title: Věc T-323/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. července 2006 – La Baronia de Turis v. OHIM – Baron Philippe de Rothschild (LA BARONNIE) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství LA BARONNIE — Starší národní slovní ochranná známka BARONIA — Důkaz užívání starší ochranné známky — Důkazy předložené poprvé až u odvolacího senátu — Přípustnost — Rozsah přezkumu prováděného odvolacími senáty — Články 62 a 74 nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/35

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. července 2006 – La Baronia de Turis v. OHIM – Baron Philippe de Rothschild (LA BARONNIE)
   (Věc T-323/03) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství LA BARONNIE - Starší národní slovní ochranná známka BARONIA - Důkaz užívání starší ochranné známky - Důkazy předložené poprvé až u odvolacího senátu - Přípustnost - Rozsah přezkumu prováděného odvolacími senáty - Články 62 a 74 nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 224/75)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: La Baronia de Turis, Cooperativa Valenciana (Turis, Španělsko) (zástupce: J. Carreño Moreno, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: S. Petrequin a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Druhý účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vedlejší účastník před Soudem: Baron Philippe de Rothschild SA (Paullac, Francie) (zástupce: K. Manhaeve, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. července 2003 (R 57/2003-2), týkajícím se námitkového řízení mezi La Baronia de Turis, Cooperativa Valenciana a Baron Philippe de Rothschild SA
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 9. července 2003 (věc R 57/2003-2) se zrušuje.

               2.

               Návrh žalobkyně, La Baronia de Turis, Cooperativa Valenciana, na zamítnutí zápisu přihlašované ochranné známky Společenství se zamítá jako nepřípustný.

               3.

               Návrh vedlejšího účastníka, Baron Philippe de Rothschild SA, na prohlášení námitek za nepřípustné v rozsahu, v němž jsou založeny na čl. 8 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství, se zamítá.

               4.

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

      (1)  Úř. věst. C 275, 15.11.2003.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 21. dubna 2005 ve věci T-269/02, PepsiCo, Inc. proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství RUFFLES — Starší národní ochranná známka RIFFELS — Národní ochranná známka předcházející starší národní ochranné známce RUFFLES — Koexistence a ekvivalence národních ochranných známek a ochranných známek Společenství)

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/12

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 21. dubna 2005
   ve věci T-269/02, PepsiCo, Inc. proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství RUFFLES - Starší národní ochranná známka RIFFELS - Národní ochranná známka předcházející starší národní ochranné známce RUFFLES - Koexistence a ekvivalence národních ochranných známek a ochranných známek Společenství)
   (2005/C 155/23)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-269/02, PepsiCo, Inc., se sídlem v Purchase, New York (Spojené státy), zastoupená E. Armijem Chávarrim, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: původně J. Novais Gonçalves a J. Crespo Carillo, poté A. von Mühlendahl a Novais Gonçalves), jejímž předmětem je žaloba, podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 10. června 2002 (věc R 114/2000-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi PepsiCo, Inc. a Intersnack Knabber-Gebäck GmbH & Co. KG, Soud (pátý senát), ve složení M. Vilaras, předseda, F. Dehousse a D. Šváby, soudci, vedoucí soudní kanceláře: J. Palacio González, vrchní rada, vydal dne 21. dubna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyně ponese vlastní náklady, jakož i náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).

               3.

               Vedlejší účastník ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 26.10.2002.


title: Věc T-517/14: Usnesení Tribunálu ze dne 13. října 2015 – Pelikan v. OHIM – RMP (be.bag)

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/77

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. října 2015 – Pelikan v. OHIM – RMP (be.bag)
   (Věc T-517/14) (1)

   (2015/C 398/90)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 448, 15.12.2014.


title: Věc T-292/14: Žaloba podaná dne 28. dubna 2014 – Kypr v. OHIM (XAΛΛOYMI)

text:
               28.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/21

         Žaloba podaná dne 28. dubna 2014 – Kypr v. OHIM (XAΛΛOYMI)
   (Věc T-292/14)
   2014/C 245/28
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Republika Kypr (zástupci: S. Malynicz, barrister a V. Marsland, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 19. února 2014 ve věci R 1849/203-4;

               —

               uložil žalovanému úhradu nákladů řízení

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „XAΛΛOYMI“ pro výrobky zařazené do třídy 29 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 1 5 78  473

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) a b) nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-133/06: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. května 2008 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie (Žaloba na neplatnost — Společná azylová politika — Směrnice 2005/85/ES — Řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka — Bezpečné země původu — Evropské bezpečné třetí země — Společné minimální seznamy — Postup přijímání a měnění společných minimálních seznamů — Článek 67 odst. 1 a odst. 5 první odrážka ES — Nedostatek pravomoci)

text:
               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. května 2008 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie
   (Věc C-133/06) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Společná azylová politika - Směrnice 2005/85/ES - Řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka - Bezpečné země původu - Evropské bezpečné třetí země - Společné minimální seznamy - Postup přijímání a měnění společných minimálních seznamů - Článek 67 odst. 1 a odst. 5 první odrážka ES - Nedostatek pravomoci)
   (2008/C 158/04)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Evropský parlament (zástupci: Duintjer Tebbens, A. Caiola, A. Auersperger Matić a K. Bradley, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobce: Komise Evropských společenství (zástupci: C. O'Reilly, jakož i P. Van Nuffel a J.-F. Pasquier, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Simm, M. Balta a G. Maganza, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a J.–C. Niollet, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení odst. 1 a 2 čl. 29 a odst. 3 čl. 36 směrnice Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka (Úř. věst. L 32, s. 13)
   Výrok

               1)

               Článek 29 odst. 1 a 2 a čl. 36 odst. 3 směrnice Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka se zrušují.

               2)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Francouzská republika a Komise Evropských společenství ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 108, 6.5.2006.


title: Věc C-266/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemí) dne 15. května 2013 — L. Kik v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemí) dne 15. května 2013 — L. Kik v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-266/13)
   2013/C 207/48
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: L. Kik

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Předběžné otázky

               1)

                           a)

                           Je pravidla o osobní působnosti nařízení (EHS) č. 1408/71 (1) a pravidla o místní působnosti pravidel pro určení použitelných právních předpisů v hlavě II nařízení třeba vykládat tak, že se tato pravidla použijí v takovém případě, jako je projednávaná věc, kdy jde o (a) zaměstnance s bydlištěm v Nizozemsku, který (b) má nizozemskou státní příslušnost, (c) v každém případě byl dříve v Nizozemsku povinně pojištěn, (d) je činný jako námořník ve službě zaměstnavatele se sídlem ve Švýcarsku, (e) vykonává práci na palubě lodi pro kladení potrubí, která pluje pod panamskou vlajkou, a (f) tuto činnost vykonával nejprve mimo území Unie (přibližně tři týdny nad kontinentálním šelfem Spojených států a asi dva týdny v mezinárodních vodách) a poté nad kontinentálním šelfem Nizozemska (doby jednoho měsíce a přibližně jednoho týdne) a Spojeného království (doba asi jednoho týdne), přičemž (g) touto činností dosažené příjmy podléhají nizozemské dani z příjmu?

                           b)

                           Pokud ano, použije se nařízení (EHS) č. 1408/71 pouze na dny, kdy dotyčný pracuje nad kontinentálním šelfem členského státu Unie, nebo také na dobu jim předcházející, ve které pracoval na jiném místě mimo území Unie?

               2)

               Pokud je nařízení (EHS) č. 1408/71 použitelné na takového zaměstnance, jaký je popsán v otázce 1a), použití kterého právního řádu nebo právních řádů nařízení stanoví?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatnění systémů sociálního pojištění na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35)


title: Věc T-347/17: Žaloba podaná dne 2. června 2017 – FLA Europe v. Komise

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/39

         Žaloba podaná dne 2. června 2017 – FLA Europe v. Komise
   (Věc T-347/17)
   (2017/C 249/53)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: FLA Europe NV (Oudenaarde, Belgie) (zástupci: A. Willems, S. De Knop a B. Natens, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil tuto žalobu za přípustnou;

               —

               zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/423 ze dne 9. března 2017, kterým se opětovně ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu a vyráběné společnostmi Fujian Viscap Shoes Co. Ltd, Vietnam Ching Luh Shoes Co. Ltd, Vinh Thong Producing-Trading-Service Co. Ltd, Qingdao Tae Kwang Shoes Co. Ltd, Maystar Footwear Co. Ltd, Lien Phat Company Ltd, Qingdao Sewon Shoes Co. Ltd, Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd, PanYu Leader Footwear Corporation, Panyu Hsieh Da Rubber Co. Ltd, An Loc Joint Stock Company, Qingdao Changshin Shoes Company Limited, Chang Shin Vietnam Co Ltd, Samyang Vietnam Co Ltd, Qingdao Samho Shoes Co. Ltd, Min Yuan, Chau Giang Company Limited, Foshan Shunde Fong Ben Footwear Industrial Co. Ltd a Dongguan Texas Shoes Limited Co., s konečnou platností vybírá uložené prozatímní clo a kterým se provádí rozsudek Soudního dvora ve spojených věcech C-659/13 a C-34/14;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 5 odst. 1 a 2 SEU. Podpůrně uplatňuje porušení zásady institucionální rovnováhy ve smyslu čl. 13 odst. 2 SEU.

                           —

                           Napadené nařízení bylo přijato bez právního základu.

                           —

                           Komise nebyla oprávněna přijmout napadené nařízení.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 266 SFEU, jelikož nebyla přijata opatření nezbytná k provedení rozsudku Soudního dvora ze dne 4. února 2016, C&J Clark International (C-659/13 a C-34/14, EU:C:2016:74).

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 1 odst. 1 a čl. 10 odst. 1 nařízení (EU) 2016/1036 (1) a zásady právní jistoty (zákaz retroaktivity), jelikož antidumpingové clo bylo uloženo na zboží, které bylo propuštěno do volného oběhu.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení článku 21 nařízení (EU) č. 2016/1036, jelikož antidumpingové clo bylo uloženo bez nového posouzení unijního zájmu.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 5 odst. 1 a článku 4 SEU, jelikož byl přijat právní akt, který jde nad rámec toho, co je nezbytné k dosažení sledovaného cíle.

      (1)  nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. 2016, L 176, s. 21).


title: Věc F-51/07: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhý senát) ze dne 11. září 2008 – Bui Van v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Přijímání — Zařazení do platové třídy a platového stupně — Zařazení stižené vadou — Zpětvzetí aktu stiženého protiprávností — Legitimní očekávání — Přiměřená lhůta — Právo na obhajobu — Právo na řádnou správu )

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/57

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhý senát) ze dne 11. září 2008 – Bui Van v. Komise
   (Věc F-51/07) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Přijímání - Zařazení do platové třídy a platového stupně - Zařazení stižené vadou - Zpětvzetí aktu stiženého protiprávností - Legitimní očekávání - Přiměřená lhůta - Právo na obhajobu - Právo na řádnou správu“)
   (2008/C 313/103)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Philippe Bui Van (Hettange-Grande, Francie) (zástupci: S. Rodrigues a R. Albelice, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a G. Berscheid, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak zrušení rozhodnutí generálního ředitele společného výzkumného centra Komise ze dne 4. října 2006 v rozsahu, v němž přeřazuje žalobce do platové třídy AST 3, ačkoliv původně byl zařazen do platové třídy AST 4, a jednak návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1)

               Komisi Evropských společenství se ukládá zaplatit P. Bui Vanovi částku 1 500 eur jako náhradu škody.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               P. Bui Van ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení.

               4)

               Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení a uhradí třetinu nákladů P. Bui Vana.

      (1)  Úř. věst. C 170, 21.7.2007, s. 43.


title: Věc C-288/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná The High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 14. června 2007 – The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs v. Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council, West Berkshire District Council

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná The High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 14. června 2007 – The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs v. Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council, West Berkshire District Council
   (Věc C-288/07)
   (2007/C 199/35)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   The High Court of Justice, Chancery Division
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

      Žalovaní: Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council, West Berkshire District Council
   Předběžné otázky

               1)

               Má být pojem „narušení hospodářské soutěže“ určen zvlášť pro každý orgán veřejné správy a je tedy třeba jej v rámci projednávaných věcí určit s ohledem na oblast či oblasti, kde dotčený orgán poskytuje parkovací služby mimo veřejné komunikace, nebo s ohledem na celé území členského státu?

               2)

               Co se rozumí pojmem „vedlo-li by“? Jaká je zejména míra pravděpodobnosti nebo úroveň jistoty nezbytná ke splnění této podmínky?

               3)

               Co se rozumí slovem „výrazné“? Rozumí se zejména tímto slovem takový účinek na hospodářskou soutěž, který je větší než zanedbatelný nebo de minimis, účinek „podstatný“ nebo účinek „výjimečný“?


title: Věc T-141/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. října 2016 – Česká republika v. Komise „EZZF a EZFRV – Výdaje vyloučené z financování – Ochrana vinic – Výdaje vynaložené Českou republikou – Právní jistota – Legitimní očekávání“

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/23

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. října 2016 – Česká republika v. Komise
      (Věc T-141/15) (1)

      („EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Ochrana vinic - Výdaje vynaložené Českou republikou - Právní jistota - Legitimní očekávání“)
      (2016/C 454/42)
      Jednací jazyk: čeština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Očková, J. Vláčil a L. Březinová, zmocněnci)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Eggers a P. Ondrůšek, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/103 ze dne 16. ledna 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2015, L 16, s. 33), v části, kterou se vylučují předpokládané výdaje České republiky v rámci EZZF na jisté opatření na ochranu vinic v letech 2010 až 2012 v celkové výši 2 123 199,04 eur.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  České republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 213, 29. 6. 2015.


title: Věc C-102/05: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. května 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Regeringsrätten – Švédsko) – Skatteverket v. A, B (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Volný pohyb kapitálu — Svoboda usazování — Daně — Akciové dividendy vyplácené společností s koncentrovanou vlastnickou strukturou — Mzdové pravidlo — Zdanění těchto dividend jako kapitálových příjmů — Výpočet paušálního výnosu — Procentní podíl z investovaného kapitálu a z části mezd — Pobočka usazená ve třetí zemi — Nezohlednění mezd pracovníků této pobočky)

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/8

         Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. května 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Regeringsrätten – Švédsko) – Skatteverket v. A, B
   (Věc C-102/05) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Volný pohyb kapitálu - Svoboda usazování - Daně - Akciové dividendy vyplácené „společností s koncentrovanou vlastnickou strukturou“ - „Mzdové pravidlo“ - Zdanění těchto dividend jako kapitálových příjmů - Výpočet paušálního výnosu - Procentní podíl z investovaného kapitálu a z části mezd - Pobočka usazená ve třetí zemi - Nezohlednění mezd pracovníků této pobočky)
   (2007/C 170/14)
   Jednací jazyk: švédština
   Předkládající soud
   Regeringsrätten
   Účastníci řízení

      Žalobce: Skatteverket

      Žalovaní: A, B
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Regeringsrätten – Výklad článků 56 ES a 58 ES – Zdanění dividend vyplácených malými akciovými společnostmi – Nezdanitelná částka odpovídající fiktivnímu výnosu z investovaného kapitálu, který zohledňuje odměny vyplácené společností a jejími dceřinnými společnostmi nebo pobočkami v případě, kdy tyto odměny jsou zdanitelné ve Švédsku – Zohlednění odměn vyplácených pobočkou ve třetím státě.
   Výrok
   Vnitrostátní opatření, které v rámci zdanění akciových dividend jako příjmů z kapitálu do výše paušálního výnosu vypočteného uplatněním stanoveného procentního podílu na výpočtový základ zahrnující, vedle akcionářem investovaného kapitálu, část mezd vyplacených pracovníkům vyplácející společnosti, nedovoluje započtení mezd pracovníků zaměstnaných v pobočce této společnosti nebo její dceřinou společností ve třetí zemi, rozhodujícím způsobem ovlivňuje svobodu usazování ve smyslu článků 43 ES a následujících. Těchto článků se nelze dovolávat v situaci týkající se usazení společnosti členského státu ve třetí zemi.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2005.


title: Věc T-91/06: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 26. ledna 2007 – Theofilopoulos v. Komise ( Žaloba na náhradu škody — Návrh na vrácení prohlášení o ručení — Nepříslušnost Soudu — Nepřípustnost žaloby — Žaloba zjevně postrádající jakýkoliv právní základ )

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/38

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 26. ledna 2007 – Theofilopoulos v. Komise
   (Věc T-91/06) (1)

   („Žaloba na náhradu škody - Návrh na vrácení prohlášení o ručení - Nepříslušnost Soudu - Nepřípustnost žaloby - Žaloba zjevně postrádající jakýkoliv právní základ“)
   (2007/C 82/84)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Nikolaos Theofilopoulos (Athény, Řecko) (zástupce: P. Miliarakis, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Ström van Lier a I. Chatzigiannis, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak žaloba na náhradu škody, a jednak návrh směřující k vrácení prohlášení o ručení.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Nikolaosovi Theofilopoulosovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006.


title: Věc C-346/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesfinanzhof ze dne 26. května 2004 ve věci Robert Hans Conijn proti Finanzamt Hamburg-Mitte-Altstadt

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesfinanzhof ze dne 26. května 2004 ve věci Robert Hans Conijn proti Finanzamt Hamburg-Mitte-Altstadt
   (Věc C-346/04)
   (2004/C 251/16)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Bundesfinanzhof ze dne 26. května 2004 ve věci Robert Hans Conijn proti Finanzamt Hamburg-Mitte-Altstadt, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 12. srpna 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Bundesfinanzhof žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Odporuje článku 52 Smlouvě o založení Evropského společenství, jestliže státní příslušník jiného státu, který je v tuzemsku osobou omezeně podléhající dani, nemůže na rozdíl od osoby neomezeně podléhající dani snížit celkovou částku svých příjmů o vzniklé náklady daňového poradenství jakožto zvláštní výdaje?


title: Věc C-247/07: Žaloba podaná dne 23. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/15

         Žaloba podaná dne 23. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-247/07)
   (2007/C 170/26)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Konstantinidis a D. Lawunmi, zmocněnci)

      Žalovaný: Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spojené království, tím, že nepřijalo veškeré právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES (1) ze dne 26. května 2003 o účasti veřejnosti na vypracovávání některých plánů a programů týkajících se životního prostředí a o změně směrnic Rady 85/337/EHS (2) a 96/61/ES (3), pokud jde o účast veřejnosti a přístup k právní ochraně, nebo, v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článku 6 této směrnice;

               —

               uložit Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 25. června 2005.

      (1)  Úř. věst. L 156, s. 17.

      (2)  Úř. věst. L 175, s. 40.

      (3)  Úř. věst. L 257, s. 26.


title: Věc C-201/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 12. dubna 2016 – Majid (alias Madzhdi) Shiri v. Budnesamt für Fremdenwesen und Asyl

text:
               18.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 12. dubna 2016 – Majid (alias Madzhdi) Shiri v. Budnesamt für Fremdenwesen und Asyl
   (Věc C-201/16)
   (2016/C 260/23)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel v řízení o opravném prostředku „Revision“: Majid (alias Madzhdi) Shiri

      Žalovaný orgán: Budnesamt Für Fremdenwesen und Asyl

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, která stanoví právo na účinný opravný prostředek proti rozhodnutí o přemístění osoby (1), zejména čl. 27 odst. 1 v souvislosti s 19. bodem odůvodnění vykládána v tom smyslu, že žadatel o azyl může uplatnit přesun příslušnosti na dožadující členský stát z důvodu uplynutí šestiměsíční lhůty pro přemístění osoby (čl. 29 odst. 2 ve spojení s čl. 29 odst. 1 nařízení č. 604/2013)?
               V případě kladné odpovědi na první otázku:

               2)

               Dochází k přesunu příslušnosti podle čl. 29 odst. 2 první věty nařízení č. 604/2013 již marným uplynutím lhůty pro přemístění osoby, nebo přesun příslušnosti z důvodu uplynutí lhůty vyžaduje i odmítnutí povinnosti k převzetí nebo přijetí dotyčné osoby zpět příslušným členským státem?

      (1)  Úř. věst. L 180, s. 31.


title: Věc C-417/05 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Maria Dolores Fernández Gómez (Kasační opravný prostředek — Dočasný zaměstnanec — Článek 2 písm. a) PŘOZ — Doba odpracovaná v Komisi v postavení národního přiděleného odborníka — Návrh na zrušení — Přípustnost — Žádost ve smyslu čl. 90 odst. 1 služebního řádu — Pojem — Akt nepříznivě zasahující do právního postavení)

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/16

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Maria Dolores Fernández Gómez
   (Věc C-417/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Dočasný zaměstnanec - Článek 2 písm. a) PŘOZ - Doba odpracovaná v Komisi v postavení národního přiděleného odborníka - Návrh na zrušení - Přípustnost - Žádost ve smyslu čl. 90 odst. 1 služebního řádu - Pojem - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení)
   (2006/C 281/25)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Martin a L. Lozano Palacios, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Maria Dolores Fernández Gómez (zástupce: J. Iturriagagoitia Bassas, advokát)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 13. září 2005, M. D. Fernández Gómez v. Komise (věc T-272/03), kterým Soud zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv ze dne 12. května 2003, kterým byla zamítnuta žádost o obnovení smlouvy žalobkyně, a uložil Komisi zaplatit žalobkyni částku 50 000 eur jako náhradu utrpěné škody
   Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 13. září 2005, Fernández Gómez v. Komise (T-272/03), se zrušuje.

               2)

               Žaloba podaná M. D. Fernández Gómez Soudu prvního stupně Evropských společenství směřující ke zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv ze dne 12. května 2003, kterým byla zamítnuta žádost o obnovení smlouvy M. D. Fernández Gómez, a k náhradě škody údajně vzniklé jakožto důsledek tohoto rozhodnutí, se odmítá jako nepřípustná.

               3)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady jak řízení v prvním stupni, tak řízení o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 10, 14.1.2006.


title: Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unieÚř. věst. C 19, 22.1.2005

text:
               5.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/30

         (2005/C 31/56)
   Poslední publikace Soudního dvora v
         Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 19, 22.1.2005

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 6, 8.1.2005

      Úř. věst. C 314, 18.12.2004

      Úř. věst. C 300, 4.12.2004

      Úř. věst. C 273, 6.11.2004

      Úř. věst. C 262, 23.10.2004

      Úř. věst. C 251, 9.10.2004

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Věc C-357/08: Žaloba podaná dne 4. srpna 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               27.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/10

         Žaloba podaná dne 4. srpna 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-357/08)
   (2008/C 247/18)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: G. Zavvos, zmocněnec)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní ustanovení nezbytná pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/14/ES (1) ze dne 11. května 2005, kterou se mění směrnice Rady 72/166/EHS, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/26/ES o pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel, a v každém případě tím, že je nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta stanovená pro provedení směrnice 2005/14/ES do vnitrostátního práva uplynula dne 11. června 2007.

      (1)  Úř. věst. L 149, s. 14.


title: Věc T-32/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. ledna 2009 proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. listopadu 2008 ve věci F-18/07, Marcuccio v. Komise

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/51

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. ledna 2009 proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. listopadu 2008 ve věci F-18/07, Marcuccio v. Komise
   (Věc T-32/09 P)
   (2009/C 69/111)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               V každém případě:

                           (A.1)

                           zrušit napadené usnesení v plném rozsahu a bezvýjimečně;

                           (A.2)

                           určit, že žaloba v prvním stupni byla přípustná v plném rozsahu.

               —

               Primárně:

                           (B.1)

                           vyhovět návrhovým žádáním obsaženým v žalobě v prvním stupni v plném rozsahu a bezvýjimečně;

                           (B.2)

                           uložit žalované v prvním stupni náhradu veškerých nákladů řízení, které navrhovatel vynaložil jak v řízení v prvním stupni, tak v tomto řízení o kasačním opravném prostředku;

               —

               nebo podpůrně:

                           (B.3)

                           vrátit projednávanou věc Soudu pro veřejnou službu, v jiném složení, aby rozhodl znovu ve věci samé.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Tento kasační opravný prostředek směřuje proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. listopadu 2008, přijatému ve věci F-18/07, L. Marcuccio v. Komise, které zamítlo jako zjevně nepřípustnou žalobu podanou navrhovatelem.
   Na podporu svých návrhových žádání uplatňuje navrhovatel následující důvody:

               —

               Naprostý nedostatek odůvodnění tvrzení týkajících se kvalifikace oznámení ze dne 11. října 2005, bodu 3 napadeného usnesení, žádosti podle článku 90 služebního řádu a následné uplatnitelnosti v předmětné věci ustanovení téhož článku 90 služebního řádu.

               —

               Naprostý nedostatek odůvodnění tvrzení týkajících se dne, kdy bylo oznámení ze dne 11. října 2005 doručeno žalované, a dne, kdy bylo vydáno sporné rozhodnutí.

               —

               Nezákonnost určení údajné zjevné nepřípustnosti žaloby v prvním stupni v plném rozsahu.

         Absolutní nedostatek odůvodnění, jakož i absolutní nedostatek šetření ve vztahu ke dni předložení žalobní odpovědi a vada řízení z důvodu nesplnění povinnosti nepřihlížet k obsahu žalobní odpovědi v rozsahu, v němž byla předložena opožděně.

               —

               Porušení zásady spravedlivého řízení, článku 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a článku 47 Listiny základních práv Evropské unie.


title: Věc T-122/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. září 2006 – Benkö a další v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Směrnice 92/43/EHS — Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin — Rozhodnutí 2004/798/ES — Seznam lokalit významných pro Společenství v kontinentální biogeografické oblasti — Osoby bezprostředně a osobně dotčené — Nepřípustnost )

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/49

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. září 2006 – Benkö a další v. Komise
   (Věc T-122/05) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Směrnice 92/43/EHS - Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin - Rozhodnutí 2004/798/ES - Seznam lokalit významných pro Společenství v kontinentální biogeografické oblasti - Osoby bezprostředně a osobně dotčené - Nepřípustnost“)
   (2006/C 294/104)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobci: Robert Benkö (Kohfidisch, Rakousko); Nikolaus Draskovich (Güssing, Rakousko); Alexander Freiherr von Kottwitz-Erdödy (Kohfidisch); Peter Masser (Deutschlandsberg, Rakousko); Alfred Prinz von und zu Liechtenstein (Deutschlandsberg); Marktgemeinde Götzendorf an der Leitha (Rakousko); Gemeinde Ebergassing (Rakousko); Ernst Harrach (Bruck an der Leitha, Rakousko); Schlossgut Schönbühel-Aggstein AG (Vaduz, Lichtenštejnsko) a Heinrich Rüdiger Fürst Starhemberg'sche Famielienstiftung (Vaduz) (zástupce: M. Schaffgotsch, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: M. van Beek a B. Schima, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2004/798/ES ze dne 7. prosince 2004, kterým se přijímá seznam lokalit významných pro Společenství v kontinentální biogeografické oblasti podle směrnice Rady 92/43/EHS (Úř. věst. L 382, s. 1).
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobci ponesou mimo vlastních nákladů řízení i náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 171, 9.7.2005


title: Věc C-89/14: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 3. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – A2A SpA v. Agenzia delle Entrate „Řízení o předběžné otázce — Státní podpory — Určení výpočtu úroků týkajících se navrácení podpor neslučitelných se společným trhem — Jednoduché nebo složené úroky — Vnitrostátní právní předpisy, které pro výpočet úroků odkazují na ustanovení nařízení (ES) č. 794/2004 — Rozhodnutí o navrácení podpory, které bylo oznámeno přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost“

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/5

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 3. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – A2A SpA v. Agenzia delle Entrate
   (Věc C-89/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Státní podpory - Určení výpočtu úroků týkajících se navrácení podpor neslučitelných se společným trhem - Jednoduché nebo složené úroky - Vnitrostátní právní předpisy, které pro výpočet úroků odkazují na ustanovení nařízení (ES) č. 794/2004 - Rozhodnutí o navrácení podpory, které bylo oznámeno přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost“)
   (2015/C 354/05)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: A2A SpA

      Žalovaný: Agenzia delle Entrate

      Výrok

   Článek 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES, jakož i články 11 a 13 nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 24 odst. 4 nařízení s mocí zákona č. 185/2008, který na základě odkazu na nařízení č. 794/2004 stanoví použití složených úroků v případě navrácení státní podpory, přestože rozhodnutí, kterým byla tato podpora prohlášena za neslučitelnou se společným trhem a bylo nařízeno její navrácení, bylo přijato a oznámeno dotčenému členskému státu před vstupem tohoto nařízení v platnost.

      (1)  Úř. věst. C 142, 12.5.2014.


title: Věc T-204/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2012 — Lancôme v. OHIM — Focus Magazin Verlag (COLOR FOCUS) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství COLOR FOCUS — Starší slovní ochranná známka Společenství FOCUS — Relativní důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost ochranných známek — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 — Skutečné užívání starší ochranné známky — Zneužití práva“ )

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2012 — Lancôme v. OHIM — Focus Magazin Verlag (COLOR FOCUS)
   (Věc T-204/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství COLOR FOCUS - Starší slovní ochranná známka Společenství FOCUS - Relativní důvod zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost ochranných známek - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 - Skutečné užívání starší ochranné známky - Zneužití práva)
   2012/C 366/60
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lancôme parfums et beauté & Cie (Paříž, Francie) (zástupci: A. von Mühlendahl a S. Abel, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně S. Schäffner, poté A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Focus Magazin Verlag GmbH (Mnichov, Německo) (zástupci: R. Schweizer a J. Berlinger, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. února 2010 (věc R 238/2009-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Focus Magazin Verlag GmbH a Lancôme parfums et beauté & Cie

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Lancôme parfums et beauté & Cie se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


title: Věc F-86/08: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 30. listopadu 2009 Voslamber v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Společný systém zdravotního pojištění — Manžel bývalého úředníka — Přesně stanovená pravomoc — Článek 13 právních pravidel o pojištění pro případ nemoci )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/75

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 30. listopadu 2009 Voslamber v. Komise
   (Věc F-86/08) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Společný systém zdravotního pojištění - Manžel bývalého úředníka - Přesně stanovená pravomoc - Článek 13 právních pravidel o pojištění pro případ nemoci“)
   2010/C 24/139
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Dietrich Voslamber (Fribourg, Německo) (zástupce: L. Tihelen, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Martin a B. Eggers, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Komise ze dne 9. července 2008, kterým se zamítá žádost žalobce o primární zdravotní pojištění pro jeho manželku podle právních pravidel o pojištění pro případ nemoci úředníků Evropských společenství.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Návrhová žádání Komise Evropských společenství podaná podle čl. 94 písm. a) jednacího řádu se zamítají.

               3)

               Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení a nahradí dvě třetiny nákladů D. Voslambera.

               4)

               D. Voslamber ponese třetinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 327, 20.12.2008, s. 43.


title: Věc T-87/06: Žaloba podaná dne  14. března 2006  – L'Oréal v. OHIM

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/27

         Žaloba podaná dne 14. března 2006 – L'Oréal v. OHIM
   (Věc T-87/06)
   (2006/C 108/49)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: L'Oréal S.A. (Paříž, Francie) (zástupce: X. Buffet Delmas d'Autane, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Revlon (Suisse) S.A. (Schlieren, Švýcarsko)
   Návrhová žádání žalobkyně
   Žalobkyně se domáhá, aby Soudní dvůr

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. ledna 2006 ohledně odvolání R 216/2003-4 týkajícího se řízení o námitkách č. B216087 (přihláška ochranné známky Společenství č. 1 011 626);

               —

               uložil OHIM náhradu všech nákladů řízení vzniklých v souvislosti se všemi řízeními v této věci (zejména nákladů na žalobu a odvolání).

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „FLEXI DESIGN“ pro výrobky ve třídě 3 – přihláška č. 1 011 626

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Revlon (Suisse) S.A.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: národní slovní ochranná známka „FLEX“ pro výrobky ve třídách 3 a 34

      Rozhodnutí námitkového oddělení: přijetí námitek pro všechny napadené výrobky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 15 a čl. 43 odst. 2 na řízení Rady č. 40/94, jelikož důkazy předložené Revlon (Suisse) S.A. nemohou být považovány za platné prokázání skutečného užívání slovní ochranné známky „FLEX“ během předmětného období, jak ve Spojeném království tak i ve Francii.
   Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení, jelikož si kolidující ochranné známky nejsou podobné a tudíž neexistuje žádné nebezpečí záměny.


title: Věc C-465/08: Žaloba podaná dne 29. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/20

         Žaloba podaná dne 29. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-465/08)
   (2008/C 327/35)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Karanasou-Apostolopoulou a H. Støvlbæk)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení plného souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (1), a v každém případě tím, že uvedené předpisy nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2005/36/ES do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 20. října 2007.

      (1)  Úř. věst. L 255, s. 22.


title: Věc T-765/16: Žaloba podaná dne 5. listopadu 2016 – Grupo Ganaderos de Fuerteventura v. EUIPO – (EL TOFIO El sabor de CANARIAS)

text:
               9.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/47

         Žaloba podaná dne 5. listopadu 2016 – Grupo Ganaderos de Fuerteventura v. EUIPO – (EL TOFIO El sabor de CANARIAS)
   (Věc T-765/16)
   (2017/C 006/59)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Grupo Ganaderos de Fuerteventura, SL (Puerto del Rosario, Španělsko) (zástupce: E. Manresa Medina, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „EL TOFIO El sabor de CANARIAS“ – Přihláška č. 13 308 259

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. července 2016, ve věci R 1404/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) a j) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-544/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2013 — Spectrum Brands (UK) v. OHIM ( „Ochranná známka Společenství — Prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství STEAM GLIDE — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               23.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/11

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2013 — Spectrum Brands (UK) v. OHIM
   (Věc T-544/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství STEAM GLIDE - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 55/19
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Spectrum Brands (UK) (Manchester, Spojené království) (zástupce: S. Malynicz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně D. Botis, poté G. Schneider, a nakonec G. Schneider a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší/účastnice před Tribunálem: Koninklijke Philips Electronics NV (Eindhoven, Nizozemsko) (zástupkyně: L. Alonso Domingo, advokátka)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 14. července 2011 (věc R 1289/2010-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Koninklijke Philips Electronics NV a Spectrum Brands (UK) Ltd.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Spectrum Brands (UK) Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a Koninklijke Philips Electronics NV.

      (1)  Úř. věst. C 6, 7.1.2012.


title: Věc T-96/09: Usnesení Tribunálu ze dne 28. září 2011 — UCAPT v. Rada ( „Žaloba na neplatnost — Společná zemědělská politika — Režimy podpor pro zemědělce — Podpora na pěstování tabáku — Nařízení (ES) č. 73/2009 — Neexistence osobního dotčení — Nepřípustnost“ )

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/31

         Usnesení Tribunálu ze dne 28. září 2011 — UCAPT v. Rada
   (Věc T-96/09) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Společná zemědělská politika - Režimy podpor pro zemědělce - Podpora na pěstování tabáku - Nařízení (ES) č. 73/2009 - Neexistence osobního dotčení - Nepřípustnost)
   2011/C 347/52
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Union des coopératives agricoles des producteurs de tabac de France (UCAPT) (Paříž, Francie) (zástupci: B. Peignot a D.F. Garreau, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Moore a P. Mahnič Bruni, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: K. Banks a G. von Rintelen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (Úř. věst. L 30, s. 16).

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Union des coopératives agricoles des producteurs de tabac de France ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Radou Evropské unie, včetně nákladů spojených s řízením o předběžném opatření.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 90, 18.4.2009.


title: Věc C-564/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 4. listopadu 2015 – Tibor Farkas v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alfödi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               7.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 4. listopadu 2015 – Tibor Farkas v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alfödi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Věc C-564/15)
   (2016/C 090/03)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Tibor Farkas

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alfödi Regionális Adó Főigazgatósága

      Předběžné otázky

               1)

               Je s ustanoveními směrnice o DPH (1), zejména se zásadou proporcionality s ohledem na cíle daňové neutrality a předcházení daňovým podvodům, slučitelná praxe, kdy daňový orgán na základě ustanovení zákona o DPH konstatuje daňový nedoplatek pořizovatele zboží (nebo příjemce služby) v případě, kdy dodavatel zboží (nebo poskytovatel služby) vystaví fakturu týkající se transakce, která podléhá režimu přenesení daňové povinnosti, podle obecného režimu zdanění, přičemž přizná DPH odpovídající uvedené faktuře a odvede ji daňovému úřadu, a pořizovatel zboží (nebo příjemce služby) odpočte DPH zaplacenou vystaviteli faktury, i když nemůže využít svého práva na odpočet v souvislosti s DPH označenou za daňový nedoplatek?

               2)

               Je sankce za volbu nesprávného způsobu zdanění v případě konstatování daňového nedoplatku, která s sebou nese rovněž uložení daňové pokuty ve výši 50 %, přiměřená, pokud nedošlo ke ztrátě příjmů státního rozpočtu a nic nenasvědčuje zneužití?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc T-8/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2011 — Dredging International a Ondernemingen Jan de Nul v. EMSA ( Veřejné zakázky na služby — Postupy při zadávání veřejných zakázek EMSA — Nasazení pohotovostních plavidel pro boj proti znečišťování uhlovodíky — Odmítnutí nabídky — Žaloba na neplatnost — Nesoulad nabídky s předmětem zakázky — Důsledky — Rovné zacházení — Proporcionalita — Vymezení předmětu zakázky — Nesdělení vlastností a výhod přijaté nabídky — Odůvodnění — Zadání zakázky — Neexistence právního zájmu na podání žaloby — Návrh na prohlášení smlouvy uzavřené s úspěšným uchazečem za neplatnou — Návrh na náhradu škody )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2011 — Dredging International a Ondernemingen Jan de Nul v. EMSA
   (Věc T-8/09) (1)

   (Veřejné zakázky na služby - Postupy při zadávání veřejných zakázek EMSA - Nasazení pohotovostních plavidel pro boj proti znečišťování uhlovodíky - Odmítnutí nabídky - Žaloba na neplatnost - Nesoulad nabídky s předmětem zakázky - Důsledky - Rovné zacházení - Proporcionalita - Vymezení předmětu zakázky - Nesdělení vlastností a výhod přijaté nabídky - Odůvodnění - Zadání zakázky - Neexistence právního zájmu na podání žaloby - Návrh na prohlášení smlouvy uzavřené s úspěšným uchazečem za neplatnou - Návrh na náhradu škody)
   2011/C 311/68
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Dredging International NV (Zwijndrecht, Belgie) a Ondernemingen Jan de Nul NV (Hofstade-Aalst, Belgie) (zástupci: R. Martens a A. Van Vaerenbergh, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro námořní bezpečnost (EMSA) (zástupce: J. Menze, zmocněnec, ve spolupráci s J. Stuyckem a A.-M. Vandrommem, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí EMSA ze dne 29. října 2008, kterým byla odmítnuta nabídka předložená žalobkyněmi v rámci vyjednávacího řízení EMSA/NEG/3/2008, týkajícího se zadání zakázek na služby související s nasazením pohotovostních plavidel pro boj proti znečišťování uhlovodíky (položka č. 2: Severní moře), a zakázka byla zadána DC International, dále návrh na prohlášení smlouvy uzavřené mezi EMSA a DC International za neplatnou a konečně návrh na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem Dredging International NV a Ondernemingen Jan de Nul NV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 4.4.2009.


title: Věc T-74/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 17. prosince 2008 – Fox Racing v. OHIM – Lloyd IP (SHIFT) ( Ochranná známka Společenství — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/37

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 17. prosince 2008 – Fox Racing v. OHIM – Lloyd IP (SHIFT)
   (Věc T-74/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2009/C 69/86)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fox Racing, Inc. (Morgan Hill, Spojené státy) (zástupce: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Laporta Insa, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Soudem: Lloyd IP Limited (Penrith, Spojené království) (zástupce: R. Elliot, solicitor)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 8. prosince 2005 (R 1180/2004-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Lloyd IP Limited a Fox Racing, Inc.
   Výrok

               1.

               O žalobě již není namístě rozhodovat.

               2.

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalovaným.

               3.

               Vedlejší účastnice ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 108, 6.5.2006.


title: Věc T-443/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. září 2014 – Gold East Paper a Gold Huasheng Paper v. Rada „Dumping — Dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Číny — Status podniku působícího v tržním hospodářství — Lhůta pro přijetí rozhodnutí o tomto statusu — Pečlivý a nestranný přezkum — Právo na obhajobu — Zjevně nesprávné posouzení — Zásada řádné správy — Důkazní břemeno — Újma — Určení ziskového rozpětí — Definice dotčeného výrobku — Výrobní odvětví Společenství — Příčinná souvislost“

text:
               27.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 380/6

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. září 2014 – Gold East Paper a Gold Huasheng Paper v. Rada
   (Věc T-443/11) (1)

   („Dumping - Dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Číny - Status podniku působícího v tržním hospodářství - Lhůta pro přijetí rozhodnutí o tomto statusu - Pečlivý a nestranný přezkum - Právo na obhajobu - Zjevně nesprávné posouzení - Zásada řádné správy - Důkazní břemeno - Újma - Určení ziskového rozpětí - Definice dotčeného výrobku - Výrobní odvětví Společenství - Příčinná souvislost“)
   2014/C 380/07
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, Čína) a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu) (zástupci: V. Akritidis, Y. Melin a F. Crespo, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, zmocněnec, původně ve spolupráci s G. Berrischem, A. Polcyn, advokáty, a N. Chesaites, barrister, poté B. O’Connorem, solicitor, a S. Gubelem, advokátem)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: M. França a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci); Cepifine AISBL (Brusel, Belgie); Sappi Europe SA (Brusel); Burgo Group SpA (Altavilla Vicentina, Itálie); a Lecta SA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: L. Ruessmann a W. Berg, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 451/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 128, s. 18) v rozsahu, v němž se týká žalobkyň

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd ponesou vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie, Cepifine AISBL, Sappi Europe SA, Burgo Group SpA a Lecta SA.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 298, 8.10.2011.


title: Věc T-221/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. dubna 2016 – Strack v. Komise „Přístup k dokumentům – Nařízení (ES) č. 1049/2001 – Dokumenty týkající se vyšetřovacího spisu OLAF – Žaloba na neplatnost – Implicitní a explicitní odmítnutí přístupu – Výjimka z důvodu ochrany soukromí a osobnosti jednotlivce – Výjimka z důvodu ochrany obchodních zájmů třetí osoby – Výjimka z důvodu ochrany rozhodovacího procesu – Povinnost odůvodnění – Mimosmluvní odpovědnost“

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/41

      Rozsudek Tribunálu ze dne 26. dubna 2016 – Strack v. Komise
      (Věc T-221/08) (1)

      („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se vyšetřovacího spisu OLAF - Žaloba na neplatnost - Implicitní a explicitní odmítnutí přístupu - Výjimka z důvodu ochrany soukromí a osobnosti jednotlivce - Výjimka z důvodu ochrany obchodních zájmů třetí osoby - Výjimka z důvodu ochrany rozhodovacího procesu - Povinnost odůvodnění - Mimosmluvní odpovědnost“)
      (2016/C 211/51)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Guido Strack (Kolín, Německo) (zástupci: H. Tettenborn a N. Lödler, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně P. Costa de Oliveira a B. Eggers, poté B. Eggers a J. Baquero Cruz, zmocněnci)

         Předmět věci

      Jednak návrh na zrušení všech implicitních a explicitních rozhodnutí Komise přijatých po podání prvních žádostí o přístup k dokumentům, které předložil G. Strack dne 18. a 19. ledna 2008, a jednak návrh na náhradu škody

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Není již třeba rozhodnout o legalitě implicitních rozhodnutí o odepření přístupu k dokumentům vydaným v rámci žádostí o přístup podaných G. Strackem.

                  2)

                  Není již třeba rozhodnout o legalitě explicitních rozhodnutí o částečném nebo úplném odepření přístupu k dokumentům přijatým Komisí Evropských společenství a Úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) v rámci potvrzujících žádostí G. Stracka o přístup k dokumentům ze dne 22. února a 21. dubna 2008, neboť uvedené dokumenty neexistují nebo již nejsou dostupné, uvedené dokumenty či jejich části byly zveřejněny, nebo G. Strack uznal legalitu rozhodnutí o odepření přístupu.

                  3)

                  Rozhodnutí OLAF ze dne 30. dubna 2010 se zrušuje v rozsahu, v němž:

                              —

                              byl odepřen přístup k dokumentům označeným poznámkou „PD“;

                              —

                              bylo zakryto jméno G. Stracka v dokumentech označených poznámkou „PA“;

                              —

                              byly dokumenty ze seznamu OLAF ze dne 30. dubna 2010 vynechány nebo nebyly předány G. Strackovi pouze proto, že byl jejich autorem, že je obdržel na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů, nebo na jiném základě, aniž byly zveřejněny, nebo proto, že byly vyloučeny z žádosti o přístup v rozsahu, v němž se týkaly komunikace mezi OLAF a Evropským veřejným ochráncem práv nebo mezi OLAF a G. Strackem, a týkaly se posledně uvedeného, ač nebyly součástí dotčeného vyšetřovacího spisu.

                  4)

                  Rozhodnutí OLAF ze dne 7. července 2010 se zrušuje v rozsahu, v němž:

                              —

                              byl odepřen přístup k dokumentu č. 266 na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise;

                              —

                              byl odmítnut přístup k dokumentu č. 268 s výjimkou informací, k nimž mohl G. Strack mít přístup na základě nařízení č. 1049/2001 v rámci předání jiných dokumentů;

                              —

                              jméno G. Stracka bylo v průvodkách připojených k uvedenému rozhodnutí zakryto.

                  5)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  6)

                  Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí tři čtvrtiny nákladů řízení vynaložených G. Strackem.

                  7)

                  Guido Strack ponese čtvrtinu vlastních nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


title: Věc C-417/07: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 1. dubna 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2004/36/ES — Bezpečnost letadel třetích zemí, která používají letiště Společenství — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/8

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 1. dubna 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-417/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/36/ES - Bezpečnost letadel třetích zemí, která používají letiště Společenství - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2008/C 116/14)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: R. Vidal Puig, zmocněnec)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ve stanovené lhůtě předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/36/ES ze dne 21. dubna 2004 o bezpečnosti letadel třetích zemí, která používají letiště Společenství (Úř. věst. L 143, s. 76; Zvl. vyd. 07/08, s. 182)
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/36/ES ze dne 21. dubna 2004 o bezpečnosti letadel třetích zemí, která používají letiště Společenství, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 247, 20.10.2007.


title: Věc C-249/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. května 2014 Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, L da proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 27. února 2014 ve věci T-602/11, Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, L da v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               13.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 361/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. května 2014 Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 27. února 2014 ve věci T-602/11, Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-249/14 P)
   2014/C 361/02
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Lda (zástupce: J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa, advogado)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Fundação Eugénio de Almeida

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky)

   Navrhovatelka požaduje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2014 ve věci T- 602/11;

               —

               podpůrně, vrátil věc zpět Tribunálu ke konečnému rozhodnutí;

               —

               uložit OHIM jako žalovanému v řízení před Tribunálem náhradu nákladů řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka uvádí, že napadený rozsudek je vadný, jelikož Tribunál nesprávně vyložil a použil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1) . Tento důvod kasačního opravného prostředku má tři části a je založen na následujících třech skupinách argumentů:

               1.

               Tribunál neodůvodnil řádně existenci skutečného nebezpečí záměny mezi dotčenými ochrannými známkami. Řádné a objektivní zjištění skutečného nebezpečí záměny mezi dvěma ochrannými známkami nemůže spočívat pouze v tvrzení, že vzhledem k totožnosti příslušného zboží, a s ohledem na velmi malou vzhledovou podobnost a velmi nízký stupeň fonetické podobnosti, která mezi nimi je (a navzdory jejich koncepční rozdílnosti), nelze vyloučit, že příslušný spotřebitel může mít za to, že příslušné zboží pochází ze stejného podniku nebo z hospodářsky propojených podniků. „Nebezpečí záměny“ neznamená prostou možnost záměny, ale spíše pravděpodobnost, že k záměně dojde. Nebezpečí záměny nelze předpokládat pouze proto, že mezi dvěma ochrannými známkami je jistý stupeň podobnosti, a to i když je příslušné zboží totožné.

               2.

               Napadený rozsudek rovněž nesprávně uplatnil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 v rozsahu, v němž Tribunál nezohlednil účinky a váhu koncepční rozdílnosti označení při celkovém posouzení nebezpečí záměny ochranných známek, které vykazují velmi nízký stupeň vzhledové a zvukové podobnosti. Podle ustálené judikatury musí koncepční obsah přihlašované ochranné známky dostačovat k tomu, aby neutralizoval velmi malou vzhledovou podobnost a malou zvukovou podobnost, která podle Tribunálu existuje mezi přihlašovanou ochrannou známkou a starší ochrannou známkou.

               3.

               Konečně Tribunál uplatnil nesprávně čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 tím, že posuzoval existenci nebezpečí záměny mezi dotčenými označeními bez toho, aby zohlednil všechny faktory relevantní pro okolnosti věci při zjištění nebezpečí záměny. Konkrétně, Tribunál nezohlednil zásadní okolnost, která byla součástí skutkového stavu sporu: původ, historii, zeměpisný význam slova obsaženého v ochranných známkách dotčených v řízení a jeho symbolické spojení se zbožím označeným uvedenými ochrannými známkami. Tribunál v důsledku toho a v tomto rozsahu rovněž zkreslil skutkový stav sporu.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc C-508/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 24. září 2015 – Sidika Ucar v. Land Berlin

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 24. září 2015 – Sidika Ucar v. Land Berlin
   (Věc C-508/15)
   (2016/C 016/18)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Sidika Ucar

      Žalovaná: Land Berlin

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 7 odst. 1 první odrážka rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 ze dne 19. září 1980 (dále jen „rozhodnutí č. 1/80“) vykládán v tom smyslu, že podmínky pro naplnění jeho skutkové podstaty jsou splněny i tehdy, pokud tříletému řádnému bydlišti rodinného příslušníka u tureckého pracovníka, který působí na řádném trhu práce, předcházelo období, kdy osoba, která požádala o sloučení, poté, co ve smyslu tohoto ustanovení došlo k povolenému přistěhování rodinného příslušníka, řádný trh práce členského státu opustila?

               2)

               Musí být čl. 7 odst. 1 rozhodnutí č. 1/80 vykládán v tom smyslu, že v prodloužení povolení k pobytu je nutno spatřovat povolení přistěhovat se za tureckým pracovníkem působícím na řádném trhu práce stanovené v tomto ustanovení, pokud dotyčný rodinný příslušník od svého přistěhování povoleného ve smyslu tohoto ustanovení žije nepřetržitě s tureckým pracovníkem, který na řádném trhu práce členského státu, po přechodném odchodu z tohoto trhu, znovu působí až v okamžiku prodloužení tohoto povolení?


title: Věc C-226/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Oldenburg (Německo) dne 26. května 2008 – Město Papenburg v. Spolková republika Německo

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Oldenburg (Německo) dne 26. května 2008 – Město Papenburg v. Spolková republika Německo
   (Věc C-226/08)
   (2008/C 209/36)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Oldenburg
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Město Papenburg

      Žalovaná: Spolková republika Německo
   Předběžné otázky

               1)

               Umožňuje čl. 4 odst. 2 první pododstavec směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (1) členskému státu odepřít svůj souhlas s návrhem Komise týkajícím se seznamu lokalit vybraných jako lokality významné pro Společenství ohledně jedné nebo více lokalit z jiných důvodů, než jsou důvody ochrany přírody?

               2)

               V případě, že je třeba na první otázku odpovědět kladně: patří k těmto důvodům také zájmy obcí a sdružení obcí, zejména jejich plány, záměry a jiné zájmy s ohledem na další rozvoj vlastního území?

               3)

               V případě, že je třeba na první a druhou otázku odpovědět kladně: Vyžadují třetí bod odůvodnění směrnice 92/43/EHS nebo čl. 2 odst. 3 této směrnice nebo jiné požadavky práva Společenství dokonce, aby členské státy a Komise zohlednily takové důvody při udělování souhlasu a při vytváření seznamu lokalit vybraných jako lokality významné pro Společenství?

               4)

               V případě, že je třeba na třetí otázku odpovědět kladně: mohla by z hlediska práva Společenství obec dotčená zařazením určité lokality do seznamu uplatňovat po jeho konečném sestavení v rámci soudního řízení, že seznam porušuje právo Společenství, neboť její zájmy nebyly zohledněny nebo nebyly zohledněny dostatečně?

               5)

               Je třeba ohledně průběžných opatření k údržbě plavebních drah ústí řek do moře (estuárií), která byla podle vnitrostátního práva s konečnou platností schválena již před uplynutím lhůty pro provedení směrnice 92/43/EHS, při jejich pokračování po zařazení lokality do seznamu lokalit vybraných jako lokality významné pro Společenství, provést posouzení důsledků pro lokalitu podle čl. 6 odst. 3 resp. 4 směrnice?

      (1)  Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102.


title: Věc T-361/05: Žaloba podaná dne  26. září 2005  – Genette v. Komise

text:
               10.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/14

         Žaloba podaná dne 26. září 2005 – Genette v. Komise
   (Věc T-361/05)
   (2005/C 315/26)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Emmanuel Genette (Gorze, Francie) (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí vedoucího jednotky „Důchody“ ze dne 25. ledna 2005, které zamítá žádost žalobce ze dne 31. října 2004, která se týká převodu jeho práv na důchod nabytých v Belgii (č. D/1106/2004);

               —

               zrušit rozhodnutí generálního ředitele Generálního ředitelství pro administrativu ze dne 10. června 2005, které zamítá jeho stížnost ze dne 22. dubna 2005 proti rozhodnutí vedoucího jednotky „Důchody“ ze dne 2. února 2005 zamítajícímu jeho žádost ze dne 31. října 2004;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na základě žádosti podané žalobcem, úředníkem Komise, byla jeho práva na důchod nabytá v Belgii převedena v roce 2002 do systému Společenství v souladu ustanoveními souvisejícího belgického zákona přijatého v roce 1991. V roce 2003 Belgie přijala nový zákon upravující tyto převody, jehož ustanovení jsou pro žalobce podle jeho názoru příznivější.
   Zákon z roku 1991 stanovil možnost zpětvzetí žádosti o převod se souhlasem orgánu. Žalobce tedy podal žádost směřující k tomu, aby mu Komise udělila svůj souhlas se zpětvzetím žádosti, kterou podal v režimu zákona z roku 1991, aby poté mohl podat novou žádost, která se bude řídit zákonem z roku 2003. Tato žádost byla napadeným rozhodnutím zamítnuta z důvodu, že ustanovení Společenství možnost zpětvzetí žádosti nestanoví.
   Svou žalobou žalobce napadá zamítnutí své žádosti. Uplatňuje zjevně nesprávné posouzení předmětu jeho žádosti, konečného charakteru rozhodnutí, které jeho žádost napadá, existence nových podstatných skutečností a lhůty k podání žádosti. Rovněž se dovolává porušení čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu, jakož i obecných prováděcích ustanovení. Žalobce má krom toho za to, že napadená rozhodnutí jsou v rozporu s jeho základním právem na účinnou právní ochranu, jakož i s povinností pomoci upravenou v článku 24 služebního řádu.
   Konečně se žalobce dovolává rozporu belgického zákona z roku 1991 s právem Společenství, konkrétněji se čl. 11 odst. 2 přílohy VIII, jakož i zásady zákazu diskriminace.


title: Věc T-36/17: Žaloba podaná dne 23. ledna 2017 – Forest Pharma v. EUIPO – Ipsen Pharma (COLINEB)

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/31

         Žaloba podaná dne 23. ledna 2017 – Forest Pharma v. EUIPO – Ipsen Pharma (COLINEB)
   (Věc T-36/17)
   (2017/C 070/40)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Forest Pharma BV (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupkyně: T. Holman, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ipsen Pharma SAS (Boulogne Billancourt, Francie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „COLINEB“ – Přihláška č. 13 191 671

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. října 2016, ve věci R 500/2016-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-544/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. září 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht — Německo) — Deutsches Weintor eG v. Land Rheinland-Pfalz ( „Řízení o předběžné otázce — Sbližování právních předpisů — Veřejné zdraví — Informování a ochrana spotřebitelů — Označování a obchodní úprava potravin — Pojmy „výživová tvrzení“ a  „zdravotní tvrzení“ — Nařízení (ES) č. 1924/2006 — Označení vína jako „lehce stravitelné“ — Údaj o snížené kyselosti — Nápoje s obsahem alkoholu vyšším než 1,2 % objemových — Zákaz zdravotních tvrzení — Listina základních práv Evropské unie — Článek 15 odst. 1 — Právo svobodné volby povolání — Článek 16 — Svoboda podnikání — Slučitelnost“ )

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/3

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. září 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht — Německo) — Deutsches Weintor eG v. Land Rheinland-Pfalz
      (Věc C-544/10) (1)

      (Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Veřejné zdraví - Informování a ochrana spotřebitelů - Označování a obchodní úprava potravin - Pojmy „výživová tvrzení“ a „zdravotní tvrzení“ - Nařízení (ES) č. 1924/2006 - Označení vína jako „lehce stravitelné“ - Údaj o snížené kyselosti - Nápoje s obsahem alkoholu vyšším než 1,2 % objemových - Zákaz zdravotních tvrzení - Listina základních práv Evropské unie - Článek 15 odst. 1 - Právo svobodné volby povolání - Článek 16 - Svoboda podnikání - Slučitelnost)
      (2012/C 331/04)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Deutsches Weintor eG

         Žalovaná: Land Rheinland-Pfalz (Spolková země Porýní-Falcko)

         Předmět věci

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesverwaltungsgericht — Výklad čl. 6 odst. 1 prvního pododstavce SEU ve spojení s čl. 15 odst. 1 a článkem 16 Listiny základních práv Evropské unie, jakož i čl. 4 odst. 3 ve spojení s čl. 2 odst. 2 bodem 5 nebo s čl. 10 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (Úř. věst. L 404, s. 9), ve znění nařízení Komise (EU) č. 116/2010 ze dne 9. února 2010 (Úř. věst. L 37, s. 16) — Označení vína jako lehce stravitelné s upozorněním na sníženou kyselost — Zákaz zdravotních tvrzení platný pro nápoje s obsahem alkoholu vyšším než 1,2 % objemových — Pojem „zdravotní tvrzení“

         Výrok

                  1)

                  Článek 4 odst. 3 první pododstavec nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin, naposledy pozměněného nařízením Komise (EU) č. 116/2010 ze dne 9. února 2010, musí být vykládán v tom smyslu, že výraz „zdravotní tvrzení“ zahrnuje takové označení, jako je označení „lehce stravitelné“, následované údajem o sníženém obsahu látek, jež mnozí spotřebitelé považují za negativní.

                  2)

                  Skutečnost, že nařízení č. 1924/2006, ve znění nařízení č. 116/2010, bez výjimky zakazuje výrobci nebo prodejci vín používat takové tvrzení, jako je tvrzení dotčené v původním řízení, i kdyby toto tvrzení bylo samo o sobě pravdivé, je slučitelná s čl. 6 odst. 1 prvním pododstavcem SEU.

         (1)  Úř. věst. C 72, 5.3.2011.


title: Věc T-434/13: Žaloba podaná dne 21. srpna 2013 — Doux v. Komise

text:
               5.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 291/4

         Žaloba podaná dne 21. srpna 2013 — Doux v. Komise
   (Věc T-434/13)
   2013/C 291/05
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Doux SA (Châteaulin, Francie) (zástupce: J. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) č. 689/2013 ze dne 18. července 2013, kterým se stanoví vývozní náhrady pro drůbeží maso (Úř. věst. L 196, s. 13), a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení podstatných formálních náležitostí spočívajícího v tom, že napadené nařízení neobsahuje žádné odůvodnění. Žalobkyně tvrdí, že odůvodnění uvedené v napadeném nařízení je pouhým standardizovaným odůvodněním, z nějž není seznatelná argumentace Komise, ačkoli Komise měla podle ní uvést důvody snížení náhrad ze 108,5 eur za tunu na 0 eur zvlášť přesně, a to tím spíše, že se odchýlila od své dřívější rozhodovací praxe.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásady legitimního očekávání, jelikož Komise údajně ujistila subjekty, že náhrady budou ponechány až do vstupu nové společné zemědělské politiky v platnost. Žalobkyně tvrdí, že s ohledem na situaci na trhu s drůbeží nebylo snížení náhrad ze 108,5 eur za tunu na 0 eur předvídatelné.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení spočívajícího v tom, že Komise dospěla k názoru, že stanovení náhrady na 0 eur odůvodňovaly hospodářské ukazatele, jelikož zvýšení tržních cen bylo z velké části vykryto posílením eura vůči dolaru. Žalobkyně se v tomto ohledu domnívá, že hospodářské ukazatele zrušení náhrad neodůvodňovaly.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení spočívajícího v tom, že Komise dospěla k názoru, že okamžitý vstup napadeného nařízení v platnost je odůvodněný „cílem reagovat na současnou situaci na trhu, zabránit tržním spekulacím a zajistit účinné řízení“. Žalobkyně tvrdí, že toto odůvodnění, které je ve tomtéž znění obsaženo i v předchozích nařízeních, je v projednávaném případě výrazně neodpovídající, neboť prudké snížení vývozních náhrad bez předchozího upozornění, na jehož základě by hospodářské subjekty mohly přizpůsobit své podnikatelské schéma, může naopak vést k desorganizaci vnitřního trhu.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází ze zneužití pravomocí ze strany Komise spočívajícího v tom, že Komise nepřijala napadené nařízení z některého z důvodů uvedených v nařízení č. 1234/2007 (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (Úř. věst. L 299, s. 1).


title: Věc T-490/12: Žaloba podaná dne 6. listopadu 2012 — Mondadori Editore v. OHIM — Grazia Equity (GRAZIA)

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/55

         Žaloba podaná dne 6. listopadu 2012 — Mondadori Editore v. OHIM — Grazia Equity (GRAZIA)
   (Věc T-490/12)
   2013/C 26/112
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Arnoldo Mondadori Editore SpA (Milán, Itálie) (zástupci: G. Dragotti a R. Valenti, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Grazia Equity GmbH (Stuttgart, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. září 2012 ve věci R 1958/2010-4; a

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „GRAZIA“ pro služby zařazené do tříd 35 a 36 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 6840466

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Italská obrazová ochranná známka „GRAZIA“ zapsaná pod č. 906507 pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 9, 16, 18, 25 a 38; obrazová ochranná známka Společenství „GRAZIA“ zapsaná pod č. 1714146 pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 9, 16, 18 a 38; italská slovní ochranná známka „GRAZIA“, zapsaná pod č. 1049965 pro výrobky zařazené do třídy 16; italská ochranná známka zapsaná pod č. 1050165 a mezinárodní ochranná známka zapsaná pro výše uvedené ochranné známky pod č. 276829, č. 276833 a č. 817006 pro výrobky služby zařazené do tříd 9, 16 a 38

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 207/2009


title: Věc C-495/04: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne  30. března 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden) – A. C. Smits-Koolhoven v. Staatssecretaris van Financiën (Směrnice 95/59 — Daně ovlivňující spotřebu tabákových výrobků — Bylinné cigarety — Výhradně lékařské účely)

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/16

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 30. března 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden) – A. C. Smits-Koolhoven v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-495/04) (1)

   (Směrnice 95/59 - Daně ovlivňující spotřebu tabákových výrobků - Bylinné cigarety - Výhradně lékařské účely)
   (2006/C 143/28)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: A. C. Smits-Koolhoven

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad čl. 7 odst. 2 směrnice Rady 95/59/ES ze dne 27. listopadu 1995 o daních jiných než daních z obratu, které ovlivňují spotřebu tabákových výrobků (Úř. věst. L 291, s. 40) – Léčivé cigarety – Výhradně lékařské účely – Léčebné nebo preventivní účely
   Výrok
   Článek 7 odst. 2 směrnice Rady 95/59/ES ze dne 27. listopadu 1995 o daních jiných než daních z obratu, které ovlivňují spotřebu tabákových výrobků musí být vykládán v tom smyslu, že cigarety bez tabáku neobsahující látky s lékařským účinkem, ale které jsou prezentovány a uváděny na trh jako pomůcka pro osoby, které si přejí přestat kouřit, nejsou používány „výhradně k lékařským účelům“ ve smyslu druhého pododstavce tohoto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 31, 5.2.2005.


title: Věc T-428/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2013 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria v. OHIM (VALORES DE FUTURO) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství VALORES DE FUTURO — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2013 — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria v. OHIM (VALORES DE FUTURO)
   (Věc T-428/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství VALORES DE FUTURO - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2014/C 24/36
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Španělsko) (zástupci: J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa a N. González-Alberto Rodríguez, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. července2012 (věc R 2299/2011-2) týkajícímu se zápisu slovního označení VALORES DE FUTURO jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 366, 24.11.2012.


title: Věc C-293/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 25. května 2016 – Sharda Europe B.V.B.A. v. Administración del Estado a Syngenta Agro, S.A.

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 25. května 2016 – Sharda Europe B.V.B.A. v. Administración del Estado a Syngenta Agro, S.A.
   (Věc C-293/16)
   (2016/C 305/20)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Cuarta

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Sharda Europe B.V.B.A.

      Odpůrci: Administración del Estado a Syngenta Agro, S.A.

      Předběžné otázky

               1)

               Vzhledem k rozdílu mezi různými jazykovými verzemi čl. 3 odst. 2 směrnice Komise 2008/69/ES (1) ze dne 1. července 2008, jakož i možnému rozporu s bodem 7 odůvodnění této směrnice se Soudnímu dvoru předkládá následující předběžná otázka:
               Má být datum 31. prosince 2008 obsažené v čl. 3 odst. 2 směrnice 2008/69/ES ze dne 1. července 2008 v její španělské jazykové verzi chápáno jako poslední den lhůty pro provedení nového hodnocení ze strany členských států nebo jako poslední den pro zařazení účinných látek, které mají být nově zhodnoceny, do seznamu v příloze I směrnice 91/414/EHS (2), či jako poslední den k podání příslušné žádosti o zařazení?

               2)

               Je formulace „nejpozději do 31. prosince 2008“ v čl. 3 odst. 2 směrnice 2008/69/ES prekluzivní lhůtou z důvodu cíle sledovaného systémem zavedeným směrnicí Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991, a neumožňuje, aby ji státy prodloužily, takže ji tato směrnice stanoví s konečnou platností?

               3)

               Pro případ, že předmětnou lhůtu lze prodloužit, je možné ji prodloužit z objektivních důvodů vyšší moci, nebo, vzhledem k tomu, že povinnost podle článku 3 je určená členským státům, mohou ji členské státy v souladu se svými vnitrostátními předpisy prodloužit dle předpokladů a požadavků, které z nich vyplývají?

      (1)  Směrnice Komise 2008/69/ES ze dne 1. července 2008, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinných látek klofentezinu, dikamby, difenokonazolu, diflubenzuronu, imazachinu, lenacilu, oxadiazonu, pikloramu a pyriproxyfenu (Úř. věst. L 172, 2.7.2008, s. 9)

      (2)  Směrnice Rady ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1)


title: Složení přísahy nového člena Tribunálu

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/5

         Složení přísahy nového člena Tribunálu
   2010/C 317/09
   Pan van der Woude, jmenovaný rozhodnutím zástupců vlád členských států Evropské unie ze dne 8. července 2010 (1) soudcem Tribunálu Evropské unie na období od 1. září 2010 do 31. srpna 2016, složil dne 13. září 2010 přísahu před Soudním dvorem.

      (1)  Úř. věst. L 186, 20.7.2010


title: Věc C-287/04: Žaloba podaná dne 5. července 2004 Komisí Evropských společenství proti Švédskému království

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/26

         Žaloba podaná dne 5. července 2004 Komisí Evropských společenství proti Švédskému království
   (Věc C-287/04)
   (2004/C 228/53)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 5. července 2004 žaloba směřující proti Švédskému království podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou L. Strömem a N. Yerrellem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Švédské království tím, že neprovedlo články 3, 6 a 8 směrnice Rady 93/104/ES ze dne 23. listopadu 1993 (1) o některých aspektech úpravy pracovní doby, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložil Švédskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Švédské právní předpisy nezaručují, jak je požadováno v článku 3 směrnice, minimální denní odpočinek po dobu jedenácti po sobě jdoucích hodin během 24 hodin. Skutečnost, že většina pracovníků se řídí kolektivní smlouvou, která tyto otázky upravuje, nemá vliv na povinnost provést toto ustanovení ve vztahu ke všem pracovníkům.
   Pokud jde o článek 6 směrnice, běžné referenční období čtyř měsíců uvedené v článku 16 odst. 2 nesmí být pro použití článku 6 prodlouženo na více než šest měsíců podle článku 17 odst. 4. Rozsah možné odchylky, pokud jde o referenční období, je užší než rozsah stanovený švédskými právními předpisy.
   Článek 8 směrnice nebyl do švédských právních předpisů výslovně proveden.

      (1)  Úř. věst. L 307, 13.12.1993, s. 18.