title: Věc C-402/14: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Dioikitiko Efeteio Athinon – Řecko) – Viamar – Elliniki Aftokiniton kai Genikon Epicheiriseon AE v. Elliniko Dimosio „Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb zboží — Daňová ustanovení — Vnitrostátní zdanění — Cla fiskální povahy — Poplatky s rovnocenným účinkem — Formality při přechodu hranice — Článek 30 SFEU — Článek 110 SFEU — Směrnice 92/12/EHS — Článek 3 odst. 3 — Směrnice 2008/118/ES — Článek 1 odst. 3 — Neprovedení do vnitrostátního práva — Přímý účinek — Výběr daně z automobilů v okamžiku jejich dovozu na území členského státu — Daň spojená s registrací vozidla a s jeho případným uvedením do provozu — Odmítnutí vrátit daň v případě, že nedojde k registraci vozidla“

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/15

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Dioikitiko Efeteio Athinon – Řecko) – Viamar – Elliniki Aftokiniton kai Genikon Epicheiriseon AE v. Elliniko Dimosio
   (Věc C-402/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb zboží - Daňová ustanovení - Vnitrostátní zdanění - Cla fiskální povahy - Poplatky s rovnocenným účinkem - Formality při přechodu hranice - Článek 30 SFEU - Článek 110 SFEU - Směrnice 92/12/EHS - Článek 3 odst. 3 - Směrnice 2008/118/ES - Článek 1 odst. 3 - Neprovedení do vnitrostátního práva - Přímý účinek - Výběr daně z automobilů v okamžiku jejich dovozu na území členského státu - Daň spojená s registrací vozidla a s jeho případným uvedením do provozu - Odmítnutí vrátit daň v případě, že nedojde k registraci vozidla“)
   (2016/C 068/18)
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Dioikitiko Efeteio Athinon

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Viamar – Elliniki Aftokiniton kai Genikon Epicheiriseon AE

      Žalovaný: Elliniko Dimosio

      Výrok

               1)

               Článek 1 odst. 3 směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že splňuje podmínky požadované k tomu, aby zakládal přímý účinek umožňující jednotlivcům dovolávat se jej před vnitrostátním soudem ve sporu s členským státem.

               2)

               Článek 30 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové praxi členského státu, jako je praxe dotčená ve věci v původním řízení, podle které se daň z registrace vozidel vybraná při dovozu automobilů pocházejících z jiných členských států nevrací, třebaže dotčená vozidla, která v tomto členském státě nikdy nebyla zaregistrována, byla opětovně vyvezena do jiného členského státu.

      (1)  Úř. věst. C 380, 27.10.2014.


title: Věc F-83/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 5. června 2012 — Giannakouris v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Plat — Rodinné přídavky — Příspěvek na vzdělání — Podmínky pro přiznání — Odečtení příspěvku stejné povahy vypláceného z jiných zdrojů“ )

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/30

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 5. června 2012 — Giannakouris v. Komise
   (Věc F-83/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Plat - Rodinné přídavky - Příspěvek na vzdělání - Podmínky pro přiznání - Odečtení příspěvku stejné povahy vypláceného z jiných zdrojů)
   2012/C 217/64
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Konstantinos Giannakouris (Roodt-sur-Syre, Lucembursko) (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Martin, zmocněnec, ve spolupráci s E. Bourtzalasem a E. Antypou, advokáti)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Komise o snížení příspěvku na vzdělání přiznaného žalobci z důvodu, že jeho dcera pobírá finanční podporu od členského státu ve formě stipendia a půjčky.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               K. Giannakourisovi se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.2011, s. 38.


title: Věc C-140/11: Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 29. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione — Itálie) — Procuratore generale della Repubblica presso la Corte Suprema di Cassazione v. Demba Ngagne

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/29

         Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 29. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione — Itálie) — Procuratore generale della Repubblica presso la Corte Suprema di Cassazione v. Demba Ngagne
   (Věc C-140/11) (1)

   2011/C 252/69
   Jednací jazyk: italština
   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 152, 21.5.2011.


title: Věc C-152/10: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 16. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret — Dánsko) — Unomedical A/S v. Skatteministeriet ( „Společný celní sazebník — Sazební zařazení zboží — Kombinovaná nomenklatura — Plastové drenážní vaky pro dialýzu výhradně určené pro dialyzační přístroje (umělé ledviny) — Plastové močové drenážní vaky výhradně určené pro katetry — Čísla 9018 a  3926 — Pojmy, „části, součásti“ a, „příslušenství“ — Ostatní výrobky z plastů“ )

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/8

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 16. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret — Dánsko) — Unomedical A/S v. Skatteministeriet
   (Věc C-152/10) (1)

   (Společný celní sazebník - Sazební zařazení zboží - Kombinovaná nomenklatura - Plastové drenážní vaky pro dialýzu výhradně určené pro dialyzační přístroje (umělé ledviny) - Plastové močové drenážní vaky výhradně určené pro katetry - Čísla 9018 a 3926 - Pojmy, „části, součásti“ a, „příslušenství“ - Ostatní výrobky z plastů)
   2011/C 232/13
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Højesteret

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Unomedical A/S

      Žalovaný: Skatteministeriet

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Højesteret — Výklad přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382) — Plastové vaky výhradně určené k použití v souvislosti s dialýzou — Zařazení do podpoložky 9018 90 30 nebo 3926 90 99 — Plastové vaky výhradně určené k použití s katetry — Zařazení do podpoložky 9018 39 00 nebo 3926 90 99 — Pojem „části, součásti a příslušenství“

      Výrok

   Kombinovaná nomenklatura uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve zněních použitelných na spor v původním řízení, musí být vykládána v tom smyslu, že drenážní vak pro dialýzu vyrobený z plastu, který je speciálně navržen pro použití s dialyzačním přístrojem (umělá ledvina) a může být používán pouze s tímto přístrojem, musel být v období od května roku 2001 do prosince roku 2003 zařazen do podpoložky 3926 90 99 této nomenklatury jako „plasty a výrobky z plastů“ a že močový drenážní vak vyrobený z plastu, který je speciálně navržen pro použití s katetrem, a může tedy být používán výhradně s tímto přístrojem, musel být v tomtéž období zařazen do podpoložky 3926 90 99 uvedené nomenklatury jako „plasty a výrobky z plastů“.

      (1)  Úř. věst. C 148, 5.6.2010.


title: Věc F-130/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 13. prosince 2007 – Soares v. Komise (Veřejná služba — Úředníci — Náprava služebního postupu — Neexistence hodnotícího posudku — Porovnávací přezkum zásluh — Žádost na základě čl. 90 odst. 1 služebního řádu — Přípustnost žaloby — Nová a podstatná skutečnost)

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/53

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 13. prosince 2007 – Soares v. Komise
   (Věc F-130/05) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Náprava služebního postupu - Neexistence hodnotícího posudku - Porovnávací přezkum zásluh - Žádost na základě čl. 90 odst. 1 služebního řádu - Přípustnost žaloby - Nová a podstatná skutečnost)
   (2008/C 22/99)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Carlos Alberto Soares (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N.Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Berardis-Kayser a K. Herrmann)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 19. září 2005 obsahujícího stížnost žalobce směřující k příznivé nápravě jeho služebního postupu
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006, s. 57.


title: Věc T-158/15: Žaloba podaná dne 1. dubna 2015 – Abertis Infraestructuras a Telecom Satélites v. Komise

text:
               1.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/21

         Žaloba podaná dne 1. dubna 2015 – Abertis Infraestructuras a Telecom Satélites v. Komise
   (Věc T-158/15)
   (2015/C 178/21)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Abertis Infraestructuras, SA (Barcelona, Španělsko), Abertis Telecom Satélites, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Buendía Sierra, M. Maragall de Gispert, M. Santa María Fernández, J. Panero Rivas, advokáti, a A. Balcells Cartagena, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               připustil důvody pro zrušení uvedené v žalobě a vyhověl jim;

               —

               zrušil článek 1 rozhodnutí v rozsahu, v němž uvádí, že nový administrativní výklad článku 12 TRLIS [texto refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades (konsolidované znění španělského zákona o dani právnických osob)] přijatý španělskými správními orgány je třeba považovat za státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               zrušil čl. 4 odst. 1 rozhodnutí v rozsahu, v němž vyžaduje, aby Španělské království ukončilo to, co Komise považuje za státní podporu popsanou v článku 1 rozhodnutí;

               —

               zrušil čl. 4 odst. 2, 3, 4 a 5 rozhodnutí v rozsahu, v němž Španělskému království ukládá navrácení částek, které Komise považuje za státní podporu;

               —

               podpůrně omezil rozsah povinnosti navrácení podpory uložené Španělskému království v čl. 4 odst. 2 rozhodnutí tak, aby podléhala stejným podmínkám, jaké jsou uvedeny v prvním a druhém rozhodnutí, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné jako ve věci T-826/14, Španělsko v. Komise, a T-12/15, Banco de Santander a Santusa v. Komise.
   Žalobkyně poukazují zejména na nesprávné právní posouzení při kvalifikaci opatření jako státní podpory, identifikaci adresáta opatření a označení administrativního výkladu za podporu odlišnou do podpory posouzené v rozhodnutích Komise, jakož i na porušení zásad legitimního očekávání, estoppel a právní jistoty.


title: Věc C-190/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 20. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/39

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 20. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-190/07) (1)

   (2008/C 51/67)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 129, 9.6.2007.


title: Věc C-156/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht München (Německo) dne 17. března 2016 – Tigers GmbH proti Hauptzollamt Landshut

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/29

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht München (Německo) dne 17. března 2016 – Tigers GmbH proti Hauptzollamt Landshut
      (Věc C-156/16)
      (2016/C 211/37)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht München

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Tigers GmbH

         Žalovaný: Hauptzollamt Landshut

         Předběžné otázky:

                  I.

                  Připouští čl. 1 odst. 3 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 412/2013 (1) ze dne 13. května 2013 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky, aby pro první uložení konečného antidumpingového cla byla platná obchodní faktura dodána dodatečně, pokud jsou splněny všechny ostatní podmínky nezbytné pro získání individuální sazby antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti?

                  II.

                  V případě, že bude první předběžná otázka zodpovězena záporně:
                  Brání článek 78 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (2) ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 (3) ze dne 16. listopadu 2000, tomu, aby celní orgán zamítl v rámci přezkumu vrácení antidumpingového cla s odůvodněním, že deklarant předložil řádnou obchodní fakturu až po celním prohlášení?

         (1)  Úř. věst. L 131, s. 1.

         (2)  Úř. věst. L 302, s. 1.

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2700/200 ze dne 16. listopadu 2000, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 311, s. 17).


title: Věc C-207/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia provincial de Tarragona (Španělsko) dne 14. dubna 2016 – Ministerio Fiscal

text:
               11.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia provincial de Tarragona (Španělsko) dne 14. dubna 2016 – Ministerio Fiscal
   (Věc C-207/16)
   (2016/C 251/09)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Audiencia provincial de Tarragona, Sección cuarta

      Účastník původního řízení

   Ministerio Fiscal

      Předběžné otázky

               1)

               Lze dostatečnou závažnost trestných činů jako kritérium, které odůvodňuje zásah do základních práv zakotvených v článcích 7 a 8 Listiny (1), identifikovat výlučně s ohledem na trest, který lze za vyšetřovaný trestný čin uložit, nebo je navíc nezbytné v trestném jednání identifikovat zvláštní úrovně škodlivosti pro individuální nebo kolektivní právní statky?

               2)

               Jaký by měl být tento minimální práh, pokud určení závažnosti trestného činu pouze s ohledem na trest, který lze uložit, případně vyhovuje ústavním zásadám Unie uplatněným Soudním dvorem Evropské unie v rozsudku ze dne 8. dubna 2014 jako standardům přísného přezkumu směrnice (2)? Byl by slučitelný s obecným stanovením meze na tři roky odnětí svobody?

      (1)  Listina základních práv Evropské unie (Úř. věst. C 326, s. 391).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES (Úř. věst. L 105, s. 54).


title: Věc T-400/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2015 – L'Oréal v. OHIM – Cosmetica Cabinas (AINHOA) „Ochranná známka Společenství — Prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství AINHOA — Starší obrazová ochranná známka Společenství a starší mezinárodní obrazová ochranná známka NOA — Relativní důvody pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) a odstavec 5 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2015 – L'Oréal v. OHIM – Cosmetica Cabinas (AINHOA)
   (Věc T-400/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství AINHOA - Starší obrazová ochranná známka Společenství a starší mezinárodní obrazová ochranná známka NOA - Relativní důvody pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) a odstavec 5 nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 389/35)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: L'Oréal (Paříž, Francie) (zástupci: M. H. Granado Carpenter a M. L. Polo Carreño advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: O. Mondéjar Ortuño et A. Schifko, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Španělsko) (zástupci: L. Monoya Terán a J.-B. Devaureix, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 6. června 2013 (věc R 1643/2012-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi L’Oréal a Cosmetica Cabinas, SL

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               L’Oréal se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 298, 12.10.2013.


title: Věc T-378/05: Žaloba podaná dne  7. října 2005  – Marenco v. Komise

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/22

         Žaloba podaná dne 7. října 2005 – Marenco v. Komise
   (Věc T-378/05)
   (2006/C 10/45)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Giuliano Marenco (Brusel, Belgie) (zástupci: A. Pappalardo, M. Merola, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit stanovení platu žalobce za leden 2005 (poslední měsíc služby),

                           —

                           v rozsahu, v němž toto stanovení nezohledňuje zvýšení základního platu stanovené v čl. 7 odst. 4 přílohy XIII služebního řádu,

                           —

                           v rozsahu, v němž je koeficient násobení uveden jako 0,9982852 namísto 1;

               —

               zrušit rozhodnutí týkající se přiznání a výplaty důchodu žalobci přijaté dne 31. ledna 2005 vedoucím oddělení důchodů Úřadu pro správu a výplatu individuálních nároků,

                           —

                           v rozsahu, v němž nezohledňuje zvýšení základního platu stanovené v čl. 7 odst. 4 přílohy XIII služebního řádu,

                           —

                           v rozsahu, v němž se v zařazení při skončení služby objevuje číslo 0,9982852 namísto 1,

                           —

                           v rozsahu, v němž stanoví důchodové zařazení jako A*16/03 namísto A*16/06,

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 1. července 2005 přijaté generálním ředitelem ředitelství pro personál a administrativu (ADMIN.B. 2 – SHS/amd – D (05)15121), kterým byly zamítnuty obě stížnosti žalobce (č. R/266/05 a R/298/05),

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, bývalý zástupce generálního ředitele právní služby Komise, který odešel do důchodu v únoru 2005, byl před ukončením své funkce zařazen do platové třídy A*16 a až do konce roku 2004 se na něj vztahovalo zvýšení platu stanovené v čl. 7 odst. 4 přílohy XIII služebního řádu. V souladu se změnami služebního řádu, jež nabyly účinnosti dne 1. května 2004, se na jeho základní plat použil faktor násobení 0,9580274, odrážející rozdíl mezi základním platem stanoveným pro jeho třídu a stupeň podle starého a nového služebního řádu.
   Dne 1. ledna 2005 žalobce dosáhl stupně 6 své platové třídy. Vzhledem k tomu, že základní plat stanovený pro tento stupeň starým a novým služebním řádem je stejný, žalobce se domnívá, že použitelný faktor násobení má být od tohoto data „1“. Nicméně od tohoto měsíce byl jak na jeho poslední výplatní pásce, tak na rozhodnutí týkajícím se přiznání a výplaty jeho důchodu uveden faktor násobení 0,9982852. Krom toho zvýšení platu stanovené v čl. 7 odst. 4 přílohy XIII služebního řádu nebylo zahrnuto v jeho platu za měsíc leden 2005, a v důsledku toho nebylo zohledněno při stanovení jeho důchodu, vypočítaného na základě platu za tento měsíc. Konečně, rozhodnutí o stanovení důchodu zařadilo žalobce do stupně 3 namísto stupně 6 v jeho třídě.
   Na podporu své žaloby žalobce uplatňuje porušení čl. 2 odst. 2, čl. 7 odst. 4 a čl. 8 odst. 2 přílohy XIII služebního řádu. Dovolává se rovněž porušení svého legitimního očekávání, jež údajně vzniklo v důsledku orientačního výpočtu jeho důchodu, který provedl za pomoci informatické pomůcky („calculette“ [kalkulačka]), poskytnutého k dispozici zaměstnancům Komise. Podle žalobce kalkulačka předpokládá zohlednění dotčeného zvýšení při stanovení důchodu.


title: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 10. února 2005 ve věci T-291/04 R, Enviro Tech Europe Ltd a Enviro Tech International, Inc. proti Komisi Evropských společenství (Předběžné opatření — Směrnice 67/548/EHS a 2004/73/ES)

text:
               28.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 132/29

      USNESENÍ PŘEDSEDY SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 10. února 2005
   ve věci T-291/04 R, Enviro Tech Europe Ltd a Enviro Tech International, Inc. proti Komisi Evropských společenství
   (Předběžné opatření - Směrnice 67/548/EHS a 2004/73/ES)
   (2005/C 132/53)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-291/04 R, Enviro Tech Europe Ltd, se sídlem v Surrey (Spojené kráovství) a Enviro Tech International, Inc., se sídlem v Chicagu, Illinois (Spojené státy), zastoupené C. Mereuem a K. Van Maldegem, advokáty, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: X. Lewis a D. Recchia, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh jednak na odložení začlenění bromidu n-propylu do směrnice Komise 2004/73/ES ze dne 29. dubna 2004 o 29. přizpůsobení technickému pokroku směrnice Rady 67/548 ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek (Úř. věst. L 152, s. 1) a jednak na nařízení dalších předběžných opatření, předseda Soudu prvního stupně vydal dne 10. února 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O náhradě nákladů řízení bude rozhodnuto později


title: Věc C-384/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. prosince 2012 — (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Rostock — Německo) — trestní řízení proti Peru Haraldovi Lökkevikovi, za přítomnosti: Staatsanwaltschaft Rostock

text:
               2.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/16

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. prosince 2012 — (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Rostock — Německo) — trestní řízení proti Peru Haraldovi Lökkevikovi, za přítomnosti: Staatsanwaltschaft Rostock
   (Věc C-384/12) (1)

   2013/C 63/31
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 343, 10.11.2012.


title: Věc T-177/17: Žaloba podaná dne 15. března 2017 – EKETA v. Komise

text:
               15.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/41

         Žaloba podaná dne 15. března 2017 – EKETA v. Komise
   (Věc T-177/17)
   (2017/C 151/53)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Thessaloniki, Řecko) (zástupci: V. Christianos a S. Paliou, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že výzva Evropské komise určená výzkumnému středisku EKETA, aby vrátilo částku 211 185,95 eur odpovídající platbě, kterou obdrželo na projekt ASK-IT, jež je uvedena ve výzvě k úhradě č. 3241615292/29.11.2016, je neopodstatněná ve vztahu k částce 143 910,77 eur;

               —

               určil, že částka 143 910,77 eur je přípustným výdajem a že výzkumné středisko EKETA není povinno vrátit ji Evropské komisi;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1.

               Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (dále jen „EKETA“) touto žalobou napadá výzvu, kterou Komise učinila ve výzvě k úhradě č. 3241615292/29.11.2016 v souvislosti s účastí na projektu ASK-IT. Touto výzvou k úhradě vyzvala Komise výzkumné středisko EKETA, aby jí vrátilo část platby, kterou obdrželo na projekt ASK-IT ve výši 211 185,95 eur. Výzva byla učiněna na základě kontroly na místě provedené Evropskou komisí v prostorách žalobce.

               2.

               V tomto rámci se žalobce ve smyslu článku 272 SFEU u Tribunálu domáhá určení, že z výše uvedené částky stanovené ve výzvě k úhradě je částka 143 910,77 eur přípustným výdajem a že EKETA není povinno vrátit ji Komisi.

               3.

               EKETA tvrdí, že výše uvedená částka 143 910,77 eur odpovídá přípustným výdajům na zaměstnance, subdodavatele a nepřímé výdaje, které Komise nesprávně odmítla jako nepřípustné výdaje. Přípustnost výdajů žalobce potvrzuje okolnost, kterou žalobce uplatnil u Evropské komise při kontrole na místě, v pozdější korespondenci, jakož i u Tribunálu.


title: Věc C-65/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bari (Itálie) dne 12. února 2015 – trestní řízení proti Vitovi Santorovi

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/38

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bari (Itálie) dne 12. února 2015 – trestní řízení proti Vitovi Santorovi
   (Věc C-65/15)
   (2015/C 138/51)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Bari

      Účastník původního trestního řízení

   Vito Santoro

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 49 a násl. SFEU a článek 56 a násl. SFEU, jak jsou vykládány zejména v rozsudku Soudního dvora Evropské unie č. 72 ze dne 16. února 2012 [spojené věci C-72/10 a C-77/10], vykládány v tom smyslu, že brání vyhlášení zadávacího řízení na udělení koncesí platných po kratší dobu, než byly koncese udělované v minulosti, když bylo uvedené zadávací řízení vyhlášeno za účelem nápravy důsledků plynoucích z nezákonného vyloučení určitého počtu subjektů z předchozích zadávacích řízení?

               2)

               Musí být článek 49 a násl. SFEU a článek 56 a násl. SFEU, jak jsou vykládány zejména ve výše uvedeném rozsudku Soudního dvora Evropské unie, vykládány v tom smyslu, že brání možnosti, aby byla kratší doba platnosti koncesí udělovaných v zadávacím řízení, než byla doba platnosti koncesí udělovaných v minulosti, dostatečně odůvodněná požadavkem stejného uplynutí doby platnosti koncesí?

               3)

               Musí být článek 49 a násl. SFEU a článek 56 a násl. SFEU, jak jsou vykládány zejména ve výše uvedeném rozsudku Soudního dvora Evropské unie, vykládány v tom smyslu, že brání stanovení povinnosti bezplatně postoupit užití hmotného a nehmotného majetku, který tvoří síť provozování her a sběru sázek, v případě ukončení činnosti z důvodu uplynutí doby platnosti koncese nebo z důvodu rozhodnutí o zániku nebo odnětí?


title: Věc T-513/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2015 – Braun Melsungen v. OHIM (SafeSet) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství SafeSet — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 první věta nařízení č. 207/2009 — Zkoumání skutečností z moci úřední — Článek 76 odstavec 1 nařízení č. 207/2009“

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/47

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2015 – Braun Melsungen v. OHIM (SafeSet)
   (Věc T-513/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SafeSet - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 první věta nařízení č. 207/2009 - Zkoumání skutečností z moci úřední - Článek 76 odstavec 1 nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 138/61)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: B. Braun Melsungen (Melsungen, Německo) (zástupce: M.-C. Seiler, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 27. června 2013 (věc R 1598/2012-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení SafeSet jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti B. Braun Melsungen AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 336, 16.11.2013.


title: Věc F-34/06: Žaloba podaná dne  3. února 2006  – Michail v. Komise

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/24

         Žaloba podaná dne 3. února 2006 – Michail v. Komise
   (Věc F-34/06)
   (2006/C 154/57)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Christos Michail (Brusel, Belgie) (zástupce: C. Meïdanis, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit zprávu o vývoji služebního postupu žalobce pro rok 2004, jak je vypracována systémem SYSPER 2, v němž je uvedena;

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) ze dne 4. listopadu 2005, kterým se zamítají stížnosti žalobce;

               —

               uložit žalované náhradu nehmotné újmy stanovené ve výši 120 000 eur vzniklé žalobci;

               —

               rozhodnout o nákladech řízení podle právního stavu.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úředník v platové třídě A*12, zpochybňuje platnost zprávy o vývoji služebního postupu, kterou žalovaná ve vztahu k němu vypracovala pro rok 2004. Na podporu své žaloby nejprve uplatňuje, že uvedená zpráva obsahuje pouze rozbor a odůvodnění pro období od 1. května 2004 do 31. prosince 2004, zatímco první čtyři měsíce uvedeného roku nejsou zohledněny, a to dokonce bez sebemenší zmínky o hodnocení uvedeném v průběžné zprávě týkající se právě tohoto období. Toto opomenutí představuje porušení čl. 4 odst. 3 obecných prováděcích ustanovení k článku 43 služebního řádu. Žalobce dodává, že v každém případě byla průběžná zpráva vyhotovena nepříslušným orgánem.
   Dále žalobce tvrdí, že mu jeho nadřízení v průběhu druhé části roku 2004 svěřovali pouze příležitostné a pomocné úkoly, které neměly žádný užitek pro účely vyhotovení zprávy o vývoji služebního postupu úředníka jeho platové třídy.
   Žalobce se konečně dovolává porušení článku 12a služebního řádu o psychickém obtěžování.


title: Věc C-245/06 P: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. března 2007 – Saiwa SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Barilla G. a R. Fratelli SpA (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Nebezpečí záměny — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvky SELEZIONE ORO a Barilla — Námitky majitelky národní a mezinárodní ochranné známky ORO jakož i národní ochranné známky ORO SAIWA — Kasační opravný prostředek částečně zjevně nepřípustný a částečně zjevně neopodstatněný)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/25

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. března 2007 – Saiwa SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Barilla G. a R. Fratelli SpA
   (Věc C-245/06 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Nebezpečí záměny - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvky „SELEZIONE ORO “a „Barilla“ - Námitky majitelky národní a mezinárodní ochranné známky ORO jakož i národní ochranné známky ORO SAIWA - Kasační opravný prostředek částečně zjevně nepřípustný a částečně zjevně neopodstatněný)
   (2007/C 96/44)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Saiwa SpA (zástupci: G. Sena, P. Tarchini, J.-P. Karsenty, M. Karsenty-Ricard, advokáti)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: O. Montalto a L. Rampini, zmocněnci), Barilla G. a R. Fratelli SpA, dříve Barilla Alimentare SpA (zástupce: A. Vanzetti, avvocato)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 5. dubna 2006 ve věci T-344/03, Saiwa SpA v. OHIM, kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost podanou přihlašovatelkou národní a mezinárodní slovní ochranné známky „ORO “a národní slovní ochranné známky „ORO SAIWA “pro výrobky zařazené do třídy 30 proti rozhodnutí R 480/2002-4 čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 18. července 2003, kterým se zamítá odvolání podané proti rozhodnutí námitkového oddělení, kterým se zamítají námitky podané proti přihlášce k zápisu obrazové ochranné známky obsahující údaje „SELEZIONE ORO “a „Barilla “pro výrobky zařazené do třídy 30 – Podobnost mezi ochrannými známkami – Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1)
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Saiwa SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Barilla G a R. Fratelli SpA ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 178, 29.7.2006.


title: Věc T-387/04: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 30. dubna 2007 – EnBW Energie Baden – Württemberg v. Komise (Žaloba na neplatnost — Směrnice 2003/87/ES — Systém výměny povolenek pro emise skleníkových plynů — Německý národní plán přidělování povolenek pro emise skleníkových plynů — Státní podpora — Právní zájem na podání žaloby — Nepřípustnost)

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/23

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 30. dubna 2007 – EnBW Energie Baden – Württemberg v. Komise
   (Věc T-387/04) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Směrnice 2003/87/ES - Systém výměny povolenek pro emise skleníkových plynů - Německý národní plán přidělování povolenek pro emise skleníkových plynů - Státní podpora - Právní zájem na podání žaloby - Nepřípustnost)
   (2007/C 140/39)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: EnBW Energie Baden – Württemberg (Karlsruhe, Německo) (zástupci: C.-D. Ehlermann, M. Seyfarth, A. Gutermuth a M. Wissmann, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: U. Wölker, M. Niejahr a T. Scharf, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Spolková republika Německo (zástupci: W.-D. Plessing a U. Forsthoff, zmocněnci, ve spolupráci s D. Sellner a U. Karpenstein, advokáti)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2004) 2515/2 konečné ze dne 7. července 2004 o národním plánu přidělování povolenek pro emise skleníkových plynů, který Německo oznámilo podle směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst L 275, s. 32).
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalovanou.

               3)

               Vedlejší účastnice ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 8.1.2005.


title: Věc F-78/07: Žaloba podaná dne 27. července 2007 – Boudová a další v. Komise

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/42

         Žaloba podaná dne 27. července 2007 – Boudová a další v. Komise
   (Věc F-78/07)
   (2007/C 247/70)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Stanislava Boudová (Lucemburk, Lucembursko) a další (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobců

               —

               zrušit implicitní rozhodnutí Komise ze dne 23. září 2006 potvrzené dopisem generálního ředitele Úřadu pro úřední tisky Evropských společenství (Úřad pro úřední tisky) ze dne 26. září 2006 o zamítnutí žádosti žalobců ze dne 23. května 2006, kterou žádali o:

                           —

                           změnu svého platového zařazení do platové třídy B*3 na základě rozhodnutí o jejich přijetí do pracovního poměru jakožto úředníků se zkušební dobou a jejich přeřazení do platové třídy B*6 ke dni, kdy toto rozhodnutí nabylo účinnosti;

                           —

                           úpravu jejich služebního postupu na tomto základě od data rozhodnutí o jejich nástupu do zaměstnání jakožto úředníků se zkušební dobou a datem požadovaného rozhodnutí;

                           —

                           vyplacení rozdílu mezi odměnou, na kterou by měli za toto období nárok, kdyby byli bývali zařazeni do platové třídy B*6, a odměnou, kterou pobírali z důvodu svého zařazení do platové třídy B*3;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci uvádí, že byli Komisí přijati do pracovního poměru jakožto pomocní zaměstnanci před vstupem v platnost nařízení Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství (1), na pracovní místa korektorů v Úřadu pro úřední tisky, a to v rámci přípravy na rozšíření a obsazení těchto pracovních míst na základě otevřených výběrových řízení.
   Poté, co se žalobci s úspěchem zúčastnili otevřených výběrových řízení na tato pracovní místa, v jejichž vyhlášení z doby před 1. květnem byla uvedena platová třída B5/B4, byli přijati do zaměstnání jakožto úředníci se zkušební dobou na základě seznamů kandidátů vhodných pro přijetí zveřejněných po tomto datu. Na základě čl. 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu úředníků Evropských společenství (služební řád) byl rozhodnuto o jejich platovém zařazení do platové třídy B*3.
   Žalobci uplatňují, že z důvodu nové skutečnosti je jejich žaloba přípustná i přesto, že ve lhůtě stanovené služebním řádem nepodali stížnost proti rozhodnutím o svém platovém zařazení. Touto skutečností je rozhodnutí kanceláře Evropského parlamentu ze dne 13. února 2006 o přeřazení dočasných zaměstnanců, kteří byli jmenováni úředníky na základě externích výběrových řízení po 1. květnu 2004 do platové třídy, do které by byli zařazeni, kdyby byli bývali před tímto datem přijati do zaměstnání jakožto úředníci.
   Žalobci mají za to, že jsou diskriminováni z důvodu přeřazení úředníků Parlamentu a že by měli pobírat stejnou mzdu, neboť, jak tvrdí, byli ve skutečnosti zaměstnáni jako dočasní zaměstnanci, a nikoli jako zaměstnanci pomocní. Podle nich se totiž jejich smlouvy řídily článkem 2 pracovního řád ostatních zaměstnanců (PŘOZ), a nikoli článkem 3a uvedeného řádu, neboť museli zastávat dočasně neobsazená pracovní místa, a nikoli nahrazovat úředníky či dočasné zaměstnance, kteří nemohou kvůli překážkám dočasně vykonávat svoji práci. Podpůrně žalobci uplatňují, že i za předpokladu, že by byli bývali přijati do pracovního poměru jako pomocní zaměstnanci, byla by jejich situace v každém případě obdobná situaci dočasných zaměstnanců.
   Na podporu své žaloby žalobci uplatňují jediný žalobní důvod vycházející z porušení čl. 5 odst. 3 a 4 a čl. 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu vykládaných ve světle zásady rovného zacházení. Konkrétně čl. 5 odst. 4 přílohy XIII jednacího řádu by měl být vykládán tak, že je použitelný na dočasné zaměstnance, kteří byli jmenováni úředníky na základě externího výběrového řízení, což brání tomu, aby platové zařazení této kategorie bylo určeno na základě čl. 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu.

      (1)  Úř. věst. L 124, 27.4.2004, s. 1; Zvl. vyd. 01/02, s. 130.


               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/3

         (2008/C 64/02)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 51, 23.2.2008

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 37, 9.2.2008

      Úř. věst. C 22, 26.1.2008

      Úř. věst. C 8, 12.1.2008

      Úř. věst. C 315, 22.12.2007

      Úř. věst. C 297, 8.12.2007

      Úř. věst. C 283, 24.11.2007

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc F-109/12: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 5. prosince 2012 — Scheidemann v. Parlament ( „Veřejná služba — Úředníci — Převedení úředníka z jednoho orgánu do jiného v průběhu povyšovacího řízení, během kterého byl způsobilý k povýšení v orgánu, v němž dosud pracoval — Žádost o povýšení se zpětným účinkem — Explicitní rozhodnutí přijaté po implicitním rozhodnutí — Lhůta k podání stížnosti — Opožděnost — Zjevná nepřípustnost“ )

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/32

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 5. prosince 2012 — Scheidemann v. Parlament
   (Věc F-109/12)
   (Veřejná služba - Úředníci - Převedení úředníka z jednoho orgánu do jiného v průběhu povyšovacího řízení, během kterého byl způsobilý k povýšení v orgánu, v němž dosud pracoval - Žádost o povýšení se zpětným účinkem - Explicitní rozhodnutí přijaté po implicitním rozhodnutí - Lhůta k podání stížnosti - Opožděnost - Zjevná nepřípustnost)
   2013/C 46/65
   Lengua de procedimiento: francés

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sabine Scheidemann (Berlín, Německo) (zástupci: S. Rodrigues a A. Blot, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět věci

   Veřejná služba — Návrh na zrušení rozhodnutí Parlamentu o odmítnutí žádosti žalobkyně o povýšení se zpětným účinkem k 1. lednu 2010.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               S. Scheidemann ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc T-490/15: Usnesení Tribunálu ze dne 9. března 2016 – SGP Rechtsanwälte v. OHIM – StoryDOCKS (tolino) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Zrušení napadeného rozhodnutí orgánem, který ho vydal — Zánik předmětu sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/47

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. března 2016 – SGP Rechtsanwälte v. OHIM – StoryDOCKS (tolino)
   (Věc T-490/15) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Zrušení napadeného rozhodnutí orgánem, který ho vydal - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2016/C 156/64)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: SGP Rechtsanwälte Hero, Langbein, Zwecker PartGmbB (Mnichov, Německo) (zástupce: K. Köklü, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: StoryDOCKS GmbH (Hamburg, Německo) (zástupci: R. Graef a C. Rauda, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. června 2015 (věc R 2042/2014-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Verlag Friedrich Oetinger GmbH, nyní StoryDOCKS GmbH, a PF&P Rechtsanwälte, devenue SGP Rechtsanwälte Hero, Langbein, Zwecker PartGmbB.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není namístě rozhodnout.

               2.

               Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společnostmi SGP Rechtsanwälte Hero, Langbein, Zwecker PartGmbB a StoryDOCKS GmbH.

      (1)  Úř. věst. C 337, 12.10.2015.


title: Věc C-352/16: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. ledna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Navarra – Španělsko) – Instituto de Religiosas Oblatas del Santísimo Redentor v. Joaquín Taberna Carvajal

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/32

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. ledna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Navarra – Španělsko) – Instituto de Religiosas Oblatas del Santísimo Redentor v. Joaquín Taberna Carvajal
   (Věc C-352/16) (1)

   (2017/C 112/44)
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 326, 5.9.2016.


title: Věc T-189/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. února 2008 – Usinor v. OHIM – Corus UK (GALVALLOY) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky GALVALLOY — Starší národní slovní ochranná známka GALVALLIA — Důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/27

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. února 2008 – Usinor v. OHIM – Corus UK (GALVALLOY)
   (Věc T-189/05) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky GALVALLOY - Starší národní slovní ochranná známka GALVALLIA - Důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 79/52)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Usinor SA (Puteaux, Francie) (zástupci: P. de Candé a J. Blanchard, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Soudem: Corus UK Ltd. (Londýn, Spojené království) (zástupce: S. Malynicz, barrister)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 10. února 2005 (věc R 411/2004-1) týkajícího se námitkového řízení mezi Usinor SA a Corus UK Ltd.
   Výrok

               1.

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 10. února 2005 (věc R 411/2004-1) se zrušuje.

               2.

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a náklady řízení vynaložené Usinor SA.

               3.

               Corus UK Ltd. ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 182, 23.7.2005.


title: Věc T-54/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2008 – Lafarge v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh sádrokartonových desek — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Přičtení — Odrazující povaha — Opakování — Pokuta — Pokyny pro výpočet pokut )

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/41

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2008 – Lafarge v. Komise
   (Věc T-54/03) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh sádrokartonových desek - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Přičtení - Odrazující povaha - Opakování - Pokuta - Pokyny pro výpočet pokut“)
   (2008/C 209/70)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Lafarge SA (Paříž, Francie) (zástupci: původně H. Lesguillons, J.-C. Bermond, N. Jalabert-Doury, A. Winckler, F. Brunet a I. Simic, poté N. Jalabert-Doury, A. Winckler a F. Brunet, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně F. Castillo de la Torre a C. Ingen-Housz, poté F. Castillo de la Torre a F. Arbault, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice na podporu žalované: Rada Evropské unie (zástupci: S. Marquardt a E. Karlsson, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2005/471/ES ze dne 27. listopadu 2002 v řízení podle článku 81 [ES] proti BPB plc, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, Société Lafarge SA a Gyproc Benelux NV (Věc COMP/E-1/37.152 – Sádrokartonové desky) (Úř. věst. L 166, s. 8), nebo podpůrně návrh na zrušení nebo snížení pokuty uložené žalobkyni
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Lafarge SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí.

               3)

               Rada ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 101, 26.4.2003.


title: Věc T-142/12: Žaloba podaná dne 30. března 2012 — Aventis Pharmaceuticals v. OHIM — Fasel (CULTRA)

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/27

         Žaloba podaná dne 30. března 2012 — Aventis Pharmaceuticals v. OHIM — Fasel (CULTRA)
   (Věc T-142/12)
   2012/C 165/47
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aventis Pharmaceuticals, Inc. (New Jersey, Spojené státy) (zástupce: R. Gilbey, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Fasel Srl (Bologna, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 26. ledna 2012 ve věci R 2478/2010-1,

               —

               v souvislosti s podobností označení poskytl svůj odůvodněný názor k tomu, zda odvolací senát uplatnil správná fakta a provedl správná ověření, a

               —

               uložil účastníkovi řízení, který nebude mít v řízení úspěch, aby žalobkyni uhradil náklady vynaložené v tomto i předchozím řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „CULTRA“ pro výrobky zařazené do třídy 10 — přihláška ochranné známky Společenství č. 7534035

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: česká slovní ochranná známka „SCULPTRA“, zapsaná pod č. 301724, pro výrobky a služby zařazené do tříd 5, 10 a 44, německá slovní ochranná známka „SCULPTRA“, zapsaná pod č. 30406574, pro výrobky a služby zařazené do tříd 5, 10 a 44, finská slovní ochranná známka „SCULPTRA“, zapsaná pod č. 233638, pro výrobky a služby zařazené do tříd 5, 10 a 44, slovní ochranná známka Spojeného království „SCULPTRA“, zapsaná pod č. 2355273, pro výrobky a služby zařazené do tříd 5, 10 a 44, maďarská slovní ochranná známka „SCULPTRA“, zapsaná pod č. 183214, pro výrobky a služby zařazené do tříd 5, 10 a 44

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení pravidla 50 nařízení Komise č. 2868/95 a čl. 76 odst. 2 nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát i) své odůvodnění a rozhodnutí založil na faktu, který nebyl účastníky řízení tvrzen či předložen a který ani nebyl v napadeném rozhodnutí zmíněn, totiž že sporné označení bude primárně či výlučně vnímáno jako „ULTRA“ s okrouhlým obrazovým prvkem, ii) nevypořádal se s důležitými argumenty a důkazy předloženými žalobkyní ohledně koncepční podobnosti, řádně neporovnal označení z hlediska celkového dojmu, a neuplatnil tedy Soudním dvorem definované pravidlo celkového srovnání, iii) neprovedl posouzení nebezpečí záměny výhradně na základě těch faktů, které mu byly předloženy, a iv) právně platným způsobem nezohlednil vzájemnou podmíněnost relevantních globálních faktorů, zejména totožnosti nebo podobnosti výrobků a služeb a podobnosti označení.


title: Věc F-23/08: Žaloba podaná dne 18. února 2008 – Di Bucci v. Komise

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/33

         Žaloba podaná dne 18. února 2008 – Di Bucci v. Komise
   (Věc F-23/08)
   (2008/C 116/64)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Vittorio Di Bucci (Brusel, Belgie) (zástupce: M. van de Woude, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí ze dne 11. dubna 2007 v rozsahu, v němž uděluje žalobci pouze jeden dodatečný prioritní bod za hodnotící období 2003 z celkového počtu 2 prioritní body a celkový počet 21 bodů a uložení žalované zaplacení náhrady škody
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 11. dubna 2007 v rozsahu, v němž uděluje žalobci pouze jeden dodatečný prioritní bod za hodnotící období 2003 z celkového počtu 2 prioritní body a celkový počet 21 bodů a uložení žalované zaplacení náhrady škody;

               —

               uložit žalované zaplacení náhrady škody ve výši 5 000 eur;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-5/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hoge Raad der Nederlanden ze dne 7. ledna 2005 ve věci Staatssecretaris van Financiën proti B.F. Joustra

text:
               19.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hoge Raad der Nederlanden ze dne 7. ledna 2005 ve věci Staatssecretaris van Financiën proti B.F. Joustra
   (Věc C-5/05)
   (2005/C 69/13)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Hoge Raad der Nederlanden ze dne 7. ledna 2005 ve věci Staatssecretaris van Financiën proti B.F. Joustra, který došel kanceláři Soudního dvora dne 10. ledna 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Hoge Raad der Nederlanden žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Je třeba vykládat článek 8 směrnice Rady 92/12/EHS (1) v tom smyslu, že se spotřební daň vyměří pouze v členském státě, kde byly výrobky nabyty, pokud jednotlivec v určitém členském státě osobně a k uspokojení jeho potřeb nabude zboží, které podléhá spotřební dani a které je dopraveno prostřednictvím přepravního podniku do jiného členského státu?

               2)

               Je třeba vykládat článek 8 směrnice Rady 92/12/EHS v tom smyslu, že spotřební daň se vyměří pouze v členském státě, kde byly výrobky nabyty, pokud, jako v předchozím případě, jednotlivci nabudou zboží, které podléhá spotřební dani, v určitém členském státě prostřednictvím jiného jednotlivce, který není podnikatelem nebo nejedná za účelem dosažení zisku a který dopraví zboží na účet nabyvatele prostřednictvím přepravního podniku do jiného členského státu?

               3)

               V případě, že je třeba (jednu) z těchto otázek zodpovědět záporně, je třeba vykládat články 7 a 9 směrnice Rady 92/12/EHS v tom smyslu, že pokud jednotlivec nechá dopravit prostřednictvím třetí osoby, která jedná na základě jeho zmocnění, zboží, které podléhá spotřební dani a které bylo v členském státě propuštěno pro domácí spotřebu, do jiného členského státu, kde je určeno k uspokojení jeho potřeb nebo osobních potřeb jiných osob, za které tento jednotlivec rovněž jedná, vlastní v tomto jiném členském státě toto zboží, které podléhá spotřební dani a je určeno jak k uspokojení jeho potřeb tak rovněž vlastních potřeb těchto jiných jednotlivců, k obchodním účelům ve smyslu článku 7 a 9 směrnice, i když nejedná jako podnikatel nebo za účelem dosažení zisku?

               4)

               Pokud je třeba třetí otázku zodpovědět záporně, vyplývá tedy z jiného ustanovení směrnice, že jednotlivec uvedený v otázce 3 dluží spotřební daň v jiném členském státě?

      (1)  Směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani (Úř. věst. L 76, s. 1).


title: Věc C-287/14: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gyulai Törvényszék – Maďarsko) – Eurospeed Ltd v. Szegedi Törvényszék „Řízení o předběžné otázce — Silniční doprava — Nařízení (ES) č. 561/2006 — Odpovědnost řidiče za porušení povinnosti používat tachograf“

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/5

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gyulai Törvényszék – Maďarsko) – Eurospeed Ltd v. Szegedi Törvényszék
   (Věc C-287/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Silniční doprava - Nařízení (ES) č. 561/2006 - Odpovědnost řidiče za porušení povinnosti používat tachograf“)
   (2016/C 296/08)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Gyulai Törvényszék

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Eurospeed Ltd

      Žalovaný: Szegedi Törvényszék

      Výrok

   Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 ze dne 15. března 2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy, o změně nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která namísto dopravce, jenž zaměstnává řidiče, nebo vedle něho, stanoví odpovědnost řidiče za porušení tohoto nařízení, jichž se dopustil sám tento řidič.

      (1)  Úř. věst. C 303, 8. 9. 2014.


title: Věc T-593/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. září 2016 – The Art Company B & S v. EUIPO – G Star Raw (THE ART OF RAW) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie THE ART OF RAW — Starší národní obrazová ochranná známka a starší obrazová ochranná známka Evropské unie The Art Company — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/44

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. září 2016 – The Art Company B & S v. EUIPO – G Star Raw (THE ART OF RAW)
   (Věc T-593/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie THE ART OF RAW - Starší národní obrazová ochranná známka a starší obrazová ochranná známka Evropské unie The Art Company - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 419/58)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Art Company B & S, SA (Quel, Španělsko) (zástupce: J. Villamor Muguerza, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: S. Palmero Cabezas, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: G-Star Raw CV (Amsterodam, Nizozemsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. července 2015 (věc R 1980/2014-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi The Art Company B & S a G-Star Raw.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti The Art Company B & S, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 414, 14.12.2015.


title: Věc T-172/07: Žaloba podaná dne 11. května 2007 – Atlantic Dawn a další v. Komise

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/29

         Žaloba podaná dne 11. května 2007 – Atlantic Dawn a další v. Komise
   (Věc T-172/07)
   (2007/C 170/58)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Atlantic Dawn Ltd (Killybegs, Irsko), Antarctic Fishing Co. Ltd (Killybegs, Irsko), Atlantean Ltd (Killybegs, Irsko), Killybegs Fishing Enterprises Ltd (Killybegs, Irsko), Doyle Fishing Co. Ltd (Killybegs, Irsko), Western Seaboard Fishing Co. Ltd (Killybegs, Irsko), O'Shea Fishing Co. Ltd (Killybegs, Irsko), Aine Fishing Co. Ltd (Burtonport, Irsko), Brendelen Ltd (Lifford, Irsko), Cavankee Fishing Co. Ltd (Lifford, Irsko), Ocean Trawlers Ltd (Killybegs, Irsko), Eileen Oglesby (Burtonport, Irsko), Noel McGing (Killybegs, Irsko), Mullglen Ltd (Balbriggan, Irsko), Bradan Fishing Co. Ltd (Sligo, Irsko), Larry Murphy (Castletownbere, Irsko), Pauric Conneelly (Claregalway, Irsko), Thomas Flaherty (Kilronan, Irsko), Carmarose Trawling Co. Ltd (Killybegs, Irsko), Colmcille Fishing Ltd (Killybegs, Irsko) (zástupci: D. Barry, Solicitor, G. Hogan, SC, N. Travers a T. O'Sullivan, Barristers)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyň

               —

               zrušit nařízení Komise (ES) č. 147/2007 ze dne 15. února 2007, kterým se upravují určité rybolovné kvóty od roku 2007 do 2012 v souladu s článkem 23 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky; podpůrně

               —

               zrušit článek 1 a přílohu I nařízení Komise (ES) č. 147/2007 ze dne 15. února 2007, kterým se upravují určité rybolovné kvóty od roku 2007 do 2012 v souladu s článkem 23 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky v rozsahu, v jakém toto nařízení snižuje kvótu přidělenou Irsku pro makrelu (Scomber scombrus) v letech 2007 až 2012.

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Svojí žalobou se žalobci domáhají na základě článku 230 ES zrušení nařízení Komise (ES) č. 147/2007 ze dne 15. února 2007, kterým se upravují určité rybolovné kvóty od roku 2007 do 2012 v souladu s článkem 23 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (1).
   Na podporu svého návrhu na zrušení sporného nařízení žalobci uplatňují čtyři důvody:
   Zaprvé, žalobci uplatňují, že Komise neměla pravomoc k přijetí sporného nařízení, kterým byly kvóty pro období 2007 až 2012 sníženy na základě čl. 23 odst. 4 nařízení Rady č. 2371/2002.
   Pro případ, že Soud rozhodne, že Komise měla pravomoc provést odpočty od kvót na několik let dopředu na základě nadměrných odlovů v minulosti, žalobci podpůrně uplatňují, že se Komise v projednávané věci dopustila zneužití pravomoci. Žalobci tvrdí, že Komise neprokázala, že členské státy dotčené sporným nařízením, zejména Irsko a Spojené království, překročily jim přidělená rybolovná práva, jak to vyžaduje čl. 23 odst. 4 uvedeného nařízení, má-li dojít k odpočtu od kvót. Nadto žalobci tvrdí, že náhlou změnou politiky Komise, která spočívala ve snižování kvót na „základě předcházejícího roku“ a která vyplývala ze znění a praxe zavedené článkem 5 nařízení Rady č. 874/96, byla porušena zásada legitimního očekávání.
   Žalobci dále uplatňují, že Komise neuvedla odůvodnění svého rozhodnutí, jak to vyžaduje čl. 253 ES. Na tomto základě uplatňují, že sporné nařízení je nedostatečně odůvodněno, konkrétně proto, že představuje jasný a radikální posun v politice se závažnými negativními dopady na žalobce.
   Konečně, žalobci uplatňují, že Komise jednala v rozporu se zásadou rovného zacházení tím, že nepřijala opatření, která by byla obdobná opatřením obsaženým ve sporném nařízení, vůči jinému rybářskému loďstvu za okolností, kdy byl zaznamenán závažný nadměrný odlov obdobně ohrožené rybí populace.

      (1)  Úř. věst. L 46, 16.2.2007, s. 10; Zvl. vyd. 04/05, s. 460.


title: Věc T-352/08: Žaloba podaná dne 25. srpna 2008 – Pannon Hőerőmű Zrt. v. Komise

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/46

         Žaloba podaná dne 25. srpna 2008 – Pannon Hőerőmű Zrt. v. Komise
   (Věc T-352/08)
   (2008/C 285/85)
   Jednací jazyk: maďarština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Pannon Hőerőmű Energiatermelő, Kereskedelmi és Szolgáltató Zrt. (Pécs, Maďarsko) (zástupci: M. Kohlrusz, P. Simon a G. Ormai, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 4. června 2008 o podpoře poskytnuté Maďarskem v rámci dlouhodobých smluv o nákupu elektřiny [(C-41/2005 (ex NN 49/2005) (dále jen „napadené rozhodnutí“)];

               —

               podpůrně osvobodit žalobkyni od povinnosti uložené v napadeném rozhodnutí ve vztahu k Maďarsku, spočívající ve vrácení podpory;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně je uzavřenou akciovou společností, která se zabývá především výrobou elektrické energie. Před vstupem Maďarska do Evropské unie uzavírali někteří výrobci elektřiny, jakožto prodejci, a MVM Trade Villamosenergia-kereskedelmi Zrt. (dále jen „MVM“), jakožto nákupce, dlouhodobé smlouvy o nákupu elektřiny (dále jen „HTM“). Na základě uvedených smluv má MVM povinnost koupit stanovené množství elektřiny od výrobců, kteří působí v rámci HTM. Podle napadeného rozhodnutí představuje tato povinnost státní podporu neslučitelnou se společným trhem, kterou musí vrátit její příjemci.
   Na podporu svého hlavního návrhového žádání směřujícího ke zrušení napadeného rozhodnutí žalobkyně především tvrdí, že byly porušeny podstatné formální náležitosti, že právní normy byly použity nesprávně a že existuje povinnost zajistit zásobování v obecném hospodářském zájmu.
   Pokud jde o porušení podstatných formálních náležitostí, žalobkyně kritizuje zaprvé to, že Komise nepřezkoumala každou smlouvu, ale došla k obecnému závěru vztahujícímu se ke všem smlouvám. Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Komise nevzala v úvahu dlouhodobou platnost smluv HTM, ale pouze jejich platnost od 1. května 2004, což znamená, že přezkoumala období od vstupu Maďarska do Evropské unie do přijetí napadeného rozhodnutí. Zatřetí žalobkyně tvrdí, že Komise přezkoumala pouze to, jak by jednal hospodářský subjekt na místě MVM, a neanalyzovala to, jak by tento subjekt jednal na místě výrobce elektřiny. Začtvrté tvrdí, že Komise nesprávně kvalifikovala jako „záruku“ systém stanovení cen přijatý v rámci HTM. Konečně zapáté dodává, že ve vztahu k účinkům spočívajícím v narušení hospodářské soutěže Komise učinila pouze obecná prohlášení a nepřezkoumala skutečné okolnosti.
   Žalobkyně uplatňuje žalobní důvod týkající se nesprávného použití předpisu v projednávané věci, jelikož právní důvod založený na porušení podstatných formálních náležitostí je neopodstatněný. Podle žalobkyně v případě HTM, které uzavřela, nejsou splněna kritéria k tomu, aby mohly být kvalifikovány jako státní podpora. Zaprvé se Komise dopustila nesprávného posouzení, když tvrdila, že je splněno kritérium soukromého investora, vzhledem k tomu, že situaci MVM nelze srovnat se situací běžného soukromého investora. Zadruhé nemohla namítat ani selektivní charakter opatření, jelikož podepsání HTM podléhá výslovné legální povinnosti. Zatřetí nebylo zvýhodnění poskytnuto na úkor veřejných financí vzhledem k tomu, že MVM je obchodní společnost, která působí v podmínkách tržního hospodářství. Začtvrté nedošlo k narušení hospodářské soutěže, jelikož nelze prokázat, že HTM mají dopad na hospodářskou soutěž.
   Nicméně v případě, že Soud prvního stupně bude mít za to, že kritéria pro státní podporu jsou splněna, žalobkyně tvrdí, že služba, kterou poskytuje, má charakter služby obecného hospodářského zájmu, a proto HTM uzavřené žalobkyní nepředstavují státní podporu neslučitelnou se společným trhem.
   Na podporu podpůrného návrhového žádání směřujícího k osvobození od povinnosti vrátit podporu se žalobkyně dovolává zásady proporcionality, ochrany legitimního očekávání a právní jistoty, jakož i práva na obhajobu.


title: Věc T-312/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. října 2012 — ELE.SI.A v. Komise ( „Rozhodčí doložka — Šestý víceletý rámcový program Evropského společenství pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace přispívajícího k vytvoření Evropského výzkumného prostoru a k inovacím (2002 — 2006) — Smlouva o uskutečnění projektu „I Way, Intelligent, co operative system in cars for road safety“ — Ukončení smlouvy — Návrh na vrácení vyplaceného finančního příspěvku — Úroky z prodlení — Žaloba směřující k získání celého požadovaného finančního příspěvku a zpochybnění návrhu na vrácení příspěvku — Vzájemná žaloba“ )

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 2. října 2012 — ELE.SI.A v. Komise
   (Věc T-312/10) (1)

   (Rozhodčí doložka - Šestý víceletý rámcový program Evropského společenství pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace přispívajícího k vytvoření Evropského výzkumného prostoru a k inovacím (2002 — 2006) - Smlouva o uskutečnění projektu „I Way, Intelligent, co operative system in cars for road safety“ - Ukončení smlouvy - Návrh na vrácení vyplaceného finančního příspěvku - Úroky z prodlení - Žaloba směřující k získání celého požadovaného finančního příspěvku a zpochybnění návrhu na vrácení příspěvku - Vzájemná žaloba)
   2012/C 355/54
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Elettronica e sistemi per automazione (ELE.SI.A) SpA (Guidonia Montecelio, Itálie) (zástupci: P. Tomassi, S. Baratti a P. Caprile, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Aresu a A. Sauka, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zaplacení finančního příspěvku, na který má žalobkyně údajně nárok na základě smlouvy č. 27195 uzavřené dne 13. prosince 2005 mezi Komisí a žalobkyní o uskutečnění projektu „I-Way, Intelligent co-operative system in cars for road safety“, jakož i vzájemná žaloba na vrácení části vyplaceného finančního příspěvku a zaplacení úroků z prodlení

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba podaná společností Elettronica e sistemi per automazione (ELE.SI.A) SpA se zamítá.

               2)

               Společnosti ELE.SI.A se ukládá, aby Evropské komisi zaplatila částku 184 129,74 eur zvýšenou o úroky z prodlení ode dne 18. května 2010, jakož i částku 7 344,46 eur zvýšenou o úroky z prodlení ode dne 18. června 2010.

               3)

               Společnosti ELE.SI.A se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 260, 25.9.2010.


title: Spojené věci C-23/03, C-52/03, C-133/03, C-337/03 a C-473/03: Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne  4. května 2006  – (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Milano, Tribunale ordinario di Torino – Itálie) – trestní řízení proti Michelu Mulliezovi a dalším a Giuseppe Momblanovi (spojené věci C-23/03 a C-52/03), Alessandru Nizzovi a Giacomo Pizziovi (C-133/03), Fabriziu Barrovi (C-337/03), Adeliu Aggiovi a dalším (C-473/03) (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Právo společností — První směrnice 68/151/EHS, čtvrtá směrnice 78/660/EHS a sedmá směrnice 83/349/EHS — Roční účetní závěrky — Zásada pravdivého a věrného obrazu — Sankce stanovené v případě nepravdivých informací o společnostech (nepravdivé údaje v účetních zápisech) — Článek 6 první směrnice 68/151/EHS — Povinnost přiměřeného charakteru sankcí za porušení práva Společenství)

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/11

         Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. května 2006 – (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Milano, Tribunale ordinario di Torino – Itálie) – trestní řízení proti Michelu Mulliezovi a dalším a Giuseppe Momblanovi (spojené věci C-23/03 a C-52/03), Alessandru Nizzovi a Giacomo Pizziovi (C-133/03), Fabriziu Barrovi (C-337/03), Adeliu Aggiovi a dalším (C-473/03)
   (Spojené věci C-23/03, C-52/03, C-133/03, C-337/03 a C-473/03) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Právo společností - První směrnice 68/151/EHS, čtvrtá směrnice 78/660/EHS a sedmá směrnice 83/349/EHS - Roční účetní závěrky - Zásada pravdivého a věrného obrazu - Sankce stanovené v případě nepravdivých informací o společnostech (nepravdivé údaje v účetních zápisech) - Článek 6 první směrnice 68/151/EHS - Povinnost přiměřeného charakteru sankcí za porušení práva Společenství)
   (2006/C 178/17)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soudy
   Tribunale di Milano, Tribunale ordinario di Torino
   Účastník původního trestního řízení
   Michel Mulliez, Patrick Lesaffre, Peter Hordjk, Michel Hoste, Christophe Dubrulle, Benoit Lheureux, Guy Geffroy, Gregory Sartorius a Giuseppe Moblano (spojené věci C-23/03 a C-52/03), Alessandro Nizza a Giacomo Pizzi (C-133/03), Fabrizio Barra (C-337/03), Adelio Aggio a další (C-473/03)
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunale ordinario di Torino – Výklad článku 6 směrnice 68/151/EHS: První směrnice Rady ze dne 9. března 1968 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 58 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (Úř. věst. L 65, s. 8) – Roční účetní závěrky Trestné činy opomenutí sdělení a sdělení nepravdivých informací – Přiměřené sankce
   Výrok
   V takových situacích, jaké jsou dotčeny v původním řízení, se orgány členského státu nemohou v rámci trestních řízení dovolávat vůči obviněným první směrnice Rady 68/151/EHS ze dne 9. března 1968 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 58 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření, jako takové, protože směrnice nemůže sama o sobě a nezávisle na vnitrostátním zákonu členského státu přijatému k jejímu provedení stanovit nebo zpřísnit trestní odpovědnost obviněných.

      (1)  Úř. věst. C 70, 22.3.2003.


title: Věc T-824/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. října 2016 – Eveready Battery Company v. EUIPO – Hussain a další (POWER EDGE) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie POWER EDGE — Starší slovní ochranná známka Evropské unie EDGE — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 15 odst. 1 a čl. 42 odst. 2 nařízení č. 207/2009“

text:
               28.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 441/17

      Rozsudek Tribunálu ze dne 18. října 2016 – Eveready Battery Company v. EUIPO – Hussain a další (POWER EDGE)
      (Věc T-824/14) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie POWER EDGE - Starší slovní ochranná známka Evropské unie EDGE - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 15 odst. 1 a čl. 42 odst. 2 nařízení č. 207/2009“)
      (2016/C 441/21)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Eveready Battery Company, Inc. (Saint-Louis, Missouri, Spojené státy) (zástupce: N. Hebeis, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Garrido Otaola a M. Fischer, zmocněnci)

         Další účastníci řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastníci před Tribunálem: Imran Hussain, Rizwana Hussain, Maariah Hussain, Danyaal Hussain a Zahra Hussain (Leeds, Spojené království) (zástupce: S. Malynicz, QC)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. října 2014 (věc R 38/2014-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Eveready Battery Company na jedné straně a Imranem Hussainem, Rizwanou Hussain, Maariahou Hussain, Danyaalem Hussainem a Zahrou Hussain na straně druhé.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnosti Eveready Battery Company se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 65, 23.2.2015.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 28. ledna 2015 ve věci E-14/14 – Kontrolní úřad ESVO v. Island (Nesplnění povinností smluvní stranou – neprovedení – směrnice 2009/48/ES o bezpečnosti hraček)

text:
               18.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/8

         ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 28. ledna 2015
   ve věci E-14/14
   Kontrolní úřad ESVO v. Island
   (Nesplnění povinností smluvní stranou – neprovedení – směrnice 2009/48/ES o bezpečnosti hraček)
   (2015/C 201/08)
   Ve věci E-14/14, Kontrolní úřad ESVO v. Island – ŽALOBA na prohlášení, že nepřijetím opatření nutných k provedení aktu uvedeného v bodě 1a kapitoly XXIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/48/ES ze dne 18. června 2009 o bezpečnosti hraček), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě a rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 127/2012 ze dne 13. července 2012, a/nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ESVO ve stanovené lhůtě nesplnil Island své povinnosti podle aktu a podle článku 7 Dohody o EHP, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher (předseda), Per Christiansen (soudce zpravodaj) a Páll Hreinsson (soudce) vynesl dne 28. ledna 2015 rozsudek, jehož výrok zní:
   Soudní dvůr tímto:

               1.

               prohlašuje, že nepřijetím ve stanovené lhůtě opatření nutných k provedení aktu uvedeného v bodě 1a kapitoly XXIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/48/ES ze dne 18. června 2009 o bezpečnosti hraček), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě a rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 127/2012 ze dne 13. července 2012, Island nesplnil své povinnosti podle aktu a podle článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               ukládá Islandu uhradit náklady tohoto řízení.


title: Věc C-230/15: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Den Haag – Nizozemsko) – Brite Strike Technologies Inc. v. Brite Strike Technologies SA „Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (ES) č. 44/2001 — Článek 22 bod 4 — Soudní příslušnost pro spory v oblasti práv duševního vlastnictví — Článek 71 — Smlouvy uzavřené členskými státy ve zvláště vymezených věcech — Úmluva Beneluxu o duševním vlastnictví — Soudní příslušnost pro spory týkající se ochranných známek a průmyslových vzorů Beneluxu — Článek 350 SFEU“

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/21

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Den Haag – Nizozemsko) – Brite Strike Technologies Inc. v. Brite Strike Technologies SA
   (Věc C-230/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Článek 22 bod 4 - Soudní příslušnost pro spory v oblasti práv duševního vlastnictví - Článek 71 - Smlouvy uzavřené členskými státy ve zvláště vymezených věcech - Úmluva Beneluxu o duševním vlastnictví - Soudní příslušnost pro spory týkající se ochranných známek a průmyslových vzorů Beneluxu - Článek 350 SFEU“)
   (2016/C 335/28)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Den Haag

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Brite Strike Technologies Inc.

      Žalovaná: Brite Strike Technologies SA

      Výrok

   Článek 71 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ve spojení s článkem 350 SFEU nebrání tomu, aby se pravidlo pro určení příslušnosti pro spory týkajících se ochranných známek a průmyslových vzorů Beneluxu uvedené v článku 4.6 úmluvy Beneluxu o duševním vlastnictví (ochranné známky a vzory) ze dne 25. února 2005 podepsané v Haagu Belgickým královstvím, Lucemburským velkovévodstvím a Nizozemským královstvím vztahovalo na tyto spory.

      (1)  Úř. věst. C 254, 3.8.2015.


title: Věc C-586/12 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 19. prosince 2013 — Koninklijke Wegenbouw Stevin BV v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Kartelové dohody — Nizozemský trh se silničním bitumenem — Stanovení ceny brutto silničního bitumenu — Stanovení slevy pro stavitele silnic — Důkaz — Zásada rovného zacházení — Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci — Přiměřenost pokuty — Přezkum ze strany Soudního dvora“ )

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/21

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 19. prosince 2013 — Koninklijke Wegenbouw Stevin BV v. Evropská komise
   (Věc C-586/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Kartelové dohody - Nizozemský trh se silničním bitumenem - Stanovení ceny brutto silničního bitumenu - Stanovení slevy pro stavitele silnic - Důkaz - Zásada rovného zacházení - Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci - Přiměřenost pokuty - Přezkum ze strany Soudního dvora)
   2014/C 52/36
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Koninklijke Wegenbouw Stevin BV (zástupce: E. Pijnacker Hordijk, advocaat)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupce: F. Ronkes Agerbeek, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) ze dne 27. září 2012, Koninklijke Wegenbouw Stevin v. Komise (T-357/06), kterým Tribunál zamítl žalobu, jejímž předmětem byl návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2006) 4090 final ze dne 13. září 2006 v řízení podle článku 81 [ES] [věc COMP/F/38.456 — Bitumen — (Nizozemsko)] v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a podpůrně návrh na snížení pokuty, která jí byla uložena uvedeným rozhodnutím.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Koninklijke Wegenbouw Stevin BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 71, 9.3.2013.


title: Věc F-116/11: Žaloba podaná dne 7. listopadu 2011 — ZZ v. Komise

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/69

      Žaloba podaná dne 7. listopadu 2011 — ZZ v. Komise
      (Věc F-116/11)
      (2012/C 25/135)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: ZZ (zástupkyně: A. Salerno, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise

         Předmět a popis sporu

      Zrušení rozhodnutí, kterým žalobce nebyl připuštěn k hodnotícím zkouškám v rámci výběrového řízení EPSO/AD/207/11.

         Návrhová žádání žalobce

                  —

                  zrušit napadené rozhodnutí;

                  —

                  uložit Komisi, aby žalobci zaplatila 10 000 eur jako náhradu nemajetkové újmy způsobené napadeným rozhodnutím;

                  —

                  uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-544/09 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 15. září 2011 — Spolková republika Německo v. Evropská komise ( Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Zavedení digitálního pozemního televizního vysílání v regionu Berlín-Braniborsko — Článek 87 odst. 3 písm. c) ES — Selhání trhu — Proporcionalita — Technologicky neutrální řešení — Pobídkový účinek )

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/5

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 15. září 2011 — Spolková republika Německo v. Evropská komise
   (Věc C-544/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Zavedení digitálního pozemního televizního vysílání v regionu Berlín-Braniborsko - Článek 87 odst. 3 písm. c) ES - Selhání trhu - Proporcionalita - Technologicky neutrální řešení - Pobídkový účinek)
   2011/C 319/07
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma, J. Möller a B. Klein, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: H. van Vliet a K. Gross, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 6. října 2009, Německo v. Komise (T-21/06), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou proti rozhodnutí Komise 2006/513/ES ze dne 9. listopadu 2005 týkajícímu se státní podpory poskytnuté Spolkovou republikou Německo ve prospěch zavedení digitálního pozemního televizního vysílání v regionu Berlín-Braniborsko (Úř. věst. L 200, s. 14) — Porušení čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 51, 27.2.2010.


title: Věc C-141/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 5. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Södertörns tingsrätt — Švédsko) — Torsten Hörnfeldt v. Posten Meddelande AB ( „Rovné zacházení v zaměstnání a povolání — Zákaz diskriminace na základě věku — Vnitrostátní právní úprava, která přiznává bezpodmínečné právo pracovat do věku 67 let a jež povoluje automatické ukončení pracovní smlouvy na konci měsíce, v němž pracovník dosáhl tohoto věku — Nezohlednění výše starobního důchodu“ )

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/11

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 5. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Södertörns tingsrätt — Švédsko) — Torsten Hörnfeldt v. Posten Meddelande AB
   (Věc C-141/11) (1)

   (Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Zákaz diskriminace na základě věku - Vnitrostátní právní úprava, která přiznává bezpodmínečné právo pracovat do věku 67 let a jež povoluje automatické ukončení pracovní smlouvy na konci měsíce, v němž pracovník dosáhl tohoto věku - Nezohlednění výše starobního důchodu)
   2012/C 287/18
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Södertörns tingsrätt

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Torsten Hörnfeldt

      Žalovaná: Posten Meddelande AB

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Södertörns Tingsrätt — Výklad obecné právní zásady zákazu diskriminace na základě věku a článku 6 směrnice Rady 2000/78/ES, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79) — Vnitrostátní právní úprava a kolektivní smlouva, které zaměstnanci přiznávají bezpodmínečné právo pracovat do věku 67 let a jež stanoví automatické ukončení pracovního poměru bez výpovědi ke konci toho měsíce, ve kterém zaměstnanec dosáhl věku 67 let, aniž by zohledňovaly důchod, který zaměstnanci může být skutečně vyplácen.

      Výrok

   Článek 6 odst. 1 druhý pododstavec směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takovému vnitrostátnímu opatření, jako je opatření dotčené v původním řízení, které umožňuje zaměstnavateli ukončit pracovní smlouvu zaměstnance ze samotného důvodu, že tento zaměstnanec dosáhl věku 67 let, a jež nezohledňuje úroveň starobního důchodu, který bude dotyčná osoba pobírat, jestliže je objektivně a rozumně odůvodněno legitimním cílem politiky v oblasti zaměstnanosti a trhu práce a je přiměřeným a nezbytným prostředkem k jeho dosažení.

      (1)  Úř. věst. C 152, 21.5.2011.


title: Věc T-870/16: Žaloba podaná dne 7. prosince 2016 – Miserini Johansson v. EIB

text:
               20.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/28

         Žaloba podaná dne 7. prosince 2016 – Miserini Johansson v. EIB
   (Věc T-870/16)
   (2017/C 086/38)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Virna Miserini Johansson (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: A. Senes, advokát)

      Žalovaná: Evropská investiční banka (EIB)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí EIB ze dne 25. ledna 2016;

               —

               uložil EIB, aby žalobkyni opětovně přiznala veškeré platové nároky a příslušné doplňkové nároky, včetně všech nároků na důchod a příspěvků do systému dobrovolného penzijního připojištění (SDPP);

               —

               uložil EIB náhradu částky odpovídající ušlému výdělku (předběžně vyčíslené na 24 000 eur k 31. prosinci 2016);

               —

               uložil EIB, aby zpětně vypočítala veškeré nároky žalobkyně na důchod a příspěvky do SDPP s účinkem k 1. únoru 2016;

               —

               uložil EIB, aby žalobkyni nahradila nemajetkovou újmu, kterou utrpěla, předběžně vyčíslenou na 5 000 eur;

               —

               uložil EIB náhradu nákladů tohoto řízení, včetně (případných) právních poplatků a nákladů na právní poradenství.

         podpůrně,

               —

               uložil EIB, aby jako náhradu újmy, kterou žalobkyně utrpěla v důsledku ztráty veškerých platových nároků, zaplatila žalobkyni částku odpovídající škodě předběžně vyčíslené na 24 000 eur k 31. prosinci 2016;

               —

               určil znalce, aby stanovil přesnou konečnou výši výše uvedené žádosti, nároků žalobkyně na důchod a příspěvků do SDPP s účinkem od 1. února 2016;

               —

               uložil EIB, aby uhradila náklady na léčbu a psychologickou péči týkající se zdravotních obtíží, které jsou důsledkem velkého stresu žalobkyně a které nejsou hrazeny ze systému zdravotního pojištění EIB;

               —

               uložil EIB, aby žalobkyni nahradila nemajetkovou újmu, kterou utrpěla, ve výši 5 000 eur, a považuje-li to za nezbytné, určil znalce pro účely stanovení přesné částky;

               —

               uložil EIB náhradu nákladů tohoto řízení, včetně (případných) právních poplatků a nákladů na právní poradenství.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod, jenž vychází z toho, že EIB porušila její základní práva, která jsou zaručena Listinou základních práv Evropské unie a judikaturou Soudního dvora týkající se ochrany základních práv (mimo jiné rozsudek ze dne 13. prosince 1979, Hauer v. Rheinland-Pfalz, C-44/79, EU:C:1979:290).
   Žalobkyně tvrdí, že EIB ve vztahu k ní porušila svoji obecnou povinnost jednat s náležitou péčí, pokud jde o její zdravotní potíže a rizika, kterým byla v důsledku těchto potíží vystavena. Žalobkyně navíc nebyla řádně informována o postupech, které je třeba uplatnit při prokazování nemoci z povolání. Žalobkyně každopádně tvrdí, že na základě lékařského posudku bylo určeno, že její nemoc je nemocí z povolání, a že EIB poskytla veškeré relevantní dokumenty umožňující příslušné určení. Žalobkyně nemusí učinit žádné další procesní kroky a EIB by měla jejím žádostem okamžitě vyhovět.


title: Věc C-84/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 19. února 2015 – Sonos Europe BV v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 19. února 2015 – Sonos Europe BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-84/15)
   (2015/C 146/26)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sonos Europe BV

      Další účastník řízení: Staatssecretaris van Financiën

      Předběžná otázka

   Mají být položky 8517, 8518, 8519 a 8527 KN vykládány v tom smyslu, že výrobek ve smyslu předmětného rozsudku (Zoneplayer), který přijímá digitální informace a bez ukládání je v podobě zesíleného zvuku přehrává („streaming“) prostřednictvím pěti (zabudovaných) reproduktorů a/nebo je dále předává jiným přístrojům v místní síti, může být zařazen do jedné nebo více z uvedených položek, a pokud ano, do které? Anebo má být položka 8543 KN vykládána v tom smyslu, že přístroj, jako je Zoneplayer, má být zařazen do této položky jako elektrický přístroj s vlastní individuální funkcí?


title: Věc C-408/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Karlsruhe (Německo) dne 18. července 2013 — Barbara Huber v. Manfred Huber

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Karlsruhe (Německo) dne 18. července 2013 — Barbara Huber v. Manfred Huber
   (Věc C-408/13)
   2013/C 274/26
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Karlsruhe

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Barbara Huber

      Žalovaný: Manfred Huber

      Předběžná otázka

   Je s čl. 3 písm. a) a b) nařízení Rady (ES) č. 4/2009 ze dne 18. prosince 2008 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a o spolupráci ve věcech vyživovacích (1) slučitelná
   úprava obsažená v § 28 odst. 1 první větě 1 německého zákona o vymáhání nároků na výživné ve styku s cizími státy (Auslandsunterhaltsgesetz — AUG),
   která stanoví, že nemá-li účastník řízení svůj obvyklý pobyt v tuzemsku, rozhoduje o návrzích ve věcech o výživném v případech upravených v článku 3 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 4/2009 výlučně příslušný Amtsgericht v sídle Oberlandesgericht (vyššího zemského soudu), v jehož obvodě má odpůrce nebo oprávněný obvyklý pobyt?

      (1)  Úř. věst. L 7, s. 1.


title: Věc T-83/15: Žaloba podaná dne 20. února 2015 – Swatch v. OHIM – L’atelier Wysiwyg (wysiwatch WhatYouSeeIsTheWatchYouGet)

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/34

         Žaloba podaná dne 20. února 2015 – Swatch v. OHIM – L’atelier Wysiwyg (wysiwatch WhatYouSeeIsTheWatchYouGet)
   (Věc T-83/15)
   (2015/C 127/46)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Swatch AG (Biel, Švýcarsko) (zástupce: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: L’atelier Wysiwyg (Besançon, Francie)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka: Další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „wysiwatch“ a „WhatYouSeeIsTheWatchYouGet“ – přihláška č. 1 1 0 41  597.

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení.

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. prosince 2014 ve věci R 1873/2014-2.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               uložil OHIM a L’atelier Wysiwyg náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.