimální sazba poplatků“)
      (2019/C 383/24)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Pollo del Campo S.c.a., Avi Coop Società Cooperativa Agricola (C-199/18), C.A.F.A.R. – Società Agricola Cooperativa, Società Agricola Guidi di Roncofreddo di Guidi Giancarlo e Nicolini Fausta (C-200/18) a SAIGI Società Cooperativa Agricola a r.l., MA.GE.MA. Società Agricola Cooperativa (C-343/18)

         Žalovaní: Regione Emilia-Romagna, Azienda Unità Sanitaria Locale 104 di Modena, A.U.S.L. Romagna (C-199/18 a C-200/18) a Regione Emilia-Romagna, A.U.S.L. Romagna (C-343/18)

         Výrok

                  1)

                  Článek 27 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat, musí být vykládán v tom smyslu, že stanoví, že členské státy mají povinnost uložit placení poplatků souvisejících s úředními kontrolami týkajícími se činností uvedených v příloze IV oddíle A a v příloze V oddíle A uvedeného nařízení rovněž provozovatelům potravinářských podniků a provozovatelům krmivářských podniků, kteří vykonávají činnosti porážky a bourání masa jako vedlejší činnosti ve vztahu ke své hlavní činnosti chovu zvířat.

                  2)

                  Článek 27 nařízení č. 882/2004 musí být vykládán v tom smyslu, že neumožňuje členskému státu uplatňovat nižší sazby poplatků, než jsou minimální sazby stanovené v příloze IV oddíle B a v příloze V oddíle B nařízení č. 882/2004.

         (1)  Úř. věst. C 240, 9.7.2018.

         Úř. věst. C 268, 30.7.2018.


title: Věc C-290/18: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 5. září 2019 – Evropská komise v. Portugalská republika („Nesplnění povinnosti státem – Životní prostředí – Směrnice Rady 92/43/EHS – Volně žijící živočichové a planě rostoucí rostliny – Ochrana přírodních stanovišť volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin – Článek 4 odst. 4 – Přílohy I a II – Lokality významné pro Společenství – Neurčení – Zvláštní oblasti ochrany – Nezbytná opatření – Nepřijetí“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/24

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 5. září 2019 – Evropská komise v. Portugalská republika
      (Věc C-290/18) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice Rady 92/43/EHS - Volně žijící živočichové a planě rostoucí rostliny - Ochrana přírodních stanovišť volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin - Článek 4 odst. 4 - Přílohy I a II - Lokality významné pro Společenství - Neurčení - Zvláštní oblasti ochrany - Nezbytná opatření - Nepřijetí“)
      (2019/C 383/25)
      Jednací jazyk: portugalština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Costa de Oliveira a C. Hermes, zmocněnci)

         Žalovaná: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Reis Silva, H. Almeida, A. Pimenta a P. Barros da Costa, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Portugalská republika tím, že 61 lokalit významných pro Společenství, které uvedla Evropská komise v rozhodnutí 2004/813/ES ze dne 7. prosince 2004, kterým se přijímá seznam lokalit významných pro Společenství v atlantské biogeografické oblasti podle směrnice Rady 92/43/EHS, a v rozhodnutí 2006/613/ES ze dne 19. července 2006, kterým se přijímá seznam lokalit významných pro Společenství ve středomořské biogeografické oblasti podle směrnice Rady 92/43/EHS, co nejdříve a přinejmenším před uplynutím šestileté lhůty po přijetí uvedených rozhodnutí, neurčila jako zvláštní oblasti ochrany, a tím, že nepřijala nezbytná ochranná opatření splňující ekologické požadavky jednotlivých druhů stanovišť podle přílohy I směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, a druhů podle přílohy II uvedené směrnice, vyskytujících se v lokalitách významných pro Společenství, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 4 a z čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice.

                  2)

                  Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 249, 16.7.2018.


title: Věc C-331/18: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského súdu v Prešove - Slovensko) – TE v. Pohotovosť s.r.o. („Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2008/48/ES – Ochrana spotřebitele – Spotřebitelský úvěr – Článek 10 odst. 2 písm. h) a i) a odst. 3 – Informace, které mají být uvedeny ve smlouvě – Vnitrostátní právní předpisy, které stanoví povinnost upřesnit u každé platby rozdělení mezi splácení jistiny, úroky a poplatky“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/25

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského súdu v Prešove - Slovensko) – TE v. Pohotovosť s.r.o.
      (Věc C-331/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2008/48/ES - Ochrana spotřebitele - Spotřebitelský úvěr - Článek 10 odst. 2 písm. h) a i) a odst. 3 - Informace, které mají být uvedeny ve smlouvě - Vnitrostátní právní předpisy, které stanoví povinnost upřesnit u každé platby rozdělení mezi splácení jistiny, úroky a poplatky“)
      (2019/C 383/26)
      Jednací jazyk: slovenština

         Předkládající soud

      Krajský súd v Prešove

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: TE

         Žalovaná: Pohotovosť s.r.o.

         Výrok

                  1)

                  Článek 10 odst. 2 písm. h) až j) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS, ve spojení s čl. 22 odst. 1 této směrnice, musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, o jakou se jedná v původním řízení, podle níž musí úvěrová smlouva upřesňovat členění jednotlivých splátek mezi případné umořování jistiny, úroky a další poplatky.

                  2)

                  Článek 10 odst. 2 a čl. 22 odst. 1 směrnice 2008/48, jak byly vyloženy v rozsudku ze dne 9. listopadu 2016, Home Credit Slovakia (C 42/15, EU:C:2016:842), jsou použitelné na takovou úvěrovou smlouvu, o jakou se jedná v původním řízení, která byla uzavřena před vyhlášením tohoto rozsudku a před změnou vnitrostátní právní úpravy provedenou za účelem dosažení souladu s výkladem použitým v uvedeném rozsudku.

         (1)  Úř. věst. C 294, 20.8.2018..


title: Věc C-333/18: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato - Itálie) – Lombardi Srl v. Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl („Řízení o předběžné otázce – Přezkumná řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce – Směrnice 89/665/EHS – Žaloba na neplatnost proti rozhodnutí o zadání veřejné zakázky podaná uchazečem, jehož nabídka nebyla vybrána – Incidenční žaloba úspěšného uchazeče – Přípustnost hlavní žaloby v případě opodstatněnosti incidenční žaloby“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/26

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato - Itálie) – Lombardi Srl v. Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl
      (Věc C-333/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Přezkumná řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce - Směrnice 89/665/EHS - Žaloba na neplatnost proti rozhodnutí o zadání veřejné zakázky podaná uchazečem, jehož nabídka nebyla vybrána - Incidenční žaloba úspěšného uchazeče - Přípustnost hlavní žaloby v případě opodstatněnosti incidenční žaloby“)
      (2019/C 383/27)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Lombardi Srl

         Žalované: Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl

         za přítomnosti: Robertazzi Costruzioni Srl

         Výrok

      Článek 1 odst. 1 třetí pododstavec a odst. 3 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES ze dne 11. prosince 2007, musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby byla hlavní žaloba podaná uchazečem, který má zájem na získání určité zakázky a kterému v důsledku tvrzeného porušení unijního práva v oblasti veřejných zakázek či pravidel provádějících toto právo vznikla nebo hrozí škoda, a znějící na vyloučení jiného uchazeče prohlášena za nepřípustnou na základě vnitrostátních procesních pravidel nebo judikatury, které se týkají rozhodování o vzájemných vylučovacích žalobách, bez ohledu na počet účastníků zadávacího řízení a počet účastníků, kteří podali žalobu.

         (1)  Úř. věst. C 285, 13.8.2018.


title: Věc C-347/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Milano - Itálie) – Advokát Alessandro Salvoni v. Anna Maria Fiermonte („Řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v občanských věcech – Nařízení (EU) č. 1215/2012 – Článek 53 – Osvědčení o soudním rozhodnutí v občanských a obchodních věcech uvedené v příloze 1 – Pravomoci soudu původu – Ověření porušení pravidel pro určení příslušnosti u spotřebitelských smluv i bez návrhu“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/26

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Milano - Itálie) – Advokát Alessandro Salvoni v. Anna Maria Fiermonte
      (Věc C-347/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (EU) č. 1215/2012 - Článek 53 - Osvědčení o soudním rozhodnutí v občanských a obchodních věcech uvedené v příloze 1 - Pravomoci soudu původu - Ověření porušení pravidel pro určení příslušnosti u spotřebitelských smluv i bez návrhu“)
      (2019/C 383/28)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale di Milano

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Advokát Alessandro Salvoni

         Žalovaná: Anna Maria Fiermonte

         Výrok

      Článek 53 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, ve znění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/281 ze dne 26. listopadu 2014, ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby soud původu, který byl v případě pravomocného rozhodnutí požádán o vydání osvědčení podle tohoto článku 53, mohl i bez návrhu ověřit porušení ustanovení kapitoly II oddílu 4 tohoto nařízení s cílem informovat spotřebitele o případně zjištěném porušení a umožnit mu, aby učinil informované rozhodnutí ohledně možnosti využít opravný prostředek podle článku 45 uvedeného nařízení.

         (1)  Úř. věst. C 285, 13.8.2018.


title: Věc C-377/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Spetsializiran nakazatelen sad - Bulharsko) – trestní řízení proti AH, PB, CX, KM, PH („Řízení o předběžné otázce – Justiční spolupráce v trestních věcech – Směrnice (EU) 2016/343 – Článek 4 odst. 1 – Presumpce neviny – Označování na veřejnosti za vinného – Dohoda státního zástupce s pachatelem trestného činu – Vnitrostátní judikatura, podle níž se uvádí totožnost obviněných osob, které takovou dohodu neuzavřely – Listina základních práv – Článek 48“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/27

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Spetsializiran nakazatelen sad - Bulharsko) – trestní řízení proti AH, PB, CX, KM, PH
      (Věc C-377/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Justiční spolupráce v trestních věcech - Směrnice (EU) 2016/343 - Článek 4 odst. 1 - Presumpce neviny - Označování na veřejnosti za vinného - Dohoda státního zástupce s pachatelem trestného činu - Vnitrostátní judikatura, podle níž se uvádí totožnost obviněných osob, které takovou dohodu neuzavřely - Listina základních práv - Článek 48“)
      (2019/C 383/29)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Účastníci původního trestního řízení

      AH, PB, CX, KM, PH

         Výrok

      Článek 4 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/343 ze dne 9. března 2016, kterou se posilují některé aspekty presumpce neviny a práva být přítomen při trestním řízení před soudem, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby dohoda, v níž obviněný doznává svou vinu výměnou za snížení trestu a která musí být schválena vnitrostátním soudem, výslovně jmenovala jako spolupachatele dotčeného trestného činu nejen tuto osobu, ale i další obviněné, kteří svou vinu nedoznali a je proti nim vedeno samostatné trestní řízení, je-li jejich uvedení v této dohodě nezbytné ke kvalifikaci právní odpovědnosti osoby, která uvedenou dohodu uzavřela, a uvádí-li tato dohoda jasným způsobem, že tyto jiné osoby jsou stíhány v rámci samostatného trestního řízení a jejich vina nebyla zákonným způsobem prokázána.

         (1)  Úř. věst. C 294, 20.8.2018.


title: Věc C-383/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy Lublin-Wschód w Lublinie z siedzibą w Świdniku - Polsko) – Lexitor Sp. z o.o v. Spółdzielcza Kasa Oszczędnościowo - Kredytowa im. Franciszka Stefczyka, Santander Consumer Bank S.A., mBank S.A. („Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitelů – Smlouvy o spotřebitelském úvěru – Směrnice 2008/48/ES – Článek 16 odst. 1 – Předčasné splacení – Právo spotřebitele na snížení celkových nákladů úvěru, jež sestávají z úroku a nákladů za zbývající dobu platnosti smlouvy“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/28

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy Lublin-Wschód w Lublinie z siedzibą w Świdniku - Polsko) – Lexitor Sp. z o.o v. Spółdzielcza Kasa Oszczędnościowo - Kredytowa im. Franciszka Stefczyka, Santander Consumer Bank S.A., mBank S.A.
      (Věc C-383/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitelů - Smlouvy o spotřebitelském úvěru - Směrnice 2008/48/ES - Článek 16 odst. 1 - Předčasné splacení - Právo spotřebitele na snížení celkových nákladů úvěru, jež sestávají z úroku a nákladů za zbývající dobu platnosti smlouvy“)
      (2019/C 383/30)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Rejonowy Lublin-Wschód w Lublinie z siedzibą w Świdniku

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Lexitor Sp. z o.o

         Žalované: Spółdzielcza Kasa Oszczędnościowo - Kredytowa im. Franciszka Stefczyka, Santander Consumer Bank S.A., mBank S.A.

         Výrok

      Článek 16 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že právo spotřebitele na snížení celkových nákladů úvěru v případě předčasného splacení úvěru zahrnuje všechny náklady, které nese spotřebitel.

         (1)  Úř. věst. C 294, 20.8.2018.


title: Věc C-397/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona - Španělsko) – DW v. Nobel Plastiques Ibérica SA („Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Směrnice 2000/78/ES – Rovné zacházení v zaměstnání a povolání – Článek 2 odst. 2 písm. b) bod ii) a článek 5 – Zákaz jakékoliv diskriminace na základě zdravotního postižení – Pracovník mimořádně citlivý na pracovní rizika ve smyslu vnitrostátního práva – Existence „zdravotního postižení“ – Propuštění z objektivních důvodů na základě kritérií produktivity, mnohostrannosti uplatnění na pracovních místech podniku a nepřítomnosti v práci – Zvláštní znevýhodnění osob se zdravotním postižením – Nepřímá diskriminace – Přiměřené uspořádání – Osoba, která není kvalifikovaná, schopná ani není k dispozici, aby plnila základní funkce spojené s daným pracovním místem“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/29

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona - Španělsko) – DW v. Nobel Plastiques Ibérica SA
      (Věc C-397/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 2000/78/ES - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Článek 2 odst. 2 písm. b) bod ii) a článek 5 - Zákaz jakékoliv diskriminace na základě zdravotního postižení - Pracovník mimořádně citlivý na pracovní rizika ve smyslu vnitrostátního práva - Existence „zdravotního postižení“ - Propuštění z objektivních důvodů na základě kritérií produktivity, mnohostrannosti uplatnění na pracovních místech podniku a nepřítomnosti v práci - Zvláštní znevýhodnění osob se zdravotním postižením - Nepřímá diskriminace - Přiměřené uspořádání - Osoba, která není kvalifikovaná, schopná ani není k dispozici, aby plnila základní funkce spojené s daným pracovním místem“)
      (2019/C 383/31)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: DW

         Žalovaná: Nobel Plastiques Ibérica SA

         za účasti: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa), Ministerio Fiscal

         Výrok

                  1)

                  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládána v tom smyslu, že zdravotní stav pracovníka, který byl uznán za mimořádně citlivého na pracovní rizika ve smyslu vnitrostátního práva, jenž tomuto pracovníkovi nedovoluje zastávat určitá pracovní místa, jelikož by to znamenalo riziko pro jeho zdraví nebo pro jiné osoby, spadá pod pojem „zdravotní postižení“ ve smyslu této směrnice pouze tehdy, pokud tento stav způsobuje omezení schopností vyplývající především z dlouhodobého fyzického, duševního nebo psychického postižení, které v interakci s různými překážkami může bránit plnému a účinnému zapojení dotčené osoby do profesního života na rovnoprávném základě s ostatními pracovníky. Je věcí vnitrostátního soudu ověřit, zda jsou ve věci v původním řízení tyto podmínky splněny.

                  2)

                  Článek 2 odst. 2 písm. b) bod ii) směrnice 2000/78 musí být vykládán v tom smyslu, že propuštění zdravotně postiženého pracovníka z „objektivních důvodů“ proto, že odpovídá kritériím výběru, která zohledňuje zaměstnavatel při určování osob, jež mají být propuštěny, a sice vykazuje produktivitu nižší, než je daný procentní podíl, menší mnohostrannost uplatnění na pracovních místech v podniku a vysokou míru nepřítomnosti v práci, představuje nepřímou diskriminaci na základě zdravotního postižení ve smyslu tohoto ustanovení, ledaže předtím zaměstnavatel tomuto pracovníkovi zajistil přiměřené uspořádání ve smyslu článku 5 uvedené směrnice, aby zaručil dodržení zásady rovného zacházení se zdravotně postiženými osobami, což musí ověřit vnitrostátní soud.

         (1)  Úř. věst. C 294, 20.8.2018.


title: Věc C-417/18: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus apygardos administracinis teismas - Litva) – AW, BV, CU, DT v. Lietuvos valstybė, zastoupený Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras a Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija („Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2002/22/ES – Univerzální služba a práva uživatelů týkající se sítí a služeb elektronických komunikací – Článek 26 odst. 5 – Jednotné evropské číslo tísňového volání – Poskytování informací o místě, kde se nachází volající“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/30

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus apygardos administracinis teismas - Litva) – AW, BV, CU, DT v. Lietuvos valstybė, zastoupený Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras a Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija
      (Věc C-417/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2002/22/ES - Univerzální služba a práva uživatelů týkající se sítí a služeb elektronických komunikací - Článek 26 odst. 5 - Jednotné evropské číslo tísňového volání - Poskytování informací o místě, kde se nachází volající“)
      (2019/C 383/32)
      Jednací jazyk: litevština

         Předkládající soud

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: AW, BV, CU, DT

         Žalovaný: Lietuvos valstybė, zastoupený Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba, Bendrasis pagalbos centras a Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

         Výrok

                  1)

                  Článek 26 odst. 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/136/ES ze dne 25. listopadu 2009, musí být vykládán v tom smyslu, že ukládá členským státům, pokud je to technicky proveditelné, povinnost zajistit, aby dotčené podniky bezplatně zpřístupnily orgánu vyřizujícímu tísňová volání na jednotné evropské číslo tísňového volání „112“ informace o tom, kde se volající nachází, a to jakmile je tomuto orgánu tísňové volání přepojeno, i v případě volání z mobilního telefonu bez SIM kary.

                  2)

                  Článek 26 odst. 5 směrnice 2002/22, ve znění směrnice 2009/136, musí být vykládán v tom smyslu, že ponechává členským státům prostor pro uvážení při vymezování kritérií týkajících se přesnosti a spolehlivosti informací o místě, kde se volající na jednotné evropské číslo tísňového volání „112“ nachází, přičemž je však třeba upřesnit, že kritéria, která členské státy vymezí, musí v mezích technické proveditelnosti zajistit natolik spolehlivé a přesné určení místa, kde se volající nachází, jak je to nezbytné k tomu, aby mu mohly tísňové služby užitečně přijít na pomoc, což přísluší posoudit předkládajícímu soudu.

                  3)

                  Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že pokud je v souladu s vnitrostátním právem členského státu existence nepřímé příčinné souvislosti mezi protiprávním jednáním vnitrostátních orgánů a újmou, kterou utrpěl jednotlivec, považována za dostatečnou pro vznik odpovědnosti státu, musí být taková nepřímá příčinná souvislost mezi porušením unijního práva přičitatelným tomuto členskému státu a škodou utrpěnou jednotlivcem rovněž považována za dostatečnou pro vznik odpovědnosti uvedeného členského státu za toto porušení unijního práva.

         (1)  Úř. věst. C 352, 1.10.2018.


title: Věc C-443/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. září 2019 – Evropská komise v. Italská republika („Nesplnění povinnosti státem – Rostlinolékařská ochrana rostlin – Směrnice 2000/29/ES – Ochrana proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Evropské unie a proti jejich rozšiřování na území Unie – Článek 16 odst. 1 a 3 – Prováděcí rozhodnutí (EU) 2015/789 – Opatření proti zavlékání organismu Xylella fastidiosa (Wells et al.) do Unie a proti jeho rozšiřování na území Unie – Článek 7 odst. 2 písm. c) – Opatření k izolaci výskytu – Povinnost neprodleně odstranit napadené rostliny ve 20 kilometrovém pásmu v rámci zamořené zóny – Článek 7 odst. 7 – Povinnost monitorování – Každoroční průzkumy – Článek 6 odst. 2, 7 a 9 – Eradikační opatření – Trvající a obecné neplnění povinnosti – Článek 4 odst. 3 SEU – Povinnost loajální spolupráce“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/31

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. září 2019 – Evropská komise v. Italská republika
      (Věc C-443/18) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Rostlinolékařská ochrana rostlin - Směrnice 2000/29/ES - Ochrana proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Evropské unie a proti jejich rozšiřování na území Unie - Článek 16 odst. 1 a 3 - Prováděcí rozhodnutí (EU) 2015/789 - Opatření proti zavlékání organismu Xylella fastidiosa (Wells et al.) do Unie a proti jeho rozšiřování na území Unie - Článek 7 odst. 2 písm. c) - Opatření k izolaci výskytu - Povinnost neprodleně odstranit napadené rostliny ve 20 kilometrovém pásmu v rámci zamořené zóny - Článek 7 odst. 7 - Povinnost monitorování - Každoroční průzkumy - Článek 6 odst. 2, 7 a 9 - Eradikační opatření - Trvající a obecné neplnění povinnosti - Článek 4 odst. 3 SEU - Povinnost loajální spolupráce“)
      (2019/C 383/33)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: B. Eggers a D. Bianchi, zmocněnci)

         Žalovaná: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s S. Fiorentinem a G. Casellim, avvocati dello Stato)

         Výrok

                  1)

                  Italská republika

                              —

                              tím, že v oblasti izolace výskytu nezajistila, aby byly neprodleně odstraněny alespoň všechny rostliny, o nichž bylo zjištěno, že jsou napadeny organismem Xylella fastidiosa, pokud se nacházejí v rámci zamořené zóny do vzdálenosti 20 km od hranice uvedené zamořené zóny se zbytkem území Unie, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 2 písm. c) prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/789 ze dne 18. května 2015 o opatřeních proti zavlékání organismu Xylella fastidiosa (Wells et al.) do Unie a proti jeho rozšiřování na území Unie, ve znění prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2016/764 ze dne 12. května 2016, a

                              —

                              tím, že v oblasti izolace výskytu nezajistila monitorování výskytu Xylella fastidiosa prostřednictvím každoročních průzkumů ve vhodných termínech během roku, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 7 tohoto prováděcího rozhodnutí.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Evropská komise a Italská republika ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 294, 20.8.2018.


title: Věc C-468/18: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Judecătoria Constanța - Rumunsko) – R v. P („Řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v občanských věcech – Příslušnost, uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech vyživovacích povinností – Nařízení (ES) č. 4/2009 – Článek 3 písm. a) a d) a článek 5 – Soud, kterému byly předloženy tři spojené věci týkající se rozvodu rodičů nezletilého dítěte, rodičovské zodpovědnosti a vyživovací povinnosti ve prospěch dítěte – Konstatování příslušnosti ve věci rozvodu a nepříslušnosti ve věci rodičovské zodpovědnosti – Příslušnost rozhodnout o návrhu na úpravu vyživovací povinnosti – Soud příslušný podle místa, kde má žalovaný obvyklé bydliště a před nímž se účastní řízení“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/32

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Judecătoria Constanța - Rumunsko) – R v. P
      (Věc C-468/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Příslušnost, uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech vyživovacích povinností - Nařízení (ES) č. 4/2009 - Článek 3 písm. a) a d) a článek 5 - Soud, kterému byly předloženy tři spojené věci týkající se rozvodu rodičů nezletilého dítěte, rodičovské zodpovědnosti a vyživovací povinnosti ve prospěch dítěte - Konstatování příslušnosti ve věci rozvodu a nepříslušnosti ve věci rodičovské zodpovědnosti - Příslušnost rozhodnout o návrhu na úpravu vyživovací povinnosti - Soud příslušný podle místa, kde má žalovaný obvyklé bydliště a před nímž se účastní řízení“)
      (2019/C 383/34)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Judecătoria Constanța

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: R

         Žalovaný: P

         Výrok

      Článek 3 písm. a) a d) a článek 5 nařízení Rady (ES) č. 4/2009 ze dne 18. prosince 2008 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a o spolupráci ve věcech vyživovacích povinností, musejí být vykládány v tom smyslu, že v případě, že je u soudu členského státu podán jeden návrh obsahující tři návrhová žádání, která se týkají rozvodu manželství rodičů nezletilého dítěte, rodičovské zodpovědnosti vůči tomuto dítěti a vyživovací povinnosti k tomuto dítěti, soud rozhodující o rozvodu, který se prohlásil za nepříslušný k rozhodování o návrhovém žádání týkajícím se rodičovské zodpovědnosti, je nicméně příslušný k rozhodnutí o návrhovém žádání týkajícím se vyživovací povinnosti vůči uvedenému dítěti, když je rovněž soudem místa, kde má odpůrce obvyklé bydliště, nebo soudem, před kterým se odpůrce účastní řízení, aniž namítá jeho nepříslušnost.

         (1)  Úř. věst. C 381, 22.10.2018.


title: Věc C-473/18: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Baden-Württemberg - Německo) – GP v. Bundesagentur für Arbeit, Familienkasse Baden-Württemberg West („Řízení o předběžné otázce – Sociální zabezpečení – Migrující pracovníci – Pravidla Evropské unie o přepočtu měn – Nařízení (ES) č. 987/2009 – Rozhodnutí správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. H3 – Výpočet vyrovnávacího doplatku rodinných přídavků, na nějž má nárok pracovník, který má bydliště v členském státě a pracuje ve Švýcarsku – Určení referenčního data směnného kursu“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/32

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Baden-Württemberg - Německo) – GP v. Bundesagentur für Arbeit, Familienkasse Baden-Württemberg West
      (Věc C-473/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení - Migrující pracovníci - Pravidla Evropské unie o přepočtu měn - Nařízení (ES) č. 987/2009 - Rozhodnutí správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. H3 - Výpočet vyrovnávacího doplatku rodinných přídavků, na nějž má nárok pracovník, který má bydliště v členském státě a pracuje ve Švýcarsku - Určení referenčního data směnného kursu“)
      (2019/C 383/35)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: GP

         Žalovaná: Bundesagentur für Arbeit, Familienkasse Baden-Württemberg West

         Výrok

                  1)

                  Pokud jde o měnový přepočet dávky na nezaopatřené dítě za účelem stanovení případné výše vyrovnávacího doplatku podle čl. 68 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 988/2009 ze dne 16. září 2009, nejsou použití a výklad článku 90 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení č. 883/2004, jakož i rozhodnutí správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení č. H3 ze dne 15. října 2009 o datu, ke kterému je třeba stanovit směnné kurzy podle článku 90 nařízení č. 987/2009, dotčeny skutečností, že tato dávka je vyplácena švýcarskou institucí ve švýcarských francích.

                  2)

                  Rozhodnutí č. H3 ze dne 15. října 2009 musí být vykládáno v tom smyslu, že při přepočtu měn přídavků na nezaopatřené dítě za účelem stanovení případné výše vyrovnávacího doplatku podle čl. 68 odst. 2 nařízení č. 883/2004, ve znění nařízení č. 988/2009, je použitelný odstavec 2 tohoto rozhodnutí.

                  3)

                  Odstavec 2 rozhodnutí č. H3 ze dne 15. října 2009 musí být vykládán v tom smyslu, že v takové situaci, jako je situace dotčená ve sporu v původním řízení, odkazuje pojem „den, kdy instituce provedla danou operaci“, ve smyslu tohoto ustanovení, na den, k němuž příslušná instituce státu zaměstnání provede platbu dotčené rodinné dávky.

         (1)  Úř. věst. C 427, 26.11.2018.


title: Věc C-540/18 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. září 2019 – HX v. Rada Evropské unie („Kasační opravný prostředek – Omezující opatření přijatá vůči Syrské arabské republice – Opatření směřující proti předním podnikatelům působícím v Sýrii – Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/33

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. září 2019 – HX v. Rada Evropské unie
      (Věc C-540/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Omezující opatření přijatá vůči Syrské arabské republice - Opatření směřující proti předním podnikatelům působícím v Sýrii - Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy“)
      (2019/C 383/36)
      Jednací jazyk: bulharština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: HX (zástupce: S. Koev, advokát)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: I. Gurov a A. Vitro, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  HX ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 408, 12.11.2018.


title: Věc C-541/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof - Německo) – AS v. Deutsches Patent- und Markenamt („Řízení o předběžné otázce – Ochranné známky – Směrnice 2008/95/ES – Článek 3 odst. 1 písm. b) – Rozlišovací způsobilost – Kritéria pro posouzení – Označení s mřížkou (hashtag)“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/34

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof - Německo) – AS v. Deutsches Patent- und Markenamt
      (Věc C-541/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochranné známky - Směrnice 2008/95/ES - Článek 3 odst. 1 písm. b) - Rozlišovací způsobilost - Kritéria pro posouzení - Označení s mřížkou (hashtag)“)
      (2019/C 383/37)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: AS

         Žalovaný: Deutsches Patent- und Markenamt

         Výrok

      Článek 3 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, musí být vykládán v tom smyslu, že rozlišovací způsobilost označení, jehož zápis jako ochranné známky je požadován, musí být zkoumána s přihlédnutím ke všem relevantním skutečnostem a okolnostem, včetně všech pravděpodobných způsobů užívání přihlášené ochranné známky. Posledně uvedené způsoby užívání odpovídají v případě neexistence jiných indicií způsobům užívání, které mohou být s ohledem na zvyklosti dotyčného hospodářského sektoru z praktického hlediska významné.

         (1)  Úř. věst. C 436, 3.12.2018.


title: Věc C-559/18: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Baden-Württemberg - Německo) – TDK-Lambda Germany GmbH v. Hauptzollamt Lörrach („Řízení o předběžné otázce – Nařízení (EHS) č. 2658/87 – Celní unie a společný celní sazebník – Sazební zařazení zboží – Kombinovaná nomenklatura – Podpoložka 85044030 – Statické měniče – Kritéria pro zařazení – Hlavní účel“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/35

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Baden-Württemberg - Německo) – TDK-Lambda Germany GmbH v. Hauptzollamt Lörrach
      (Věc C-559/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (EHS) č. 2658/87 - Celní unie a společný celní sazebník - Sazební zařazení zboží - Kombinovaná nomenklatura - Podpoložka 85044030 - Statické měniče - Kritéria pro zařazení - Hlavní účel“)
      (2019/C 383/38)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: TDK-Lambda Germany GmbH

         Žalovaný: Hauptzollamt Lörrach

         Výrok

      Podpoložka 85 044 030 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve zněních vyplývajících postupně z prováděcího nařízení Komise (EU) č. 927/2012 ze dne 9. října 2012 a z prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1001/2013 ze dne 4. října 2013, musí být vykládána v tom smyslu, že takové statické měniče, jako jsou ty, o které se jedná ve věci v původním řízení, lze do uvedené podpoložky zařadit jen tehdy, pokud je jejich hlavním účelem používání s „telekomunikačními přístroji nebo zařízeními pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkami“, ve smyslu této podpoložky, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

         (1)  Úř. věst. C 436, 3.12.2018.


title: Věc C-239/19: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 5. září 2019 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) - Spojené království] – Eli Lilly and Company v. Genentech Inc. („Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora – Dodatková ochranná osvědčení pro léčivé přípravky – Nařízení (ES) č. 469/2009 – Článek 3 písm. b) – Podmínky pro získání – Registrace – Registrace udělená třetí osobě – Zjevná nepřípustnost“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/35

      Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 5. září 2019 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) - Spojené království] – Eli Lilly and Company v. Genentech Inc.
      (Věc C-239/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Dodatková ochranná osvědčení pro léčivé přípravky - Nařízení (ES) č. 469/2009 - Článek 3 písm. b) - Podmínky pro získání - Registrace - Registrace udělená třetí osobě - Zjevná nepřípustnost“)
      (2019/C 383/39)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      High Court of Justice (Chancery Division)

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Eli Lilly and Company

         Žalovaná: Genentech Inc.

         Výrok

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce předložená rozhodnutím High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (patents court) [Vrchní soud (Anglie a Wales), Soud lorda kancléře (patentový soud), Spojené království] ze dne 4. března 2019 je zjevně nepřípustná.

         (1)  Úř. věst. C 172, 20.5.2019.


title: Věc C-71/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. ledna 2019 João Miguel Barata proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 20. listopadu 2018 ve věci T-854/16, Barata v. Parlament

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/36

      Kasační opravný prostředek podaný dne 30. ledna 2019 João Miguel Barata proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 20. listopadu 2018 ve věci T-854/16, Barata v. Parlament
      (Věc C-71/19 P)
      (2019/C 383/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: João Miguel Barata (zástupci: G. Pandey a D. Rovetta, advokáti, a J. Grayston, Solicitor)

         Další účastník řízení: Evropský parlament
      Usnesením ze dne 26. září 2019 the Soudní dvůr (devátý senát) rozhodl, že se kasační opravný prostředek zčásti odmítá jako zjevně nepřípustný a zčásti zamítá jako zjevně neopodstatněný a že João Miguel Barata ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-185/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Arbitral de pe lângă Asociația de arbitraj de pe lângă Baroul Cluj (Rumunsko) dne 25. února 2019 – KE v. LF

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/36

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Arbitral de pe lângă Asociația de arbitraj de pe lângă Baroul Cluj (Rumunsko) dne 25. února 2019 – KE v. LF
      (Věc C-185/19)
      (2019/C 383/41)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Tribunalul Arbitral de pe lângă Asociația de arbitraj de pe lângă Baroul Cluj

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: KE

         Žalovaný: LF
      Usnesením ze dne 24. září 2019 prohlásil Soudní dvůr (sedmý senát) žádost o rozhodnutí o předběžné otázce za zjevně nepřípustnou a prohlásil se zjevně nepříslušným k rozhodnutí o této žádosti.


title: Věc C-412/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. května 2019 Xianhao Pan proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 21. března 2019 ve věci T-777/17, Pan v. EUIPO - Entertainment One UK (TOBBIA)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/37

      Kasační opravný prostředek podaný dne 27. května 2019 Xianhao Pan proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 21. března 2019 ve věci T-777/17, Pan v. EUIPO - Entertainment One UK (TOBBIA)
      (Věc C-412/19 P)
      (2019/C 383/42)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Xianhao Pan (zástupce: M. Oliva, avvocato)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Entertainment One UK Ltd
      Usnesením ze dne 12. července 2019 místopředseda Soudního dvora rozhodl, že se kasační opravný prostředek odmítá jako nepřípustný.


title: Věc C-460/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. června 2019 společností Stada Arzneimittel AG proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 4. dubna 2019 ve věci T-804/17, Stada Arzneimittel AG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/37

      Kasační opravný prostředek podaný dne 14. června 2019 společností Stada Arzneimittel AG proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 4. dubna 2019 ve věci T-804/17, Stada Arzneimittel AG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      (Věc C-460/19 P)
      (2019/C 383/43)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Stada Arzneimittel AG (zástupci: A. K. Marx, R. Kaase, J.-C. Plate, advokáti)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      Usnesením ze dne 1. října 2019 Soudní dvůr Evropské unie (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) neuznal kasační opravný prostředek přijatelným a rozhodl, že navrhovatelka ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-541/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 16. července 2019 – XW v. Eurowings GmbH

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/38

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 16. července 2019 – XW v. Eurowings GmbH
      (Věc C-541/19)
      (2019/C 383/44)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Hamburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: XW

         Žalovaná: Eurowings GmbH

         Předběžná otázka

      Je základem pro výpočet náhrady podle článku 7 nařízení (ES) č. 261/2004 (1) celková trasa letu i tehdy, pokud má cestující v cílovém místě určení zpoždění o tři hodiny a více až z důvodu zpoždění/zrušení navazujícího letu, avšak s počátečním letem přistál včas, oba lety byly uskutečněny různými leteckými dopravci a lety byly objednány společně?

         (1)  Úř. věst. 2004, L 46, s. 1.


title: Věc C-542/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 16. července 2019 – YX v. Eurowings GmbH

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/38

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 16. července 2019 – YX v. Eurowings GmbH
      (Věc C-542/19)
      (2019/C 383/45)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Hamburg

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: YX

         Žalovaná: Eurowings GmbH

         Předběžná otázka

      Je základem pro výpočet náhrady podle článku 7 nařízení (ES) č. 261/2004 (1) celková trasa letu i tehdy, pokud má cestující v cílovém místě určení zpoždění o tři hodiny a více až z důvodu zpoždění/zrušení navazujícího letu, avšak s počátečním letem přistál včas, oba lety byly uskutečněny různými leteckými dopravci a lety byly objednány společně?

         (1)  Úř. věst. 2004, L 46, s. 1.


title: Věc C-574/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 29. července 2019 – PL v. Deutsche Lufthansa AG

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/39

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 29. července 2019 – PL v. Deutsche Lufthansa AG
      (Věc C-574/19)
      (2019/C 383/46)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Hamburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: PL

         Žalovaná: Deutsche Lufthansa AG
      Věc byla usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 23. září 2019 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.


title: Věc C-584/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgerichts für Strafsachen Wien (Rakousko) dne 2. srpna 2019 – trestní řízení proti A***** a dalším neznámým pachatelům

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/40

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgerichts für Strafsachen Wien (Rakousko) dne 2. srpna 2019 – trestní řízení proti A***** a dalším neznámým pachatelům
      (Věc C-584/19)
      (2019/C 383/48)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesgerichts für Strafsachen Wien

         Účastníci původního trestního řízení

         Žalobce: Staatsanwaltschaft Wien

         Obvinění: A***** a další neznámí pachatelé

         Další účastník řízení: Staatsanwaltschaft Hamburg

         Předběžná otázka

      Musí být pojmy „justiční orgán“ ve smyslu čl. 1 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/41/EU (1) ze dne 3. dubna 2014 o evropském vyšetřovacím příkazu v trestních věcech a „státní zástupce“ ve smyslu čl. 2 písm. c) bodu i) uvedené směrnice vykládány v tom smyslu, že se vztahují i na státní zastupitelství členského státu, která jsou vystavena riziku, že při přijímání rozhodnutí o vydání evropského vyšetřovacího příkazu budou přímo či nepřímo podléhat individuálním příkazům nebo pokynům ze strany orgánů výkonné moci, jakým je například zemský ministr spravedlnost v Hamburku?

         (1)  Úř. věst. 2014, L 130, s. 1.


title: Věc C-597/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Ondernemingsrechtbank Antwerpen (Belgie) dne 6. srpna 2019 – M.I.C.M. Mircom International Content Management & Consulting Limited v. Telenet BVBA

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/41

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Ondernemingsrechtbank Antwerpen (Belgie) dne 6. srpna 2019 – M.I.C.M. Mircom International Content Management & Consulting Limited v. Telenet BVBA
      (Věc C-597/19)
      (2019/C 383/49)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Ondernemingsrechtbank Antwerpen

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: M.I.C.M. Mircom International Content Management & Consulting Limited

         Žalovaná: Telenet BVBA

         Předběžné otázky

                  1)

                              a)

                              Musí být stažení souboru prostřednictvím sítě peer-to-peer a současné poskytnutí částí tohoto souboru („pieces“) (v poměru k celku dosud velmi fragmentárních) k nahrání („seed“) považováno za sdělování veřejnosti ve smyslu čl. 3 odst. 1 směrnice 2001/29 (1), ačkoliv tyto jednotlivé části („pieces“) jsou jako takové nepoužitelné?
                              Pokud ano:

                              b)

                              Existuje hranice de minimis, od níž by nahrávání („seed“) těchto částí („pieces“) představovalo sdělování veřejnosti?

                              c)

                              Je relevantní okolnost, že toto nahrávání („seed“) může probíhat automaticky [v důsledku nastavení „Torrent-Clients“ (torrentový klient)], a tedy aniž by si toho uživatel všiml?

                  2)

                              a)

                              Může osoba, která je smluvní držitelkou autorských práv (nebo práv s ním souvisejících), tato práva však sama nevyužívá, nýbrž pouze uplatňuje nároky na náhradu škody od domnělých porušovatelů – jejíž obchodní model tak závisí na existenci produktového pirátství, nikoliv na jeho potírání - využívat stejná práva, která kapitola II směrnice 2004/48 (2) přiznává autorům nebo držitelům licence, kteří využívají autorská práva obvyklým způsobem?

                              b)

                              Jakým způsobem mohl držitel licence v tomto případě utrpět „újmu“ (ve smyslu článek 13 směrnice 2004/48) porušením práva?

                  3)

                  Jsou konkrétní okolnosti uvedené v první a druhé otázce relevantní v rámci zvažování zájmů mezi prosazováním práv duševního vlastnictví na straně jedné a práv a svobod zaručených Listinou, jako je respektování soukromého života a ochrana osobních údajů, na straně druhé, zejména v rámci přezkumu přiměřenosti?

                  4)

                  Je systematická registrace a obecné další zpracování IP adres „roje“ nahrávajících („seeders“) (držitelem licence samotným a jím pověřenou třetí osobou) za všech těchto okolností odůvodněné podle obecného nařízení o ochraně osobních údajů (3), konkrétně podle jeho čl. 6 odst. 1 písm. f), odůvodněné?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti. (Úř. věst. 2001, L 167, s. 10).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví. (Úř. věst. 2004, L 157, s. 45).

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. 2016, L 119, s. 1).


title: Věc C-620/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 20. srpna 2019 – Land Nordrhein-Westfalen v. D.-H. T. jednající jako konkursní správce majetku společnosti J & S Service UG

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/43

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 20. srpna 2019 – Land Nordrhein-Westfalen v. D.-H. T. jednající jako konkursní správce majetku společnosti J & S Service UG
      (Věc C-620/19)
      (2019/C 383/51)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel v řízení o opravném prostředku „Revision“: Land Nordrhein-Westfalen (Spolková země Severní Porýní-Vestfálsko)

         Odpůrce v řízení o opravném prostředku „Revision“: D.-H. T. jednající jako konkursní správce majetku společnosti J & S Service UG

         Zúčastněný: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Předběžné otázky

                  1.

                  Slouží čl. 23 odst. 1 písm. j) nařízení (EU) 2016/679 (1) také ochraně zájmů finančních úřadů?

                  2.

                  Pokud ano, zahrnuje formulace „vymáhání občanskoprávních nároků“ také obranu finančního úřadu vůči občanskoprávním nárokům a musí být tyto nároky již uplatněny?

                  3.

                  Umožňuje ustanovení čl. 23 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) 2016/679 upravující ochranu důležitého finančního zájmu členského státu v daňové oblasti omezení práva na přístup k údajům podle článku 15 nařízení (EU) 2016/679 pro účely obrany občanskoprávních nároků z odpůrčí žaloby podané v úpadkovém řízení proti finančnímu úřadu?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. 2016, L 119, s. 1).


title: Věc C-625/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 22. srpna 2019 – Openbaar Ministerie v. XD

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/44

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 22. srpna 2019 – Openbaar Ministerie v. XD
      (Věc C-625/19)
      (2019/C 383/52)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Rechtbank Amsterdam

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Openbaar Ministerie

         Odpůrce: XD

         Předběžná otázka

      Je třeba státního zástupce, který se účastní výkonu spravedlnosti ve vystavujícím členském státě, který jedná nezávisle při výkonu svých funkcí souvisejících přímo s vydáním evropského zatýkacího přezkumu a který vydal EZR, považovat za „vystavující justiční orgán“ ve smyslu čl. 6 odst. 1 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV (1), pokud soudce ve vystavujícím členském státě přezkoumal podmínky pro vydání EZR a zejména jejich přiměřenost před skutečným rozhodnutím tohoto státního zástupce o vydání EZR?

         (1)  Rámcové rozhodnutí Rady ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy. (Úř. věst. L 190, 18.7.2002, s. 1).


title: Věc C-626/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 22. srpna 2019 – Openbaar Ministerie v. YC

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/44

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 22. srpna 2019 – Openbaar Ministerie v. YC
      (Věc C-626/19)
      (2019/C 383/53)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Rechtbank Amsterdam

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Openbaar Ministerie

         Odpůrce: YC

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je třeba státního zástupce, který se účastní výkonu spravedlnosti ve vystavujícím členském státě, který jedná nezávisle při výkonu svých funkcí souvisejících přímo s vydáním evropského zatýkacího přezkumu a který vydal EZR, považovat za vystavující justiční orgán ve smyslu čl. 6 odst. 1 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV (1), pokud soudce ve vystavujícím členském státě přezkoumal podmínky pro vydání EZR a zejména jejich přiměřenost před skutečným rozhodnutím tohoto státního zástupce o vydání EZR?

                  2)

                  V případě záporné odpovědi na tuto otázku: Je splněna podmínka, že rozhodnutí státního zástupce o vydání o EZR a zejména jeho přiměřenost musí být ve smyslu bodu 75 rozsudku Soudního dvora ze dne 27. května 2019 (EU:C:2019:456) přezkoumatelné takovým způsobem, který v plném rozsahu splňuje požadavky účinné soudní ochrany, pokud vyžádaná osoba po jejím skutečném předání může podat návrh na zahájení řízení, v němž může být před soudcem ve vystavujícím členském státě uplatněna neplatnost EZR a tento soudce mimo jiné přezkoumá přiměřenost rozhodnutí o vydání EZR?

         (1)  Rámcové rozhodnutí Rady ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy. (Úř. věst. L 190, 18.7.2002, s. 1).


title: Věc C-627/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 22. srpna 2019 – Openbaar Ministerie v. ZB

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/45

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 22. srpna 2019 – Openbaar Ministerie v. ZB
      (Věc C-627/19)
      (2019/C 383/54)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Rechtbank Amsterdam

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Openbaar Ministerie

         Odpůrce: ZB

         Předběžná otázka

      Pokud je cílem EZR výkon trestu odnětí svobody, který byl uložen vykonatelným rozhodnutím soudce nebo soudu, zatímco EZR vydal státní zástupce, který se účastní výkonu spravedlnosti ve vystavujícím členském státě a je zajištěno, že při výkonu svých funkcí souvisejících přímo s vydáním evropského zatýkacího přezkumu jedná nezávisle, platí rovněž podmínka, aby proti rozhodnutí o vydání EZR – zejména jeho přiměřenosti – muselo být možné podat opravný prostředek, který splňuje v plném rozsahu požadavky účinné soudní ochrany?


title: Věc C-630/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalsko) dne 23. srpna 2019 – PAGE International L.da v. Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/46

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalsko) dne 23. srpna 2019 – PAGE International L.da v. Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Věc C-630/19)
      (2019/C 383/55)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: PAGE International L.da

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 168 písm. a) a článek 176 směrnice Rady 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (dále jen „směrnice o DPH“), jakož i zásady neutrality DPH a proporcionality vykládány v tom smyslu, že umožňují, aby portugalský zákonodárce omezil, v čl. 21 odst. 1 písm. d) a odst. 2 písm. d) Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado (zákon o dani z přidané hodnoty) [omissis], nárok na odpočet DPH odvedené za výdaje na stravování na 50 %, přestože osoba povinná k dani prokáže, že veškeré tyto výdaje byly v celém rozsahu použity na výkon její zdanitelné hospodářské činnosti?

         (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


title: Věc C-636/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Centrale Raad van Beroep (Nizozemsko) dne 26. srpna 2019 – Y v. CAK

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/46

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Centrale Raad van Beroep (Nizozemsko) dne 26. srpna 2019 – Y v. CAK
      (Věc C-636/19)
      (2019/C 383/56)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Centrale Raad van Beroep

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Y

         Odpůrce: CAK

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být směrnice 2011/24/EU (1) vykládána v tom smyslu, že se osoby uvedené v článku 24 nařízení (ES) č. 883/2004 (2), které jsou ve státě bydliště příjemci věcných dávek na účet Nizozemska, nejsou však v Nizozemsku pojištěny v rámci zákonného zdravotního pojištění, mohou ohledně náhrady nákladů souvisejících s poskytnutou zdravotní péčí odvolávat přímo na tuto směrnici?
                  V případě záporné odpovědi:

                  2)

                  Vyplývá z článku 56 SFEU, že v takové situaci, jako je situace v projednávané věci, představuje odmítnutí náhrady nákladů na zdravotní péči poskytnutou v jiném členském státě než je stát bydliště nebo stát, který je povinen vyplácet důchod, neodůvodněné omezení volného pohybu služeb?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU ze dne 9. března 2011 o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči (Úř. věst. 2011, L 88, s. 45).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. 2004, L 166, s. 1).


title: Věc C-666/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. září 2019 společností Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 28. června 2019 ve věci T-741/16, Changmao Biochemical Engineering v. Komise

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/47

      Kasační opravný prostředek podaný dne 9. září 2019 společností Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 28. června 2019 ve věci T-741/16, Changmao Biochemical Engineering v. Komise
      (Věc C-666/19 P)
      (2019/C 383/57)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (zástupce: K. Adamantopoulos a P. Billiet, avocats)

         Další účastníci řízení: Evropská komise a Hyet Sweet

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 28. června 2019 ve věci T-741/16 v plném rozsahu,

                  —

                  vyhověl návrhovým žádáním předneseným navrhovatelkou v žalobě před Tribunálem a zrušil napadené nařízení (1) v rozsahu, v němž se týká navrhovatelky, v souladu s článkem 61 statutu Soudního dvora, a

                  —

                  uložil žalované a vedlejší účastnici v řízení před Tribunálem náhradu nákladů vynaložených navrhovatelkou v rámci kasačního opravného prostředku, jakož i v rámci řízení před Tribunálem ve věci T-741/16.

            Podpůrně navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  vrátil věc Tribunálu, aby rozhodl o druhé části prvního žalobního důvodu,

                  —

                  ještě podpůrněji, vrátil věc Tribunálu, aby rozhodl o jakémkoliv jiném žalobním důvodu navrhovatelky v rozsahu, v němž to stav řízení odůvodní, a

                  —

                  rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelka uplatňuje na podporu svého kasačního opravného prostředku pět důvodů.
      První důvod kasačního opravného prostředku: konstatování Tribunálu v bodech 54, 64 až 67, 69 a 70, 78 až 80, 87, 93, 97 a 98 napadeného rozsudku, podle nichž nebylo účetnictví navrhovatelky vedeno podle mezinárodních účetních standardů („IAS“) a porušuje tak čl. 2 odst. 7 písm. c) druhou odrážku základního nařízení (2), jsou stižena zjevnými pochybeními při uplatňování práva a zkreslují skutečnosti. Mimoto se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že odmítl zkoumat argument navrhovatelky založený na čl. 2 odst. 7 písm. c) třetí odrážce základního nařízení.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku: konstatování Tribunálu v bodech 113, 115 až 118, 125, 126 a 128 až 130 napadeného rozsudku, podle nichž Komise neporušila čl. 2 odst. 7 písm. a), čl. 6 odst. 8 a čl. 9 odst. 4 základního nařízení, jakož i svou povinnost řádné péče a řádné správy tím, že opomenula vyžádat si a přezkoumat podrobný seznam vývozů výrobce z obdobné země, jsou stižena zjevnými pochybeními při uplatňování práva a zkreslují skutečnosti.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku: konstatování Tribunálu v bodech 141 až 144, 152, 153 a 155 až 162 napadeného rozsudku, podle nichž Komise neporušila čl. 2 odst. 10 a čl. 9 odst. 4 základního nařízení, čl. 2 odst. 4 antidumpingové dohody WTO, jakož i svou povinnost řádné péče a zásadu řádné správy tím, že odmítla upravit běžnou hodnotu a vývozní cenu navrhovatelky pro účely výpočtu dumpingové marže, jsou stižena zjevnými pochybeními při uplatňování práva a zkreslují skutečnosti.
      Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: konstatování Tribunálu v bodech 148 a 150 napadeného rozsudku, podle nichž Komise neporušila čl. 3 odst. 2 a 3 a čl. 9 odst. 4 základního nařízení, zásadu řádné správy a svou povinnost řádné péče tím, že neupravila úroveň cen výrobců v Unii, která nepůsobí újmu, na základě rozdílů v doplňkových službách, nákladech na balení a poplatků za patenty a know-how placených výrobním odvětvím Unie, jsou stižena zjevnými pochybeními při uplatňování práva a zkreslují skutečnosti.
      Pátý důvod kasačního opravného prostředku: konstatování Tribunálu v bodech 189 až 191, 194, 200, 201 a 203 až 206 napadeného rozsudku, podle nichž Komise neporušila čl. 2 odst. 7 písm. a), čl. 2 odst. 10, čl. 3 odst. 2, 3 a 5, čl. 6 odst. 8 a čl. 9 odst. 4 základního nařízení, zásadu řádné správy a svou povinnost řádné péče tím, že nedbala na to, aby náklady vynaložené výrobním odvětvím Unie za suroviny pocházející od jeho dodavatele ve spojení byly stanoveny na základě tržních podmínek, aniž by vyžadovala vyplnění dotazníku dodavatelem ve spojení, jsou stižena zjevnými pochybeními při uplatňování práva a zkreslují skutečnosti.

         (1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1247 ze dne 28. července 2016 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla z dovozu aspartamu pocházejícího z Čínské lidové republiky (Úř. věst. 2016, L 204, s. 92).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. 2016, L 176, s. 21).


title: Věc C-669/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. září 2019 BP proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 11. července 2019 ve věci T-838/16, BP v. Agentura Evropské unie pro základní práva

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/48

      Kasační opravný prostředek podaný dne 9. září 2019 BP proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 11. července 2019 ve věci T-838/16, BP v. Agentura Evropské unie pro základní práva
      (Věc C-669/19 P)
      (2019/C 383/58)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): BP (zástupkyně: E. Lazar, advokátka)

         Další účastnice řízení: Agentura Evropské unie pro základní práva (FRA)

         Návrhová žádání

      Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil body 1, 3 a 4 výroku napadeného rozsudku, a v důsledku toho

                  —

                  přiznal navrhovatelce přiměřenou náhradu utrpěné morální a majetkové újmy;

                  —

                  přiznal navrhovatelce přiměřenou náhradu za důsledky pomlouvačných prohlášení, která vůči ní učinila FRA, a za poškození její profesní a osobní dobré pověsti;

                  —

                  uložil FRA náhradu nákladů řízení v prvním stupni i řízení o kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  1)

                  První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení přípustnosti nového důvodu a důkazů předložených podle článku 85 jednacího řádu; z porušení práva být vyslechnut; z neexistence spravedlivého procesu, z porušení zásady účinné právní ochrany, která je stanovena v článku 47 Listiny základních práv Evropské unie; z omezení práv a porušení článku 52 Listiny základních práv Evropské unie.

                  2)

                  Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení bodů 112, 115 až 117, 126, 140 až 142 žaloby navrhovatelky na náhradu škody způsobené údajným porušením čl. 2 odst. 3 nařízení 1049/2001 (1), porušením článku 8 EÚLP a porušením bodů 63 až 65 rozsudku ve věci Bavarian Lager (2); z porušení povinnosti uvést odůvodnění, pokud jde o původní částečné zpřístupnění erga omnes a následné úplné zpřístupnění osobních údajů navrhovatelky; z porušení právní rovnováhy zavedené unijním normotvůrcem mezi nařízením 1049/2001 a nařízením 45/2001 (3); a z porušení rozsudku ve věci Bavarian Lager.

                  3)

                  Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení článků 134 a 135 jednacího řádu a porušení povinnosti uvést odůvodnění, z porušení judikatury týkající se nákladů řízení; z omezení práv a z porušení článku 52 Listiny základních práv Evropské unie.

                  4)

                  Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení článku 66 jednacího řádu; zamítnutí žádosti o nezveřejnění některých citlivých údajů v rozsudku T-838/16; následného nepřiměřeného rozsahu rozsudku; jakož i z protiprávního složení pátého senátu bez možnosti rozšíření senátu nebo účinného hlasování.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43).

         (2)  Rozsudek ze dne 29. června 2010. Komise v. Bavarian Lager (C-28/08 P, ECLI:EU:C:2010:378).

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. 2001, L 8, s. 1).


title: Věc C-697/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2019 Sony Corporation, Sony Electronics, Inc proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. července 2019 ve věci T-762/15, Sony a Sony Electronics v. Komise

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/49

      Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2019 Sony Corporation, Sony Electronics, Inc proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. července 2019 ve věci T-762/15, Sony a Sony Electronics v. Komise
      (Věc C-697/19 P)
      (2019/C 383/59)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Sony Corporation, Sony Electronics, Inc (dále jen „Sony“ nebo „navrhovatelky“) (zástupci: N. Levy, avocat, R. Snelders, avocat, E.M. Kelly, Solicitor)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek;

                  —

                  vyhověl návrhovým žádáním uplatněným v prvním stupni;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení včetně nákladů vynaložených v řízení v prvním stupni.

            Podpůrně, pokud by stav řízení nedovoloval ve věci rozhodnout, navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  vrátil věc Tribunálu;

                  —

                  rozhodl, že o nákladech vynaložených v řízení v prvním stupni a v řízení o kasačním opravném prostředku se rozhodne později.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu kasačního opravného prostředku se navrhovatelky dovolávají čtyř důvodů.
      První důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál pochybil, pokud nahradil odůvodnění předmětného rozhodnutí [rozhodnutí Komise ve věci AT.39639 – Optické diskové jednotky C(2015) 7135 final] vlastním odůvodněním.

                  —

                  Rozhodnutí bylo založeno na zjištění, že se navrhovatelky podílely na „několika samostatných protiprávních jednáních“, které bylo možno považovat za jediné a trvající protiprávní jednání. Tribunál připustil, že ne všechny individuální kontakty uvedené v rozhodnutí byly prokázány.

                  —

                  Neprokázané kontakty nemohou představovat porušení čl. 101 odst. 1 SFEU. Tribunál nicméně potvrdil závěr učiněný v rozhodnutí týkající se jediného a trvajícího protiprávního jednání, a to na základě těchto neprokázaných kontaktů tvořících část „souboru důkazů“, ze kterých Komise mohla vycházet. Tím, že Tribunál nahradil odůvodnění rozhodnutí vlastním odůvodněním, dopustil se nesprávného právního posouzení.

            Druhý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, pokud potvrdil závěr o účasti na jediném a trvajícím protiprávním jednání po uvedenou dobu, a to na základě menšího počtu kontaktů, než bylo vymezeno v rozhodnutí.

                  —

                  Tribunál nesprávně rozhodl, že se Sony trvajícím způsobem podílela na údajném protiprávním jednání v období od 23. srpna 2004 do 15. září 2006, a to i přesto, že připustil, že pro přibližně osmiměsíční období Komise neprokázala žádné protisoutěžní kontakty, na kterých by se Sony podílela.

                  —

                  Odůvodnění Tribunálu je vnitřně rozporné, jelikož tento soud na jedné straně připustil, že po dobu více než šesti měsíců nedocházelo k žádným prokázaným kontaktům, na kterých by se Sony podílela, ale na druhé straně konstatoval, že se tyto kontakty uskutečňovaly každé „dva nebo tři měsíce“.

            Třetí důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, pokud posoudil jediné trvající protiprávní jednání tak, že je nutně tvořeno souborem samostatných protiprávních jednání.

                  —

                  Tribunál nekonstatoval, že Komise porušila právo Sony na obhajobu, ačkoliv v rozhodnutí uvedla – aniž to předtím zmínila v oznámení námitek – že tvrzené jednání nepředstavuje jediné a trvající protiprávní jednání, nýbrž několik samostatných protiprávních jednání.

                  —

                  Tribunál nesprávně konstatoval, že Komise přiměřeně odůvodnila svůj závěr, že se Sony dopustila několika samostatných protiprávních jednání.

            Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, porušil zásady rovného zacházení a proporcionality a nedodržel povinnost uvést odůvodnění, jelikož potvrdil pokutu uloženou Sony na základě stejných příjmů, jaké tvořily základ pro samostatnou pokutu uloženou Lite-On.

                  —

                  Tribunál porušil zásadu vyplývající z pokynů pro výpočet pokut, podle které by hodnota prodejů měla „odrážet hospodářský význam protiprávního jednání“ a „relativní podíl každého podniku na protiprávním jednání“, a dále porušil zásady rovného zacházení a proporcionality.

                  —

                  Tribunál porušil povinnost uvést odůvodnění, jelikož se řádně nevypořádal s argumentem, že dvojím započtením vzrostl hospodářský význam protiprávního jednání.

                  —

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když odmítl argument navrhovatelek, že Komise nezdůvodnila, proč se odchýlila od svojí ustálené praxe.