title: Spojené věci C-66/16 P až C-69/16 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. prosince 2017 – Comunidad Autónoma del País Vasco, Itelazpi, SA (C-66/16 P), Comunidad Autónoma de Cataluña, Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (C-67/16 P), Navarra de Servicios y Tecnologías SA, (C-68/16 P), Cellnex Telecom SA, dříve Abertis Telecom SA, Retevisión I SA (C-69/16 P) v. Evropská komise, SES Astra SA „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Digitální televizní vysílání — Podpora na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech — Dotace provozovatelům platforem digitálního pozemního televizního vysílání — Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za zčásti neslučitelné s vnitřním trhem — Pojem ‚státní podpora‘ — Zvýhodnění — Služba obecného hospodářského zájmu — Definice — Prostor pro uvážení členských států“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. prosince 2017 – Comunidad Autónoma del País Vasco, Itelazpi, SA (C-66/16 P), Comunidad Autónoma de Cataluña, Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (C-67/16 P), Navarra de Servicios y Tecnologías SA, (C-68/16 P), Cellnex Telecom SA, dříve Abertis Telecom SA, Retevisión I SA (C-69/16 P) v. Evropská komise, SES Astra SA
   (Spojené věci C-66/16 P až C-69/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Digitální televizní vysílání - Podpora na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech - Dotace provozovatelům platforem digitálního pozemního televizního vysílání - Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za zčásti neslučitelné s vnitřním trhem - Pojem ‚státní podpora‘ - Zvýhodnění - Služba obecného hospodářského zájmu - Definice - Prostor pro uvážení členských států“)
   (2018/C 072/06)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Comunidad Autónoma del País Vasco, Itelazpi, SA (C-66/16 P), Comunidad Autónoma de Cataluña, Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (C-67/16 P), Navarra de Servicios y Tecnologías SA, (C-68/16 P), Cellnex Telecom SA, dříve Abertis Telecom SA, Retevisión I SA (C-69/16 P) (zástupci: J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo a M. Bolsa Ferruz, abogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: P. Němečková, É. Gippini Fournier a B. Stromsky, zmocněnci), SES Astra SA (zástupci: F. González Díaz, V. Romero Algarra, abogados, a F. Salerno, avocat)

      Výrok

               1)

               Kasační opravné prostředky se zamítají.

               2)

               Comunidad Autónoma del País Vasco, Itelazpi SA, Comunidad Autónoma de Cataluña, Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI), Navarra de Servicios y Tecnologías SA, Cellnex Telecom SA a Retevisión I SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 4.4.2016.


title: Věc T-4/18: Žaloba podaná dne 9. ledna 2018 – Holzer y Cia v. EUIPO – Annco (AT ANN TAYLOR)

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/44

         Žaloba podaná dne 9. ledna 2018 – Holzer y Cia v. EUIPO – Annco (AT ANN TAYLOR)
   (Věc T-4/18)
   (2018/C 072/56)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Holzer y Cia, SA de CV (Ciudad de México, Mexiko) (zástupce: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Annco, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „AT ANN TAYLOR“ – ochranná známka Evropské unie č. 11 197 647

      Řízení před EUIPO: řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. listopadu 2017 ve věci R 2371/2016-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               uznal přípustnost žaloby,

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               potvrdil platnost zápisu ochranné známky Evropské unie č. 11 197 647, „AT ANN TAYLOR“, pro všechny výrobky, na něž se vztahovala přihláška,

               —

               uložil další účastnici řízení náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Odvolací senát se dopustil nesprávného posouzení existence matoucí podobnosti kolidujících označení a vědomí majitele takto podobné ochranné známky o této skutečnosti v okamžiku podání přihlášky; úmyslů majitele ochranné známky v okamžiku podání přihlášky; důkazní hodnoty přiznané důkazům předloženým navrhovatelem zrušení a důkazního břemene


title: Věc C-529/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München – Německo) – Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH v. Hauptzollamt München „Řízení o předběžné otázce — Společný celní sazebník — Celní kodex — Článek 29 — Určení celní hodnoty — Přeshraniční operace mezi společnostmi, které jsou ve spojení — Předchozí dohoda v oblasti převodní ceny — Dohodnutá převodní cena skládající se z částky původně uvedené na faktuře a paušální opravy provedené po uplynutí období vyúčtování“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/25

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München – Německo) – Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH v. Hauptzollamt München
   (Věc C-529/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společný celní sazebník - Celní kodex - Článek 29 - Určení celní hodnoty - Přeshraniční operace mezi společnostmi, které jsou ve spojení - Předchozí dohoda v oblasti převodní ceny - Dohodnutá převodní cena skládající se z částky původně uvedené na faktuře a paušální opravy provedené po uplynutí období vyúčtování“)
   (2018/C 072/33)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht München

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt München

      Výrok

   Články 28 až 31 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 ze dne 19. prosince 1996, musí být vykládány v tom smyslu, že jako celní hodnotu neumožňují použít dohodnutou hodnotu transakce, která se skládá zčásti z částky původně uvedené na faktuře a vykázané v celním prohlášení a zčásti z paušální úpravy provedené po uplynutí období vyúčtování, aniž je možné vědět, zda na konci období vyúčtování k této úpravě dojde ve smyslu zvýšení či snížení.

      (1)  Úř. věst. C 30, 30.1.2017.


title: Věc C-334/16: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Albacete – Španělsko) – José Luís Núñez Torreiro v. AIG Europe Limited, Sucursal en España, dříve Chartis Europe Limited, Sucursal en España, Unión Española de Entidades Aseguradoras y Reaseguradoras (Unespa) „Řízení o předběžné otázce — Povinné pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel — Směrnice 2009/103/ES — Článek 3 první pododstavec — Pojem ‚provoz vozidel‘ — Vnitrostátní právní úprava, který vylučuje řízení motorových vozidel na komunikacích a pozemcích, které nejsou ‚způsobilé k provozu‘, s výjimkou komunikací a pozemků, které sice za tímto účelem způsobilé nejsou, jsou však ‚běžně používané‘“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/15

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Albacete – Španělsko) – José Luís Núñez Torreiro v. AIG Europe Limited, Sucursal en España, dříve Chartis Europe Limited, Sucursal en España, Unión Española de Entidades Aseguradoras y Reaseguradoras (Unespa)
   (Věc C-334/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Povinné pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel - Směrnice 2009/103/ES - Článek 3 první pododstavec - Pojem ‚provoz vozidel‘ - Vnitrostátní právní úprava, který vylučuje řízení motorových vozidel na komunikacích a pozemcích, které nejsou ‚způsobilé k provozu‘, s výjimkou komunikací a pozemků, které sice za tímto účelem způsobilé nejsou, jsou však ‚běžně používané‘“)
   (2018/C 072/19)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Audiencia Provincial de Albacete

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: José Luís Núñez Torreiro

      Odpůrkyně: AIG Europe Limited, Sucursal en España, dříve Chartis Europe Limited, Sucursal en España, Unión Española de Entidades Aseguradoras y Reaseguradoras (Unespa)

      Výrok

   Článek 3 první pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/103/ES ze dne 16. září 2009 o pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontrole povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která umožňuje, aby škody vzniklé při řízení motorových vozidel na komunikacích a pozemcích, které nejsou „způsobilé k provozu“, s výjimkou komunikací a pozemků, které sice za tímto účelem způsobilé nejsou, jsou však „běžně používané“, byly vyloučeny z pokrytí povinným pojištěním.

      (1)  Úř. věst. C 305, 22.08.2016.


title: Věc T-5/18: Žaloba podaná dne 3. ledna 2018 – Hamburg Beer Company v. EUIPO (Hamburg BEER COMPANY)

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/45

         Žaloba podaná dne 3. ledna 2018 – Hamburg Beer Company v. EUIPO (Hamburg BEER COMPANY)
   (Věc T-5/18)
   (2018/C 072/57)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hamburg Beer Company GmbH (Hamburk, Německo) (zástupci: O. Spieker, A. Schönfleisch a M. Alber, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „Hamburg BEER COMPANY“ – Přihláška č. 15 272 743

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. září 2017, ve věci R 436/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-649/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Peter Valach a další v. Waldviertler Sparkasse Bank AG a další „Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (EU) č. 1215/2012 — Oblast působnosti — Žaloba na náhradu škody na základě deliktní odpovědnosti proti členům věřitelského výboru, který v rámci insolvenčního řízení odmítl restrukturalizační plán“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/26

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Peter Valach a další v. Waldviertler Sparkasse Bank AG a další
   (Věc C-649/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (EU) č. 1215/2012 - Oblast působnosti - Žaloba na náhradu škody na základě deliktní odpovědnosti proti členům věřitelského výboru, který v rámci insolvenčního řízení odmítl restrukturalizační plán“)
   (2018/C 072/34)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Peter Valach, Alena Valachová, SC Europa ZV II a.s., SC Europa LV a.s., VAV Parking a.s., SC Europa BB a.s., Byty A s.r.o.

      Žalovaní: Waldviertler Sparkasse Bank AG, Československá obchodná banka a.s., město Banská Bystrica

      Výrok

   Článek 1 odst. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že se toto ustanovení vztahuje na žalobu na náhradu škody na základě deliktní odpovědnosti, podanou proti členům věřitelského výboru z důvodu jejich jednání při hlasování o restrukturalizačním plánu v rámci insolvenčního řízení, a taková žaloba je proto vyloučena z věcné působnosti tohoto nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 104, 3.4.2017.


title: Věc C-364/16 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 20. prosince 2017 – Trioplast Industrier AB v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Kartelové dohody — Trh s plastovými průmyslovými pytli — Výzva k zaplacení úroku z prodlení z částky uložené pokuty zaslaná Evropskou komisí žalobkyni — Žaloba na neplatnost a na náhradu škody“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/16

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 20. prosince 2017 – Trioplast Industrier AB v. Evropská komise
   (Věc C-364/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Kartelové dohody - Trh s plastovými průmyslovými pytli - Výzva k zaplacení úroku z prodlení z částky uložené pokuty zaslaná Evropskou komisí žalobkyni - Žaloba na neplatnost a na náhradu škody“)
   (2018/C 072/20)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Trioplast Industrier AB (zástupci: T. Pettersson, F. Sjövall, a A. Johansson, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: V. Bottka a P. Rossi, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Trioplast Industrier AB se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 343, 19.9.2016.


title: Věc C-571/17: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 22. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného na Sameta Ardice „Řízení o předběžné otázce — Naléhavé řízení o předběžné otázce — Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech — Evropský zatýkací rozkaz — Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV — Postupy předávání mezi členskými státy — Podmínky výkonu — Důvody, pro které je možné výkon odmítnout — Článek 4a odst. 1 vycházející z rámcového rozhodnutí 2009/299/SVV — Zatýkací rozkaz vystavený za účelem výkon trestu odnětí svobody — Pojem ‚soudní jednání, ve kterém bylo vydáno dané rozhodnutí‘ — Rozsah — Osoba pravomocně odsouzená k trestu odnětí svobody v řízení, kterého se osobně zúčastnila — Trest, jehož výkon byl následně zčásti odložen v závislosti na splnění určitých podmínek — Následné řízení, v němž byl odklad odvolán z důvodu nesplnění těchto podmínek — Řízení o odvolání, které proběhlo bez účasti dotčené osoby“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/27

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 22. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného na Sameta Ardice
   (Věc C-571/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Naléhavé řízení o předběžné otázce - Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Evropský zatýkací rozkaz - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Postupy předávání mezi členskými státy - Podmínky výkonu - Důvody, pro které je možné výkon odmítnout - Článek 4a odst. 1 vycházející z rámcového rozhodnutí 2009/299/SVV - Zatýkací rozkaz vystavený za účelem výkon trestu odnětí svobody - Pojem ‚soudní jednání, ve kterém bylo vydáno dané rozhodnutí‘ - Rozsah - Osoba pravomocně odsouzená k trestu odnětí svobody v řízení, kterého se osobně zúčastnila - Trest, jehož výkon byl následně zčásti odložen v závislosti na splnění určitých podmínek - Následné řízení, v němž byl odklad odvolán z důvodu nesplnění těchto podmínek - Řízení o odvolání, které proběhlo bez účasti dotčené osoby“)
   (2018/C 072/35)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Amsterdam

      Účastník původního řízení

   Samet Ardic

      Výrok

   V případě, že se dotčená osoba osobně zúčastnila trestního řízení, v němž bylo vydáno pravomocné soudní rozhodnutí o vině za spáchání trestného činu a byl jí uložen trest odnětí svobody, jehož výkon byl následně zčásti odložen na základě splnění určitých podmínek, pojem „soudní jednání, ve kterém bylo vydáno dané rozhodnutí“, ve smyslu čl. 4a odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy, ve znění rámcového rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009, musí být vykládán v tom smyslu, že nezahrnuje následné řízení o odvolání tohoto odkladu z důvodu porušení uvedených podmínek ve zkušební době za předpokladu, že rozhodnutí o odvolání odkladu přijaté v tomto řízení nemění povahu ani výši původně uloženého trestu.

      (1)  Úř. věst. C 402, 27.11.2017.


title: Věc C-372/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht München – Německo) – Soha Sahyouni v. Raja Mamisch „Řízení o předběžné otázce — Prostor svobody, bezpečnosti a práva — Nařízení (ES) č. 1259/2010 — Posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky — Uznání soukromého rozvodu, o němž rozhodl náboženský soud třetího státu — Působnost uvedeného nařízení“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/16

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht München – Německo) – Soha Sahyouni v. Raja Mamisch
   (Věc C-372/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Nařízení (ES) č. 1259/2010 - Posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky - Uznání soukromého rozvodu, o němž rozhodl náboženský soud třetího státu - Působnost uvedeného nařízení“)
   (2018/C 072/21)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht München

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Soha Sahyouni

      Žalovaný: Raja Mamisch

      Výrok

   Článek 1 nařízení Rady (EU) č. 1259/2010 ze dne 20. prosince 2010, kterým se zavádí posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky, musí být vykládán v tom smyslu, že takový rozvod, který je výsledkem jednostranného prohlášení, které učinil jeden z manželů před náboženským soudem, jako je rozvod, o nějž se jedná ve věci v původním řízení, nespadá do působnosti tohoto nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 343, 19.9.2016.


title: Věc C-648/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 20. listopadu 2017 – „Balcia Insurance“ SE

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 20. listopadu 2017 – „Balcia Insurance“ SE
   (Věc C-648/17)
   (2018/C 072/36)
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākā tiesa

      Účastnice původního řízení

      Dovolatelka:„Balcia Insurance“ SE

      Žalovaná: AS „Baltijas Apdrošināšanas Nams“

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 72/166/EHS (1) ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění (první směrnice) vykládán v tom smyslu, že se pojem „provoz vozidel“ vztahuje na takovou situaci, jaká nastala ve věci v původním řízení, to znamená na otevření dveří stojícího vozidla?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, musí být čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 vykládán v tom smyslu, že se pojem „provoz vozidel“ vztahuje na takovou situaci, jaká nastala ve věci v původním řízení, to znamená na situaci, kdy škoda na majetku třetí osoby vznikla použitím vozidla přepravovanou osobou?

      (1)  Úř. věst. 1972, L 103, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 10.


title: Věc C-70/16 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. prosince 2017 – Comunidad Autónoma de Galicia, Redes de Telecomunicación Galegas Retegal SA (Retegal) v. Evropská komise, SES Astra SA „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Digitální televizní vysílání — Podpora na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech — Dotace provozovatelům platforem digitálního pozemního televizního vysílání — Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za zčásti neslučitelné s vnitřním trhem — Pojem ‚státní podpora‘ — Zvýhodnění — Služba obecného hospodářského zájmu — Definice — Prostor pro uvážení členských států“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. prosince 2017 – Comunidad Autónoma de Galicia, Redes de Telecomunicación Galegas Retegal SA (Retegal) v. Evropská komise, SES Astra SA
   (Věc C-70/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Digitální televizní vysílání - Podpora na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech - Dotace provozovatelům platforem digitálního pozemního televizního vysílání - Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za zčásti neslučitelné s vnitřním trhem - Pojem ‚státní podpora‘ - Zvýhodnění - Služba obecného hospodářského zájmu - Definice - Prostor pro uvážení členských států“)
   (2018/C 072/07)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Comunidad Autónoma de Galicia, Redes de Telecomunicación Galegas Retegal SA (Retegal) (zástupci: F. J. García Martínez a B. Pérez Conde, abogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: P. Němečková, É. Gippini Fournier a B. Stromsky, zmocněnci), SES Astra SA (zástupci: F. González Díaz, V. Romero Algarra, abogados, a F. Salerno, avocat)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 26. listopadu 2015, Comunidad Autónoma de Galicia a Retegal v. Komise (T-463/13 a T-464/13, nezveřejněný, EU:T:2015:901), se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí Komise 2014/489/EU ze dne 19. června 2013 o státní podpoře SA.28599 [(C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)] poskytnuté Španělským královstvím na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech (kromě oblasti Kastilie-La-Mancha) se zrušuje.

               3)

               Evropská komise ponese náklady řízení vynaložené Comunidad Autónoma de Galicia (Autonomní společenství Galicie, Španělsko) a společností Redes de Telecomunicación Galegas Retegal SA (Retegal) v řízení o tomto kasačním opravném prostředku i jejich náklady vynaložené v řízení v prvním stupni.

               4)

               Společnost SES Astra SA ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 4.4.2016.


title: Věc C-393/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne v. Aldi Süd Dienstleistungs-GmbH & Co. OHG, zastoupené Aldi Süd Dienstleistungs-GmbH, dříve Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd „Řízení o předběžné otázce — Společná organizace trhů se zemědělskými produkty — Ochrana chráněných označení původu (CHOP) — Nařízení (ES) č. 1234/2007 — Článek 118m odst. 2 písm. a) bod ii) a písm. b) a c) — Nařízení (EU) č. 1308/2013 — Článek 103 odst. 2 písm. a) bod ii) a písm. b) a c) — Oblast působnosti — Zneužití pověsti CHOP — Zneužití, napodobení nebo použití názvů, které evokují CHOP — Nepravdivý nebo zavádějící údaj — CHOP ‚Champagne‘ použité v názvu potraviny — Název ‚Champagner Sorbet‘ — Potravina obsahující jako složku šampaňské víno — Složka dodávající potravině základní charakteristiku“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/17

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne v. Aldi Süd Dienstleistungs-GmbH & Co. OHG, zastoupené Aldi Süd Dienstleistungs-GmbH, dříve Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd
   (Věc C-393/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společná organizace trhů se zemědělskými produkty - Ochrana chráněných označení původu (CHOP) - Nařízení (ES) č. 1234/2007 - Článek 118m odst. 2 písm. a) bod ii) a písm. b) a c) - Nařízení (EU) č. 1308/2013 - Článek 103 odst. 2 písm. a) bod ii) a písm. b) a c) - Oblast působnosti - Zneužití pověsti CHOP - Zneužití, napodobení nebo použití názvů, které evokují CHOP - Nepravdivý nebo zavádějící údaj - CHOP ‚Champagne‘ použité v názvu potraviny - Název ‚Champagner Sorbet‘ - Potravina obsahující jako složku šampaňské víno - Složka dodávající potravině základní charakteristiku“)
   (2018/C 072/22)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Účastník řízení podávající opravný prostředek „Revision“ (navrhovatel): Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne

      Žalovaná: Aldi Süd Dienstleistungs-GmbH & Co. OHG, zastoupená Aldi Süd Dienstleistungs-GmbH, dříve Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd

      za přítomnosti: Galana NV

      Výrok

               1)

               Článek 118m odst. 2 písm. a) bod ii) nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů), ve znění nařízení Rady (ES) č. 491/2009 ze dne 25. května 2009, a čl. 103 odst. 2 písm. a) bod ii) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007, musí být vykládány v tom smyslu, že se vztahují na případ, kdy je takové chráněné označení původu, jako je „Champagne“, použito jako součást názvu, pod kterým je prodávána taková potravina, jako je „Champagner Sorbet“, jež nevyhovuje specifikacím výrobku s tímto chráněným označením původu, ale obsahuje složku, která těmto specifikacím výrobku vyhovuje.

               2)

               Článek 118m odst. 2 písm. a) bod ii) nařízení č. 1234/2007, ve znění nařízení č. 491/2009, a čl. 103 odst. 2 písm. a) bod ii) nařízení č. 1308/2013 musí být vykládány v tom smyslu, že použití chráněného označení původu jako součásti názvu, pod kterým je prodávána taková potravina, jako je „Champagner Sorbet“, jež nevyhovuje specifikacím výrobku s tímto chráněným označením původu, ale obsahuje složku, která těmto specifikacím výrobku vyhovuje, představuje zneužití pověsti chráněného označení původu ve smyslu těchto ustanovení, pokud základní charakteristikou této potraviny není chuť vytvářená především přítomností této složky v jejím složení.

               3)

               Článek 118m odst. 2 písm. b) nařízení č. 1234/2007, ve znění nařízení č. 491/2009, a čl. 103 odst. 2 písm. b) nařízení č. 1308/2013 musí být vykládány v tom smyslu, že použití chráněného označení původu jako součásti názvu, pod kterým je prodávána taková potravina, jako je „Champagner Sorbet“, jež nevyhovuje specifikacím výrobku s tímto chráněným označením původu, ale obsahuje složku, která těmto specifikacím výrobku vyhovuje, nepředstavuje zneužití, napodobení ani použití názvů, které toto chráněné označení původu evokují, ve smyslu těchto ustanovení.

               4)

               Článek 118m odst. 2 písm. c) nařízení č. 1234/2007, ve znění nařízení č. 491/2009, a čl. 103 odst. 2 písm. c) nařízení č. 1308/2013 musí být vykládány v tom smyslu, že jsou použitelné jak na nepravdivé nebo zavádějící údaje, které jsou způsobilé vyvolat nepravdivý dojem, pokud jde o zeměpisný původ dotčeného výrobku, tak i na nepravdivé nebo zavádějící údaje o povaze nebo základních vlastnostech tohoto výrobku.

      (1)  Úř. věst. C 402, 31.10.2016.


title: Věc T-6/18: Žaloba podaná dne 2. ledna 2018 – Hamburg Beer Company v. EUIPO (Hamburg Beer Company)

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/46

         Žaloba podaná dne 2. ledna 2018 – Hamburg Beer Company v. EUIPO (Hamburg Beer Company)
   (Věc T-6/18)
   (2018/C 072/58)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hamburg Beer Company GmbH (Hamburk, Německo) (zástupci: O. Spieker, A. Schönfleisch a M. Alber, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Hamburg Beer Company“ – Přihláška č. 15 272 784

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. září 2017, ve věci R 437/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009.


title: Spojené věci C-397/16 a C-435/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Corte d'appello di Milano, Bundesgerichtshof – Itálie, Německo) – Acacia Srl v. Pneusgarda Srl, v úpadku, Audi AG (C-397/16), Acacia Srl, Rolando D’Amato v. Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (C-435/16) „Řízení o předběžné otázce — Nařízení (ES) č. 6/2002 — (Průmyslové) vzory Společenství — Článek 110 odst. 1 — Neexistence ochrany — Tzv. ustanovení ‚o opravách‘ — Pojem ‚součást složeného výrobku‘ — Oprava složeného výrobku s cílem obnovit jeho původní vzhled — Opatření, která musí přijmout uživatel k tomu, aby se mohl dovolávat tzv. ustanovení ‚o opravách‘ — Replika ráfku automobilového kola totožná s (průmyslovým) vzorem původního ráfku“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/18

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Corte d'appello di Milano, Bundesgerichtshof – Itálie, Německo) – Acacia Srl v. Pneusgarda Srl, v úpadku, Audi AG (C-397/16), Acacia Srl, Rolando D’Amato v. Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (C-435/16)
   (Spojené věci C-397/16 a C-435/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (ES) č. 6/2002 - (Průmyslové) vzory Společenství - Článek 110 odst. 1 - Neexistence ochrany - Tzv. ustanovení ‚o opravách‘ - Pojem ‚součást složeného výrobku‘ - Oprava složeného výrobku s cílem obnovit jeho původní vzhled - Opatření, která musí přijmout uživatel k tomu, aby se mohl dovolávat tzv. ustanovení ‚o opravách‘ - Replika ráfku automobilového kola totožná s (průmyslovým) vzorem původního ráfku“)
   (2018/C 072/23)
   Jednací jazyky: němčina a italština

      Předkládající soudy

   Corte d'appello di Milano, Bundesgerichtshof

      Účastnici původního řízení

      Žalobci: Acacia Srl (C-397/16), Acacia Srl, Rolando D’Amato (C-435/16)

      Žalované: Pneusgarda Srl, v úpadku, Audi AG (C-397/16), Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (C-435/16)

      Výrok

               1)

               Článek 110 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství musí být vykládán v tom smyslu, že tzv. ustanovení „o opravách“, které tento článek obsahuje, neváže vyloučení ochrany (průmyslového) vzoru Společenství v případě (průmyslového) vzoru, který tvoří součást složeného výrobku používanou pro účely opravy tohoto složeného výrobku s cílem obnovit jeho původní vzhled, na podmínku, že vzhled chráněného (průmyslového) vzoru je závislý na složeném výrobku.

               2)

               Článek 110 odst. 1 nařízení č. 6/2002 musí být vykládán v tom smyslu, že tzv. ustanovení „o opravách“, které tento článek obsahuje, váže vyloučení ochrany (průmyslového) vzoru Společenství v případě (průmyslového) vzoru, který tvoří součást složeného výrobku používanou pro účely opravy tohoto složeného výrobku s cílem obnovit jeho původní vzhled, na podmínku, že náhradní součást je vzhledově totožná se součástí původně začleněnou do složeného výrobku při jeho uvedení na trh.

               3)

               Článek 110 odst. 1 nařízení č. 6/2002 musí být vykládán v tom smyslu, že aby se mohli dovolávat tzv. ustanovení „o opravách“, které tento článek obsahuje, podléhají výrobce nebo prodejce součásti složeného výrobku povinnosti řádné péče, pokud jde o dodržení podmínek stanovených uvedeným ustanovením ze strany následných uživatelů.

      (1)  Úř. věst. C 371, 10.10.2016.


title: Věc C-81/16 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. prosince 2017 – Španělské království v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Digitální televizní vysílání — Podpora na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech — Dotace provozovatelům platforem digitálního pozemního televizního vysílání — Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za zčásti neslučitelné s vnitřním trhem — Pojem ‚státní podpora‘ — Zvýhodnění — Služba obecného hospodářského zájmu — Definice — Prostor pro uvážení členských států“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/7

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. prosince 2017 – Španělské království v. Evropská komise
   (Věc C-81/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Digitální televizní vysílání - Podpora na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech - Dotace provozovatelům platforem digitálního pozemního televizního vysílání - Rozhodnutí, kterým se podpory prohlašují za zčásti neslučitelné s vnitřním trhem - Pojem ‚státní podpora‘ - Zvýhodnění - Služba obecného hospodářského zájmu - Definice - Prostor pro uvážení členských států“)
   (2018/C 072/08)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Španělské království (zástupci: A. Sampol Pucurull, M. J. García-Valdecasas Dorrego a A. Rubio González, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: P. Němečková, É. Gippini Fournier a B. Stromsky, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Španělské království ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 4.4.2016.


title: Věc C-419/16: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Bolzano – Itálie) – Sabine Simma Federspiel v. Provincia autonoma di Bolzano, Equitalia Nord SpA „Řízení o předběžné otázce — Svoboda usazování a volný pohyb pracovníků — Články 45 a 49 SFEU — Vzájemné uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci v lékařství — Směrnice 75/363/EHS a 93/16/EHS — Odměna odborných lékařů v průběhu jejich odborné přípravy“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/19

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Bolzano – Itálie) – Sabine Simma Federspiel v. Provincia autonoma di Bolzano, Equitalia Nord SpA
   (Věc C-419/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Svoboda usazování a volný pohyb pracovníků - Články 45 a 49 SFEU - Vzájemné uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci v lékařství - Směrnice 75/363/EHS a 93/16/EHS - Odměna odborných lékařů v průběhu jejich odborné přípravy“)
   (2018/C 072/24)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Bolzano

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Sabine Simma Federspiel

      Žalovaná: Provincia autonoma di Bolzano, Equitalia Nord SpA

      Výrok

               1)

               Článek 2 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 75/363/EHS ze dne 16. června 1975 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se činnosti lékařů, ve znění směrnice Rady 82/76/EHS ze dne 26. ledna 1982, jakož i čl. 24 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 93/16/EHS ze dne 5. dubna 1993 o usnadnění volného pohybu lékařů a vzájemného uznávání jejich diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci, musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové právní úpravě členského státu, jako je úprava dotčená ve věci v původním řízení, podle níž je přiznání vnitrostátního stipendia určeného k financování odborné přípravy poskytované v jiném členském státě, která vede k získání titulu odborného lékaře, vázáno na podmínku, aby lékař, který je jeho příjemcem, vykonával v období deseti let po ukončení odborné přípravy profesní činnost v tomto prvním členském státě po dobu pěti let, nebo pokud k tomu nedojde, aby vrátil až 70 % částky získaného stipendia, zvýšené o úroky.

               2)

               Články 45 a 49 SFEU musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové právní úpravě členského státu, jako je úprava dotčená ve věci v původním řízení, podle níž je přiznání vnitrostátního stipendia určeného k financování odborné přípravy poskytované v jiném členském státě, která vede k získání titulu odborného lékaře, vázáno na podmínku, aby lékař, který je jeho příjemcem, vykonával v období deseti let po ukončení odborného vzdělání profesní činnost v tomto prvním členském státě po dobu pěti let, nebo pokud k tomu nedojde, aby vrátil až 70 % částky získaného stipendia, zvýšené o úroky, jestliže opatření upravená touto právní úpravou účinně přispívají ke sledování cílů ochrany veřejného zdraví a finanční rovnováhy systému sociálního zabezpečení a nepřekračují meze toho, co je v tomto ohledu nezbytné, což musí posoudit předkládající soud.

      (1)  Úř. věst. C 392, 24.10.2016.


title: Věc T-7/18: Žaloba podaná dne 8. ledna 2018 – inforsacom Informationssysteme v. EUIPO (Business and technology working as one)

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/46

         Žaloba podaná dne 8. ledna 2018 – inforsacom Informationssysteme v. EUIPO (Business and technology working as one)
   (Věc T-7/18)
   (2018/C 072/59)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: inforsacom Informationssysteme GmbH (Neu-Isenburg, Německo) (zástupci: O. Spieker, A. Schönfleisch a M. Alber, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Business and technology working as one“ – Přihláška č. 15 272 586

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. října 2017, ve věci R 808/2017-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení č. 2017/1001;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení č. 2017/1001 ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení č. 2017/1001.


title: Věc C-102/16: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Belgie) – Vaditrans BVBA v. Belgische Staat „Řízení o předběžné otázce — Silniční doprava — Doby odpočinku řidiče — Nařízení (ES) č. 561/2006 — Článek 8 odst. 6 a 8 — Možnost trávit denní dobu odpočinku a zkrácenou týdenní dobu odpočinku mimo místo obvyklého odstavení vozidla a ve vozidle — Vyloučení běžných týdenních dob odpočinku“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/8

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Belgie) – Vaditrans BVBA v. Belgische Staat
   (Věc C-102/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Silniční doprava - Doby odpočinku řidiče - Nařízení (ES) č. 561/2006 - Článek 8 odst. 6 a 8 - Možnost trávit denní dobu odpočinku a zkrácenou týdenní dobu odpočinku mimo místo obvyklého odstavení vozidla a ve vozidle - Vyloučení běžných týdenních dob odpočinku“)
   (2018/C 072/09)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Vaditrans BVBA

      Žalovaný: Belgische Staat

      Výrok

               1)

               Článek 8 odst. 6 a 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 ze dne 15. března 2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy, o změně nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 musí být vykládán v tom smyslu, že řidič nemůže trávit běžné týdenní doby odpočinku ve smyslu uvedeného čl. 8 odst. 6 ve vozidle.

               2)

               Přezkum druhé otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost nařízení č. 561/2006 s ohledem na zásadu zákonnosti v trestní oblasti, zakotvenou v čl. 49 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 165, 10.5.2016.


title: Věc T-9/18: Žaloba podaná dne 8. ledna 2018 – Addiko Bank v. EUIPO (STRAIGHTFORWARD BANKING)

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/47

         Žaloba podaná dne 8. ledna 2018 – Addiko Bank v. EUIPO (STRAIGHTFORWARD BANKING)
   (Věc T-9/18)
   (2018/C 072/60)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Addiko Bank AG (Vídeň, Rakousko) (zástupce: A. Seling, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „STRAIGHTFORWARD BANKING“ – Přihláška č. 16 133 449

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. října 2017 ve věci R 1090/2017-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 2017/1001;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/1001.


title: Věc C-158/16: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 1 de Oviedo – Španělsko) – Margarita Isabel Vega González v. Consejería de Hacienda y Sector Público del gobierno del Principado de Asturias „Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Směrnice 1999/70/ES — Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS — Ustanovení 4 — Zásada zákazu diskriminace — Pojem ‚pracovní podmínky‘ — Uvolnění pro výkon zvláštní funkce — Vnitrostátní právní úprava, která přiznává uvolnění pro výkon zvláštní funkce v případě zvolení do veřejných funkcí pouze úředníkům, avšak nikoli dočasným zaměstnancům“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/8

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo – Španělsko) – Margarita Isabel Vega González v. Consejería de Hacienda y Sector Público del gobierno del Principado de Asturias
   (Věc C-158/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 1999/70/ES - Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS - Ustanovení 4 - Zásada zákazu diskriminace - Pojem ‚pracovní podmínky‘ - Uvolnění pro výkon zvláštní funkce - Vnitrostátní právní úprava, která přiznává uvolnění pro výkon zvláštní funkce v případě zvolení do veřejných funkcí pouze úředníkům, avšak nikoli dočasným zaměstnancům“)
   (2018/C 072/10)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Margarita Isabel Vega González

      Žalovaný: Consejería de Hacienda y Sector Público del gobierno del Principado de Asturias

      Výrok

               1)

               Ustanovení 4 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, uzavřené dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládáno v tom smyslu, že pojem „pracovní podmínky“ uvedený v tomto ustanovení zahrnuje právo zaměstnance, který byl zvolen do parlamentní funkce, na uvolnění pro výkon zvláštní funkce, které je stanoveno ve vnitrostátní právní úpravě, podle níž je pracovní vztah přerušen tak, že zachování pracovního místa tohoto zaměstnance a jeho nárok na kariérní postup jsou zaručeny do skončení jeho poslaneckého mandátu.

               2)

               Ustanovení 4 rámcové dohody musí být vykládáno v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která absolutně vylučuje možnost, aby zaměstnanec na dobu určitou byl za účelem výkonu politického mandátu uvolněn pro výkon zvláštní funkce a v rámci toho byl jeho pracovní vztah přerušen do doby, než tento zaměstnance po skončení tohoto mandátu opět nastoupí na své pracovní místo, zatímco zaměstnanci na dobu neurčitou mají na toto nárok.

      (1)  Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


title: Věc T-12/18: Žaloba podaná dne 11. ledna 2018 – Zweirad-Center Stadler v. EUIPO – Triumph Designs (Triumph)

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/47

         Žaloba podaná dne 11. ledna 2018 – Zweirad-Center Stadler v. EUIPO – Triumph Designs (Triumph)
   (Věc T-12/18)
   (2018/C 072/61)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Zweirad-Center Stadler GmbH (Řezno, Německo)(zástupci: P. Ruess a A. Doepner-Thiele, lawyers)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Triumph Designs Ltd (Swadlincote, Spojené království)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Triumph“ Přihláška č. 6 717 672

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. listopadu 2017, ve věci R 665/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil v rozsahu, v němž zamítl přihlášku ochranné známky pro výrobky zařazené do tříd 9, 12 a 25;

               —

               zamítl námitky v plném rozsahu a povolil zapsání ochranné známky pro uvedené výrobky, nebo alternativně, aby vrátil věc EUIPO, aby mohl přijmout následná opatření;

               —

               uložil EUIPO a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-178/16: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato – Itálie) – Impresa di Costruzioni Ing. E. Mantovani SpA, Guerrato SpA v. Provincia autonoma di Bolzano, Agenzia per i procedimenti e la vigilanza in materia di contratti pubblici di lavori servizi e forniture (ACP), Autorità nazionale anticorruzione (ANAC) „Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky na stavební práce — Směrnice 2004/18/ES — Článek 45 odst. 2 a 3 — Podmínky pro vyloučení z účasti na veřejné zakázce — Prohlášení o neexistenci pravomocných odsuzujících rozsudků vůči bývalým členům správní rady společnosti ucházející se o zakázku — Trestné jednání bývalého člena správní rady — Odsouzení pro trestný čin — Úplné a účinné distancování se podniku, který se uchází o zakázku, od tohoto člena správní rady — Důkaz — Posouzení požadavků spojených s touto povinností veřejným zadavatelem“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/9

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato – Itálie) – Impresa di Costruzioni Ing. E. Mantovani SpA, Guerrato SpA v. Provincia autonoma di Bolzano, Agenzia per i procedimenti e la vigilanza in materia di contratti pubblici di lavori servizi e forniture (ACP), Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)
   (Věc C-178/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky na stavební práce - Směrnice 2004/18/ES - Článek 45 odst. 2 a 3 - Podmínky pro vyloučení z účasti na veřejné zakázce - Prohlášení o neexistenci pravomocných odsuzujících rozsudků vůči bývalým členům správní rady společnosti ucházející se o zakázku - Trestné jednání bývalého člena správní rady - Odsouzení pro trestný čin - Úplné a účinné distancování se podniku, který se uchází o zakázku, od tohoto člena správní rady - Důkaz - Posouzení požadavků spojených s touto povinností veřejným zadavatelem“)
   (2018/C 072/11)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelky: Impresa di Costruzioni Ing. E. Mantovani SpA, Guerrato SpA

      Odpůrci: Provincia autonoma di Bolzano, Agenzia per i procedimenti e la vigilanza in materia di contratti pubblici di lavori servizi e forniture (ACP), Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

      za přítomnosti: Società Italiana per Condotte d’Acqua SpA, Inso Sistemi per le Infrastrutture Sociali SpA

      Výrok

   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, konkrétně její čl. 45 odst. 2 první pododstavec písm. c), d) a g), a zásady rovného zacházení a proporcionality musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která veřejnému zadavateli umožňuje:

               —

               zohlednit za podmínek, které sám stanovil, odsouzení člena správní rady podniku ucházejícího se o zakázku, i když toto odsouzení ještě nenabylo právní moci, pro trestný čin zpochybňující profesní etiku tohoto podniku, jestliže tento člen správní rady přestal své funkce vykonávat v roce předcházejícím zveřejnění oznámení o veřejné zakázce, a

               —

               vyloučit uvedený podnik z účasti na předmětném zadávacím řízení proto, že vzhledem k neoznámení tohoto dosud nepravomocného odsouzení se úplně a účinně nedistancoval od jednání tohoto člena správní rady.

      (1)  Úř. věst. C 232, 27.6.2016


title: Věc C-226/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Eni SpA, Eni Gas & Power France SA, Union professionnelle des industries privées du gaz (Uprigaz) v. Premier ministre, Ministre de l’Environnement, de l’Énergie et de la Mer „Řízení o předběžné otázce — Energetika — Plynárenské odvětví — Bezpečnost dodávek plynu — Nařízení (EU) č. 994/2010 — Povinnost plynárenských podniků přijmout opatření pro zajištění dodávek plynu chráněným zákazníkům — Článek 2 druhý pododstavec bod 1 — Pojem ‚chránění zákazníci‘ — Článek 8 odst. 2 — Další povinnost — Článek 8 odst. 5 — Možnost plynárenských podniků splnit svou povinnost na regionální úrovni nebo na úrovni Unie — Vnitrostátní právní úprava ukládající dodavatelům plynu další povinnost skladovat plyn na území členského státu, jejíž působnost zahrnuje zákazníky, kteří nejsou uvedeni mezi ‚chráněnými zákazníky‘ ve smyslu nařízení č. 994/2010 — Povinnost skladovat, která má být splněna v rozsahu 80 % na území dotyčného členského státu“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/10

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Eni SpA, Eni Gas & Power France SA, Union professionnelle des industries privées du gaz (Uprigaz) v. Premier ministre, Ministre de l’Environnement, de l’Énergie et de la Mer
   (Věc C-226/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Energetika - Plynárenské odvětví - Bezpečnost dodávek plynu - Nařízení (EU) č. 994/2010 - Povinnost plynárenských podniků přijmout opatření pro zajištění dodávek plynu chráněným zákazníkům - Článek 2 druhý pododstavec bod 1 - Pojem ‚chránění zákazníci‘ - Článek 8 odst. 2 - Další povinnost - Článek 8 odst. 5 - Možnost plynárenských podniků splnit svou povinnost na regionální úrovni nebo na úrovni Unie - Vnitrostátní právní úprava ukládající dodavatelům plynu další povinnost skladovat plyn na území členského státu, jejíž působnost zahrnuje zákazníky, kteří nejsou uvedeni mezi ‚chráněnými zákazníky‘ ve smyslu nařízení č. 994/2010 - Povinnost skladovat, která má být splněna v rozsahu 80 % na území dotyčného členského státu“)
   (2018/C 072/12)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Eni SpA, Eni Gas & Power France SA, Union professionnelle des industries privées du gaz (Uprigaz)

      Žalovaní: Premier ministre, Ministre de l’Environnement, de l’Énergie et de la Mer

      za přítomnosti: Storengy, Total Infrastructures Gaz France (TIGF)

      Výrok

               1)

               Článek 8 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 994/2010 ze dne 20. října 2010 o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu a o zrušení směrnice Rady 2004/67/ES musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava v původním řízení, která ukládá dodavatelům zemního plynu povinnost skladovat plyn, jejíž působnost zahrnuje zákazníky, kteří nejsou uvedeni mezi chráněnými zákazníky vyjmenovanými v čl. 2 druhém pododstavci bodě 1 tohoto nařízení, pokud jsou podmínky stanovené v prvním z těchto ustanovení dodrženy, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

               2)

               Článek 8 odst. 5 nařízení č. 994/2010 musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která ukládá dodavatelům zemního plynu dodržovat povinnosti držet zásoby plynu za účelem zajištění bezpečnosti dodávek plynu v případě krize nutně a výhradně prostřednictvím infrastruktur umístěných v tuzemsku. V projednávané věci však přísluší vnitrostátnímu soudu ověřit, zda možnost příslušného orgánu vyplývající z vnitrostátní právní úpravy zohlednit ostatní „nástroje modulace“, kterými disponují dotyční dodavatelé, zajišťuje těmto dodavatelům skutečnou možnost splnit své povinnosti na regionální úrovni nebo na úrovni Unie.

      (1)  Úř. věst. C 251, 11.7.2016.


title: Věc C-559/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2017 společností Cafés Pont SL proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 20. července 2017 ve věci T-309/16, Cafés Pont v. EUIPO – Giordano Vini

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2017 společností Cafés Pont SL proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 20. července 2017 ve věci T-309/16, Cafés Pont v. EUIPO – Giordano Vini
   (Věc C-559/17 P)
   (2018/C 083/15)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Cafés Pont SL (zástupce: E. Manresa Medina, abogado)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Giordano Vini SpA
   Usnesením ze dne 11. ledna 2018 Soudní dvůr (desátý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc C-240/17: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – E „Řízení o předběžné otázce — Státní příslušník třetí země neoprávněně pobývající na území členského státu — Ohrožení veřejného pořádku a veřejné bezpečnosti — Směrnice 2008/115/ES — Článek 6 odst. 2 — Rozhodnutí o navrácení — Zákaz vstupu na území členských států — Záznam za účelem odepření vstupu do schengenského prostoru — Státní příslušník, jenž je držitelem platného povolení k pobytu vydaného jiným členským státem — Úmluva k provedení Schengenské dohody — Článek 25 odst. 2 — Konzultační postup mezi členským státem pořizujícím záznam a členským státem, který vydal povolení k pobytu — Lhůta — Nezaujetí stanoviska konzultovaným smluvním státem — Důsledky pro výkon rozhodnutí o navrácení a zákazu vstupu“

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/7

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – E
   (Věc C-240/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Státní příslušník třetí země neoprávněně pobývající na území členského státu - Ohrožení veřejného pořádku a veřejné bezpečnosti - Směrnice 2008/115/ES - Článek 6 odst. 2 - Rozhodnutí o navrácení - Zákaz vstupu na území členských států - Záznam za účelem odepření vstupu do schengenského prostoru - Státní příslušník, jenž je držitelem platného povolení k pobytu vydaného jiným členským státem - Úmluva k provedení Schengenské dohody - Článek 25 odst. 2 - Konzultační postup mezi členským státem pořizujícím záznam a členským státem, který vydal povolení k pobytu - Lhůta - Nezaujetí stanoviska konzultovaným smluvním státem - Důsledky pro výkon rozhodnutí o navrácení a zákazu vstupu“)
   (2018/C 083/09)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastník původního řízení

   E

      Výrok

               1)

               Článek 25 odst. 2 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, jež byla podepsána v Schengenu dne 19. června 1990 a vstoupila v platnost dne 26. března 1995, musí být vykládán v tom smyslu, že i když smluvní stát, který má v úmyslu přijmout rozhodnutí o navrácení spojené se zákazem vstupu a pobytu v schengenském prostoru vůči státnímu příslušníkovi třetí země, jenž je držitelem platného povolení k pobytu vydaného jiným smluvním státem, může zahájit konzultační postup stanovený v tomto ustanovení ještě před přijetím uvedeného rozhodnutí, musí tento postup v každém případě zahájit, jakmile je takové rozhodnutí přijato.

               2)

               Článek 25 odst. 2 Úmluvy k provedení Schengenské dohody musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby rozhodnutí o navrácení spojené se zákazem vstupu přijaté smluvním státem vůči státnímu příslušníkovi třetí země, který je držitelem platného povolení k pobytu vydaného jiným smluvním státem, bylo vykonáno i tehdy, probíhá-li konzultační postup podle tohoto ustanovení za předpokladu, že je uvedený státní příslušník smluvním státem, který záznam učinil, považován za osobu představující hrozbu pro veřejný pořádek nebo veřejnou bezpečnost, aniž by tím bylo dotčeno jeho právo dovolávat se práv, která z tohoto povolení k pobytu plynou, při následném odchodu na území druhého smluvního státu. Po uběhnutí přiměřené lhůty následující po zahájení konzultačního postupu a při absenci odpovědi ze strany konzultovaného smluvního státu je však na smluvním státu, jenž záznam učinil, aby tento záznam za účelem odepření vstupu odstranil a případně zapsal tohoto státního příslušníka na svůj vnitrostátní seznam osob, kterým má být odepřen vstup.

               3)

               Článek 25 odst. 2 Úmluvy k provedení Schengenské dohody musí být vykládán v tom smyslu, že se státní příslušník třetí země, který je držitelem platného povolení k pobytu vydaného některým smluvním státem a vůči kterému bylo v jiném smluvním státě přijato rozhodnutí o navrácení spojené se zákazem vstupu, může před vnitrostátním soudem dovolávat právních účinků vyplývajících z konzultačního postupu, který musí zahájit členský stát, který záznam učinil, jakož i požadavků z něho vyplývajících.

      (1)  Úř. věst. C 213, 3.7.2017.


title: Věc C-534/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hannover – Německo) – Ursula Kaufmann, Viktor Schay v. TUIfly GmbH

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/19

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hannover – Německo) – Ursula Kaufmann, Viktor Schay v. TUIfly GmbH
   (Věc C-534/17) (1)

   (2018/C 083/29)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 424, 11.12.2017.


title: Věc C-729/17: Žaloba podaná dne 22. prosince 2017 – Evropská komise v. Řecká republika

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/14

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2017 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-729/17)
   (2018/C 083/22)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Tserepa-Lacombe, H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Evropská komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Řecko tím, že omezilo právní formu vzdělávacích zařízení pro mediátory na neziskové společnosti, které musí být zřízeny alespoň jednou advokátní komorou a alespoň jednou obchodní komorou v Řecku, v souladu se zákonem č. 3898/2010 a nařízením prezidenta č. 123/2011, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 49 SFEU a čl. 15 odst. 2 písm. b) a c) a čl. 15 odst. 3 směrnice 2006/123/ES (1);

               —

               určil, že Řecko tím, že podmiňuje postup pro uznávání akademických kvalifikací uložením dodatečných požadavků týkajících se obsahu osvědčení a uložením kompenzačních opatření bez předchozího posouzení skutečných rozdílů a tím, že zachovává v platnosti ustanovení, která vedou k diskriminaci, neboť vyžadují od žadatelů o akreditaci jako profesionální mediátoři, kteří mají akreditaci, kterou získali v zahraničí nebo od akreditovaných zahraničních vzdělávacích zařízení po ukončení odborného vzdělání absolvovaného v Řecku, aby měli zkušenost spočívající v účasti alespoň na třech mediačních řízeních, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 49 SFEU a článků 13, 14 a čl. 50 odst. 1 a přílohy VII směrnice 2005/36/ES (2);

               —

               uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1.

                  Porušení práva na svobodu usazování zaručeného článkem 49 SFEU a čl. 15 odst. 2 písm. b) a c) směrnice 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu.

               Článek 5 odst. 1 zákona 3898/2010 a související nařízení prezidenta č. 123/2011 stanoví, že společnosti, které poskytují odborné vzdělání v oboru mediace, musí mít výlučně právní formu neziskové společnosti, které jsou zřízeny alespoň jednou advokátní komorou a alespoň jednou obchodní komorou v Řecku, a provozování jejich činnosti podléhá povolení, které vydává orgán uvedený v článku 7 tohoto zákona.
               Tato omezení se týkají jak poskytovatelů služeb, kteří se hodlají usadit poprvé v Řecku, tak poskytovatelů služeb, kteří se tam hodlají usadit formou zřízení dceřiné společnosti.
               Žádná fyzická nebo právnická osoba, jiná než advokátní komory a obchodní komory, nesmí založit vzdělávací zařízení pro vzdělávání mediátorů, kteří na základě tohoto odborného vzdělání mohou absolvovat zkoušku za účelem získání akreditace jako profesionální mediátor v Řecku, pokud tato osoba nemá podporu advokátní komory a obchodní komory Řecka.
               Mimoto jakýkoli poskytovatel služeb, jehož současná právní forma není nezisková, je v zásadě vyloučen z možnosti poskytovat za úhradu školného uchazečům o vzdělání v oboru mediace odborné vzdělání, na jehož základě by tito uchazeči mohli absolvovat zkoušku za účelem získání akreditace jako profesionální mediátor v Řecku.
               Konečně, každému vzdělávacímu zařízení pocházejícímu z jiného členského státu, které má zájem poskytovat dotčenou službu za zaplacení školného studenty, kteří se zapíší do vzdělávacích kurzů pro mediátory, je ve skutečnosti bráněno ve vstupu na řecký trh a ve zřízení vedlejšího zařízení ve formě dceřiné společnosti, pokud jeho současná právní forma není nezisková a jeho volba dceřiné společnosti se neomezuje na neziskové zařízení.
               Komise má za to, že výše uvedené právní předpisy představují omezení práva na svobodu usazování, jak je zakotveno v článku 49 SFEU a v čl. 15 odst. 2 písm. b) a c) směrnice 2006/123/CE o službách na vnitřním trhu.
               Takové omezení nespadá pod výjimku stanovenou v čl. 51 odst. 1 SFEU, jelikož poskytování služeb vzdělávání mediátorů nepředstavuje činnost spjatou se státem, s výkonem veřejné moci, a zejména s „výkonem spravedlnosti“. Mimoto takové omezení není odůvodněno zájmem na ochraně kvality služeb, neboť nemá přímou souvislost s omezením právní formy vzdělávacích zařízení a vlastnictvím základního kapitálu.

               2.

                  Porušení směrnice 2005/36/ES a článku 49 SFEU o svobodě usazování.

               Komise má za to, že požadavek v odstavci 2 hlavě A jediného článku ministerského nařízení č. 109088/12.12.2011, podle kterého musí osvědčení o absolvovaném odborném vzdělání v oboru mediace potvrzovat metody výuky, počet účastníků, počet a kvalifikaci školitelů, postup zkoušek a hodnocení uchazečů a prostředky k zajištění objektivity tohoto postupu, přesahuje to, co může být požadováno, aby bylo možné posoudit úroveň odborných znalostí a kvalifikací, které by měl držitel osvědčení mít, a neumožňuje správně posoudit otázku, zda se odborné vzdělání dotyčné osoby týká předmětů, které se podstatně liší od těch, které jsou pro danou kvalifikaci vyžadovány v Řecku. Z těchto důvodů jsou podle Komise výše uvedená ustanovení v rozporu s články 13, 14, 50 a s přílohou VII směrnice 2005/36/ES.
               Mimoto odstavec 5 hlava A výše uvedeného ministerského nařízení požaduje od zahraničních mediátorů s plnou odbornou kvalifikací, aby prokázali, že mají navíc zkušenost s tím, že se účastnili nejméně tří mediačních řízení předtím, než jsou jejich kvalifikace v Řecku uznány, ačkoli tento požadavek není uložen mediátorům, kteří získali své odborné vzdělání v Řecku. V důsledku toho je podle názoru Komise výše uvedené ustanovení v rozporu s článkem 13 směrnice 2005/36/CE, který stanoví, že příslušný orgán hostitelského členského státu povolí přístup k povolání za stejných podmínek, jaké se vztahují na jeho vlastní státní příslušníky, žadatelům, kteří jsou držiteli osvědčení z jiného členského státu, a je v rozporu se zásadou zákazu diskriminace zakotvenou v článku 49 SFEU.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (Úř. věst. 2006, L 376, s. 36).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 6. července 2005 o uznávání odborných kvalifikací (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. 2005, L 255, s. 22).


title: Věc T-639/16 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. ledna 2018 – FV v. Rada „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Hodnocení — Hodnotící zpráva služebního postupu — Hodnocení za rok 2013 — Zamítnutí žaloby v prvním stupni — Složení soudního kolegia, které vydalo rozsudek v prvním stupni — Postup jmenování soudce Soudu pro veřejnou službu — Soud zřízený zákonem — Zásada zákonného soudce“

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. ledna 2018 – FV v. Rada
   (Věc T-639/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Hodnocení - Hodnotící zpráva služebního postupu - Hodnocení za rok 2013 - Zamítnutí žaloby v prvním stupni - Složení soudního kolegia, které vydalo rozsudek v prvním stupni - Postup jmenování soudce Soudu pro veřejnou službu - Soud zřízený zákonem - Zásada zákonného soudce“)
   (2018/C 083/30)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: FV (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: J.-B. Laignelot a M. Bauer, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 28. června 2016, FV v. Rada (F-40/15, EU:F:2016:137), a znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 28. června 2016, FV v. Rada (F-40/15), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací jinému senátu Tribunálu, než který rozhodl o tomto kasačním opravném prostředku.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 419, 14.11.2016.


title: Věc C-668/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2017 Viridis Pharmaceutical Ltd proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 15. září 2017 ve věci T-276/16, Viridis Pharmaceutical Ltd. v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2017 Viridis Pharmaceutical Ltd proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 15. září 2017 ve věci T-276/16, Viridis Pharmaceutical Ltd. v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Věc C-668/17 P)
   (2018/C 083/16)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Viridis Pharmaceutical Ltd (zástupci: C. Spintig, Rechtsanwalt, S. Pietzcker, Rechtsanwalt, M. Prasse, Rechtsanwältin)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Hecht-Pharma GmbH

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               Zrušil napadený rozsudek druhého senátu Tribunálu.

               2.

               Vrátil zpět věc Tribunálu k rozhodnutí.

               3.

               Určil, že EUIPO nahradí náklady řízení vzniklé navrhovatelce.
               Podpůrně: O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Kasačním opravným prostředkem navrhovatelka vytýká Tribunálu, že se v napadeném rozhodnutí dopustil několika porušení nařízení o ochranné známce EU (1).
   Navrhovatelka nejprve tvrdí, že Tribunál porušil první alternativu stanovenou v čl. 58 odst. 1 písm. a) první větě nařízení o ochranné známce EU. Tribunál dospěl nesprávně k závěru, že o oprávněné užívání ochranné známky EU zapsané pro léčivý přípravek se může jednat pouze tehdy, pokud bylo uděleno nezbytné povolení dle právních předpisů o léčivých přípravcích. Tribunál porušil toto ustanovení krom toho i tím, že užívání ochranné známky EU v rámci klinické studie provedené podle čl. 8 odst. 3 písm. i) směrnice 2001/83/ES (2) kvalifikoval jako nezbytně interní, a tedy nikoli jako skutečné užívání této ochranné známky EU.
   Krom toho navrhovatelka tvrdí, že Tribunál porušil druhou alternativu stanovenou v čl. 58 odst. 1 písm. a) druhé větě nařízení o ochranné známce EU. Tribunál dospěl nesprávně k závěru, že klinická studie provedená za účelem přípravy žádosti o povolení léčivého přípravku nemůže být použita jako odůvodnění neužívání ochranné známky, pokud klinická studie byla objednána teprve po zápisu ochranné známky nebo pokud nebylo použito dostatek nezbytných finančních prostředků, které by umožnily co nejrychlejší provedení klinické studie.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie, Úř. věst. 2017, L 154, s. 1.

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/EG ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, Úř. věst. 2001, L 311, s. 67.


title: Věc C-19/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. ledna 2018 MS proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 31. května 2017 ve věci T-17/16, MS v. Komise

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. ledna 2018 MS proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 31. května 2017 ve věci T-17/16, MS v. Komise
   (Věc C-19/18 P)
   (2018/C 083/23)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: MS (zástupce: L. Levi, advokátka)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil usnesení Tribunálu ze dne 31. května 2017 ve věci T-17/16;

               —

               v důsledku toho vrátil věc Tribunálu, aby rozhodl o základu žaloby, která u něj byla podána, v prvostupňovém řízení, nebo pokud má Soudní dvůr za to, že je stav řízení takový, že umožňuje vydat konečné rozhodnutí ve věci, aby vyhověl návrhovým žádáním navrhovatele předloženým v prvním stupni, a tudíž

               —

               uznal mimosmluvní odpovědnost Komise podle článků 268 a 340 druhého pododstavce SFEU;

               —

               nařídil předložení dokumentů prohlášených Komisí za důvěrné, které představují nezbytnou oporu pro rozhodnutí o vyloučení;

               —

               nařídil náhradu nemajetkové újmy vyplývající z chybného jednání Komise, vyčíslené ex aequo et bono na částku 20 000 eur;

               —

               nařídil Komisi zveřejnění omluvného dopisu pro žalobce a jeho znovuzařazení do Team Europe;

               —

               uložil další účastnici řízení náhradu veškerých nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Napadené usnesení je stiženo vadou nesprávného právního posouzení při právní kvalifikaci základu, z nějž vychází žaloba na náhradu škody, která byla předložena v prvním stupni, a porušením povinnosti uvést odůvodnění ze strany soudu prvního stupně.
   Napadené usnesení je rovněž stiženo vadou nesprávného právního posouzení při právní kvalifikaci dohody a porušením povinnosti uvést odůvodnění ze strany soudu prvního stupně. Posledně uvedený zkreslil soudní spis.


title: Věc C-695/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Helsingin käräjäoikeus (Finsko) dne 12. prosince 2017 – Metirato Oy v likvidaci v. Suomen valtio/Verohallinto, Eesti Vabariik/Maksu- ja Tolliamet

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Helsingin käräjäoikeus (Finsko) dne 12. prosince 2017 – Metirato Oy v likvidaci v. Suomen valtio/Verohallinto, Eesti Vabariik/Maksu- ja Tolliamet
   (Věc C-695/17)
   (2018/C 083/17)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Helsingin käräjäoikeus

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Metirato Oy v likvidaci

      Žalovaní: Suomen valtio/Verohallinto, Eesti Vabariik/Maksu- ja Tolliamet

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 13 odst. 1 směrnice 2010/24/EU (1), podle něhož pohledávky, které mají být vymáhány na základě žádosti o vymáhání, se v dožádaném členském státě považují za pohledávky dožádaného členského státu, vykládán v tom smyslu, že

                           a)

                           dožádaný členský stát je také účastníkem soudního řízení, ve kterém se jedná o vrácení částek uhrazených v důsledku vymožení pohledávky, do majetkové podstaty, nebo že

                           b)

                           dožádaný členský stát se omezuje jen na vymožení pohledávky v rámci výkonu rozhodnutí a pohledávku přihlásí do samotného insolvenčního řízení, avšak v rámci odpůrčí žaloby v insolvenčním řízení, která se týká rozsahu majetku patřícího do majetkové podstaty, je žalovaným dožadující členský stát?

               2)

               Je třeba směrnici vykládat v tom smyslu, že pohledávky jiného státu lze na základě žádosti o vymáhání pohledávky vymáhat stejnými prostředky, avšak způsobem, že vymožené majetkové hodnoty zůstanou samostatné a oddělené od majetku dožádaného členského státu, nebo v tom smyslu, že jsou vymáhány vedle vlastních pohledávek, takže jsou s majetkem dožádaného členského státu promíchány? Jinými slovy, je účelem směrnice pouze zakázat znevýhodnění pohledávek jiného státu?

               3)

               Může být právní spor, ve kterém se jedná o napadení právního jednání v insolvenčním řízení, přirovnán ke sporu ohledně opatření k vymáhání pohledávek podle čl. 14 odst. 2, a lze z toho vyvodit, že podle směrnice je dožádaný členský stát žalovaným také v tomto sporu?

      (1)  Směrnice Rady 2010/24/EU ze dne 16. března 2010 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z daní, poplatků, cel a jiných opatření (Úř. věst. 2010, L 84, s. 1).


title: Spojené věci C-654/16, C-657/16 a C-658/16: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 11. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Amber Capital Italia Sgr SpA (C-654/16), Amber Capital Uk Llp (C-654/16), Bluebell Partners Limited (C-657/16), Elliot International LP (C-658/16), The Liverpool Limited Partnership (C-658/16), Elliot Associates LP (C-658/16) v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) „Řízení o předběžné otázce — Právo společností — Směrnice 2004/25/ES — Veřejné nabídky převzetí — Článek 5 odst. 4 druhý pododstavec — Možnost upravit cenu nabídky převzetí za jasně určených okolností a v souladu s jasně určenými kritérii — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví určení ceny nabídky převzetí jako zjištěné ceny v případě koluze mezi předkladatelem nabídky nebo osobami, které jednají ve shodě s ním, a jedním nebo více prodávajícími — Pojem ‚jasně určené kritérium‘“

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/8

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 11. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Amber Capital Italia Sgr SpA (C-654/16), Amber Capital Uk Llp (C-654/16), Bluebell Partners Limited (C-657/16), Elliot International LP (C-658/16), The Liverpool Limited Partnership (C-658/16), Elliot Associates LP (C-658/16) v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Spojené věci C-654/16, C-657/16 a C-658/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Právo společností - Směrnice 2004/25/ES - Veřejné nabídky převzetí - Článek 5 odst. 4 druhý pododstavec - Možnost upravit cenu nabídky převzetí za jasně určených okolností a v souladu s jasně určenými kritérii - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví určení ceny nabídky převzetí jako zjištěné ceny v případě koluze mezi předkladatelem nabídky nebo osobami, které jednají ve shodě s ním, a jedním nebo více prodávajícími - Pojem ‚jasně určené kritérium‘“)
   (2018/C 083/10)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Amber Capital Italia Sgr SpA (C-654/16), Amber Capital Uk Llp (C-654/16), Bluebell Partners Limited (C-657/16), Elliot International LP (C-658/16), The Liverpool Limited Partnership (C-658/16), Elliot Associates LP (C-658/16)

      Žalovaná: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      za přítomnosti: Hitachi Railltaly Investments Sri, Hitachi Railltaly SpA, Ansaldo Sts SpA (C-654/16), Finmeccanica SpA

      Výrok

   Článek 5 odst. 4 druhý pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava dotčená ve věcech v původním řízení, která opravňuje vnitrostátní dozorčí orgán ke zvýšení ceny veřejné nabídky převzetí v případě koluze mezi předkladatelem nabídky nebo osobami, které jednají ve shodě s ním, a jedním nebo více prodávajícími a která se omezuje na stanovení, že cena, na kterou lze tuto nabídku takto zvýšit, odpovídá ceně zjištěné uvedeným orgánem, jestliže lze tuto cenu vyvodit dostatečně jasným, přesným a předvídatelným způsobem z vnitrostátní právní úpravy pomocí výkladových metod uznávaných ve vnitrostátním právu.

      (1)  Úř. věst. C 121, 18.4.2017.


title: Věc C-269/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hamburg – Německo) – Andreas Niemeyer v. Brussels Airlines SA/NV

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/18

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hamburg – Německo) – Andreas Niemeyer v. Brussels Airlines SA/NV
   (Věc C-269/17) (1)

   (2018/C 083/26)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 318, 25.9.2017.


title: Věc C-678/16 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. ledna 2018 – Monster Energy Company v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) „Kasační opravný prostředek — Jednací řád — Článek 181 — Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky ‚HotoGo self-heating can technology‘ — Kombinovaná ochranná známka — Přihláška k zápisu — Námitka — Zamítnutí — Zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek“

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/8

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. ledna 2018 – Monster Energy Company v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Věc C-678/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Jednací řád - Článek 181 - Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky ‚HotoGo self-heating can technology‘ - Kombinovaná ochranná známka - Přihláška k zápisu - Námitka - Zamítnutí - Zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek“)
   (2018/C 083/11)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Monster Energy Company (zástupce: P. Brownlow, solicitor)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Monster Energy Company se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 144, 8.5.2017.


title: Věc C-705/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Svea hovrätt (Švédsko) dne 15. prosince 2017 – Patent-och registreringsverket v. Mats Hansson

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Svea hovrätt (Švédsko) dne 15. prosince 2017 – Patent-och registreringsverket v. Mats Hansson
   (Věc C-705/17)
   (2018/C 083/19)
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Svea hovrätt

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Patent-och registreringsverket

      Žalovaný: Mats Hansson

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 4 odst. 1 písm. b) směrnice o ochranných známkách (1) vykládat v tom smyslu, že na celkové posouzení všech relevantních faktorů, které musí být provedeno při přezkoumání nebezpečí záměny, může mít vliv skutečnost, že prvek ochranné známky byl vyloučen z ochrany při jejím zápisu, a to připojením takzvaného „disclaimeru“ zaznamenaného v zápisu?

               2)

               Bude-li na první otázku odpovězeno kladně, může mít v takovém případě „disclaimer“ vliv na celkové posouzení takovým způsobem, že příslušný orgán přihlédne k dotčenému prvku, ale přizná mu omezenější význam, tzn. nepovažuje jej za prvek, který má rozlišovací způsobilost, i když by tento prvek fakticky měl ve starší ochranné známce rozlišovací způsobilost a byl jejím dominantním prvkem?

               3)

               Je-li odpověď na první otázku kladná a na druhou otázku záporná, může mít „disclaimer“ i přesto vliv na celkové posouzení nějakým jiným způsobem?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. 2008, L 299, s. 25).


title: Věc C-101/17 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 14. prosince 2017 – Verus Eood v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Maquet GmbH „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie LUCEO — Prohlášení neplatnosti“

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/9

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 14. prosince 2017 – Verus Eood v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Maquet GmbH
   (Věc C-101/17 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie LUCEO - Prohlášení neplatnosti“)
   (2018/C 083/12)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Verus Eood (zástupce: C. Pfitzer, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec), Maquet GmbH (zástupce: N. Hebeis, advokát

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se odmítá.

               2)

               Společnosti Verus EOOD se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 195, 19.6.2017.


title: Věc C-499/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. srpna 2017 Miguel Torres, SA proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 31. května 2017 ve věci T-637/15, Alma – The Soul of Italian Wine v. EUIPO – Miguel Torres

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/9

         Kasační opravný prostředek podaný dne 17. srpna 2017 Miguel Torres, SA proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 31. května 2017 ve věci T-637/15, Alma – The Soul of Italian Wine v. EUIPO – Miguel Torres
   (Věc C-499/17 P)
   (2018/C 083/13)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Miguel Torres, SA (zástupci: A. von Mühlendahl, Rechtsanwalt, J. Güell Serra, abogado)

      Další účastníci řízení: Alma – The Soul of Italian Wine LLLP a Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
   Usnesením ze dne 14. prosince 2017 prohlásil Soudní dvůr (sedmý senát) kasační opravný prostředek za nepřípustný.


title: Věc C-420/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. prosince 2017 – Evropská komise v. Francouzská republika

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/18

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. prosince 2017 – Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-420/17) (1)

   (2018/C 083/28)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 300, 11.9.2017.


title: Věc C-249/15: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 18. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – Wind 1014 GmbH, Kurt Daell v. Skatteministeriet „Řízení o předběžné otázce — Článek 56 SFEU — Volný pohyb služeb — Omezení — Vozidlo, které si formou leasingu pronajal státní příslušník členského státu od leasingové společnosti usazené v jiném členském státě — Registrační poplatek vypočítaný poměrně k době užívání vozidla — Nezbytnost souhlasu vnitrostátních daňových orgánů vydaného před uvedením vozidla do provozu — Odůvodnění — Předcházení obcházení daňových předpisů a jejich podvodnému nebo zneužívajícímu užívání — Ochrana fiskální pravomoci státu — Proporcionalita“

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/2

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 18. ledna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – Wind 1014 GmbH, Kurt Daell v. Skatteministeriet
   (Věc C-249/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 56 SFEU - Volný pohyb služeb - Omezení - Vozidlo, které si formou leasingu pronajal státní příslušník členského státu od leasingové společnosti usazené v jiném členském státě - Registrační poplatek vypočítaný poměrně k době užívání vozidla - Nezbytnost souhlasu vnitrostátních daňových orgánů vydaného před uvedením vozidla do provozu - Odůvodnění - Předcházení obcházení daňových předpisů a jejich podvodnému nebo zneužívajícímu užívání - Ochrana fiskální pravomoci státu - Proporcionalita“)
   (2018/C 083/02)
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Østre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Wind 1014 GmbH, Kurt Daell

      Žalovaný: Skatteministeriet

      Výrok

   Článek 56 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě a takovému správnímu postupu členského státu, jako jsou úprava a postup dotčené ve věci v původním řízení, které

               —

               jako podmínku pro uvedení do provozu vozidla, které si pronajal formou leasingu rezident tohoto členského státu od leasingové společnosti usazené v jiném členském státě za účelem dočasného užívání tohoto vozidla v prvním členském státě za zaplacení registračního poplatku vypočítaného poměrně k době tohoto užívání, požadují, pokud jde o tuto platbu, předchozí povolení daňových orgánů prvního členského státu, bez kterého nemůže být uvedené vozidlo v zásadě uvedeno do provozu na jeho území, a

               —

               jako podmínku pro možnost okamžitého uvedení do provozu takového vozidla v prvním členském státě během doby, kdy je vyřizována žádost osoby povinné k poplatku o povolení uhradit registrační poplatek z uvedeného vozidla vypočítaný poměrně k době tohoto užívání v prvním uvedeném členském státě, požadují předchozí uhrazení registračního poplatku v plné výši s výhradou, že přeplatek i s úroky bude vrácen v případě, že uvedené daňové orgány vydají osobě povinné k poplatku povolení uhradit registrační poplatek vypočítaný takto poměrně, a až po vydání tohoto povolení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 27.7.2015.


title: Věc T-250/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. ledna 2018 – avanti v. EUIPO (avanti) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie avanti — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. ledna 2018 – avanti v. EUIPO (avanti)
   (Věc T-250/17) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie avanti - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2018/C 083/32)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: avanti GmbH (Hamburk, Německo) (zástupce: M. Bahmann, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. února 2017 (věc R 801/2016-5) týkajícímu se přihlášky obrazového označení avanti jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti avanti GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 195, 19.6.2017.


title: Věc C-536/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. září 2017 společností Josel, SL proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 28. června 2017 ve věci T-333/15, Josel v. EUIPO – Nationale-Nederlanden Nederland

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. září 2017 společností Josel, SL proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 28. června 2017 ve věci T-333/15, Josel v. EUIPO – Nationale-Nederlanden Nederland
   (Věc C-536/17 P)
   (2018/C 083/14)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Josel, SL (zástupce: J. Güell Serra, abogado)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Nationale-Nederlanden Nederland BV
   Usnesením ze dne 17. ledna 2018 Soudní dvůr (devátý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc C-724/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein oikeus (Finsko) dne 22. prosince 2017 – Vantaan kaupunki v. Skanska Industrial Solutions Oy, NCC Industry Oy, Asfaltmix Oy

text:
               5.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 83/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein oikeus (Finsko) dne 22. prosince 2017 – Vantaan kaupunki v. Skanska Industrial Solutions Oy, NCC Industry Oy, Asfaltmix Oy
   (Věc C-724/17)
   (2018/C 083/21)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein oikeus

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel v řízení o kasačním opravném prostředku: Vantaan kaupunki

      Odpůrkyně v řízení o kasačním opravném prostředku: Skanska Industrial Solutions Oy, NCC Industry Oy, Asfaltmix Oy

      Předběžné otázky

               1)

               Rozhoduje se o otázce o tom, kdo odpovídá za náhradu škody způsobené jednáním, které je v rozporu s článkem 101 SFEU, přímým použitím tohoto článku, nebo podle vnitrostátních předpisů?

               2)

               Pokud jsou osoby povinné k náhradě škody určovány přímo na základě článku 101 SFEU: Odpovídají za náhradu ti, kdo spadají pod pojem „podnik“ uvedený v tomto ustanovení? Použijí se na určení osob povinných k náhradě škody stejné zásady, které Soudní dvůr použil k určení odpovědných osob ve věcech pokut a podle kterých může být odpovědnost založena zejména na příslušnosti k téže hospodářské jednotce nebo na hospodářské návaznosti?

               3)

               Pokud se osoby povinné k náhradě škody určují podle vnitrostátních předpisů členského státu: Je vnitrostátní právní úprava, podle níž společnost, která po nabytí veškerých akcií společnosti, která se účastnila kartelové dohody, jež je v rozporu s článkem 101 SFEU, tuto společnost zrušila a pokračovala v její podnikatelské činnosti, neodpovídá za škodu, která byla způsobena jednáním zaniklé společnosti omezujícím hospodářskou soutěž, ačkoli získání náhrady škody od zaniklé společnosti by bylo prakticky nemožné nebo nadměrně obtížné, v rozporu s požadavkem efektivity zakotveným unijním právem? Brání požadavek efektivity výkladu vnitrostátního práva členského státu, podle kterého je jako předpoklad odpovědnosti za škodu vyžadováno, aby k přeměně společnosti uvedeným způsobem došlo v rozporu se zákonem nebo uměle za účelem obejití povinnosti nahradit škodu podle práva hospodářské soutěže nebo jiným nekalým způsobem, nebo alespoň aby daná společnost při uskutečňování přeměny o narušení hospodářské soutěže věděla nebo musela vědět?