title: Věc T-225/20: Žaloba podaná dne 17. dubna 2020 – FJ a další v. ESVĆ

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/17

      Žaloba podaná dne 17. dubna 2020 – FJ a další v. ESVĆ
      (Věc T-225/20)
      (2020/C 247/25)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: FJ a 7 dalších žalobců (zástupce: J.-N. Louis, advokát)

         Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise, kterým se vydává výplatní páska žalobců za měsíc červen 2019, v rozsahu, v němž jsou v tomto rozhodnutí poprvé uplatněny nové opravné koeficienty použitelné na jejich platy se zpětným účinkem od 1. srpna 2018;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení článků 64 a 65 služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“), z porušení zásady rovného zacházení a ze zjevně nesprávného posouzení. Žalobci mají v tomto ohledu za to, že jim žalovaná neposkytla informace, které by jim umožnily pochopit nejenom snížení opravného koeficientu použitého na jejich plat, ale i použití se zpětným účinkem, které má za následek mimořádně velký dluh.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 85 služebního řádu, zásady právní jistoty a povinnosti jednat s náležitou péčí. Žalobci tvrdí, že nemohli počítat s mimořádným snížením opravného koeficientu použitého na jejich plat během referenčního období se zpětným účinkem. Jsou toho názoru, že vzhledem k tomu, že podmínky stanovené v článku 85 služebního řádu nejsou splněny, nemůže od nich Komise požadovat vrácení několika jejich měsíčních platů z důvodu změny opravného koeficientu se zpětným účinkem.


title: Věc T-251/20: Žaloba podaná dne 4. května 2020 – KG v. Parlament

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/17

      Žaloba podaná dne 4. května 2020 – KG v. Parlament
      (Věc T-251/20)
      (2020/C 247/26)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: KG (zástupci: S. Rodrigues a A. Champetier, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Parlamentu ze dne 4. února 2020, kterým se zamítá její stížnost ze dne 29. listopadu 2019;

                  —

                  zrušil případně rozhodnutí Parlamentu ze dne 30. srpna 2019, kterým se zamítá její původní žádost ze dne 4. dubna 2019;

                  —

                  uložil žalovanému povinnost nahradit žalované nemajetkovou újmu odhadnutou, ex æquo et bono, na částku 5 000 eur;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu veškerých nákladů řízení a poplatků spojených s právním zastoupením vynaložených žalovanou.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nesprávného výkladu čl. 20 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu úředníků Evropské unie a porušení zásady kontinuity veřejné služby.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady ochrany legitimního očekávání a zásady ochrany nabytých práv.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práva na řádnou správu a nesplnění povinnosti jednat s náležitou péčí.


title: Věc T-265/20: Žaloba podaná dne 4. května 2020 – JR v. Komise

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/19

      Žaloba podaná dne 4. května 2020 – JR v. Komise
      (Věc T-265/20)
      (2020/C 247/28)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: JR (zástupkyně: L. Levi a A. Champetier, advokátky)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise ze dne 28. února 2020 a 9. dubna 2020, kterými bylo odepřeno poskytnutí osobních údajů týkajících se žalobce;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a z porušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 ze dne 23. října 2018 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení nařízení (ES) č. 45/2001 a rozhodnutí č. 1247/2002/ES (Úř. věst. 2018, L 295, s. 39), konkrétně jeho článku 17. Žalobce má konečně za to, že napadená rozhodnutí porušují základní právo na přístup k osobním údajům.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy a z porušení nařízení č. 2018/1725, konkrétně čl. 14 odst. 1 a 2 a čl. 17 odst. 3.


title: Věc T-270/20: Žaloba podaná dne 7. května 2020 – JS v. SRB

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/19

      Žaloba podaná dne 7. května 2020 – JS v. SRB
      (Věc T-270/20)
      (2020/C 247/29)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: JS (zástupkyně: L. Levi a A. Champetier, advokátky)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil hodnotící zprávu za rok 2018, která mu byla zaslána dne 12. června 2019;

                  —

                  v případě potřeby zrušil rovněž rozhodnutí ze dne 22. ledna 2020, oznámené dne 28. ledna 2020, kterým byla zamítnuta jeho stížnost ze dne 12. září 2019;

                  —

                  nařídil vyplacení finanční náhrady nemajetkové újmy, jejíž výši lze ex aequo et bono stanovit na 15 000 eur;

                  —

                  nařídil vyplacení náhrady majetkové újmy ve výši 2 322 eur, která byla způsobena zmrazením mezd v platové třídě AD6/3 na období 12 měsíců od srpna roku 2019;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení a pomluvy.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z nevytýčení pracovních cílů a z neexistence příslušného popisu práce.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady nestrannosti a porušení rozhodnutí SRB přijatého na jeho plenárním zasedání dne 25. března 2015. (1)

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení článku 5 uvedeného rozhodnutí SRB ze dne 25. března 2015 a z porušení povinnosti péče.
                  Pokud jde o žádost o náhradu škody, žalobce se dovolává zavinění, kterého se dopustil žalovaný, škody, kterou utrpěl, a souvislosti mezi zaviněním a škodou.

         (1)  Rozhodnutí Výboru ze dne 25. března 2015 kterým se stanoví obecná ustanovení k provedení článku 43 služebního řádu a k provedení prvního odstavce článku 44 služebního řádu pro dočasné zaměstnance.


title: Věc T-271/20: Žaloba podaná dne 8. května 2020 – JS v. SRB

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/20

      Žaloba podaná dne 8. května 2020 – JS v. SRB
      (Věc T-271/20)
      (2020/C 247/30)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: JS (zástupkyně: L. Levi a A. Champetier, advokátky)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 14. června 2019 oznámené žalobci dne 17. června 2019, kterým byla zamítnuta jeho žádost o pomoc ze dne 2. května 2019;

                  —

                  v případě potřeby zrušil dále i rozhodnutí oznámené žalobci dne 29. ledna 2020, kterým byla zamítnuta jeho stížnost ze dne 14. září 2019;

                  —

                  nařídil vyplacení finanční náhrady nemajetkové újmy, kterou utrpěl žalobce a jejíž výši lze ex aequo et bono stanovit na 20 000 eur;

                  —

                  dále nařídil vyplacení náhrady jeho vyčíslitelné a prokazatelné majetkové újmy stanovené ve výši 77 408 eur;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 12a odst. 3 služebního řádu a článku 2.1 politiky SRB přijaté rozhodnutím plenárního zasedání SRB ze dne 29. listopadu 2017. (1)

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 24 služebního řádu a článku 7.3 uvedené politiky SRB.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti péče.
                  Pokud jde o žádost o náhradu škody, žalobce se dovolává zavinění, kterého se dopustil žalovaný, škody, kterou utrpěl, a souvislosti mezi zaviněním a škodou.

         (1)  Politika v oblasti ochrany lidské důstojnosti a boje proti psychickému a sexuálnímu obtěžování


title: Věc T-274/20: Žaloba podaná dne 11. května 2020 – MHCS v. EUIPO – Lidl Stiftung (odstíny oranžové)

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/21

      Žaloba podaná dne 11. května 2020 – MHCS v. EUIPO – Lidl Stiftung (odstíny oranžové)
      (Věc T-274/20)
      (2020/C 247/31)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: MHCS (Épernay, Francie) (zástupce: O. Vrins, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (barva tvořená určitými odstíny oranžové barvy) – Ochranná známka Evropské unie č. 747 949

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. února 2020, ve věci R 2392/2018-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici řízení, že ponesou vlastní náklady řízení.

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  porušení čl. 95 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 26 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství a pravidla 1 odst. 1 písm. d) ve spojení s pravidlem 3 odst. 2, 3 a 5 nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství;

                  —

                  porušení obecné zásady ochrany legitimního očekávání a zásad právní jistoty a řádné správy (včetně povinnosti uvést odůvodnění);

                  —

                  porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie.


title: Věc T-275/20: Žaloba podaná dne 11. května 2020 – Westfälische Drahtindustrie a další v. Komise

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/22

      Žaloba podaná dne 11. května 2020 – Westfälische Drahtindustrie a další v. Komise
      (Věc T-275/20)
      (2020/C 247/32)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Westfälische Drahtindustrie GmbH (Hamm, Německo), Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG (Hamm) a Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (Iserlohn, Německo) (zástupci: O. Duys a N. Tkatchenko, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil dopis Komise ze dne 2. března 2020, kterým zástupkyně generálního ředitele pro rozpočet Komise vyzvala žalobkyni č. 1, aby Komisi zaplatila částku ve výši 12 236 931,69 eur, za neplatný;

                  —

                  v důsledku toho určil, že Komise je povinna platby, které jí žalobkyně č. 1 zaplatila v období od 29. června 2011 do 16. června 2015 ve výši 16 400 000 eur, plus z toho vzniklé kompenzační úroky v celkové výši 1 420 610 eur, celkově tedy částku ve výši 17 820 610 eur, s účinností od 15. července 2015 započítat na pokutu samostatně uloženou Tribunálem ve věci Westfälische Drahtindustrie a další v. Komise (T-393/10, EU:T:2015:515), a že v důsledku platby ze dne 17. října 2019 ve výši 18 149 636,24 eur byla tato pokuta již v plné výši uhrazena; a

                  —

                  uložil Komisi povinnost zaplatit žalobkyni č. 1 částku ve výši 1 633 085,17 eur plus kompenzační úroky ode dne 17. října 2019, jakož i úroky z prodlení ve výši příslušné průměrné úrokové sazby, kterou ECB používá pro své refinanční operace v příslušném období zvýšené o 3,5 procentních bodů, od 17. října 2019 až do úplného zaplacení dlužné částky;

                  —

                  podpůrně, uložil Evropské unii, zastoupené Evropskou komisí, povinnost žalobkyním č. 1 až 3 zaplatit náhradu škody ve výši 12 236 931,69 eur formou započtení částky 12 236 931,36 eur, která byla Komisí vůči žalobkyni č. 1 uplatněna dopisem ze dne 2. března 2020, a žalobkyni č. 1 zaplatit přeplatek ve výši 1 633 085,17 eur plus kompenzační úroky od 17. října 2019 a úroky z prodlení ve výši příslušné průměrné úrokové sazby, kterou ECB používá pro své refinanční operace v příslušném období zvýšené o 3,5 procentních bodů, od 17. října 2019 až do úplného zaplacení dlužné částky;

                  —

                  v každém případě uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně následující žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod: Porušení čl. 266 odst. 1 SFEU z důvodu (trvale) nedostatečného odstranění následků, pokud jde o kasační účinky zrušené pokuty, z důvodu nezohlednění dopadu zrušení resp. (se zpětnou účinností) prohlášené neplatnosti pokuty Tribunálem. Tribunál neplatnou pokutu nezachoval, resp. nepotvrdil, nýbrž uložil žalobkyním povinnost zaplatit novou a samostatnou pokutu stanovenou Tribunálem.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod: Porušení čl. 266 odst. 1 SFEU a čl. 99 odst. 4 a čl. 98 odst. 4 prvního pododstavce písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 (1) z důvodu nesprávné domněnky úročení od 4. ledna 2011, protože Komise v rozporu se svou povinností opomněla platby žalobkyně č. 1, které sama až do vyhlášení rozsudku ze dne 15. července 2015 bez právního důvodu (ex tunc) zadržovala, jakož i příslušné kompenzační úroky, započíst s účinností k 15. červenci 2015 ve prospěch žalobkyň na pokutu, kterou nově uložil Tribunál.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod: Porušení zákazu ne bis in idem (faktickým) zvýšením pokuty uložené Tribunálem, protože Komise od žalobkyň bez právního důvodu se zpětnou účinností od 4. ledna 2011 požaduje zaplacení úroků z prodlení.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod: Porušení čl. 266 odst. 1 SFEU a čl. 99 odst. 4 písm. b) nařízení 2018/1046 z důvodu nesprávného výpočtu maximální přípustné výše úroků z prodlení dlužných od 15. října 2015.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod: Porušení čl. 266 odst. 1 SFEU z důvodu porušení zásad řádné správy a pravidel řádného úředního postupu, protože Komise po žalobkyních bez právního důvodu požaduje zaplacení (další) částky, která jde nad rámec pokuty (a úroků z prodlení) uložené Tribunálem.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014 a (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (Úř. věst. L 193, 30.7.2018, s. 1).


title: Věc T-276/20: Žaloba podaná dne 11. května 2020 – Crevier v. EUIPO (osvěžovač vzduchu)

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/23

      Žaloba podaná dne 11. května 2020 – Crevier v. EUIPO (osvěžovač vzduchu)
      (Věc T-276/20)
      (2020/C 247/33)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Jeffrey Scott Crevier (Fort Lauderdale, Florida, Spojené státy) (zástupce: M. Kime, Barrister)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporný (průmyslový) vzor: Přihláška č. 5 652 872

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. března 2020, ve věci R 2396/2019-3

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  zrušil rozhodnutí průzkumového referenta, jež je předmětem odvolání, pokud jde o zamítnutí žádosti o navrácení do původního stavu v plném rozsahu;

                  —

                  vyhověl žádosti o navrácení do původního stavu, nebo podpůrně vrátil věc EUIPO a uložil mu příslušné příkazy;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení hlavy VIII, tj. článků 62 až 78 nařízení Rady (ES) č. 6/2002;

                  —

                  Porušení kapitol VII až XIX, článků 38 až 84 nařízení Komise (ES) č. 2245/2002;

                  —

                  Porušení Smlouvy o Evropské unii;

                  —

                  Porušení právních předpisů.


title: Věc T-277/20: Žaloba podaná dne 7. května 2020 – MKB Multifunds v. Komise

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/24

      Žaloba podaná dne 7. května 2020 – MKB Multifunds v. Komise
      (Věc T-277/20)
      (2020/C 247/34)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: MKB Multifunds BV (Zierikzee, Nizozemsko) (zástupci: J. van de Hel a R. Rampersad, advokátií)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise C(2020) 1109 final ze dne 27. února 2020 týkající se podpory SA. 55704 (2019/FC) – Nizozemsko – údajná státní podpora ve prospěch Dutch Venture Initiative (DVI);

                  —

                  nařídil Komisi, aby znovu zahájila vyšetřovací řízení;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně dospěla k závěru, že investice Dutch Venture Initiative – struktura fondu fondů – do fondů soukromého kapitálu jsou v souladu s tržními podmínkami.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně dospěla k závěru, že všeobecná tarifní struktura Evropského investičního fondu (EIF) odpovídá všeobecné tarifní struktuře srovnatelného správce fondu fondů.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně dospěla k závěru, že investice nizozemských orgánů do struktury fondu fondů Dutch Venture Initiative je v souladu s tržními podmínkami.


title: Věc T-280/20: Žaloba podaná dne 8. května 2020 – CX v. Komise

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/25

      Žaloba podaná dne 8. května 2020 – CX v. Komise
      (Věc T-280/20)
      (2020/C 247/35)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: CX (zástupce: É. Boigelot, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 28. června 2019, uvedené ve spisu CMS 12/042 pod referenčním číslem Ares(2019)4110741, o zbavení žalobce funkce podle čl. 9 odst. 1 písm. h) přílohy IX služebního řádu bez snížení nároků na důchod;

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 30. ledna 2020 s referenčním číslem Ares(2020)577152, oznámené téhož dne, kterým orgán oprávněný ke jmenování zamítl stížnost s referenčním číslem R/538/19, kterou žalobce podal dne 28. září 2019 proti napadenému rozhodnutí;

                  —

                  uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení v souladu s jednacím řádem Tribunálu Evropské unie.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce sedm žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z věcné nesprávnosti vytýkaných skutečností, ze zkreslení důkazů, zjevně nesprávných posouzení, nedostatečného odůvodnění a z porušení povinnosti uvést odůvodnění. Žalobce zejména tvrdí, že byl zkreslen jediný důkaz, který byl vůči němu uplatněn, jelikož orgán oprávněný ke jmenování založil tvrzení o údajném „nedovoleném vyjednávání o ceně“ na jediném e-mailu, ačkoli samotné jeho znění prokazuje, že žalobce pouze – a zcela v souladu s rámcovou smlouvou – předal dodavateli jasný a jednoznačný pokyn, který neměl nic společného s jakýmkoli „vyjednáváním“, které by vyžadovalo přinejmenším řadu diskusí zaměřených na dosažení dohody s případným vzdáním se požadavků na obou stranách. Žalobce dodává, že korespondence mezi ním a dodavatelem pouze dokazuje kooperativní a opakující se pracovní postup, jehož cílem bylo vypracovat konečnou verzi dotazníku a souvisejících služeb, a v žádném případě není důkazem o „vyjednávání“. Orgán oprávněný ke jmenování tím vyvodil závěry z neprokázaných skutečností a dopustil se zjevně nesprávného posouzení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásady přiměřené lhůty, z příliš dlouhé doby, která uplynula od vytýkaných skutečností, a z promlčení disciplinární odpovědnosti. Podle žalobce skutečnosti, které jsou mu vytýkány, nastaly v září 2001 a v červnu 2003, tedy 18 a 16 let před přijetím napadeného rozhodnutí. Disciplinární řízení bylo zahájeno dne 7. února 2013, tedy 11 a 9 let po datu vytýkaných skutečností. Žalobce má za to, že časový interval mezi vytýkanými skutečnostmi a napadeným rozhodnutím je zjevně nepřiměřený. Dodává, že vzhledem k době, která uplynula od tvrzených skutečností, měl orgán oprávněný ke jmenování zvážit zmírnění jeho disciplinární odpovědnosti, či dokonce promlčení této odpovědnosti.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu a z porušení rovnosti zbraní. Žalobce tvrdí, že Komise nevyhověla jeho četným žádostem, které podával od zahájení řízení v roce 2013, o předložení dokumentů, které považoval za nezbytné pro svoji obhajobu, tedy zejména všech e-mailů týkajících se dvou skutečností, které mu byly vytýkány, rámcové smlouvy, přechodných verzí a konečné verze dotazníků pro dotčený průzkum, jakož i souvisejícího finančního spisu. Podle jeho názoru došlo k porušení práva na obhajobu a porušení rovnosti zbraní.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z formálních a procesních vad a z porušení povinnosti důkladného vyšetřování ve prospěch i neprospěch. Žalobce tvrdí, že již 16. dubna 2018 trestní soud v [důvěrné] (1) rozhodl, že žádná skutková okolnost nebyla prokázána, a zprostil žalobce „všech obvinění“, přičemž tento soud rozhodoval o přesně těch stejných skutkových okolnostech, na nichž je založeno napadené rozhodnutí, a rozhodl, že nejsou prokázané. Žalobce má tak za to, že orgán oprávněný ke jmenování tím, že nepředal disciplinární komisi tak zásadní důkaz, jakým je soudní rozhodnutí, které nabylo právní moci a zprostilo žalobce všech obvinění, porušil svoji povinnost předat disciplinární komisi veškeré dokumenty, které jsou relevantní a užitečné pro vypracování jejího stanoviska, a dopustil se procesní vady.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z porušení presumpce neviny a povinnosti nestrannosti. Podle žalobce generální tajemnice napsala místopředsedům Komise, dvěma členům Komise, generálnímu řediteli, pod nějž spadá, generální ředitelce pro lidské zdroje, jakož i orgánu oprávněnému ke jmenování, že šetření „potvrdilo střet zájmů a poukázalo na různé nesrovnalosti na straně dotyčné osoby“, což podle jeho názoru představuje porušení presumpce neviny a povinnosti nestrannosti.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází z použití dokumentu, který musí být považován za právně nicotný, ze samotné neexistence uvedeného dokumentu a z porušení čl. 1 odst. 1 přílohy IX služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“). Žalobce uvádí, že OLAF jej nikdy nevyslechnul ohledně dotyčných skutečností v období od 3. května 2011 do 18. dubna 2012, tedy datem zaslání jeho zprávy, a že toto porušení jeho povinnosti vyslechnout žalobce před dokončením jeho zprávy musí mít za následek její právní nicotnost.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vychází z porušení článku 10 přílohy IX služebního řádu, zásady právní jistoty a zásady proporcionality, jakož i legitimního očekávání a ze zjevně nesprávného posouzení z důvodu, že sankce není přiměřená skutečnostem, které jsou mu vytýkány. Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že sankce uložená orgánem oprávněným ke jmenování je zjevně nepřiměřená. Podle jeho názoru skutečnosti, které jsou mu vytýkány, mají velmi relativní význam, neboť sporná částka činí 2000 eur. Navíc tyto skutečnosti nastaly před velmi dlouhou dobou. Uložená sankce však zbavuje rodinu žalobce veškerých příjmů a zdravotních pojištění, což je zjevně nepřiměřené.

         (1)  Skryté důvěrné údaje.


title: Věc T-289/20: Žaloba podaná dne 15. května 2020 – Facegym v. EUIPO (FACEGYM)

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/26

      Žaloba podaná dne 15. května 2020 – Facegym v. EUIPO (FACEGYM)
      (Věc T-289/20)
      (2020/C 247/36)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Facegym Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: M. Edenborough, QC)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie slovní ochranné známky FACEGYM – Přihláška č. W1 466 456

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. února 2020, ve věci R 70/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

            podpůrně

                  —

                  změnil napadené rozhodnutí tak, aby se určilo, že zboží a služby, které údajně porušují zápis mezinárodní ochranné známky, neporušují čl. 7 odst. 1 písm. b) nebo c) nařízení 2017/1001;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení způsobených touto žalobou a dalších nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nebo písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001


title: Věc T-294/20: Žaloba podaná dne 22. května 2020 – Talleres de Escoriaza v. EUIPO – Salto Systems (KAAS KEYS AS A SERVICE)

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/27

      Žaloba podaná dne 22. května 2020 – Talleres de Escoriaza v. EUIPO – Salto Systems (KAAS KEYS AS A SERVICE)
      (Věc T-294/20)
      (2020/C 247/37)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Talleres de Escoriaza, SA (Irún, Španělsko) (zástupci: T. Müller a F. Togo, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Salto Systems, SL (Oiartzun, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie KAAS KEYS AS A SERVICE – Ochranná známka Evropské unie č. 14 899 439

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. února 2020, ve věci R 1363/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici řízení náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení povinnosti uvést odůvodnění;

                  —

                  Porušení práva být vyslechnut;

                  —

                  Porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. d) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-295/20: Žaloba podaná dne 21. května 2020 – Aquind a další v. Komise

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/28

      Žaloba podaná dne 21. května 2020 – Aquind a další v. Komise
      (Věc T-295/20)
      (2020/C 247/38)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Aquind Ltd (Wallsend, Spojené království), Aquind SAS (Rouen, Francie), Aquind Energy (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: S. Goldberg, Solicitor, E. White, advokát, C. Davis a J. Bille, Solicitors)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené opatření, to znamená nařízení v přenesené pravomoci, v rozsahu, v němž z unijního seznamu odstraňuje propojovací vedení AQUIND;

                  —

                  podpůrně, aby zrušil nařízení v přenesené pravomoci v plném rozsahu; a

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů vynaložených žalobkyněmi v tomto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Ve své žalobě žalobkyně navrhují, aby Tribunál zrušil nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2020/389 ze dne 31. října 2019, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 347/2013, pokud jde o unijní seznam projektů společného zájmu (1).
      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně sedm žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z neuvedení důvodů pro odstranění propojovacího vedení AQUIND z unijního seznamu.

                              —

                              Nařízení v přenesené pravomoci, v rozporu s povinností uvést odůvodnění, neuvádí ani neodkazuje na důvody pro odstranění propojovacího vedení AQUIND z unijního seznamu a žalobkyním nebyly žádné důvody pro odstranění oznámeny.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení formálních a hmotně právních požadavků stanovených v nařízení (EU) č. 347/2013 (2) (nařízení o transevropských energetických sítích, dále jen „nařízení TEN-E“), zejména v jeho čl. 5 odst. 8.

                              —

                              Vytvoření seznamu projektů společného zájmu pro účely nařízení v přenesené pravomoci nebylo provedeno v souladu s požadavky stanovenými v nařízení TEN-E.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 10 odst. 1 Smlouvy o energetické chartě.

                              —

                              Odstranění propojovacího vedení AQUIND z unijního seznamu a neexistence jakýchkoli důvodů pro toto odstranění porušuje povinnosti stanovené v čl. 10 odst. 1 Smlouvy o energetické chartě vytvořit stabilní, příznivé a transparentní podmínky a zaručit investicím řádné a spravedlivé zacházení.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení práva na řádnou správu, které je zakotveno v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie.

                              —

                              Odstranění propojovacího vedení AQUIND z unijního seznamu nebylo – v rozporu s článkem 41 Listiny základních práv – provedeno nestranně a žalobkyně nebyly před přijetím nařízení v přenesené pravomoci vyslechnuty.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že došlo k porušení zásady rovného zacházení vyplývající z unijního práva.

                              —

                              V rozporu se zásadou rovného zacházení vyplývající z unijního práva bylo s propojovacím vedením AQUIND, v porovnání se srovnatelnými navrženými projekty společného zájmu, zacházeno odlišně a nespravedlivě bez jakéhokoli objektivního odůvodnění takového nerovného zacházení.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že došlo k porušení zásady proporcionality vyplývající z unijního práva.

                              —

                              Skutečnost, že propojovací vedení AQUIND bylo jako existující projekt společného zájmu nacházející se ve stádiu vývoje, z unijního seznamu prostě odstraněno, aniž by bylo provedeno podrobné srovnání se srovnatelnými projekty a aniž by byla žalobkyním poskytnuta možnost vyřešit případné problémy, je v rozporu se zásadou proporcionality.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že došlo k porušení zásad právní jistoty a ochrany legitimního očekávání vyplývajících z unijního práva.

                              —

                              Napadené opatření představuje zásah do legitimních očekávání žalobkyň, která spočívají v očekávání, že se mohou spolehnout na zařazení do unijního seznamu, a že proces přípravy unijního seznamu projektů společného zájmu bude proveden v souladu s cíli a povinnostmi, které vyplývají z nařízení TEN-E, jakož i z dalších příslušných právních požadavků.

         (1)  Úř. věst. 2020 L 74, s. 1.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 347/2013 ze dne 17. dubna 2013, kterým se stanoví hlavní směry pro transevropské energetické sítě a kterým se zrušuje rozhodnutí č. 1364/2006/ES a mění nařízení (ES) č. 713/2009, (ES) č. 714/2009 a (ES) č. 715/2009 (Úř. věst. 2013, L 115, s. 39).


title: Věc T-300/20: Žaloba podaná dne 22. května 2020 – Nosio v. EUIPO – Tros del Beto (ACCUSÌ)

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/29

      Žaloba podaná dne 22. května 2020 – Nosio v. EUIPO – Tros del Beto (ACCUSÌ)
      (Věc T-300/20)
      (2020/C 247/39)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Nosio SpA (Mezzocorona, Itálie) (zástupci: J. Graffer, G. Rubino, A. Ottolini, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Tros del Beto, SLU (Marçà, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ACCUSÌ – Přihláška č. 16 014 921

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. března 2020, ve věci R 871/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  určil, že mezi označeními neexistuje podobnost;

                  —

                  povolil zápis přihlášky, která je předmětem námitkového řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-301/20: Žaloba podaná dne 19. května 2020 – Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics a Jushi Egypt for Fiberglass Industry v. Komise

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/30

      Žaloba podaná dne 19. května 2020 – Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics a Jushi Egypt for Fiberglass Industry v. Komise
      (Věc T-301/20)
      (2020/C 247/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics SAE (Ain Sukhna, Egypt), Jushi Egypt for Fiberglass Industry SAE (Ain Sukhna) (zástupci: B. Servais a V. Crochet, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2020/492 ze dne 1. dubna 2020, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz některých tkaných a/nebo vpichovaných textilií ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky a Egypta (1);

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že metoda, kterou použila Komise pro stanovení výrobních nákladů, prodejních nákladů, správních výdajů a jiných režijních nákladů společnosti Hengshi a jejího zisku za účelem výpočtu početně zjištěné běžné hodnoty Hengshi, je v rozporu s čl. 2 odst. 3, 5, 6, 11, 12, jakož i s čl. 9 odst. 4 základního nařízení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že metoda, kterou použila Komise pro stanovení rozpětí cenového podbízení a rozpětí pro prodeje pod cenou, je v rozporu s čl. 3 odst. 1, 2, 3, 6 a s čl. 9 odst. 4 základního nařízení.

         (1)  Úř. věst. 2020, L 108, s. 1.


title: Věc T-302/20: Žaloba podaná dne 15. května 2020 – Del Valle Ruiz a další v. SRB

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/31

      Žaloba podaná dne 15. května 2020 – Del Valle Ruiz a další v. SRB
      (Věc T-302/20)
      (2020/C 247/41)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Antonio Del Valle Ruiz (Ciudad de México, Mexiko) a dalších 36 žalobců (zástupci: P. Rubio Escobar, R. Ruíz de la Torre Esporrín a B. Fernández García, abogados)

         Žalovaná: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB/EES/2020/52) ze dne 17. března 2020, kterým se stanoví, zda je třeba poskytnout odškodnění akcionářům a věřitelům, kterých se dotýkají opatření k řešení krize přijatá ve vztahu k Banco Popular Español SA,

                  —

                  uložil náhradu nákladů řízení žalovanému a účastníkům vystupujícím na podporu jeho návrhových žádání.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby vznášejí žalobci šest žalobních důvodů.
      První vychází z porušení čl. 15 odst. 1 písm. g) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (dále jen „nařízení (EU) č. 806/2014“). V tomto ohledu tvrdí, že původní akcionáři Banco Popular neměli nést větší ztráty při postupu pro řešení krizí, než by nesli v případě běžné insolvence.
      Druhý důvod vychází z porušení čl. 20 odst. 16 uvedeného nařízení. V tomto ohledu tvrdí, že napadené rozhodnutí neposoudilo, zda by se původním akcionářům Banco Popular nedostalo lepšího zacházení v běžném insolvenčním řízení, než při postupu pro řešení krizí, neboť insolvenční řízení bylo postaveno na roveň likvidaci. Navíc, posouzení nebylo provedeno nezávislou osobou.
      Třetí důvod vychází z porušení čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), neboť bylo porušeno právo původních akcionářů Banco Popular být vyslechnuti před přijetím individuálního rozhodnutí nepříznivě zasahujícího do jejich právního postavení.
      Čtvrtý důvod vychází z porušení článku 47 Listiny. V tomto ohledu tvrdí, že došlo k porušení práva na účinnou soudní ochranu původních akcionářů Banco Popular a v důsledku toho k porušení jejich práva na obhajobu.
      Pátý důvod vychází z porušení článku 17 Listiny a článku 1 protokolu č. 1 Evropské úmluvy na ochranu lidských práv a základních svobod, neboť akcionáři byli zbaveni práva vlastnit majetek, aniž by obdrželi spravedlivé odškodnění za danou újmu.
      Šestý důvod vychází z porušení článku 52 Listiny. V tomto ohledu tvrdí, že SRB zbavil akcionáře jejich práva vlastnit majetek, aniž by respektoval zákonné meze.


title: Věc T-303/20: Žaloba podaná dne 15. května 2020 – Arias Mosquera a další v. SRB

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/32

      Žaloba podaná dne 15. května 2020 – Arias Mosquera a další v. SRB
      (Věc T-303/20)
      (2020/C 247/42)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobci: José María Arias Mosquera (Madrid, Španělsko) a dalších 28 žalobců (zástupci: P. Rubio Escobar, R. Ruíz de la Torre Esporrín, A. Menéndez Menéndez, B. Fernández García, advokáti)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB/EES/2020/52) ze dne 17. března 2020, kterým se stanoví, zda je třeba poskytnout odškodnění akcionářům a věřitelům, kterých se dotýkají opatření k řešení krize přijatá ve vztahu k Banco Popular Español SA;

                  —

                  uložil žalovanému a vedlejším účastníkům, kteří částečně nebo zcela podporují jeho návrhová žádání, náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou tytéž, jaké jsou uplatňovány ve věci T-302/20, Del Valle Ruiz a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-304/20: Žaloba podaná dne 20. května 2020 – Molina Fernández v. SRB

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/32

      Žaloba podaná dne 20. května 2020 – Molina Fernández v. SRB
      (Věc T-304/20)
      (2020/C 247/43)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Laura Molina Fernández (Madrid, Španělsko) (zástupci: S. Rodríguez Bajón a A. Gómez-Acebo Dennes, advokáti)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál zrušil napadené rozhodnutí.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Tato žaloba je namířena proti rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí SRB/EES/2020/52 ze dne 17. března 2020, kterým se stanoví, zda je třeba poskytnout odškodnění akcionářům a věřitelům, kterých se dotýkají opatření k řešení krize přijatá ve vztahu k Banco Popular Español SA.
      Na podporu své žaloby uvádí žalobkyně tři důvody.

                  1.

                  Zaprvé, žalobkyně má v zásadě za to, že zpráva o ocenění 3 nebyla vypracována skutečně nezávislým odborníkem, jak vyžaduje čl. 20 odst. 16 až 18 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (Úř. věst. 2014, L 225, s. 1).

                  2.

                  Zadruhé, žalobkyně má v zásadě za to, že zpráva o ocenění 3 je v rozporu s právem, jelikož metoda použitá společností Deloitte pro analýzu je nesprávná, což znamená, že Deloitte došla rovněž k nesprávným závěrům, jejichž důsledky vážně poškozují žalobkyni, která byla neoprávněně a nespravedlivě připravena o odškodnění, na které má nárok.

                  3.

                  Zatřetí, ocenění 3 vychází z nesprávného základu o finanční situaci Banco Popular v době řešení krize.


title: Věc T-305/20: Žaloba podaná dne 26. května 2020 – Telefónica Germany v. EUIPO – Google (LOOP)

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/33

      Žaloba podaná dne 26. května 2020 – Telefónica Germany v. EUIPO – Google (LOOP)
      (Věc T-305/20)
      (2020/C 247/44)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Telefónica Germany GmbH & Co. OHG (Mnichov, Německo) (zástupci: A. Fottner a M. Müller, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Google LLC (Mountain View, Kalifornie, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie LOOP – Ochranná známka Evropské unie č. 5 842 166

         Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. března 2020, ve věci R 281/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil žalovanému, jakož i další účastnici řízení před odvolacím řízení v případě, že posledně uvedená vstoupí do řízení, náhradu nákladů řízení vzniklých v řízení před Tribunálem a v řízení před odvolacím senátem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 a čl. 41 odst. 2 písm. a) a c) Listiny základních práv Evropské unie.


title: Věc T-307/20: Žaloba podaná dne 26. května 2020 – Calatrava Real State 2015 v. SRB

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/34

      Žaloba podaná dne 26. května 2020 – Calatrava Real State 2015 v. SRB
      (Věc T-307/20)
      (2020/C 247/46)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Calatrava Real State 2015, SL (Madrid, Španělsko) (zástupci: P. Rubio Escobar, R. Ruíz de la Torre Esporrín a B. Fernández García, advokáti)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB/EES/2020/52) ze dne 17. března 2020, kterým se stanoví, zda je třeba poskytnout odškodnění akcionářům a věřitelům, kterých se dotýkají opatření k řešení krize přijatá ve vztahu k Banco Popular Español SA;

                  —

                  uložil žalovanému a vedlejším účastníkům, kteří částečně nebo zcela podporují jeho návrhová žádání, náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou tytéž, jaké jsou uplatňovány ve věcech T-302/20, Del Valle Ruiz a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-303/20, Arias Mosquera a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-312/20: Žaloba podaná dne 27. května 2020 – EVH v. Komise

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/35

      Žaloba podaná dne 27. května 2020 – EVH v. Komise
      (Věc T-312/20)
      (2020/C 247/47)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: EVH GmbH (Halle nad Sálou, Německo) (zástupci: I. Zenke a T. Heymann, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 26. února 2019 prohlašující spojení podniků „RWE/E.ON Assets“ za slučitelné se společným trhem, případ M.8871 (Úř. věst. 2020, C 111, s. 1);

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod: Povolovací rozhodnutí vykazuje formální nedostatky.

                              —

                              Spojení M.8871, které bylo napadeným rozhodnutím povoleno, bylo chybně odděleno od jednotné celkové fúze společností RWE AG (dále jen „RWE“) a E.ON SE (dále jen „E.ON“). Celková operace zahrnuje kromě nabytí výrobních kapacit společnosti E.ON společností RWE (případ M.8871) také nabytí 16,67 % účasti na společnosti E.ON společností RWE a převod společnosti Innogy SE, která je ze 76,8 % dceřinou společností RWE, na E.ON (případ M.8870).

                              —

                              Práva žalobkyně jako zúčastněné strany byla porušena, protože žalovaná sice přijala indicie nasvědčující omezení hospodářské soutěže v důsledku tohoto spojení podniků, které jí byly v rámci řízení hojně předkládány, v řízení a v rozhodnutí se jimi však obsahově nezabývala a ani je přiměřeně neposoudila.

                              —

                              Žalovaná odůvodnila rozhodnutí příliš pozdě a nedostatečně.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod: Žalovaná nedostatečně zjistila skutkový stav a v případě správného zjištění skutkového stavu by musela zahájit druhou fázi řízení.

                              —

                              Analýza narůstající tržní síly společnosti RWE byla provedena jen na základě množství elektřiny a kapacity, bez nezbytného vlastního hlubšího přezkumu dalších indikátorů, jako je odpadnutí přímého konkurenta, kterým je společnosti E.ON, indikátoru Residual Supply Index (RSI), který vyjadřuje nepostradatelnost dodavatele, pokud jde o pokrytí poptávky, nebo míry koncentrace trhu.

                              —

                              V rozporu s dlouhodobými investičními cykly v odvětví energetiky žalovaná pro účely posouzení dopadů spojení podniků posuzovala příliš krátká historická i prognostická období.

                              —

                              Tržní síla byla zjištěna chybně, protože rozsáhlá propojení společností RWE a E.ON na trhu energií nebyla posouzena, místo toho byly sečteny kapacity z Reverse-Carve-out (obráceného vyčlenění) z řízení M.8870.

                              —

                              Přezkum se nepřípustně celkově omezuje na současnost a pominul dopady v budoucích letech (například v důsledku zvyšující se výroby zelené elektřiny a postupného vyřazování uhlí), žalovaná tedy vůbec nemohla zjistit, zda hrozí trvalé narušení hospodářské soutěže.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod: Žalovaná posoudila spojení podniků – i v důsledku svých nedostatečných šetření – věcně zjevně chybně jako slučitelné s hospodářskou soutěží.

                              —

                              Žalovaná chybně nezohlednila okolnost, že společnost E.ON trvale odpadne jako konkurentka společnosti RWE.

                              —

                              Žalovaná nezohlednila skutečnost, že dohodnuté rozdělení jednotlivých sfér vytváření hodnot v odvětví energetiky mezi společnosti E.ON a RWE, které je obsahově spojeno s celkovým spojením podniků, zahrnuje omezení hospodářské soutěže a není slučitelné s článkem 101 SFEU.

                              —

                              Žalovaná chybně kvalifikuje nárůst tržní síly společnosti RWE na primárním trhu jako nezávadný.

                              —

                              Rozhodnutí konečně chybně nezohledňuje ani negativní dopady na hospodářskou soutěž, které vyplývají ze skutečnosti, že společnost E.ON odpadá jako konkurent ve výrobě a velkoobchodu s elektrickou energií z obnovitelných zdrojů energie a v poskytování systémových služeb, jako například regulační energie.


title: Věc T-313/20: Žaloba podaná dne 27. května 2020 – Stadtwerke Leipzig v. Komise

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/36

      Žaloba podaná dne 27. května 2020 – Stadtwerke Leipzig v. Komise
      (Věc T-313/20)
      (2020/C 247/48)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Stadtwerke Leipzig GmbH (Lipsko, Německo) (zástupci: I. Zenke a T. Heymann, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 26. února 2019 prohlašující spojení podniků „RWE/E.ON Assets“ za slučitelné se společným trhem, případ M.8871 (Úř. věst. 2020, C 111, s. 1);

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žaloba se opírá o tři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné s žalobními důvody uplatněnými ve věci T-312/20, EVH v. Komise, nebo jsou jim podobné.


title: Věc T-314/20: Žaloba podaná dne 27. května 2020 – GWS Stadtwerke Hameln v. Komise

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/36

      Žaloba podaná dne 27. května 2020 – GWS Stadtwerke Hameln v. Komise
      (Věc T-314/20)
      (2020/C 247/49)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: GWS Stadtwerke Hameln GmbH (Hameln, Německo) (zástupci: I. Zenke a T. Heymann, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 26. února 2019 prohlašující spojení podniků „RWE/E.ON Assets“ za slučitelné se společným trhem, případ M.8871 (Úř. věst. 2020, C 111, s. 1);

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žaloba se opírá o tři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné s žalobními důvody uplatněnými ve věci T-312/20, EVH v. Komise, nebo jsou jim podobné.


title: Věc T-315/20: Žaloba podaná dne 27. května 2020 – TEAG v. Komise

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/37

      Žaloba podaná dne 27. května 2020 – TEAG v. Komise
      (Věc T-315/20)
      (2020/C 247/50)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: TEAG Thüringer Energie AG (Erfurt, Německo) (zástupci: I. Zenke a T. Heymann, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 26. února 2019 prohlašující spojení podniků „RWE/E.ON Assets“ za slučitelné se společným trhem, případ M.8871 (Úř. věst. 2020, C 111, s. 1);

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žaloba se opírá o tři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné s žalobními důvody uplatněnými ve věci T-312/20, EVH v. Komise, nebo jsou jim podobné.


title: Věc T-316/20: Žaloba podaná dne 27. května 2020 – Naturstrom v. Komise

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/37

      Žaloba podaná dne 27. května 2020 – Naturstrom v. Komise
      (Věc T-316/20)
      (2020/C 247/51)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Naturstrom AG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: I. Zenke a T. Heymann, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 26. února 2019 prohlašující spojení podniků „RWE/E.ON Assets“ za slučitelné se společným trhem, případ M.8871 (Úř. věst. 2020, C 111, s. 1);

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žaloba se opírá o tři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné s žalobními důvody uplatněnými ve věci T-312/20, EVH v. Komise, nebo jsou jim podobné.


title: Věc T-320/20: Žaloba podaná dne 27. května 2020 – Mainova v. Komise

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/38

      Žaloba podaná dne 27. května 2020 – Mainova v. Komise
      (Věc T-320/20)
      (2020/C 247/52)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Mainova AG (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupce: C. Schalast, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 26. února 2019, věc M. 8871,

                  —

                  v souladu s čl. 68 odst. 5 Jednacího řádu Tribunálu a s ohledem na obsahovou souvislost, spojil toto řízení s řízeními o žalobách týkajícími se téhož rozhodnutí M. 8871 ke společnému řízení pro účely rozhodnutí,

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí
                  V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně uvádí, že žalovaná v napadeném rozhodnutí porušila podstatné formální náležitosti. K tomu patří všechna procesní pravidla, která měla být zohledněna při vypracování dotčených právních aktů. Tím, že porušila práva žalobkyně jako účastnice řízení, žalovaná zejména porušila obecné zásady unijního práva. Žalobkyni zejména znemožnila podání žaloby a neoprávněně jí odmítla jakékoliv nahlédnutí do procesního spisu.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení ustanovení nařízení Rady (ES) č. 139/2004 (1)

                  V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že umělým rozdělení projektu spojování žalovaná porušila Smlouvy Evropské unie a ustanovení nařízení o spojování podniků. Konkrétně nezohlednila procesní ustanovení týkající se práva spojování a z toho důvodu nezohlednila nebo nesprávně zohlednila skutečnosti relevantní pro rozhodnutí. Jde především o porušení právní, hospodářské a věcné souvislosti celého projektu spojování, nesprávnou kvalifikaci operace jako Asset Swap, nezohlednění vlivu na hospodářskou soutěž protiplněním za účast společnosti RWE AG ve společnosti E.ON SE ve výši podílu 16,67 %, jakož i o nesprávné posouzení vlivu operace na hospodářskou soutěž.
                  Žalovaná konkrétně správně nevymezila trh. Navíc vycházela z nesprávného prostoru pro uvážení při posouzení vlivů operace a nesprávně hodnotila podněty pro RWE vzniklé z operace k vědomému ponechání výrobních kapacit. Žalovaná tak dospěla k nesprávnému závěru, že spojení mohlo být jednak přezkoumáno odděleně a jednak, že nemá negativní účinky na hospodářskou soutěž na úrovni Unie.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1).


title: Věc T-321/20: Žaloba podaná dne 27. května 2020 – enercity v. Komise

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/39

      Žaloba podaná dne 27. května 2020 – enercity v. Komise
      (Věc T-321/20)
      (2020/C 247/53)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: enercity AG (Hannover, Německo (zástupce: C. Schalast, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 26. února 2019, oznámené pod číslem M.8871;

                  —

                  určil, že se ve smyslu čl. 68 odst. 5 jednacího řádu Tribunálu řízení kumulativně spojuje pro účely rozhodnutí, jímž se končí řízení, se žalobami proti stejnému usnesení M.8871 z důvodu jejich obsahové souvislosti;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žaloba se opírá o dva žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné se žalobními důvody a argumenty uplatněnými ve věci T-320/20, Mainova v. Komise nebo jsou jím podobné.


title: Věc T-322/20: Žaloba podaná dne 27. května 2020 – Stadtwerke Frankfurt am Main v. Komise

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/39

      Žaloba podaná dne 27. května 2020 – Stadtwerke Frankfurt am Main v. Komise
      (Věc T-322/20)
      (2020/C 247/54)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Stadtwerke Frankfurt am Main Holding GmbH (Frankfurt nad Mohanem, Německo (zástupce: C. Schalast, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 26. února 2019, oznámené pod číslem M.8871;

                  —

                  určil, že se ve smyslu čl. 68 odst. 5 jednacího řádu Tribunálu řízení kumulativně spojuje pro účely rozhodnutí, jímž se končí řízení, se žalobami proti stejnému usnesení M.8871 z důvodu jejich obsahové souvislosti;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žaloba se opírá o dva žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné se žalobními důvody a argumenty uplatněnými ve věci T-320/20, Mainova v. Komise nebo jsou jím podobné.


title: Věc T-324/20: Žaloba podaná dne 26. května 2020 – Yongkang Kugooo Technology v. EUIPO – Ford Motor Company (kugoo)

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/40

      Žaloba podaná dne 26. května 2020 – Yongkang Kugooo Technology v. EUIPO – Ford Motor Company (kugoo)
      (Věc T-324/20)
      (2020/C 247/55)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Yongkang Kugooo Technology Co. Ltd (Yongkang, Čína) (zástupce: P. Pérot, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ford Motor Company (Dearborn, Michigan, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie kugoo – Přihláška č. 17 007 741

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. března 2020 ve věci R 65/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  zamítl námitky další účastnice řízení před odvolacím senátem a vyhověl přihlášce obrazové ochranné známky Evropské unie „kugoo“ č. 17 007 741;

                  —

                  uložil další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení, včetně poplatků a nákladů vynaložených žalobkyní v řízení před EUIPO a před Tribunálem.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-326/20: Žaloba podaná dne 27. května 2020 – Bibita Group v. EUIPO – Benkomers (Nápojové láhve)

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/41

      Žaloba podaná dne 27. května 2020 – Bibita Group v. EUIPO – Benkomers (Nápojové láhve)
      (Věc T-326/20)
      (2020/C 247/56)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Bibita Group (Tirana, Albánie) (zástupce: C. Seyfert, právník)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Benkomers OOD (Sofie, Bulharsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporného (průmyslového) vzoru: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství č. 3 797 091-0001 (Nápojové láhve)

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. dubna 2020 ve věci R 1070/2018-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  prohlásil, že napadený (průmyslový) vzor Společenství zapsaný pod číslem 3 797 091-0001 je neplatný na základě všech důvodů uvedených v této žalobě;

                  —

                  uložil žalovanému a majiteli náhradu nákladů řízení před třetím odvolacím senátem v souladu s článkem 190 jednacího řádu Tribunálu;

                  —

                  uložil EUIPO a případnému vedlejšímu účastníku náhradu nákladů souvisejících s tímto řízením.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 25 odst. 1 písm. d) ve spojení s článkem 6 nařízení Rady (ES) č. 6/2002.


title: Věc T-329/20: Žaloba podaná dne 29. května 2020 – 4B Company v. EUIPO Deenz [Přívěšky (šperky)]

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/41

      Žaloba podaná dne 29. května 2020 – 4B Company v. EUIPO Deenz [Přívěšky (šperky)]
      (Věc T-329/20)
      (2020/C 247/57)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: 4B Company Srl (Montegiorgio, Itálie) (zástupce: G. Brogi, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Deenz Holding Ltd (Dubaj, Spojené arabské emiráty)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství č. 2 100-0001

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. března 2020, ve věci R 2449/2018-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v části, v níž zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení, vyhověl žádosti o zachování (průmyslového) vzoru Společenství č. 21 00-0001 ve změněné formě a rozhodl o zápisu (průmyslového) vzoru ve změněné formě do rejstříku a jeho zveřejnění ve Věstníku (průmyslových) vzorů Společenství, s následným potvrzením rozhodnutí zrušovacího oddělení ze dne 15. října 2018 v řízení ICD 10 654;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení a nesprávný výklad čl. 25 odst. 6 nařízení Rady (ES) č. 6/2002.


title: Věc T-331/20: Žaloba podaná dne 29. května 2020 – Laboratorios Ern v. EUIPO – Le-Vel Brands (Le-Vel)

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/42

      Žaloba podaná dne 29. května 2020 – Laboratorios Ern v. EUIPO – Le-Vel Brands (Le-Vel)
      (Věc T-331/20)
      (2020/C 247/58)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupkyně: S. Correa Rodríguez, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Le-Vel Brands LLC (Frisco, Texas, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Le-Vel – Přihláška č. 15 229 974

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. března 2020, ve věci R 2113/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  zamítl přihlášku ochranné známky Evropské unie „Le-vel“, č. 15 229 974, pro všechny výrobky a služby zařazené do tříd 3 a 35;

                  —

                  uložil EUIPO a vedlejší účastnici řízení (v případě, že by se společnost Le-Vel Brands LLC rozhodla vstoupit do tohoto řízení) náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-334/20: Žaloba podaná dne 29. května 2020 – KH v. ESVČ

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/43

      Žaloba podaná dne 29. května 2020 – KH v. ESVČ
      (Věc T-334/20)
      (2020/C 247/59)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: KH (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 24. července 2019, kterým byla žalobkyně přeřazena do hlavního sídla a bylo konstatováno, že její mise trvala pouze od 1. září do 31. prosince 2019;

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 29. července 2019, kterým se zamítá žádost o pomoc zapsaná do rejstříku pod číslem [důvěrné], kterou žalobkyně podala dne 29. března 2019 z důvodu obtěžování přičitatelnému její vedoucí [důvěrné] (1);

                  —

                  zrušil hodnotící zprávu z roku 2019 (období roku 2018) ze dne 3. října 2019 konstatující její nedostatečnou odbornost;

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 4. listopadu 2019 o neprovedení automatického postupu do vyššího platového stupně z důvodu hodnotící zprávy považované za neuspokojivou;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři skupiny žalobních důvodů.

                  1.

                  Žalobkyně předkládá tři žalobní důvody proti rozhodnutí o přeřazení:

                              —

                              První žalobní důvod vycházející z nesplnění povinnosti jednat s řádnou péčí a porušení zásady řádné správy;

                              —

                              Druhý žalobní důvod vycházející z neúčinnosti práva být vyslechnut;

                              —

                              Třetí žalobní důvod vycházející z právního pochybení při odůvodnění zprávy ze dne 2. dubna 2019.

                  2.

                  Žalobkyně předkládá pět žalobních důvodů proti rozhodnutí o zamítnutí její žádosti o pomoc:

                              —

                              První žalobní důvod vycházející z nesplnění povinnosti poskytnout pomoc;

                              —

                              Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 12a služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“);

                              —

                              Třetí žalobní důvod vycházející z nesprávného výkladu článku 12a služebního řádu a nesprávného právního posouzení;

                              —

                              Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení práva být účinně vyslechnut;

                              —

                              Pátý žalobní důvod vycházející z nesprávného posouzení skutečností předložených k přezkumu.

                  3.

                  Žalobkyně předkládá čtyři žalobní důvody proti hodnotící zprávě:

                              —

                              První žalobní důvod vycházející z rozporů v postoji ESVČ;

                              —

                              Druhý žalobní důvod vycházející z nesplnění povinnosti nestrannosti a neutrality;

                              —

                              Třetí žalobní důvod vycházející z nesplnění povinnosti poskytnout pomoc, jednat s náležitou péčí a porušení zásady řádné správy;

                              —

                              Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění a porušení práva na obhajobu.

         (1)  Skryté důvěrné údaje.


title: Věc T-335/20: Žaloba podaná dne 28. května 2020 – Česká republika v. Komise

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/44

      Žaloba podaná dne 28. května 2020 – Česká republika v. Komise
      (Věc T-335/20)
      (2020/C 247/60)
      Jednací jazyk: čeština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Pavliš, O. Serdula a J. Vláčil, zmocněnci)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil článek 1 prováděcího rozhodnutí Komise (EU) CCI 2014CZ06RDNP 001 ze dne 30. března 2020, kterým se pozastavují průběžné platby spojené s Programem rozvoje venkova České republiky na období 2014–2020 a související s výdaji uskutečněnými v období od 16. října 2018 do 31. prosince 2018 [oznámeno pod číslem C (2020) 1857 final];

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod, který vychází z porušení čl. 41 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky (1). Komise se totiž nesprávně domnívá, že dotace, k níž se pozastavená platba vztahuje, byla poskytnuta v rozporu s vnitrostátními právními předpisy. K porušení dotčených vnitrostátních právních předpisů nicméně nemohlo dojít, jelikož tyto předpisy vůbec nedopadají na druh dotací, kterých se týká pozastavená platba.

         (1)  Úř. věst. 2013, L 347, s. 549.


title: Věc T-340/20: Žaloba podaná dne 3. června 2020 – Galván Fernández-Guillén v. SRB

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/44

      Žaloba podaná dne 3. června 2020 – Galván Fernández-Guillén v. SRB
      (Věc T-340/20)
      (2020/C 247/61)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: José María Galván Fernández-Guillén (Madrid, Španělsko) (zástupci: M. Romero Rey a I. Salama Salama, advokáti)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB/EES/2020/52) ze dne 17. března 2020, kterým se stanoví, zda je třeba poskytnout odškodnění akcionářům a věřitelům, kterých se dotýkají opatření k řešení krize přijatá ve vztahu k Banco Popular Español SA;

                  —

                  uložil SRB náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby uvádí žalobce tři důvody.

                  1.

                  První důvod, vycházející z porušení základního práva na soukromé vlastnictví, jelikož Banco Popular měla v době řešení krize kladný vlastní kapitál, který neodůvodňoval zbavení cenných papírů bez odškodnění.

                  2.

                  Druhý důvod, vycházející z porušení práva na vlastnictví tím, že při rozhodnutí o řešení krize Banco Popular neexistovala jasná kritéria ocenění a zpětně byla uplatněna nová kritéria schválená nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/344 (1), které vstoupilo v platnost až 29. března 2018, to znamená osm měsíců po řešení krize Banco Popular.

                  3.

                  Třetí důvod, vycházející z toho, že společnost Deloitte nebyla při provedení ocenění 3, na kterém jako jediném bylo založeno rozhodnutí SRB/EES/2020/52, nezávislá, jelikož tatáž auditorská společnost provedla předběžné ocenění 2.

                  4.

                  Čtvrtý důvod, vycházející z porušení práva na obhajobu, jelikož SRB dosud akcionářům a věřitelům tají určité informace pod záminkou, že „jejich zpřístupnění by mohlo poškodit právo instituce na obhajobu v probíhajících sporných řízeních“.

         (1)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/344 ze dne 14. listopadu 2017, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, pokud jde o regulační technické normy upřesňující kritéria týkající se metodiky oceňování rozdílu v zacházení v rámci řešení krize (Úř. věst. 2018, L 67, s. 3).


title: Věc T-344/20: Žaloba podaná dne 3. června 2020 – El Corte Inglés v. EUIPO – Unión Detallistas Españoles (unit)

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/45

      Žaloba podaná dne 3. června 2020 – El Corte Inglés v. EUIPO – Unión Detallistas Españoles (unit)
      (Věc T-344/20)
      (2020/C 247/62)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J.L. Rivas Zurdo, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Unión Detallistas Españoles S. Coop. Unide (Madrid, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie unit – Přihláška č. 16 542 078

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. března 2020 ve věci R 2005/2019-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Odvolací senát se dopustil nesprávného právního posouzení, když nekonstatoval, že v důsledku chybějících nebo nedostatečných důkazů nebylo dostatečně prokázáno užívání španělských ochranných známek 1795078 a 2289074, u nichž mělo být prokázáno užívání, při prodejích za relevantní období, a dospěl tedy k závěru, že existuje nebezpečí záměny mezi ochrannými známkami ze strany spotřebitelů.

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-345/20: Žaloba podaná dne 4. června 2020 – Robert Klingel v. EUIPO (MEN+)

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/46

      Žaloba podaná dne 4. června 2020 – Robert Klingel v. EUIPO (MEN+)
      (Věc T-345/20)
      (2020/C 247/63)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Robert Klingel OHG (Pforzheim, Německo) (zástupce: M. Zick, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie MEN+ – Přihláška č. 17 985 949

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. března 2020, ve věci R 1906/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil v rozsahu, v němž má negativní dopady na žalobkyni;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, zejména ve spojení s článkem 95 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-348/20: Žaloba podaná dne 5. června 2020 – Freistaat Bayern v. EUIPO (GEWÜRZSOMMELIER)

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/46

      Žaloba podaná dne 5. června 2020 – Freistaat Bayern v. EUIPO (GEWÜRZSOMMELIER)
      (Věc T-348/20)
      (2020/C 247/64)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Freistaat Bayern (Německo) (zástupce: J. Altmann, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie GEWÜRZSOMMELIER – Přihláška č. 18 020 504

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. března 2020, ve věci R 2430/2019-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-351/20: Žaloba podaná dne 5. června 2020 – St. Hippolyt v. EUIPO – Raisioaqua (Vital like nature)

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/47

      Žaloba podaná dne 5. června 2020 – St. Hippolyt v. EUIPO – Raisioaqua (Vital like nature)
      (Věc T-351/20)
      (2020/C 247/65)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: St. Hippolyt Holding GmbH (Dielheim, Německo) (zástupce: M. Gail, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Raisioaqua Oy (Raisio, Finsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Vital like nature – Přihláška č. 17 165 002

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. března 2020, ve věci R 1279/2020-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 60 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-352/20: Žaloba podaná dne 5. června 2020 – St. Hippolyt v. EUIPO – Elephant (Strong like nature)

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/48

      Žaloba podaná dne 5. června 2020 – St. Hippolyt v. EUIPO – Elephant (Strong like nature)
      (Věc T-352/20)
      (2020/C 247/66)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: St. Hippolyt Holding GmbH (Dielheim, Německo) (zástupce: M. Gail, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Elephant Co. Preduzeće za proizvodnju, unutrašnju i spoljnu trgovinu d.o.o. (Bělehrad, Srbsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Strong like nature – Přihláška č. 17 494 071

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. března 2020, ve věci R 1909/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 60 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001


title: Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-220/20 (Úř. věst. C 201, 15.6.2020).

text:
               27.7.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/49

      Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-220/20
      (
            „Úřední věstník Evropské unie“ C 201 ze dne 15. června 2020
         ).
      (2020/C 247/67)
      Sdělení v Úř. věst. ve věci T-220/20, JL v. Komise, se nahrazuje tímto:

            „Žaloba podaná dne 16. dubna 2020 – Kerstens v. Komise
            (Věc T-220/20)
            (2020/C 201/57)
            Jednací jazyk: francouzština

               Účastníci řízení

               Žalobce: Petrus Kerstens (La Forclaz, Švýcarsko) (zástupce: C. Mourato, advokát)

               Žalovaná: Evropská komise

               Návrhová žádání

            Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                        —

                        zrušil rozhodnutí Evropské komise (orgánu oprávněného ke jmenování) ze dne 11. července 2019, jímž byl žalobce varován;

                        —

                        zrušil rozhodnutí Evropské komise (OOJ) ze dne 27. března 2017 znovu projednat případ [důvěrné] (1);

                        —

                        přiznal žalobci náhradu zvláštní nemajetkové újmy v celkové výši 30 000 eur, kterou mu má vyplatit Evropská komise;

                        —

                        uložil žalované náhradu nákladů řízení podle článku 134 jednacího řádu Tribunálu.

               Žalobní důvody a hlavní argumenty

            Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

                        1.

                        První žalobní důvod, vycházející z porušení článku 266 SFEU, tedy z neodpovídajících opatření ke splnění povinností vyplývajících ze zrušujícího rozsudku vyneseného Tribunálem, a z porušení zásady ne bis in idem.

                        2.

                        Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení článku 266 SFEU, z porušení zásady řádné správy, zejména povinnosti projednávat záležitosti nestranně a spravedlivě, z porušení zásady presumpce neviny a z porušení práva na obhajobu.

                        3.

                        Třetí žalobní důvod, vycházející z porušení článku 266 SFEU, z porušení procesních pravidel použitelných na správní šetření a disciplinární řízení a z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

                        4.

                        Čtvrtý žalobní důvod, vycházející z návrhu na náhradu zvláštní újmy vzniklé v důsledku shora uvedených pochybení.“

         (1)  Důvěrné údaje jsou skryty.


title: Věc C-339/19: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 16. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumunsko) – SC Romenergo SA, Aris Capital SA v. Autoritatea de Supraveghere Financiară („Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb kapitálu – Právo obchodních společností – Akcie přijaté k obchodování na regulovaném trhu – Finanční investiční společnost – Vnitrostátní právní úprava stanovující maximální výši podílu na kapitálu v některých finančních investičních společnostech – Právní domněnka jednání ve vzájemné shodě“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/9

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 16. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumunsko) – SC Romenergo SA, Aris Capital SA v. Autoritatea de Supraveghere Financiară
      (Věc C-339/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb kapitálu - Právo obchodních společností - Akcie přijaté k obchodování na regulovaném trhu - Finanční investiční společnost - Vnitrostátní právní úprava stanovující maximální výši podílu na kapitálu v některých finančních investičních společnostech - Právní domněnka jednání ve vzájemné shodě“)
      (2020/C 390/12)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: SC Romenergo SA, Aris Capital SA

         Žalovaný: Autoritatea de Supraveghere Financiară

         Výrok

      Článek 63 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu opatření, které podíl na kapitálu finanční investiční společnosti omezuje na nejvýše 5 %, pokud toto opatření není odůvodněno naléhavým důvodem obecného zájmu, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

         (1)  Úř. věst. C 255, 29.7.2019.


title: Věc C-509/19: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München – Německo) – BMW Bayerische Motorenwerke AG v. Hauptzollamt München („Řízení o předběžné otázce – Celní unie – Celní kodex Unie – Nařízení (EU) č. 952/2013 – Článek 71 odst. 1 písm. b) – Celní hodnota – Dovoz elektronických výrobků vybavených softwarem“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/13

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München – Německo) – BMW Bayerische Motorenwerke AG v. Hauptzollamt München
      (Věc C-509/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Celní kodex Unie - Nařízení (EU) č. 952/2013 - Článek 71 odst. 1 písm. b) - Celní hodnota - Dovoz elektronických výrobků vybavených softwarem“)
      (2020/C 390/18)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht München

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: BMW Bayerische Motorenwerke AG

         Žalovaný: Hauptzollamt München

         Výrok

      Článek 71 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, musí být vykládán v tom smyslu, že pro účely určení celní hodnoty dováženého zboží umožňuje, aby byla k převodní hodnotě tohoto zboží přičtena hospodářská hodnota softwaru vyvinutého v Evropské unii, který kupující zdarma poskytl prodávajícímu usazenému ve třetí zemi.

         (1)  Úř. věst. C 328, 30.9.2019.


title: Věc T-414/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Hypo Vorarlberg Bank v. SRB („Hospodářská a měnová unie – Bankovní unie – Jednotný mechanismus pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků – Jednotný fond pro řešení krizí – Rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí o výpočtu příspěvků předem na rok 2017 – Žaloba na neplatnost – Bezprostřední a osobní dotčení – Přípustnost – Podstatné formální náležitosti – Autentizace rozhodnutí – Povinnost uvést odůvodnění – Omezení časových účinků rozsudku“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Hypo Vorarlberg Bank v. SRB
      (Věc T-414/17) (1)

      („Hospodářská a měnová unie - Bankovní unie - Jednotný mechanismus pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků - Jednotný fond pro řešení krizí - Rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí o výpočtu příspěvků předem na rok 2017 - Žaloba na neplatnost - Bezprostřední a osobní dotčení - Přípustnost - Podstatné formální náležitosti - Autentizace rozhodnutí - Povinnost uvést odůvodnění - Omezení časových účinků rozsudku“)
      (2020/C 390/37)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Hypo Vorarlberg Bank AG, dříve Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG (Bregenz, Rakousko) (zástupci: G. Eisenberger a A. Brenneis, advokáti)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (zástupci: P. Messina a J. Kerlin, zmocněnci, ve spolupráci s B. Meyringem, S. Schelem, T. Klupschem a S. Ianc, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí, přijatého na jeho výkonném zasedání konaném dne 11. dubna 2017, o výpočtu příspěvků předem na rok 2017 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/SRF/2017/05) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí, přijaté na jeho výkonném zasedání konaném dne 11. dubna 2017, o výpočtu příspěvků předem na rok 2017 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/SRF/2017/05) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká Hypo Vorarlberg Bank AG.

                  2)

                  Jednotný výbor pro řešení krizí ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Hypo Vorarlberg Bank AG.

         (1)  Úř. věst. C 277, 21.8.2017.


title: Věc T-472/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – BASF v. Komise („Humánní léčivé přípravky – Registrace humánních léčivých přípravků obsahujících ethylestery omega-3 kyselin – Změna podmínek registrace – Článek 116 první pododstavec směrnice 2001/83/ ES – Zjevně nesprávné posouzení – Přiměřenost“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – BASF v. Komise
      (Věc T-472/19) (1)

      („Humánní léčivé přípravky - Registrace humánních léčivých přípravků obsahujících ethylestery omega-3 kyselin - Změna podmínek registrace - Článek 116 první pododstavec směrnice 2001/83/ ES - Zjevně nesprávné posouzení - Přiměřenost“)
      (2020/C 390/45)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: BASF AS (Oslo, Norsko) (zástupkyně: E. Wright, barrister a H. Boland, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Haasbeek a A. Sipos, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise C(2019) 4336 final ze dne 6. června 2019, týkajícího se, v rámci článku 31 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES, registrací humánních léčivých přípravků obsahujících „ethylestery omega-3 kyselin“ pro perorální podání v rámci sekundární prevence po infarktu myokardu.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti BASF AS se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně těch, které jsou spojeny s řízením o předběžném opatření.

         (1)  Úř. věst. C 305, 9.9.2019.