title: Spojené věci T-427/10 a T-576/10 a T-439/12: Usnesení Tribunálu ze dne 25. listopadu 2014 – Trefilerias Quijano v. Komise („Žaloba na neplatnost – Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Evropský trh s předpínací ocelí – Určování cen, rozdělení trhu a výměna citlivých obchodních informací – Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU – Rozhodnutí, kterým se mění původní rozhodnutí bez dopadu na výši pokut uložených žalobkyni – Nedostatek aktivní legitimace – Zjevná částečná nepřípustnost“)

text:
               2.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/31

      Usnesení Tribunálu ze dne 25. listopadu 2014 – Trefilerias Quijano v. Komise
      (Spojené věci T-427/10 a T-576/10 a T-439/12) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh s předpínací ocelí - Určování cen, rozdělení trhu a výměna citlivých obchodních informací - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU - Rozhodnutí, kterým se mění původní rozhodnutí bez dopadu na výši pokut uložených žalobkyni - Nedostatek aktivní legitimace - Zjevná částečná nepřípustnost“)
      (2015/C 073/41)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Trefilerías Quijano, SA (Los Corrales de Buelna, Španělsko) (zástupci: ve věcech T-427/10 a T-576/10, F. González Díaz a A. Tresandi Blanco, a ve věcech T-439/12, původně F. González Díaz a P. Herrero Prieto, poté F. González Díaz a A. Tresandi Blanco, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a V. Bottka, jakož i ve věci T-439/12, C. Urraca Caviedes, zmocněnci, ve spolupráci s L. Ortiz Blanco, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení a změnu rozhodnutí Komise C (2010) 4387 final ze dne 30. června 2010 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38344 – Předpínací ocel) ve věci kartelové dohody na evropském trhu s předpínací ocelí) změněného rozhodnutím Komise C (2010) 6676 final ze dne 30. září 2010 a rozhodnutím Komise C (2011) 2269 final ze dne 4. dubna 2011, jakož i dopisu generálního ředitele Komise pro otázky hospodářské soutěže COMP/G2/DVE/nvz/79465 ze dne 25. července 2012.

         Výrok

                  1)

                  Ve věci T-427/10 se návrhová žádání znějící na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2010) 6676 final ze dne 30. září 2010, kterým se mění rozhodnutí Komise C (2010) 4387 final ze dne 30. června 2010, v řízení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (EHP) (věc COMP/38344 – Předpínací ocel) odmítají jako zjevně nepřípustná.

                  2)

                  Ve věci T-576/10 se žaloba odmítá jako zjevně nepřípustná.

                  3)

                  O zbývajících žalobních důvodech a návrhových žádání bude rozhodnuto později.

                  4)

                  Trefilerías Quijano, SA se ukládá náhrada nákladů týkajících se žalobních důvodů a návrhových žádání směřujících proti rozhodnutí Komise C (2010) 6676 final ze dne 30. září 2010, kterým se mění rozhodnutí Komise C (2010) 4387 final ze dne 30. června 2010, v řízení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (EHP) (věc COMP/38344 – Předpínací ocel) předložených ve věci T-427/10, jakož i nákladů řízení ve věci T-576/10.

         (1)  Úř. věst. C 317, 20.11.2010.


title: Spojené věci C-287/06 až C-292/06: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. března 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerich Köln – Německo) – Deutsche Post AG (C-287/06, C-288/06 a C-291/06), Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) (C-289/06), Marketing Service Magdeburg GmbH (C-290/06), Vedat Deniz (C-292/06) v. Spolková republika Německo (Poštovní služby — Směrnice 97/67/ES — Oblast vyhrazená poskytovateli všeobecných poštovních služeb — Zvláštní sazby za podání minimálního množství předtříděných zásilek na určených místech poštovní sítě obchodními zákazníky — Odmítnutí poskytnout tyto sazby zprostředkovatelům, kteří podnikatelsky a svým vlastním jménem shromažďují poštovní zásilky od vícero odesílatelů)

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. března 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerich Köln – Německo) – Deutsche Post AG (C-287/06, C-288/06 a C-291/06), Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) (C-289/06), Marketing Service Magdeburg GmbH (C-290/06), Vedat Deniz (C-292/06) v. Spolková republika Německo
   (Spojené věci C-287/06 až C-292/06) (1)

   (Poštovní služby - Směrnice 97/67/ES - Oblast vyhrazená poskytovateli všeobecných poštovních služeb - Zvláštní sazby za podání minimálního množství předtříděných zásilek na určených místech poštovní sítě obchodními zákazníky - Odmítnutí poskytnout tyto sazby zprostředkovatelům, kteří podnikatelsky a svým vlastním jménem shromažďují poštovní zásilky od vícero odesílatelů)
   (2008/C 107/04)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Köln
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Deutsche Post AG (C-287/06, C-288/06 a C-291/06), Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) (C-289/06), Marketing Service Magdeburg GmbH (C-290/06), Vedat Deniz (C-292/06)

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Za přítomnosti: Marketing Service Magdeburg GmbH (C-287/06), Citipost Gesellschaft für Kurier- und Postdienstleistungen mbH (C-288/06), Deutsche Post AG (C-289/06, C-290/06 a C-292/06), Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) (C-291/06),
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Verwaltungsgericht Köln – Výklad čl. 47 odst. 2 a článku 95 Smlouvy o ES, jakož i čl. 12 páté odrážky a čl. 7 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby (Úř. věst. L 15, s. 14; Zvl. vyd. 06/03, s. 71) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/39/ES ze dne 10. června 2002, kterou se mění směrnice 97/67/ES s ohledem na další otevření hospodářské soutěže poštovních služeb Společenství (Úř. věst. L 176, s. 21; Zvl. vyd. 06/04, s. 316) – Povinnost poskytovatele všeobecných poštovních služeb nabídnout zvláštní sazby, které jsou uplatňovány vůči obchodním zákazníkům, kteří odevzdávají předtříděné poštovní zásilky do poštovní sítě v poštovních centrech, také jinému subjektu nabízejícímu podnikatelským způsobem poštovní služby, který vybírá poštovní zásilky u odesilatelů, aby je poté předtříděné odevzdal v poštovním centru, stejně jako obchodní zákazníci
   Výrok
   Článek 12 pátou odrážku směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/39/ES ze dne 10. června 2002, je nutno vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby bylo podnikům, které podnikatelsky a svým vlastním jménem shromažďují poštovní zásilky od vícero odesílatelů, odmítnuto poskytnutí zvláštních sazeb, které vnitrostátní poskytovatel všeobecných poštovních služeb poskytuje v oblasti své výlučné licence obchodním zákazníkům za podání minimálního množství předtříděných zásilek ve svých poštovních centrech.

      (1)  Úř. věst. C 261, 28.10.2006.


title: Věc T-93/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  17. května 2006  – Kallianos v. Komise ( Úředníci — Srážky z odměny — Prozatímní výživné v rámci řízení o rozvodu — Výkon rozsudku vnitrostátního soudu )

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/24

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. května 2006 – Kallianos v. Komise
   (Věc T-93/04) (1)

   („Úředníci - Srážky z odměny - Prozatímní výživné v rámci řízení o rozvodu - Výkon rozsudku vnitrostátního soudu“)
   (2006/C 165/46)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Theodoros Kallianos (Kraainem, Belgie) (zástupce: G. Archambeau, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, advokátem)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise týkajícího se určitých srážek z odměny žalobce v důsledku předběžných opatření nařízených belgickým soudem, návrh směřující k vrácení uvedených částek, jakož i návrh na zaplacení náhrady škody
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc F-24/11: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 23. ledna 2013 — Katrakasas v. Komise ( „Veřejná služba — Vnitřní výběrová řízení COM/INT/OLAF/09/AD 8 a COM/INT/OLAF/09/AD 10 — Boj proto podvodům — Přezkum rozhodnutí o připuštění k ústní zkoušce — Přezkum rozhodnutí o nezapsání na seznam uchazečů vhodných k přijetí — Námitka protiprávnosti oznámení o výběrovém řízení — Požadavky na vzdělání a odbornou praxi — Pravidlo anonymity — Porušení článku 31 služebního řádu — Zneužití pravomoci — Téma písemné zkoušky napomáhající určité kategorii uchazečů — Chování člena výběrové komise při ústní zkoušce“ )

text:
               9.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/28

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 23. ledna 2013 — Katrakasas v. Komise
   (Věc F-24/11) (1)

   (Veřejná služba - Vnitřní výběrová řízení COM/INT/OLAF/09/AD 8 a COM/INT/OLAF/09/AD 10 - Boj proto podvodům - Přezkum rozhodnutí o připuštění k ústní zkoušce - Přezkum rozhodnutí o nezapsání na seznam uchazečů vhodných k přijetí - Námitka protiprávnosti oznámení o výběrovém řízení - Požadavky na vzdělání a odbornou praxi - Pravidlo anonymity - Porušení článku 31 služebního řádu - Zneužití pravomoci - Téma písemné zkoušky napomáhající určité kategorii uchazečů - Chování člena výběrové komise při ústní zkoušce)
   2013/C 71/46
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Nicolas Katrakasas (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně B. Eggers a P. Pecho, zmocněnci, poté B. Eggers, zmocněnec)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Návrh na zrušení rozhodnutí výběrové komise nezapsat žalobce na seznam uchazečů vhodných k přijetí v rámci výběrového řízení COM/INT/OLAF/09/AD8

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Nicolas Katrakasas ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 152, 21.5.2011, s. 33.


title: Věc C-280/06: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. prosince 2007  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato v. Ente tabacchi italiani – ETI SpA, Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. a Philip Morris International Management SA, a Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. a Philip Morris International Management SA v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Ente tabacchi italiani – ETI SpA, a Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. a Philip Morris International Management SA v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato, Ente tabacchi italiani – ETI SpA (Hospodářská soutěž — Uložení sankcí v případě nástupnictví podniků — Zásada osobní odpovědnosti — Jednotky podřízené témuž veřejnému orgánu — Vnitrostátní právo, které jako zdroj výkladu kvalifikuje právo Společenství v oblasti hospodářské soutěže — Předběžné otázky — Pravomoc Soudního dvora)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/17

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. prosince 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato v. Ente tabacchi italiani – ETI SpA, Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. a Philip Morris International Management SA, a Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. a Philip Morris International Management SA v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Ente tabacchi italiani – ETI SpA, a Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. a Philip Morris International Management SA v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato, Ente tabacchi italiani – ETI SpA
   (Věc C-280/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Uložení sankcí v případě nástupnictví podniků - Zásada osobní odpovědnosti - Jednotky podřízené témuž veřejnému orgánu - Vnitrostátní právo, které jako zdroj výkladu kvalifikuje právo Společenství v oblasti hospodářské soutěže - Předběžné otázky - Pravomoc Soudního dvora)
   (2008/C 51/27)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Consiglio di Stato
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Žalované: Ente tabacchi italiani – ETI SpA, Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. a Philip Morris International Management SA

      Žalobkyně: Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. a Philip Morris International Management SA

      Žalované: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Ente tabacchi italiani – ETI SpA

      Žalobkyně: Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. a Philip Morris International Management SA

      Žalované: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato, Ente tabacchi italiani – ETI SpA
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Consiglio di Stato – Výklad článku 81 ES – Kartelová dohoda o prodejních cenách cigaret v rozporu s vnitrostátním antimonopolním zákonem – Přičitatelnost právnické osobě, která byla nástupcem v řízení podniku, odpovědnosti za porušení, kterých se dopustil podnik předtím, než bylo řízení podniku předáno nástupci
   Výrok
   Články 81 ES a následující musejí být vykládány v tom smyslu, že bylo-li v případě jednotek podřízených témuž veřejném orgánu jednání zakládající totéž porušení pravidel hospodářské soutěže uskutečněno jednou jednotkou, a poté v něm až do jeho skončení pokračovala druhá jednotka, která se stala nástupcem první jednotky, jež nepřestala existovat, může být tato druhá jednotka sankcionována za celé protiprávní jednání, je-li prokázáno, že obě tyto jednotky byly podřízeny uvedenému orgánu.

      (1)  Úř. věst. C 224, 16.9.2006.


title: Věc T-222/09: Žaloba podaná dne 1. června 2009 — INEOS Healthcare v. OHIM — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/61

         Žaloba podaná dne 1. června 2009 — INEOS Healthcare v. OHIM — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Věc T-222/09)
   2009/C 180/112
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: INEOS Healthcare Ltd (Warrington, Spojené království) (zástupci: S. Malynicz, barrister, a A. Smith, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzalém, Izrael)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 24. března 2009 ve věci R 1897/2007-2; a

               —

               uložit žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem, aby nesli své náklady řízení a nahradili náklady řízení žalobkyni

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ALPHAREN“ pro výrobky zařazené do třídy 5

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis maďarské slovní ochranné známky „ALPHA D3“ pro výrobky zařazené do třídy 5; zápis litevské slovní ochranné známky „ALPHA D3“ pro výrobky zařazené do třídy 5; zápis lotyšské slovní ochranné známky „ALPHA D3“ pro výrobky zařazené do třídy 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Odvolací senát nezohlednil skutečnost, že další účastnice řízení před odvolacím senátem nepředložila žádný důkaz o tom, že mezi příslušnými výrobky existuje podobnost; porušení článku 75 nařízení Rady č. 207/2009 a práva být vyslechnut, jelikož odvolací senát nesprávně založil značnou část svého rozhodnutí na důkazech, ke kterým neměla žalobkyně možnost se vyjádřit; porušení článku 76 nařízení Rady č. 207/2009, jelikož se odvolací senát v řízení týkajícím se relativních důvodů zamítnutí neomezil na zkoumání skutečností, důvodů a návrhů přednesených účastníky; porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát chyboval ohledně určení relevantní veřejnosti a celkově ohledně posuzování nebezpečí záměny.


title: Věc C-376/05 a C-377/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 30. listopadu 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – A. Brünsteiner GmbH v. Bayerische Motorenwerke AG (BMW) (Hospodářská soutěž — Dohoda o distribuci motorových vozidel — Bloková výjimka — Nařízení (ES) č. 1475/95 — Článek 5 odst. 3 — Výpověď dohody dodavatelem — Reorganizace distribuční sítě — Vstup nařízení (ES) č. 1400/2002 v platnost — Článek 4 odst. 1 — Tvrdá omezení — Důsledky)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/16

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 30. listopadu 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – A. Brünsteiner GmbH v. Bayerische Motorenwerke AG (BMW)
   (Věc C-376/05 a C-377/05) (1)

   (Hospodářská soutěž - Dohoda o distribuci motorových vozidel - Bloková výjimka - Nařízení (ES) č. 1475/95 - Článek 5 odst. 3 - Výpověď dohody dodavatelem - Reorganizace distribuční sítě - Vstup nařízení (ES) č. 1400/2002 v platnost - Článek 4 odst. 1 - Tvrdá omezení - Důsledky)
   (2006/C 331/26)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesgerichtshof – Německo
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: A. Brünsteiner GmbH, Autohaus Hilgert GmbH

      Žalovaná: Bayerische Motorenwerke AG (BMW)
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesgerichtshof – Výklad čl. 5 odst. 3 první odrážky nařízení Komise (ES) č. 1475/95 ze dne 28. června 1995 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na kategorie dohod o distribuci a servisu motorových vozidel (Úř. věst. L 145, 29.6.1995, s. 25) a článku 4 nařízení Komise (ES) č. 1400/2002 ze dne 31. července 2002 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví motorových vozidel (Úř. věst. L 203, 1.8.2002, s. 30) – Výpověď dohody o distribuci dodavatelem, odůvodněná potřebou reorganizovat celou distribuční síť z důvodu změny právní úpravy Společenství
   Výrok

               1)

               Vstup v platnost nařízení (ES) Komise č. 1400/2002 ze dne 31. července 2002 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví motorových vozidel sám o sobě nevyvolává potřebu reorganizace distribuční sítě dodavatele ve smyslu čl. 5 odst. 3 prvního pododstavce první odrážky nařízení Komise (ES) č. 1475/95 ze dne 28. června 1995 o použití čl. [81] odst. 3 Smlouvy na kategorie dohod o distribuci a servisu motorových vozidel. Nicméně tento vstup v platnost mohl v závislosti na konkrétní organizaci distribuční sítě jednotlivých dodavatelů vyvolat potřebu změn takového významu, že byly opravdovou reorganizací uvedené sítě ve smyslu uvedeného ustanovení. Vnitrostátním soudům a rozhodčím orgánům náleží posoudit v závislosti na souhrnu konkrétních okolností sporu, který jim byl předložen, zda jde o takový případ.

               2)

               Článek 4 nařízení č. 1400/2002 musí být vykládán v tom smyslu, že po uplynutí přechodného období stanoveného v článku 10 uvedeného nařízení byla jím stanovená bloková výjimka nepoužitelná na dohody splňující podmínky pro blokovou výjimku stanovené nařízením č. 1475/95, jejichž předmětem bylo nejméně jedno z tvrdých omezení uvedených v daném článku 4, takže všechna smluvní ujednání omezující hospodářskou soutěž obsažená v takových dohodách mohou být zakázána čl. 81 odst. 1 ES, pokud nebyly splněny podmínky pro výjimku podle čl. 81 odst. 3 ES.

      (1)  Úř. věst. C 10, 14.1.2006.


title: Věc T-454/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. listopadu 2009 Rinse van Arum proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. září 2009 ve věci F-139/07, Arum v. Parlament

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/39

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. listopadu 2009 Rinse van Arum proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. září 2009 ve věci F-139/07, Arum v. Parlament
   (Věc T-454/09 P)
   2010/C 37/55
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Rinse van Arum (Winksele, Belgie) (zástupce: W. van den Muijsenbergh, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               prohlásit žalobu a žalobní důvody a vytýkané skutečnosti za přípustné;

               —

               zrušit rozsudek vynesený dne 10. září 2003 Soudem pro veřejnou službu (druhým senátem) ve věci F-139/07 a

               —

               v rámci rozhodnutí ve věci zrušit rozhodnutí obsahující hodnotící zprávu žalobce a

               —

               uložit Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení, které žalobce musel vynaložit v obou stupních řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku žalobce uplatňuje následující důvody:

               —

               porušení článků 1 a 9 obecných prováděcích ustanovení k provedení článku 43 služebního řádu Evropských společenství, jakož i čl. 15 odst. 2 a čl. 87 odst. 1 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství a porušení pokynů pro hodnocení;

               —

               porušení článku 19 obecných prováděcích ustanovení a povinnosti uvést odůvodnění;

               —

               porušení zásady kontradiktornosti řízení a rovnosti účastníků řízení a práv na obranu;

               —

               porušení práva, pokud jde o soudržnost mezi hodnocením a přidělením bodů, práv na obranu a zásady řádné správy;

               —

               porušení článku 90 služebního řádu z důvodu použití dokumentů neobsažených ve spisu řízení a porušení zásady kontradiktornosti řízení, jakož i z důvodu obrácení důkazního břemene k újmě žalobce a porušení povinnosti uvést odůvodnění;

               —

               porušení povinnosti dbát o blaho úředníků, jelikož konečný hodnotitel z nedbalosti uvedl nesprávné skutečnosti, a porušení právních zásad týkajících se důkazního břemene;

               —

               nesprávné použití práva, judikatury a právních zásad, pokud jde o článek 90 služebního řádu, povinnosti dbát o blaho úředníků, řádné péče, řádné správy a právních zásad týkajících se důkazů;

               —

               porušení práva z důvodu nesrozumitelnost zjištění Soudu pro veřejnou službu a nesprávné posouzení skutkových okolností, jakož i porušení povinnosti uvést odůvodnění a porušení pravidel řádné správy;

               —

               nesprávné posouzení skutkových okolností.


title: Věc T-453/11: Žaloba podaná dne 8. srpna 2011 — Szajner v. OHIM — Forge de Laguiole (LAGUIOLE)

text:
               8.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/26

         Žaloba podaná dne 8. srpna 2011 — Szajner v. OHIM — Forge de Laguiole (LAGUIOLE)
   (Věc T-453/11)
   2011/C 298/49
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Gilbert Szajner (Saint-Maur-des-Fossés, Francie) (zástupce: A. Lakits-Josse, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Forge de Laguiole SARL (Laguiole, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 1. června 2011 Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu v rozsahu, v němž rozhodl, že ochranná známka Společenství č. 2 468 379 se prohlašuje za neplatnou pro výrobky uvedené v návrhu na prohlášení neplatnosti a zařazené do tříd 8, 14, 16, 18, 20, 21, 28 a 34;

               —

               uložil společnosti Forge de Laguiole náhradu nákladů řízení, jakož i nákladů vynaložených G. Sjaznerem, včetně nákladů na právní zastoupení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „LAGUIOLE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 8, 14, 16, 18, 20, 21, 28, 34 a 38 — ochranná známka Společenství č. 2 468 379.

      Majitel ochranné známky Společenství: Žalobce.

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Forge de Laguiole SARL

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Návrh na prohlášení neplatnosti byl podán na základě čl. 53 odst. 1 písm. c) a čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009, s odvoláním se na obchodní firmu Forge de Laguiole.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení a prohlášení ochranné známky č. 2 468 379 za částečně neplatnou.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 v rozsahu, v němž se odvolací senát nesprávně domníval, že na obchodní firmu Forge de Laguiole se nevztahuje zásada speciality a že označení může být chráněno pro činnosti, které ve skutečnosti nevykonává Forge de Laguiole a dále, že neexistuje nebezpečí záměny mezi obchodní firmou Forge de Laguiole, užívanou pro nože a ochrannou známkou „LAGUIOLE“ zapsanou pro výrobky, které nesouvisí s odvětím nožířství.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. listopadu 2004 ve věci C-109/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van beroep voor het bedrijfsleven): KPN Telecom BV proti Onafhankelijke Post en Telecommunicatie Autoriteit (OPTA) (Telekomunikace — Směrnice 98/10/ES — Otevřený přístup k síti pro hlasovou telefonii — Poskytnutí informací týkajících se účastníků — Stanovení cen)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/4

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 25. listopadu 2004
   ve věci C-109/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van beroep voor het bedrijfsleven): KPN Telecom BV proti Onafhankelijke Post en Telecommunicatie Autoriteit (OPTA) (1)

   (Telekomunikace - Směrnice 98/10/ES - Otevřený přístup k síti pro hlasovou telefonii - Poskytnutí informací týkajících se účastníků - Stanovení cen)
   (2005/C 19/06)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-109/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES podaná rozhodnutím College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemsko) ze dne 8. ledna 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 10. března 2003, v řízení KPN Telecom BV proti Onafhankelijke Post en Telecommunicatie Autoriteit (OPTA), za přítomnosti: Denda Multimedia BV, Denda Directory Services BV, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann (zpravodaj), předseda senátu, A. Rosas, K. Lenaerts, S. von Bahr a K. Schiemann, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: H. von Holstein, náměstek vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 25. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Článek 6 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/10/ES ze dne 26. února 1998 o uplatňování otevřeného přístupu k síti (ONP) pro hlasovou telefonii a o univerzální službě v oblasti telekomunikací v konkurenčním prostředí musí být vykládán v tom smyslu, že výraz „relevantní informace“ se týká pouze informací týkajících se účastníků, kteří nevyloučili uveřejnění svého jména ve zveřejněném seznamu, a které jsou dostatečné pro to, aby umožnily uživatelům seznamu identifikovat účastníky, které hledají. Tyto informace obsahují v zásadě jméno a adresu účastníka, včetně poštovního směrovacího čísla, a telefonní číslo nebo čísla, která jim byla dotyčnými subjekty přidělena. Členské státy však každopádně mohou stanovit, že další informace budou zpřístupněny uživatelům, pokud se vzhledem ke specifickým vnitrostátním podmínkám jeví nezbytné pro identifikaci účastníků.

               2)

               Článek 6 odst. 3 nařízení směrnice 98/10 v tom, že stanoví, aby byly zpřístupněny třetím osobám relevantní informace za podmínek, které jsou spravedlivé, nákladově orientované a nediskriminační, musí být vykládán v tom smyslu, že:

                           —

                           co se týče informací, jako je jméno a adresa osob, stejně tak jako telefonní číslo, které jim bylo přiděleno, mohou být poskytovatelem univerzální služby fakturovány pouze náklady na zpřístupnění těchto informací třetím osobám;

                           —

                           co se týče dalších informací, které tento poskytovatel není povinen zpřístupnit, má poskytovatel právo fakturovat kromě nákladů na zpřístupnění další náklady, které on sám musel vynaložit na získání těchto informací, pokud je zaručeno, že nedojde k diskriminaci třetích osob.

      (1)  Úř. věst. C 146, 21.6.2003.


title: Věc T-589/08: Žaloba podaná dne 22. prosince 2008 – Evropaïki Dynamiki v. Komise

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/43

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2008 – Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-589/08)
   (2009/C 69/97)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis, P. Katsimani, M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise, kterým vyhodnotila nabídku žalobkyně jako neúspěšnou, a rozhodnutí Komise, kterým zadala zakázky úspěšnému dodavateli;

               —

               uložit Komisi, aby zaplatila náhradu škody způsobené žalobkyni v rámci dotčeného nabídkového řízení ve výši 920 000 |EUR, která má být zvýšena až na 1 700 000 EUR v závislosti na konečné hodnotě projektu CITL;

               —

               uložit Komise, aby nahradila právní a jiné náklady a výdaje, které žalobkyně vynaložila v souvislosti s touto žalobou, a to i pro případ, kdyby byla tato žaloba zamítnuta.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V projednávané věci se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí žalované, kterým se zamítají její nabídky předložené v reakci na vyhlášení zakázky v otevřeném řízení ENV.C2/FRA/2008/0017 týkající se „Systému obchodování s emisemi skleníkových plynů – CITL/CR“ (1), a rozhodnutí žalované, kterým se zakázka zadává úspěšnému dodavateli. Žalobkyně dále požaduje náhradu škody údajně způsobené v rámci nabídkového řízení.
   Na podporu svých návrhových žádání žalobkyně uplatňuje dva žalobní důvody.
   Zaprvé tvrdí, že se Komise v několika případech dopustila zjevně nesprávného posouzení při hodnocení třech nabídek předložených žalobkyní ve vztahu ke třem položkám zakázky.
   Zadruhé, žalobkyně uvádí, že Komise nedodržela zásady transparentnosti a rovného zacházení, a proto porušila příslušná ustanovení odrážející tyto zásady, jako je článek 92 a 100 finančního nařízení (2). Krom toho žalobkyně tvrdí, že veřejný zadavatel porušil svou povinnost dostatečně své rozhodnutí odůvodnit. Žalobkyně rovněž tvrdí, že jí Komise neposkytla dodatečné informace, o které požádala po vydání rozhodnutí o zadání zakázky, ohledně předností úspěšného uchazeče. Dále žalobkyně uvádí, že veřejný zadavatel použil kritéria, která nebyla předem stanovena, a tudíž nebyla zájemcům známá.

      (1)  Úř. věst. 2008/S 72-096229.

      (2)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).


title: Věc C-491/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 28. listopadu 2006 – Danske svineproducenter v. Justitsministeriet

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/51

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 28. listopadu 2006 – Danske svineproducenter v. Justitsministeriet
   (Věc C-491/06)
   (2006/C 326/104)
   Jednací jazyk: dánština
   Předkládající soud
   Vestre Landsret
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Danske svineproducenter

      Žalovaný: Justitsministeriet
   Předběžné otázky

               1)

               Je třeba ustanovení kapitoly I oddílu A bodu 2 písm. b) a kapitoly VII bodu 48 odst. 3 třetího pododstavce přílohy směrnice Rady 91/628/EHS o ochraně zvířat během přepravy (1), ve znění směrnice Rady 95/29/ES (2), vykládat tak, že členský stát není oprávněn zavést přechodný vnitrostátní režim, podle kterého, pokud čas přepravy prasat vážících od 40 do 110 kg překročí osm hodin, prostor mezi každým podlažím vozidla – měřený od nejvyššího bodu podlahy k nejnižšímu bodu stropu – musí být alespoň 100 cm v případě použití mechanického větracího systému?

               2)

               Je třeba ustanovení kapitoly I oddílu A bodu 2 písm. b) a kapitoly VII bodu 48 odst. 3 třetího pododstavce přílohy směrnice Rady 91/628/EHS o ochraně zvířat během přepravy, ve znění směrnice Rady 95/29/ES, vykládat tak, že členský stát není oprávněn zavést přechodný vnitrostátní režim, podle kterého, pokud celková délka cesty přesahuje osm hodin v případě přepravy prasat vážících 40 a více kg, je třeba povinně používat dopravní prostředek, jenž – například ve formě střechy s nastavitelnou výškou v kombinaci s pohyblivými můstky nebo podobným zařízením – umožňuje v každém okamžiku vytvořit pro každé podlaží vnitřní kontrolní výšku nejméně 140 cm, měřenou od nejvyššího bodu podlahy k nejnižšímu bodu stropu, zatímco při přepravě zvířat na několika podlažích musí být vnitřní výška každého z nich trvale nejméně 92 cm, pokud jde o přepravu prasat vážících průměrně 100 kg, s použitím mechanického větracího systému?

               3)

               Je třeba ustanovení kapitoly VI bodu 47 oddílu D „Prasata“ přílohy směrnice Rady 91/628/EHS o ochraně zvířat během přepravy, ve znění směrnice Rady 95/29/ES, vykládat tak, že členský stát není oprávněn zavést přechodný vnitrostátní režim, podle kterého musí být v případě času přepravy přesahujícího osm hodin k dispozici plocha nejméně 0,50 m2 na 100 kg prasat?

      (1)  Směrnice Rady 91/628/EHS ze dne 19. listopadu 1991 o ochraně zvířat během přepravy a o změně směrnic 90/425/EHS a 91/496/EHS (Úř. věst. L 340, s. 17; Zvl. vyd. 03/12, s. 133).

      (2)  Směrnice Rady 95/29/ES ze dne 29. června 1995, kterou se mění směrnice 91/628/EHS o ochraně zvířat během přepravy (Úř. Věst. L 148, s. 52; Zvl. vyd. 03/17, s. 466).


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2004 ve věci T-136/03, Robert Charles Schochaert proti Radě Evropské unie (Úředníci — Žaloba na náhradu škody — Zamítnutí povýšení — Morální obtěžování — Povinnost pomoci)

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/21

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 8. července 2004
   ve věci T-136/03, Robert Charles Schochaert proti Radě Evropské unie (1)

   (Úředníci - Žaloba na náhradu škody - Zamítnutí povýšení - Morální obtěžování - Povinnost pomoci)
   (2004/C 239/45)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-136/03, Robert Charles Schochaert, bývalý úředník Rady Evropské unie, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupený J. A. Martinem, advokátem, proti Radě Evropské unie (zmocněnci: M. Sims a F. Anton), jejímž předmětem je žaloba na náhradu škody směřující k získání náhrady majetkové a nemajetkové újmy údajně utrpěné opakovaným zamítnutím Rady povýšit žalobce do třídy B1 a údajným morální obtěžováním, Soud (samosoudkyně: P. Lindh); tajemník: I. Natsinas, rada, vydal dne 8. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese své vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst C 146, 21.6.2003.


title: Věc T-148/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. dubna 2016 Adrianem Barnettem a Sven-Olem Mogensenem proti rozsudku vydanému dne 5. února 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-56/15, Barnett a Mogensen v. Komise

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/42

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. dubna 2016 Adrianem Barnettem a Sven-Olem Mogensenem proti rozsudku vydanému dne 5. února 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-56/15, Barnett a Mogensen v. Komise
   (Věc T-148/16 P)
   (2016/C 191/56)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Adrian Barnett (Roskilde, Dánsko), Sven-Ole Mogensen (Hellerup, Dánsko) (zástupce: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Navrhovatelé navrhují, aby Tribunál:
   určil a rozhodl, že

               —

               rozsudek Soudu pro veřejnou službu ve věci F-56/15, Barnett a Mogensen v. Komise, se zrušuje;

         ve věci nově rozhodl tak, že

               —

               rozhodnutí v důchodových výměrech za červen 2014, v nichž se opravný koeficient použitelný na důchod žalobců snižuje od 1. ledna 2014, se zrušují,

               —

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládají navrhovatelé dva důvody.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se Soud pro veřejnou službu (SVS) dopustil, když vyložil jasná a přesná ustanovení služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“) s ohledem na údajnou „skutečnou vůli zákonodárce“, pokud jde o rozsah neuplatnění mechanismu aktualizace důchodů a platů v letech 2013 a 2014. SVS tak vyložil čl. 65 odst. 4 služebního řádu a prováděcí opatření upravená příloze XI k uvedenému řádu contra legem.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se SVS dopustil, neboť podmínky pro spornou mezitímní aktualizaci stanovené v příloze XI služebního řádu nebyly splněny a Komise, která tuto aktualizaci provedla, tak zneužila svou pravomoc. SVS totiž v napadeném rozsudku konstatoval, že předchozí opravný koeficient byl v nařízení Rady (EU) č. 1416/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se s účinkem od 1. července 2013 upravují opravné koeficienty použitelné na odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie, vypočítán nesprávně, čímž se dopustil nesprávného právního posouzení, neboť rozhodl, že zásada rovného zacházení opravňovala orgán oprávněný ke jmenování (OOJ) k tomu, aby provedl spornou mezitímní aktualizaci v rozporu s teorií zpětvzetí protiprávních správních aktů, které zakládají práva či přiznávají obdobné výhody.


title: Věc T-275/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. listopadu 2011 — mPAY24 v. OHIM — Ultra (MPAY24) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství MPAY24 — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Oprava rozhodnutí odvolacím senátem — Neexistující akt — Pravidlo 53 nařízení (ES) č. 2868/95“ )

text:
               14.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. listopadu 2011 — mPAY24 v. OHIM — Ultra (MPAY24)
   (Věc T-275/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství MPAY24 - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Oprava rozhodnutí odvolacím senátem - Neexistující akt - Pravidlo 53 nařízení (ES) č. 2868/95)
   2012/C 13/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: mPAY24 GmbH (Vídeň, Rakousko) (zástupci: H.-G. Zeiner a S. Di Natale, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Slovinsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 22. března 2010 (věc R 1102/2008-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav a společností mPAY24 GmbH.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 22. března 2010 (věc R 1102/2008-1) se zrušuje.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 234, 28.8.2010.


title: Věc F-121/15: Žaloba podaná dne 21. srpna 2015 – ZZ v. Komise

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/57

         Žaloba podaná dne 21. srpna 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-121/15)
   (2015/C 354/69)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupkyně: M. Casado García-Hirschfeld, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o zamítnutí přihlášky žalobkyně na pracovní místo, které bylo předmětem oznámení o volném pracovním místě COM/2014/2036, a to z důvodu nedodržení podmínky přerušení smlouvy na dobu šesti měsíců před přijetím zaměstnance, který byl předtím zaměstnán v platové třídě AT2c podle oznámení GŘ HR D(2005)18064 ze dne 28. července 2005, jakož i náhrada údajně vzniklé majetkové a nemajetkové újmy.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 22. května 2014, v němž GŘ HR podalo námitky proti přijetí žalobkyně;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí ze dne 14. listopadu 2014 o zamítnutí stížnosti;

               —

               uložit náhradu finanční a nemajetkové újmy žalobkyně, která plyne z těchto rozhodnutí, odhadovanou – s výhradou přehodnocení – na částku 3 26  275 eur; přiznaná náhrada přitom musí být navýšena o indexované úroky z prodlení;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-421/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — Performing Right Society v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Autorská práva k veřejnému provozování hudebních děl prostřednictvím internetu, družicového vysílání a kabelového přenosu — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Rozdělení zeměpisného trhu — Dvoustranné smlouvy mezi vnitrostátními organizacemi pro kolektivní správu — Jednání ve vzájemné shodě vylučující možnost udělit licence pro více území a více repertoárů — Důkaz — Presumpce neviny“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — Performing Right Society v. Komise
   (Věc T-421/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Autorská práva k veřejnému provozování hudebních děl prostřednictvím internetu, družicového vysílání a kabelového přenosu - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Rozdělení zeměpisného trhu - Dvoustranné smlouvy mezi vnitrostátními organizacemi pro kolektivní správu - Jednání ve vzájemné shodě vylučující možnost udělit licence pro více území a více repertoárů - Důkaz - Presumpce neviny)
   2013/C 156/57
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Performing Right Society Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: J. Rivas Andrés, M. Nissen, advokáti a G. Eclair-Heath, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a J. Bourke, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) (Madrid, Španělsko) (zástupci: R. Allendesalazar Corcho a R. Vallina Hoset, advokáti)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) (Curych, Švýcarsko) (zástupci: L. Uusitalo a L. Rechardt, advokáti); RTL Group SA (Lucemburk, Lucembursko); CLT-UFA (Lucemburk); Music Choice Europe Ltd (Londýn); ProSiebenSat.1 Media AG (Unterföhring, Německo); Modern Times Group MTG AB (Stockholm, Švédsko); Viasat Broadcasting UK Ltd (Londýn); Verband Privater Rundfunk und Telemedien eV (VPRT) (Berlín, Německo) (zástupci: původně M. Hansen, É. Barbier de La Serre, advokáti, a O. Zafar, solicitor, poté M. Hansen, A. W. Weitbrecht, J. Ruiz Calzado, advokáti, a J. Kallaugher, solicitor)

      Předmět věci

   Návrh částečného zrušení rozhodnutí Komise C(2008) 3435 final ze dne 16. července 2008 o řízení podle článku 81 (ES) a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 — CISAC).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žádost o organizační procesní opatření předložená Evropskou komisí se zamítá.

               2)

               Článek 3 rozhodnutí Komise C(2008) 3435 final ze dne 16. července 2008 o řízení podle článku 81 (ES) a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 — CISAC) se zrušuje v rozsahu, ve kterém se týká společnosti Performing Right Society Ltd.

               3)

               Ustanovení čl. 4 odst. 2 rozhodnutí C(2008) 3435 final se zrušuje v rozsahu, ve kterém odkazuje na jeho článek 3, pokud jde o společnost Performing Right Society.

               4)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               5)

               Performing Right Society ponese polovinu vlastních nákladů řízení s výjimkou nákladů řízení spojených s vedlejším účastnictvím na podporu Komise.

               6)

               Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

               7)

               Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Performing Right Society, s výjimkou nákladů spojených s vedlejším účastnictvím na podporu Komise, a polovinu nákladů řízení vynaložených SGAE.

               8)

               International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Performing Right Society a spojené se svým vedlejším účastnictvím.

               9)

               RTL Group SA, CLT-UFA, Music Choice Europe Ltd, ProSiebenSat.1 Media AG, Modern Times Group MTG AB, Viasat Broadcasting UK Ltd a Verband Privater Rundfunk und Telemedien eV ponesou vlastní náklady řízení, a nahradí náklady řízení vynaložené Performing Right Society a spojené se svým vedlejším účastnictvím.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc C-174/09: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Polská republika

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/20

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. září 2009 — Komise Evropských společenství v. Polská republika
   (Věc C-174/09) (1)

   2010/C 11/37

      Jednací jazyk: polština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 167, 18.7.2009.


title: Věc C-128/17: Žaloba podaná dne 10. března 2017 – Polská republika v. Evropský parlament a Rada Evropské unie

text:
               15.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/24

         Žaloba podaná dne 10. března 2017 – Polská republika v. Evropský parlament a Rada Evropské unie
   (Věc C-128/17)
   (2017/C 151/31)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec)

      Žalovaní: Evropský Parlament a Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/2284 ze dne 14. prosince 2016 o snížení národních emisí některých látek znečišťujících ovzduší, o změně směrnice 2003/35/ES a o zrušení směrnice 2001/81/ES; (1)

               —

               podpůrně zrušil uvedenou směrnici v části, v níž se týká stanovení národních závazků ke snížení emisí platných od roku 2030;

               —

               uložil Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení;

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Polská republika předkládá proti napadené směrnici následující žalobní důvody
   1.   Porušení zásady loajální spolupráce (čl. 4 odst. 3 SEU)

   Žalované orgány nejednaly při přípravě napadené směrnice transparentně, neboť členské státy uvedly do nerovného postavení a pouze některým z nich uložily povinnost dodatečných závazků ke snížení emisí, které nejsou odůvodněny z hlediska nákladové efektivity ani předpoklady, z nichž vychází metodika přidělení závazků. Tím, že Polsku (a dvěma dalším členským státům) byly před dosažením konečné dohody s Evropským parlamentem uloženy nové závazky ke snížení emisí, jejichž účelem je splnit ambicióznější obecnou úroveň snížení emisí, bylo Polsko fakticky vyloučeno z jednání o konečné podobě národních závazků ke snížení emisí platných od roku 2030.
   Kromě toho žalované orgány zbavily Polsko možnosti, aby účinně ověřilo údaje týkající se Polska, které byly základem pro stanovení národních závazků ke snížení emisí platných od roku 2030, čímž porušily právo Polska vyjádřit své stanovisko.
   2.   Porušení zásad otevřenosti a transparentnosti (článek 15 SFEU) a neexistence dostatečného odůvodnění (článek 296 SFEU)

   Polská republika tvrdí, že výchozí předpoklady, které jsou základem pro stanovení národních závazků ke snížení emisí platných od roku 2030, nebyly k dispozici ani nebyly zveřejněny. Nebyly poskytnuty žádné informace o předpokladech, o něž se opíraly prognózy týkající se technologické struktury jednotlivých odvětví, byť tyto předpoklady byly použity pro prognózy emisí v roce 2030. V důsledku neexistence těchto informací není možné ověřit spolehlivost prognóz emisí, které byly přijaty pro rok 2030. Dále není jasné, podle jakého vzorce byl proveden výpočet obecného cíle v oblasti ochrany zdraví, který se mimo jiné týká snížení úmrtnosti v Evropské unii, jenž je zahrnut do celkového závazku Evropské unie ke snížení emisí a do závazků jednotlivých členských států.
   V důsledku toho nebylo odůvodnění orgánů, které uvedenou směrnici přijaly, uvedeno v souvislosti s výše uvedenými závazky ke snížení emisí jasně a jednoznačně.
   3.   Porušení povinnosti provést řádné hodnocení dopadů napadené směrnice na jednotlivé členské státy a porušení povinnosti provést řádné posouzení dopadu jejího provádění

   Polská republika tvrdí, že vhledem k rozsáhlým hospodářským a sociálním dopadům závazků ke snížení emisí stanovených na rok 2030, které lze očekávat ve členských státech, je hodnocení dopadů provedené Komisí nedostatečné.
   V hodnocení dopadů je uveden vztah mezi dosažením cílů směrnice a strukturálními změnami, které spočívají ve snížení podílu uhlí, které je v energetickém odvětví a odvětví obecního bydlení využíváno jako palivo. Hodnocení dopadů ovšem neobsahuje podrobnou analýzu, která by se zaměřila na to, zda očekávaný dopad provádění závazků významně ovlivní volbu členského státu mezi různými energetickými zdroji a základní skladbu jeho zásobování energií. Tato skutečnost je významná zejména z toho důvodu, že pokud by se tento významný vliv potvrdil, znamenalo by to, že unijní normotvůrce měl přijmout napadenou směrnici na jiném právním základě, konkrétně na základě čl. 192 odst. 2 SFEU, a nikoli na základě čl. 192 odst. 1 SFEU.
   4.   Porušení zásady proporcionality (čl. 5 odst. 4 SEU).

   Žalované orgány nezohlednily závažné hospodářské a sociální náklady, které vzniknou v důsledku provádění závazků ke snížení emisí částic v Polsku od roku 2030. Plnění závazků ke snížení emisí od roku 2030 v Polsku proto bude mít pro Polsko závažné negativní hospodářské a sociální důsledky. Výdaje vynaložené s cílem tyto závazky splnit se mohou ukázat jako nepřiměřené ve vztahu k předpokládaným účinkům.
   Je zjevné, že pro dosažení cílů stanovených v této směrnici nebylo zapotřebí, aby byly stanoveny tak vysoké národní závazky ke snížení emisí platné od roku 2030.
   5.   Porušení zásady rovnosti členských států (čl. 4 odst. 2 SEU) a zásady vyváženého rozvoje (čl. 191 odst. 3 čtvrtá odrážka ve spojení s čl. 191 odst. 2 SFEU)

   Závazky ke snížení emisí na období od roku 2030, které byly uloženy jednotlivým členským státům, nezohledňují rozdílnou hospodářskou situaci, technologické a sociální podmínky v členských státech, včetně míry investic, jež jsou zapotřebí v různých regionech Evropské unie. Závazky ke snížení byly stanoveny na základě standardizované metody, která nezohledňuje skutečnou a rozdílnou hospodářskou a sociální situaci v jednotlivých členských státech.
   Dále, žalované orgány při stanovování národních závazků ke snížení emisí platných od roku 2030 pravděpodobně řádně nezohlednily skutečnost, že značné množství znečišťujících látek vstupuje v některých členských státech do ovzduší v důsledku jejich pohybu přes hranice, přičemž pocházejí z oblastí z bezprostřední blízkosti Evropské unie, což může vést k nerovnému zacházení se členskými státy, které hraničí s třetími zeměmi ve srovnání se státy, jichž se problém vstupu znečišťujících látek z oblastí mimo Evropskou unii netýká.

      (1)  Úř. věst. 2016, L 344, s. 1


title: Věc T-178/13: Usnesení Tribunálu ze dne 23. září 2014 – Jaczewski v. Komise „Žaloba na neplatnost — Zemědělství — Právní zájem na podání žaloby — Právní akt s obecnou působností [nařizovací akt] vyžadující přijetí prováděcích opatření — Nedostatek osobního dotčení — Nepřípustnost“

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/41

         Usnesení Tribunálu ze dne 23. září 2014 – Jaczewski v. Komise
   (Věc T-178/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Zemědělství - Právní zájem na podání žaloby - Právní akt s obecnou působností [nařizovací akt] vyžadující přijetí prováděcích opatření - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost“)
   2014/C 409/58
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Grzegorz Jaczewski (Bielany, Polsko) (zástupce: M. Goss, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Rossi a A. Szmytkowska, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení prováděcího rozhodnutí Komise C (2012) 5049 final ze dne 24. července 2012, kterým se povoluje poskytování doplňkových vnitrostátních přímých plateb v Polsku za rok 2012

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Grzegorzi Jaczewskimu se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 156, 1.6.2013.


title: Věc C-205/11 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. července 2013 — Fédération internationale de football association (FIFA) v. Evropská komise, Belgické království, Spojené království Velké Británie a Severního Irska ( „Kasační opravný prostředek — Televizní vysílání — Směrnice 89/552/EHS — Článek 3a — Opatření přijatá Spojeným královstvím týkající se událostí zásadního významu pro společnost tohoto členského státu — Mistrovství světa ve fotbale — Rozhodnutí prohlašující opatření za slučitelná s unijním právem — Odůvodnění — Články 43 ES, 49 ES a 86 ES — Právo na vlastnictví“ )

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. července 2013 — Fédération internationale de football association (FIFA) v. Evropská komise, Belgické království, Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-205/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Televizní vysílání - Směrnice 89/552/EHS - Článek 3a - Opatření přijatá Spojeným královstvím týkající se událostí zásadního významu pro společnost tohoto členského státu - Mistrovství světa ve fotbale - Rozhodnutí prohlašující opatření za slučitelná s unijním právem - Odůvodnění - Články 43 ES, 49 ES a 86 ES - Právo na vlastnictví)
   2013/C 260/05
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fédération internationale de football association (FIFA) (zástupci: A. Barav a D. Reymond, advokáti)

      Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: E. Montaguti a N. Yerrell, zmocněnci, ve spolupráci s M. Gray, barrister), Belgické království (zástupci: C. Pochet, J.-C. Halleux, zmocněnci, ve spolupráci s A. Joachimowiczem a J. Stuyckem, advokáty), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: S. Ossowski a J. Beeko, zmocněnci, ve spolupráci s T. de la Marem, QC)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 17. února 2011 — Fédération Internationale de Footbal Association (FIFA) v. Komise (T-68/08), kterým byla zamítnuta žaloba na neplatnost rozhodnutí Komise 2007/730/ES ze dne 16. října 2007 o slučitelnosti opatření přijatých Spojeným královstvím podle čl. 3a odst. 1 směrnice Rady 89/552/EHS o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání s právními předpisy Společenství (Úř. věst. L 295, s. 12; Zvl. vyd. 06/01, s. 224)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Fédération internationale de football association (FIFA) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C, 232, 6.8.2011.


title: Věc C-183/12 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 6. června 2013 — Chafiq Ayadi v. Evropská komise, Rada Evropské unie ( „Kasační opravný prostředek — Společná zahraniční a bezpečnostní politika (SZBP) — Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem — Nařízení (ES) č. 881/2002 — Žaloba na neplatnost — Vyškrtnutí dotyčného ze seznamu dotyčných osob a subjektů — Právní zájem na podání žaloby“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/31

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 6. června 2013 — Chafiq Ayadi v. Evropská komise, Rada Evropské unie
   (Věc C-183/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika (SZBP) - Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem - Nařízení (ES) č. 881/2002 - Žaloba na neplatnost - Vyškrtnutí dotyčného ze seznamu dotyčných osob a subjektů - Právní zájem na podání žaloby)
   2013/C 225/52
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Chafiq Ayadi (zástupci: P. Moser, QC, a E. Grievesem, barrister, zmocnění H. Millerem, solicitor)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: M. Konstantinidis, T. Scharf a E. Paasivirta, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupci: E. Finnegan a G. Étienne, zmocněnci)

      Vedlejší účastník řízení podporující Komisi: Irsko (zástupci: E. Creedon, zmocněnec, ve spolupráci s E. Regan SC a N. Travers, BL)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) ze dne 31. ledna 2012, Chafiq Ayadi v. Evropská komise (T-527/09), kterým Tribunál rozhodl, že o žalobě znějící na částečné zrušení nařízení Komise (ES) č. 954/2009 ze dne 13. října 2009, kterým se po sto čtrnácté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem (Úř. věst. L 269, s. 20), není třeba rozhodovat — Vyškrtnutí dotyčného ze seznamu dotyčných osob a subjektů

      Výrok

               1)

               Usnesení Tribunálu Evropské unie ze dne 31. ledna 2012, Ayadi v. Komise (T-527/09) se zrušuje v rozsahu, v němž bylo rozhodnuto, že již není třeba rozhodovat o žalobě na neplatnost, kterou k Tribunálu podal Chafiq Ayadi.

               2)

               Věc se vrací Tribunálu Evropské unie, aby znovu rozhodl o žalobě na neplatnost, kterou podal Chafiq Ayadi.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 194, 30.6.2012.


title: Věc T-752/15: Žaloba podaná dne 22. prosince 2015 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïkí Dynamikí v. Komise

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/40

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2015 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïkí Dynamikí v. Komise
   (Věc T-752/15)
   (2016/C 068/51)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Dynamics Luxembourg SA (Lucemburk, Lucembursko) a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: M. Sfyrí a Ch. Dede, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise, které jim bylo oznámeno dopisem ze dne 29. října 2015 pod referenčním číslem DIGIT/R/3/SDP/PT 5107460 (2015), kterým Komise zařadila na šesté místo nabídku žalobkyň týkající se jedné ze tří samostatných položek, konkrétně položky č. 3, v rámci otevřeného zadávacího řízení č. DIGIT/R3/PO/2015/0008 – STIS IV s názvem „Support and consulting services for technical informatics staff IV (STIS IV)“;

               —

               uložil Komisi náhradu škody, která žalobkyním vznikla, pokud jde o příležitost, kterou ztratily, být zařazeny na první místo pro položku č. 3 v rámcové dohodě STIS IV; a

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle žalobkyň musí být napadené rozhodnutí zrušeno, neboť uvádí nedostatečné odůvodnění: i) týkající se posouzení technické nabídky; ii) týkající se důvodů, proč finanční nabídky úspěšných společností a konsorcií nebyly považovány za mimořádně nízké, a to i z důvodu, že Komise porušila smluvní dokumenty a unijní právo vzhledem k existenci zjevně nesprávných posouzení.


title: Věc C-463/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 17. srpna 2016 – Stadion Amsterdam CV v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 17. srpna 2016 – Stadion Amsterdam CV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-463/16)
   (2016/C 410/09)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Stadion Amsterdam CV

      Odpůrce: Staatssecretaris van Financiën

      Předběžná otázka

   Je třeba čl. 12 odst. 3 písm. a) šesté směrnice (1) vykládat tak, že pokud služba, která pro účely uložení daně z přidané hodnoty představuje jediné plnění, sestává ze dvou nebo vícero konkrétních a specifických součástí, pro které by v případě, že by byly poskytnuty jako samostatné služby, platily různé sazby daně z přidané hodnoty, má být daň z přidané hodnoty pro tento svazek služeb uložena podle rozdílných sazeb daně platných pro tyto součásti, pokud odměna za službu může být rozdělena podle odpovídajícího poměru těchto součástí?

      (1)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. 1977, L 145, s. 1).


title: Věc T-266/17: Žaloba podaná dne 9. května 2017 – Kwizda Holding v. EUIPO – Dermapharm (UROAKUT)

text:
               26.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/27

         Žaloba podaná dne 9. května 2017 – Kwizda Holding v. EUIPO – Dermapharm (UROAKUT)
   (Věc T-266/17)
   (2017/C 202/43)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kwizda Holding GmbH (Vídeň, Rakousko) (zástupci: Rechtsanwälte L. Wiltschek, D. Plasser a K. Majchrzak)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Dermapharm GmbH (Vídeň, Rakousko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „UROAKUT“ – přihláška č. 13 854 146

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. března 2017, ve věci R 1221/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               vyhověl žalobě a změnil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se zamítá námitka proti přihlášce ochranné známky Evropské unie č. 13 854 146 UROAKUT; podpůrně zrušil napadené rozhodnutí a vrátil věc odvolacímu senátu Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO);

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení před Tribunálem a odvolacím senátem;

               —

               uložil vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení, které vznikly v řízení před námitkovým oddělením.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-182/17: Žaloba podaná dne 20. března 2017 – Novartis v. EUIPO – Chiesi Farmaceutici (AKANTO)

text:
               22.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/32

         Žaloba podaná dne 20. března 2017 – Novartis v. EUIPO – Chiesi Farmaceutici (AKANTO)
   (Věc T-182/17)
   (2017/C 161/46)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novartis AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupkyně: L. Junquera Lara, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Chiesi Farmaceutici SpA (Parma, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „AKANTO“ – Přihláška č. 13 289 781

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. ledna 2017 ve věci R 531/2016-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               prohlásil, že čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 nezakazuje dotčené označení (ochranná známka Evropské unie č. 13 289 781) pro výrobky zařazené do třídy 5, jak je popsána v přihlášce;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-189/08: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Zuid-Chemie BV v. Philippo's Mineralenfabriek NV/SA ( Soudní spolupráce v občanských a obchodních věcech — Příslušnost a výkon soudních rozhodnutí — Nařízení (ES) č. 44/2001 — Pojem místo, kde došlo ke škodné události )

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Zuid-Chemie BV v. Philippo's Mineralenfabriek NV/SA
   (Věc C-189/08) (1)

   („Soudní spolupráce v občanských a obchodních věcech - Příslušnost a výkon soudních rozhodnutí - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Pojem „místo, kde došlo ke škodné události““)
   2009/C 220/18
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Zuid-Chemie BV

      Žalovaná: Philippo's Mineralenfabriek NV/SA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Výklad čl. 5 initio a bodu 3 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech („Brusel I“) (Úř. věst. 2001, L 12, s.1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42) — Výklad pojmu „místo, kde došlo nebo může dojít ke škodné události “ — Místo, kde došlo ke škodné události — Místo události, která způsobila škodu („ Handlundsort“), a místo, ve kterém škoda vznikla („Erfolgsort“) — Kritéria určení

      Výrok

   Článek 5 bod 3 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že v rámci sporu, jako je ten v původním řízení, označuje výraz „místo, kde došlo ke škodné události“ místo, kde vznikla původní škoda v důsledku běžného použití výrobku k účelům, pro které byl určen.

      (1)  Úř. věst. C 183, 19.7.2008.


title: Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unieÚř. věst. C 271, 29.10.2005

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/35

         (2005/C 281/63)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 271, 29.10.2005

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 257, 15.10.2005

      Úř. věst. C 243, 1.10.2005

      Úř. věst. C 229, 17.9.2005

      Úř. věst. C 217, 3.9.2005

      Úř. věst. C 205, 20.8.2005

      Úř. věst. C 193, 6.8.2005

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Věc C-302/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 20. června 2012 — X v. Minister van Financiën

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 20. června 2012 — X v. Minister van Financiën
   (Věc C-302/12)
   2012/C 287/32
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

   Navrhovatel v řízení o kasačním opravném prostředku: X

      Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Minister van Financiën

      Předběžné otázky

               1)

               Je výkon zdaňovací pravomoci dvěma členskými státy, zejména výběr daně za registraci motorového vozidla v situaci, ve které má občanka Unie podle vnitrostátních právních předpisů bydliště ve dvou členských státech a motorové vozidlo, jejímž je vlastníkem, skutečně trvale používá v obou členských státech, neomezený?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Může mít zásada proporcionality v rámci výběru daně za registraci v situaci, jako je situace dotčená v projednávané věci, opravný účinek a, je-li tomu tak, vede tato zásada k tomu, že se jeden nebo každý z obou členských států musí při výkonu své zdaňovací pravomoci omezit, a jakým způsobem má být toto omezení upraveno?


title: Věc F-114/13: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 16. července 2014 – Klar a Fernandez Fernandez v. Komise „Veřejná služba — Výbor zaměstnanců Komise — Ústřední výbor — Jmenování členů místní sekce v Lucemburku do ústředního výboru zaměstnanců — Odvolání jednoho z členů místní sekce z ústředního výboru touto sekcí — Odmítnutí orgánu oprávněného ke jmenování uznat legalitu rozhodnutí o odvolání — Právní zájem na podání žaloby — Nedodržení postupu před zahájením soudního řízení — Pozdní podání stížnosti — Zjevná nepřípustnost“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/74

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 16. července 2014 – Klar a Fernandez Fernandez v. Komise
   (Věc F-114/13) (1)

   („Veřejná služba - Výbor zaměstnanců Komise - Ústřední výbor - Jmenování členů místní sekce v Lucemburku do ústředního výboru zaměstnanců - Odvolání jednoho z členů místní sekce z ústředního výboru touto sekcí - Odmítnutí orgánu oprávněného ke jmenování uznat legalitu rozhodnutí o odvolání - Právní zájem na podání žaloby - Nedodržení postupu před zahájením soudního řízení - Pozdní podání stížnosti - Zjevná nepřípustnost“)
   2014/C 315/124
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Robert Klar (Grevenmacher, Lucembursko) a Francisco Fernandez Fernandez (Steinsel, Lucembursko) (zástupci: A. Salerno a B. Cortese, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Ehrbar, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování odmítajícího uznat legalitu rozhodnutí místního výboru zaměstnanců v Lucemburku o zrušení pověření uděleného svému zmocněnci k zastupování v ústředním výboru zaměstnanců Komise

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               R. Klar a F. Fernandez Fernandez ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 52, 22.2.2014, s. 53.


title: Věc C-75/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Markkinaoikeus (Finsko) dne 19. února 2015 – Viiniverla Oy v. Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/40

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Markkinaoikeus (Finsko) dne 19. února 2015 – Viiniverla Oy v. Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
   (Věc C-75/15)
   (2015/C 138/54)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Markkinaoikeus

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Viiniverla Oy

      Žalovaná: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

      Předběžné otázky

               1)

               Je při posuzování, zda se jedná o připomenutí ve smyslu čl. 16 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (1) ze dne 15. ledna 2008 o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení lihovin a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1576/89, nutno vycházet z pohledu běžně informovaného a přiměřeně pozorného a obezřetného průměrného spotřebitele?

               2)

               Jaký význam mají při posuzování zákazu sloužícího k ochraně zeměpisného označení „Calvados“, který se týká označení „Verlados“ pro lihovinu prodávanou pod tímto označením a vyráběnou z jablek, následující okolnosti pro výklad pojmu „připomenutí“ ve smyslu čl. 16 písm. b) nařízení č. 110/2008 a uplatnění tohoto nařízení:

                           a.

                           první část („Verla“) označení „Verlados“ je názvem obce ve Finsku, která je finským spotřebitelům možná známa,

                           b.

                           první část („Verla“) označení „Verlados“ odkazuje na výrobce tohoto produktu, společnost Viiniverla Oy,

                           c.

                           „Verlados“ je místní produkt vyráběný v obci Verla, jehož se ročně v průměru prodalo několik stovek litrů ve vlastní restauraci vinařství a který lze v omezeném rozsahu získat na objednávku u státní alkoholové společnosti ve smyslu zákona o alkoholu,

                           d.

                           slova „Verlados“ a „Calvados“ mají ze tří slabik shodnou pouze jednu („dos“), zároveň se však shodují jejich poslední čtyři písmena („ados“), tedy polovina písmen, z nichž jsou složena?

               3)

               Pro případ, že označení „Verlados“ bude považováno za připomenutí ve smyslu čl. 16 písm. b) nařízení č. 110/2008, může být jeho používání i přesto ospravedlněno na základě některé z výše uvedených okolností nebo na základě jiné okolnosti, například toho, že přinejmenším u finského spotřebitele nemůže být vyvolán dojem, že „Verlados“ byl vyroben ve Francii?

      (1)  Úř. věst. L 39, s. 16.


title: Věc T-734/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. prosince 2015 Evropskou komisí proti rozsudku vydanému dne 6. října 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-119/14, FE v. Komise

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/36

         Kasační opravný prostředek podaný dne 17. prosince 2015 Evropskou komisí proti rozsudku vydanému dne 6. října 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-119/14, FE v. Komise
   (Věc T-734/15 P)
   (2016/C 068/46)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupce: F. Simonetti a G. Gattinara, zmocněcni)

      Další účastnice řízení: FE (Lucemburk, Lucembursko)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 6. října 2015 ve věci F-119/14, FE v. Komise;

               —

               zamítl žalobu podanou FE ve věci F-119/14 jako neopodstatněnou;

               —

               rozhodl, že účastníce řízení ponesou vlastní náklady v tomto stupni řízení;

               —

               uložil FE náhradu nákladů řízení před Soudem pro veřejnou službu.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka tři důvody kasačního opravného prostředku.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z pochybení, kterých se dopustil Soud pro veřejnou službu, a ze zkreslení písemností ve spisu při výkladu a uplatnění podmínek přístupu týkajících se minimální praxe výběrovou komisí.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení v konstatování Soudu pro veřejnou službu, podle kterého se orgán oprávněný ke jmenování dopustil zjevně nesprávného posouzení.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení a několika případů porušení povinnosti uvést odůvodnění, kterých se dopustil Soud pro veřejnou službu, když Komisi uložil, aby žalobkyni v prvním stupni řízení zaplatila částku 10 000 eur.


title: Věc T-617/14: Žaloba podaná dne 10. srpna 2014 – Pro Asyl v. EASO

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/48

         Žaloba podaná dne 10. srpna 2014 – Pro Asyl v. EASO
   (Věc T-617/14)
   2014/C 409/68
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Pro Asyl Bundesweite Arbeitsgemeinschaft für Flüchtlinge e.V. (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupce: S. Hilbrans, advokát)

      Žalovaný: Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu (EASO)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí žalovaného ze dne 10. června 2014 – EASO/ED/2014/134 v rozsahu, v němž zamítá přístup k operačnímu plánu pro nasazování azylových podpůrných týmů EU do Bulharska („Operating Plan on Bulgaria“) a neposkytuje žalobci přístup k rejstříku dokumentů podle článku 11 nařízení č. 1049/2011.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení práva žalobce na přístup k informacím.
               Žalobce uvádí, že ve vztahu ke spornému „Operating Plan on Bulgaria“ neexistuje důvod odepřít žalobci obecné právo na přístup k informacím podle článku 4 nařízení (ES) č. 1049/2001 (1).
               V tomto ohledu žalobce tvrdí, že odepření přístupu k informacím nemůže být odůvodněno především ochranou porad týkajících se vypracování dokumentu podle čl. 4 odst. 3 nařízení č. 1049/2001, jelikož „Operating Plan“ byl dokončen.
               Kromě toho v případě „Operating Plan on Bulgaria“ nejde o dokument třetí osoby ve smyslu čl. 4 odst. 4 nařízení č. 1049/2001, jelikož žalovaný a Bulharská republika přijali tento plán společně. Z toho vyplývá, že „Operating Plan“ nepochází z tohoto členského státu ve smyslu čl. 4 odst. 5 nařízení č. 1049/2001.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práva na přístup k rejstříku.
               Žalobce dále uvádí, že napadené rozhodnutí musí být zrušeno i v rozsahu, v jakém žalobci zamítá přístup k elektronickému rejstříku dokumentů podle článku 11 nařízení č. 1049/2001, popřípadě podle článku 11 rozhodnutí č. 6 správní rady EASO.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Věc T-166/12: Usnesení Tribunálu ze dne 14. ledna 2015 – Bolívar Cerezo v. OHIM – Renovalia Energy (RENOVALIA) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství RENOVALIA — Starší národní slovní ochranné známky RENOVA ENERGY a RENOVAENERGY — Částečné zamítnutí zápisu — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a částečně zjevně postrádající jakékoli právní opodstatnění“

text:
               9.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 81/18

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. ledna 2015 – Bolívar Cerezo v. OHIM – Renovalia Energy (RENOVALIA)
   (Věc T-166/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství RENOVALIA - Starší národní slovní ochranné známky RENOVA ENERGY a RENOVAENERGY - Částečné zamítnutí zápisu - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a částečně zjevně postrádající jakékoli právní opodstatnění“)
   (2015/C 081/23)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Juan Bolívar Cerezo (Grenade, Španělsko) (zástupce: I. Barroso Sánchez-Lafuente, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: O. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Renovalia Energy, SA (Villarobledo, Španělsko) (zástupce: A. Velázquez Ibáñez, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 26. ledna 2012 (věc R 663/2011-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Renovalia Energy, SA a Juanem Bolívar Cerezem.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Juanu Bolívar Cerezovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 194, 30.6.2012.


title: Věc C-470/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. května 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/38

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. května 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-470/07) (1)

   (2008/C 209/62)

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 315, 22.12.2007.


title: Věc C-7/09: Žaloba podaná dne 9. ledna 2009 – Komise Evropských společenství v. Belgické království

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/24

         Žaloba podaná dne 9. ledna 2009 – Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-7/09)
   (2009/C 69/44)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Cattabriga a J. Sénéchal, zmocněnci)

      Žalovaný: Belgické království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Komise 2006/86/ES ze dne 24. října 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/23/ES, pokud jde o požadavky na sledovatelnost, oznamování závažných nežádoucích reakcí a účinků a některé technické požadavky na kódování, zpracování, konzervaci, skladování a distribuci lidských tkání a buněk (1) nebo v každém případě tím, že je nesdělilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice,

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta stanovená k provedení směrnice 2006/86/ES, s výjimkou jejího článku 10, uplynula dne 1. září 2007. Ke dni podání této žaloby však žalovaný ještě nepřijal předpisy nezbytné k provedení směrnice anebo je v každém případě nesdělil Komisi.

      (1)  Úř. věst. L 294, s. 32.


title: Věc T-531/14: Žaloba podaná dne 15. července 2014 – Sotiropoulou a další v. Rada

text:
               6.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 351/11

         Žaloba podaná dne 15. července 2014 – Sotiropoulou a další v. Rada
   (Věc T-531/14)
   2014/C 351/13
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Leimonia Sotiropoulou (Patrasso, Řecko) a další (zástupce: K. Chrisogonos, dikigoros)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               uložil žalované povinnost nahradit žalobcům v plném rozsahu finanční ztrátu, která jim vznikla v období od 1. ledna 2013 do 31. května 2014 v důsledku protiprávního snížení jejich hlavních důchodů napadenými rozhodnutími Rady Evropské unie, v celkové výši 8 70  504,11 eur;

               —

               uložil žalované povinnost zaplatit každému z žalobců částku 3  000 eur jako náhradu nemajetkové újmy, která jim vznikla v důsledku protiprávního snížení jejich hlavních důchodů napadenými rozhodnutími Rady Evropské unie;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobci.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou na základě článku 268 SFEU se žalobci domáhají náhrady škody, která jim vznikla z důvodu radikálního snížení jejich hlavních důchodů v důsledku opatření a zásahů přijatých v rámci řeckého důchodového systému, stanovených v následujících protiprávních rozhodnutích Rady Evropské unie: Rozhodnutí 2010/320/ΕU ze dne 8. června 2010 (1), 2010/486/ΕU ze dne 7. září 2010 (2), 2011/57/ΕU ze dne 20. prosince 2010 (3), 2011/257/ΕU ze dne 7. března 2011 (4), 2011/734/ΕU ze dne 12. července 2011 (5), 2011/791/ΕU ze dne 8. listopadu 2011 (6), 2012/211/EU ze dne 13. března 2012 (7) a 2013/6/ΕU ze dne 4. prosince 2012 (8).
   Na podporu své žaloby překládají žalobci dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod, vycházející z porušení zásad svěření pravomocí a subsidiarity

                           —

                           Žalobci tvrdí, že Rada tím, že přijala napadená rozhodnutí, která se mimo jiné týkají stanovení detailních opatření, politik a zásahů v rámci systému sociálního a důchodového zabezpečení, překročila pravomoci, které jí přiznává Smlouva, a porušila tak zásady svěření pravomocí a subsidiarity zakotvené v článcích 4 a 5 Smlouvy o Evropské unii, ve spojení s články 2 až 6 Smlouvy o fungování Evropské unie. Při přijetí rozhodnutí na základě čl. 126 odst. 9 a článku 136 SFEU, která jsou určena Řecku, nemůže Rada detailně stanovit politiku, již musí Řecko sledovat ve výše zmíněných oblastech, které spadají do výlučné pravomoci Řecka jakožto členského státu Evropské unie, a tudíž jsou výše uvedená rozhodnutí s takovýmto obsahem protiprávní a zakládají mimosmluvní odpovědnost Evropské unie k náhradě ztrát a újmy vzniklých žalobcům v důsledku snížení jejich důchodů zmíněnými protiprávními rozhodnutími.

               2.

               Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení základních práv zakotvených v článcích 1, 25 a 34 Listiny základních práv Evropské unie

                           —

                           Žalobci tvrdí, že výše zmíněná rozhodnutí Rady vyžadovala přijetí opatření souvisejících s důchodovým systémem, která radikálně narušila finanční situaci žalobců a vedla ke zvratu situací, v něž měli žalobci důvěru. Radikální důchodové škrty a snížení, které byly uloženy v rámci provádění opatření stanovených ve výše zmíněných rozhodnutích Rady, vedly k prudkému poklesu vyrovnanosti ochrany poskytované v rámci sociálního zabezpečení a k rapidnímu zhoršení životního standardu důchodců, včetně žalobců, kteří z důvodu snížení svých důchodů byli připraveni o větší část příjmů, které měli k dispozici v minulosti. Přijetí a provádění předmětných snížení vedlo k přímému porušení práva žalobců na lidskou důstojnost, jejich práva jakožto starších osob na to, aby vedli důstojný a nezávislý život, a jejich práva na přístup k dávkám sociálního zabezpečení a k sociálním službám zajišťujícím ochranu v takových případech, jako je stáří, což jsou práva, která jsou přímo zakotvena v článcích 1, 25 a 34 Listiny základních práv Evropské unie; toto činí předmětná rozhodnutí protiprávními a zakládá mimosmluvní odpovědnost Evropské unie k náhradě ztrát a újmy vzniklých žalobcům v důsledku snížení jejich důchodů těmito protiprávními rozhodnutími.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2010/320/EU ze dne 8. června 2010 určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku (Úř. věst. 2010 L 145, s. 6).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2010/486/EU ze dne 7. září 2010, kterým se mění rozhodnutí 2010/320/EU určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku (Úř. věst. 2010 L 241, s. 12).

      (3)  Rozhodnutí Rady 2011/57/EU ze dne 20. prosince 2010, kterým mění rozhodnutí Rady 2010/320/EU určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku (Úř. věst. 2011 L 26, s. 15).

      (4)  Rozhodnutí Rady 2011/257/EU ze dne 7. března 2011, kterým se mění rozhodnutí Rady 2010/320/EU určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku (Úř. věst. 2011 L 110, s. 26).

      (5)  Rozhodnutí Rady 2011/734/EU ze dne 12. července 2011 určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku (Úř. věst. 2011 L 296, s. 38).

      (6)  Rozhodnutí Rady 2011/791/EU ze dne 8. listopadu 2011, kterým se mění rozhodnutí Rady 2011/734/EU určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku (Úř. věst. 2011 L 320, s. 28).

      (7)  Rozhodnutí Rady 2012/211/EU ze dne 13. března 2012, kterým se mění rozhodnutí Rady 2011/734/EU určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku (Úř. věst. 2012 L 113, s. 8).

      (8)  Rozhodnutí Rady 2013/6/EU ze dne 4. prosince 2012, kterým se mění rozhodnutí 2011/734/EU určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku (Úř. věst. 2013 L 4, s. 40).


title: Věc T-320/17: Žaloba podaná 25. května 2017 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v EIF

text:
               7.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/31

         Žaloba podaná 25. května 2017 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v EIF
   (Věc T-320/17)
   (2017/C 256/37)
   Jednací jazyk: Angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: European Dynamics Luxembourg SA (Lucemburk, Lucembursko), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: M. Sfyri a C-N. Dede, lawyers)

      Žalovaný: Evropský investiční fond (EIF)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí žalovaného o zadání oznámené žalobkyním dne 16. března 2017 týkající se nabídky podané žalobkyněmi v návaznosti na otevřené zadávací řízení (referenční číslo 2016-MIBO_IPA_PPI-002), kterým byly informovány, že jejich nabídka nebyla vyhodnocena jako ekonomicky nejvýhodnější nabídka;

               —

               uložil žalovanému zaplatit žalobkyním exemplární náhradu škody ve výši 100 000 EUR (sto tisíc euro); a

               —

               uložil žalovanému nahradit žalobkyním náklady řízení vynaložené v souvislosti s touto žalobou, a to i v případě jejího zamítnutí.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně jediný žalobní důvod, přičemž tvrdí, že žalovaný porušil právo Evropské unie v oblasti zadávání veřejných zakázek, zásady transparentnosti a ustanovení směrnice o zadávání veřejných zakázek spolu s Praktickým průvodcem EIF tím, že žalobkyním nesdělil bodové hodnocení každého oceňovaného kritéria vítězné nabídky a podrobnou analýzu silných a slabých stránek jejich nabídky ve vztahu k vítězné nabídce. Žalobkyně tvrdí, že žalovaný jednal v rozporu se zásadou řádné správy, neboť nepříznivě ovlivnil právo žalobkyň na účinný opravný prostředek proti napadenému rozhodnutí.


title: Věc C-323/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 12. července 2007 – Termoraggi SpA v. Obec Monza a další

text:
               6.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 12. července 2007 – Termoraggi SpA v. Obec Monza a další
   (Věc C-323/07)
   (2007/C 235/14)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Termoraggi SpA

      Žalované: Obec Monza a další
   Předběžná otázka
   Může být článek 6 směrnice ES 92/50 (1) ze dne 18. června 1992 považován za použitelný na otázku, která je předmětem tohoto řízení, a jak má být tento článek vykládán pro účely ověření slučitelnosti napadených opatření s právními předpisy Společenství ve znění uvedeném v odůvodnění?

      (1)  Úř. věst. L 209, s. 1.