title: Věc C-443/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Piteşti (Rumunsko) dne 19. července 2021 – SC Avicarvil Farms SRL v. Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale, Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură – Centrul Judeţean Vâlcea

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/7

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Piteşti (Rumunsko) dne 19. července 2021 – SC Avicarvil Farms SRL v. Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale, Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură – Centrul Judeţean Vâlcea
      (Věc C-443/21)
      (2021/C 452/07)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Curtea de Apel Piteşti

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: SC Avicarvil Farms SRL

         Odpůrci: Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale, Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură – Centrul Judeţean Vâlcea

         Předběžná otázka

      Brání článek 143 nařízení č. 1303/2013 (1) ve spojení s článkem 310 SFEU (zásada řádného finančního řízení) a čl. 40 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 (2) (převzatým z čl. 33 odst. 3 nařízení (EU) č. 1305/2013 (3)), ve spojení se zásadou ochrany legitimního očekávání a se zásadou právní jistoty, správní praxi vnitrostátních orgánů zapojených do provádění nevratné finanční podpory, které v důsledku chyby ve výpočtu zjištěné Evropským účetním dvorem vydaly akty, jimiž se snižuje částka finanční podpory uznaná v PRV, který byl schválen rozhodnutím Evropské komise C(2012) 3529 ze dne 25. května 2012, před přijetím nového rozhodnutí Evropské komise, které vylučuje z financování částky, které převyšují dodatečné náklady a ušlé příjmy způsobené přijatými závazky, jež vyplývají z chyb ve výpočtu?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. 2013, L 347, s. 320).

         (2)  Nařízení Rady (ES) č 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 277, s. 1).

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1305/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (Úř. věst. 2013, L 347, s. 487).


title: Věc C-448/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Central Cível (Portugalsko) dne 21. července 2021 – Portugália – Administração de Patrimónios, SGPS, S.A., v. Banco BPI

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/8

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Central Cível (Portugalsko) dne 21. července 2021 – Portugália – Administração de Patrimónios, SGPS, S.A., v. Banco BPI
      (Věc C-448/21)
      (2021/C 452/08)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Central Cível

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Portugália – Administração de Patrimónios, SGPS, S.A.

         Žalovaná: Banco BPI

         Předběžné otázky

      Pro účely směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2366 (1) ze dne 25. listopadu 2015 (dále jen „směrnice“):

                  I.

                  představuje provedení – s osobním zásahem poskytovatele platebních služeb – platebního příkazu, který byl zadán v listinné podobě, digitalizován a předán zprávou elektronické pošty zaslanou poskytovateli platebních služeb z účtu elektronické pošty zřízeného uživatelem „platební transakci“ ve smyslu čl. 73 odst. 1 směrnice?

                  II.

                  musí být čl. 73 odst. 1 směrnice vykládán v tom smyslu, že:

                              II.I.

                              aniž jsou dotčeny článek 71 nebo řádně sdělené důvodné podezření, že došlo k podvodu, postačí k tomu, aby vznikla povinnost (poskytovatele platebních služeb) vrátit prostředky (plátci), pouhé sdělení, že schází autorizace platební transakce, aniž je toto sdělení současně podloženo důkazními prostředky?

                              II.II.

                              v případě kladné odpovědi na předchozí otázku, může být vyloučeno pravidlo, podle kterého postačí pouhé sdělení plátce, a to v důsledku nepoužití ustanovení upravujících důkazní břemeno a obsažených v článku 72 směrnice dohodnutého stranami (plátcem a poskytovatelem služeb), jak umožňuje čl. 61 odst. 1 směrnice?

                              II.III.

                              v případě kladné odpovědi na předchozí otázku, je poskytovatel platebních služeb povinen okamžitě vrátit částku plátci pouze tehdy, pokud plátce prokáže, že transakce nebyla autorizována, když zákonné normy nebo smluvní ujednání platné v případě vyloučení použití článku 72 směrnice vyžadují, aby plátce takový důkaz předložil?

                  III.

                  umožňuje čl. 61 odst. 1 směrnice nejen vyloučit použití ustanovení článku 74 směrnice, nýbrž také – náhradou za vyloučený režim – zavést dohodou uživatele (který není spotřebitelem) a poskytovatele platebních služeb přísnější režim odpovědnosti plátce, zejména jako výjimku z ustanovení článku 73 směrnice?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2366 ze dne 25. listopadu 2015 o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 2002/65/ES, 2009/110/ES a 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 1093/2010 a zrušuje směrnice 2007/64/ES (Úř. věst. 2015, L 337, s. 35).


title: Věc C-449/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Paris (Francie) dne 21. července 2021 – Towercast v. Autorité de la concurrence, Ministère de l’Économie

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/9

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Paris (Francie) dne 21. července 2021 – Towercast v. Autorité de la concurrence, Ministère de l’Économie
      (Věc C-449/21)
      (2021/C 452/09)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour d'appel de Paris

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Towercast

         Žalovaní: Autorité de la concurrence, Ministère de l’Économie

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 21 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (1) vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby spojení podniků bez významu pro celé Společenství ve smyslu článku 1 uvedeného nařízení, které nedosahuje prahových hodnot stanovených vnitrostátním právem pro povinné kontroly ex ante a nebylo postoupeno Evropské komisi na základě článku 22 uvedeného nařízení, bylo posuzováno vnitrostátním orgánem pro ochranu hospodářské soutěže jako zneužití dominantního postavení zakázané článkem 102 SFEU s ohledem na strukturu hospodářské soutěže na vnitrostátním trhu?

         (1)  Úř. věst. 2004, L 24, s. 1.


title: Věc C-455/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Olt (Rumunsko) dne 23. července 2021 – OZ v. Lyoness Europe AG

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/9

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Olt (Rumunsko) dne 23. července 2021 – OZ v. Lyoness Europe AG
      (Věc C-455/21)
      (2021/C 452/10)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Tribunalul Olt

         Účastníci původního řízení

         Odvolatel a žalobce v řízení v prvním stupni: OZ

         Odpůrkyně a žalovaná v řízení v prvním stupni: Lyoness Europe AG

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 2 písm. b) směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (1) vykládán v tom smyslu, že fyzická osoba, strojní inženýr se specializací na hydraulické a pneumatické stroje (a která nevykonává obchodní činnost v rámci svého povolání, zejména se nezabývá nákupem zboží a služeb za účelem dalšího prodeje nebo zprostředkovatelskou činností), která s obchodní společností (prodávajícím nebo poskytovatelem) uzavře adhezní smlouvu, na jejímž základě má tato fyzická osoba právo účastnit se dodavatelského partnerství provozovaného touto obchodní společností v podobě programu Lyoness (systém, který slibuje ekonomický výnos v podobě náhrad za nákupy, provize a jiné propagační výhody), nakupovat zboží a služby od obchodníků, kteří jsou s touto společností ve smluvním vztahu (tzv. obchodní partneři Lyoness), a působit jako zprostředkovatel pro ostatní osoby v rámci programu Lyoness (tzv. potenciální věrnostní zákazníci), může být považována za „spotřebitele“ ve smyslu tohoto ustanovení, navzdory smluvnímu ujednání, které stanoví, že na smluvní vztah mezi společností Lyoness a zákazníkem se pro účely účinné ochrany spotřebitele uplatní výhradně švýcarské právo, a to bez ohledu na bydliště zákazníka?

                  2)

                  Musí být čl. 2 písm. b) směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách vykládán v tom smyslu, že osoba, která uzavřela s prodávajícím nebo poskytovatelem smlouvu s dvojím účelem, tedy když se smlouva uzavírá pro účely, které částečně spadají do obchodní, hospodářské nebo profesní činnosti této fyzické osoby a částečně mimo tuto činnost, a obchodní, hospodářský nebo profesní účel této fyzické osoby není v celkovém kontextu smlouvy převažující, může být považována za „spotřebitele“ ve smyslu tohoto ustanovení?

                  3)

                  V případě kladné odpovědi na předchozí otázku, jaká jsou hlavní kritéria, která je třeba použít k určení, zda obchodní, hospodářský nebo profesní účel této fyzické osoby v celkovém kontextu smlouvy převažuje?

         (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, 21.4.1993, s. 29). Zvláštní vydání v českém jazyce: kapitola 15, sv. 2, s. 288


title: Věc C-457/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. července 2021 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (sedmého rozšířeného senátu) ze dne 12. května 2021 ve spojených věcech T-816/17 a T-318/18, Lucembursko a Amazon v. Komise

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/10

      Kasační opravný prostředek podaný dne 22. července 2021 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (sedmého rozšířeného senátu) ze dne 12. května 2021 ve spojených věcech T-816/17 a T-318/18, Lucembursko a Amazon v. Komise
      (Věc C-457/21 P)
      (2021/C 452/11)
      Jednací jazyk: angličtina a francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: P.-J. Loewenthal, F. Tomat, zmocněnci)

         Další účastníci řízení: Lucemburské velkovévodství, Amazon.com, Inc., Amazon EU Sàrl, Ireland

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu (sedmého rozšířeného senátu) ze dne 12. května 2021 ve spojených věcech T-816/17 a T-318/18, Lucembursko a další v. Komise;

                  —

                  zamítl první důvod ve věci T-816/17 a druhý, čtvrtý, pátý a osmý důvod ve věci T-318/18;

                  —

                  vrátil věc Tribunálu k posouzení důvodů, o kterých nerozhodl;

                  —

                  podpůrně, použil svou pravomoc podle druhé věty prvního odstavce článku 61 statutu Soudního dvora Evropské unie vydat sám konečné rozhodnutí ve věci a

                  —

                  rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později, vrátí-li věc Tribunálu nebo aby uložil Lucembursku, společnosti Amazon EU S.à.r.l, a společnosti Amazon.com, Inc. náhradu nákladů řízení, rozhodne-li ve věci.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Komise uplatňuje dva důvody proti napadenému rozsudku.
      První důvod: Tribunál tím, že odmítl hlavní zjištění zvýhodnění uvedené ve sporném rozhodnutí (1), porušil čl. 107 odst. 1 SFEU, neuvedl odůvodnění, porušil procesní normy a zkreslil sporné rozhodnutí. Tento důvod sestává ze dvou částí:

                  —

                  První část: Tribunál v bodech 162 až 251 rozsudku pochybil, když odmítl funkční analýzu společností Amazon Europe Technologies SCS („LuxSCS“) a výběr společnosti LuxSCS jako testované strany ve sporném rozhodnutí, z důvodu, že LuxSCS byla zákonným vlastníkem nehmotných aktiv, dávala tato aktiva k dispozici společnosti Amazon EU S.à.r.l („LuxOpCo“) a finančně se podílela na jejich vývoji. Tribunál tím nesprávně vyložil a použil zásadu obvyklých tržních podmínek, čímž porušil čl. 107 odst. 1 SFEU, pokud jde o podmínku zvýhodnění a v důsledku protichůdných a nedostatečných úvah neuvedl odůvodnění. Tribunál rovněž nesprávně vznesl bez návrhu argumenty s cílem odmítnout volbu učiněnou ve sporném rozhodnutí společnosti LuxSCS jako testované strany na základě skutečnosti, že neexistovaly srovnatelné nezávislé společnosti pro účely použití transakční metody čistého ziskového rozpětí („TNMM“) na společnost LuxSCS. Tribunál tak překročil svou pravomoc soudního přezkumu, čímž poručil procení normy a právo Komise na obhajobu a zkreslil rozhodnutí Komise.

                  —

                  Druhá část: Tribunál v bodech 257 až 295 rozsudku pochybil, když odmítl výpočet poplatku za obvyklých tržních podmínek ve sporném rozhodnutí, který měla zaplatit společnost LuxOpCo společnosti LuxSCS z důvodu, že společnost LuxSCS, jako testovaná strana, měla mít nárok na tržní hodnotu nehmotných aktiv na základě licence a že společnost LuxSCS nevykonávala služby s nízkou přidanou hodnotou. Tribunál tím nesprávně vyložil a použil zásadu obvyklých tržních podmínek, porušil procesní normy, zkreslil sporné rozhodnutí a porušil povinnost uvést odůvodnění.

            Druhý důvod: Tribunál tím, že odmítl první podpůrné zjištění zvýhodnění uvedené ve sporném rozhodnutí, pochybil ohledně důkazní úrovně nezbytné pro zjištění zvýhodnění, porušil čl. 107 odst. 1 SFEU, neuvedl odůvodnění a porušil procesní normy. Tento důvod sestává ze tří částí:

                  —

                  První část: Zatímco Tribunál v bodech 310 a 513 rozsudku potvrdil důkazní úroveň nezbytnou pro zjištění zvýhodnění, v bodech 503 až 538 rozsudku ve skutečnosti použil odlišnou přísnější úroveň, když první podpůrné zjištění zvýhodnění uvedené ve sporném rozhodnutí odmítl. Tribunál tak pochybil ohledně důkazní úrovně nezbytné ke zjištění zvýhodnění a v důsledku rozporuplných úvah neuvedl odůvodnění.

                  —

                  Druhá část: Tribunál v bodech 314 až 442 rozsudku nesprávně uvedl funkce vykonávané americkými subjekty skupiny Amazon Group na podporu svého závěru, že Komise nadhodnotila komplexnost funkcí vykonávaných společností LuxOpCo ve vztahu k nehmotným aktivům na základě licence. Neuvedl rovněž důvody, proč měl za to, že funkce vykonávané společností LuxOpCo ve vztahu ke značce Amazon, jakož i k evropským maloobchodním a servisním službám Amazon nejsou jedinečné. Tribunál tak nesprávně vyložil a použil zásadu obvyklých tržních podmínek, čím porušil čl. 107 odst. 1 SFEU ohledně podmínky zvýhodnění a v důsledku nedostatečných úvah neuvedl odůvodnění.

                  —

                  Třetí část: Tribunál v bodech 499 až 537 rozsudku nesprávně vznesl bez návrhu argumenty, když odmítl první podpůrné zjištění zvýhodnění uvedené ve sporném rozhodnutí, z důvodu, že použití Komisí metody rozdělení zisku s rozborem přínosů neprokazuje, že daňové rozhodnutí nutně vede ke zvýhodnění. Tribunál tak překročil svou pravomoc soudního přezkumu, čímž porušil procesní normy a porušil právo Komise na obhajobu.

         (1)  Rozhodnutí Komise (EU) 2018/859 ze dne 4. října 2017 o státní podpoře SA.38944 (2014/C) (ex 2014/NN), kterou Lucembursko poskytlo společnosti Amazon (Úř. věst. 2018, L 153, s. 1, dále jen „sporné rozhodnutí“).


title: Věc C-461/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Prahova (Rumunsko) dne 27. července 2021 – SC Cartrans Preda SRL v. Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/12

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Prahova (Rumunsko) dne 27. července 2021 – SC Cartrans Preda SRL v. Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova
      (Věc C-461/21)
      (2021/C 452/12)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Tribunalul Prahova

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: SC Cartrans Preda SRL

         Žalovaný: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 86 odst. 1 písm. b) a odst. 2 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1) vykládán v tom smyslu, že pro účely přiznání osvobození od DPH u operací a přepravních služeb souvisejících s dovozem zboží vždy vede registrace dovozní transakce (například vyhotovení vstupního souhrnného celního prohlášení celním orgánem prostřednictvím přidělení čísla označeného jako MRN/Master Reference Number) také k zahrnutí nákladů na přepravu, až do prvního místa určení zboží na území členského státu dovozu, do základu pro výpočet celní hodnoty? Představuje existence MRN, u něhož neexistuje důvodné podezření na podvod, implicitní důkaz, že všechny výdaje uvedené v čl. 86 odst. 1 písm. a) a b) jsou zahrnuty do základu pro vyměření cla?

                  2)

                  Brání článek 144, čl. 86 odst. 1 písm. b) a odst. 2 směrnice [2006/112] daňové praxi členského státu spočívající v odepření osvobození od DPH u přepravních služeb souvisejících s dovozem zboží do [Unie] z důvodu, že nebyl předložen čistě formální důkaz o zahrnutí nákladů na přepravu do celní hodnoty, ačkoli jednak byly předloženy jiné relevantní průvodní doklady dovozu – souhrnné celní prohlášení a nákladní list CMR s uvedením dodání příjemci – a jednak neexistují žádné indicie, které by zpochybňovaly pravost nebo věrohodnost souhrnného celního prohlášení a nákladního listu CMR?

                  3)

                  Představuje, s odkazem na ustanovení článku 57 SFEU, vrácení DPH a spotřebních daní finančními orgány více než jednoho členského státu poskytování služeb uvnitř Společenství nebo činnost všeobecného komisionáře, který vystupuje jako zprostředkovatel obchodní transakce?

                  4)

                  Musí být článek 56 SFEU vykládán v tom smyslu, že existuje omezení volného pohybu služeb, pokud je příjemce služby poskytované poskytovatelem služby usazeným v jiném členském státě povinen podle právních předpisů členského státu, v němž je usazen příjemce služeb, srazit daň z odměny odpovídající tomuto poskytnutí služby, zatímco taková srážková povinnost neexistuje, pokud si stejnou službu sjedná u poskytovatele usazeného ve stejném členském státě, v němž je usazen příjemce služby?

                  5)

                  Představuje daňové zacházení ve státě, jehož je plátce příjmu rezidentem, faktor, který činí poskytování služeb méně atraktivní nebo obtížnější v tom smyslu, že rezident, aby se vyhnul 4 % srážkové dani, se musí při vrácení DPH a spotřebních daní omezit na spolupráci se subjekty, které jsou rovněž rezidenty, a nikoli se subjekty usazenými v jiných členských státech?

                  6)

                  Lze za porušení článku 56 SFEU považovat i skutečnost, že z příjmu nerezidenta je vybírána daň ve výši 4 % (případně 16 %) z hrubého příjmu, zatímco daň z příjmů právnických osob uplatňovaná na poskytovatele služeb, který je rezidentem téhož členského státu (pokud dosahuje zisku), činí 16 % z čistého příjmu, neboť se jedná o další prvek, který činí volný pohyb služeb nerezidentů méně atraktivní nebo obtížnější?

         (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1).


title: Věc C-501/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. srpna 2021 Harrym Shindlerem a dalšími proti usnesení Tribunálu (desátého rozšířeného senátu) vydanému dne 8. června 2021 ve věci T-198/20, Shindler a další v. Rada

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/13

      Kasační opravný prostředek podaný dne 13. srpna 2021 Harrym Shindlerem a dalšími proti usnesení Tribunálu (desátého rozšířeného senátu) vydanému dne 8. června 2021 ve věci T-198/20, Shindler a další v. Rada
      (Věc C-501/21 P)
      (2021/C 452/13)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Harry Shindler a další (zástupce: J. Fouchet, advokát)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelé“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil usnesení ze dne 8. června 2021 (T-198/20);

                  —

                  zrušil v plném rozsahu rozhodnutí Rady (UE) 2020/135 ze dne 30. ledna 2020 o uzavření Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii, spolu s Dohodou o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii a jejími přílohami.

            Podpůrně:

                  —

                  zrušil usnesení ze dne 8. června 2021 (T-198/20);

                  —

                  částečně zrušil rozhodnutí Rady (EU) 2020/135 Rady ze dne 30. ledna 2020 o uzavření Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii, spolu s Dohodou o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii v rozsahu, v němž tyto akty automaticky a obecně rozlišují, bez sebemenší kontroly přiměřenosti, občany Unie a státní příslušníky Spojeného království ode dne 1. února 2020, a zrušil tak zejména bod 6 preambule a články 9, 10 a 127 dohody o vystoupení;

                  —

                  uložil Evropské unii náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení ve výši 5 000 eur.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      A.   Procesní vada napadeného usnesení
      Tribunál podle navrhovatelů porušil článek 130 svého jednacího řádu tím, že poskytl pouze jednu lhůtu, konkrétně lhůtu pro Radu k předložení žalobní odpovědi ve věci samé. Neposkytl žádnou lhůtu navrhovatelům, kteří museli vyčkat „nových lhůt pro pokračování v řízení“, předtím, než se vyjádřil jak k námitce nepřípustnosti, tak k meritu věci.
      Tribunál se mimoto rozhodl nedoručit navrhovatelům žalobní odpověď, čímž jim znemožnil zjistit, kdy se měli vyjádřit k přípustnosti.
      Konečně Tribunál odmítl žalobu jako nepřípustnou bez konání jednání a aniž rozhodl o dvou návrzích na přerušení řízení a předání věci Soudnímu dvoru, které však měly vliv na pokračování v řízení.
      B.   Porušení unijního práva ohledně přípustnosti žaloby
      i)   Ke kritériu, podle kterého musí být rozhodnutí, jež jsou předmětem přímé žaloby, nařizovacími akty, které nevyžadují přijetí prováděcích opatření
      Zaprvé, Tribunál měl nesprávně a bez vysvětlení za to, že dohoda o vystoupení je mezinárodním aktem, ačkoli tato dohoda svým předmětem a svými účinky stále spadá do vnitřního unijního práva, neboť upravuje budoucí vztahy mezi Evropskou unií a jedním z jejích členských států na základě vnitřního práva vytvořeného Unií po více než padesát let (ve vztahu ke Spojenému království) a činí nadále toto právo použitelným.
      Kromě toho článek 4 dohody o vystoupení omezuje v jeho odstavcích 4 a 5 svrchovanost soudů Spojeného království s cílem umožnit jednotný soudní výklad dohody o vystoupení Soudním dvorem Evropské unie. Takovéto ustanovení není charakteristické pro mezinárodní dohodu.
      Zadruhé, za předpokladu, že Soudní dvůr rovněž shledá, že dohoda o vystoupení je mezinárodním aktem, Tribunál opomenul zohlednit článek 275 SFEU, který vylučuje pravomoc Soudního dvora jen pro určité akty ve vztahu k „ustanovením o společné zahraniční a bezpečnostní politice“. Tribunál tedy chybně spojil články 263 a 275 SFEU, z nichž vyplývá, že Soudní dvůr má pravomoc ve vztahu ke všem nařizovacím aktům, které nevyžadují přijetí prováděcích opatření, s výjimkou aktů přijatých na základě ustanovení o společné zahraniční a bezpečnostní politice. S ohledem na články 23 a 26 Smlouvy o Evropské unii přitom dohoda o vystoupení nespadá svým obsahem ani procesem do společné zahraniční a bezpečnostní politiky.
      Zatřetí, argumenty přijaté Tribunálem v podstatě přepokládají, že by se Soudní dvůr měl vzdát přezkumu dodržování zásad právního státu ve vztahu k mezinárodní dohodě. Tento postoj však není přijatelný z politického ani právního hlediska, neboť znamená, že Rada může bez jakékoli kontroly zpochybnit samotné uplatňování Smluv a hodnot, které Smlouvy zakotvují.
      Začtvrté, Rada a Francie mají za to, že dohoda o vystoupení automaticky zrušuje unijní občanství navrhovatelů, což znamená, že k vyvolání účinků nevyžaduje z tohoto hlediska přijetí žádného prováděcího opatření, přičemž je třeba připomenout, že žaloba navrhovatelů nesmí být zredukována na jedinou otázku jejich práva volit, ačkoli Tribunál tvrdil opak.
      ii)   Ke kritériu osobního dotčení
      Zaprvé, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nezohlednil zvláštnosti situace pí G., jedné z 800 zvolených zástupců ve Francii, z uzavřeného kruhu osob, kteří nemohli kandidovat do francouzských voleb do zastupitelstev obcí v roce 2020.
      Zadruhé, Tribunál vážně pochybil ve své analýze, když uvedl, že se rozhodnutí o podpisu dohody o vystoupení dotýká navrhovatelů „kvůli jejich objektivnímu postavení státních příslušníků Spojeného království“, ačkoli posledně zmínění zpochybňují dohodu o vystoupení jakožto britští státní příslušníci s bydlištěm na území Unie s ohledem na účinky dohody o vystoupení na jejich situaci.
      Zatřetí, Tribunál se opírá pouze o nemožnost navrhovatelů volit ve volbách do zastupitelstev obcí, ačkoli tento důsledek je pouze jedním z těch, které navrhovatelé kritizují.


title: Věc C-502/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. srpna 2021 Davidem Pricem proti usnesení Tribunálu (desátého rozšířeného senátu) vydanému dne 8. června 2021 ve věci T-231/20, Price v. Rada

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/14

      Kasační opravný prostředek podaný dne 13. srpna 2021 Davidem Pricem proti usnesení Tribunálu (desátého rozšířeného senátu) vydanému dne 8. června 2021 ve věci T-231/20, Price v. Rada
      (Věc C-502/21 P)
      (2021/C 452/14)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: David Price (zástupce: J. Fouchet, advokát)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil usnesení ze dne 8. června 2021 (T-231/20);

                  —

                  zrušil v plném rozsahu rozhodnutí Rady (UE) 2020/135 ze dne 30. ledna 2020 o uzavření Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii, spolu s Dohodou o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii a jejími přílohami, se případnou změnou zpětného účinku tohoto zrušení.

            Podpůrně:

                  —

                  zrušil usnesení ze dne 8. června 2021 (T-231/20);

                  —

                  částečně zrušil rozhodnutí Rady (EU) 2020/135 Rady ze dne 30. ledna 2020 o uzavření Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii, spolu s Dohodou o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii v rozsahu, v němž tyto akty automaticky a obecně rozlišují, bez sebemenší kontroly přiměřenosti, občany Unie a státní příslušníky Spojeného království ode dne 1. února 2020, a zrušil tak zejména bod 6 preambule a články 9, 10 a 127 dohody o vystoupení;

                  —

                  uložil Evropské unii náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení ve výši 5 000 eur.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      A.   Procesní vada napadeného usnesení
      Tribunál podle navrhovatele porušil článek 130 svého jednacího řádu tím, že poskytl pouze jednu lhůtu, konkrétně lhůtu pro Radu k předložení žalobní odpovědi ve věci samé. Neposkytl žádnou lhůtu navrhovateli, který musel vyčkat „nových lhůt pro pokračování v řízení“, předtím, než se vyjádřil jak k námitce nepřípustnosti, tak k meritu věci.
      Tribunál se mimoto rozhodl nedoručit navrhovateli žalobní odpověď, čímž mu znemožnil zjistit, kdy se měl vyjádřit k přípustnosti.
      Konečně Tribunál odmítl žalobu jako nepřípustnou bez konání jednání a aniž rozhodl o dvou návrzích na přerušení řízení a předání věci Soudnímu dvoru, které však měly vliv na pokračování v řízení.
      B.   Porušení unijního práva ohledně přípustnosti žaloby
      i)   Ke kritériu, podle kterého musí být rozhodnutí, jež jsou předmětem přímé žaloby, nařizovacími akty, které nevyžadují přijetí prováděcích opatření
      Zaprvé, Tribunál měl nesprávně a bez vysvětlení za to, že dohoda o vystoupení je mezinárodním aktem, ačkoli tato dohoda svým předmětem a svými účinky stále spadá do vnitřního unijního práva, neboť upravuje budoucí vztahy mezi Evropskou unií a jedním z jejích členských států na základě vnitřního práva vytvořeného Unií po více než padesát let (ve vztahu ke Spojenému království) a činí nadále toto právo použitelným.
      Kromě toho článek 4 dohody o vystoupení omezuje v jeho odstavcích 4 a 5 svrchovanost soudů Spojeného království s cílem umožnit jednotný soudní výklad dohody o vystoupení Soudním dvorem Evropské unie. Takovéto ustanovení není charakteristické pro mezinárodní dohodu.
      Zadruhé, za předpokladu, že Soudní dvůr rovněž shledá, že dohoda o vystoupení je mezinárodním aktem, Tribunál opomenul zohlednit článek 275 SFEU, který vylučuje pravomoc Soudního dvora jen pro určité akty ve vztahu k „ustanovením o společné zahraniční a bezpečnostní politice“. Tribunál tedy chybně spojil články 263 a 275 SFEU, z nichž vyplývá, že Soudní dvůr má pravomoc ve vztahu ke všem nařizovacím aktům, které nevyžadují přijetí prováděcích opatření, s výjimkou aktů přijatých na základě ustanovení o společné zahraniční a bezpečnostní politice. S ohledem na články 23 a 26 Smlouvy o Evropské unii přitom dohoda o vystoupení nespadá svým obsahem ani procesem do společné zahraniční a bezpečnostní politiky.
      Zatřetí, argumenty přijaté Tribunálem v podstatě přepokládají, že by se Soudní dvůr měl vzdát přezkumu dodržování zásad právního státu ve vztahu k mezinárodní dohodě. Tento postoj však není přijatelný z politického ani právního hlediska, neboť znamená, že Rada může bez jakékoli kontroly zpochybnit samotné uplatňování Smluv a hodnot, které Smlouvy zakotvují.
      Začtvrté, Rada a Francie mají za to, že dohoda o vystoupení automaticky zrušuje unijní občanství navrhovatele, což znamená, že k vyvolání účinků nevyžaduje z tohoto hlediska přijetí žádného prováděcího opatření, přičemž je třeba připomenout, že žaloba nesmí být zredukována na jedinou otázku práva navrhovatele volit, ačkoli Tribunál tvrdil opak.
      ii)   Ke kritériu osobního dotčení
      Zaprvé, navrhovatel patřil v době podání žalobní k nepatrné menšině Britů, kterým mělo být přiznáno právo volit v druhém kole voleb.
      Zadruhé, Tribunál vážně pochybil ve své analýze, když uvedl, že se rozhodnutí o podpisu dohody o vystoupení dotýká navrhovatele „kvůli jeho objektivnímu postavení státního příslušníka Spojeného království“, ačkoli navrhovatel zpochybňuje dohodu o vystoupení jakožto britský státní příslušník s bydlištěm na území Unie s ohledem na účinky dohody o vystoupení na jeho situaci.
      Zatřetí, Tribunál se opírá pouze o nemožnost navrhovatele volit ve volbách do zastupitelstev obcí, ačkoli tento důsledek je pouze jedním z těch, které navrhovatel kritizuje.
      C.   K nesprávnému právnímu posouzení ohledně odmítnutí Tribunálu postoupit věc k rozhodnutí Soudnímu dvoru na základě čl. 256 odst. 3 SFEU
      Článek 256 odst. 3 SFEU, vykládaný nezávisle na ostatních odstavcích, umožňuje dialog mezi unijními soudy. Jakmile věc může ovlivnit jednotu a soulad práva Unie, může ji soud prvního stupně postoupit k rozhodnutí Soudnímu dvoru, ačkoli Tribunál uvedl opak.


title: Věc C-545/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 31. srpna 2021 – ANAS SpA v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/16

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 31. srpna 2021 – ANAS SpA v. Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
      (Věc C-545/21)
      (2021/C 452/15)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: ANAS SpA

         Žalovaný: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti

         Předběžné otázky

                  I)

                  Musí být čl. 70 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1083/2006 (1), čl. 27 písm. c) nařízení (ES) č. 1828/2006 (2), článek 1 úmluvy o ochraně finančních zájmů uvedené v aktu Rady ze dne 26. července 1995, čl. 1 odst. 2 nařízení č. 2988/95 (3) a čl. 3 odst. 2 písm. b) směrnice (EU) 2017/1371 (4) vykládány v tom smyslu, že jednání, které teoreticky může zvýhodnit hospodářský subjekt v rámci zadávacího řízení, vždy spadá pod pojem „nesrovnalost“ nebo „podvod“, a představuje tak právní základ pro odnětí příspěvku, i když není plně prokázáno, že k takovému jednání skutečně došlo, anebo není plně prokázáno, že bylo rozhodujícím faktorem při výběru příjemce?

                  II)

                  Brání čl. 45 odst. 2 písm. d) směrnice 2004/18/ES (5) takovému ustanovení, jako je čl. 38 odst. 1 písm. f) legislativního nařízení č. 163/2006, které neumožňuje vyloučit ze zadávacího řízení hospodářský subjekt, který se pokusil ovlivnit rozhodovací proces veřejného zadavatele, zejména pokud tento pokus spočíval v uplácení členů výběrové komise?

                  III)

                  V případě kladné odpovědi na jednu nebo obě výše uvedené otázky, mají být výše uvedená pravidla vykládána v tom smyslu, že členský stát musí vždy odejmout příspěvek a Komise provést finanční opravu, a to ve výši 100 %, i když byl příspěvek přesto použit na účel, na který byl určen, a na projekt způsobilý pro evropské financování, který byl skutečně realizován?

                  IV)

                  V případě záporné odpovědi na třetí otázku, tedy v tom smyslu, že není vyžadováno odnětí příspěvku nebo provedení finanční opravy ve výši 100 %, umožňují pravidla uvedená v první otázce a dodržení zásady proporcionality stanovit odnětí příspěvku a finanční opravu s ohledem na hospodářskou škodu skutečně způsobenou souhrnnému rozpočtu Evropské unie? Konkrétně, lze v takové situaci, o jakou se jedná v projednávané věci, stanovit „finanční důsledky“ ve smyslu čl. 98 odst. 3 nařízení (ES) č. 1083/2006 paušálně za použití kritérií uvedených v tabulce uvedené v bodě 2 rozhodnutí Komise č. 9527 ze dne 19. prosince 2013 (6)?

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 (Úř. věst. L 210, 31.7.2006, s. 25).

         (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1828/2006 ze dne 8. prosince 2006 , kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 o obecných ustanoveních týkajících se Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu a Fondu soudržnosti a k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1080/2006 o Evropském fondu pro regionální rozvoj (Úř. věst. L 371, 27.12.2006, s. 1)

         (3)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1).

         (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1371 ze dne 5. července 2017 o boji vedeném trestněprávní cestou proti podvodům poškozujícím finanční zájmy Unie (Úř. věst. L 198, 28.7.2017, s. 29).

         (5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 114).

         (6)  Rozhodnutí Komise C(2013) 9527 final ze dne 19. prosince 2013, kterým se stanoví a schvalují pokyny ke stanovení finančních oprav, jež má Komise provést u výdajů financovaných Unií v rámci sdíleného řízení v případě nedodržení pravidel pro zadávání veřejných zakázek.


title: Věc T-364/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – ADR Center v. Komise („Finanční pomoc – Rámcový program ‚Základní práva a spravedlnost‘ na období 2007-2013 – Zvláštní program ‚Civilní soudnictví‘ – Žaloba na neplatnost – Rozhodnutí představující exekuční titul – Grantové dohody – Vymáhání části vyplacené finanční podpory – Určovací žaloba – Rozhodčí doložka – Vyšší moc – Způsobilé náklady – Přiměřenost – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/18

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – ADR Center v. Komise
      (Věc T-364/15) (1)

      („Finanční pomoc - Rámcový program ‚Základní práva a spravedlnost‘ na období 2007-2013 - Zvláštní program ‚Civilní soudnictví‘ - Žaloba na neplatnost - Rozhodnutí představující exekuční titul - Grantové dohody - Vymáhání části vyplacené finanční podpory - Určovací žaloba - Rozhodčí doložka - Vyšší moc - Způsobilé náklady - Přiměřenost - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2021/C 452/16)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: ADR Center Srl (Řím, Itálie) (zástupci: A. Guillerme a T. Bontinck, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Estrada de Solà a M. Ilkova, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2015) 3117 ze dne 4. května 2015 o vymáhání části finanční podpory vyplacené žalobkyni na základě dvou grantových dohod uzavřených v rámci zvláštního programu „Civilní soudnictví“ a návrh, aby byly náklady, které Komise v tomto rozhodnutí prohlásila za nezpůsobilé, prohlášeny za způsobilé.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Společnost ADR Center Srl ponese náklady související s hlavním řízením a náklady související s řízením o předběžném opatření.

         (1)  Úř. věst. C 302, 14.9.2015.


title: Věci T-337/18 a T-347/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Laboratoire Pareva a Biotech3D v. Komise („Biocidní přípravky – Účinná látka PHMB (1415; 4.7) – Neschválení pro přípravky typu 1, 5 a 6 – Podmíněné schválení pro přípravky typu 2 a 4 – Riziko pro lidské zdraví a životní prostředí – Nařízení (EU) č. 528/2012 – Článek 6 odst. 7 písm. a) a b) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1062/2014 – Harmonizovaná klasifikace účinné látky podle nařízení (ES) č. 1272/2008 – Předběžná konzultace ECHA – Zjevně nesprávné posouzení – Křížové odkazy – Právo být vyslechnut“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/18

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Laboratoire Pareva a Biotech3D v. Komise
      (Věci T-337/18 a T-347/18) (1)

      („Biocidní přípravky - Účinná látka PHMB (1415; 4.7) - Neschválení pro přípravky typu 1, 5 a 6 - Podmíněné schválení pro přípravky typu 2 a 4 - Riziko pro lidské zdraví a životní prostředí - Nařízení (EU) č. 528/2012 - Článek 6 odst. 7 písm. a) a b) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1062/2014 - Harmonizovaná klasifikace účinné látky podle nařízení (ES) č. 1272/2008 - Předběžná konzultace ECHA - Zjevně nesprávné posouzení - Křížové odkazy - Právo být vyslechnut“)
      (2021/C 452/17)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně ve věcech T-337/18 a T-347/18: Laboratoire Pareva (Saint-Martin-de-Crau, Francie) (zástupci: K. Van Maldegem, S. Englebert, P. Sellar a M. Grunchard, advokáti)

         Žalobkyně ve věci T-347/18: Biotech3D Ltd & Co. KG (Gampern, Rakousko) (zástupci: K. Van Maldegem, S. Englebert, P. Sellar a M. Grunchard, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: R. Lindenthal a K. Mifsud Bonnici, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Francouzská republika (zástupci: A.-L. Desjonquères, J. Traband, E. Leclerc a W. Zemamta, zmocněnci), Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: M. Heikkilä, C. Buchanan a T. Zbihlej, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrhy podané na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení, ve věci T-337/18, prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2018/619 dne 20. dubna 2018 o neschválení PHMB (1415; 4.7) jako stávající účinné látky pro použití v biocidních přípravcích typu 1, 5 a 6 (Úř. věst. 2018, L 102, s. 21), a ve věci T-347/18 prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/613 ze dne 20. dubna 2018, kterým se schvaluje látka PHMB (1415; 4.7) jako stávající účinná látka pro použití v biocidních přípravcích typu 2 a 4, (Úř. věst. 2018, L 102, s. 1).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Věci T-337/18 a T-347/18 se pro účely tohoto rozsudku spojují.

                  2)

                  Žaloby se zamítají.

                  3)

                  Ve věci T-337/18 ponese Laboratoire Pareva vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, včetně nákladů řízení o předběžném opatření zapsaných do rejstříku pod číslem T-337/18 R a T-337/18 R II.

                  4)

                  Ve věci T-347/18 ponesou Laboratoire Pareva a Biotech3D Ltd & Co. KG vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, včetně nákladů řízení o předběžném opatření zapsaného do rejstříku pod číslem T-347/18 R. Laboratoire Pareva nahradí rovněž náklady řízení o předběžném opatření zapsaného do rejstříku pod číslem T-347/18 R II.

                  5)

                  Francouzská republika a Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 285, 13.8.2018.


title: Věc T-24/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – INC a Consorzio Stabile Sis v. Komise („Státní podpory – Italské dálnice – Prodloužení doby platnosti koncesí za účelem provedení stavebních prací – Služby obecného hospodářského zájmu – Stanovení horní hranice pro mýtné – Rozhodnutí nevznášet námitky – Článek 106 odst. 2 SFEU – Žaloby podané konkurenty příjemce – Upuštění od záměru poskytnout podporu ze strany členského státu – Záměr, který nelze provést ve schváleném znění – Zrušení, které nepřináší žalobkyním prospěch – Zánik právního zájmu na podání žaloby – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/19

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – INC a Consorzio Stabile Sis v. Komise
      (Věc T-24/19) (1)

      („Státní podpory - Italské dálnice - Prodloužení doby platnosti koncesí za účelem provedení stavebních prací - Služby obecného hospodářského zájmu - Stanovení horní hranice pro mýtné - Rozhodnutí nevznášet námitky - Článek 106 odst. 2 SFEU - Žaloby podané konkurenty příjemce - Upuštění od záměru poskytnout podporu ze strany členského státu - Záměr, který nelze provést ve schváleném znění - Zrušení, které nepřináší žalobkyním prospěch - Zánik právního zájmu na podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2021/C 452/18)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: INC SpA (Turín, Itálie), Consorzio Stabile Sis SCpA (Turín) (zástupci: H. G. Kamann, F. Louis a G. Tzifa, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Haasbeek, D. Recchia a S. Noë, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C (2018) 2435 final ze dne 27. dubna 2018 o státní podpoře poskytnuté na investiční plán pro italské dálnice [věci SA.49335 (2017/N) a SA.49336 (2017/N)].

         Výrok rozsudku

                  1)

                  O žalobě podané společnostmi INC SpA a Consorzio Stabile Sis SCpA již není důvodné rozhodnout.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených společností INC a společností Consorzio Stabile Sis.

                  3)

                  Společnosti INC a Consorzio Stabile Sis ponesou polovinu vlastních nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 93, 11.3.2019.


title: Věc T-193/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Achema a Achema Gas Trade v. Komise („Státní podpory – Podpora společnosti Litgas na dodávku minimálního množství LNG do terminálu LNG umístěného v přístavu Klaipėda – Rozhodnutí nevznášet námitky – Ochrana procesních práv – Rámec Evropské unie pro státní podpory ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby – Služba obecného hospodářského zájmu – Vyrovnávací platba za službu obecného hospodářského zájmu – Náklady na odpaření – Vyrovnávací náklady – Bezpečnost dodávek – Článek 14 směrnice 2004/18/ES – Soubor shodujících se indicií“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/20

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Achema a Achema Gas Trade v. Komise
      (Věc T-193/19) (1)

      („Státní podpory - Podpora společnosti Litgas na dodávku minimálního množství LNG do terminálu LNG umístěného v přístavu Klaipėda - Rozhodnutí nevznášet námitky - Ochrana procesních práv - Rámec Evropské unie pro státní podpory ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby - Služba obecného hospodářského zájmu - Vyrovnávací platba za službu obecného hospodářského zájmu - Náklady na odpaření - Vyrovnávací náklady - Bezpečnost dodávek - Článek 14 směrnice 2004/18/ES - Soubor shodujících se indicií“)
      (2021/C 452/19)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Achema AB (Jonava, Litva), Achema Gas Trade UAB (Jonava) (zástupci: J. Ruiz Calzado, J. Wileur a N. Solárová, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Herrmann a A. Bouchagiar, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalované: Litevská republika (zástupci: K. Dieninis a R. Dzikovič, zmocněnci), Ignitis UAB, dříve Lietuvos energijos tiekimas UAB (Vilnius, Litva) (zástupce: K. Kačerauskas, advokát)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2018) 7141 final ze dne 31. října 2018 ve věci státní podpory SA.44678 (2018/N) — Litva — Úprava podpory pro terminál LNG v Litvě.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Komise C(2018) 7141 final ze dne 31. října 2018 ve věci státní podpory SA.44678 (2018/N) — Litva — Úprava podpory pro terminál LNG v Litvě se zrušuje v rozsahu, v němž Komise rozhodla nevznášet námitky vůči státní podpoře vyplývající ze změn z roku 2016.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Společnosti Achema AB, Achema Gas Trade UAB, Evropská komise, Litevská republika a společnost Ignitis UAB ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 206, 17.6.2019.


title: Věc T-359/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Daimler v. Komise („Životní prostředí – Nařízení (ES) č. 443/2009 – Prováděcí nařízení (EU) č. 725/2011 – Prováděcí rozhodnutí (EU) 2015/158 – Prováděcí rozhodnutí (EU) 2019/583 – Emise oxidu uhličitého – Zkušební metoda – Osobní automobily“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/21

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Daimler v. Komise
      (Věc T-359/19) (1)

      („Životní prostředí - Nařízení (ES) č. 443/2009 - Prováděcí nařízení (EU) č. 725/2011 - Prováděcí rozhodnutí (EU) 2015/158 - Prováděcí rozhodnutí (EU) 2019/583 - Emise oxidu uhličitého - Zkušební metoda - Osobní automobily“)
      (2021/C 452/20)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Daimler AG (Stuttgart, Německo) (zástupci: N. Wimmer, C. Arhold a G. Ollinger, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: K. Talabér-Ritz a A. Becker, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2019/583 ze dne 3. dubna 2019, kterým se potvrzuje nebo pozměňuje předběžný výpočet průměrných specifických emisí CO2 a cílů pro specifické emise pro výrobce osobních automobilů za kalendářní rok 2017 a pro určité výrobce patřící ke sdružení Volkswagen za kalendářní roky 2014, 2015 a 2016 podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 (Úř. věst. 2019, L 100, s. 66), v rozsahu, v němž v případě žalobkyně vylučuje průměrné specifické emise CO2 a snížení emisí CO2 dosažené díky ekologickým inovacím.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Článek 1 odst. 1 ve spojení s přílohou I, tabulkami 1 a 2, sloupci D a I prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2019/583 ze dne 3. dubna 2019, kterým se potvrzuje nebo pozměňuje předběžný výpočet průměrných specifických emisí CO2 a cílů pro specifické emise pro výrobce osobních automobilů za kalendářní rok 2017 a pro určité výrobce patřící ke sdružení Volkswagen za kalendářní roky 2014, 2015 a 2016 podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009, se zrušuje v rozsahu, v němž v případě společnosti Daimler AG uvádí průměrné specifické emise CO2 a snížení emisí CO2 dosažené díky ekologickým inovacím.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Daimler.

         (1)  Úř. věst. C 263, 5.8.2019.


title: Věc T-700/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Ghaoud v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá s ohledem na situaci v Libyi – Zmrazení finančních prostředků – Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje – Omezení týkající se vstupu na území nebo přejezdu přes území Evropské unie – Seznam osob, kterým se omezuje vstup na území nebo přejezd přes území Unie – Ponechání jména žalobce na seznamu – Povinnost uvést odůvodnění – Nesprávné posouzení – Úmrtí žalobce“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/21

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Ghaoud v. Rada
      (Věc T-700/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá s ohledem na situaci v Libyi - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Omezení týkající se vstupu na území nebo přejezdu přes území Evropské unie - Seznam osob, kterým se omezuje vstup na území nebo přejezd přes území Unie - Ponechání jména žalobce na seznamu - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné posouzení - Úmrtí žalobce“)
      (2021/C 452/21)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Tareg Ghaoud, jako dědic Abdela Majida Al-Gaouda (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupce: S. Bafadhel, barrister)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: P. Mahnič a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh zakládající se na článku 263 SFEU a znějící zaprvé na zrušení prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/1299 ze dne 31. července 2019, kterým se provádí rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (Úř. věst. 2019, L 204, s. 44) a prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2020/1137 ze dne 30. července 2020, kterým se provádí rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (Úř. věst. 2020, L 247, s. 40) v rozsahu, v němž ponechávají jméno Abdela Majida Al-Gaouda na seznamech v příloze II a IV rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1333 ze dne 31. července 2015 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi a o zrušení rozhodnutí 2011/137/SZBP (Úř. věst. 2015, L 206, s. 34), a zadruhé na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/1292 ze dne 31. července 2019, kterým se provádí čl. 21 odst. 2 nařízení (EU) 2016/44 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (Úř. věst. 2019, L 204, s. 1), a prováděcí nařízení Rady (EU) 2020/1130 ze dne 30. července 2020, kterým se provádí čl. 21 odst. 2 nařízení (EU) 2016/44 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (Úř. věst. 2020, L 247, s. 14) v rozsahu, v němž ponechávají jméno Abdela Majida Al-Gaouda na seznamu v příloze III nařízení Rady (EU) 2016/44 ze dne 18. ledna 2016 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi a o zrušení nařízení (EU) č. 204/2011 (Úř. věst. 2016, L 12, s. 1);

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/1299 ze dne 31. července 2019, kterým se provádí rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi a prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2020/1137 ze dne 30. července 2020, kterým se provádí rozhodnutí (SZBP) 2015/1333 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi se zrušují v rozsahu, v němž ponechávají jméno Abdela Majida Al-Gaouda na seznamech v příloze II a IV rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1333 ze dne 31. července 2015 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi a o zrušení rozhodnutí 2011/137/SZBP.

                  2)

                  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/1292 ze dne 31. července 2019, kterým se provádí čl. 21 odst. 2 nařízení (EU) 2016/44 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi a prováděcí nařízení Rady (EU) 2020/1130 ze dne 30. července 2020, kterým se provádí čl. 21 odst. 2 nařízení (EU) 2016/44 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi se zrušují v rozsahu, v němž ponechávají jméno Abdela Majida Al-Gaouda na seznamu v příloze III nařízení Rady (EU) 2016/44 ze dne 18. ledna 2016 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi a o zrušení nařízení (EU) č. 204/2011

                  3)

                  Rada Evropské Unie ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Taregem Ghaoudem jako dědicem Abdela Majida Al-Gaouda.

         (1)  Úř. věst. C 406, 2.12.2019.


title: Spojené věci T-720/19 až 725/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Ashworth a další v. Parlament („Institucionální právo – Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu – Změna systému doplňkových (dobrovolných) starobních důchodů – Oznámení o stanovení práv na základě systému doplňkových (dobrovolných) starobních důchodů – Námitka protiprávnosti – Pravomoc předsednictva Parlamentu – Nabytá a nabývaná práva – Přiměřenost – Rovné zacházení – Právní jistota“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/22

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Ashworth a další v. Parlament
      (Spojené věci T-720/19 až 725/19) (1)

      („Institucionální právo - Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu - Změna systému doplňkových (dobrovolných) starobních důchodů - Oznámení o stanovení práv na základě systému doplňkových (dobrovolných) starobních důchodů - Námitka protiprávnosti - Pravomoc předsednictva Parlamentu - Nabytá a nabývaná práva - Přiměřenost - Rovné zacházení - Právní jistota“)
      (2021/C 452/22)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Richard Ashworth (Lingfield, Spojené království) a dalších 5 žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: A. Schmitt a A. Grosjean, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Görlitz, M. Ecker a S. Seyr, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Parlamentu, která jsou obsažena v oznámeních upravujících dobrovolná práva na základě systému doplňkových (dobrovolných) starobních důchodů žalobců v části, v níž se zavádí zvláštní odpočet pro důchody po 1. lednu 2019 ve výši 5 % z nominální částky důchodu, jenž se vyplácí přímo do systému doplňkových (dobrovolných) starobních důchodů na základě rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Věci T-720/19 až T-725/19 se spojují pro účely rozsudku.

                  2)

                  Žaloby se zamítají.

                  3)

                  Richardu Ashworthovi a ostatním žalobcům, jejichž jména jsou uvedena v příloze, se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 413, 9.12.2019.


title: Věc T-852/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Albéa Services v. EUIPO – dm drogerie markt (ALBÉA) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie – Obrazová ochranná známka ALBÉA – Starší mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie – Slovní ochranná známka Balea – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Rozlišovací způsobilost staršího mezinárodního zápisu s vyznačením Evropské unie – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/23

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Albéa Services v. EUIPO – dm drogerie markt (ALBÉA)
      (Věc T-852/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka ALBÉA - Starší mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Slovní ochranná známka Balea - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Rozlišovací způsobilost staršího mezinárodního zápisu s vyznačením Evropské unie - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 452/23)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Albéa Services (Gennevilliers, Francie) (zástupce: J. H. de Mitry, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Crespo Carrillo a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Německo) (zástupce: O. Bludovsky, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. září 2019 (věc R 1480/2019-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi dm drogerie markt a Albéa Services.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 23. září 2019 (věc R 1480/2019-2) se zrušuje v rozsahu, v němž zrušilo rozhodnutí námitkového oddělení, vyjma té části rozhodnutí, jíž zrušilo rozhodnutí námitkového oddělení, pokud jde o „kosmetiku“ obsaženou ve třídě 3.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené společností Albéa Services.

                  4)

                  Společnost dm-drogerie markt GmbH & Co. KG ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 68, 2.3.2020.


title: Věc T-85/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Qx World v. EUIPO – Mandelay (EDUCTOR) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie EDUCTOR – Starší nezapsaná ochranná známka EDUCTOR – Článek 53 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 60 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Článek 8 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 3 nařízení 2017/1001) – Článek 71 odst. 1 nařízení 2017/1001 – Článek 72 odst. 1 nařízení 2017/1001 – Článek 95 odst. 1 nařízení 2017/1001 – Článek 16 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 – Článek 6a Pařížské úmluvy“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/24

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Qx World v. EUIPO – Mandelay (EDUCTOR)
      (Věc T-85/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie EDUCTOR - Starší nezapsaná ochranná známka EDUCTOR - Článek 53 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 60 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Článek 8 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 3 nařízení 2017/1001) - Článek 71 odst. 1 nařízení 2017/1001 - Článek 72 odst. 1 nařízení 2017/1001 - Článek 95 odst. 1 nařízení 2017/1001 - Článek 16 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 - Článek 6a Pařížské úmluvy“)
      (2021/C 452/24)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Qx World Kft. (Budapešť, Maďarsko) (zástupci: Á. László a A. Cserny, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Crespo Carrillo a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. (Mandelay Kft.) (Szigetszentmiklós, Maďarsko) (zástupci: V. Luszcz, C. Sár a É. Ulviczki, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. prosince 2019 (věc R 1311/2019-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Qx World a Mandelay.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. prosince 2019 se zrušuje.

                  2)

                  Společnost Qx World Kft, EUIPO a společnost Mandelay Kft ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 114, 6.4.2020.


title: Věc T-86/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Qx World v. EUIPO – Mandelay (SCIO) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie SCIO – Starší nezapsaná ochranná známka SCIO – Článek 53 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 60 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Článek 8 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 3 nařízení 2017/1001) – Článek 71 odst. 1 nařízení 2017/1001 – Článek 72 odst. 1 nařízení 2017/1001 – Článek 95 odst. 1 nařízení 2017/1001 – Článek 16 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 – Článek 6a Pařížské úmluvy“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/24

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2021 – Qx World v. EUIPO – Mandelay (SCIO)
      (Věc T-86/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie SCIO - Starší nezapsaná ochranná známka SCIO - Článek 53 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 60 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Článek 8 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 3 nařízení 2017/1001) - Článek 71 odst. 1 nařízení 2017/1001 - Článek 72 odst. 1 nařízení 2017/1001 - Článek 95 odst. 1 nařízení 2017/1001 - Článek 16 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 - Článek 6a Pařížské úmluvy“)
      (2021/C 452/25)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Qx World Kft. (Budapešť, Maďarsko) (zástupci: Á. László a A. Cserny, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Crespo Carrillo a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. (Mandelay Kft.) (Szigetszentmiklós, Maďarsko) (zástupci: V. Luszcz, C. Sár a É. Ulviczki, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. prosince 2019 (věc R 1312/2019-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Qx World a Mandelay.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. prosince 2019 se zrušuje.

                  2)

                  Společnost Qx World Kft, EUIPO a společnost Mandelay Kft ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 114, 6.4.2020.


title: Věc T-95/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Kazembe Musonda v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Omezení vstupu na území členských států – Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení a ponechání jména na seznamech – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Kazembe Musonda v. Rada
      (Věc T-95/20) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Omezení vstupu na území členských států - Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení a ponechání jména na seznamech - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 452/26)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Jean Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J. P. Hix a S. Lejeune, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící jednak na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/2109 ze dne 9. prosince 2019, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2019, L 318, s. 134), a jednak na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/2101 ze dne 9. prosince 2019, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2019, L 318, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Jean-Claudovi Kazembe Musondovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 20.4.2020.


title: Věc T-97/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Kande Mupompa v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Omezení vstupu na území členských států – Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení a ponechání jména na seznamech – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Kande Mupompa v. Rada
      (Věc T-97/20) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Omezení vstupu na území členských států - Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení a ponechání jména na seznamech - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 452/27)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Alex Kande Mupompa (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J. P. Hix a S. Lejeune, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící jednak na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/2109 ze dne 9. prosince 2019, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2019, L 318, s. 134), a jednak na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/2101 ze dne 9. prosince 2019, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2019, L 318, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá

                  2)

                     Alexi Kande Mupompovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 20.4.2020.


title: Věc T-101/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Ilunga Luyoyo v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Omezení vstupu na území členských států – Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Ilunga Luyoyo v. Rada
      (Věc T-101/20) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Omezení vstupu na území členských států - Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 452/28)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupkyně: M. C. Cadilhac a H. Marcos Fraile, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/2109 ze dne 9. prosince 2019, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2019, L 318, s. 134), a na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/2101 ze dne 9. prosince 2019, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2019, L 318, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Panu Ferdinandu Ilunga Luyoyovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 20.4.2020.


title: Věc T-102/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Kampete v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Omezení vstupu na území členských států – Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Kampete v. Rada
      (Věc T-102/20) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Omezení vstupu na území členských států - Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 452/29)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Ilunga Kampete (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupkyně: H. Marcos Fraile a M. C. Cadilhac, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/2109 ze dne 9. prosince 2019, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2019, L 318, s. 134), a na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/2101 ze dne 9. prosince 2019, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2019, L 318, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Panu Ilungovi Kampetemu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 20.4.2020.


title: Věc T-103/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Mutondo v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Omezení vstupu na území členských států – Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Mutondo v. Rada
      (Věc T-103/20) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Omezení vstupu na území členských států - Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 452/30)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Kalev Mutondo (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupkyně: H. Marcos Fraile a M. C. Cadilhac, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/2109 ze dne 9. prosince 2019, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2019, L 318, s. 134), a na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/2101 ze dne 9. prosince 2019, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2019, L 318, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Panu Kalevu Mutondovi se ukládá náhrada nákladů řízení..

         (1)  Úř. věst. C 129, 20.4.2020.


title: Věc T-104/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Ramazani Shadary v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Omezení vstupu na území členských států – Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Ramazani Shadary v. Rada
      (Věc T-104/20) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Omezení vstupu na území členských států - Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 452/31)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Ramazani Shadary (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J. P. Hix a S. Lejeune,, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/2109 ze dne 9. prosince 2019, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2019, L 318, s. 134), a na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/2101 ze dne 9. prosince 2019, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2019, L 318, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Panu Emmanuelu Ramazani Shadarymu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 20.4.2020.


title: Věc T-105/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Ruhorimbere v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Omezení vstupu na území členských států – Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Ruhorimbere v. Rada
      (Věc T-105/20) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Omezení vstupu na území členských států - Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 452/32)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J. P. Hix a H. Marcos Fraile, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/2109 ze dne 9. prosince 2019, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2019, L 318, s. 134), a na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/2101 ze dne 9. prosince 2019, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2019, L 318, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Panu Éricu Ruhorimberemu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 20.4.2020.


title: Věc T-106/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Amisi Kumba v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Omezení vstupu na území členských států – Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Amisi Kumba v. Rada
      (Věc T-106/20) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Omezení vstupu na území členských států - Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 452/33)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Gabriel Amisi Kumba (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupkyně: H. Marcos Fraile a M. C. Cadilhac, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/2109 ze dne 9. prosince 2019, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2019, L 318, s. 134), a na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/2101 ze dne 9. prosince 2019, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2019, L 318, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Panu Gabrieli Amisi Kumbovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 20.4.2020.


title: Věc T-107/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Boshab v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Omezení vstupu na území členských států – Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Boshab v. Rada
      (Věc T-107/20) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Omezení vstupu na území členských států - Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 452/34)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Évariste Boshab (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J. P. Hix a S. Lejeune, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/2109 ze dne 9. prosince 2019, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2019, L 318, s. 134), a na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/2101 ze dne 9. prosince 2019, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2019, L 318, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Panu Évaristu Boshabovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 20.4.2020.


title: Věc T-109/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Numbi v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Omezení vstupu na území členských států – Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Numbi v. Rada
      (Věc T-109/20) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Omezení vstupu na území členských států - Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 452/35)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: John Numbi (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupkyně: M. C. Cadilhac a H. Marcos Fraile, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/2109 ze dne 9. prosince 2019, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2019, L 318, s. 134), a na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/2101 ze dne 9. prosince 2019, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2019, L 318, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Panu Johnu Numbimu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 20.4.2020.


title: Věc T-110/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Kanyama v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Omezení vstupu na území členských států – Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Kanyama v. Rada
      (Věc T-110/20) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Omezení vstupu na území členských států - Ponechání žalobcova jména na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení jména na seznamy a jeho ponechání na nich - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, kvůli nimž byla omezující opatření přijata - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 452/36)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Célestin Kanyama (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupkyně: M. C. Cadilhac a H. Marcos Fraile, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/2109 ze dne 9. prosince 2019, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2019, L 318, s. 134), a na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/2101 ze dne 9. prosince 2019, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2019, L 318, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.@@

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Panu Célestinu Kanyamovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 20.4.2020.