title: Věc C-57/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Belgie) dne 28. ledna 2010 — Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW v. Belgický stát

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Belgie) dne 28. ledna 2010 — Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW v. Belgický stát
   (Věc C-57/10)
   2010/C 100/38
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: VZW Vlaamse Dierensrtsenvereniging

      Žalovaný: Belgický stát

      Předběžné otázky

               1)

               Brání čl. 3 písm. b), čl. 4 odst. 2, článek 5 a čl. 17 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady 998/2003/ES ze dne 26. května 2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a o změně směrnice Rady 92/65/EHS (1), jakož i články a přílohy rozhodnutí Komise 2003/803/ES ze dne 26. listopadu 2003, kterým se stanoví vzorový pas pro přesuny psů, koček a fretek uvnitř Společenství (2), vnitrostátní právní úpravě, která ohledně pasů pro kočky a fretky odkazuje na vzor a dodatečné podmínky upravené rozhodnutím Komise ze dne 26. listopadu 2003, kromě toho však stanoví, že každý pas musí být opatřen jednotným třináctimístným číslem, které se skládá z „BE“, kódu ISO pro Belgii, jakož i dvojmístného identifikačního čísla vydavatele a devítimístného pořadového čísla?

               2)

               Představuje vnitrostátní ustanovení, které v souvislosti s pasem pro kočky a fretky odkazuje na vzor a na dodatečné podmínky stanovené výše uvedeným rozhodnutím Komise ze dne 26. listopadu 2003, krom toho nicméně stanoví, že každý pas musí být opatřen jednotným třináctimístným číslem, které se skládá z „BE“, kódu ISO pro Belgii, jakož i dvojmístného identifikačního čísla vydavatele a devítimístného pořadového čísla technický předpis ve smyslu článku 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (3) ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů, který je podle článku 8 této směrnice třeba před jeho přijetím sdělit Komisi?

      (1)  Úř. věst. L 146, s. 1; Zvl. vyd. 03/39, s. 75.

      (2)  Úř. věst. L 312, s. 1; Zvl. vyd. 03/41, s. 198.

      (3)  Úř. věst. L 204, s. 37; Zvl. vyd. 13/20, s. 337.


title: Věc F-66/06: Žaloba podaná dne  16. června 2006  – Kyriazi v. Komise

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/43

         Žaloba podaná dne 16. června 2006 – Kyriazi v. Komise
   (Věc F-66/06)
   (2006/C 178/80)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kalliopi Kyriazi (Clabecq, Belgie) (zástupce: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 12. září 2005 o jmenování žalobkyně úřednicí ve zkušební době se zařazením do platové třídy C*1, stupeň 2 a všechna následná nebo k tomu se vztahující opatření, jako například rozhodnutí zrušit její příspěvek sekretářky a po jmenování jí ho znovu nepřiznat;

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) ze dne 6. března 2006 o zamítnutí stížnosti, kterou se žalobkyně domáhala zrušení výše uvedeného rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, úspěšná účastnice interního výběrového řízení KOM/PC/04 o přestupu do vyšší kategorie byla v době svého zápisu do seznamu úspěšných kandidátů tohoto výběrového řízení a až do 31. července 2004 dočasnou zaměstnankyní Komise v platové třídě C*2 (dřívější platová třída C5). Poté pracovala do 1. listopadu 2004 u téhož orgánu jako dočasně zastupující zaměstnanec, načež byla znovu zaměstnána jako dočasný zaměstnanec a zařazena do platové třídy C*1, aniž by jí byl přiznán příspěvek sekretářky, který pobírala na základě předcházející smlouvy. Dne 16. dubna 2004 byla jmenována úřednicí ve zkušební době se stejným zařazením.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí, že správa porušila čl. 31 odst. 1 a čl. 25 druhý pododstavec služebního řádu, jakož i články 5 a 18 přílohy XIII služebního řádu. Krom toho uplatňuje porušení podstatných formálních náležitostí a porušení ustanovení o oznámení výběrového řízení, jakož i porušení několika obecných právních zásad, zejména zásady legitimního očekávání, zásady právní jistoty, zásady řádné správy a zásady rovného zacházení.
   Žalobkyně se kromě toho domnívá, že nařízení Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství (1) je v části, která zavádí čl. 5 odst. 4 přílohy XIII služebního řádu, protiprávní, pokud ho orgán OOJ vykládá jako oprávnění zařadit žalobkyni za porušení ustanovení článku 31 služebního řádu a několika právních zásad do platové třídy C*1, stupeň 2.

      (1)  Úř. věst. L 124, 27.4.2004, s. 1.


title: Věc T-488/07: Žaloba podaná dne 20. prosince 2007 – Cabel Hall Citrus v. OHIM – Casur (EGLÉFRUIT)

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/44

         Žaloba podaná dne 20. prosince 2007 – Cabel Hall Citrus v. OHIM – Casur (EGLÉFRUIT)
   (Věc T-488/07)
   (2008/C 64/73)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cabel Hall Citrus Ltd (Grand Cayman, Kajmanské ostrovy) (zástupce: C. Rogers, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Casur S. Coop. Andaluza (Viator, Španělsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 19. září 2007 ve věci R 293/2007-1;

               —

               uložit příslušnému zrušovacímu oddělení OHIM prohlásit zápis ochranné známky Společenství č. 3 517 431 EGLÉFRUIT za neplatný;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „EGLÉFRUIT“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 29, 30 a 31 – ochranná známka Společenství č. 3 517 431.

      Majitel ochranné známky Společenství: Casur S. Coop. Andaluza.

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Slovní a obrazová ochranná známka Společenství a národní ochranná známka „UGLI“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 29, 31 a 32.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení Rady č. 40/94 tím, že odvolací senát nesprávně použil test zjišťující nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami.


title: Věc T-828/14: Žaloba podaná dne 29. prosince 2014 – Antrax It v. OHIM (radiátory na topení)

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/47

         Žaloba podaná dne 29. prosince 2014 – Antrax It v. OHIM (radiátory na topení)
   (Věc T-828/14)
   (2015/C 065/64)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Úcastníci rízení

      Žalobkyně: Antrax It Srl (Resana, Itálie) (zástupce: L. Gazzola, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Vasco Group BVBA (Dilsen, Belgie)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Žalobkyně.

      Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství pro zboží „radiátory na topení“ – (Průmyslový) vzor Společenství č. 593959-0001.

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 10. října 2014, ve věci R 1272/2013-3.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               spojil věc se žalobou téže žalobkyně proti rozhodnutí R 1273/2013-3 OHIM, protože se jedná o rozhodnutí totožné s rozhodnutím napadeným touto žalobou;

               —

               napadené rozhodnutí zrušil v rozsahu, v němž jím byl prohlášen za neplatný (Průmyslový) vzor Společenství č. 593959-0001, protože nemá individuální povahu a v důsledku toho prohlásil platnost tohoto vzoru, aniž by otázku vrátil potřetí zpět k OHIM;

               —

               napadené rozhodnutí zrušil v rozsahu, v němž ukládá společnosti Antrax It Srl náhradu nákladů řízení;

               —

               uložil OHIM a Vasco Group BVBA společně a nerozdílně náhradu nákladů řízení, které vzniknou společnosti Antrax It Srl v řízení v tomto stupni;

               —

               uložil Vasco Group BVBA náhradu nákladů řízení, i technických nákladů, které vznikly společnosti Antrax It Srl v řízení před OHIM;

               —

               vysvětlil rozdíl mezi článkem 1d nařízení č. 216/96 a článkem 41 Listiny z Nice.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               porušení čl. 41 odst. 1 Listiny z Nice;

               —

               porušení článků 6, 61, 62 a 63 nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-702/14: Žaloba podaná dne 21. září 2014 – Hamás v. Rada

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/61

      Žaloba podaná dne 21. září 2014 – Hamás v. Rada
      (Věc T-702/14)
      (2014/C 395/74)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Hamás (Damašek, Sýrie) (zástupkyně: L. Glock, advokátka)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Rady 2014/483/SZBP ze dne 22. července 2014, kterým se aktualizuje a mění seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí 2014/72/SZBP, v rozsahu, v němž se týká hnutí Hamás (včetně Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem);

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 790/2014 ze dne 22. července 2014, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) č. 125/2014, v rozsahu, v němž se týká hnutí Hamás (včetně Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem);

                  —

                  uložit Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce osm žalobních důvodů, které jsou v zásadě totožné nebo podobné s žalobními důvody uplatňovanými v rámci věci T-531/11, Hamás v. Rada (1).

         (1)  Úř. věst. 2012, C 126, s. 18.


title: Věc C-391/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. července 2013 Řeckou republikou proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 17. května 2013 ve věci T-294/11, Řecká republika v. Evropská komise

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/35

         Kasační opravný prostředek podaný dne 8. července 2013 Řeckou republikou proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 17. května 2013 ve věci T-294/11, Řecká republika v. Evropská komise
   (Věc C-391/13 P)
   2013/C 260/64
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Řecká republika (zástupce: I. Chalkias, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               přijmout kasační opravný prostředek;

               —

               zrušit napadený rozsudek Tribunálu z důvodů uvedených v návrhu;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               —

               V prvním důvodu kasačního opravného prostředku, který se týká odvětví olivového oleje, Řecká republika tvrdí, že napadený rozsudek je postižen vadou spočívající v nesprávném právním posouzení obecných směrů obsažených v dokumentech AGRI/VI/5330/1997, AGRI/17933/2000 a AGRI/61495/2002 v platném znění, neboť Tribunál v něm považoval nesporné zlepšení kontrolního systému v odvětví olivového oleje v období 2004-2005 ve vztahu k období 2003-2004 za opakování protiprávního jednání a značné zhoršení odůvodňující navýšení opravy za období 2004-2005, zatímco zjevně nebylo namístě navýšit opravu 10 % uloženou za období 2003-2004 na 15 % za období 2004-2005 z důvodu opakování protiprávního jednání vzhledem k tomu, že došlo k mnohým zlepšením (neustálá aktualizace GIS-olivového oleje, zlepšení kontrol na místě a křížových kontrol, které vedou ke konstatování protiprávního jednání a uložení sankce).

               —

               Ve druhém důvodu kasačního opravného prostředku, který se týká zemědělských plodin, Řecká republika tvrdí, že:

                           1)

                           nesprávný výklad a použití obecných směrnic týkajících se uložení paušálních oprav v dřívější společné zemědělské politice na novou společnou zemědělskou politiku, když se sazby paušální opravy týkaly různých režimů kontroly, porušují unijní právo a zásadu proporcionality a

                           2)

                           odůvodnění rozsudku Tribunálu není dostatečné, neboť ze srovnání údajů LPIS-GIS, které se použily pro rok 2007, a nových údajů LPIS-GIS, které byly aktualizovány v roce 2009, vyplynulo, že rozdíly a nedostatky jsou minimální a nepřesahují 2,4 %, a proto je oprava 5 % neodůvodněná, a to tím spíše, že nebyly zohledněny základní argumenty Řecké republiky týkající se kvality správních křížových kontrol.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 2. července 2004 ve věci T-422/03 R II, Enviro Tech Europe Ltd a Enviro Tech International Inc. proti Komisi Evropských společenství (Předběžné opatření — Směrnice 67/548/EHS a 2004/73/ES — Podmínky přípustnosti)

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/17

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 2. července 2004
   ve věci T-422/03 R II, Enviro Tech Europe Ltd a Enviro Tech International Inc. proti Komisi Evropských společenství
   (Předběžné opatření - Směrnice 67/548/EHS a 2004/73/ES - Podmínky přípustnosti)
   (2004/C 251/31)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-422/03 R II, Enviro Tech Europe Ltd a Enviro Tech International Inc., se sídlem v Surrey (Spojene kralovstvi), Enviro Tech International Inc., se sídlem v Chicagu (Spojené státy), zastoupené C. Mereuem a K. Van Maldegemem, advokáty, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: X. Lewis a F. simonetti, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je, zaprvé, aby bylo „pozastaveno zařazení nPB“ do 29. přizpůsobení technickému pokroku směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek (Úř. věst. 1967, 196, s. 1), zadruhé, aby bylo odloženo provádění položky nPB ve směrnici Komise 2004/73/ES ze dne 29. dubna 2004, kterou se provádí 29. přizpůsobení směrnice 67/548/EHS technickému pokroku (Úř. věst. L 152, s. 1), a zatřetí, aby byla nařízena další předběžná opatření, vydal předseda Soudu dne 2. července 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-363/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. května 2015 – Harper Hygienics v. OHIM – Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství CLEANIC natural beauty — Starší slovní ochranné známky Společenství CLINIQUE — Relativní důvody pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Podobnost výrobků a služeb — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Neprávem získaná výhoda z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starších ochranných známek — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009“

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. května 2015 – Harper Hygienics v. OHIM – Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)
   (Věc T-363/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství CLEANIC natural beauty - Starší slovní ochranné známky Společenství CLINIQUE - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Podobnost výrobků a služeb - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neprávem získaná výhoda z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starších ochranných známek - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 213/47)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Harper Hygienics S.A. (Varšava, Polsko) (zástupci: původně R. Rumpel, poté D. Rzążewska a G. Pietras, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Clinique Laboratories, LLC (Wilmington, Delaware, Spojené státy americké) (zástupci: původně V. von Bomhard, A. Renck, advokáti, a K. Hughes, solicitor, poté K. Hughes)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. května 2012 (věc R 1134/2011-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Clinique Laboratories, LLC a Harper Hygienics S.A.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnost Harper Hygienics S.A. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a společností Clinique Laboratories, LLC.

      (1)  Úř. věst. C 355, 17.11.2012.


title: Věc T-360/16: Žaloba podaná dne 27. června 2016 – Dimos Athinaion v. Komise

text:
               10.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/9

         Žaloba podaná dne 27. června 2016 – Dimos Athinaion v. Komise
   (Věc T-360/16)
   (2016/C 371/10)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Dimos Athinaion (Atény, Řecko) (zástupce: G. Georgakarakos, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil nařízení Komise (EU) 2016/646 ze dne 20. dubna 2016, kterým se mění nařízení (ES) č. 692/2008 z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 6) (1) a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení článku 191 SFEU, který vymezuje cíle politiky Unie v oblasti životního prostředí.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 37 Listiny základních práv Evropské unie, který zakotvuje vysokou úroveň ochrany životního prostředí.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení článku 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (2).

      (1)  Úř. věst. L 109, 2016, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 171, 2007, s. 1.


title: Věc T-641/15: Žaloba podaná dne 13. listopadu 2015 – Malle v. Parlament

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/55

         Žaloba podaná dne 13. listopadu 2015 – Malle v. Parlament
   (Věc T-641/15)
   (2016/C 048/63)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tanja Malle (Vídeň, Rakousko) (zástupkyně: N. Pirc Musar, advokátka)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu A(2015)8324 C ze dne 14. září 2015, kterým se zamítá potvrzující žádost žalobkyně o zpřístupnění určitých dokumentů s informacemi o cestovních výdajích, denních příspěvcích, příspěvcích na všeobecné výdaje a výdaje na personální politiku členů Evropského parlamentu;

               —

               uložil Parlamentu náhradu nákladů vynaložených žalobkyní podle článků 134 a 100 jednacího řádu Tribunálu včetně nákladů případných vedlejších účastníků řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení 1049/2001 (1) ve spojení s článkem 8 písm. b) nařízení 45/2001 (2), neboť požadované osobní údaje nejsou chráněny právními předpisy Společenství.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení 1049/2001 ve spojení s článkem 8 písm. b) nařízení 45/2001, neboť přístup k požadovaným informacím byl odmítnut, ačkoli byly podmínky pro zpřístupnění splněny.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení obecné povinnosti zkoumat každý jednotlivý dokument stanovené v článcích 2 a 4 nařízení 1049/2001 ve spojení s čl. 6 odst. 3 nařízení 1049/2001.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 6) nařízení 1049/2001, neboť odepření přístupu k části požadovaných dokumentů bylo neodůvodněné.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění podle čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 nařízení 1049/2001, neboť se Parlament nevyjádřil ke všem argumentům žalobkyně.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 102).


               10.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/9

         Žaloba podaná dne 3. července 2013 Kontrolním úřadem ESVO proti Islandu
   (Věc E-14/13)
   2013/C 294/09
   Dne 3. července 2013 podal Kontrolní úřad ESVO, zastoupený zplnomocněnými zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgie) Xavierem Lewisem, Gjermundem Mathisenem a Auður Ýr Steinarsdóttir, žalobu k Soudu ESVO směřující proti Islandu.
   Kontrolní úřad ESVO žádá Soudní dvůr ESVO, aby prohlásil, že:

               1)

               zachováním rozdílného zacházení s případy vnitrostátní a přeshraniční fúze v platnosti v důsledku uplatňování čl. 51 odst. 1 zákona č. 90/2003 o dani z příjmu (lög nr. 90/2003 um tekjuskatt) nesplnil Island své povinnosti vyplývající z článků 31 a 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru;

               2)

               Island nese náklady tohoto řízení.

         Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               v této žalobě Kontrolního úřadu ESVO se uvádí, že Island nesplnil své povinnosti, pokud jde o svobodu usazování a volného pohybu kapitálu podle článků 31 a 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (Dohoda o EHP), tím, že uvalil okamžitou daň na aktiva a akcie společností, které provádějí přeshraniční fúzi s podniky působícími v jiných státech EHP, a na akcionáře těchto společností, zatímco podobné transakce uskutečněné na území Islandu žádné okamžité daňové důsledky nemají,

               —

               Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že toto rozdílné zacházení s případy vnitrostátní a přeshraniční fúze není odůvodněné, a je tudíž neslučitelné s články 31 a 40 Dohody o EHP.


title: Věc T-163/11: Žaloba podaná dne 17. března 2011 — Cofra v. OHIM — 02 (can do)

text:
               7.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/27

         Žaloba podaná dne 17. března 2011 — Cofra v. OHIM — 02 (can do)
   (Věc T-163/11)
   2011/C 139/52
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cofra Holding AG (Zug, Švýcarsko) (zástupci: K.-U. Jonas a J. Bogatz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: O2 Holdings Ltd (Slough, Spojené království)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 10. ledna 2011 ve věci R 246/2009-4;

               —

               uložit žalovanému a případně dalším účastníkům řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: O2 Holdings Ltd

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „can do“ pro výrobky zařazené do tříd 9, 16, 25, 35, 36, 38 a 43

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: národní obrazová ochranná známka, obsahující slovní prvek „CANDA“ pro výrobky zařazené do třídy 25.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 15 a čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 (1) jakož i pravidla 22 nařízení (ES) č. 2868/95 (2), neboť odvolací senát při posuzování důkazu relevantního používání uplatnil příliš úzká kritéria a nedostatečně zohlednil zvláštní situaci prodeje v podniku žalobkyně. Krom toho porušení čl. 76 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 (3), neboť odvolací senát neprávem nezohlednil různé podklady předložené k prokázání relevantního používání namítané ochranné známky. Konečně porušení čl. 75 druhé věty nařízení (ES) č. 207/2009, neboť odvolací senát neinformoval žalobkyni o tom, že nepovažuje předložené důkazy relevantního používání za dostatečné a neumožnil žalobkyni předložit v rámci ústní části řízení další důkazy.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/1995 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, 15.12.1995, s. 1).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-27/11: Žaloba podaná dne 21. ledna 2011 — Rheinischer Sparkassen- und Giroverband v. Komise

text:
               5.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/29

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2011 — Rheinischer Sparkassen- und Giroverband v. Komise
   (Věc T-27/11)
   2011/C 72/47
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Rheinischer Sparkassen- und Giroverband (Düsseldorf, Německo) (zástupce: A. Rosenfeld a I. Liebach, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobce

               —

               částečně zrušit rozhodnutí Komise K(2010) 9525 v konečném znění ze dne 21. prosince 2010 o státní podpoře MC 8/2009 a C-43/2009 — Německo — WestLB v rozsahu, v němž toto rozhodnutí zamítlo žádost Německa z 28. října 2010 o prodloužení lhůty pro prodej a ukončení obchodování Westdeutsche Immobilienbank AG po 15. únoru 2011,

               —

               podpůrně — částečně zrušit rozhodnutí Komise K(2010) 9525 v konečném znění ze dne 21. prosince 2010 o státní podpoře MC 8/2009 a C-43/2009 — Německo — WestLB v rozsahu, v němž jím Komise implicitně rozhodla, že Německo podalo jen jednu jednotnou žádost o prodloužení lhůty pro prodej a ukončení obchodování Westdeutsche Immobilienbank AG k 15. únoru 2011 a že tudíž není třeba rozhodnout o žádosti o další prodloužení,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby uvádí žalobce pět žalobních důvodů.
   1)   První žalobní důvod: porušení povinnosti uvést odůvodnění podle článku 296 odst. 2 SFEU
   Žalobce v tomto ohledu uvádí, že Komise neodůvodnila, proč sloučila dvě žádosti Německa o prodloužení lhůty do jedné jednotné žádosti.
   Komise navíc neodůvodnila, proč by neměly být splněny podmínky pro prodloužení lhůty podle čl. 2 odst. 2 rozhodnutí Komise K(2009) 3900 v konečném opraveném znění z 12. května 2009 o státní podpoře, kterou chce Německo poskytnout na restrukturalizaci WestLB AG (C-43/2008 [ex N 390/08]) (dále jen „rozhodnutí z 12. května 2009“).
   2)   Druhý žalobní důvod: nesprávné právní posouzení
   Žalobce v této souvislosti uvádí, že Komise své rozhodnutí vydané na základě volné úvahy, týkající se prodloužení lhůty, opírá o nesprávné zjištění skutkového stavu. Podle názoru žalobce se napadnuté rozhodnutí nesprávně zakládá pouze na jedné žádosti o prodloužení lhůty do 15. února 2011, resp. se implicitně konstatuje, že o žádosti o další prodlužení není třeba rozhodnout.
   Žalobce dále uplatňuje argument, že Komise nevyužila možnosti prodloužit lhůtu, která je výslovně uvedena v čl. 2 odst. 2 rozhodnutí z 12. května 2009, ačkoli jsou podmínky stanovené pro její prodloužení splněny. Komise se namísto toho odvolala na nepsané právo na prodloužení sui generis, které nemá žádný právní základ a jehož jednotlivé podmínky jsou zcela nejasné.
   3)   Třetí žalobní důvod: porušení zásady proporcionality
   Žalobce v této souvislosti zejména uvádí, že rozhodnutí Komise o zastavení obchodování Westdeutsche Immobilienbank AG po 15. únoru 2011 je nepřiměřené k nevýhodám, které jsou jím způsobeny.
   4)   Čtvrtý žalobní důvod: porušení zásady rovného zacházení
   V této souvislosti se uvádí, že Komise v jiných případech finanční krize, ve kterých byly finančním institucím poskytnuty podstatně vyšší podpory, umožnila podstatně delší lhůty pro prodej podílů finančních institucí a společností financujících nemovitosti.
   5)   Pátý žalobní důvod: porušení článku 41 Listiny základních práv a svobod Evropské unie a zásady řádné správy
   Žalobce v rámci pátého žalobního důvodu uplatňuje argument, že Komise nemá právo vykládat žádosti podané členským státem v rozporu s jejich výslovným zněním, jakož i s jejich smyslem a cílem, a tak o nich i rozhodovat.


title: Věc C-380/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itálie) dne 21. srpna 2008 – ENI SpA v. Ministero Ambiente e tutela del territorio e del mare a další

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itálie) dne 21. srpna 2008 – ENI SpA v. Ministero Ambiente e tutela del territorio e del mare a další
   (Věc C-380/08)
   (2008/C 301/28)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: ENI SpA

      Žalovaní: Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare a další
   Předběžné otázky

               1)

               Brání směrnice o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí (směrnice 2004/35/ES (1) ze dne 21. dubna 2004, a to zejména článek 7 a příloha II, na které je zde odkazováno) vnitrostátní právní úpravě, která dovoluje veřejnému orgánu, aby ukládal jako „přiměřené možnosti nápravy škod na životním prostředí“ taková opatření ohledně životního prostředí (v projednávané věci představované „fyzickým ohraničením“ spodní vrstvy podél celé linie moře), která jsou odlišná od dříve přijatých opatření, která byla zvolena na základě příslušného šetření v rámci kontradiktorního řízení a již schválena a uskutečněna nebo jejichž provádění probíhá;

               2)

               Brání směrnice Společenství ve věci nápravy škod na životním prostředí (směrnice 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004, a to zejména článek 7 a příloha II, na které je zde odkazováno) vnitrostátní právní úpravě, která dovoluje veřejnému orgánu, aby vydával z moci úřední taková opatření, tedy opatření bez vyhodnocení zvláštních podmínek lokality a nákladů na provedení v porovnání s přiměřeně předvídatelnými výnosy, možných či pravděpodobných vedlejších škod a dopadů na veřejné zdraví a bezpečnost a doby potřebné k jejich provedení.

               3)

               Brání s ohledem na zvláštní povahu situace v lokalitě národního zájmu Priolo směrnice Společenství ve věci nápravy škod na životním prostředí (směrnice 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004, a to zejména článek 7 a příloha II, na které je zde odkazováno) vnitrostátní právní úpravě, která dovoluje veřejnému orgánu, aby vydával z moci úřední taková opatření, jako jsou opatření o podmínkách ke schvalování legálního používání ploch, které nejsou sanací dotčeny přímo, jelikož jsou již po sanaci nebo nejsou znečištěné, ale nicméně spadají do vymezené oblasti lokality národního zájmu Priolo.

      (1)  Úř. věst. L 143, s. 56.


title: Věc F-28/10: Žaloba podaná dne 7. května 2010 — Mioni v. Komise

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/58

         Žaloba podaná dne 7. května 2010 — Mioni v. Komise
   (Věc F-28/10)
   2010/C 179/102
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o ukončení poskytování příspěvku za práci v zahraničí původně přiznaného žalobci.

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným k uzavírání pracovních smluv ze dne 18. června 2009, kterým bylo ukončeno placení příspěvku za práci v zahraničí, jenž byl dříve poskytován žalobci, na základě článku 4 přílohy VII služebního řádu, jakož i rozhodnutí přijaté tímto orgánem dne 28. ledna 2010, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce ze dne 2. října 2009.

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-266/11: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret — Dánsko) — Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet jednající jménem Franka Frandsena v. Cimber Air A/S

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/25

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret — Dánsko) — Dansk Funktionærforbund, Serviceforbundet jednající jménem Franka Frandsena v. Cimber Air A/S
   (Věc C-266/11) (1)

   2012/C 73/46
   Jednací jazyk: dánština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 311, 22.10.2011.


title: Věc C-530/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 8. října 2013 — Leopold Schmitzer v. Bundesministerin für Inneres

text:
               18.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 15/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 8. října 2013 — Leopold Schmitzer v. Bundesministerin für Inneres
   (Věc C-530/13)
   2014/C 15/04
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Leopold Schmitzer

      Odpůrce: Bundesministerin für Inneres

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje — nejprve bez ohledu na čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) a článek 6 směrnice Rady 2000/78/ES (1) ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (dále jen „směrnice“) — (přímé) nerovné zacházení na základě věku na pozadí článku 21 Listiny popř. čl. 2 odst. 1 a odst. 2 písm. a) směrnice, pokud při příležitosti zavedení nediskriminačního systému platového postupu pro nové úředníky sice může starší úředník, který je podle dřívějšího právního stavu diskriminován (v důsledku vyloučení započitatelnosti dob zaměstnání absolvovaných před dovršením věku osmnácti let pro účely služebního postupu), na žádost vstoupit do nového systému a tím dosáhnout nediskriminačního určení rozhodného dne pro služební postup do vyšších platových tříd, avšak schválení takové žádosti podle vnitrostátního práva způsobí, že se z důvodu stanovení pomalejšího služebního postupu v rámci nového systému jeho platové právní postavení (a tím i jemu náležející plat) i přes úpravu dne rozhodného pro služební postup do vyšších platových tříd nezlepší v takové míře, aby dosáhl podle právních předpisů o odměňování stejného postavení jako starší úředník (který srovnatelná období nevykázal před 18. rokem věku, ale až později, a která mu již byla započtena na základě dřívějšího právního stavu), který byl podle dřívějšího právního stavu diskriminačním způsobem zvýhodněn a který nemá zájem vstoupit do nového systému?

               2)

               Může se v případě kladné odpovědi na tuto otázku úředník — při chybějícím odůvodnění na pozadí čl. 52 odst. 1 Listiny popř. článku 6 směrnice (viz k tomu zejména níže uvedenou třetí otázku) — odvolávat na přímou použitelnost článku 21 Listiny popř. článku 2 směrnice v rámci řízení k zajištění postavení podle právních předpisů o odměňování také tehdy, pokud předtím prostřednictvím příslušné žádosti dosáhl výhodnější úpravy dne rozhodného pro služební postup v rámci nového systému?

               3)

               Je v případě kladné odpovědi na první otázku při zavedení nediskriminačního systému pro nové úředníky pro účely postavení podle právních předpisů o odměňování odůvodněno zachování rozlišování mezi zvýhodněnými staršími úředníky, kteří do nového systému nevstoupí, a i přes provedený přestup dále znevýhodněnými staršími úředníky na pozadí čl. 52 odst. 1 Listiny popř. článku 6 směrnice jakožto přechodný jev v zájmu hospodárnosti správy a ochrany nabytých práv resp. ochrany důvěry také v případě, že

                           a)

                           vnitrostátní zákonodárce není při právní úpravě systému služebního postupu povinen získat souhlas subjektu kolektivního vyjednávání a musí pouze respektovat ochranu důvěry v mezích základního práva, k čemuž není zapotřebí plné ochrany nabytých práv ve smyslu celkového zachování dřívějšího systému pro zvýhodněné starší úředníky, kteří do nového systému nevstoupí;

                           b)

                           vnitrostátní zákonodárce může v této souvislosti také podle svého uvážení rozhodnout, zda nastolí rovnost starších úředníků tím, že stanoví započítávání dob zaměstnání absolvovaných před dovršením věku osmnácti let při zachování dřívějších pravidel služebního postupu pro dosud diskriminované starší úředníky;

                           c)

                           administrativní náklady s tím spojené by vzhledem k očekávanému vysokému počtu žádostí byly sice značné, avšak z hlediska nákladů by celkové výše příjmů ušlých v minulosti i budoucnosti znevýhodněným úředníkům ve srovnání se zvýhodněnými úředníky nebylo ani přibližně dosaženo;

                           d)

                           přechodné období přetrvávajícího nerovného zacházení mezi staršími úředníky bude trvat po mnoho desetiletí a bude se také (v důsledku širokého zastavení náboru nových úředníků do pracovního poměru podle veřejného práva) po velmi dlouhou dobu týkat převážné většiny všech úředníků;

                           e)

                           by byl se zpětným účinkem zaveden systém, který by zasáhl k tíži úředníka do právního stavu účinného mezi 1. lednem 2004 a 30. srpnem 2010, který byl pro tohoto úředníka vzhledem k přednostnímu uplatnění unijního práva výhodnější a o jehož uplatnění na svůj případ tento úředník požádal již před vydáním nové zákonné úpravy?

                     V případě záporné odpovědi na první či druhou otázku nebo kladné odpovědi na třetí otázku:

               4)

                           a)

                           Představuje právní úprava, která pro doby zaměstnání na počátku kariéry stanoví delší lhůty pro služební postup, a ztěžuje tak služební postup do vyššího platového stupně, nepřímé nerovné zacházení na základě věku?

                           b)

                           V případě, že tomu tak je, je toto nerovné zacházení s ohledem na kratší odbornou praxi na počátku kariéry přiměřené a nezbytné?

                     V případě kladné odpovědi na třetí otázku:

               5)

                           a)

                           Představuje právní úprava, která z „dalších období“, i když se nejedná ani o školní docházku ani o odbornou praxi, započítává první tři roky v celém rozsahu a z dalších tří let polovinu, diskriminaci na základě věku?

                           b)

                           V případě, že tomu tak je, je tato diskriminace odůvodněná v zájmu zabránění zhoršení postavení podle právních předpisů o odměňování těch úředníků (zjevně míněno: také pro nové úředníky), kteří nemají žádné odpovídající započitatelné doby zaměstnání absolvované před dovršením věku osmnácti let, ačkoli se tato započitatelnost vztahuje i na další období po dovršení věku osmnácti let?

               6)

               V případě kladné odpovědi na otázku 4a. a záporné odpovědi na otázku 4b. a současně při kladné odpovědi na třetí otázku nebo při kladné odpovědi na otázku 5a. a záporné odpovědi na otázku 5b.:
               Mají diskriminační znaky nové právní úpravy za následek, že nerovné zacházení vůči starším úředníkům již není jakožto přechodné opatření odůvodněno?

      (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79)


title: Věc C-625/11 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. září 2013 — Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS v. Evropská agentura pro chemické látky (ECHA), Nizozemské království, Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) — Registrace, hodnocení a povolování chemických látek — Nařízení (ES) č. 1907/2006 (nařízení REACH) — Články 57 a 59 — Látky podléhající povolení — Identifikace akrylamidu jakožto látky vzbuzující mimořádné obavy — Zápis na kandidátský seznam — Zveřejnění — Lhůta pro podání žaloby — Článek 102 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu — Datum, od kterého začíná běžet tato lhůta v případě žaloby směřující proti rozhodnutí zveřejněnému výhradně prostřednictvím internetu — Právní jistota — Účinná právní ochrana“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/16

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. září 2013 — Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS v. Evropská agentura pro chemické látky (ECHA), Nizozemské království, Evropská komise
   (Věc C-625/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) - Registrace, hodnocení a povolování chemických látek - Nařízení (ES) č. 1907/2006 (nařízení REACH) - Články 57 a 59 - Látky podléhající povolení - Identifikace akrylamidu jakožto látky vzbuzující mimořádné obavy - Zápis na kandidátský seznam - Zveřejnění - Lhůta pro podání žaloby - Článek 102 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu - Datum, od kterého začíná běžet tato lhůta v případě žaloby směřující proti rozhodnutí zveřejněnému výhradně prostřednictvím internetu - Právní jistota - Účinná právní ochrana)
   2013/C 344/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS (zástupci: R. Cana a C. Van Maldegem, advokáti)

      Další účastníci řízení: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: M. Heikkilä a W. Broere, zmocněnci, ve spolupráci s J. Stuyckem, advokátem), Nizozemské království (zástupci: C. Wissels a B. Koopman, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: P. Oliver a E. Manhaeve, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 21. září 2011, PPG a SNF v. ECHA (T-268/10), jímž byla jakožto nepřípustná zamítnuta žaloba směřující ke zrušení rozhodnutí Evropské agentura pro chemické látky (ECHA) ze dne 30. března 2010, kterým je akrylamid (ES č. 201-173-7)(CAS č. 79 06 1) označen za látku, jež splňuje kritéria stanovená v článku 57 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. L 396, s. 1) a jímž je akrylamid zařazen na seznam látek vybraných ke konečnému zařazení do přílohy XIV uvedeného nařízení (seznam látek předložených ke schválení) podle článku 59 tohoto nařízení — Lhůta pro podání žaloby — Východisko — Akt, který se nezveřejňuje na internetu

      Výrok

               1)

               Usnesení Tribunálu Evropské unie ze dne 21. září 2011, PPG a SNF v. ECHA (T-268/10), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací zpět Tribunálu Evropské unie.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


title: Věc C-360/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 27. června 2013 – Public Relations Consultants Association Ltd v. The newspaper Licensing Agency Ltd a další

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/28

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 27. června 2013 – Public Relations Consultants Association Ltd v. The newspaper Licensing Agency Ltd a další
   (Věc C-360/13)
   2013/C 260/50
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Public Relations Consultants Association Ltd

      Žalovaní: The newspaper Licensing Agency Ltd a další

      Předběžné otázky

   V případě, že:

               i)

               koncový uživatel prohlíží webovou stránku a neuloží ji, nevytiskne ani jiným způsobem nezhotoví její kopii;

               ii)

               kopie této webové stránky se automaticky vytváří na obrazovce a v internetové „vyrovnávací paměti“ na pevném disku koncového uživatele;

               iii)

               vytváření těchto kopií je nezbytné pro technické procesy zajišťující bezchybné a efektivní prohlížení internetu;

               iv)

               kopie vytvořená na obrazovce na ní zůstává do okamžiku, kdy koncový uživatel opustí příslušnou webovou stránku, a poté je automaticky smazána běžnou počítačovou operací;

               v)

               kopie uložená ve vyrovnávací paměti zde zůstává do doby, než je přepsána jinými daty v návaznosti na to, jak koncový uživatel prohlíží další webové stránky, a je automaticky smazána běžnou počítačovou operací; a

               vi)

               kopie jsou uchovávány pouze do skončení běžných procesů souvisejících s užíváním internetu ve smyslu výše uvedených bodů (iv) a (v);

         jsou takové kopie (i) dočasné, (ii) krátkodobé nebo příležitostné a (iii) tvoří nedílnou a podstatnou část technologického procesu ve smyslu čl. 5 odst. 1 směrnice 2001/29/ES (1)?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci některých aspektů autorských a souvisejících práv v informační společnosti (Úř. věst. L 167, s. 10).


title: Věc T-352/08: Usnesení Tribunálu ze dne 12. července 2013 — Pannon Hőerőmű v. Komise

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/51

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. července 2013 — Pannon Hőerőmű v. Komise
   (Věc T-352/08) (1)

   2013/C 260/91
   Jednací jazyk: maďarština
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 285, 8.11.2008.


title: Věc C-224/07: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 8. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2004/49/ES — Bezpečnost železnic Společenství — Neúplné provedení)

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/23

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 8. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-224/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/49/ES - Bezpečnost železnic Společenství - Neúplné provedení)
   (2007/C 315/40)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: N. Yerrell a P. Dejmek, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (směrnice o bezpečnosti železnic) (Úř. věst. L 164, s. 44, a oprava v Úř. věst. L 220, s. 16; Zvl. vyd. 07/08, s. 227) ve stanovené lhůtě
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (směrnice o bezpečnosti železnic), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 7.7.2007.


title: Věc C-299/12: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 18. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem České republiky) — Green Swan Pharmaceuticals CR, a.s. v. Státní zemědělská a potravinářská inspekce, ústřední inspektorát ( „Ochrana spotřebitele — Nařízení (ES) č. 1924/2006 — Výživová a zdravotní tvrzení při označování potravin — Článek 2 odst. 2 bod 6 — Pojem „tvrzení o snížení rizika onemocnění“ — Článek 28 odst. 2 — Produkty označené ochrannou známkou nebo obchodní značkou — Přechodná opatření“ )

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/17

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 18. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem České republiky) — Green Swan Pharmaceuticals CR, a.s. v. Státní zemědělská a potravinářská inspekce, ústřední inspektorát
   (Věc C-299/12) (1)

   (Ochrana spotřebitele - Nařízení (ES) č. 1924/2006 - Výživová a zdravotní tvrzení při označování potravin - Článek 2 odst. 2 bod 6 - Pojem „tvrzení o snížení rizika onemocnění“ - Článek 28 odst. 2 - Produkty označené ochrannou známkou nebo obchodní značkou - Přechodná opatření)
   2013/C 260/29
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší správní soud

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Green Swan Pharmaceuticals CR, a.s.

      Žalovaná: Státní zemědělská a potravinářská inspekce, ústřední inspektorát

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Nejvyšší správní soud — Výklad čl. 1 odst. 3, čl. 2 odst. 2 bodu 6 a čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (Úř. věst. L 404, s. 9) — Pojem „tvrzení o snížení rizika onemocnění“ — Tvrzení uvedené na obalu přípravku, podle kterého tento „přípravek obsahuje navíc vápník a vitamin D3, které napomáhají snižovat riziko vzniku osteoporózy a zlomenin“

      Výrok

               1)

               Článek 2 odst. 2 bod 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin, ve znění nařízení Komise (EU) č. 116/2010 ze dne 9. února 2010, musí být vykládán v tom smyslu, že k tomu, aby mohlo být zdravotní tvrzení kvalifikováno jako „tvrzení o snížení rizika onemocnění“ ve smyslu tohoto ustanovení, nemusí výslovně uvádět, že spotřeba určité kategorie potravin, potraviny nebo některé z jejích složek „významně“ snižuje riziko vzniku lidského onemocnění.

               2)

               Článek 28 odst. 2 nařízení č. 1924/2006, ve znění nařízení č. 116/2010, musí být vykládán v tom smyslu, že obchodní sdělení uvedené na obalu potraviny může představovat ochrannou známku nebo obchodní značku ve smyslu tohoto ustanovení za podmínky, že je jako ochranná známka nebo obchodní značka chráněno příslušnou právní úpravou. Vnitrostátnímu soudu přísluší ověřit z hlediska veškerých skutkových a právních okolností, jimiž se vyznačuje věc, která mu byla předložena, zda je takové sdělení skutečně takto chráněnou ochrannou známkou nebo obchodní značkou.

               3)

               Článek 28 odst. 2 nařízení č. 1924/2006, ve znění nařízení č. 116/2010, musí být vykládán v tom smyslu, že se vztahuje pouze na potraviny, které byly opatřeny ochrannou známkou nebo obchodní značkou, jež musí být považovány za výživové nebo zdravotní tvrzení ve smyslu tohoto nařízení, a které jako takové existovaly před 1. lednem 2005.

      (1)  Úř. věst. C 273, 8.9.2012.


title: Věc C-289/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Köln (Německo) dne 3. června 2006 – Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) v. Spolková republika Německo, vedlejší účastnice řízení: Deutsche Post AG, zastoupená představenstvem

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Köln (Německo) dne 3. června 2006 – Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) v. Spolková republika Německo, vedlejší účastnice řízení: Deutsche Post AG, zastoupená představenstvem
   (Věc C-289/06)
   (2006/C 261/13)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Köln
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG)

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Vedlejší účastnice řízení: Deutsche Post AG, zastoupená představenstvem
   Předběžná otázka
   Má být čl. 47 odst. 2 ve spojení s článkem 95 Smlouvy o ES ve spojení s čl. 12 pátou odrážkou ve spojení s čl. 7 odst. 1 směrnice 97/67/ES ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/39/ES (1) ze dne 10. června 2002 vykládán v tom smyslu, že v případě, že poskytovatel všeobecných služeb uplatňuje zvláštní sazby pro své obchodní zákazníky, kteří odevzdávají předtříděné poštovní zásilky do poštovní sítě v poštovních centrech, je povinen uplatňovat tyto zvláštní sazby také vůči podnikům, které poštovní zásilky vybírají u odesílatele a odevzdávají je do poštovní sítě předem tříděné ve stejném přístupovém místě a za stejných podmínek jako obchodní zákazníci, aniž by to poskytovatel všeobecné služby mohl s ohledem na svou povinnost odmítnout?

      (1)  Úř. věst. L 176, s. 21; Zvl. vyd. 06/04, s. 316.


title: Věc C-13/07: Žaloba podaná dne 18. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Rada Evropské unie

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/22

         Žaloba podaná dne 18. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Rada Evropské unie
   (Věc C-13/07)
   (2007/C 56/40)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: P. J. Kuijper a M. Huttunen, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Rady a členských států o postoji Společenství a členských států v rámci Generální rady Světové obchodní organizace k přistoupení Vietnamské socialistické republiky ke Světové obchodní organizaci (KOM/2005/0659 konečné – ACC 2006/0215);

               —

               prohlásit, že účinky zrušeného rozhodnutí jsou konečné;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Návrh předložený Komisí vycházel z právního základu v čl. 133 odst. 1 a 5 Smlouvy o ES, ve spojení s druhým pododstavcem čl. 300 odst. 2 Smlouvy o ES. Rada k tomuto právnímu základu přidala čl. 133 odst. 6 a následně bylo přijato formálně zvláštní rozhodnutí zástupců vlád členských států v rámci zasedání Rady. Rada a členské státy tudíž přijaly postoj Společenství a členských států „společně“, jak je stanoveno v čl. 133 odst. 6 druhý pododstavec poslední věta.
   O volbě právního základu Komise rozhodla v souladu s parametry, které stanovil ve své judikatuře Soudní dvůr Evropských společenství a kterými jsou cíl a obsah dotčeného aktu. Tato volba vycházela zejména ze závěru, že obsah dotčeného aktu spadá do působnosti čl. 133 odst. 1 a 5, které stanoví výlučnou pravomoc, a že nebylo třeba použít čl. 133 odst. 6. Komise je názoru, že rozhodnutí má být zrušeno v rozsahu, v jakém se dotýká tohoto aspektu právního základu.


title: Věc T-563/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2016 – Paglieri Sell System v. EUIPO (APOTEKE) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky APOTEKE — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009“

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/41

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2016 – Paglieri Sell System v. EUIPO (APOTEKE)
   (Věc T-563/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky APOTEKE - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009“)
   (2016/C 392/53)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Paglieri Sell System SpA (Pozzolo Formigaro, Itálie) (zástupci: P. Pozzi a F. Braga, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: K. Doherty a L. Rampini, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. července 2015 (věc R 2428/2014-5), týkajícímu se přihlášky obrazového označení APOTEKE jako ochranné známky Evropské unie

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Paglieri Sell System SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 371, 9.11.2015.


title: Věc C-431/04: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne  4. května 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Massachusetts Institute of Technology (Patentové právo — Léčivé přípravky — Nařízení (EHS) č. 1768/92 — Dodatkové ochranné osvědčení pro léčivé přípravky — Pojem  kombinace účinných látek )

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/8

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. května 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Massachusetts Institute of Technology
   (Věc C-431/04) (1)

   (Patentové právo - Léčivé přípravky - Nařízení (EHS) č. 1768/92 - Dodatkové ochranné osvědčení pro léčivé přípravky - Pojem „kombinace účinných látek“)
   (2006/C 165/14)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesgerichtshof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Massachusetts Institute of Technology
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesgerichtshof – Výklad čl. 1 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 1768/92 ze dne 18. června 1992 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro léčivé přípravky (Úř. věst. L 182, s. 1) – Pojem „kombinace účinných látek léčivého přípravku“ – Léčivý přípravek složený z účinné látky a pomocné látky, která je formou podání účinné látky nezbytnou k vyloučení toxického účinku
   Výrok
   Článek 1 písm. b) nařízení Rady č. 1768/92 ze dne 18. června 1992 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro léčivé přípravky ve znění vyplývajícím z aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „kombinace účinných látek léčivého přípravku“ nezahrnuje kombinaci dvou látek, z nichž pouze jedna má vlastní terapeutické účinky pro vymezenou indikaci a druhá umožňuje získat lékovou formu léčivého přípravku, která je nezbytná pro terapeutickou účinnost první látky pro tutéž indikaci.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004.


title: Věc C-137/09: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State — Nizozemsko) — Marc Michel Josemans v. Burgemeester van Maastricht ( „Volný pohyb služeb — Volný pohyb zboží — Zásada zákazu diskriminace — Opatření místního orgánu veřejné moci, které vyhrazuje přístup do coffee shopů nizozemským státním příslušníkům — Uvádění na trh tzv. „měkkých“ drog — Prodej nealkoholických nápojů a potravin — Cíl spočívající v boji proti drogové turistice a obtěžujícím jevům, které s sebou přináší — Veřejný pořádek — Ochrana veřejného zdraví — Soudržnost — Proporcionalita“ )

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/6

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State — Nizozemsko) — Marc Michel Josemans v. Burgemeester van Maastricht
   (Věc C-137/09) (1)

   (Volný pohyb služeb - Volný pohyb zboží - Zásada zákazu diskriminace - Opatření místního orgánu veřejné moci, které vyhrazuje přístup do coffee shopů nizozemským státním příslušníkům - Uvádění na trh tzv. „měkkých“ drog - Prodej nealkoholických nápojů a potravin - Cíl spočívající v boji proti drogové turistice a obtěžujícím jevům, které s sebou přináší - Veřejný pořádek - Ochrana veřejného zdraví - Soudržnost - Proporcionalita)
   2011/C 55/09
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Marc Michel Josemans

      Žalovaný: Burgemeester van Maastricht

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Raad van State — Výklad článků 12 ES, 18 ES, 29 ES a 49 ES — Drogová turistika — Nařízení městské policie, které zakazuje přístup nerezidentů do coffee shopů prodávajících omamné prostředky — Veřejný pořádek — Rozdílné zacházení

      Výrok

               1)

               Provozovatel coffee shopu se v rámci své činnosti spočívající v prodeji omamných látek, které nejsou součástí oběhu, který je pod přísným dohledem příslušných orgánů, jsou-li používány pro lékařské nebo vědecké účely, nemůže dovolávat článků 12 ES, 18 ES, 29 ES a 49 ES proti takové obecní právní úpravě, jako je obecní právní úprava dotčená v původním řízení, která zakazuje přístup do takových zařízení osobám, jež nemají bydliště v Nizozemsku. Co se týče činnosti spočívající v prodeji nealkoholických nápojů a potravin v těchto zařízeních, může se tento provozovatel užitečně dovolávat článku 49 ES a následujících.

               2)

               Článek 49 ES musí být vykládán v tom smyslu, že taková právní úprava, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, představuje omezení volného pohybu služeb zakotveného Smlouvou o ES. Toto omezení je nicméně odůvodněno cílem spočívajícím v boji proti drogové turistice a obtěžujícím jevům, které s sebou přináší.

      (1)  Úř. věst. C 141, 20.6.2009.


title: Věc T-506/09: Usnesení Tribunálu ze dne 6. září 2010 — Carlyle v. OHIM — MRP Consult (THE CARLYLE)

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/66

      Usnesení Tribunálu ze dne 6. září 2010 — Carlyle v. OHIM — MRP Consult (THE CARLYLE)
      (Věc T-506/09) (1)

      ()
      (2010/C 288/122)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 51, 27.2.2010.


title: Věc C-379/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 16. července 2015 – Association France Nature Environnement v. Premier ministre, Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie

text:
               12.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 16. července 2015 – Association France Nature Environnement v. Premier ministre, Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie
   (Věc C-379/15)
   (2015/C 337/06)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Association France Nature Environnement

      Žalovaní: Premier ministre, Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie

      Předběžné otázky

               1)

               Musí vnitrostátní soud, který je obecným soudem uplatňujícím právo Evropské unie, v každém případě předložit Soudnímu dvoru Evropské unie žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, aby Soudní dvůr posoudil, zda je třeba dočasně ponechat v platnosti ustanovení, která podle vnitrostátního soudu odporují unijnímu právu?

               2)

               V případě kladné odpovědi na tuto první otázku, bylo by případné rozhodnutí Conseil d'État o zachování účinků ustanovení článku 1 dekretu ze dne 2. května 2012 o posuzování některých plánů a dokumentů s dopadem na životní prostředí (décret du 2 mai 2012 relatif à l’évaluation de certains plans et documents ayant une incidence sur l’environnement), které Conseil d'État považuje za protiprávní, až do 1. ledna 2016 odůvodněno zejména naléhavým zájmem souvisejícím s ochranou životního prostředí?


title: Věc T-118/05: Žaloba podaná dne 7. března 2005 Reckitt Benckiser N.V. proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/35

         Žaloba podaná dne 7. března 2005 Reckitt Benckiser N.V. proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-118/05)
   (2005/C 115/62)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 7. března 2005 žaloba směřující proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) podaná Reckitt Benckiser N.V., se sídlem v Hoofddorp (Nizozemsko),zastoupenou G.S.P. Vosem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM;

               —

               povolil zápis ochranné známky Společenství – přihláška č. 2 897 338;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení v souladu s čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Soudu prvního stupně.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Dotčená ochranná známka Společenství:

               Trojrozměrná ochranná známka tvořená obdélníkovou kapslí s černou a bílou vlnou kolem bílého kruhu pro výrobky ve třídách 1 a 3 (Chemické výrobky určené pro průmysl; změkčovače vody; přípravky pro bělení a jiné prací prostředky;…) – přihláška č. 2 897 338

               Rozhodnutí průzkumového referenta:

               Zamítnutí přihlášky ochranné známky

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí odvolání

               Žalobní důvody:

               Nesprávné použití čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Rady č. 40/94, porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a porušení povinnosti uvést dostatečné odůvodnění


               10.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/10

         Žaloba podaná dne 3. července 2013 Kontrolním úřadem ESVO proti Norskému království
   (Věc E-13/13)
   2013/C 294/10
   Dne 3. července 2013 podal Kontrolní úřad ESVO, zastoupený zplnomocněnými zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese Rue Belliard 35, 1040 Brusel) Xavierem Lewisem a Catherine Howdle, žalobu k Soudu ESVO směřující proti Norskému království.
   Kontrolní úřad ESVO žádá Soudní dvůr ESVO, aby prohlásil, že:

               1)

               nesprávným provedením do svých právních předpisů čl. 37 odst. 1 aktu uvedeného v bodě 23b přílohy IX Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice 2005/60/ES o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu) a začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě nesplnilo Norské království své povinnosti vyplývající z tohoto aktu a článku 7 Dohody o EHP;

               2)

               Norské království nese náklady tohoto řízení.

         Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               v žalobě se uvádí, že Norské království nesprávně provedlo akt uvedený v bodě 23b přílohy IX Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněný do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě,

               —

               Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že norské právo nezajišťuje účinnou kontrolu činnosti určitých osob, které spadají do osobní působnosti směrnice. Tvrdí také, že Norsko nepřijalo žádná opatření, jež by napravila nedostatky v jeho vnitrostátním právu,

               —

               Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že současná situace v Norsku se rovná trvajícímu porušení povinnosti Norska provést směrnici 2005/60/ES začleněnou do příloh Dohody o EHP do vnitrostátního práva.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 16. června 2005 ve věci C-456/03: Komise Evropských společenství proti Italské republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 98/44/ES — Právní ochrana biotechnologických vynálezů — Přípustnost — Neprovedení — Článek 3 odst. 1, čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 2 a články 8 až 12)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/14

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 16. června 2005
   ve věci C-456/03: Komise Evropských společenství proti Italské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 98/44/ES - Právní ochrana biotechnologických vynálezů - Přípustnost - Neprovedení - Článek 3 odst. 1, čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 2 a články 8 až 12)
   (2005/C 217/26)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-456/03, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 27. října 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnkyně: K. Banks) proti Italské republice (zmocněnec: I. M. Braguglia, ve spolupráci s P. Gentilim, avvocatto dello Statto), Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu, J.-P. Puissochet, S. von Bahr, U. Lõhmus a A. Ó Caoimh (zpravodaj), soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 16. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 3 odst. 1, čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 2 a články 8 až 12 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/44/ES ze dne 6. července 1998 o právní ochraně biotechnologických vynálezů, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 15 této směrnice.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Italská republika ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř.věst. C 7, 10.1.2004.


title: Věc T-403/07: Žaloba podaná dne 8. listopadu 2007 – Union Nationale de L'Apiculture Française a další v. Komise Evropských společenství

text:
               12.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 8/19

         Žaloba podaná dne 8. listopadu 2007 – Union Nationale de L'Apiculture Française a další v. Komise Evropských společenství
   (Věc T-403/07)
   (2008/C 8/35)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Union Nationale de L'Apiculture Française (Paříž, Francie), Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV (Soltau, Německo), Unione Nazionale Associazioni Apicoltori Italiani (Castel San Pietro Terme, Itálie) a Asociación Galega de Apicultura (Santiago de Compostela, Španělsko) (zástupce: B. Fau, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               Prohlásit za přípustnou žalobu na zrušení směrnice Komise 2007/52/ES ze dne 16. srpna 2007;

               —

               zrušit směrnici Komise 2007/52/ES ze dne 16. srpna 2007;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou se žalobkyně domáhají zrušení směrnice Komise 2007/52/ES ze dne 16. srpna 2007, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinných látek ethoprofos, pirimifos-methyl a fipronil. (1)

   Na podporu své žaloby na neplatnost uvádějí žalobkyně tři žalobní důvody.
   Nejprve uvádějí, že napadená směrnice porušila procesní pravidla, která podle žalobkyň jsou Komisi uložena. Podle názoru žalobkyň, i kdyby Komise mohla být Radou zmocněna, prostřednictvím směrnice, k přijetí opatření nezbytných k provedení směrnice 91/414/EHS, Komise nemá pravomoc změnit uvedenou směrnici, zejména pokud jde o povinnosti uložené členským státům. Žalobkyně uvádí, že napadená směrnice není pouze prováděcí směrnicí, ale směrnicí, která mění směrnici 91/414/EHS, a jako taková musela být přijata podle postupu, který vyžaduje předchozí konzultaci Evropského parlamentu. V případě chybějící konzultace došlo při jejím přijetí k procesnímu pochybení.
   Žalobkyně krom toho tvrdí, že napadená směrnice porušuje, pod záminkou změn vnitrostátních řízení o udělování povolení k uvádění na trh přípravků na ochranu rostlin, ve skutečnosti jednotná pravidla pro posouzení stanovená v základní směrnici 91/414/EHS na zařazení účinné látky do její přílohy I.

      (1)  Úř. věst. L 214, s. 3.


title: Věc C-2/08: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 3. září 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione — Itálie) — Amministrazione dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate v. Fallimento Olimpiclub Srl ( DPH — Přednost práva Společenství — Ustanovení vnitrostátního práva zakotvující zásadu překážky věci pravomocně rozsouzené )

text:
               24.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 3. září 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione — Itálie) — Amministrazione dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate v. Fallimento Olimpiclub Srl
   (Věc C-2/08) (1)

   („DPH - Přednost práva Společenství - Ustanovení vnitrostátního práva zakotvující zásadu překážky věci pravomocně rozsouzené“)
   2009/C 256/09
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Amministrazione dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Žalovaná: Fallimento Olimpiclub Srl

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Corte suprema di cassazione — Výklad směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Přednost práva Společenství — Ustanovení vnitrostátního práva, které zakotvuje zásadu překážky věci rozsouzené, která vede k výsledku, jež je v rozporu s právem Společenství v oblasti DPH

      Výrok

   Právo Společenství brání tomu, aby v okolnostech, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, bylo použito takové ustanovení vnitrostátního práva, jako je článek 2909 italského občanského zákoníku (codice civile), ve sporu týkajícím se daně z přidané hodnoty za zdaňovací rok, pro který dosud nebylo vydáno žádné konečné rozhodnutí, pokud by toto ustanovení bylo na překážku tomu, aby vnitrostátní soud rozhodující o tomto sporu bral v úvahu normy práva Společenství v oblasti zneužívajících praktik souvisejících s dotčenou daní.

      (1)  Úř. věst. C 79, 29.3.2008.


title: Věc T-125/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  7. října 2005  – Umwelt-und Ingenieurtechnik v. Komise

text:
               10.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/19

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 7. října 2005 – Umwelt-und Ingenieurtechnik v. Komise
   (Věc T-125/05) (1)

   (2005/C 315/35)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 115, 14.5.2005


title: Věc T-174/13 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. ledna 2014 — Komise v. BO ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci — Sociální zabezpečení — Náhrada cestovních výdajů — Cestovní výdaje z jazykových důvodů — Článek 19 odst. 12 společných předpisů pro zdravotní pojištění úředníků Evropských společenství — Hlava II kapitola 12 bod 2.5 obecných prováděcích ustanovení pro úhradu léčebných výloh“ )

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/20

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. ledna 2014 — Komise v. BO
      (Věc T-174/13 P) (1)

      (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Sociální zabezpečení - Náhrada cestovních výdajů - Cestovní výdaje z jazykových důvodů - Článek 19 odst. 12 společných předpisů pro zdravotní pojištění úředníků Evropských společenství - Hlava II kapitola 12 bod 2.5 obecných prováděcích ustanovení pro úhradu léčebných výloh)
      (2014/C 71/37)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci)

         Další účastník řízení: BO (Ammán, Jordánsko) (zástupci: L. Levi, M. Vandenbussche a C. Bernard-Glanz, advokáti)

         Předmět

      Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 15. ledna 2013, BO v. Komise (F-27/11), a směřující ke zrušení tohoto rozsudku.

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené BO v tomto stupni.

         (1)  Úř. věst. C 164, 8.6.2013.


title: Věc T-292/11 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 29. července 2011 — Cemex a další v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Hospodářská soutěž — Žádost o informace — Článek 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003 — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nedostatek naléhavosti“ )

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/23

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 29. července 2011 — Cemex a další v. Komise
   (Věc T-292/11 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Hospodářská soutěž - Žádost o informace - Článek 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003 - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedostatek naléhavosti)
   2011/C 282/48
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Cemex SAB de CV (Monterrey, Mexiko); New Sunward Holding BV (Amsterodam, Nizozemsko); Cemex España, SA (Madrid, Španělsko); Cemex Deutschland AG (Ratingen, Německo); Cemex UK (Egham, Surrey, Spojené království); Cemex Czech Operations s.r.o. (Praha, Česká republika); Cemex France Gestion (Rungis, Francie), a Cemex Austria AG (Langenzersdorf, Rakousko) (zástupci: J. Folguera Crespo, P. Vidal Martínez, H. González Durántez a B. Martínez Corral, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier, F. Castilla Contreras a C. Hödlmayr, zmocněnci, ve spolupráci s J. Rivasem, advokátem)

      Předmět

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise K(2011) 2360 v konečném znění ze dne 30. března 2011 v řízení podle čl. 18 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc 39520 — Cement a příbuzné výrobky)

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-520/09 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. září 2011 — Arkema SA v. Evropská komise ( Kasační opravný prostředek — Kartelové dohody — Článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP — Evropský trh s kyselinou monochloroctovou — Pravidla týkající se přičitatelnosti protisoutěžního jednání dceřiné společnosti její mateřské společnosti — Domněnka skutečného rozhodujícího vlivu — Povinnost uvést odůvodnění )

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/2

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. září 2011 — Arkema SA v. Evropská komise
   (Věc C-520/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Kartelové dohody - Článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP - Evropský trh s kyselinou monochloroctovou - Pravidla týkající se přičitatelnosti protisoutěžního jednání dceřiné společnosti její mateřské společnosti - Domněnka skutečného rozhodujícího vlivu - Povinnost uvést odůvodnění)
   2011/C 340/02
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Arkema SA (zástupce: M. Debroux, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet a F. Castillo de la Torre, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 30. září 2009, Arkema v. Komise (T-168/05), kterým Soud zamítl žalobu navrhovatelky směřující ke zrušení rozhodnutí Komise K(2004) 4876 v konečném znění, ze dne 19. ledna 2005, v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP ohledně kartelové dohody týkající se trhu s kyselinou monochloroctovou, a podpůrně ke snížení pokuty uložené navrhovatelce — Nedodržení pravidel týkajících se přičitatelnosti protisoutěžního chování dceřinné společnosti její mateřské společnosti — Porušení zásady rovného zacházení a práva na spravedlivý proces — Nedodržení pokynů o metodě stanovování pokut

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Arkema SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 13.2.2010.


title: Věc T-195/07: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 23. září 2008 – Lafarge Cement v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Směrnice 2003/87/ES — Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů — Národní alokační plán pro přidělení povolenek na emise skleníkových plynů pro Polsko na období let 2008 až 2012 — Rozhodnutí Komise nevznést námitky za určitých podmínek — Pravomoc členských států při individuálním rozdělování povolenek na emise — Nedostatek přímého vlivu — Nepřípustnost )

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/36

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 23. září 2008 – Lafarge Cement v. Komise
   (Věc T-195/07) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Směrnice 2003/87/ES - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Národní alokační plán pro přidělení povolenek na emise skleníkových plynů pro Polsko na období let 2008 až 2012 - Rozhodnutí Komise nevznést námitky za určitých podmínek - Pravomoc členských států při individuálním rozdělování povolenek na emise - Nedostatek přímého vlivu - Nepřípustnost“)
   (2008/C 301/61)
   Jednací jazyk: polština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lafarge Cement S.A. (Małogoszcz, Polsko) (zástupci: P.K. Rosiak a F. Puel, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: U. Wölker a K. Herrmann, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí K(2007)1295 konečné ze dne 26. března 2007 o národním alokačním plánu pro přidělení povolenek na emise skleníkových plynů oznámeném Polskem na období 2008-2012 podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631).
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Lafarge Cement S.A. ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 170, 21.7.2007.


title: Věc C-32/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 30. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 2000/60/ES — Neoznámení prováděcích opatření — Povinnost přijmout rámcový právní předpis ve vnitrostátním právu — Neexistence — Neúplné provedení či neprovedení článku 2, čl. 7 odst. 2 a článku 14)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/7

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 30. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-32/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 2000/60/ES - Neoznámení prováděcích opatření - Povinnost přijmout rámcový právní předpis ve vnitrostátním právu - Neexistence - Neúplné provedení či neprovedení článku 2, čl. 7 odst. 2 a článku 14)
   (2006/C 331/11)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: S. Pardo Quintillán a J. Hottiaux, zmocněnci)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství (zástupce: S. Schreiner, zmocněnec, a P. Kinsch, advokát)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí právních předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (Úř. věst. L 327, s. 1; Zvl. vyd. 15/05, s. 275)
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že neuvědomilo Komisi Evropských společenství o právních a správních předpisech provádějících směrnici Evropského Parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky, s výjimkou těch, které se týkají článku 3 této směrnice, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článku 24 této směrnice.

               2)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s článkem 2, čl. 7 odst. 2 a článkem 14 směrnice 2000/60, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článku 24 této směrnice.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Komise Evropských společenství a Lucemburské velkovévodství ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Věc C-200/08: Žaloba podaná dne 15. května 2008 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/28

         Žaloba podaná dne 15. května 2008 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-200/08)
   (2008/C 171/43)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Bordes a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Francie tím, že zamítla německým a britským instruktorům snowboardingu vyučování této jediné disciplíny ve Francii a že neuvedla diplomy instruktorů snowboardingu získané v jiných členských státech ve vyhlášce ze dne 4. května 1995 v platném znění, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají jak z článků 39, 43 a 49 Smlouvy o ES, tak z článku 6 směrnice 92/51/EHS (1);

               —

               uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Zatímco ve více členských státech může být výuka lyžování a snowboardingu poskytována profesionály, kteří získali různou odbornou přípravu, výuka snowboardingu ve Francii může být poskytována pouze lyžařskými instruktory.
   Žalobkyně má za to, že zamítnutí povolení přístupu k jedinému povolání instruktora snowboardingu nemůže být odůvodněno na základě základních zásad volného pohybu osob, volného pohybu služeb a práva usazování. Komise se mimoto domnívá, že čtyři kumulativní odchylné podmínky stanovené judikaturou Soudního dvora, které odůvodňují případné omezení těchto zásad – nediskriminace, naléhavý důvod obecného zájmu, způsobilost zajistit dosažení sledovaného cíle a zohlednění zásady proporcionality – nejsou splněny.

      (1)  Směrnice Rady 92/51/EHS ze dne 18. června 1992 o druhém obecném systému pro uznávání odborného vzdělávání a přípravy, kterou se doplňuje směrnice 89/48/EHS (Úř. věst. L 209, s. 25; Zvl. vyd. 05/02, s. 47).


               30.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/9

         Žaloba podaná dne 28. ledna 2015 Islandským sdružením finančních služeb proti Kontrolnímu úřadu ESVO
   (Věc E-4/15)
   (2015/C 143/10)
   Dne 28. ledna 2015 podalo Islandské sdružení finančních služeb, zastoupené advokáty Hans-Jörgem Niemeyerem a Christianem Kováscem z Hengeler Mueller, Square de Meeûs 40, 1000 Brusel, Belgie, žalobu proti Kontrolnímu úřadu ESVO.
   Žalobce navrhuje, aby Soudní dvůr ESVO:

               1.

               Zrušil rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO 298/14/COL ze dne 16. července 2014 (Úř. věst. C 400, 13.11.2014, s. 13) uzavřít případ týkající se stávající podpory islandskému Fondu pro financování bydlení (Íbúðalánasjóður) a

               2.

               uložil Kontrolnímu úřadu ESVO uhradit náklady tohoto řízení.

      Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               V případě žalobce, kterým je Islandské sdružení finančních služeb, se jedná o sdružení, které zastupuje všechny registrované finanční podniky na Islandu, včetně univerzálních a investičních bank a spořitelen, jakož i pojišťoven, leasingových společností, společností pro cenné papíry a společností vydávajících karty. Cílem sdružení je podporovat konkurenční prostředí pro finanční společnosti na Islandu a jejich mezinárodní zájmy.

               —

               Věc se týká návrhu na zrušení rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO uzavřít případ týkající se stávající podpory islandskému Fondu pro financování bydlení.

         Žalobce tvrdí, že Kontrolní úřad ESVO:

               —

               mylně předpokládal, že podpora udělená islandskému Fondu pro financování bydlení přestavuje stávající podporu, ačkoli se ve skutečnosti jedná o novou podporu,

               —

               neposkytl dostatečné důvody pro svůj závěr, a tím porušil článek 16 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru,

               —

               dopustil se zjevného pochybení při výkladu článku 59 odst. 2 Smlouvy o EHS.


title: Věc C-57/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. února 2008 Gateway, Inc. proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 27. listopadu 2007 ve věci T-434/05, Gateway, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 13. února 2008 Gateway, Inc. proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 27. listopadu 2007 ve věci T-434/05, Gateway, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-57/08 P)
   (2008/C 171/20)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Gateway, Inc. (zástupce: C. R. Jones, Solicitor)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Fujitsu Siemens Computers GmbH
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozhodnutí Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 27. listopadu 2007 ve věci T-434/05;

               —

               zcela připustit námitku účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek proti zápisu přihlašované ochranné známky;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že se Soud prvního stupně dopustil následujících nesprávných posouzení:

               a)

               Pojem „media gateway“ a „gateway“ mají na trhu výpočetní techniky velmi specifický význam pro zvláštní druhy zařízení, které převádí jeden protokol nebo formát do jiného. Soud prvního stupně měl nicméně nesprávně za to, že pokud byl výraz „gateway“ obsažen jako prvek přihlašované ochranné známky, sloužil k označení popisné povahy veškerého zboží a služeb zahrnutých pod napadenou specifikaci, zatímco ve skutečnosti žádné zboží nebo služby spadající do napadené ochranné známky nejsou označeny jako „media gateways“ nebo „gateways“.

               b)

               Nesprávně definoval relevantní veřejnost jako veřejnost tvořenou spotřebiteli, kteří nakupují pouze zboží a služby výpočetní techniky, namísto zákazníků užívajících veškeré zboží a služby náležející do napadené specifikace.

               c)

               Nesprávně rozhodl, že kolidující ochranné známky nejsou vzhledově, foneticky nebo koncepčně podobné.

               d)

               Nesprávně rozhodl, že otázka podobnosti, pokud jde o dvě kolidující slovní ochranné známky, má být podřízena podmínce, podle které má být celkovému vizuálnímu, fonetickému nebo koncepčnímu dojmu, působenému složenou ochrannou známkou, nadřazena ta část, která je tvořena starší ochrannou známku.

               e)

               Při posuzování podobnosti mezi kolidujícími ochrannými známkami nedal dostatečnou váhu rozlišovací způsobilosti pojmu „gateway“ jako starší ochranné známky žalobkyně pro zboží a služby výpočetní techniky u relevantní veřejnosti.

               f)

               Nevzal dostatečně v úvahu skutečnost, že ochranné známky s vysokou rozlišovací způsobilostí buď samy o sobě, nebo z důvodu dobrého jména, které mají, požívají větší ochrany, nežli ochranné známky s menší rozlišovací způsobilostí.

               g)

               Nesprávně došel k závěru, že výraz „gateway“ nemá nezávislou rozlišovací úlohu v rámci přihlašované ochranné známky.

               h)

               Nesprávně rozhodl, že nebezpečí záměny má být podřízeno podmínce, že celkovému dojmu působenému složenou ochrannou známkou je nadřazena ta část, která je tvořena starší ochrannou známkou.

               i)

               Řádně neposoudil možný vizuální, koncepční a fonetický dopad slova „gateway“, který by měl na průměrného spotřebitele dotčeného zboží a služeb v případě jeho zahrnutí jako prvku do přihlašované ochranné známky.