title: Věc C-167/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court (Irsko) dne 3. dubna 2017 – Volkmar Klohn v. An Bord Pleanála

text:
               6.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court (Irsko) dne 3. dubna 2017 – Volkmar Klohn v. An Bord Pleanála
   (Věc C-167/17)
   (2017/C 178/14)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Volkmar Klohn

      Odpůrkyně: An Bord Pleanála

      Předběžné otázky

               1)

               Lze ustanovení článku 10a směrnice o účasti veřejnosti, které hovoří o „ne nepřiměřeně nákladném“ řízení, uplatnit v případě, jako je projednávaný případ, v němž bylo napadeno povolení vydané před uplynutím lhůty k provedení této směrnice a v němž bylo před tímto datem zároveň zahájeno řízení, kterým bylo příslušné povolení napadeno? V případě kladné odpovědi, lze ustanovení směrnice o účasti veřejnosti, které hovoří o „ne nepřiměřeně nákladném“ řízení, případně uplatnit na všechny náklady vzniklé v tomto řízení nebo pouze na ty náklady řízení, které vznikly po uplynutí prováděcí lhůty?

               2)

               Je vnitrostátní soud, který disponuje diskreční pravomocí při uložení náhrady nákladů řízení účastníkovi, který neměl ve věci úspěch, pokud příslušný členský stát nepřijal žádné zvláštní opatření pro účely provedení článku 10a směrnice o účasti veřejnosti, povinen při rozhodování o nákladech řízení, na něž se toto ustanovení vztahuje, zabezpečit, aby přijetí jakéhokoli rozhodnutí nemělo za následek „nepřiměřeně nákladné“ řízení, a to buď z důvodu, že příslušná ustanovení mají přímý účinek, anebo z důvodu, že je soud dotyčného členského státu povinen vykládat vnitrostátní procesní právo způsobem, který v co nejvyšší možné míře naplňuje cíle článku 10a?

               3)

               Pokud je rozhodnutí o náhradě nákladů řízení bez výhrad a v důsledku nepodání odvolání by se z hlediska vnitrostátního práva považovalo za konečné a rozhodující, vyžaduje unijní právo, aby buď:

                           a)

                           úředník, který vyměřuje výši nákladů řízení a který je v souladu s vnitrostátním právem pověřen úlohou vyčíslit výši přiměřených nákladů řízení, které vznikly účastníku řízení, který měl ve věci úspěch; nebo

                           b)

                           soud, od něhož se požaduje přezkum rozhodnutí tohoto úředníka, který vyměřuje výši nákladů řízení,

                     měl povinnost se odchýlit od jinak platných opatření vnitrostátního práva a určit výši náhrady nákladů řízení způsobem, který zabezpečí, že takto uložená náhrada nákladů řízení nebude mít za následek nepřiměřeně nákladné řízení?


title: Věc T-52/16: Žaloba podaná dne 3. února 2016 – Crédit Mutuel Arkéa v. ECB

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/34

         Žaloba podaná dne 3. února 2016 – Crédit Mutuel Arkéa v. ECB
   (Věc T-52/16)
   (2016/C 111/40)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Crédit Mutuel Arkéa (Le Relecq Kerhuon, Francie) (zástupce: H. Savoie, advokát)

      Žalovaná: Evropská centrální banka (ECB)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 4. prosince 2015 (ECB/SSM/2015 – 9695000CG7B84NLR5984/40) stanovující obezřetnostní požadavky použitelné na Groupe Crédit Mutuel.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby uvádí žalobkyně tři žalobní důvody, které se v podstatě shodují nebo jsou podobné s žalobními důvody uvedenými ve věci T-712/15, Crédit Mutuel Arkéa v. ECB.


title: Věc F-41/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 6. března 2013 — Scheefer v. Parlament ( „Veřejná služba — Dočasný zaměstnanec — Vypovězení pracovní smlouvy dočasného zaměstnance uzavřené na dobu neurčitou — Legitimní důvod“ )

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/34

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 6. března 2013 — Scheefer v. Parlament
   (Věc F-41/12) (1)

   (Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec - Vypovězení pracovní smlouvy dočasného zaměstnance uzavřené na dobu neurčitou - Legitimní důvod)
   2013/C 147/63
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Séverine Scheefer (Lucemburk, Lucembursko), (zástupci: R. Adam a P. Ketter, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: V. Montebello-Demogeot a M. Ecker, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu o vypovězení pracovní smlouvy dočasného zaměstnance uzavřené se žalobkyní na dobu neurčitou a návrh na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Séverine Scheefer ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

      (1)  Úř. věst. C 138, 12.5.2012, s. 38.


title: Věc C-527/09: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. června 2010 — Evropská komise v. Estonská republika

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/27

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. června 2010 — Evropská komise v. Estonská republika
      (Věc C-527/09) (1)

      ()
      (2010/C 288/49)
      Jednací jazyk: estonština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 63, 13.3.2010.


title: Věc C-421/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. dubna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret — Dánsko) — trestní řízení proti Frede Damgaard ( Humánní léčivé přípravky — Směrnice 2001/83/ES — Pojem reklama — Šíření informací o léčivém přípravku třetí osobou jednající z vlastní iniciativy )

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/11

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. dubna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret — Dánsko) — trestní řízení proti Frede Damgaard
   (Věc C-421/07) (1)

   („Humánní léčivé přípravky - Směrnice 2001/83/ES - Pojem ‚reklama‘ - Šíření informací o léčivém přípravku třetí osobou jednající z vlastní iniciativy“)
   2009/C 141/16
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Vestre Landsret

      Účastník původního trestního řízení

   Frede Damgaard

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Vestre Landsret — Výklad článku 86 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69) — Pojem reklama — Šíření informací o léčivém přípravku třetími osobami jednajícími z vlastní iniciativy a zcela nezávisle na prodejci či výrobci

      Výrok

   Článek 86 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/27/ES ze dne 31. března 2004, musí být vykládán v tom smyslu, že šíření informací týkajících se léčivého přípravku, zejména jeho léčebných nebo preventivních účinků, třetí osobou může být považováno za reklamu ve smyslu tohoto článku i tehdy, jestliže tato třetí osoba jedná z vlastního podnětu a právně i fakticky zcela nezávisle na výrobci nebo na prodejci takového léčivého přípravku. Vnitrostátnímu soudu přísluší, aby určil, zda toto šíření představuje formu informování, průzkumu nebo pobídek, které mají za účel podpořit předepisování, výdej, prodej nebo spotřebu léčivých přípravků.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.11.2007.


title: Věc C-437/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Niedersächsisches Finanzgericht (Německo) dne 24. října 2006 – SECURENTA Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmanagement AG jako právní nástupkyně Göttinger Vermögensanlagen AG v. Finanzamt Göttingen

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/34

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Niedersächsisches Finanzgericht (Německo) dne 24. října 2006 – SECURENTA Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmanagement AG jako právní nástupkyně Göttinger Vermögensanlagen AG v. Finanzamt Göttingen
   (Věc C-437/06)
   (2006/C 326/71)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Niedersächsisches Finanzgericht
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SECURENTA Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmanagement AG jako právní nástupkyně Göttinger Vermögensanlagen AG

      Žalovaný: Finanzamt Göttingen
   Předběžné otázky

               1)

               Řídí se nárok na odpočet daně odvedené na vstupu v případě, že osoba povinná k dani současně provozuje podnikatelskou a nepodnikatelskou činnost, podle vztahu mezi jednak zdanitelným a dani podléhajícím plněním, a jednak zdanitelným a od daně osvobozeným plněním (pojetí žalobkyně), nebo je odpočet daně přípustný pouze tehdy, pokud je nutno náklady spojené s vydáním akcií a tichých účastí připočíst hospodářské činnosti žalobkyně ve smyslu čl. 2 bodu 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (1)?

               2)

               Pro případ, že odpočet daně je přípustný pouze tehdy, pokud je nutno náklady spojené s vydáním akcií a tichých účastí připočíst hospodářské činnosti žalobkyně: Je třeba rozdělení částek daně odvedené na vstupu na podnikatelskou a nepodnikatelskou oblast provést podle tzv. „klíče investic“, nebo je – v souladu s vyjádřením žalobkyně – při analogickém použití čl. 17 odst. 5 šesté směrnice 77/388/EHS správný také „klíč plnění“?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1 (Zvl. vyd. 09/01, s. 23).


title: Věc F-162/12: Žaloba podaná dne 28. prosince 2012 — ZZ v. EEA

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/30

         Žaloba podaná dne 28. prosince 2012 — ZZ v. EEA
   (Věc F-162/12)
   2013/C 86/51
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Orlandi, J.-N. Louis a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro životní prostředí

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí přijmout žalobce po volnu z důvodu nemoci zpět do služebního poměru po dni, ke kterému byl podle lékařských posudků způsobilý k práci.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 20. září 2012, kterým orgán oprávněný k uzavírání pracovních smluv zamítl stížnost ze dne 21. května 2012, která zněla na zrušení rozhodnutí ze dne 21. února 2012 o přijetí žalobce zpět do služebního poměru dne 24. ledna 2012 po volnu z důvodu nemoci;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-528/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Bonn (Německo) dne 21. listopadu 2012 — Mömax Logistik GmbH

text:
               2.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Bonn (Německo) dne 21. listopadu 2012 — Mömax Logistik GmbH
   (Věc C-528/12)
   2013/C 63/12
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Bonn

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Mömax Logistik GmbH

      Další účastník řízení: Bundesamt für Justiz

      Předběžná otázka

   Je se svobodou usazování (článek 49 SFEU) slučitelná vnitrostátní právní úprava provádějící ustanovení čl. 57 odst. 1 směrnice 78/660/EHS (1), upravující obsah, ověřování a zveřejňování ročních účetních závěrek tím způsobem, že se nepoužije na společnosti podléhající právu členského státu jen v tom případě, že mateřská společnost podléhá právu téhož státu a sestavila konsolidovanou účetní závěrku podle tohoto práva?

      (1)  Čtvrtá směrnice Rady 78/660/EHS založená na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o ročních účetních závěrkách některých forem společností, Úř. věst. L 222, s. 11; Zvl. vyd. 17/01, s. 21.


title: Přidělení soudců k senátům

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/6

         Přidělení soudců k senátům
   2009/C 267/12
   Dne 7. října 2009 rozhodla plenární konference Soudu prvního stupně v návaznosti jednak na uvedení p. Kanninena a p. Schwarcze do funkce soudce, a jednak na zvolení pí Wiszniewské-Białecké předsedkyní prvního senátu změnit rozhodnutí plenární konference z 25. září 2007, 8. července 2008 a 17. září 2008 o přidělení soudců k senátům.
   Na období od 7. října 2009 do 31. srpna 2010 jsou soudci přiděleni k senátům následujícím způsobem:

                  První rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

               pí Wiszniewska-Białecka, předsedkyně senátu, p. Dehousse, pí Jürimäe, p. Soldevila Fragoso a p. Kanninen, soudci.

                  První senát, v němž zasedají tři soudci:

                           pí Wiszniewska-Białecka, předsedkyně senátu;

                           p. Dehousse, soudce;

                           p. Kanninen, soudce.

                  Druhý rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

               pí Pelikánová, předsedkyně senátu, p. Dehousse, pí Jürimäe, p. Soldevila Fragoso a p. Kanninen, soudci.

                  Druhý senát, v němž zasedají tři soudci:

                           pí Pelikánová, předsedkyně senátu;

                           pí Jürimäe, soudkyně;

                           p. Soldevila Fragoso, soudce.

                  Třetí rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

               p. Azizi, předseda senátu, pí Cremona, pí Labucka, p. Frimodt Nielsen a p. O’Higgins, soudci.

                  Třetí senát, v němž zasedají tři soudci:

                           p. Azizi, předseda senátu;

                           pí Cremona, soudkyně;

                           p. Frimodt Nielsen, soudce.

                  Čtvrtý rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

               p. Czúcz, předseda senátu, pí Cremona, pí Labucka, p. Frimodt Nielsen a p. O’Higgins, soudci.

                  Čtvrtý senát, v němž zasedají tři soudci:

                           p. Czúcz, předseda senátu;

                           pí Labucka, soudkyně;

                           p. O’Higgins, soudce.

                  Pátý rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

               p. Vilaras, předseda senátu, p. Moavero Milanesi, p. Prek, p. Ciucă a p. Schwarcz, soudci.

                  Pátý senát, v němž zasedají tři soudci:

                           p. Vilaras, předseda senátu;

                           p. Prek, soudce;

                           p. Ciucă, soudce.

                  Šestý rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

               p. Meij, předseda senátu, p. Vadapalas, p. Čipev, p. Dittrich a p. Truchot, soudci.

                  Šestý senát, v němž zasedají tři soudci:

               p. Meij, předseda senátu;

                           a)

                           p. Vadapalas a p. Čipev, soudci;

                           b)

                           p. Vadapalas a p. Truchot, soudci;

                           c)

                           p. Čipev a p. Truchot, soudci.

                  Sedmý rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

               p. Forwood, předseda senátu, p. Moavero Milanesi, p. Prek, p. Ciucă a p. Schwarcz, soudci.

                  Sedmý senát, v němž zasedají tři soudci:

                           p. Forwood, předseda senátu;

                           p. Moavero Milanesi, soudce;

                           p. Schwarcz, soudce.

                  Osmý rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

               pí Martins Ribeiro, předsedkyně senátu, p. Papasavvas, p. Wahl, p. Čipev a p. Dittrich, soudci.

                  Osmý senát, v němž zasedají tři soudci:

               pí Martins Ribeiro, předsedkyně senátu;

                           a)

                           p. Papasavvas a p. Wahl, soudci;

                           b)

                           p. Papasavvas a p. Dittrich, soudci;

                           c)

                           p. Wahl a p. Dittrich, soudci.


title: Věc T-209/15: Žaloba podaná dne 23. dubna 2015 – Gmina Kosakowo v. Komise

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/37

         Žaloba podaná dne 23. dubna 2015 – Gmina Kosakowo v. Komise
   (Věc T-209/15)
   (2015/C 205/50)
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Gmina Kosakowo (Kosakowo, Polsko) (zástupce: M. Leśny, zmocněnec)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Zrušil čl. 2 odst. 1 a 2 rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2015 týkající se opatření SA.35388 (2013/C) (ex 2013/NN a ex 2012/N);

               —

               zrušil čl. 3 odst. 1, 2, 3 a 4 rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2015 týkající se opatření SA.35388 (2013/C) (ex 2013/NN a ex 2012/N);

               —

               zrušil čl. 4 odst. 1 a 2 rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2015 týkající se opatření SA.35388 (2013/C) (ex 2013/NN a ex 2012/N);

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení včetně nákladů procesního zastoupení žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod, týkající se nesprávného zjištění skutkového stavu, jež byl vzat za základ napadeného rozhodnutí.

               2.

               Druhý žalobní důvod, týkající se porušení čl. 107 odst. 1 SFEU v důsledku nepodložené domněnky, že Gmina Kosakowo (obec Kosakowo) poskytla podporu v rozporu s tímto ustanovením, ačkoli převzetí podílů společnosti Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. (letiště Gdynia-Kosakowo společnost s ručením omezeným) touto obcí představovalo započtení transakce v rámci smlouvy o pronájmu pozemků, dále v důsledku nesprávného uplatnění kritéria soukromého investora Evropskou komisí, jakož i v důsledku nepodložené domněnky, že poskytnutí podpory společnosti Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. narušilo nebo mohlo narušit hospodářskou soutěž a ovlivnilo obchod mezi členskými státy.

               3.

               Třetí žalobní důvod, týkající se porušení čl. 107 odst. 3 písm. a) a c) SFEU v důsledku domněnky, že provádění investic není odůvodněné vzhledem k regionálnímu rozvoji a není úměrné nevýhodám, které jím měly být kompenzovány, jakož i v důsledku domněnky, že podpora poskytnutá společnosti Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. je neslučitelná s podmínkami vnitřního trhu.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod, týkající se porušení čl. 108 odst. 2 prvního pododstavce SFEU tím, že Evropská komise zneužila pravomoc, která jí byla svěřena, a to tím, že neuznala a nesprávně kvalifikovala činnost žalobkyně, nesprávně kvalifikovala opatření jako podporu, dále tím, že v rámci posouzení stavebního záměru letiště Gdynia-Kosakowo neprovedla požadovaný přezkum podle takzvaného „kritéria soukromého investora“, jakož i tím, že nesprávně a neúplně analyzovala trh lokálních a regionálních polských letišť.

               5.

               Pátý žalobní důvod, týkající se porušení procesních ustanovení: porušení čl. 107 odst. 1 SFEU ve spojení s čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83 ze dne 27. 3. 1999, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339) nesprávným provedením přezkumu podle kritéria soukromého investora; porušení čl. 296 odst. 2 SFEU nedostatečným odůvodněním napadeného rozhodnutí; porušení zásady řádné správy; porušení zásady rovnosti před zákonem; kromě toho porušení zásady právní jistoty.


title: Věc T-398/11 P: Usnesení Tribunálu ze dne 19. března 2012 — Barthel a další v. Soudní dvůr ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Plat — Zamítnutí žádosti účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek o přiznání nároku na příplatky za práci na směny — Lhůta k podání stížnosti — Opožděnost — Kasační opravný prostředek zčásti zjevně neopodstatněný a zčásti zjevně nepřípustný“ )

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/26

         Usnesení Tribunálu ze dne 19. března 2012 — Barthel a další v. Soudní dvůr
   (Věc T-398/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Plat - Zamítnutí žádosti účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek o přiznání nároku na příplatky za práci na směny - Lhůta k podání stížnosti - Opožděnost - Kasační opravný prostředek zčásti zjevně neopodstatněný a zčásti zjevně nepřípustný)
   2012/C 133/52
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé): Yvette Barthel (Arlon, Belgie); Marianne Reiffers (Olm, Lucembursko); a Lieven Massez (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J. N. Louis, E. Marchal a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Další účastník řízení: Soudní dvůr Evropské unie (zástupce: A. Placco, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 10. května 2011, Barthel a další v. Soudní dvůr (F-59/10, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), kterým se navrhovatelé domáhají zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Yvette Barthel, Marianne Reiffers a Lieven Massez ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Soudním dvorem Evropské unie v tomto stupni.

      (1)  Úř. věst. C 290, 1.10.2011.


title: Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unieÚř. věst. C 251, 9.10.2004

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/61

         (2004/C 262/113)
   Poslední publikace Soudního dvora v
         Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 251, 9.10.2004

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 239, 25.9.2004

      Úř. věst. C 228, 11.9.2004

      Úř. věst. C 217, 28.8.2004

      Úř. věst. C 201, 7.8.2004

      Úř. věst. C 190, 24.7.2004

      Úř. věst. C 179, 10.7.2004

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Spojené věci T-444/08 až T-448/08: Usnesení Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — FIFA v. OHIM — Ferrero (WORLD CUP 2006 a další)

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/34

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. prosince 2010 — FIFA v. OHIM — Ferrero (WORLD CUP 2006 a další)
   (Spojené věci T-444/08 až T-448/08) (1)

   2011/C 55/62
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí spojených věcí.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc C-50/15 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. ledna 2016 – Kurt Hesse v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Hubert Ampferl, jako pověřený likvidátor společnosti Lutter & Partner GmbH, dříve Lutter & Partner GmbH, Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 — Slovní ochranná známka Carrera — Námitky majitele národní slovní ochranné známky CARRERA a slovní ochranné známky Společenství CARRERA — Nebezpečí záměny — Dobré jméno, které získala starší ochranná známka“

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/15

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. ledna 2016 – Kurt Hesse v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Hubert Ampferl, jako pověřený likvidátor společnosti Lutter & Partner GmbH, dříve Lutter & Partner GmbH, Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG
   (Věc C-50/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 - Slovní ochranná známka Carrera - Námitky majitele národní slovní ochranné známky CARRERA a slovní ochranné známky Společenství CARRERA - Nebezpečí záměny - Dobré jméno, které získala starší ochranná známka“)
   (2016/C 098/18)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Kurt Hesse (zástupce: M. Krogmann, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec), Hubert Ampferl, jako pověřený likvidátor společnosti Lutter & Partner GmbH, dříve Lutter & Partner GmbH, Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (zástupce: E. Stolz, Rechtsanwalt)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Kurtovi Hesseovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 138, 27.4.2015.


title: Věc T-117/05: Žaloba podaná dne 9. března 2005 Andreasem Rodenbrökerem a dalšími proti Komisi Evropských společenství

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/37

         Žaloba podaná dne 9. března 2005 Andreasem Rodenbrökerem a dalšími proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-117/05)
   (2005/C 143/71)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 9. března 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Andreasem Rodenbrokerem a dalšími, s bydlištěm ve Hövelhof (Německo), zastoupenými H. Glatzelem, advokátem.
   Žalobci navrhují, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 7. prosince 2004, kterým se v souladu se směrnicí Rady 92/43/EHS (1) přijímá seznam lokalit významných pro Společenství v atlantské biogeografické oblasti ohledně přijetí lokalit:

                           —

                           DE 4117-301 „Sennebäche“

                           —

                           DE 4118-301 „Senne mit Stapellager Senne“

                           —

                           DE 4118-401 „Vogelschutzgebiet Senne mit Teutoburger Wald“ a

                           —

                           DE 4118-302 „Holter Wald“

                     v rozsahu, v němž se týkají pozemků, které jsou ve vlastnictví či v nájmu žalobců nebo ke kterým mají žalobci právo vykonávat územní úpravy;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci jsou vlastníci lokalit, které byly na základě napadeného rozhodnutí zahrnuty do seznamu Společenství lokalit významných pro Společenství, což bylo odůvodněno přítomností chráněných přírodních stanovišť a druhů podle směrnice 92/43/EHS.
   Žalobci tvrdí, že:

               —

               vlastnická práva žalobců byla napadeným rozhodnutím zásadním způsobem omezena, pokud jde o svobodné užívaní jejich pozemků, a

               —

               tento zásah do vlastnických práv je protiprávní, jelikož byl proveden porušením procesních předpisů a zneužitím pravomoci, protože údajná chráněná přírodní stanoviště a druhy vůbec neexistují, nebo alespoň nemají stupeň zastoupení popř. početnost populace vyžadovaný kritérii přílohy III směrnice 92/43/EHS.

      (1)  Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7).


title: Věc T-511/14: Žaloba podaná dne 2. července 2014 – Novartis Europharm v. Komise

text:
               3.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 388/17

         Žaloba podaná dne 2. července 2014 – Novartis Europharm v. Komise
   (Věc T-511/14)
   2014/C 388/21
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Novartis Europharm Ltd (Horsham, Spojené království) (zástupce: C. Schoonderbeek, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí a

               —

               uložil Evropské komisi, aby nesla vlastní náklady řízení a nahradila náklady řízení společnosti Novartis.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise C (2014) 2155 final ze dne 27. března 2014, kterým se společnosti Teva Generics uděluje povolení uvést na trh léčivý přípravek k lidskému použití „Zoledronic acid Teva Generics – Zoledronic Acid“.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod, který je v podstatě totožný nebo podobný žalobnímu důvodu předloženému ve věcech T-472/12, Novartis Europharm v. Komise (1) a T-67/13, Novartis Europharm v. Komise (2).

      (1)  Úř. věst. 2012 C 389, s. 8.

      (2)  Úř. věst. 2013 C 101, s. 24.


title: Věc C-61/14: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento – Itálie) – Orizzonte Salute – Studio Infermieristico Associato v. Azienda Pubblica di Servizi alla persona San Valentino – Città di Levico Terme a další „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 89/665/EHS — Veřejné zakázky — Vnitrostátní právní předpisy — Poplatky za přístup ke správním soudům v oblasti veřejných zakázek — Právo na účinný prostředek nápravy — Odrazující poplatky — Soudní přezkum správních aktů — Zásady efektivity a rovnocennosti — Užitečný účinek“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/5

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento – Itálie) – Orizzonte Salute – Studio Infermieristico Associato v. Azienda Pubblica di Servizi alla persona San Valentino – Città di Levico Terme a další
   (Věc C-61/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 89/665/EHS - Veřejné zakázky - Vnitrostátní právní předpisy - Poplatky za přístup ke správním soudům v oblasti veřejných zakázek - Právo na účinný prostředek nápravy - Odrazující poplatky - Soudní přezkum správních aktů - Zásady efektivity a rovnocennosti - Užitečný účinek“)
   (2015/C 389/05)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Orizzonte Salute – Studio Infermieristico Associato

      Žalovaní: Azienda Pubblica di Servizi alla persona San Valentino – Città di Levico Terme, Ministero della Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio die Ministri, Segretario Generale del Tribunale Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento (TRGA)

      Za přítomnosti: Associazione Infermieristica D & F Care, Camera degli Avvocati Amministrativisti, Camera Amministrativa Romana, Associazione dei Consumatori Cittadini Europei, Coordinamento delle associazioni e dei comitati di tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti e dei consumatori (Codacons), Associazione dei giovani amministrativisti (AGAmm), Ordine degli Avvocati di Roma, Società italiana degli avvocati amministrativisti (SIAA), Ordine degli Avvocati di Trento, Consiglio dell’ordine degli Avvocati di Firenze, Medical Systems SpA

      Výrok

               1)

               Článek 1 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES ze dne 11. prosince 2007, jakož i zásada rovnocennosti a zásada efektivity musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která při podávání žaloby v rámci soudních řízení správních v oblasti veřejných zakázek ukládá povinnost zaplacení takových soudních poplatků, jako je jednotný poplatek dotčený ve věci v původním řízení.

               2)

               Článek 1 směrnice 89/665, jakož i zásada rovnocennosti a zásada efektivity nebrání vybírání několika soudních poplatků od jednotlivce, který podá několik soudních žalob týkajících se téhož zadání veřejné zakázky, ani tomu, aby byl tento jednotlivec, chce-li uplatnit další žalobní důvody týkající se téhož zadání veřejné zakázky v rámci probíhajícího soudního řízení, povinen uhradit další soudní poplatky. V případě námitek ze strany dotčeného účastníka řízení je nicméně věcí vnitrostátního soudu, aby posoudil předměty žalob podaných jednotlivcem nebo žalobní důvody uplatňované tímto jednotlivcem v rámci téhož řízení. Pokud vnitrostátní soud shledá, že uvedené předměty nejsou ve skutečnosti odlišné nebo že nepředstavují významné rozšíření předmětu již probíhajícího sporu, je povinen osvobodit tohoto jednotlivce od povinnosti platit kumulativní soudní poplatky.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Věc C-560/13: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. května 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Finanzamt Ulm v. Ingeborg Wagner-Raith „Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb kapitálu — Odchylka — Pohyb kapitálu zahrnující poskytování finančních služeb — Vnitrostátní právní úprava stanovující paušální zdanění kapitálových výnosů plynoucích z podílů v zahraničních investičních fondech — Černé fondy“

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/10

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. května 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Finanzamt Ulm v. Ingeborg Wagner-Raith
   (Věc C-560/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb kapitálu - Odchylka - Pohyb kapitálu zahrnující poskytování finančních služeb - Vnitrostátní právní úprava stanovující paušální zdanění kapitálových výnosů plynoucích z podílů v zahraničních investičních fondech - Černé fondy“)
   (2015/C 236/12)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Finanzamt Ulm

      Žalovaná: Ingeborg Wagner-Raith

      za přítomnosti: Bundesministerium der Finanzen

      Výrok

   Článek 64 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že takové vnitrostátní právní předpisy, o jaké se jedná v původním řízení, jež stanovují paušální zdanění příjmů držitelů podílů v investičním fondu-nerezidentovi, pokud tento fond nesplnil určité zákonné povinnosti, představují opatření, které se týká pohybu kapitálu zahrnujícího poskytování finančních služeb ve smyslu tohoto článku.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc F-61/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 16. května 2012 — AF v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Žádost o pomoc — Morální obtěžování a diskriminační zacházení — Nesprávné posouzení“ )

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/35

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 16. května 2012 — AF v. Komise
   (Věc F-61/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Žádost o pomoc - Morální obtěžování a diskriminační zacházení - Nesprávné posouzení)
   2012/C 227/57
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: AF (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Martin a J. Baquero Cruz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí žalované, kterým se zamítá její žádost o pomoc týkající se morálního obtěžování, kterého byla žalobkyně údajně obětí, jakož i žádost o náhradu vzniklé nemajetkové újmy

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               AF ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010, s. 63.


title: Věc C-629/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 7. prosince 2016 – CX

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 7. prosince 2016 – CX
   (Věc C-629/16)
   (2017/C 104/38)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshofs

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: CX

      Další účastník řízení: Bezirkshauptmannschaft Schärding

      Předběžné otázky

   Odporuje unijní právo, a zejména Dohoda zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem (64/733/EHS), (Úř. věst. 217, 29.12.1964, s. 3687/64), dodatkový protokol k dohodě o přidružení (Úř. věst. L 293, 29.12.1972, s. 3), jakož i rozhodnutí Rady přidružení ES-Turecko č. 1/95 ze dne 22. prosince 1995 o provádění závěrečné etapy celní unie (96/142/ES) (Úř. věst. L 35, 13.2.1996, s. 1) vnitrostátní právní úpravě, podle níž je podnik provozující nákladní dopravu se sídlem v Turecké republice oprávněn ke komerční přeshraniční nákladní dopravě provozované motorovými vozidly na území či přes území Rakouské republiky pouze tehdy, pokud může k těmto vozidlům předložit doklady, jež byly vystaveny v rámci kvót stanovených mezi Rakouskem a Tureckem na základě dvoustranné dohody, nebo pokud jim bylo uděleno povolení pro konkrétní cestu se zbožím, přičemž u takové konkrétní cesty se zbožím musí být dán závažný veřejný zájem a žadatel musí věrohodně prokázat, že cestě se nelze vyhnout organizačními opatřeními ani volbou jiného dopravního prostředku?


title: Věc F-60/07: Žaloba podaná dne 18. června 2007 – Martin Bermejo v. Komise

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/52

         Žaloba podaná dne 18. června 2007 – Martin Bermejo v. Komise
   (Věc F-60/07)
   (2007/C 199/100)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Joaquin Martin Bermejo (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               určit protiprávnost rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2004 o přijetí nových obecných prováděcích ustanovení článků 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu a, v případě potřeby, protiprávnost těchto ustanovení služebního řádu;

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 27. září 2006 v části, ve které stanovuje výpočet navýšení nároků na důchod převedených žalobcem do důchodového systému Společenství;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce namítá protiprávnost obecných prováděcích ustanovení článků 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu týkajících se převodu nároků na důchod (1), jelikož pravidlo uvedené v jejich čl. 7 odst. 3 porušuje nařízení Rady (ES) č. 1103/97 ze dne 17. června 1997 o některých ustanoveních týkajících se zavedení eura (2), jakož i zásadu rovného zacházení, tak jak byly vyloženy Soudem pro veřejnou službu v jeho rozsudku ze dne 14. listopadu 2006, Chatziioannidou v. Komise (F-100/05, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí).

      (1)  Administrativní informace č. 60-2004, 9. června 2004.

      (2)  Úř. věst. L 162, s. 1; Zvl. vyd. 10/01, s. 81.


title: Spojené věci C-435/15 a C-666/15: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 22. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo, Rechtbank Noord-Holland – Nizozemsko) – GROFA GmbH v. Hauptzollamt Hannover (C-435/15), X, GoPro Coöperatief UA v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond (C–666/15) „Řízení o předběžné otázce — Společný celní sazebník — Čísla a položky sazebníku — Zařazení zboží — Videokamery — Kombinovaná nomenklatura — Podpoložky 8525 80 30, 8525 80 91 a 8525 80 99 — Vysvětlivky — Výklad — Prováděcí nařízení (EU) č. 1249/2011 a č. 876/2014 — Výklad — Platnost“

text:
               29.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/10

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 22. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo, Rechtbank Noord-Holland – Nizozemsko) – GROFA GmbH v. Hauptzollamt Hannover (C-435/15), X, GoPro Coöperatief UA v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond (C–666/15)
   (Spojené věci C-435/15 a C-666/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společný celní sazebník - Čísla a položky sazebníku - Zařazení zboží - Videokamery - Kombinovaná nomenklatura - Podpoložky 8525 80 30, 8525 80 91 a 8525 80 99 - Vysvětlivky - Výklad - Prováděcí nařízení (EU) č. 1249/2011 a č. 876/2014 - Výklad - Platnost“)
   (2017/C 168/11)
   Jednací jazyky: němčina a nizozemština

      Předkládající soudy

   Finanzgericht Hamburg a Rechtbank Noord-Holland

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: GROFA GmbH (C–435/15), X a GoPro Coöperatief UA (C–666/15)

      Žalovaní: Hauptzollamt Hannover (C–435/15) a Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond (C–666/15)

      Výrok

               1)

               Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1249/2011 ze dne 29. listopadu 2011 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury musí být vykládáno v tom smyslu, že není použitelné per analogiam na výrobky, které mají vlastnosti tří modelů kamer řady GoPro Hero 3 Black Edition sporných ve věci C-435/15.

               2)

               Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 876/2014 ze dne 8. srpna 2014 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury musí být vykládáno v tom smyslu, že je použitelné per analogiam na výrobky, které mají vlastnosti tří modelů kamer řady GoPro Hero 3 Black Edition sporných v uvedené věci, ale že toto nařízení je neplatné.

               3)

               Podpoložky 8525 80 30, 8525 80 91 a 8525 80 99 kombinované nomenklatury, která je uvedena v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve zněních plynoucích postupně z prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1006/2011 ze dne 27. září 2011, prováděcího nařízení Komise (EU) č. 927/2012 ze dne 9. října 2012 a prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1001/2013 ze dne 4. října 2013, musí být s ohledem na vysvětlivky k této kombinované nomenklatuře týkající se těchto podpoložek vykládány v tom smyslu, že videosekvence delší 30 minut zaznamenaná v samostatných souborech, jejichž délka je vždy kratší než 30 minut, musí být považována za záznam alespoň 30 minut souvislé videosekvence, nezávisle na tom, že uživatel nemůže zaznamenat přechod mezi jednotlivými soubory při jejich přehrávání nebo že naopak musí při přehrávání v zásadě otevřít každý soubor samostatně.

               4)

               Kombinovaná nomenklatura, která je uvedena v příloze I nařízení č. 2658/87, ve zněních plynoucích postupně z prováděcích nařízení č. 1006/2011, č. 927/2012 a č. 1001/2013, musí být vykládána v tom smyslu, že videokamera se záznamem obrazu i zvuku schopná nahrávat signály z externích zdrojů, aniž by je však mohla přehrát prostřednictvím televizoru nebo externího monitoru, neboť tato kamera umí prostřednictvím externí obrazovky nebo externího monitoru přehrávat pouze soubory, které sama zaznamenala za použití své čočky, nemůže být zařazena do sazební podpoložky 8525 80 99 této kombinované nomenklatury.

      (1)  Úř. věst. C 363, 3.11.2015.

      Úř. věst. C 106, 21.3.2016.


title: Věc C-68/08: Žaloba podaná dne 19. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Estonská republika

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/21

         Žaloba podaná dne 19. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Estonská republika
   (Věc C-68/08)
   (2008/C 92/40)
   Jednací jazyk: estonština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Randvere a K. Simonsson)

      Žalovaná: Estonská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Estonská republika nesplnila všechny požadavky vyplývající ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES (1) ze dne 27. listopadu 2000 o přístavních zařízeních pro příjem lodního odpadu a zbytků lodního nákladu;

               —

               uložit Estonské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 28. prosince 2002.

      (1)  Úř. věst, L 332, s. 81; Zvl. vyd. 07/05, s. 358.


title: Věc T-194/14: Žaloba podaná dne 20. března 2014 – Bristol Global v. OHIM – Bridgestone (AEROSTONE)

text:
               19.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/33

         Žaloba podaná dne 20. března 2014 – Bristol Global v. OHIM – Bridgestone (AEROSTONE)
   (Věc T-194/14)
   2014/C 151/42
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bristol Global Co. Ltd (Birmingham, Spojené království) (zástupkyně: F. Bozhinova, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bridgestone Corp. (Tokio, Japonsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. prosince 2013 ve věci R 916/2013-2.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „AEROSTONE“ pro výrobky zařazené do třídy 12 – přihláška ochranné známky Společenství č. 10 066 736

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranné známky Společenství „STONE“ pro výrobky zařazené do tříd 12, 28, 35 a 37 a „BRIDGESTONE“ pro výrobky zařazené do třídy 12; všeobecně známá ochranná známka a nezapsané označení obsahující slovní prvek „BRIDGESTONE“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), čl. 8 odst. 4 a 5 nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-347/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg dne 20. července 2012 — Caisse nationale des prestations familiales v. Ulrike Wiering, Markus Wiering

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg dne 20. července 2012 — Caisse nationale des prestations familiales v. Ulrike Wiering, Markus Wiering
   (Věc C-347/12)
   2012/C 287/52
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Caisse nationale des prestations familiales

      Odpůrci: Ulrike Wiering, Markus Wiering

      Předběžná otázka

   Je třeba, aby při výpočtu vyrovnávacího doplatku případně vypláceného příslušným orgánem státu, v němž se nachází místo výkonu práce, v souladu s čl. 1 písm. u) bodem i), čl. 4 odst. 1 písm. h) a článkem 76 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění změn (1), a v souladu s čl. 10 [odst. 1] písm. b) bodem i) nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení č. 1408/71 (2), bylo přihlédnuto k veškerým dávkám pobíraným rodinou migrujícího pracovníka ve státě bydliště, v daném případě k dávkám „Elterngeld“ a „Kindergeld“ podle německých právních předpisů, jako k rodinným dávkám téže povahy?

      (1)  Úř. věst. L 149, s. 2

      (2)  Úř. věst. L 74, s. 1.


title: Věc T-15/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2017 – Pandalis v. EUIPO – LR Health & Beauty Systems (Cystus) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka Evropské unie Cystus — Částečné zrušení — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 — Neexistence skutečného užívání ochranné známky“

text:
               27.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/10

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2017 – Pandalis v. EUIPO – LR Health & Beauty Systems (Cystus)
   (Věc T-15/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Evropské unie Cystus - Částečné zrušení - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neexistence skutečného užívání ochranné známky“)
   (2017/C 095/18)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Georgios Pandalis (Glandorf, Německo) (zástupkyně: A. Franke, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: LR Health & Beauty Systems GmbH (Ahlen, Německo) (zástupci: N. Weber a L. Thiel, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. října 2015 (věc R 2839/2014-1) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společností LR Health & Beauty Systems a Georgiosem Pandalisem

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Georgios Pandalis ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 90, 7.3.2014.


title: Věc T-165/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2013 — European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Komise ( „Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Poskytování podpůrných služeb za účelem rozvoje infrastruktury informačních technologií a služeb e-správy v Albánii — Odmítnutí nabídky uchazeče — Transparentnost — Povinnost odůvodnění“ )

text:
               8.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2013 — European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-165/12) (1)

   (Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Poskytování podpůrných služeb za účelem rozvoje infrastruktury informačních technologií a služeb e-správy v Albánii - Odmítnutí nabídky uchazeče - Transparentnost - Povinnost odůvodnění)
   2014/C 39/31
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Lucembursko) a Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. van Nuffel a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise CMS/cms D(2012)/00008 ze dne 8. února 2012, kterým se odmítá nabídka předložená žalobkyněmi v rámci omezeného zadávacího řízení EuropAid/131431/C/SER/AL.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise CMS/cms D(2012)/00008 ze dne 8. února 2012, kterým se odmítá nabídka předložená European Dynamics Luxembourg SA a Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v rámci omezeného zadávacího řízení EuropAid/131431/C/SER/AL se zrušuje.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 184, 23.6.2012.


title: Věc C-548/07: Usnesení předsedy sedmého senátu Soudního dvora ze dne 22. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/31

         Usnesení předsedy sedmého senátu Soudního dvora ze dne 22. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-548/07) (1)

   (2009/C 69/61)

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 22, 26.1.2008.


title: Věc T-388/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. května 2010 — Comune di Napoli v. Komise ( „EFRR — Snížení finanční pomoci — Městský pilotní projekt týkající se zavedení sítě telematických aplikací pro město Neapol — Pojem „nesrovnalost“ — Povolené výdaje“ )

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 6. května 2010 — Comune di Napoli v. Komise
      (Věc T-388/07) (1)

      („EFRR - Snížení finanční pomoci - Městský pilotní projekt týkající se zavedení sítě telematických aplikací pro město Neapol - Pojem „nesrovnalost“ - Povolené výdaje“)
      (2010/C 161/59)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Comune di Napoli (Itálie) (zástupci: F. Sciaudone, G. Tarallo, G. Pizza a R. Sciaudone, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, zmocněnec, ve spolupráci s. A. Dal Ferrem, advokátem)

         Předmět věci

      Jednak žaloba na zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 3893 ze dne 8. srpna 2007 o snížení pomoci z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) přiznané na základě nařízení (EHS) č. 4254/88 ve znění nařízení (EHS)č. 2083/93 městu Neapol (Itálie) rozhodnutím Komise PH/1997/2761, kterým byla schválena pomoc z EFRR v rámci městského pilotního projektu č. 97.05.29.002, a jednak žaloba na náhradu škody, kterou žalobkyně údajně utrpěla v návaznosti na přijetí napadeného rozhodnutí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Comune di Napoli se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc C-613/13 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. ledna 2017 – Evropská komise v. Keramag Keramische Werke GmbH, dříve Keramag Keramische Werke AG a další „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh zařízení a pevných částí koupelen — Koordinace prodejních cen a výměna citlivých obchodních informací — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. ledna 2017 – Evropská komise v. Keramag Keramische Werke GmbH, dříve Keramag Keramische Werke AG a další
   (Věc C-613/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh zařízení a pevných částí koupelen - Koordinace prodejních cen a výměna citlivých obchodních informací - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2017/C 104/05)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, F. Ronkes Agerbeek a J. Norris-Usher, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Keramag Keramische Werke GmbH, dříve Keramag Keramische Werke AG, Koralle Sanitärprodukte GmbH, Koninklijke Sphinx BV, Allia SAS, Produits Céramiques de Touraine SA (PCT), Pozzi Ginori SpA, Sanitec Europe Oy (zástupci: J. Killick, Barrister, P. Lindfelt, advokat, K. Struckmann, Rechtsanwalt)

      Výrok

               1)

               Body 1 a 2 výroku rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 16. září 2013, Keramag Keramische Werke a další v. Komise (T-379/10 a T-381/10, EU:T:2013:457) se zrušují.

               2)

               Kasační opravný prostředek se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Vedlejší kasační opravný prostředek se zamítá.

               4)

               Věc se vrací Tribunálu Evropské unie, pokud jde o část rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 16. září 2013, Keramag Keramische Werke a další v. Komise (T-379/10 a T-381/10, EU:T:2013:457), která je tímto rozsudkem zrušena.

               5)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 52, 22.2.2014.


title: Věc C-37/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. ledna 2012 společností Saupiquet proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 24. listopadu 2011 ve věci T-131/10, Saupiquet v. Komise

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. ledna 2012 společností Saupiquet proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 24. listopadu 2011 ve věci T-131/10, Saupiquet v. Komise
   (Věc C-37/12 P)
   2012/C 89/26
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Saupiquet SAS (zástupce: R. Ledru, avocat)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky)

               —

               zrušit v celém rozsahu rozsudek Tribunálu Evropské unie (pátého senátu) ze dne 24. listopadu 2011 ve věci T-131/10, Saupiquet v. Komise;

               —

               vyhovět v celém rozsahu návrhovým žádáním tohoto kasačního opravného prostředku a návrhovým žádáním předloženým v prvním stupni společností Saupiquet;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje navrhovatelka, zaprvé, porušení základních zásad rovného zacházení a nediskriminace a, v důsledku toho článků 2 a 9 Smlouvy o Evropské unii a článku 8 Smlouvy o fungování Evropské unie, jakož i článků 20 a 21 Listiny základních práv, Tribunálem.
   Zadruhé navrhovatelka Tribunálu vytýká porušení článku 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, která přiznává Unii pravomoce, a zejména výhradní pravomoc v celní oblasti.
   Zatřetí navrhovatelka uplatňuje porušení článků 247 a 247a celního kodexu Společenství (1).
   A nakonec začtvrté, navrhovatelka uplatňuje porušení článku 7 nařízení Rady č. 975/2003 (2).
   Narozdíl od tvrzení Tribunálu totiž z kombinovaného použití výše uvedených předpisů vyplývá, že Komise musí být zodpovědná za nepříznivé důsledky skutečnosti, že v některých členských státech jsou celní kanceláře v neděli zavřeny, a musí přijmout opatření nutná pro zmírnění uvedených důsledků.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 975/2003 ze dne 5. června 2003 o otevření a správě celní kvóty pro dovoz konzerv z tuňáků kódů KN 1604 14 11, 1604 14 18 a 1604 20 70 (Úř. věst. L 141, s. 1; Zvl. vyd. 02/13, s. 419).


title: Věc T-507/12: Žaloba podaná dne 20. listopadu 2012 — Slovinsko v. Komise

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/19

         Žaloba podaná dne 20. listopadu 2012 — Slovinsko v. Komise
   (Věc T-507/12)
   2013/C 32/30
   Jednací jazyk: slovinština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Republika Slovinsko (zástupci: V. Klemenc, državna pravobranilka a A. Grum, pomičnica državne pravobranilke)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 19. října 2012 o opatřeních ve prospěch podniku ELAN d.o.o., SA.26379 (C 13/2010) (ex NN 17/2010), které Komise oznámila Slovinsku dopisem č. SG-Greffe(2012) D/14375 ze dne 20. září 2012, v němž mimo jiné v článku 2 rozhodla, že Slovinsko neoprávněně provedlo v roce 2008 opatření státní podpory ve prospěch společnosti Elan ve formě rekapitalizace ve výši EUR 10 milionů v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, což je důvod, proč Slovinsko musí požadovat navrácení podpory jejím příjemcem, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod: v napadeném rozhodnutí Komise nesprávně použila čl. 107 odst. 1 SFEU a článek 345 SFEU a dopustila se podstatného procesního pochybení, jelikož nesprávně posoudila skutkové okolnosti a nedostatečně nebo nesprávně odůvodnila dotčené rozhodnutí, pokud jde o otázku, zda je možné připsat opatření rekapitalizace v roce 2008 Republice Slovinsko.
               Žalobkyně je názoru, že Komise došla v rozporu s ustanoveními čl. 107 odst. 1 SFEU a článku 345 SFEU k závěru, že je možné připsat Republice Slovinsko jednání společníků společnosti Elan v rámci její rekapitalizace v roce 2008. Komise odůvodnila svůj závěr skutečností, že stát jakožto vlastník jmenuje dozorčí radu, což je argument, kterým Komise podle názoru žalobkyně popírá duální systém řízení státních podniků.
               Odůvodnění napadeného rozhodnutí je nedostatečné — a sice bez relevantních a dostatečných důvodů — a chybné, neboť Komise argumentuje, že existují pádné důkazy o úzkém zapojení státu do rozhodovacího procesu kapitálové společnosti (Kapitalska družba, KAD) a poradenské a správcovské společnosti (Družba za svetovanje in upravljanje, DSU), přičemž jsou její argumenty založeny pouze na nedůvěryhodných důkazech a důkazech typu „hear say“. Napadené rozhodnutí není odůvodněno i co se týče ostatních společníků společnosti Elan, kterým Komise vytýká pouze paralelní jednání. Podle názoru žalobkyně indicie zmíněné Komisí v napadeném rozhodnutí v žádném případě nepředstavují indikátory, které by v souladu s judikaturou Soudního dvora a Tribunálu naznačovaly, že státní orgány jsou zapojeny do přijetí opatření rekapitalizace společnosti Elan v roce 2008.

               2)

               Druhý žalobní důvod: Komise nesprávně použila v napadeném rozhodnutí čl. 107 odst. 1 SFEU a dopustila se podstatného procesního pochybení, jelikož nesprávně posoudila skutkové okolnosti a nedostatečně nebo nesprávně odůvodnila dotčené rozhodnutí, pokud jde o závěr, že opatření rekapitalizace společnosti Elan v roce 2008 nebylo provedeno podle zásady soukromého investování v tržním hospodářství, a společnosti Elan tak byla poskytnuta selektivní výhoda.
               Žalobkyně ve své žalobě tvrdí, že opatření rekapitalizace společnosti Elan v roce 2008 bylo provedeno v souladu se zásadou soukromého investování v tržním hospodářství vzhledem k tomu, že společníci při rozhodování o opatření rekapitalizace vycházeli z hodnocení podniku, přičemž řádně zohlednili zhoršení obchodních výsledků společnosti Elan nejvíce v zimní sezóně 2007/2008, takže i v prvním čtvrtletí roku 2008. Zhoršení obchodů v roce 2008 nebylo natolik drastické, aby ovlivnilo věrohodnost odhadu hodnoty podniku. Společníci přijali své dlouhodobé rozhodnutí jakožto akcionáři o podniku, který měl pouze dočasné potíže, avšak který byl dlouhodobě schopen nejen přežít, avšak i znovu vytvářet zisk. Komise v napadeném rozhodnutí dostatečně neobjasnila, proč selektivně zohlednila odhad hodnoty podniku, a jednala tak svévolně.


title: Věc C-486/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hanseatischen Oberlandesgerichts Hamburg (Německo) dne 4. listopadu 2014 – trestní řízení proti Piotru Kossowskiemu

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hanseatischen Oberlandesgerichts Hamburg (Německo) dne 4. listopadu 2014 – trestní řízení proti Piotru Kossowskiemu
      (Věc C-486/14)
      (2015/C 016/28)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Účastník původního trestního řízení

      Piotr Kossowski

         Další účastník řízení: Generalstaatsanwaltschaft Hamburg

         Předběžné otázky

                  1)

                  Platí výhrady učiněné smluvními stranami při ratifikaci ÚPSD (1) podle čl. 55 odst. 1 písm. a) ÚPSD – konkrétně výhrada, kterou při uložení ratifikační listiny učinila Spolková republika Německo v písmeni a), podle které není vázána článkem 54 ÚPSD, „jestliže činy, na které se vztahuje rozsudek vynesený v zahraničí, byly spáchány zcela nebo částečně na jejím území […]“ – i po začlenění schengenského acquis do právního rámce Unie prostřednictvím Schengenského protokolu k Amsterodamské smlouvě ze dne 2. října 1997, který byl zachován v platnosti prostřednictvím Schengenského protokolu k Lisabonské smlouvě; jedná se v případě těchto výjimek o přiměřená omezení článku 50 Listiny (2) ve smyslu čl. 52 odst. 1 Listiny?

                  2)

                  V případě, že tomu tak není:
                  Je třeba zákaz dvojího trestu respektive dvojího stíhání obsažený v článku 54 ÚPSD a článku 50 Listiny vykládat v tom smyslu, že trestnímu stíhání osoby obviněné v jednom členském státě – v projednávané věci ve Spolkové republice Německo – brání skutečnost, že trestní stíhání této osoby v jiném členském státě – v projednávané věci v Polské republice – bylo státním zástupcem – aniž byly uloženy sankce za spáchaný čin a aniž bylo vedeno důkladné vyšetřování – ze skutkových důvodů zastaveno pro nedostatečně prokázané podezření ze spáchání trestného činu a toto řízení lze obnovit pouze tehdy, pokud vyjdou najevo podstatné okolnosti, jež dříve nebyly známy, přičemž takové nové okolnosti v projednávané věci neexistují?

         (1)  Úmluva k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích; Úř. věst. 2000, L 239, s. 19.

         (2)  Listina základních práv Evropské unie; Úř. věst. 2014, C 326, s. 391.


title: Věc C-464/05: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Hasselt – Belgie) – Maria Geurts Dennis Vogten v. Administratie van de BTW, registratie en domeinen, Belgische Staat (Články 43 ES a 56 ES — Vnitrostátní daňová právní úprava — Dědická daň — Rodinná společnost — Osvobození — Podmínky — Zaměstnávání určitého množství zaměstnanců v určitém regionu členského státu)

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/11

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Hasselt – Belgie) – Maria Geurts Dennis Vogten v. Administratie van de BTW, registratie en domeinen, Belgische Staat
   (Věc C-464/05) (1)

   (Články 43 ES a 56 ES - Vnitrostátní daňová právní úprava - Dědická daň - Rodinná společnost - Osvobození - Podmínky - Zaměstnávání určitého množství zaměstnanců v určitém regionu členského státu)
   (2007/C 315/17)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Rechtbank van eerste aanleg te Hasselt
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Maria Geurts, Dennis Vogten

      Žalovaný: Administratie van de BTW, registratie en domeinen, Belgische Staat
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Rechtbank van eerste aanleg te Hasselt –Výklad článků 43 ES a 56 ES – Dědictví, které vzniklo v jednom regionu členského státu a jež zahrnuje podíly na rodinné společnosti jiného členského státu a pohledávky vůči uvedené společnosti – Osvobození od dědické daně stanovené v případě, že uvedená společnost ve třech letech předcházejících úmrtí zaměstnávala v tomto regionu alespoň pět zaměstnanců na plný úvazek.
   Výrok
   V případě, že neexistuje právoplatné odůvodnění, brání článek 43 ES daňové právní úpravě členského státu v oblasti dědické daně, která vylučuje z osvobození od této daně stanoveného pro rodinné podniky ty podniky, které zaměstnávají ve třech letech předcházejících úmrtí zůstavitele nejméně pět zaměstnanců v jiném členském státě, zatímco takové osvobození přiznává, pokud jsou zaměstnanci zaměstnáni v určitém regionu prvního členského státu.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc T-536/13: Usnesení Tribunálu ze dne 17. dubna 2015 – Microsoft v. OHIM – Softkinetic Software (KINECT)

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/42

         Usnesení Tribunálu ze dne 17. dubna 2015 – Microsoft v. OHIM – Softkinetic Software (KINECT)
   (Věc T-536/13) (1)

   (2015/C 205/56)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 377, 21.12.2013.


title: Věc T-241/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. dubna 2014 Jean-Pierre Bodsonem a dalšími proti rozsudku vydanému dne 12. února 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-83/12, Bodson a další v. EIB

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. dubna 2014 Jean-Pierre Bodsonem a dalšími proti rozsudku vydanému dne 12. února 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-83/12, Bodson a další v. EIB
   (Věc T-241/14 P)
   2014/C 223/23
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé): Jean-Pierre Bodson (Lucemburk, Lucembursko); Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Francie); Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Francie); Marie-Christel Heger (Nospelt, Lucembursko); Evangelos Kourgias (Senningerberg, Lucembursko); Manuel Sutil (Lucembursko); Patrick Vanhoudt (Gonderange, Lucembursko), a Henry von Blumenthal (Bergem, Lucembursko) (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

      Další účastnice řízení: Evropská investiční banka

      Návrhová žádání

   Navrhovatelé navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 12. února 2014 ve věci F-83/12;

               —

               v důsledku toho vyhověl návrhovým žádáním navrhovatelů předloženým v prvním stupni a tudíž,

                           —

                           zrušil rozhodnutí o tom, že se má na navrhovatele použít odměna stanovená na základě nového výkonnostního systému, který vyplývá z rozhodnutí správní rady ze dne 14. prosince 2010 a rozhodnutí řídícího výboru ze dne 9. listopadu 2010 a 16. listopadu 2011, přičemž individuální prováděcí rozhodnutí je obsaženo v platovém výměru z dubna, které bylo dotyčným osobám oznámeno nejdříve dne 22. dubna 2012;

                           —

                           a proto

                                       —

                                       uložil odpůrkyni, aby vyplatila rozdíl v platu, který vyplývá z rozhodnutí správní rady ze dne 14. prosince 2010 a rozhodnutí řídícího výboru ze dne 9. listopadu 2010 a 16. listopadu 2011 na jedné straně a z dřívějšího systému bonusů; tento rozdíl musí být navýšen o úroky z prodlení běžící od 22. dubna 2012 až do úplného zaplacení, a to ve výši úrokové sazby ECB zvýšené o tři procentní body;

                                       —

                                       uložil odpůrkyni náhradu škody vzniklé z důvody ztráty kupní síly, jež má být prozatímně stanovena v souladu se zásadou ex aequo et bono ve výši 1,5 % měsíčního platu každého navrhovatele;

                           —

                           nařídil z titulu organizačních procesních opatření odpůrkyni, aby v případě, že tak sama neučiní, předložila následující dokumenty:

                                       —

                                       protokol ze zasedání správní rady EIB ze dne 13. prosince 2011;

                                       —

                                       návrhy vypracované útvarem pro lidské zdroje ze dne 22. června 2011 (RH/P&O/2011-119), 20. října 2011 (RH/P&O/2011-74) a 25. ledna 2012;

                           —

                           uložil odpůrkyni náhradu nákladů;

               —

               uložil odpůrkyni náhradu všech nákladů řízení vynaložených v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládají navrhovatelé pět důvodů.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku: procesní pochybení, jelikož Soud pro veřejnou službu odmítl provést organizační procesní opatření požadovaná navrhovateli.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku: nerespektování odlišného charakteru smluvního pracovního vztahu a pracovního vztahu podle služebního řádu, porušení základních podmínek pracovního vztahu a právní kvalifikace Protokolu o porozumění, zkreslení obsahu spisu a porušení povinnosti uvést odůvodnění ze strany soudu.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku: porušení nabytých práv a ochrany legitimního očekávání, jakož i porušení povinnosti uvést odůvodnění.

               4.

               Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: porušení zásady právní jistoty, zákazu zpětné účinnosti a zásady předvídatelnosti, jakož i porušení řádné péče a povinnosti uvést odůvodnění.

               5.

               Pátý důvod kasačního opravného prostředku: zjevně nesprávné posouzení a zkreslení obsahu spisu.


title: Věc C-503/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) (Spojené království) dne 4. prosince 2009 — Lucy Stewart v. Secretary of State for Work and Pensions

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) (Spojené království) dne 4. prosince 2009 — Lucy Stewart v. Secretary of State for Work and Pensions
   (Věc C-503/09)
   2010/C 37/28
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Upper Tribunal

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Lucy Stewart

      Žalovaný: Secretary of State for Work and Pensions

      Předběžné otázky

               1)

               Je dávka poskytovaná z důvodu krátkodobé pracovní neschopnosti v mladém věku pro účely nařízení č. 1408/71 (1) dávkou v nemoci nebo dávkou v invaliditě?

               2)

               Je-li na otázku č. 1 třeba odpovědět v tom smyslu, že je takovou dávku nutné považovat za dávku v nemoci:

                           a)

                           Je taková osoba, jako je matka navrhovatelky, která z důvodu odchodu do důchodu definitivně ukončila veškerou činnost jakožto zaměstnankyně či osoba samostatně výdělečně činná, přesto „zaměstnanou osobou“ pro účely článku 19 z důvodu jejího dřívějšího zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti, nebo se použijí články 27 až 34 (důchodci)?

                           b)

                           Je taková osoba, jako je otec navrhovatelky, která od roku 2001 nebyla zaměstnána ani nebyla osobou samostatně výdělečně činnou, přesto „zaměstnanou osobou“ pro účely článku 19 z důvodu jejího dřívějšího zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti?

                           c)

                           Je třeba považovat navrhovatelku za „důchodce“ pro účely článku 28 z důvodu přiznání dávky na základě článku 95b nařízení č. 1408/71, a to bez ohledu na skutečnost, že: (i) dotyčná navrhovatelka nikdy nebyla zaměstnanou osobou podle čl. 1 písm. a) nařízení č. 1408/71; (ii) navrhovatelka nedosáhla státem stanoveného důchodového věku; a (iii) navrhovatelka spadá do osobní působnosti nařízení č. 1408/71 pouze jakožto rodinný příslušník?

                           d)

                           Pokud důchodce spadá do působnosti článku 28 nařízení č. 1408/71, může rodinný příslušník takového důchodce, který měl vždy bydliště ve stejném státě jako důchodce a toto bydliště s ním sdílel, požadovat na základě čl. 28 odst. 1 ve spojení s článkem 29 peněžitou dávku v nemoci od příslušného orgánu uvedeného v čl. 28 odst. 2, pokud je tato dávka vyplácena (v případě nároku) rodinnému příslušníkovi (a není vyplácena důchodci)?

                           e)

                           Pokud se (na základě odpovědí na výše uvedená písmena a) až d)) použije podmínka vnitrostátního práva sociálního zabezpečení omezující prvotní získání nároku na dávku v nemoci na osoby, jež završily požadovanou dobu pobytu v minulosti v příslušném členském státu v rámci stanoveného předchozího období, je tato podmínka v souladu s ustanoveními článků 19 nebo 28 nařízení č. 1408/71?

               3)

               Je-li na otázku č. 1 třeba odpovědět v tom smyslu, že je takovou dávku nutné považovat za dávku v invaliditě, znamená znění článku 10 nařízení č. 1408/71, jež zmiňuje dávky „získané podle právních předpisů jednoho nebo více členských států“, že členské státy jsou nadále na základě nařízení č. 1408/71 oprávněny stanovovat podmínky prvotního získání takových dávek v invaliditě, které se opírají o bydliště v členském státě nebo o prokázání požadovaných dob pobytu v minulosti v členském státě, podle nichž žadatel nesmí dříve uplatnit nárok na takovou dávku v jiném členském státu?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství.
   Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35.


title: Věc T-241/03: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  17. května 2006  – Marcuccio v. Komise ( Úředníci — Opětné přidělení — Služební byt — Rozhodnutí přistoupit k vystěhování osobních věcí žalobce — Žaloba na neplatnost — Žaloba na náhradu škody — Akt nepříznivě zasahující do právního postavení žalobce — Nepřípustnost )

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/32

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 17. května 2006 – Marcuccio v. Komise
   (Věc T-241/03) (1)

   („Úředníci - Opětné přidělení - Služební byt - Rozhodnutí přistoupit k vystěhování osobních věcí žalobce - Žaloba na neplatnost - Žaloba na náhradu škody - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení žalobce - Nepřípustnost“)
   (2006/C 178/59)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: L. Garofalo, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: E. de March a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)
   Předmět věci
   Jednak žádost o zrušení oznámení ze dne 15. října 2002 o vystěhování osobních věcí žalobce z jeho bývalého služebního bytu v Angole, a jednak žádost o náhradu škody údajně způsobené žalobci obsahem tohoto oznámení
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobce ponese vlastní náklady a náklady vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 200, 23.8.2003.


title: Věc C-265/08: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 20. dubna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia) — Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E. On Vendita srl, Sorgenia spa v. Autorità per l'energia elettrica e il gas ( „Směrnice 2003/55/ES — Vnitřní trh se zemním plynem — Státní zásah do cen dodávek zemního plynu po dni 1. července 2007 — Povinnosti veřejné služby podniků působících v odvětví zemního plynu“ )

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/6

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 20. dubna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia) — Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E. On Vendita srl, Sorgenia spa v. Autorità per l'energia elettrica e il gas
      (Věc C-265/08) (1)

      („Směrnice 2003/55/ES - Vnitřní trh se zemním plynem - Státní zásah do cen dodávek zemního plynu po dni 1. července 2007 - Povinnosti veřejné služby podniků působících v odvětví zemního plynu“)
      (2010/C 161/07)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E. On Vendita srl, Sorgenia spa

         Žalovaná: Autorità per l'energia elettrica e il gas

         Předmět věci

      Výklad čl. 3 odst. 2 a článku 23 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES (Úř. věst. L 176, s. 57) — Vnitrostátní právní úprava, která stanovuje ceny pro dodávky zemního plynu domácnostem

         Výrok

      Článek 3 odst. 2 a čl. 23 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která umožňuje určit úroveň cen dodávek zemního plynu stanovením takových „referenčních cen“, jako jsou referenční ceny dotčené v původním řízení, i po dni 1. července 2007, za podmínky, že takový zásah:

                  —

                  sleduje obecný hospodářský zájem spočívající v zachování cen dodávek zemního plynu konečným spotřebitelům na přiměřené úrovni s ohledem na to, že členským státům přísluší usilovat o dosažení rovnováhy, s přihlédnutím k situaci odvětví zemního plynu, mezi cílem liberalizace a cílem nezbytné ochrany konečného spotřebitele, které sleduje směrnice 2003/55;

                  —

                  zasahuje do volného stanovení cen dodávek zemního plynu po dni 1. července 2007 pouze v rozsahu nezbytném k dosažení takového cíle obecného hospodářského zájmu, a v důsledku toho pouze po nezbytně časově omezené období, a

                  —

                  je jasně vymezen, průhledný, nediskriminační, kontrolovatelný a zaručuje rovnost přístupu pro plynárenské společnosti Unie k zákazníkům.

         (1)  Úř. věst. C 236, 13.9.2008.


title: Věc C-342/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal do Trabalho de Viseu (Portugalsko) dne 18. července 2012 — Worten — Equipamentos para o Lar, SA v. ACT — Autoridade para as Condições de Trabalho

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal do Trabalho de Viseu (Portugalsko) dne 18. července 2012 — Worten — Equipamentos para o Lar, SA v. ACT — Autoridade para as Condições de Trabalho
   (Věc C-342/12)
   2012/C 295/37
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal do Trabalho de Viseu

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Worten — Equipamentos para o Lar, SA

      Žalovaná: ACT — Autoridade para as Condições de Trabalho

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 2 směrnice 95/46/ES (1) vykládat tak, že se na evidenci výkazů práce, tedy na informace o tom, v kolik hodin jednotliví zaměstnanci začínají a končí svou pracovní dobu, včetně informací o přestávkách v práci a o dobách, které se do pracovní doby nezapočítávají, vztahuje pojem „osobní údaje“?

               2)

               Je-li odpověď na první otázku kladná, má podle čl. 17 odst. 1 směrnice 95/46/ES portugalský stát povinnost přijmout vhodná technická a organizační opatření na ochranu osobních údajů proti náhodnému nebo nedovolenému zničení, náhodné ztrátě, úpravám, neoprávněnému sdělování nebo přístupu, zejména pokud zpracování zahrnuje předávání údajů v síti?

               3)

               Dále, je-li odpověď na předchozí otázku kladná, je v případě, kdy členský stát nepřijme žádná opatření za účelem provedení článku 17 odst. 1 směrnice 95/46/ES a kdy zaměstnavatel, který je správcem těchto údajů, zavede systém omezeného přístupu k takovým údajům, v jehož rámci není automaticky umožněn přístup vnitrostátního orgánu příslušného pro dohled nad pracovními podmínkami, vykládat zásadu přednosti práva Evropské unie tak, že členský stát nemůže zaměstnavatele za takové jednání sankcionovat?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů
   Úř. věst. L 281, s. 31; Zvl. vyd. 13/15, s. 355


title: Věc F-82/14: Žaloba podaná dne 15. srpna 2014 – ZZ v. Evropská komise

text:
               3.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 388/32

         Žaloba podaná dne 15. srpna 2014 – ZZ v. Evropská komise
   (Věc F-82/14)
   2014/C 388/42
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: M. Cornacchia, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o vyloučení žalobce z výběrového řízení EPSO/AST/126/2012 z důvodu, že neinformoval výběrovou komisi o tom, že je v příbuzenském vztahu s jedním z členů komise.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 15. května 2014, kterým výběrová komise v otevřeném výběrovém řízení EPSO/AST/126/12 prostřednictvím dopisu EPSO jako odpovědi na žádost žalobce o přezkum ze dne 31. ledna 2014 potvrdila vyloučení žalobce z výběrového řízení EPSO/AST/126/2012;

               —

               uložit Evropské komisi povinnost nahradit nemajetkovou újmu, kterou žalobce utrpěl rozhodnutím uvedeným v předcházející odrážce a kterou odhaduje ex aequo et bono na 3  000 euro;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-14/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofia-grad (Bulharsko) dne 10. ledna 2013 — Gena Ivanova Cholakova v. Osmo rajonno upravlenje pri Stolična direkcija na vatrešnite raboti

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofia-grad (Bulharsko) dne 10. ledna 2013 — Gena Ivanova Cholakova v. Osmo rajonno upravlenje pri Stolična direkcija na vatrešnite raboti
   (Věc C-14/13)
   2013/C 79/16
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Sofia-grad

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Gena Ivanova Cholakova

      Žalovaný: Osmo rajonno upravlenje pri Stolična direkcija na vatrešnite raboti

      Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 21 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s článkem 67 a článkem 72 této smlouvy, s přihlédnutím k daným omezením svobody pohybu občanů Unie na území členských států přípustným podle práva Evropské unie, vykládán v tom smyslu, že nebrání ustanovení vnitrostátního práva členského státu, jako je čl. 63 odst. 1 bod 5 Zakon za ministerstvoto na vatrešnite raboti (zákon o ministerstvu vnitra) dotčený v původním řízení, podle něhož jsou policejní orgány oprávněny zadržet státního příslušníka členského státu na dobu nepřesahující 24 hodin za účelem zjištění jeho totožnosti na základě kontroly, která neodkazuje na případ provedení kontroly policejním orgánem za účelem zjištění totožnosti stanovený zákonem tohoto členského státu, ani není výslovně odůvodněna odhalováním či prevencí trestného činu nebo přestupku, ochranou veřejného pořádku či vnitřní bezpečnosti?

               2)

               Vyplývá z čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie, vykládaného ve spojení s omezením práv podle článku 6 a čl. 45 odst. 1 Listiny a v souladu se zásadou unijního práva — ochrany před svévolným nebo nepřiměřeným zásahem do svobody jednání fyzických osob — že ustanovení vnitrostátního práva o zadržení policejním orgánem na dobu nepřesahující 24 hodin, jako je čl. 63 odst. 1 bod 5 Zakon za ministerstvoto na vatrešnite raboti, dotčený v původním řízení, může být použito, jestliže nelze zjistit totožnost státního příslušníka členského státu za zákonem stanovených podmínek, podle kterých je toto zadržení přípustné za následujících okolností:

               3)

                           A.

                           policejní orgán může podle svého volného uvážení rozhodnout o opatření, jestliže nelze zjistit totožnost pomocí průkazu totožnosti, prostřednictvím jiné osoby, jejíž totožnost je zjištěna, nebo jiným hodnověrným způsobem;

                           B.

                           předpis nestanoví posouzení nezbytnosti zjištění totožnosti a nestanoví ani posouzení jednání osoby nebo otázky, zda byl s přihlédnutím ke konkrétním okolnostem výkon zákonem stanovené pravomoci policejního orgánu nezbytný;

                           C.

                           zjištění totožnosti není výslovně odůvodněno případy, v nichž zákon připouští provedení opatření ke zjištění totožnosti; zjištění je možné rovněž na základě pouhého nahlédnutí do informačního systému nebo jiným hodnověrným způsobem, který není opatřením ke zjištění totožnosti;

                           D.

                           soudní přezkum řádného použití právního předpisu bude proveden pouze za podmínek v něm stanovených, neboť výkon pravomoci vychází z volného uvážení?


title: Věc T-142/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2013 — Aventis Pharmaceuticals v. OHIM — Fasel (CULTRA) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství CULTRA — Starší vnitrostátní slovní ochranné známky SCULPTRA — Relativní důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2013 — Aventis Pharmaceuticals v. OHIM — Fasel (CULTRA)
   (Věc T-142/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství CULTRA - Starší vnitrostátní slovní ochranné známky SCULPTRA - Relativní důvod zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 252/47
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aventis Pharmaceuticals, Inc. (Bridgewater, USA) (zástupce: R. Gilbey, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: F. Mattina, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Fasel Srl (Boloňa, Itálie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 26. ledna 2012 (věc R 2478/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Aventis Pharmaceuticals, Inc. a Fasel Srl.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 26. ledna 2012 (věc R 2478/2010-1) se zrušuje.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené v řízení před Tribunálem a v řízení před odvolacím senátem společností Aventis Pharmaceuticals, Inc.

      (1)  Úř. věst. C 165, 9.6.2012.


title: Věc C-337/05: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. dubna 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Veřejné zakázky na dodávky — Směrnice 77/62/EHS a 93/36/EHS — Zadávání zakázek bez předchozího zveřejnění vyhlášení — Nevyhlášení výběrového řízení — Helikoptéry značek Agusta a Agusta Bell )

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. dubna 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-337/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Veřejné zakázky na dodávky - Směrnice 77/62/EHS a 93/36/EHS - Zadávání zakázek bez předchozího zveřejnění vyhlášení - Nevyhlášení výběrového řízení - Helikoptéry značek „Agusta“ a „Agusta Bell“)
   (2008/C 128/03)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Recchia a X. Lewis, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. M. Braguglia, zmocněnec, G. Fiengo, avocat)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Směrnice Rady 93/36/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky (Úř. věst. L 199, s. 1; Zvl. vyd. 06/02, s. 110) a 77/62/EHS ze dne 21. prosince 1976 – Neprokázání existence důvodů, které umožňují zadavateli přistoupit k vyjednávacímu řízení bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky – Helikoptéry „Agusta“ a „Agusta Bell“ nakoupené pro potřeby lesních a pobřežních stráží, pro potřeby četnictva atd.
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že zavedla praxi, která existuje již dlouhou dobu a zůstává nadále v platnosti a která spočívá v přímém zadávání zakázek společnosti Agusta SpA na dodávku helikoptér značek „Agusta“ a „Agusta Bell“ pro potřeby několika vojenských a civilních útvarů a sborů italského státu bez jakéhokoliv výběrového řízení, a zejména bez dodržování postupů stanovených směrnicí Rady 93/36/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/52/ES ze dne 13. října 1997, a předtím směrnicí Rady 77/62/EHS ze dne 21. prosince 1976 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky, pozměněnou a doplněnou směrnicemi Rady 80/767/EHS ze dne 22. července 1980 a 88/295/EHS ze dne 22. března 1988, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z těchto směrnic.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 281, 12.11.2005.


title: Věc C-238/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal administratif (Lucembursko) dne 22. května 2015 – Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angerlo Linares Verruga v. Ministre de l’Enseignement supérieur et de la recherche

text:
               3.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 254/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal administratif (Lucembursko) dne 22. května 2015 – Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angerlo Linares Verruga v. Ministre de l’Enseignement supérieur et de la recherche
   (Věc C-238/15)
   (2015/C 254/12)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal administratif

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga

      Žalovaný: Ministre de l’Enseignement supérieur et de la recherche

      Předběžné otázky

   Je podmínka uložená studentům, kteří nemají bydliště v Lucemburském velkovévodství, v článku 2a zákona ze dne 22. června 2000 o finanční podpoře státu na vysokoškolské studium, ve znění zákona ze dne 19. července 2013, vylučující zohlednění jakéhokoli jiného kritéria vazby, a sice podmínka být dětmi pracovníků, kteří ke dni podání žádosti o finanční podporu byli zaměstnaní nebo vykonávali samostatně výdělečnou činnost v Lucembursku po nepřerušenou dobu alespoň pěti let, odůvodněná zájmy vzdělávací a rozpočtové politiky uváděné Lucemburským velkovévodstvím a je vhodná a přiměřená vzhledem ke sledovanému cíli, a sice úsilí podpořit zvýšení podílu osob s vysokoškolským vzděláním a přitom zaručit, že se tyto osoby po využití možnosti poskytované systémem dotyčné podpory na financování jejich studia – případně uskutečněného v zahraničí – do Lucemburska vrátí, aby takto nabyté znalosti využily ve prospěch rozvoje hospodářství tohoto členského státu?