title: Věc C-351/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským soudem v Plzni (Česká republika) dne 24. července 2012 — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním, o.s. (OSA) v. Léčebné lázně Mariánské Lázně, a.s.

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským soudem v Plzni (Česká republika) dne 24. července 2012 — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním, o.s. (OSA) v. Léčebné lázně Mariánské Lázně, a.s.
   (Věc C-351/12)
   2012/C 295/38
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Krajský soud v Plzni

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním, o.s. (OSA)

      Žalovaný: Léčebné lázně Mariánské Lázně, a.s.

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vykládat směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. 5. 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (1) tak, že je v rozporu s článkem 3 a článkem 5 (čl. 5 odst. 2 písm. e/, odst. 3 písm. b/, odst. 5) výjimka nepřipouštějící odměnu autorům za sdělování jejich díla televizním či rozhlasovým vysíláním prostřednictvím televizního či rozhlasového přijímače pacientům na pokojích lázeňského zařízení, které je podnikatelským subjektem?

               2)

               Je obsah těchto ustanovení týkajících se uvedeného užití díla ve směrnici natolik bezpodmínečný a dostatečně přesný, aby se jich mohli před vnitrostátními soudy dovolávat ve sporu mezi jednotlivci kolektivní správci autorských práv, pokud stát směrnici neprovedl správně ve vnitrostátním právu?

               3)

               Je třeba článek 56 a následující a článek 102 Smlouvy o fungování Evropské unie (potažmo článek 16 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. 12. 2006 o službách na vnitřním trhu (2)) vykládat tak, že brání [OR 2] v aplikaci vnitrostátní právní úpravy, která vyhrazuje výkon kolektivní správy autorských práv na území státu pouze jednomu (monopolnímu) kolektivnímu správci autorských práv, a tím neumožňuje příjemci služby volný výběr kolektivního správce z jiného státu Evropské unie?

      (1)  Úř. věst. L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01 s. 230.

      (2)  Úř. věst. L 376, s. 36.


title: Věc T-102/07: Žaloba podaná dne 5. dubna 2007 – Freistaat Sachsen v. Komise

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/18

         Žaloba podaná dne 5. dubna 2007 – Freistaat Sachsen v. Komise
   (Věc T-102/07)
   (2007/C 129/31)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Freistaat Sachsen (Německo) (zástupci: C. von Donat a G. Quardt, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               prohlásit rozhodnutí Komise K (2007) 130 konečné ze dne 24. ledna 2007 o státní podpoře č. 38/2005 (dříve NN 52/2004), udělené Německem skupině Biria, za neplatné v rozsahu, v němž se týká opatření 2 a 3 uvedených v tom rozhodnutí, a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce napadá rozhodnutí Komise K (2007) 130 konečné ze dne 24. ledna 2007, ve kterém Komise rozhodla, že státní podpora udělená Německem ve prospěch Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG, Sachsen Zweirad GmbH a Biria GmbH (nyní Biria AG), která obsahuje tři opatření, je neslučitelná se společným trhem.
   Žalobce uplatňuje, že je dotčeným rozhodnutím Komise přímo a osobně dotčen, protože opatření 2 a 3, jejichž obsahem jsou záruky ve prospěch Sachsen Zweirad GmbH a Biria GmbH (nyní Biria AG), poskytl z vlastních prostředků na základě směrnice o ručení vydané Freistaat Sachsen.
   Na odůvodnění své žaloby uplatňuje žalobce zaprvé porušení práva Společenství z důvodu chybného výkladu schváleného režimu podpor. V této souvislosti žalobce vytýká, že žalovaná, která nezohlednila odpovídající definici ve schváleném režimu podpor, nahlížela na dotčené podniky jako na podniky v nesnázích. Protože podle názoru žalobce nejde o tento případ, jedná se v případě opatření 2 a 3 o schválené podpory.
   Kromě toho má žalobce za to, že žalovaná nesprávně posoudila skutkový stav, když vyšla z toho, že dotčené podniky jsou podniky v nesnázích.
   Konečně žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí je nedostatečně odůvodněné.


title: Věc C-344/14: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 17. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Kyowa Hakko Europe GmbH v. Hauptzollamt Hannover „Řízení o předběžné otázce — Celní a statistická nomenklatura — Zařazení zboží — Směsi aminokyselin používané k přípravě výživy pro kojence a malé děti alergické na bílkoviny kravského mléka — Zařazení do čísla 2106 sazebníku ‚potravinové přípravky‘ nebo čísla 3003 ‚léky‘“

text:
               9.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/12

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 17. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Kyowa Hakko Europe GmbH v. Hauptzollamt Hannover
   (Věc C-344/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Celní a statistická nomenklatura - Zařazení zboží - Směsi aminokyselin používané k přípravě výživy pro kojence a malé děti alergické na bílkoviny kravského mléka - Zařazení do čísla 2106 sazebníku ‚potravinové přípravky‘ nebo čísla 3003 ‚léky‘“)
   (2015/C 371/14)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Kyowa Hakko Europe GmbH

      Odpůrce: Hauptzollamt Hannover

      Výrok

   Kombinovaná nomenklatura uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1214/2007 ze dne 20. září 2007, musí být vykládána v tom smyslu, že takové směsi aminokyselin, jako jsou směsi dotčené ve věci v původním řízení, které jsou využívány k přípravě výživy pro kojence a malé děti alergické na bílkoviny kravského mléka, musí být zařazeny do čísla 2106 této nomenklatury jakožto „potravinové přípravky“, pokud tyto výrobky nemají na základě svých objektivních charakteristik a vlastností jasně definovaný terapeutický nebo profylaktický profil, jehož účinek by se soustředil na určité funkce lidského organismu, a nemají tedy využití při prevenci či léčení onemocnění nebo choroby a nejsou ani přirozeně určené k lékařskému použití, což musí ověřit vnitrostátní soud.

      (1)  Úř. věst. C 339, 29.9.2014.


title: Věc C-110/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 30. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Belgické království

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/28

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 30. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-110/06) (1)

   (2007/C 82/57)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Věc T-457/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. června 2014 Thierrym Rouffaudem proti rozsudku vydanému dne 9. dubna 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-59/13, Rouffaud v. ESVČ

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/44

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. června 2014 Thierrym Rouffaudem proti rozsudku vydanému dne 9. dubna 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-59/13, Rouffaud v. ESVČ
   (Věc T-457/14 P)
   2014/C 261/70
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Thierry Rouffaud (Brusel, Belgie) (zástupci: M. de Abreu Caldas, D. de Abreu Caldas a J.-N. Louis, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ)

      Návrhová žádání

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 9. dubna 2014 ve věci F-59/13 (Thierry Rouffaud v. Evropská služba pro vnější činnost);

               —

               uložil ESVČ náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel tři důvody kasačního opravného prostředku.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení práva na obhajobu v rozsahu, v němž Soud pro veřejnou službu (SVS) upozornil účastníky řízení na otázku přípustnosti žaloby až těsně před posledním úkonem dlouhého řízení, čímž navrhovateli neponechal možnost připravit vhodnou argumentaci.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení ohledně použití pravidla shody v rozsahu, v němž jsou předmět a důvod stížnosti a žaloby na neplatnost zcela totožné.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází ze zkreslení důkazů a skutkových okolností v rozsahu, v němž SVS ve svém rozsudku převzal jen omezenou část obsahu písemností navrhovatele, která neposkytuje obraz, jenž by odrážel skutečnou situaci po ukončení písemné části řízení.


title: Věc T-204/11: Žaloba podaná dne 4. dubna 2011 — Španělsko v. Komise

text:
               28.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 160/26

         Žaloba podaná dne 4. dubna 2011 — Španělsko v. Komise
   (Věc T-204/11)
   2011/C 160/41
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: M. Muñoz Pérez)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil nařízení Komise (EU) č. 15/2011 ze dne 10. ledna 2011, kterým se mění nařízení (ES) č. 2074/2005, pokud jde o uznané vyšetřovací metody zjišťování mořských biotoxinů v živých mlžích, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Prostřednictvím napadeného nařízení se Komise rozhodla stanovit jako referenční metodu ke zjišťování lipofilních biotoxinů kombinaci kapalinové chromatografie a hmotnostní spektrometrie (LC-MS/MS), čímž dochází k nahrazení biologické zkoušky na myších.
   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod, vycházející z porušení článku 168 SFEU a zásady proporcionality, kterou se musí řídit orgány Unie při přijímání rozhodnutí.

                           —

                           V tomto ohledu žalobce tvrdí, že nová referenční metoda zavedená ke zjišťování lipofilních biotoxinů není pro ochranu veřejného zdraví prospěšnější než biologická zkouška na myších.

               2)

               Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení zásady proporcionality.

                           —

                           Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že Komise tím, že přijala rozhodnutí nahradit biologickou zkoušku na myších metodou LC-MS/MS jakožto referenční metodou ke zjišťování lipofilních biotoxinů, neposoudila všechny relevantní údaje a okolnosti situace, kterou zamýšlela upravit, jelikož nepřihlédla k hospodářskému dopadu, který by měla uvedená změna na dotčené výrobní odvětví.

               3)

               Třetí žalobní důvod, vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

                           —

                           Podle žalujícího státu byli producenti živých mlžů oprávněni očekávat, že Komise nebude souhlasit s nahrazením biologické zkoušky na myších jako referenční metody ke zjišťování lipofilních biotoxinů, dokud nebudou splněny podmínky stanovené v bodě 4 části B kapitoly III přílohy III nařízení č. 2074/2005 v jeho původním znění.


title: Věc T-81/10: Žaloba podaná dne 24. února 2010 — Tempus Vade v. OHIM — Palacios Serrano (AIR FORCE)

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/64

         Žaloba podaná dne 24. února 2010 — Tempus Vade v. OHIM — Palacios Serrano (AIR FORCE)
   (Věc T-81/10)
   2010/C 100/95
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tempus Vade, S.L. (Madrid, Španělsko) (zástupce: A. Gómez López, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Palacios Serrano (Alcobendas, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               prohlásit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. ledna 2010 ve věci R 944/2006-1 za odporující nařízení (ES) č. 207/2009 o ochranné známce Společenství v rozsahu, ve kterém zrušuje rozhodnutí námitkového oddělení OHIM ze dne 28. května 2008 o námitkách č. B 1009607 a provádí zápis ochranné známky Společenství č. 5 016 704 AIR FORCE pro výrobky zařazené do třídy 14;

               —

               prohlásit, že zápis ochranné známky Společenství č. 5 016 704 AIR FORCE se zamítá na základě zákazu zápisu stanoveného v čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009;

               —

               uložit žalovanému a popřípadě též vedlejšímu účastníku náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Juan Palacios Serrano

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „AIR FORCE“ (přihláška č. 5 016 704) pro výrobky zařazené do třídy 14.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Tempus Vade, S.L.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka Společenství „TIME FORCE“ (přihláška č. 395 657) pro výrobky zařazené do tříd 14, 18 a 25; a čtyři další obrazové ochranné známky Společenství, které obsahují slovní prvek „TIME FORCE“: přihláška č. 398 776 pro výrobky zařazené do tříd 14, 18 a 25; přihláška č. 3 112 133 pro výrobky zařazené do tříd 3, 8, 9, 14, 18, 25, 34, 35 a 37, a přihlášky č. 1 998 375 a 2 553 667 pro výrobky zařazené do třídy 14.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a odmítnutí námitek

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné uplatnění čl. 8 odst. 1 písm. B) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc T-486/12: Žaloba podaná dne 3. listopadu 2012 — GOLAM v. OHIM — Pentafarma (METABOL)

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/42

         Žaloba podaná dne 3. listopadu 2012 — GOLAM v. OHIM — Pentafarma (METABOL)
   (Věc T-486/12)
   2013/C 9/75
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sofia Golam (Atény, Řecko) (zástupce: N. Trovas, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Pentafarma-Sociedade Tecnico-Medicinal, SA (Prior Velho, Portugalsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               vyhověl této žalobě, jejímž předmětem je zrušení rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 19. července 2012 ve věci R 1901/2011-1;

               —

               zamítl předmětnou námitku a vyhověl jejímu návrhu v plném rozsahu;

               —

               uložil protistraně náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „METABOL“ pro výrobky a služby tříd 5, 16 e 30 — ochranná známka Společenství č. 888 5287

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: portugalská slovní ochranná známka „METABOL-MG“ zapsaná pod č. 241841 pro výrobky třídy 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení Rady č. 207/2009


title: Věc T-451/16: Žaloba podaná dne 10. srpna 2016 – sheepworld v. EUIPO (Bester Papa)

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/26

      Žaloba podaná dne 10. srpna 2016 – sheepworld v. EUIPO (Bester Papa)
      (Věc T-451/16)
      (2016/C 364/28)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: sheepworld AG (Ursensollen, Německo) (zástupce: S. von Rüden, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Bester Papa“ – Přihláška č. 14 169 213

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. května 2016, ve věci R 94/2016-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, a to včetně nákladů řízení před odvolacím senátem.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;


title: Spojené věci T-135/06 až T-138/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2010 — Al-Faqih a další v. Rada ( Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Boj proti terorismu — Omezující opatření proti určitým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem — Zmrazení finančních prostředků — Základní práva — Právo na ochranu vlastnictví, právo být vyslechnut a právo na účinný soudní přezkum )

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2010 — Al-Faqih a další v. Rada
   (Spojené věci T-135/06 až T-138/06) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Boj proti terorismu - Omezující opatření proti určitým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem - Zmrazení finančních prostředků - Základní práva - Právo na ochranu vlastnictví, právo být vyslechnut a právo na účinný soudní přezkum)
   2010/C 328/46
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih (Birmingham, Spojené království), Sanabel Relief Agency Ltd (Birmingham), Ghunia Abdrabbah (Birmingham) a Taher Nasuf (Manchester, Spojené království) (zástupci: původně N. Garcia-Lora, solicitor, a S. Cox, barrister, poté N. Garcia-Lora a E. Grieves, barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a E. Finnegan, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: původně P. J. Kuijper, poté C. O’Reilly a J. Aquilina, poté E. Paasivirta a P. Aalto a nakonec E. Paasivirta a M. Konstantinidis, zmocněnci) a Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: C. Gibbs, Z. Bryanston-Cross a S. Ossowski, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dashwoodem, barrister)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení článku 2 nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu (Úř. věst. L 139, s. 9), ve znění nařízení Komise (ES) č. 246/2006 ze dne 10. února 2006, kterým se po šedesáté třetí mění nařízení č. 881/2002 (Úř. věst. L 40, s. 13), které zahrnulo jména žalobců do přílohy I nařízení č. 881/2002.

      Výrok rozsudku

               1)

               Věci T-135/06 až T-138/06 se spojují pro účely rozsudku.

               2)

               Článek 2 nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu, ve znění nařízení Komise (ES) č. 246/2006 ze dne 10. února 2006, kterým se po šedesáté třetí mění nařízení č. 881/2002, se zrušuje v rozsahu, v němž se týká žalobců Al-Bashira Mohammeda Al-Faqiha, Tahera Nasufa, Ghunia Abdrabbaha a Sanabel Relief Agency Ltd.

               3)

               Rada Evropské unie ponese kromě vlastních nákladů řízení i náklady řízení vzniklé žalobcům, jakož i finanční částky vynaložené pokladnou Tribunálu z titulu právní pomoci.

               4)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 165, 15.7.2006.


title: Věc T-280/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. května 2013 — Morte Navarro v. Parlament ( „Petice adresovaná Evropskému parlamentu — Rozhodnutí o odložení petice — Žaloba na neplatnost — Akt nepříznivě zasahující do právního postavení — Přípustnost — Povinnost uvést odůvodnění — Petice nespadající do oblastí činnosti Unie“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/61

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. května 2013 — Morte Navarro v. Parlament
   (Věc T-280/09) (1)

   (Petice adresovaná Evropskému parlamentu - Rozhodnutí o odložení petice - Žaloba na neplatnost - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Přípustnost - Povinnost uvést odůvodnění - Petice nespadající do oblastí činnosti Unie)
   2013/C 225/137
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: José Carlos Morte Navarro (Zaragoza, Španělsko) (zástupce: J. Gonzáles Buitrón, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Lorenz, N. Görlitz a P. López Carceller, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí petičního výboru Evropského parlamentu ze dne 5. května 2009, kterým byla odložena petice podaná dne 17. prosince 2008 žalobcem (petice č. 1818/2008).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               José Carlos Morte Navarro ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

      (1)  Úř. věst. C 328, 4.12.2010.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. července 2005 ve věci C- 141/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias): Michail Peros proti Techniko Epimelitirio Ellados (Směrnice 89/48/EHS — Pracovníci — Uznávání diplomů — Strojní inženýr)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/18

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 14. července 2005
   ve věci C- 141/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias): Michail Peros proti Techniko Epimelitirio Ellados (1)

   (Směrnice 89/48/EHS - Pracovníci - Uznávání diplomů - Strojní inženýr)
   (2005/C 217/34)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-141/04, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Symvoulio tis Epikrateias (Řecko) ze dne 30. prosince 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 17. března 2004, v řízení Michail Peros proti Techniko Epimelitirio Ellados, Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, N. Colneric a K. Schiemann (zpravodaj), soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 14. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Pokud ve lhůtě stanovené článkem 12 směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy, ve znění platném do 31. července 2001, nebyla přijata opatření k jejímu provedení, státní občan členského státu se může opřít o čl. 3 první pododstavec písm. a) této směrnice za účelem toho, aby v hostitelském členském státě získal oprávnění k výkonu takového regulovaného povolání, jako je povolání strojního inženýra.
   Tato možnost nemůže být podřízena schválení dokladů dotyčného příslušným vnitrostátním orgánem.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc F-16/07: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 30. dubna 2008 – Dragoman v. Komise (Veřejná služba — Výběrové řízení — Výběrová komise — Zásada nestrannosti výběrové komise — Článek 11a Statutu — Rovné zacházení s interními a externími uchazeči — Vyloučení uchazeče — Povinnost uvést odůvodnění — Dosah — Dodržení tajnosti jednání výběrové komise)

text:
               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/23

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 30. dubna 2008 – Dragoman v. Komise
   (Věc F-16/07)
   (Veřejná služba - Výběrové řízení - Výběrová komise - Zásada nestrannosti výběrové komise - Článek 11a Statutu - Rovné zacházení s interními a externími uchazeči - Vyloučení uchazeče - Povinnost uvést odůvodnění - Dosah - Dodržení tajnosti jednání výběrové komise)
   (2008/C 158/40)
   Jednací jazyk: rumunština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Adriana Dragoman (Brusel, Belgie) (zástupce: G.-F. Dinulescu, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Herrmann, F. Telea a M. Velardo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí komise výběrového řízení EPSO/AD/34/05 (jehož cílem bylo vytvoření seznamu uchazečů vhodných na přijetí na místa konferenčních tlumočníků rumunského jazyka), kterým byla žalobkyni za první tlumočnickou zkoušku udělena známka, jež jí neumožňovala, aby byla připuštěna k dalším zkouškám uvedeného výběrového řízení – Námitka protiprávnosti článku 6 přílohy III služebního řádu úředníků.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každá účastnice řízení ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc F-10/11: Žaloba podaná dne 7. února 2011 — Bojinova a Ghiba v. Komise

text:
               26.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/14

         Žaloba podaná dne 7. února 2011 — Bojinova a Ghiba v. Komise
   (Věc F-10/11)
   2011/C 95/23
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Silvia Bojinova (Brusel, Belgie) a Dorina Maria Ghiba (Brusel, Belgie) (zástupce: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí výběrových komisí ve výběrových řízeních KOM/INT/EU2/10/AD5 a KOM/INT/EU2/AST3, kterými byly zamítnuty kandidatury žalobkyň z důvodu, že nesplňují podmínky způsobilosti vyžadované v oznámeních o výběrových řízeních.

      Návrhová žádání žalobkyň

               —

               Zrušit rozhodnutí výběrové komise ze dne 11. května 2010, kterým byla zamítnuta kandidatura S. Bojinové v rámci vnitřního výběrového řízení KOM/INT/EU2/10/AD5, jakož i potvrzující rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) ze dne 26. října 2010, kterým byla zamítnuta příslušná stížnost podaná dne 6. srpna 2010;

               —

               zrušit rozhodnutí výběrové komise ze dne 10. května 2010, kterým byla zamítnuta kandidatura D. M. Ghiba v rámci vnitřního výběrového řízení KOM/INT/EU2/AST3, jakož i potvrzující rozhodnutí OOJ ze dne 26. října 2010, kterým byla zamítnuta příslušná stížnost podaná dne 4. srpna 2010;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-198/17: Žaloba podaná dne 29. března 2017 – EKETA v. Komise

text:
               15.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/47

         Žaloba podaná dne 29. března 2017 – EKETA v. Komise
   (Věc T-198/17)
   (2017/C 151/60)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Thessaloniki, Řecko) (zástupci: V. Christianos a S. Paliou, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že výzva Evropské komise určená výzkumnému středisku EKETA, aby vrátilo částku 38 241,00 eur odpovídající platbě, kterou obdrželo na projekt ACTIBIO, jež je uvedena ve výzvě k úhradě č. 3241615335/29.11.2016, je neopodstatněná ve vztahu k částce 9 353,56 eur;

               —

               určil, že částka 9 353,56 eur je přípustným výdajem a že výzkumné středisko EKETA není povinno vrátit ji Evropské komisi;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1.

               Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (dále jen „EKETA“) touto žalobou napadá výzvu, kterou Komise učinila ve výzvě k úhradě č. 3241615335/29.11.2016 v souvislosti s účastí na projektu ACTIBIO. Touto výzvou k úhradě vyzvala Komise výzkumné středisko EKETA, aby jí vrátilo část platby, kterou obdrželo na projekt ACTIBIO, ve výši 38 241,00 eur. Výzva byla učiněna na základě kontroly na místě provedené Evropskou komisí v prostorách žalobce.

               2.

               V tomto rámci se žalobce ve smyslu článku 272 SFEU u Tribunálu domáhá určení, že z výše uvedené částky stanovené ve výzvě k úhradě je částka 9 353,56 eur přípustným výdajem a že EKETA není povinno vrátit ji Komisi.

               3.

               EKETA tvrdí, že výše uvedená částka 9 353,56 eur odpovídá přípustným výdajům na zaměstnance a nepřímé výdaje, které Komise nesprávně odmítla jako nepřípustné výdaje. Přípustnost výdajů žalobce potvrzuje okolnost, kterou žalobce uplatnil u Evropské komise při kontrole na místě, v pozdější korespondenci, jakož i u Tribunálu.


title: Věc C-424/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. března 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Spojené království) — Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd a další v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs ( „Daň z přidané hodnoty — Směrnice 77/388/EHS — Osvobození správy fondů kolektivního investování od daně — Rozsah — Systémy důchodového zabezpečení v zaměstnání“ )

text:
               27.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 123/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. března 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Spojené království) — Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd a další v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Věc C-424/11) (1)

   (Daň z přidané hodnoty - Směrnice 77/388/EHS - Osvobození správy fondů kolektivního investování od daně - Rozsah - Systémy důchodového zabezpečení v zaměstnání)
   2013/C 123/06
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd, National Association of Pension Funds Ltd, Ford Pension Fund Trustees Ltd, Ford Salaried Pension Fund Trustees Ltd, Ford Pension Scheme for Senior Staff Trustee Ltd

      Odpůrce: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Výklad čl. 13 části B písm. d) bodu 6 směrnice 77/388/EHS: šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145. s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Výklad čl. 135 odst. 1 písm. g) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Osvobození od daně — Rozsah osvobození správy fondů kolektivního investování od daně — Zařazení systémů podnikového důchodového zabezpečení

      Výrok

   Ustanovení čl. 13 části B písm. d) bodu 6 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně a čl. 135 odst. 1 písm. g) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že investiční fond, sdružující aktiva systému důchodového zabezpečení, nespadá pod pojem „fondy kolektivního investování“ ve smyslu těchto ustanovení, jehož správa může být osvobozena od DPH ve světle cíle těchto směrnic a zásady daňové neutrality, neboť členové nenesou rizika správy uvedeného fondu a příspěvky, které zaměstnavatel vkládá do systému důchodového zabezpečení, jsou pro něj prostředkem, jak splnit zákonné povinnosti vůči zaměstnancům.

      (1)  Úř. věst. C 311, 22.10.2011.


title: Věc C-119/04: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Rozsudek Soudního dvora určující nesplnění povinnosti — Nesplnění povinností vyplývajících z rozsudku — Článek 228 ES — Peněžitá sankce — Uznání nabytých práv bývalých lektorů cizího jazyka)

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-119/04) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Rozsudek Soudního dvora určující nesplnění povinnosti - Nesplnění povinností vyplývajících z rozsudku - Článek 228 ES - Peněžitá sankce - Uznání nabytých práv bývalých lektorů cizího jazyka)
   (2006/C 224/04)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Traversa a L. Pignataro, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. Braguglia, zmocněnec, M. Fiorilli, advokát)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Článek 228 ES – Nesplnění povinností vyplývajících z rozsudku ze dne 26. června 2001 ve věci C-212/99 – Porušení článku 48 Smlouvy o ES (nyní po změně článek 39 ES) – Uznání nabytých práv bývalých lektorů cizího jazyka – Návrh na stanovení penále
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že k datu, ke kterému uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku, nezajistila uznání nabytých práv bývalým lektorům cizího jazyka, kteří se stali jazykovými spolupracovníky a odborníky, kteří jsou rodilými mluvčími, zatímco takové uznání bylo zaručeno všem vnitrostátním pracovníkům, neuplatnila všechna opatření, která vyplývají z rozsudku ze dne 26. června 2001, Komise v. Itálie (C-212/99), a tím nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 228 ES.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004


title: Věc C-516/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) dne 17. listopadu 2014 – Barlis 06 – Investimentos Imobiliários e Turísticos, SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) dne 17. listopadu 2014 – Barlis 06 – Investimentos Imobiliários e Turísticos, SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Věc C-516/14)
   (2015/C 034/11)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Barlis 06 – Investimentos Imobiliários e Turísticos, SA

      Žalovaná: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Předběžná otázka

   Umožňuje správný výklad čl. 226 bodu 6 směrnice o DPH (1), aby Autoridade Tributária e Aduaneira (celní a daňová správa) považovala za nedostatečný obsah faktury, která uvádí „právní služby poskytnuté od určitého data do dnešního dne“ nebo pouze „právní služby poskytnuté do dnešního dne“, když tento orgán může v souladu se zásadou spolupráce získat dodatečné informace, které považuje za nezbytné k ověření existence a podrobných charakteristik plnění?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. Vest. L 347, s. 1).


title: Věc T-395/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2015 – Best Lock (Europe) v. OHIM – Lego Juris (Tvar figurky na hraní) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Trojrozměrná ochranná známka Společenství — Tvar figurky na hraní — Absolutní důvody pro zamítnutí — Označení tvořené výlučně tvarem, který vyplývá ze samotné povahy výrobku — Označení tvořené výlučně tvarem výrobku, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku — Článek 7 odst. 1 písm. e) body i) a ii) nařízení (ES) č. 207/2009 — Nedostatek dobré víry — Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009“

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2015 – Best Lock (Europe) v. OHIM – Lego Juris (Tvar figurky na hraní)
   (Věc T-395/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Trojrozměrná ochranná známka Společenství - Tvar figurky na hraní - Absolutní důvody pro zamítnutí - Označení tvořené výlučně tvarem, který vyplývá ze samotné povahy výrobku - Označení tvořené výlučně tvarem výrobku, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku - Článek 7 odst. 1 písm. e) body i) a ii) nařízení (ES) č. 207/2009 - Nedostatek dobré víry - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 262/33)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Best-Lock (Europe) Ltd (Colne, Spojené království) (zástupce: J. Becker, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: D. Hanf a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Lego Juris A/S (Billund, Dánsko) (zástupce: V. von Bomhard, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. března 2014 (věc R 1695/2013-4), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Best Lock (Europe) Ltd a Lego Juris A/S

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Best-Lock (Europe) Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 315, 15.9.2014.


title: Věc T-215/11: Žaloba podaná dne 12. dubna 2011 — ADEDY a další v. Rada Evropské unie

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/29

         Žaloba podaná dne 12. dubna 2011 — ADEDY a další v. Rada Evropské unie
   (Věc T-215/11)
   2011/C 186/54
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY) (Atény, Řecko) Sp. Papaspyros (Atény, Řecko), Il. Iliopoulos (Atény, Řecko) (zástupce: M. Tsipra, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady ze dne 20. prosince 2010, kterým mění rozhodnutí Rady 2010/320/EU určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 29. ledna 2011 (Úř. věst. L 26, s. 15) pod č. 2011/57/EU;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobci se touto žalobou domáhají zrušení rozhodnutí Rady ze dne 20. prosince 2010, kterým se mění rozhodnutí Rady 2010/320/EU určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 29. ledna 2011 (Úř. věst. L 26, s. 15) pod č. 2011/57/EU.
   Na podporu žaloby předkládají žalobci následující žalobní důvody.
   Žalobci zaprvé tvrdí, že pravomoci Evropské komise a Rady svěřené Smlouvami byly při přijetí napadených rozhodnutí překročeny. Konkrétně, články 4 a 5 Smluv zavádějí zásady subsidiarity a proporcionality. Kromě toho je v čl. 5 odst. 2 Smluv výslovně stanoveno, že pravomoci, které nejsou Evropské unii svěřeny, náležejí členským státům. Podle článku 126 a následujících Smluv, opatření, o nichž může Rada rozhodnout při řízení o nadměrném schodku a zahrnout do svých rozhodnutí, nelze nařídit konkrétně, výslovně a bez prostoru pro odchylky, jelikož tato pravomoc není Radě svěřena Smlouvami.
   Zadruhé žalobci tvrdí, že právním základem pro přijetí napadeného rozhodnutí je čl. 126 odst. 9 a článek 136 Smlouvy. Zpochybněné rozhodnutí bylo nicméně přijato způsobem, který přesahuje pravomoci Evropské komise a Rady svěřené těmito články, pouze jako opatření provádějící bilaterální smlouvu mezi 15 členskými státy Euro zóny, které se rozhodly poskytnout bilaterální půjčky, a Řeckem. Taková pravomoc při přijetí opatření ze strany Rady není ani uznána ani stanovena Smlouvami.
   Zatřetí žalobci tvrdí, že zavedením snížení rodinných příplatků a tím, že jsou tato snížení vázána na kritéria příjmů, zasahuje napadené rozhodnutí do nabytých vlastnických práv žalobců a byla přijata v rozporu s článkem 1 prvního protokolu Evropské úmluvy o ochraně lidských práv.


title: Věc C-564/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. prosince 2014 společností Raffinerie Heide GmbH proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 26. září 2014 ve věci T-631/13, Raffinerie Heide GmbH v. Komise

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. prosince 2014 společností Raffinerie Heide GmbH proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 26. září 2014 ve věci T-631/13, Raffinerie Heide GmbH v. Komise
   (Věc C-564/14 P)
   (2015/C 034/19)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Raffinerie Heide GmbH (zástupci: U. Karpenstein a C. Eckart, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 26. září 2014,

               —

               zrušil rozhodnutí Komise 2013/448/EU (1) ze dne 5. září 2013 o vnitrostátních prováděcích opatřeních pro přechodné bezplatné přidělování povolenek na emise skleníkových plynů v souladu s čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (2) v rozsahu, v němž čl. 1 odst. 1 ve spojení s přílohou I bodem A zamítá zápis navrhovatelky do seznamu v souladu s článkem 11 směrnice 2003/87/ES, jakož i předběžné celkové roční množství emisních povolenek, které mají být přiděleny zařízení navrhovatelky pod identifikačním číslem DE 000000000000010,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               Svým prvním důvodem navrhovatelka poukazuje na porušení svých procesních práv. Především uvádí, že Tribunál nezkoumal její hlavní výtku, která byla přijata během ústního jednání před Tribunálem a podle níž Komise nezkoumala jednotlivě nepřiměřené obtíže, které jí kladlo Německo.

               2.

               Ve svém druhém důvodu navrhovatelka Tribunálu vytýká, že nesprávně vycházel z toho, že obchodování s emisemi na úrovni Společenství vylučuje zohlednění individuálních případů nepřiměřených obtíží. Tím porušuje napadený rozsudek čl. 11 odst. 3 a článek 10a směrnice 2003/87/ES, jakož i rozhodnutí Komise 2011/287.

               3.

               Svým třetím důvodem navrhovatelka Tribunálu vytýká, že nezohlednil povinnost Komise podat výklad v souladu se základními právy a tím porušil čl. 51 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“).

               4.

               Ve svém čtvrtém důvodu navrhovatelka vytýká procesní chybu ve formě zkreslení důkazů, neboť Tribunál do svých úvah nezahrnul důkazy nepřiměřených obtíží předložené navrhovatelkou.

               5.

               Konečně rozsudek Tribunálu porušuje základní práva zakotvená v článcích 16 a 17 a čl. 52 odst. 1 Listiny. Tento rozsudek nesprávně potvrdil soulad rozhodnutí Komise 2011/278 se základními právy a jeho přiměřenost.

      (1)  Rozhodnutí Komise 2013/448/EU ze dne 5. září 2013 o vnitrostátních prováděcích opatřeních pro přechodné bezplatné přidělování povolenek na emise skleníkových plynů v souladu s čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Úř. věst. L 240, s. 27).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631).


title: Věc T-706/14 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. října 2014 – Holistic Innovation Institute v. REA „Řízení o předběžných opatřeních — Projekty financované Evropskou unií v oblasti výzkumu a technologického rozvoje — Rozhodnutí o zamítnutí účasti na některých projektech — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nedodržení formálních náležitostí — Nepřípustnost“

text:
               8.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 439/27

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. října 2014 – Holistic Innovation Institute v. REA
   (Věc T-706/14 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Projekty financované Evropskou unií v oblasti výzkumu a technologického rozvoje - Rozhodnutí o zamítnutí účasti na některých projektech - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedodržení formálních náležitostí - Nepřípustnost“)
   (2014/C 439/37)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Holistic Innovation Institute, SLU (Pozuelo de Alarcón, Španělsko) (zástupce: R. Muñiz García, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentura pro výzkum (REA) (zástupce: G. Gascard, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Výkonné agentury pro výzkum (REA) ARES (2014) 2461172 ze dne 24. července 2014, kterým byla žalobkyně vyloučena z účasti na projektech ZONeSEC et Inachus.

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se odmítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-78/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale di Livorno ze dne 19. ledna 2005 ve věci Gentilini Umberto proti Dal Colle Industria Dolciaria SpA

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale di Livorno ze dne 19. ledna 2005 ve věci Gentilini Umberto proti Dal Colle Industria Dolciaria SpA
   (Věc C-78/05)
   (2005/C 93/28)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Tribunale di Livorno Itálie ze dne 19. ledna 2005 ve věci Gentilini Umberto proti Dal Colle Industria Dolciaria SpA, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 17. února 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Tribunale di Livorno žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               a)

               „Má být, s přihlédnutím ke znění článku 17 směrnice Rady 653/86 ze dne 18. prosince 1986 o koordinaci právní úpravy členských států týkající se nezávislých obchodních zástupců (1), článek 19 téže směrnice vykládán tak, že umožňuje členskému státu stanovit ve svých ustanoveních k provedení směrnice do vnitrostáního práva, že právo na odškodnění zástupce se určuje podle kolektivní smlouvy, závazné pro signatáře, bez ohledu na podmínky uvedené v první a druhé odrážce čl. 17 odst. 2 písm. a), a že se vypočítává nikoliv na základě kritérií stanovených ve směrnici, ale v dotčené kolektivní smlouvě, s tím následkem, že v mnoha případech by odškodnění muselo být určeno v částce podstatně nižší, než je maximální částka, kterou stanoví směrnice?

               b)

               Musí být výpočet odškodnění prováděn analyticky, prostřednictvím odhadu pozdějších provizí, které by zástupce pravděpodobně obdržel v letech následujících po rozvázání smlouvy s ohledem na zákazníky, které získal, nebo na zvýšení objemu obchodu, které provedl, přičemž se kritérium ekvity použije pouze pro upravení částky, nebo jsou přípustné různé a více syntetické metody výpočtu, které více zohledňují kritérum ekvity?“

      (1)  Úř. věst. L 382, 31.12.1986, s. 17.


title: Věc T-313/14: Žaloba podaná dne 5. května 2014 – Christian Dior Couture v. OHIM (Ztvárnění opakujícího se vzoru s reliéfním efektem)

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/60

         Žaloba podaná dne 5. května 2014 – Christian Dior Couture v. OHIM (Ztvárnění opakujícího se vzoru s reliéfním efektem)
   (Věc T-313/14)
   2014/C 223/62
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Christian Dior Couture SA (Paříž, Francie) (zástupce: M. Sabatier, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 4. března 2014 ve věci R 459/2013-14 v rozsahu, v němž zamítlo odvolání proti rozhodnutí průzkumového referenta, který odmítl poskytnout ochranu systému ochranné známky Společenství obrazové ochranné známce č. 1 1 00  187 s mezinárodním zápisem, který se vztahuje na Evropskou unie, ve vztahu k některým výrobkům zařazeným do tříd 9, 14, 18 a 25;

               —

               souhlasil se zápisem obrazové ochranné známky č. 1 1 00  187 pro všechny výrobky spadajících do tříd 9, 14, 18 a 25 a, podpůrně, pro výrobky, u nichž bylo užívání výslovně prokázáno;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení, které žalobkyně vynaložila v řízení před OHIM a v rámci tohoto řízení, a to v souladu s článkem 87 jednacího řádu Tribunálu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Mezinárodní zápis, který se vztahuje na Evropskou unii, obrazové ochranné známky znázorňující opakující se vzor s reliéfním efektem pro výrobky zařazené do tříd 9, 14, 18 a 25

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky k zápisu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 nařízení č. 207/2009


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. března 2005 ve věci C-531/03: Komise Evropských společenství proti Spolkové republice Německo (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 97/11/ES — Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí — Záměry výstavby silnic v určitých Länder)

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/7

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 10. března 2005
   ve věci C-531/03: Komise Evropských společenství proti Spolkové republice Německo (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 97/11/ES - Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí - Záměry výstavby silnic v určitých Länder)
   (2005/C 115/13)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-531/03, jejímž předmětem je žaloba na nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 18. prosince 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnci: J.-C. Schieferer a F. Simonetti) proti Spolkové republice Německo (zmocněnci: C.-D. Quassowski a M. Lumma), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předseda senátu, J. Makarczyk (zpravodaj) a P. Kūris, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 10. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

                  Spolková republika Německo tím, že v předepsané lhůtě neprovedla směrnici Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997, kterou se mění směrnice 85/337/EHS o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí v rozsahu, v němž se týká záměrů silniční výstavby ve Spolkové zemi Porýní-Falc, a tím, že umožnila Spolkové zemi Porýní-Severní Vestfálsko při uplynutí téže lhůty povolit záměry silniční výstavby s odchýlením se od postupu schválení plánů, aniž by bylo provedeno posouzení vlivů na životní prostředí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice a z ustanovení článku 4 ve spojení s přílohou I, bod 7 písm. b) a c), jakož i přílohou II, bod 10 písm. e) směrnice Rady 88/337/EHS ze dne 27. června 1985, o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice 97/11.

               2.

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 59, ze dne 6.3.2004.


title: Věc C-433/04: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Belgické království (Nesplnění povinnosti státem — Články 49 ES a 50 ES — Volný pohyb služeb — Činnosti v odvětví stavebnictví — Boj proti daňovým únikům v odvětví stavebnictví — Vnitrostátní právní úprava ukládající strhnout 15 % z částek dlužných smluvním partnerům neregistrovaným v Belgii — Vnitrostátní právní úprava zavádějící solidární odpovědnost za daňové dluhy smluvních partnerů neregistrovaných v Belgii)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-433/04) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Články 49 ES a 50 ES - Volný pohyb služeb - Činnosti v odvětví stavebnictví - Boj proti daňovým únikům v odvětví stavebnictví - Vnitrostátní právní úprava ukládající strhnout 15 % z částek dlužných smluvním partnerům neregistrovaným v Belgii - Vnitrostátní právní úprava zavádějící solidární odpovědnost za daňové dluhy smluvních partnerů neregistrovaných v Belgii)
   (2006/C 326/11)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: D. Triantafyllou, zmocněnec)

      Žalovaná: Belgické království (zástupci: E. Dominkovits, zmocněnec, B. van de Walle de Ghelcke, advokát)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 49 a 50 Smlouvy o ES – Vnitrostátní právní úprava ukládající příkazcům a podnikatelům pod trestem pokuty strhnout 15 % částky účtované jejich smluvními partnery neregistrovanými v Belgii a zaplatit tuto částku belgickým úřadům s cílem zaručit úhradu daňových dluhů těchto smluvních partnerů – Solidární odpovědnost příkazců a podnikatelů za daňové dluhy jejich neregistrovaných smluvních partnerů
   Výrok

               1)

               Uložením povinnosti objednatelům a podnikatelům, kteří využívají zahraničních smluvních partnerů neregistrovaných v Belgii, strhnout 15 % z dlužné částky za uskutečněné práce a uložením týmž objednatelům a podnikatelům solidární odpovědnosti za daňové dluhy takových smluvních partnerů Belgické království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 49 ES a 50 ES.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. července 2005 ve věci C-26/00: Nizozemské království proti Komisi Evropských společenství (Režim přidružení zámořských zemí a území — Dovoz cukru a směsí cukru a kakaa — Nařízení (ES) č. 2423/1999 — Žaloba na neplatnost — Ochranná opatření — Proporcionalita)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 14. července 2005
   ve věci C-26/00: Nizozemské království proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Režim přidružení zámořských zemí a území - Dovoz cukru a směsí cukru a kakaa - Nařízení (ES) č. 2423/1999 - Žaloba na neplatnost - Ochranná opatření - Proporcionalita)
   (2005/C 217/01)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-26/00, jejímž předmětem je žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES, podaná dne 29. ledna 2000, Nizozemské království, (zmocněnci: M. Fierstra a J. van Bakel) proti Komisi Evropských společenství, (zmocněnci: T. van Rijn a C. van der Hauwaert) podporované Španělským královstvím, (zmocněnkyně: N. Díaz Abad) Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen (zpravodaj), G. Arestis a J. Klučka, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 14. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Nizozemskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3.

               Španělské království ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 149, 27.5.2000.


title: Věc T-234/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. listopadu 2007 – Nizozemsko v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Rozhodnutí 2004/01/ES — Nebezpečné látky — Nezbytnost schválení Komise pro ponechání si oznámených vnitrostátních předpisů — Zaujetí stanoviska Komise k rozsahu harmonizace — Napadnutelný akt — Nepřípustnost )

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/34

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. listopadu 2007 – Nizozemsko v. Komise
   (Věc T-234/04) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Rozhodnutí 2004/01/ES - Nebezpečné látky - Nezbytnost schválení Komise pro ponechání si oznámených vnitrostátních předpisů - Zaujetí stanoviska Komise k rozsahu harmonizace - Napadnutelný akt - Nepřípustnost“)
   (2007/C 315/63)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Nizozemské království (zástupci: H. Sevenster, J. van Bakel a M. de Grave, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Simonetti a M. van Beek, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobce: Dánské království (zástupce: J. Molde, zmocněnec)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2004/1/ES ze dne 16. prosince 2003 o vnitrostátních ustanoveních týkajících se používání chlorovaných parafínů s krátkým řetězcem oznámených Nizozemským královstvím na základě čl. 95 odst. 4 [ES] (neoficiální překlad) (Úř. věst. 2004, L 1, s. 20), z důvodu, že se Komise v tomto rozhodnutí domnívá, že její schválení na základě čl. 95 odst. 6 ES je nezbytné pro ponechání si nizozemských právních předpisů týkajících se používání chlorovaných parafínů s krátkým řetězcem, jež nejsou uvedena ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/45/ES ze dne 25. června 2002, kterou se podvacáté mění směrnice Rady 76/769/EHS o omezení uvádění některých nebezpečných látek a přípravků na trh a jejich používání (chlorované parafíny s krátkým řetězcem) (Úř. věst. L 177, s. 21; Zvl. vyd. 13/29, s. 488).
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Nizozemské království ponese vlastní náklady a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí.

               3)

               Dánské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004 (původně věc C-103/04).


title: Věc T-586/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. března 2016 – Xinyi PV Products (Anhui) Holdings v. Komise „Dumping — Dovozy solárního skla pocházejícího z Číny — Konečné antidumpingové clo — Status podniku působícího v tržním hospodářství — Článek 2 odst. 7 písm. b) a c) třetí odrážka nařízení (ES) č. 1225/2009 — Podstatné zkreslení způsobené bývalým systémem netržního hospodářství — Daňová zvýhodnění“

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. března 2016 – Xinyi PV Products (Anhui) Holdings v. Komise
   (Věc T-586/14) (1)

   („Dumping - Dovozy solárního skla pocházejícího z Číny - Konečné antidumpingové clo - Status podniku působícího v tržním hospodářství - Článek 2 odst. 7 písm. b) a c) třetí odrážka nařízení (ES) č. 1225/2009 - Podstatné zkreslení způsobené bývalým systémem netržního hospodářství - Daňová zvýhodnění“)
   (2016/C 156/46)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (Anhui, Čína) (zástupci: Y. Melin a V. Akritidis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího nařízení Komise (EU) č. 470/2014 ze dne 13. května 2014 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 2014, L 142, s. 1, oprava Úř. věst. 2014, L 253, s. 4).

      Výrok rozsudku

               1)

               Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 470/2014 ze dne 13. května 2014 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky se zrušuje v rozsahu, v němž se týká společnosti Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd.

               2)

               Evropská komise nahradí náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 372, 20. 10. 2014.


title: Věc T-206/13: Žaloba podaná dne 8. dubna 2013 — Stance v. OHIM Pokarna (STANCE)

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/34

         Žaloba podaná dne 8. dubna 2013 — Stance v. OHIM Pokarna (STANCE)
   (Věc T-206/13)
   2013/C 171/63
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Stance, Inc. (San Clemente, Spojené státy) (zástupci: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Pokarna Ltd (Secundrabad, Indie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu ze dne 1. února 2013 ve věci R 885/2012-5 týkající se námitky založené na zápisu ochranné známky Společenství č. 005 491 329 proti přihlášce ochranné známky Společenství č. 008 957 516 „STANCE“;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „STANCE“ pro zboží třídy 25 – Přihláška ochranné známky Společenství č. 8 957 516

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Černá a bílá obrazová ochranná známka Společenství „STANZA“ pro zboží tříd 25 a 35

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 65, čl. 8 odst. 1 písm. b), článku 75, čl. 76 odst. 1 a 2 a článku 83 nařízení Rady č. 207/2009


title: Věc T-98/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. dubna 2011 — Tubesca v. OHIM — Tubos del Mediterráneo (T TUMESA TUBOS DEL MEDITERRANEO S.A.) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství T TUMESA TUBOS DEL MEDITERRANEO S.A. — Národní slovní ochranná známka a starší mezinárodní obrazová ochranná známka TUBESCA — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               28.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 160/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. dubna 2011 — Tubesca v. OHIM — Tubos del Mediterráneo (T TUMESA TUBOS DEL MEDITERRANEO S.A.)
   (Věc T-98/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství T TUMESA TUBOS DEL MEDITERRANEO S.A. - Národní slovní ochranná známka a starší mezinárodní obrazová ochranná známka TUBESCA - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 160/23
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tubesca (Ailly-sur-Noye, Francie) (zástupce: F. Greffe, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Tubos del Mediterráneo, SA (Sagunto, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. prosince 2008 (věc R 518/2008-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Tubesca a Tubos del Mediterráneo, SA.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Tubesca se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 102, 1.5.2009.


title: Věc F-29/07: Žaloba podaná dne 28. března 2007 – Quadu v. Parlament

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/37

         Žaloba podaná dne 28. března 2007 – Quadu v. Parlament
   (Věc F-29/07)
   (2007/C 117/60)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Sandro Quadu (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 26. dubna 2006, kterým byl žalobce jmenován úředníkem Evropských společenství v části, ve které je stanoveno jeho zařazení do platové třídy AST 2 stupně 3;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozhodnutím ze dne 26. dubna 2006 byl žalobce, v té době dočasný zaměstnanec Parlamentu zařazený do platové třídy C*4 stupně 7 a úspěšný uchazeč z vnitřního výběrového řízení na administrativní asistenty (kariéra C 4-5) č. C/348, zveřejněného před vstupem v platnost nařízení Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství (1), jmenován úředníkem a zařazen do třídy AST 2 stupně 3.
   Žalobce ve své žalobě zejména uplatňuje, že došlo k porušení oznámení o výběrovém řízení a zásady rovného zacházení a nediskriminace. Konkrétně orgánu vytýká, že vyložil čl. 5 odst. 4 přílohy XIII služebního řádu tak, že dočasní zaměstnanci jmenovaní úředníky mají nárok na zachování původní platové třídy, pouze pokud je jmenování doprovázeno přechodem do vyšší kategorie.

      (1)  Úř. věst. L 124, s. 1; Zvl. vyd. 01/02, s. 130.


title: Věc C-496/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem College van Beroep voor het Bedrijfsleven, 's-Gravenhage ze dne 26. listopadu 2004 ve věci J. Slob proti Productschap Zuivel

text:
               5.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem College van Beroep voor het Bedrijfsleven, 's-Gravenhage ze dne 26. listopadu 2004 ve věci J. Slob proti Productschap Zuivel
   (Věc C-496/04)
   (2005/C 31/24)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem College van Beroep voor het bedrijfsleven, 's-Gravenhage (Nizozemsko) ze dne 26. listopadu 2004 ve věci J. Slob proti Productschap Zuivel, který došel kanceláři Soudního dvora dne 1. prosince 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   College van Beroep voor het Bedrijfsleven, 's-Gravenhage žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               —

               Je nutné čl. 7 odst. 1 větu první a odst. 3 nařízení (EHS) č. 536/93 (1) [nařízení Komise ze dne 9. března 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla k doplňkové dávce v odvětví mléka a mléčných výrobků] vykládat v tom smyslu, že tato ustanovení přiznávají členským státům diskreční pravomoc přijmout úpravu, která výrobcům mléka usazeným na jeho území ukládá povinnosti vést evidenci, které jdou nad rámec povinností vyplývajících z čl. 7 odst. 1 písm. f) tohoto nařízení?

               —

               V případě, že odpověď na tuto otázku bude kladná, je potom nutné v případě předpisu, podle něhož je výrobce povinen nést odpovědnost za vyrobené množství másla a jeho účel využití, i v případě, že je máslo je zničeno nebo využito jako krmivo, vycházet z toho, že spadá do diskreční pravomoci takto přiznané členskému státu?

      (1)  Úř. věst. L 57, s. 12.


title: Věc T-64/08: Žaloba podaná dne 6. února 2008 – Nuova Terni Industrie Chimiche v. Komise

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/41

         Žaloba podaná dne 6. února 2008 – Nuova Terni Industrie Chimiche v. Komise
   (Věc T-64/08)
   (2008/C 92/81)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nuova Terni Industrie Chimiche (Miláno, Itálie) (zástupci: T. Salonico, G. Pellegrino, G. Pellegrino, G. Barone, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že napadené rozhodnutí je protiprávní, a zrušit ho v plném rozsahu vzhledem k tomu, že považuje napadené opatření za státní podporu, jež je ve skutečnosti legitimním pokračováním opatření spočívajícího v kompenzaci, kterou Itálie poskytla ve prospěch Terni (a jejích právních nástupkyň), za vyvlastnění elektráren, k němuž došlo v letech 1962–63;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení;

               —

               podpůrně zrušit rozhodnutí v části, v níž:

                           a)

                           stanoví, že Itálie neoprávněně vyplatila státní podporu ve prospěch ThyssenKrupp, Cementir a Nuova Terni Industrie Chimiche v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES;

                           b)

                           stanoví navrácení částek ze strany ThyssenKrupp, Cementir a Nuova Terni Industrie Chimiche; a v důsledku toho

                           c)

                           ukládá Itálii požadovat neprodleně navrácení těchto částek spolu s úroky;

               —

               podpůrně zrušit napadené rozhodnutí v části, v níž ukládá Itálii požadovat neprodleně navrácení podpory spolu s úroky, jelikož toto navrácení porušuje obecnou zásadu legitimního očekávání.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-62/08, ThyssenKrupp v. Komise.


title: Věc T-297/05 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 2. května 2007 – IPK International World Tourism Marketing Consultants v. Komise ( Předběžné opatření — Článek 256 ES — Předmět návrhu — Přípustnost — Nedostatek naléhavosti )

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/24

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 2. května 2007 – IPK International World Tourism Marketing Consultants v. Komise
   (Věc T-297/05 R)
   („Předběžné opatření - Článek 256 ES - Předmět návrhu - Přípustnost - Nedostatek naléhavosti“)
   (2007/C 140/41)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: IPK International – World Tourism Marketing Consultants GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: C. Pitschas, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: B. Schima, zmocněnec, ve spolupráci s C. Arholdem, advokátem)
   Předmět věci
   Návrh směřující k získání odkladu nuceného výkonu rozhodnutí Komise K (2006) 6452 ze dne 4. prosince 2006, o navrácení částky 318 000 eur, kterou žalobkyně obdržela jako zálohu na projekt Ecodata
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-179/04: Žaloba podaná dne 17. května 2004 Siegfriedem Krahlem proti Komisi Evropských společenství

text:
               7.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/18

         Žaloba podaná dne 17. května 2004 Siegfriedem Krahlem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-179/04)
   (2004/C 201/39)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 17. května 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Siegfriedem Krahlem, s bydlištěm v Záhřebu (Chorvatsko), zastoupeným Sébastianem Orlandim, Albertem Coolenem, Jean-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise přikročit k zpětnému vymáhání denních náhrad vyplacených žalobci v období, během kterého mu byl dán k dispozici dočasný byt;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         žalobní důvody a hlavní tvrzení
   žalobce, který je úředníkem Komise, se ujal svých funkcí v delegaci Komise v Záhřebu dne 2. února 2002 a až do dne 19. září 2002 bydlel v bytě, který mu byl dán k dispozici Komisí. Napadeným rozhodnutím se Komise rozhodla přikročit ke zpětnému vymáhání denních náhrad vyplacených žalobci ve výše uvedeném období z důvodu, že žalobce na ně neměl nárok, když užíval byt, který mu byl dán Komisí k dispozici.
   Na podporu své žaloby žalobce uplatňuje porušení článku 10 přílohy VII služebního řádu. Tvrdí, že Komise mu dotyčný byt dala k dispozici pouze dočasně a odvolatelně, což není na překážku pobírání denních náhrad. Mimoto se dovolává porušení zásady legitimního očekávání, když uplatňuje, že Komise mu poskytla jasná ujištění, pokud jde o placení denních náhrad po dobu užívání dotčeného bytu.


title: Věc C-604/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia n °12 de Madrid (Španělsko) dne 28. listopadu 2011 — Genil 48, S.L., a Comercial Hostelera de Grandes Vinos, S.L., v. Bankinter S.A. a Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia no 12 de Madrid (Španělsko) dne 28. listopadu 2011 — Genil 48, S.L., a Comercial Hostelera de Grandes Vinos, S.L., v. Bankinter S.A. a Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.
   (Věc C-604/11)
   2012/C 32/28
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia no 12 de Madrid

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Genil 48, S.L., a Comercial Hostelera de Grandes Vinos, S.L.

      Žalované: Bankinter S.A. a Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba případ, kdy úvěrová instituce nabízí klientovi úrokový swap k zajištění rizika změny úrokových sazeb u jiných finančních produktů, považovat za službu investičního poradenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 směrnice MiFID (1)?

               2)

               Vede opomenutí provést posouzení vhodnosti stanovené v čl. 19 odst. 4 uvedené směrnice u neprofesionálního investora k absolutní neplatnosti smlouvy uzavřené mezi investorem a investiční institucí?

               3)

               Pro případ, že by služba poskytnutá popsaným způsobem nebyla považována za investiční poradenství, vede pouhá skutečnost, že k nabytí komplexního finančního nástroje, jakým je úrokový swap, došlo bez posouzení přiměřenosti, stanoveného v čl. 19 odst. 5 směrnice MiFID, a to z důvodů přičitatelných investiční instituci, k absolutní neplatnosti smlouvy?

               4)

               Je skutečnost, že úvěrová instituce nabízí komplexní finanční nástroj vázaný na jiné produkty určené k financování, dostatečným důvodem pro neuplatnění povinností provést posouzení vhodnosti a přiměřenosti, které stanoví článek 19 směrnice MiFID a které je investiční instituce povinna provést u neprofesionálního investora?

               5)

               Je možnost neuplatnit povinnosti stanovené v čl. 19 odst. 9 směrnice MiFID podmíněna tím, aby finanční produkt, na nějž je vázán nabízený finanční nástroj, podléhal zákonným standardům na ochranu investora obdobným těm, které vyžaduje uvedená směrnice?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS
   Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 06/07, s. 263.


title: Věc C-464/12: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. března 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – ATP Pension Service A/S v. Skatteministeriet „Šestá směrnice o DPH  — Osvobození od daně  — Článek 13 B písm. d) body 3 a 6  — Zvláštní investiční fondy  — Zaměstnanecké penzijní systémy  — Spravování  — Osvobození od daně pro operace týkající se vkladů a běžných účtů, plateb a převodů“

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/8

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. března 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – ATP Pension Service A/S v. Skatteministeriet
   (Věc C-464/12) (1)

   („Šestá směrnice o DPH - Osvobození od daně - Článek 13 B písm. d) body 3 a 6 - Zvláštní investiční fondy - Zaměstnanecké penzijní systémy - Spravování - Osvobození od daně pro operace týkající se vkladů a běžných účtů, plateb a převodů“)
   2014/C 135/08
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Østre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: ATP Pension Service A/S

      Žalovaný: Skatteministeriet

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Østre Landsret – Výklad čl. 13 části B písm. d) bodů 3 a 6 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) – Osvobození od daně pro operace týkající se vkladových a běžných účtů a pro spravování zvláštních investičních fondů – Služby týkající se plateb do penzijního fondu

      Výrok

               1)

               Článek 13 části B písm. d) bod 6 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán v tom smyslu, že se toto ustanovení může vztahovat na takové penzijní fondy, jako jsou fondy dotčené v původním řízení, pokud jsou financovány příjemci vyplácených penzí, úspory jsou investovány na základě zásady rozložení rizik a investiční riziko nesou účastníci. V tomto ohledu je irelevantní, že příspěvky jsou odváděny zaměstnavatelem, že jejich výše vyplývá z kolektivních smluv mezi organizacemi zaměstnavatelů a odborovými organizacemi, že finanční podmínky návratnosti úspor jsou diverzifikovány, že příspěvky jsou odpočitatelné podle pravidel použitelných na daně z příjmů, nebo že je možné k nim doplnit akcesorický prvek pojištění.

               2)

               Článek 13 část B písm. d) bod 6 šesté směrnice 77/388 musí být vykládán v tom smyslu, že se pojem „spravování zvláštních investičních fondů“ ve smyslu tohoto ustanovení, vztahuje na poskytování služeb, kterými subjekt realizuje nároky účastníků vůči penzijním fondům a připisuje odvedené příspěvky na jejich účty v penzijním systému. Tento pojem se vztahuje rovněž na takové služby v oblasti účetnictví a informatiky týkající se účtů, jako jsou služby uvedené v příloze II směrnice Rady 85/611/ES ze dne 20. prosince 1985 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) ve znění směrnic Evropského parlamentu a Rady 2001/107/ES a 2001/108/ES ze dne 21. ledna 2002.

               3)

               Článek 13 část B písm. d) bod 3 šesté směrnice 77/388 musí být vykládán v tom smyslu, že se osvobození od daně z přidané hodnoty stanovené v tomto ustanovení, týkající se operací souvisejících s platbami a převody uplatní na poskytování služeb, kterými subjekt realizuje nároky účastníků vůči penzijním fondům vytvořením účtů těchto účastníků v penzijním systému a připisováním příspěvků uvedených účastníků na jejich účet, jakož i na operace, které jsou k těmto službám akcesorické nebo které spolu s nimi tvoří jediné hospodářské plnění.

      (1)  Úř. věst. C 9, 12.1.2013.


title: Věc T-385/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2010 — Trautwein v. OHIM (Ztvárnění psa) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška ochranné známky Společenství ztvárňující psa — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2010 — Trautwein v. OHIM (Ztvárnění psa)
   (Věc T-385/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška ochranné známky Společenství ztvárňující psa - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2010/C 234/56
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research and Development (Leopoldshöhe, Německo) (zástupci: C. Czychowski, A. Nordemann a A. Dustmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 30. června 2008 (věc R 1734/2007-1) týkajícímu se přihlášky k zápisu obrazového označení ztvárňujícího psa jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research and Development se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc C-50/11: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Ivrea — Itálie) — Procura della Repubblica v. Lucky Emegor

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/28

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Ivrea — Itálie) — Procura della Repubblica v. Lucky Emegor
   (Věc C-50/11) (1)

   2011/C 252/65
   Jednací jazyk: italština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 113, 9.4.2011.


title: Věc C-344/15: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. ledna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Appeal Commissioners – Irsko) – National Roads Authority v. The Revenue Commissioners „Řízení o předběžné otázce — Společný systém daně z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Článek 13 odst. 1 druhý pododstavec — Činnost spočívající ve správě a zpřístupnění silniční infrastruktury proti zaplacení mýtného — Činnosti, při nichž veřejnoprávní subjekt vystupuje jako orgán veřejné moci — Přítomnost soukromých subjektů — Výrazné narušení hospodářské soutěže — Existence aktuální či potenciální hospodářské soutěže“

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/3

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. ledna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Appeal Commissioners – Irsko) – National Roads Authority v. The Revenue Commissioners
   (Věc C-344/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Článek 13 odst. 1 druhý pododstavec - Činnost spočívající ve správě a zpřístupnění silniční infrastruktury proti zaplacení mýtného - Činnosti, při nichž veřejnoprávní subjekt vystupuje jako orgán veřejné moci - Přítomnost soukromých subjektů - Výrazné narušení hospodářské soutěže - Existence aktuální či potenciální hospodářské soutěže“)
   (2017/C 070/04)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Appeal Commissioners

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: National Roads Authority

      Odpůrci: The Revenue Commissioners

      Výrok

   Článek 13 odst. 1 druhý pododstavec směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že nelze mít za to, že v takové situaci, o jakou jde v původním řízení, veřejnoprávní subjekt, který vykonává činnost spočívající ve zpřístupnění silnice proti zaplacení mýtného, konkuruje soukromým subjektům, které vybírají mýtné na jiných zpoplatněných silnicích na základě dohody uzavřené s dotyčným veřejnoprávním subjektem podle vnitrostátních právních předpisů.

      (1)  Úř. věst. C 311, 21.9.2015.


title: Věc C-248/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. května 2015 Maxcom Ltd proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 19. března 2015 ve věci T-413/13, City Cycle Industries v. Rada Evropské unie

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. května 2015 Maxcom Ltd proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 19. března 2015 ve věci T-413/13, City Cycle Industries v. Rada Evropské unie
   (Věc C-248/15 P)
   (2015/C 262/11)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Maxcom Ltd (zástupci: L. Ruessmann, advokát, J. Beck, Solicitor)

      Další účastnice řízení: City Cycle Industries, Rada Evropské unie, Evropská komise

      Návrhová žádání

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               prohlásil kasační opravný prostředek za přípustný a opodstatněný;

               —

               zrušil rozhodnutí Tribunálu, pokud jde o druhou část prvního žalobního důvodu;

               —

               zamítl první žalobní důvod žalobkyně v řízení před Tribunálem v plném rozsahu; a

               —

               uložil žalobkyni v řízení před Tribunálem náhradu nákladů vynaložených navrhovatelkou v řízení o kasačním opravném prostředku a náklady na vedlejší účastenství v řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka uvádí na podporu svého kasačního opravného prostředku následující argumenty:

               —

               Tribunál se dopustil zjevně nesprávného posouzení, když rozhodl, že podle čl. 13 odst. 1 základního nařízení (1) nemohla Rada dospět k závěru, že žalobkyně v řízení před Tribunálem provedla pouze přepravu na základě toho, že (i) žalobkyně v řízení před Tribunálem nebyla pravým srílanským výrobcem a (ii) neprováděla montážní operace jdoucí nad rámec stanovený v čl. 13 odst. 2 základního nařízení.

               —

               Alternativně: zrušení nařízení 501/2013 (2) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně v řízení před Tribunálem, je neodůvodněné, i kdyby zjištění Rady týkající se přepravy byla nesprávná, neboť Tribunál potvrdil, že žalobkyně v řízení před Tribunálem prováděla montážní operace, které nešly nad rámec stanovený v čl. 13 odst. 2 základního nařízení, a potvrdil rovněž existenci všech ostatních kritérií vyžadovaných k tomu, aby nebyla žalobkyni v řízení před Tribunálem udělena výjimka z opatření zaměřených proti obcházení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, s. 51).

      (2)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 501/2013 ze dne 29. května 2013, kterým se konečné antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky rozšiřuje na dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska (Úř. věst. L 153, s. 1).


title: Věc T-358/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. června 2015 – Itálie v. Komise „EZOZF — Záruční sekce — EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Veřejné skladování cukru — Zvýšení nákladů související s nájmem skladů — Roční inventurní soupis zásob — Fyzické inspekce ve skladovacích prostorách — Právní jistota — Legitimní očekávání — Přiměřenost — Povinnost (uvést) odůvodnění — Existence rizika finanční újmy pro fondy — Užitečný účinek“

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. června 2015 – Itálie v. Komise
   (Věc T-358/11) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Veřejné skladování cukru - Zvýšení nákladů související s nájmem skladů - Roční inventurní soupis zásob - Fyzické inspekce ve skladovacích prostorách - Právní jistota - Legitimní očekávání - Přiměřenost - Povinnost (uvést) odůvodnění - Existence rizika finanční újmy pro fondy - Užitečný účinek“)
   (2015/C 262/17)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. Marchinim, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Rossi a D. Nardi, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise 2011/244/EU ze dne 15. dubna 2011 o vyloučení některých výdajů uskutečněných členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) z financování Evropské unie (Úř. věst. L 102, s. 33), v rozsahu, v němž vylučuje některé výdaje uskutečněné Italskou republikou, jakož i návrh na zrušení dopisů Komise ze dne 3. února 2010 a 3. ledna 2011, jakožto přípravných aktů tohoto rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Italská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


title: Věc T-66/07: Žaloba podaná dne 2. března 2007 – Agencja Wydawnicza Technopol v. OHIM ( 150 )

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/52

         Žaloba podaná dne 2. března 2007 – Agencja Wydawnicza Technopol v. OHIM („150“)
   (Věc T-66/07)
   (2007/C 95/104)
   Jednací jazyk: polština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Agencja Wydawnicza Technopol, Sp. z o. o. (Częstochowa, Polská republika) (zástupce: D. Rzążewska, radca prawny)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 21. prosince 2006 ve věci R 1035/2006-4 v plném rozsahu;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní označení „150 “pro výrobky zařazené do třídy 16

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí zápisu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné použití čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (1), neboť označení „150 “nemá ve vztahu k požadovaným výrobkům ani popisnou povahu, ani nepostrádá rozlišovací způsobilost.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993, Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146.


title: Věc T-199/07: Žaloba podaná dne 5. června 2007 – Cementownia Odra v. Komise

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/39

         Žaloba podaná dne 5. června 2007 – Cementownia „Odra“ v. Komise
   (Věc T-199/07)
   (2007/C 170/75)
   Jednací jazyk: polština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Cementownia „Odra“ SA (zástupci: P. K. Rosiak, právní poradce, a F. Puel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 26. března 2007 o národním alokačním plánu pro přidělování povolenek na emise skleníkových plynů oznámeném Polskem v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhá zrušení rozhodnutí Evropské komise K(2007) 1295 konečné ze dne 26. března 2007 o národním alokačním plánu pro přidělování povolenek na emise skleníkových plynů oznámeném Polskem v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (1), jímž Komise shledala, že určité aspekty národního alokačního plánu pro přidělování povolenek na emise CO2 na období 2008 – 2012 oznámeného Komisi dne 30. června 2006 nejsou slučitelné s čl. 9 odst. 1 a 3, článkem 10, čl. 13 odst. 2 ani s kriterii stanovenými v příloze III směrnice 2003/87/ES. Napadeným rozhodnutím se snižuje limit emisí oxidu uhličitého na období 2008 – 2012 o 26,7 % oproti limitu, který navrhlo Polsko ve svém národním alokačním plánu pro přidělování povolenek na emise oznámeném Komisi.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty přednesené žalobkyní jsou shodné s žalobními důvody a hlavními argumenty přednesenými žalobkyní ve věci T-195/07.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631).