title: Věc T-489/11 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 14. října 2011 — Rousse Industry v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou se společným trhem a kterým se nařizuje její navrácení — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nedodržení formálních náležitostí — Nepřípustnost“ )

text:
               3.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/19

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 14. října 2011 — Rousse Industry v. Komise
   (Věc T-489/11 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou se společným trhem a kterým se nařizuje její navrácení - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedodržení formálních náležitostí - Nepřípustnost)
   2011/C 355/35
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Rousse Industry (Rousse, Bulharsko) (zástupci: A. Angelov a S. Panov, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Urraca Caviedes a D. Stefanov, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise K(2011) 4903 v konečném znění ze dne 13. července 2001, kterým se prohlašuje za neslučitelnou s vnitřním trhem podpora poskytnutá Bulharskem společnosti Rouse Industry ve formě pohledávek nesplacených státu (státní podpora K 12/2010 a N 389/2009), jelikož toto rozhodnutí nařizuje vrácení této podpory žalobkyní.

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc F-36/13: Žaloba podaná dne 18. dubna 2013 — ZZ v. EACEA

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/58

         Žaloba podaná dne 18. dubna 2013 — ZZ v. EACEA
   (Věc F-36/13)
   2013/C 207/99
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast (EACEA)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o vypovězení pracovní smlouvy žalobce na základě čl. 47 písm. c) bodu i) pracovního řádu použitelného na ostatní zaměstnance (RAA).

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí agentury ze dne 24. července 2012;

               —

               v důsledku toho:

                           —

                           znovuzařadit žalobce do jeho funkce počínaje 25. říjnem 2012 a uložit agentuře, aby žalobci zpětně vyplatila jeho plat;

                           —

                           odstranit napadené rozhodnutí, jakož i všechny dokumenty související s tímto řízením, z osobního spisu žalobce;

               —

               uložit agentuře, aby žalobci zaplatila částku 10 000 eur z titulu náhrady utrpěné nemajetkové újmy;

               —

               uložit agentuře náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-137/12: Žaloba podaná dne 14. března 2012 — Evropská komise v. Rada Evropské unie

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/24

         Žaloba podaná dne 14. března 2012 — Evropská komise v. Rada Evropské unie
   (Věc C-137/12)
   2012/C 151/37
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Cujo, I. Rogalski a R. Vidal Puig, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Rady 2011/853/EU ze dne 29. listopadu 2011 o podpisu Evropské úmluvy o právní ochraně služeb s podmíněným přístupem a služeb tvořených podmíněným přístupem jménem Evropské unie (1);

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V rámci svého prvního žalobního důvodu Komise uplatňuje, že článek 114 SFEU není vhodným právním základem k přijetí napadeného rozhodnutí. Rozhodnutí by mělo být podle žalobkyně založeno na čl. 207 odst. 4 SFEU, který Radu opravňuje k uzavírání dohod v oblasti společné obchodní politiky, jak je definována v čl. 207 odst. 1 SFEU. Cílem dotčené úmluvy není „zlepšit fungování vnitřního trhu“, jeho hlavním cílem je „usnadnit“ a „podpořit“ poskytování služeb s podmíněným přístupem mezi Unií a ostatními evropskými zeměmi. Úmluva má přímý a bezprostřední účinek na poskytování služeb s podmíněným přístupem, jakož i na obchod s nelegálními zařízeními a na služby související s těmito zařízeními. Úmluva tedy spadá do působnosti společné obchodní politiky.
   V rámci druhého žalobního důvodu se žalobkyně dovolává porušení výlučné externí pravomoci Unie (čl. 2 odst. 1 a čl. 3 odst. 1 a 2 SFEU) v tom, že Rada dospěla k závěru, že uzavření úmluvy nespadá do výlučné pravomoci Unie, i když úmluva spadá do společné obchodní politiky nebo každopádně uzavření úmluvy se může dotknout společných pravidel nebo změnit jejich dosah.

      (1)  Úř. věst. L 336, s. 1.


title: Věc T-258/09: Žaloba podaná dne 6. července 2009 — i-content v. OHIM (BETWIN)

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/45

         Žaloba podaná dne 6. července 2009 — i-content v. OHIM (BETWIN)
   (Věc T-258/09)
   2009/C 205/82
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: i-content Ltd Zweigniederlassung Deutschland (Berlín, Německo) (zástupce: A. Nordemann, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. května 2009 ve věci R 1528/2008-4, týkající se přihlášky ochranné známky Společenství 006849641, slovo: BETWIN, a předchozí rozhodnutí oddělení pro správu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. září 2008 týkající se přihlášky ochranné známky Společenství 0068496641, slovo: BETWIN;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „BETWIN“ pro služby zařazené do tříd 35, 38 a 41 (přihláška č. 6 849 641).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), jelikož přihlášená ochranná známka má nezbytnou rozlišovací způsobilost a není třeba ji ponechat volně k dispozici; porušení článku 79 nařízení č. 207/2009 ve spojení se zásadou rovného zacházení, jakož i články 6 a 14 EÚLP; porušení článku 49 ES.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc C-71/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 8. února 2010 — Office of Communications v. The Information Commissioner

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 8. února 2010 — Office of Communications v. The Information Commissioner
   (Věc C-71/10)
   2010/C 113/31
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of the United Kingdom (United Kingdom)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Office of Communications

      Odpůrce: The Information Commissioner

      Předběžné otázky

   Vyžaduje směrnice Rady 2003/4/ES (1) v případě, že veřejný orgán má informace o životním prostředí, jejichž zveřejnění by bylo na újmu samostatným zájmům, které jsou chráněny více než jednou výjimkou [v projednávané věci zájem veřejné bezpečnosti chráněný čl. 4 odst. 2 písm. b) a zájem práv k duševnímu vlastnictví chráněný čl. 4 odst. 2 písm. e)], avšak při odděleném posouzení každé z výjimek by taková újma nebyla dostatečně významná pro vyvážení veřejného zájmu na zveřejnění, další zkoumání spočívající ve spojení jednotlivých zájmů chráněných oběma výjimkami a jejich společném zvážení proti veřejnému zájmu na zveřejnění?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS (Úř. věst. L 41, s. 26; Zvl. vyd. 15/07, s. 375).


title: Věc C-519/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeitsgericht Wuppertal (Německo) dne 14. prosince 2009 — Dieter May v. AOK Rheinland/Hamburg — Die Gesundheitskasse

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeitsgericht Wuppertal (Německo) dne 14. prosince 2009 — Dieter May v. AOK Rheinland/Hamburg — Die Gesundheitskasse
   (Věc C-519/09)
   2010/C 80/14
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Arbeitsgericht Wuppertal

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Dieter May

      Žalovaný: AOK Rheinland/Hamburg — Die Gesundheitskasse

      Předběžné otázky

               1)

               Zahrnuje pojem pracovníka ve smyslu čl. 7 odst. 1 a 2 směrnice 2003/88/ES (odpovídající článku 7 směrnice 93/104/ES) (1) […] také zaměstnance podléhající služebnímu řádu veřejnoprávního subjektu, jehož autonomní statutární předpisy upravující nároky na dovolenou tohoto zaměstnance, které byly přijaty na základě zmocnění ve spolkových právních předpisech (§ 351 RVO), odkazují na právní předpisy vztahující se na státní zaměstnance (v tomto případě § 101 Landesbeamtengesetz NW ve spojení s Verordnung über den Erholungsurlaub der Beamtinnen und Beamten und Richterinnen und Richter im Lande Nordrhein-Westfalen)?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 299, s. 9; Zvl. vyd. 05/04, s. 381).


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 15. července 2004 ve věci C- 419/03: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (Nesplnění povinnosti státem — Částečné neprovedení — Důkazní břemeno — Směrnice 2001/18/ES)

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/15

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 15. července 2004
   ve věci C- 419/03: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Částečné neprovedení - Důkazní břemeno - Směrnice 2001/18/ES)
   (2004/C 228/29)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-419/03, Komise Evropských společenství (zmocněnci: U. Wölker a F. Simonetti) proti Francouzské republice (zmocněnci: G. de Bergues a D. Petrausch), jejímž předmětem je určení, že Francouzská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 21. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS (Úř. věst. L 106, s. 1), a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, která pro ni vyplývají z této směrnice, Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení: J. N. Cunha Rodrigues, předseda senátu, N. Colneric a K. Schiemann (zpravodaj), soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, tajemník: R. Grass, vydal dne 15. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Francouzská republika tím, že ve stanovené době nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro to, aby ve svém vnitrostátním právu provedla ta z ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 21. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS, která se odchylují nebo jdou nad rámec ustanovení směrnice Rady 90/220/EHS o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí, nesplnila povinnosti, která pro ni vyplývají ze směrnice 2001/18.

               2.

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3.

               Každý z účastníků řízení ponese své vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 275, 15.11.2003.


title: Věc C-586/10: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. ledna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht — Německo) — Bianca Kücük v. Land Nordrhein-Westfalen ( „Sociální politika — Směrnice 1999/70/ES — Ustanovení 5 bod 1 písm. a) rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou — Po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou — Objektivní důvody, které mohou odůvodnit obnovení takových smluv — Vnitrostátní právní úprava odůvodňující používání smluv na dobu určitou v případě dočasného nahrazení — Stálá nebo pravidelná potřeba zástupu — Zohlednění všech okolností obnovení po sobě jdoucích smluv na dobu určitou“ )

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/4

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. ledna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht — Německo) — Bianca Kücük v. Land Nordrhein-Westfalen
   (Věc C-586/10) (1)

   (Sociální politika - Směrnice 1999/70/ES - Ustanovení 5 bod 1 písm. a) rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou - Po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou - Objektivní důvody, které mohou odůvodnit obnovení takových smluv - Vnitrostátní právní úprava odůvodňující používání smluv na dobu určitou v případě dočasného nahrazení - Stálá nebo pravidelná potřeba zástupu - Zohlednění všech okolností obnovení po sobě jdoucích smluv na dobu určitou)
   2012/C 73/06
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Bianca Kücük

      Žalovaný: Land Nordrhein-Westfalen

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesarbeitsgericht — Výklad ustanovení 5 bodu 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, uzavřené dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43; Zvl. vyd. 05/03, s. 368) — Vnitrostátní právní úprava, která jako objektivní důvod, jenž může odůvodnit časové omezení pracovních smluv, připouští dočasné nahrazení zaměstnance — Pojem „objektivní důvody“, které mohou odůvodnit obnovení smluv na dobu určitou

      Výrok

   Ustanovení 5 bod 1 písm. a) rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, uzavřené dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládáno v tom smyslu, že dočasná potřeba zástupu, upravená takovým vnitrostátním právním předpisem, jako je právní předpis dotčený v původním řízení, může v zásadě představovat objektivní důvod ve smyslu uvedeného ustanovení. Pouhá skutečnost, že je zaměstnavatel nucen používat dočasný zástup pravidelně, ba stále a že tyto zástupy mohou být pokryty i přijetím zaměstnanců na základě pracovních smluv na dobu neurčitou, neznamená, že neexistuje objektivní důvod ve smyslu ustanovení 5 bodu 1 písm. a) uvedené rámcové dohody, ani že se jedná o zneužití ve smyslu tohoto ustanovení. Při posuzování otázky, zda je obnovení pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou odůvodněno takovým objektivním důvodem, musejí nicméně orgány členských států v rámci svých příslušných pravomocí zohlednit všechny okolnosti věci, včetně počtu a souhrnné doby trvání pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou, které v minulosti byly uzavřeny se stejným zaměstnavatelem.

      (1)  Úř. věst. C 89, 19.3.2011.


title: Věc T-693/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. května 2016 – Michalčanka v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Bělorusku — Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů — Omezení vstupu na území Unie a průjezdu přes toto území — Ponechání žalobcova jména na seznamu dotčených osob — Novinář — Právo na obhajobu — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné posouzení“

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. května 2016 – Michalčanka v. Rada
   (Věc T-693/13) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Bělorusku - Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Omezení vstupu na území Unie a průjezdu přes toto území - Ponechání žalobcova jména na seznamu dotčených osob - Novinář - Právo na obhajobu - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné posouzení“)
   (2016/C 222/13)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Aljaxej Michalčanka (Minsk, Bělorusko) (zástupce: M. Michalauskas, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix a F. Naert, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU na zrušení rozhodnutí Rady 2013/534/SZBP ze dne 29. října 2013, kterým se mění rozhodnutí 2012/642/SZBP o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. 2013, L 288, s. 69) a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1054/2013 ze dne 29. října 2013, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku (Úř. věst. 2013, L 288, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1)

               Návrh Rady Evropské unie na nevydání rozhodnutí ve věci samé se zamítá.

               2)

               V rozsahu, v němž se týkají Aljaxeje Michalčanky, se zrušují:

                           —

                           rozhodnutí Rady 2013/534/SZBP ze dne 29. října 2013, kterým se mění rozhodnutí 2012/642/SZBP o omezujících opatřeních vůči Bělorusku;

                           —

                           prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1054/2013 ze dne 29. října 2013, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku.

               3)

               Rada ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené A. Michalčankou.

      (1)  Úř. věst. C 93, 29.3.2014.


title: Věc C-485/07: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Centrale Raad van Beroep — Nizozemsko) — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen v. H. Akdas, H. Agartan, Z. Akbulut, M. Bas, K. Yüzügüllüer, E. Keskin, C. Topaloglu, A. Cubuk, S. Sariisik ( „Dohoda o přidružení EHS-Turecko — Sociální zabezpečení migrujících pracovníků — Zrušení ustanovení o bydlišti — Rozsah působnosti — Příplatek k invalidnímu důchodu vyplácený hostitelským členským státem příjemcům za účelem zajištění životního minima — Změna vnitrostátních právních předpisů — Odnětí uvedeného příplatku v případě, že příjemce má bydliště mimo území dotčeného členského státu“ )

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Centrale Raad van Beroep — Nizozemsko) — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen v. H. Akdas, H. Agartan, Z. Akbulut, M. Bas, K. Yüzügüllüer, E. Keskin, C. Topaloglu, A. Cubuk, S. Sariisik
   (Věc C-485/07) (1)

   (Dohoda o přidružení EHS-Turecko - Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Zrušení ustanovení o bydlišti - Rozsah působnosti - Příplatek k invalidnímu důchodu vyplácený hostitelským členským státem příjemcům za účelem zajištění životního minima - Změna vnitrostátních právních předpisů - Odnětí uvedeného příplatku v případě, že příjemce má bydliště mimo území dotčeného členského státu)
   2011/C 211/04
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Žalovaní: H. Akdas, H. Agartan, Z. Akbulut, M. Bas, K. Yüzügüllüer, E. Keskin, C. Topaloglu, A. Cubuk, S. Sariisik

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Centrale Raad van Beroep — Výklad článku 9 dohody o přidružení, článku 59 dodatkového protokolu k dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, podepsaného dne 23. listopadu 1970 v Bruselu a uzavřeného, schváleného a potvrzeného jménem Společenství nařízením Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972 (Úř. věst. L 293, s. 1; Zvl. vyd. 11/11, s. 41) a čl. 6 odst. 1 rozhodnutí Rady přidružení č. 3/80 ze dne 19. září 1980 o uplatnění režimu sociálního zabezpečení členských států Evropských společenství na turecké pracovníky a na jejich rodinné příslušníky (Úř. věst. 1983, C 110, s. 60) — Vnitrostátní právní úprava stanovící doplňkovou dávku k dávkám z pojištění proti pracovní neschopnosti na vyrovnání na úroveň existenčního minima — Omezení v případě bydliště mimo území Nizozemska — „Dvourychlostní“ odnětí v závislosti na místě bydliště a státní příslušnosti

      Výrok

               1)

               Článek 6 odst. 1 první pododstavec rozhodnutí Rady přidružení č. 3/80 ze dne 19. září 1980 o uplatnění systému sociálního zabezpečení členských států Evropských společenství na turecké pracovníky a jejich rodinné příslušníky musí být vykládán v tom smyslu, že má přímý účinek, takže turečtí státní příslušníci, na které se toto ustanovení použije, jsou oprávněni se tohoto ustanovení dovolávat přímo u soudů členských států, za účelem vyloučení použití vnitrostátních právních norem, které jsou s tímto ustanovením v rozporu.

               2)

               Článek 6 odst. 1 první pododstavec rozhodnutí č. 3/80 musí být vykládán tak, že za takových okolností, jako jsou okolnosti dotčené v původním řízení, brání právní úpravě členského státu, která stejně jako článek 4a zákona o doplňkových dávkách (Toeslagenwet) ze dne 6. listopadu 1986, stanoví odnětí nároku na takovou dávku, jako je příplatek k invalidnímu důchodu přiznaný na základě vnitrostátních právních předpisů bývalým tureckým migrujícím pracovníkům z důvodu, že se tito pracovníci vrátili do Turecka poté, co pozbyli své oprávnění k pobytu v hostitelském členském státě na základě skutečnosti, že byli v tomto státě stiženi invaliditou.

               3)

               Článek 9 Dohody zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, která byla podepsána dne 12. září 1963 v Ankaře Tureckou republikou na jedné straně a členskými státy EHS a Společenstvím na straně druhé a která byla uzavřena, schválena a potvrzena jménem posledně uvedeného rozhodnutím Rady 64/732/EHS ze dne 23. prosince 1963, se na takovou situaci, jako je situace dotčená v původním řízení, nepoužije.

      (1)  Úř. věst. C 22, 26.1.2008.


title: Věc T-239/13: Žaloba podaná dne 23. dubna 2013 — Atmeh v. OHIM — Fretier (MONTALE MTL MONTALE Dezign)

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/37

         Žaloba podaná dne 23. dubna 2013 — Atmeh v. OHIM — Fretier (MONTALE MTL MONTALE Dezign)
   (Věc T-239/13)
   2013/C 207/61
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ammar Atmeh (Diera-Duba, Spojené arabské emiráty) (zástupce: A. Berthet, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sylvie Fretier (Paříž, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou;

               —

               změnil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. února 2013 ve spojených věcech R 1482/2011-4 a R 1571/2001-4 a přerušil řízení o neplatnosti ochranné známky Společenství MONTALE MTL MONTALE DEZIGN č. 003 874 807, kterou přihlásil Ammar Atmeh dne 16. června 2004, do doby, než Tribunal de Grande Instance de Paris rozhodne s konečnou platností o žalobě na neplatnost a návrhu na výmaz podaných S. Fretier;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „MONTALE MTL MONTALE Dezign“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 3 — ochranná známka Společenství č. 3 874 807

      Majitel ochranné známky Společenství: žalobce

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Sylvie Fretier

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: národní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „PIERRE MONTALE MONTALE M“ a národní obrazová ochranná známka a mezinárodní zápis obsahující slovní prvek „MTL MONTALE“ pro výrobky zařazené do třídy 3

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: návrhu na prohlášení neplatnosti se vyhovuje

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání podaného žalobcem a prohlášení nepřípustnosti odvolání podaného S. Fretier

      Dovolávané žalobní důvody: porušení pravidla 20 nařízení č. 2868/95 a zásady řádné správy


title: Věc T-457/16: Žaloba podaná dne 16. srpna 2016 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Schwamm & Cie. (Le Coq de France)

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/28

      Žaloba podaná dne 16. srpna 2016 – Aldi Einkauf v. EUIPO – Schwamm & Cie. (Le Coq de France)
      (Věc T-457/16)
      (2016/C 364/31)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Německo) (zástupci: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a N. Bertram, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Schwamm & Cie. (Saarbrücken, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Le Coq de France“ – přihláška č. 10 882 331

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. června 2016, ve věci R 1786/2015-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-160/12: Žaloba podaná dne 10. dubna 2012 — Adler Modemärkte v. HABM — Blufin (MARINE BLEU)

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/16

         Žaloba podaná dne 10. dubna 2012 — Adler Modemärkte v. HABM — Blufin (MARINE BLEU)
   (Věc T-160/12)
   2012/C 184/29
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Adler Modemärkte AG (Haibach, Německo) (zástupci: J.-C. Plate und R. Kaase, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Blufin SpA (Carpi, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 3. února 2012 ve věci R 1955/2010-2

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladu řízení včetně nákladů odvolacího řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „MARINE BLEU“ pro výrobky zařazené do tříd 18, 24 a 25 — přihláška č. 6 505 952

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Blufin

      Namítaná ochranná známka nebo označení: italská ochranná známka a ochranná známka Společenství jakož i italská a mezinárodní registrace ochranné známky „BLUMARINE“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 9, 14, 18, 19, 23, 24, 25 a 27

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Odvolání bylo částečně vyhověno, přihláška byla částečně zamítnuta a věc byla částečně vrácena námitkovému odddělení

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-272/00: Usnesení Tribunálu ze dne 29. ledna 2013 — Barbini a další v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Úlevy na sociálních příspěvcích poskytnuté podnikům usazeným na území Benátek a Chioggia — Rozhodnutí, kterým se režim podpor prohlašuje za neslučitelný se společným trhem a kterým se nařizuje navrácení vyplacených podpor — Žaloba, která je zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně postrádá jakýkoli právní základ“ )

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/15

         Usnesení Tribunálu ze dne 29. ledna 2013 — Barbini a další v. Komise
   (Věc T-272/00) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Úlevy na sociálních příspěvcích poskytnuté podnikům usazeným na území Benátek a Chioggia - Rozhodnutí, kterým se režim podpor prohlašuje za neslučitelný se společným trhem a kterým se nařizuje navrácení vyplacených podpor - Žaloba, která je zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně postrádá jakýkoli právní základ)
   2013/C 86/24
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Alfredo Barbini Srl (Murano, Itálie), Aureliano Toso Srl (Murano), AVMazzega Srl (Murano), Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl (Murano), Carlo Moretti Srl (Murano), Effetre SpA (Resana, Itálie), Ferro & Lazzarini Srl (Murano), Formia Srl (Murano), Gino Cenedese & Figlio (Murano), La Murrina (Murano), Mazzuccato International Srl (Murano), Nason & Moretti Srl, (Murano), Tfz Internazionale Srl (Murano), V. Nason & C. Srl (Murano), Venini SpA (Murano), Vetreria de Majo Srl (Murano) a Vetreria LAG Srl (Murano) (zástupci: A. Vianello, M. Merola a A. Sodano, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, zmocněnec, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyně: Italská republika (zástupci: původně U. Leanza, poté I. Braguglia, poté R. Adam a nakonec I. Bruni, zmocněnci, ve spolupráci s G. Aiellem a P. Gentilim, avvocati dello Stato)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2000/394/ES ze dne 25. listopadu 1999 o podporách poskytnutých podnikům usazeným na území Benátek a Chioggia stanovených zákony č. 30/1997 a č. 206/1995, kterými se zavádějí úlevy na sociálních příspěvcích (Úř. věst. 2000, L 150, s. 50)

      Výrok

               1)

               Posouzení námitky nepřípustnosti uplatněné Evropskou komisí se spojuje s věcí samou.

               2)

               Žaloba se odmítá jako zčásti zjevně nepřípustná a zčásti postrádající jakýkoli právní základ.

               3)

               Společnosti Alfredo Barbini Srl, Aureliano Toso Srl, AVMazzega Srl, Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl, Carlo Moretti Srl, Effetre SpA, Ferro & Lazzarini Srl, Formia Srl, Gino Cenedese & Figlio, La Murrina, Mazzuccato International Srl, Nason & Moretti Srl, Tfz Internazionale Srl, V. Nason & C. Srl, Venini SpA, Vetreria de Majo Srl et Vetreria LAG Srl ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí.

               4)

               Italská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 355, 9.12.2000.


title: Věc T-165/13 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. května 2013 — Talanton v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Rozhodčí doložka — Smlouvy uzavřené v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) — Způsobilé výdaje — Vrácení vyplacených částek — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/82

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. května 2013 — Talanton v. Komise
   (Věc T-165/13 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Rozhodčí doložka - Smlouvy uzavřené v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) - Způsobilé výdaje - Vrácení vyplacených částek - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti)
   2013/C 225/182
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Talanton AE — Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketigk kai Dioikisis Epicheiriseon (Atény, Řecko) (zástupci: M. Angelopoulos a K. Damis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Cordewener a D. Triantafyllou, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti několika aktů týkajících se vrácení částek vyplacených žalobkyni na základě smluv uzavřených v rámci sedmého rámcového programu Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013).

      Výrok

               1)

               Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/3

         Složení senátů a přidělení soudců k senátům
   (2008/C 272/03)
   Dne 30. listopadu 2005 (1) Soud rozhodl, že bude zasedat ve třech senátech a plénu. Rozhodnutím ze dne 24. září 2008 Soud na období od 1. října 2008 do 30. září 2011 zvolil jako předsedy senátů p. H. KANNINENA a p. S. GERVASONIHO. Rozhodnutím ze dne 30. září 2008 Soud na období od 1. října 2008 do 30. září 2011 přidělil soudce k senátům následujícím způsobem:
   první senát
   p. S. GERVASONI, předseda senátu,
   p. H. KREPPEL a p. H. TAGARAS, soudci,
   druhý senát
   p. H. KANNINEN, předseda senátu,
   pí I. BORUTA a p. S. VAN RAEPENBUSCH, soudci,
   třetí senát, v němž zasedají tři soudci
   p. P. MAHONEY, předseda Soudu,
   p. H. KREPPEL, pí I. BORUTA, p. H. TAGARAS a p. S. VAN RAEPENBUSCH, soudci.
   V tomto posledně uvedeném senátu bude zasedat předseda střídavě buď se soudci pí I. BORUTA a p. H. TAGARASEM, nebo se soudci p. H. KREPPELEM a p. S. VAN RAEPENBUSCHEM, aniž by byla dotčena souvislost věcí.

      (1)   Úř. věst. 2005 C 322, s. 16.


title: Věc C-461/08: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. listopadu 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Don Bosco Onroerend Goed BV v. Staatssecretaris van Financiën ( Šestá směrnice o DPH — Výklad čl. 13 části B písm. g) a čl. 4 odst. 3 písm. a) — Dodání pozemku, na němž stojí částečně stržená budova, na jejímž místě má být postavena nová stavba — Osvobození od DPH )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/13

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. listopadu 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Don Bosco Onroerend Goed BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-461/08) (1)

   („Šestá směrnice o DPH - Výklad čl. 13 části B písm. g) a čl. 4 odst. 3 písm. a) - Dodání pozemku, na němž stojí částečně stržená budova, na jejímž místě má být postavena nová stavba - Osvobození od DPH“)
   2010/C 24/21
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Don Bosco Onroerend Goed BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Výklad čl. 4 odst. 3 písm. a) ve spojení s čl.13 částí B písm. g) směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Zdanitelnost plnění spočívajícího v dodání budovy nebo části budovy a pozemku, na němž stojí, uskutečněném před jejím prvním obydlením — Dodání budovy částečně stržené z důvodu jejího nahrazení novou budovou, která má být postavena

      Výrok

   Článek 13 část B písm. g) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve spojení s čl. 4 odst. 3 písm. a) této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že se osvobození od daně z přidané hodnoty stanovené prvním z těchto ustanovení nevztahuje na dodání pozemku, na němž se dosud nachází zchátralá budova, jež musí být stržena, aby pak na jejím místě byla postavena nová stavba, a jejíž demolice za tímto účelem, zajišťovaná prodávajícím, již byla před tímto dodáním započata. Taková plnění spočívající v dodání a demolici tvoří pro účely daně z přidané hodnoty jediné plnění, jehož celkovým předmětem je nikoliv dodání stávající budovy a pozemku k ní náležejícího, ale dodání nezastavěného pozemku, a to bez ohledu na to, do jakého stadia dospěly demoliční práce na původní budově k okamžiku skutečného dodání pozemku.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/1

         2010/C 63/01
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 51, 27.2.2010

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 37, 13.2.2010

      Úř. věst. C 24, 30.1.2010

      Úř. věst. C 11, 16.1.2010

      Úř. věst. C 312, 19.12.2009

      Úř. věst. C 297, 5.12.2009

      Úř. věst. C 282, 21.11.2009

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc C-458/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Regeringsrätten (Švédsko) dne 16. listopadu 2006 – Skatteverket v. Gourmet Classic Ltd

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/44

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Regeringsrätten (Švédsko) dne 16. listopadu 2006 – Skatteverket v. Gourmet Classic Ltd
   (Věc C-458/06)
   (2006/C 326/89)
   Jednací jazyk: švédština
   Předkládající soud
   Regeringsrätten
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Skatteverket

      Žalovaná: Gourmet Classic Ltd
   Předběžná otázka
   Má být alkohol obsažený ve víně na vaření klasifikován jako líh jak je uvedeno v první odrážce článku 20 směrnice Rady 92/83/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů? (1)

      (1)  Úř. věst L 316, 31.10.1992, s. 21.


title: Věc T-93/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. června 2008 – Mülhens v. OHIM – Spa Monopole (MINERAL SPA) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství MINERAL SPA — Starší národní slovní ochranná známka SPA — Relativní důvod pro zamítnutí — Dobré jméno — Neprávem získaný prospěch z dobrého jména starší ochranné známky — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/20

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. června 2008 – Mülhens v. OHIM – Spa Monopole (MINERAL SPA)
   (Věc T-93/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství MINERAL SPA - Starší národní slovní ochranná známka SPA - Relativní důvod pro zamítnutí - Dobré jméno - Neprávem získaný prospěch z dobrého jména starší ochranné známky - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 197/34)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mülhens GmbH & Co. KG (Kolín, Německo) (zástupci: T. Schulte-Beckhausen a S. Maaßen, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgie) (zástupci: L. de Brouwer, É. Cornu, E. de Gryse a D. Moreau, advokáti)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. ledna 2006 (věc R 825/2004-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV, a Mülhens GmbH & Co. KG
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Mülhens GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006.


title: Výmaz věci T-69/97

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/64

         Výmaz věci T-69/97 (1)

   (2005/C 217/134)

      (Jednací jazyk: nizozemština)

   Usnesením ze dne 16. června 2005 rozhodl předseda pátého senátu Soudu prvního stupně Evropských společenství o výmazu věci T-69/97, M. V. Diederen proti Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 142, 10.5.1997


title: Věc C-195/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 75/442/EHS a 91/156/EHS — Pojem odpad — Potraviny vyřazené ze zemědělsko-potravinářského průmyslu, které jsou určeny k výrobě krmiv — Zbytky pocházející z kuchyňské přípravy, které jsou určeny pro domácí zvířata v útulcích)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/7

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-195/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 75/442/EHS a 91/156/EHS - Pojem „odpad“ - Potraviny vyřazené ze zemědělsko-potravinářského průmyslu, které jsou určeny k výrobě krmiv - Zbytky pocházející z kuchyňské přípravy, které jsou určeny pro domácí zvířata v útulcích)
   (2008/C 51/12)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Konstantinidis, zmocněnec, a G. Bambara, advokát)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. M. Braguglia, zmocněnec, a G. Fiengo, advokát)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení čl. 1 písm. a) směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech (Úř. věst. L 194, s. 39; Zvl. vyd. 15/01, s. 23) ve znění směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991 (Úř. věst. 78, s. 32; Zvl. vyd. 15/02, s. 3) – Vnitrostátní zákon vylučující určité odpady z oblasti působnosti směrnice
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že

                           —

                           přijala pokyny platné na celém vnitrostátním území, stanovené zejména v oběžníku ministra životního prostředí ze dne 28. června 1999 týkajícím se výkladových pokynů ohledně definice pojmu „odpad“ a ve sdělení ministerstva zdravotnictví ze dne 22. července 2002, obsahujícím pokyny, které se týkají hygienicko-zdravotní oblasti, pokud jde o využívání materiálů a vedlejších produktů pocházejících z výrobního a obchodního procesu zemědělsko-potravinářského průmyslu v krmivech, které vylučují z působnosti právních předpisů o odpadech potraviny vyřazené ze zemědělsko-potravinářského průmyslu, které jsou určeny k výrobě krmiv, a

                           —

                           vyloučila článkem 23 zákona č. 179 ze dne 31. července 2002 z působnosti právních předpisů o odpadech zbytky pocházející z kuchyňské přípravy všech typů vařených nebo syrových pevných potravin, které nebyly uvedeny do distribučního řetězce a které jsou určeny pro domácí zvířata v útulcích,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 1 písm. a) směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech ve znění směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 182, 23.7.2005.


title: Věc F-60/15: Žaloba podaná dne 22. dubna 2015 – ZZ v. OHIM

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/48

         Žaloba podaná dne 22. dubna 2015 – ZZ v. OHIM
   (Věc F-60/15)
   (2015/C 213/78)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí prezidenta OHIM ze dne 4. června 2014 o ukončení smlouvy žalobce coby dočasného zaměstnance, dále návrh – pokud možno – na jeho znovuzařazení u OHIM a – pokud nikoli – na vyplacení spravedlivé peněžité náhrady za údajně protiprávní ukončení jeho smlouvy, a konečně návrh na náhradu údajně způsobené morální újmy.

      Návrhová žádání žalobce

   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí prezidenta OHIM ze dne 4. června 2014 o ukončení smlouvy žalobce coby dočasného zaměstnance;

               —

               v důsledku toho uložil žalovanému povinnost znovu žalobce zařadit a vyplatit mu z titulu náhrady škody odměnu za období od data, kdy se ukončení smlouvy stalo účinným, do data jeho znovuzařazení v důsledku zrušení přijatého rozhodnutí a (ii) obnovit jeho služební postup, jenž byl rozhodnutím o ukončení smlouvy protiprávně pozastaven;

               —

               podpůrně pro případ, že by znovuzařazení žalobce naráželo na významné praktické potíže nebo by se vzhledem k postavení třetích osob jevilo jako nepřiměřené, uložil žalovanému povinnost vyplatit spravedlivou peněžitou náhradu za údajně protiprávní ukončení jeho smlouvy, ve které bude zohledněna nejen ztráta odměny za uplynulé období, ale i ztráta vážné příležitosti žalobce zůstat ve službách OHIM až do věku jeho odchodu do důchodu na základě smlouvy na dobu neurčitou a pokračovat ve služebním postupu;

               —

               v každém případě uložil žalovanému povinnost nahradit způsobenou morální újmu vyčíslenou ex aequo et bono na 15  000 eur;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-91/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia n° 60 de Madrid (Španělsko) dne 15. února 2016 – Caixabank S.A. v. Héctor Benlliure Santiago

text:
               17.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia no 60 de Madrid (Španělsko) dne 15. února 2016 – Caixabank S.A. v. Héctor Benlliure Santiago
   (Věc C-91/16)
   (2016/C 175/07)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia no 60 de Madrid

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Caixabank S.A.

      Žalovaný: Héctor Benlliure Santiago

      Předběžné otázky

   Je použití sjednané výše úroků z úvěru v případě, kdy se uplatní úroky z prodlení, jednáním, které je v souladu se směrnicí 93/13 (1), nebo naopak představuje úpravu smlouvy, kterou judikatura Společenství nedovoluje?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288).


               30.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/10

         Žaloba podaná dne 16. února 2015 Kontrolním úřadem ESVO proti Norskému království
   (Věc E-6/15)
   (2015/C 143/11)
   Dne 16. února 2015 podal Kontrolní úřad ESVO, zastoupený zplnomocněnými zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese Rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgie) Xavierem Lewisem a Clémence Perrinovou, žalobu k Soudnímu dvoru ESVO směřující proti Norskému království.
   Navrhovatel žádá Soudní dvůr ESVO, aby prohlásil, že:

               1.

               ponecháním v platnosti čl. 20-1 odst. 2 a článku 22-3 zákona o plánování staveb (ve spojení s články 9-1 až 9-4 a 11-1 stavebního zákona), které stanoví povinnost podniků provádějících stavební práce získat před zahájením činnosti povolení orgánů místní samosprávy, nesplnilo Norsko své povinnosti vyplývající z článku 16 aktu uvedeného v bodě 1 přílohy X Dohody o EHP (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu), nebo alternativně článku 36 Dohody o EHP.

               2.

               Norské království ponese náklady řízení.

      Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               Věc se týká požadavku stanoveného norskými právními předpisy (čl. 20-1 odst. 2 a článkem 22-3 zákona o plánování staveb ve spojení s články 9-1 až 9-4 a 11-1 stavebního zákona), aby byly podniky, které v Norsku hodlají vykonávat stavební služby, před zahájením své činnosti schváleny místními samosprávnými orgány. Příslušné povolení je nutno získat před zahájením každého jednotlivého stavebního projektu.

               —

               Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že zmiňovaný požadavek představuje omezení, které nelze opodstatnit podle čl. 16 odst. 1 a 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu („směrnice o službách“), nebo že takové opatření představuje omezení volného pohybu služeb podle článku 36 Dohody o EHP, které nelze opodstatnit podle článku 33 Dohody o EHP.

               —

               Podle Norska takový systém povolování směrnici o službách v zásadě neodporuje, protože jej podle čl. 16 odst. 1 a 3 citované směrnice opodstatnit lze.


title: Věc T-496/12: Žaloba podaná dne 16. listopadu 2012 — European Drinks v. OHIM — Alexandrion Grup Romania (DRACULA BITE)

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/57

         Žaloba podaná dne 16. listopadu 2012 — European Drinks v. OHIM — Alexandrion Grup Romania (DRACULA BITE)
   (Věc T-496/12)
   2013/C 26/116
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: European Drinks (Ștei, Rumunsko) (zástupce: V. von Bomhard, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Alexandrion Grup Romania Srl (Pleasa, Rumunsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 6. září 2012 ve věci 682/2011-4 a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „DRACULA BITE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 33, 35 a 39 — přihláška ochranné známky Společenství č. 7588288.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Přihláška rumunské obrazové ochranné známky č. 34847 „Dracula“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 33 a 35.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky v plném rozsahu.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.
   Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 42 odst. 2 a čl. 42 odst. 3 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-138/04: Žaloba podaná dne 15. března 2004 Komisí Evropských společenství proti Dánskému království

text:
               26.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/1

         Žaloba podaná dne 15. března 2004 Komisí Evropských společenství proti Dánskému království
   (Věc C-138/04)
   (2004/C 168/01)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 15. března 2004 žaloba směřující proti Dánskému království podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou p. Lyalem a p. Fichem jako zmocněnci.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               konstatoval, že Dánské království tím, že neumožnilo osobám, které trvale přemístily své obvyklé bydliště do Dánska, aby byly osvobozeny od daně podle čl. 1 odst. 1 směrnice 83/183/EHS, pokud se jedná o „daň za registraci“, která ve skutečnosti odpovídá spotřební dani, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 249 ES a směrnice 83/183/EHS (1);

               2.

               uložil Dánskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Daň za registraci automobilových vozidel je vybírána při první registraci vozidla v Dánsku, takže osobami povinnými k dani jsou rovněž osoby, které v souvislosti se změnou svého hlavního bydliště ze zahraničí do Dánska, natrvalo dovážejí svá vozidla za účelem jejich používání v Dánsku.

               —

               Komise je toho názoru, že daň za registraci tím představuje rovněž „spotřební daň obvykle vybíranou při trvalém dovozu majetku soukromých osob z jiného členského státu těmito osobami“, přičemž za tohoto předpokladu jsou členské státy povinny poskytnout osvobození od daní podle čl. 1 odst. 1 směrnice.

         Vzhledem k tomu, že daň za registraci se uplatňuje na spotřební majetek, že je vyměřena z hospodářské hodnoty tohoto majetku a že je vybírána jenom jednou, je bez jakýchkoliv pochybností „spotřební daní“.
   Je rovněž bez pochyb, že se jedná o daň obvykle vybíranou při trvalém dovozu osobního majetku soukromé osoby. Skutečnost, že daň je vybírána pouze při registraci, nemění nic na tom, že registrace je podmínkou, která předchází jakémukoliv používání vozidla v dánské silniční síti. Dovoz vozidla osobou, která přemisťuje své bydliště, nemůže být považován za mající jiný cíl, než používat vozidlo v souladu s jeho účelem.

               —

               Dále Komise je toho názoru, že daň za registraci nemůže být považována za součást „zvláštních nebo periodických poplatků a daní ukládaných na používání tohoto majetku v určité zemi“, které směrnice – ve svém čl. 1 odst. 2 – vyjímá z osvobození.

         Výjimka platí pouze pro daně spojené se samotným používáním majetku, o který se jedná a pro daně, které musí být vybírány k zajištění zaplacení služeb, jež jsou úžeji spojeny s používáním tohoto osobního majetku.
   Znění čl. 1 odst. 2 uvádí tři příklady takových daní, které musí být vyňaty z osvobození, tj. „poplatky za registraci motorových vozidel, silniční daně a televizní poplatky“. Společným znakem těchto poplatků je, že se nejedná o spotřební daně, ale že se týkají průběžného používání majetku a zajišťují orgánům veřejné moci možnost uhradit výdaje spojené s používáním daného majetku.
   Zmínka daní za registraci motorových vozidel musí tedy být podle Komise vykládána tak, že se vztahuje pouze na daně spojené se samotnou registrací vozidla.
   Tento názor je mimoto potvrzen rozborem různých jazykových znění článku 1 směrnice. S výjimkou dánského a německého znění, která používají v odstavci 1 a 2 stejné pojmy, tj. „Abgaben“ v němčině, „afgifter“ v dánštině, všechna ostatní jazyková znění používají odlišné výrazy v odstavci 1 a 2, tj. „taxes“ a „droits“ ve francouzštině a „taxes“ a „fees“ v angličtině, atd. Je zřejmé, že výrazy „droits“ a „fees“ se mohou vztahovat pouze na daně související se zaplacením za službu.
   Vzhledem k tomu, že daň za registraci je vyměřena na základě hodnoty vozidla, tj. v současnosti 105 % hodnoty až do výše 57 400 DKK (což činí 7 735 eur) a 180 % zbytkové hodnoty vozidla v době jeho registrace, včetně DPH, je úplně vyloučeno, aby byla považována za zaplacení služby.

      (1)  Směrnice Rady 83/183/EHS ze dne 28. března 1983 o osvobození od daní, které se vztahuje na trvalý dovoz osobního majetku jednotlivců z členského státu (Úř. věst. L, 23.4.1983, s. 64).


title: Věc T-313/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 12. února 2008 – Otsuka Chemical v. EFSA

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/46

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 12. února 2008 – Otsuka Chemical v. EFSA
   (Věc T-313/06) (1)

   (2008/C 92/92)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Věc C-51/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. února 2010 ze strany Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 19. listopadu 2009 ve věci T-298/06, Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 1. února 2010 ze strany Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 19. listopadu 2009 ve věci T-298/06, Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-51/10 P)
   2010/C 113/25
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (zástupci: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, Rechtsanwälte)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. listopadu 2009 ve věci T-298/06;

               —

               vrátit věc zpět Tribunálu;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení před Soudním dvorem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že Soud prvního stupně porušil čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce Společenství (1) tím, že uplatnil nesprávná právní kritéria, když určil, že ochrannou známku navrhovatelky nelze zapsat.
   Navrhovatelka dále tvrdí, že Soud prvního stupně porušil čl. 7 odst. 1 písm. c), nebo článek 76 nařízení o ochranné známce Společenství, nebo obě tato ustanovení, když řádně nezohlednil praxi OHIM, pokud jde o zápis označení skládajících se z číslic nebo odkazujících na obsah publikací.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-316/10: Usnesení Tribunálu ze dne 17. února 2011 — HIM v. Komise

text:
               9.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/21

         Usnesení Tribunálu ze dne 17. února 2011 — HIM v. Komise
   (Věc T-316/10) (1)

   2011/C 113/44
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.10.2010.


title: Věc C-615/13 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. července 2015 – ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) v. Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Přístup k dokumentům orgánů Evropské unie — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Článek 4 odst. 1 písm. b) — Nařízení (ES) č. 45/2001 — Článek 8 — Výjimka z práva na přístup — Ochrana osobních údajů — Pojem ‚osobní údaje‘ — Podmínky předávání osobních údajů — Jména autorů jednotlivých připomínek k návrhu pokynů Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) týkajících se odborné literatury, která má být připojena k žádostem o povolení uvádět na trh přípravky na ochranu rostlin — Odepření přístupu“

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. července 2015 – ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) v. Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), Evropská komise
   (Věc C-615/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Přístup k dokumentům orgánů Evropské unie - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Článek 4 odst. 1 písm. b) - Nařízení (ES) č. 45/2001 - Článek 8 - Výjimka z práva na přístup - Ochrana osobních údajů - Pojem ‚osobní údaje‘ - Podmínky předávání osobních údajů - Jména autorů jednotlivých připomínek k návrhu pokynů Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) týkajících se odborné literatury, která má být připojena k žádostem o povolení uvádět na trh přípravky na ochranu rostlin - Odepření přístupu“)
   (2015/C 311/05)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky): ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (zástupce: P. Kirch, advokát)

      Další účastníci řízení: Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) (zástupci: D. Detken, C. Pintado, zmocněnci a R. Van der Hout, advokát), Evropská komise (zástupci: B. Martenczuk a L. Pignataro-Nolin, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalované: Evropský inspektor ochrany údajů (EIOÚ) (zástupkyně: A. Buchta a M. Pérez Asinari, zmocněnkyně)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ClientEarth a PAN Europe v. EFSA (T-214/11, EU:T:2013:483) se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) ze dne 12. prosince 2011 se zrušuje.

               3)

               Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené organizacemi ClientEarth a Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) v řízení o kasačním opravném prostředku a v řízení v prvním stupni.

               4)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení o kasačním opravném prostředku i řízení v prvním stupni.

               5)

               Evropský inspektor ochrany údajů (EIOÚ) ponese vlastní náklady řízení o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 71, 8.3.2014.


title: Věc T-100/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. března 2008 – Giannini v. Komise ( Spory mezi Společenstvími a jejich zaměstnanci — Všeobecné výběrové řízení — Nezapsání na seznam vhodných uchazečů — Nesrovnalosti v průběhu testů, které mohly ovlivnit výsledek — Rovnost zacházení — Žaloba na neplatnost — Žaloba na náhradu škody )

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/23

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. března 2008 – Giannini v. Komise
   (Věc T-100/04) (1)

   („Spory mezi Společenstvími a jejich zaměstnanci - Všeobecné výběrové řízení - Nezapsání na seznam vhodných uchazečů - Nesrovnalosti v průběhu testů, které mohly ovlivnit výsledek - Rovnost zacházení - Žaloba na neplatnost - Žaloba na náhradu škody“)
   (2008/C 107/37)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Massimo Giannini (Brusel, Belgie) (zástupci: G. Vandersanden a L. Levi, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně L. Lozano Palacios a M. Velardo, zmocněnci, poté G. Berscheid, zmocněnec, ve spolupráci s M. Genton, advokát)
   Předmět věci
   Jednak žaloba na zrušení rozhodnutí výběrové komise výběrového řízení KOM/A/9/01 pro vytvoření rezervy pro budoucí přijímání úředníků (A7/A6) v oblastech ekonomiky a statistiky (Úř. věst. 2001, C 240 A, s. 12) nezapsat žalobce na seznam vhodných uchazečů uvedeného výběrového řízení, a jednak žaloba na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komise ponese vlastní náklady řízení, jakož i tři čtvrtiny nákladů řízení vynaložených Massimem Gianninim.

               3)

               Massimo Giannini ponese jednu čtvrtinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc C-403/05: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. října 2007 – Evropský parlament v. Komise Evropských společenství (Žaloba na neplatnost — Rozhodnutí Komise, kterým se schvaluje projekt týkající se zabezpečení filipínských hranic — Rozhodnutí přijaté na základě nařízení (EHS) č. 443/92 — Prováděcí pravomoci Komise — Meze)

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/8

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. října 2007 – Evropský parlament v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-403/05) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Rozhodnutí Komise, kterým se schvaluje projekt týkající se zabezpečení filipínských hranic - Rozhodnutí přijaté na základě nařízení (EHS) č. 443/92 - Prováděcí pravomoci Komise - Meze)
   (2007/C 315/13)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Evropský parlament (zástupci: R. Passos, E. Waldherr, K. Lindahl a G. Mazzini, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Tufvesson a A. Bordes, zmocněnci)

      Vedlejší účastník na podporu žalované: Španělské království (zástupci: J. M. Rodríguez Cárcamo, zmocněnec)
   Předmět
   Zrušení rozhodnutí Komise, kterým se schvaluje projekt týkající se zabezpečení hranic na Filipínách (ASIA/2004/016-924; rozpočtová položka 19 10 02), který byl přijat v rámci provádění nařízení Rady (EHS) č. 443/92 ze dne 25. února 1992 o finanční a technické pomoci asijským a latinskoamerickým rozvojovým zemím a o hospodářské spolupráci s nimi (Úř. věst. L 52, s. 1; Zvl. vyd. 11/18, s. 146)
   Výrok

               1)

               Rozhodnutí Komise Evropských společenství, kterým se schvaluje projekt týkající se zabezpečení hranic Filipínské republiky a jeho financování z položky 19 10 02 souhrnného rozpočtu Evropských společenství (Philippine Border Management Project, č. ASIA/2004/016-924), se zrušuje.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 10, 14.1.2006.


title: Věc T-286/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2011 Luigim Marcuccim proti usnesení vydanému dne 16. března 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-21/10 Marcuccio v. Komise

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/35

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2011 Luigim Marcuccim proti usnesení vydanému dne 16. března 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-21/10 Marcuccio v. Komise
   (Věc T-286/11 P)
   2011/C 232/62
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhové žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené usnesení v plném rozsahu a bez výjimky a mimoto:

               —

               vyhověl všem nárokům uplatněným v řízení v prvním stupni;

               —

               uložil odpůrkyni náhradu nákladů vynaložených navrhovatelem v souvislosti s rozhodnutím vydaným v prvním stupni, které je předmětem kasačního opravného prostředku, nebo podpůrně:

               —

               vrátil věc Soudu pro veřejnou službu v jiném složení, aby znovu meritorně rozhodl o každém z nároků, které jsou uvedeny ve výše zmíněných bodech tohoto návrhového žádání.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel dva důvody kasačního opravného prostředku.

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku, vycházející z absolutního nedostatku odůvodnění „návrhového žádání směřujícího k náhradě škody“

                           —

                           Navrhovatel poukazuje na nedostatek šetření a zkreslení skutečností, nesprávnost a nepřiměřenost výkladu a uplatnění právních pravidel upravujících mimosmluvní odpovědnost orgánů Evropské unie, pojmu „povinnost odůvodnění“, která přináleží všem těmto orgánům, jakož i soudům Evropské unie, a pojmu „protiprávní jednání ze strany orgánu Evropské unie“.

               2)

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku, vycházející z protiprávnosti rozhodnutí soudu rozhodujícího v prvním stupni o „nákladech řízení“

                           —

                           Navrhovatel v této souvislosti namítá, že uložení povinnosti jednomu z účastníků řízení k tomu, aby Soudu pro veřejnou službu nahradil náklady vynaložené tímto soudem podle článku 94 jednacího řádu, se musí zakládat pouze na skutečnostech, které jsou v úzké spojitosti s dotčenou věcí, a nikoli na údajných jednáních téhož účastníka v rámci jiných věcí.


title: Věc T-126/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. června 2013 — Interroll v. OHIM (Inspired by efficiency) ( „Ochranná známka společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Inspired by efficiency — Absolutní motiv pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/76

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. června 2013 — Interroll v. OHIM (Inspired by efficiency)
   (Věc T-126/12) (1)

   (Ochranná známka společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Inspired by efficiency - Absolutní motiv pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 225/169
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Interroll Holding AG (Sant'Antonino, Švýcarsko) (zástupci: R. Böhm a N. Ehlers, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Poch, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 12. ledna 2012 (věc R 1280/2011-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení Inspired by efficiency jakožto ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Interrol Holding AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 157, 2.6.2012.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. července 2005 ve věci T-371/03: Vincenzo Le Voci proti Radě Evropské unie (Úředníci — Vnitřní výběrové řízení — Nepřipuštění k ústním zkouškám — Porušení oznámení o výběrovém řízení — Vady v průběhu zkoušek způsobilé zkreslit výsledky — Zásada rovného zacházení a zákazu diskriminace — Zásada řádné správy)

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/15

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 14. července 2005
   ve věci T-371/03: Vincenzo Le Voci proti Radě Evropské unie (1)

   (Úředníci - Vnitřní výběrové řízení - Nepřipuštění k ústním zkouškám - Porušení oznámení o výběrovém řízení - Vady v průběhu zkoušek způsobilé zkreslit výsledky - Zásada rovného zacházení a zákazu diskriminace - Zásada řádné správy)
   (2005/C 229/30)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-371/03, Vincenzo Le Voci, úředník Rady Evropské unie, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupený G. van der Walem a E. Oude Elferinkem, advokáty, proti Radě Evropské unie (zmocněnci: M. Sims a F. Anton), jejímž předmětem je návrh na zrušení vnitřního výběrového řízení Rada/A/270 nebo, podpůrně, na zrušení rozhodnutí výběrové komise nepřipustit žalobce k účasti na ústních zkouškách uvedeného výběrového řízení, Soud (třetí senát), ve složení M. Jaeger, předseda, V. Tilli a O. Czúcz, soudci; vedoucí soudní kanceláře: C. Kristensen, rada, vydal dne 14. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 21, 24.1.2004.


title: Věc C-442/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 26. srpna 2011 — Novartis AG v. Actavis UK Ltd

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 26. srpna 2011 — Novartis AG v. Actavis UK Ltd
   (Věc C-442/11)
   2011/C 311/44
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Novartis AG

      Žalovaná: Actavis UK Ltd

      Předběžné otázky

   V případě, kdy bylo u výrobku definovaného nařízením (ES) č. 469/2009 (1) vydáno dodatkové ochranné osvědčení pro účinnou látku, porušuje práva vyplývající z takového osvědčení podle článku 5 nařízení, z hlediska předmětu ochrany vymezeného v článku 4 nařízení:

               i)

               léčivý přípravek, který obsahuje takovou účinnou látku (v tomto případě valsartan) v kombinaci s jednou nebo více jinými účinnými látkami (v tomto případě hydrochlorothiazidem); nebo

               ii)

               pouze léčivý přípravek, který obsahuje takovou účinnou látku (v tomto případě valsartan) jako jedinou účinnou látku?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky. Úř. věst. L 152, s. 1


title: Věc F-70/12: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. prosince 2012 — Parikka v. ESVČ

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/33

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. prosince 2012 — Parikka v. ESVČ
   (Věc F-70/12) (1)

   2013/C 38/66
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 258, 25.08.2012, s. 29.


               29.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/31

         Žádost Fürstlicher Oberster Gerichtshof, Lichtenštejnsko, ze dne 9. července 2015 o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO ve věci Rainer Armbruster v. Swiss Life (Liechtenstein) AG
   (Věc E-16/15)
   (2016/C 357/11)
   Dopisem ze dne 9. července 2015, který byl na podatelnu Soudního dvora ESVO doručen dne 9. července 2015, požádal Fürstlicher Oberster Gerichtshof (Nejvyšší soud), Lichtenštejnsko, o poradní stanovisko ve věci Rainer Armbruster v. Swiss Life (Liechtenstein) AG k následujícím otázkám:

               1.

               Je čl. 36 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění nutno vykládat v tom smyslu, že v případě životních pojistek spojených s fondy musí být povinnosti poskytnout informace uvedené ve zmíněném ustanovení a v příloze III části A bodech a) 11 a a) 12 a části B bodě b) 2 plněny rovněž v případě osoby, jež životní pojistku spojenou s fondy nabyla se souhlasem pojistitele od jiné osoby na základě právního úkonu ve formě převodu smlouvy?

         Pro případ, že Soudní dvůr odpoví na první otázku kladně, je vznesena následující doplňující otázka:

               2.

               Je čl. 36 odst. 2 směrnice 2002/83/ES o životním pojištění nutno vykládat v tom smyslu, že v případě převodu smlouvy na životní pojistku spojenou s fondy musí být novému pojistníkovi poskytnuty pouze obecné informace, anebo že je pojišťovna povinna novému pojistníkovi poskytnout o pojistném produktu, jejž tento pojistník nabývá, rovněž specifické informace, zejména pokud jde o případné rozdíly mezi rizikovým profilem stávajícího pojistníka a nabyvatele?

               3.

               Jsou ustanovení o povinnostech pojistitele podle přílohy III části B bodu b) 2 směrnice 2002/83/ES o životním pojištění provedena do vnitrostátního práva účinně, přestože vnitrostátní právní předpisy v příloze 4 oddíle II bodě 2 Versicherungsaufsichtsgesetz (zákon o dohledu nad pojišťovnictvím, VersAG) v případě životních pojistek spojených s fondy stanoví, že během trvání pojistné smlouvy musí být informace o podkladových jednotkách, s nimiž je pojistka spojena, a o povaze aktiv v těchto jednotkách obsažených poskytovány pouze v případě, že změny těchto informací vyplývají ze „změny právních předpisů“, nikoli však také „v případě změny v pojistných podmínkách“ (příloha III část B bod b) 2 směrnice 2002/83/ES)?


title: Věc T-249/13: Žaloba podaná dne 2. května 2013 — MHCS v. OHIM — Ambra (DORATO)

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/39

         Žaloba podaná dne 2. května 2013 — MHCS v. OHIM — Ambra (DORATO)
   (Věc T-249/13)
   2013/C 207/65
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: MHCS (Epernay, Francie) (zástupci: P. Boutron, N. Moya Fernández a L E. Balleydier, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ambra S.A. (Varšava, Polsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že tato žaloba a návrhová žádání jsou přípustné,

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka Společenství zobrazující etiketu na hrdle láhve a obsahující slovní prvek „DORATO“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 33 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 9 131 228

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazové ochranné známky Společenství zobrazující etiketu na hrdle láhve pro výrobky zařazené do třídy 33

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-394/11: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 31. ledna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Komisia za zaštita ot diskriminacia — Bulharsko) — Valeri Hariev Belov v. ČEZ Elektro Balgaria AD a další ( „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Článek 267 SFEU — Pojem „vnitrostátní soud“ — Nedostatek pravomoci Soudního dvora“ )

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/4

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 31. ledna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Komisia za zaštita ot diskriminacia — Bulharsko) — Valeri Hariev Belov v. ČEZ Elektro Balgaria AD a další
   (Věc C-394/11) (1)

   (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Článek 267 SFEU - Pojem „vnitrostátní soud“ - Nedostatek pravomoci Soudního dvora)
   2013/C 86/06
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Komisia za zaštita ot diskriminacia

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Valeri Hariev Belov

      Odpůrci: ČEZ Elektro Balgaria AD, Lidia Georgieva Dimitrova, Rozelina Dimitrova Kostova, Kremena Stojanova Stojanova, ČEZ Razpredelenie Balgaria AD, Ivan Kovařčík, Atanas Antonov Dandarov, Jiří Postolka, Vladimír Marek, Daržavna Komisia po energijno i vodno regulirane

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Komisia za zaštita ot diskriminacia — Výklad čl. 2 odst. 1 písm. a) a b), čl. 3 odst. 1 písm. h) a čl. 8 odst. 1 směrnice Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ (Úř. věst. L 180, s. 22; Zvl. vyd. 20/01, s. 23) a článku 38 Listiny základních práv Evropské unie, jakož i 29. bodu odůvodnění a článku 1, čl. 13 odst. 1) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/32/ES ze dne 5. dubna 2006 o energetické účinnosti u konečného uživatele a o energetických službách a o zrušení směrnice Rady 93/76/EHS (Úř. věst. L 114, s. 64) a čl. 3 odst. 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES — Prohlášení o likvidaci odpadů a zacházení s odpady (Úř. věst. L 176, s. 37; Zvl. vyd. 12/02, s. 211), jakož i čl. 3 odst. 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. L 211, s. 55) — Správní praxe, která společnostem distribuujícím elektrickou energii přiznává právo, aby v romských městských částech umisťovaly elektroměry na ulicích na sloupech elektrického vedení ve výšce, která je pro spotřebitele nepřístupná a neumožňuje spotřebitelům v těchto městských částech provádět vizuální kontrolu stavu elektroměru, přestože elektroměry jsou v oblastech mimo romské městské části umisťovány v přístupné výšce — Právo nebo zájem konečného spotřebitele elektrické energie na pravidelném kontrolování údajů uvedených na elektroměru — Důkazní břemeno v oblasti diskriminace

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie nemá pravomoc odpovědět na otázky, které položila Komisia za zaštita ot diskriminacia svým rozhodnutím ze dne 19. července 2011.

      (1)  Úř. věst. C 298, 8.10.2011.


title: Věc C-345/12: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 13. června 2013 — Evropská komise v. Italská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2002/91/ES — Energetická náročnost budov — Článek 7 odst. 1 a 2, článek 9, článek 10 a čl. 15 odst. 1 — Nesprávné provedení — Neprovedení ve stanovené lhůtě — Směrnice 2010/31/EU — Článek 29“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/38

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 13. června 2013 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-345/12) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/91/ES - Energetická náročnost budov - Článek 7 odst. 1 a 2, článek 9, článek 10 a čl. 15 odst. 1 - Nesprávné provedení - Neprovedení ve stanovené lhůtě - Směrnice 2010/31/EU - Článek 29)
   2013/C 225/64
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Montaguti a K. Herrmann, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, ve spolupráci s A. De Stefano, avvocato dello Stato)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí veškerých předpisů nezbytných pro dosažení souladu s čl. 7 odst. 1 a 2, článkem 10 a čl. 15 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/91/ES ze dne 16. prosince 2002 o energetické náročnosti budov (Úř. věst. L 1, s. 65), ve spojení s článkem 29 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/31/EU ze dne 19. května 2010 o energetické náročnosti budov (Úř. věst. L 153, s. 13), ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Italská republika tím, že nestanovila povinnost předložit certifikát energetické náročnosti při prodeji nebo pronájmu budovy v souladu s články 7 a 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/91/ES ze dne 16. prosince 2002 o energetické náročnosti budov, a tím, že Evropské komisi nesdělila opatření provádějící článek 9 směrnice 2002/91, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 1 a 2 a z článku 10 uvedené směrnice, jakož i z jejího čl. 15 odst. 1, ve spojení s článkem 29 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/31/EU ze dne 19. května 2010 o energetické náročnosti budov.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 287, 22.9.2012.


title: Věc C-439/10: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Bacău — Rumunsko) — SC DRA SPEED SRL v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău ( „Řízení o předběžné otázce — Chybějící popis skutkových okolností — Nepřípustnost“ )

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/17

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Bacău — Rumunsko) — SC DRA SPEED SRL v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
   (Věc C-439/10) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Chybějící popis skutkových okolností - Nepřípustnost)
   2011/C 63/32
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Bacău

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SC DRA SPEED SRL

      Žalovaní: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Curtea de Apel Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — Registrace ojetých vozidel dříve registrovaných v jiných členských státech — Ekologická daň uvalená na motorová vozidla při jejich první registraci v určitém členském státě — Slučitelnost vnitrostátní právní úpravy s článkem 110 SFEU — Diskriminace v porovnání s ojetými vozidly již registrovanými na území uvedeného členského státu, která při následném prodeji a nové registraci zmíněné dani nepodléhají

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Curtea de Apel Bacău ze dne 1. září 2010 je zjevně nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 328, 4.12.2010.


title: Věc T-664/16: Žaloba podaná dne 14. září 2016 – PJ v. EUIPO – Erdmann & Rossi (Erdmann & Rossi)

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/22

         Žaloba podaná dne 14. září 2016 – PJ v. EUIPO – Erdmann & Rossi (Erdmann & Rossi)
   (Věc T-664/16)
   (2017/C 070/31)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: PJ (zástupce: B. Schürmann, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Erdmann & Rossi GmbH (Berlín, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobce

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Erdmann & Rossi“ – Ochranná známka Evropské unie č. 10 310 481

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. července 2016, ve věci R 1670/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení spojených s řízením o žalobě a s řízením o prohlášení neplatnosti před odvolacím senátem a před zrušovacím oddělením.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článků 52, 56, 63, 75 a 76 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení pravidel 50, 55, 94 nařízení č. 2868/95;

               —

               Porušení článku 12 nařízení č. 216/96;

               —

               Porušení článku 6 EÚLP;

               —

               Porušení článků 47 a 48 Listiny základních práv.


title: Věc C-172/06: Usnesení předsedy sedmého senátu Soudního dvora ze dne 13. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/24

         Usnesení předsedy sedmého senátu Soudního dvora ze dne 13. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-172/06) (1)

   (2007/C 199/39)

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006.


title: Věc T-249/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2013 — Sanco v. OHIM — Marsalman (Ztvárnění kuřete) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující kuře — Starší národní obrazová ochranná známka znázorňující kuře — Relativní důvod pro zamítnutí — Podobnost výrobků a služeb — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               22.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/8

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2013 — Sanco v. OHIM — Marsalman (Ztvárnění kuřete)
   (Věc T-249/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující kuře - Starší národní obrazová ochranná známka znázorňující kuře - Relativní důvod pro zamítnutí - Podobnost výrobků a služeb - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 178/14
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sanco, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: A. Segura Roda, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Marsalman, SL (Barcelona, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. února 2011 (věc R 1073/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Sanco, SA, a Marsalman, SL.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 17. února 2011 (věc R 1073/2010-2) se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 204, 9.7.2011.


title: Věc T-392/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. května 2011 — Euro-Information v. OHIM (EURO AUTOMATIC CASH) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství EURO AUTOMATIC CASH — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. května 2011 — Euro-Information v. OHIM (EURO AUTOMATIC CASH)
   (Věc T-392/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství EURO AUTOMATIC CASH - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 204/41
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Euro-Information — Européenne de traitement de l'information (Štrasburk, Francie) (zástupce: A. Grolée, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. června 2010 (věc R 892/2010-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení EURO AUTOMATIC CASH jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Euro-Information — Européenne de traitement de l’information se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc C-700/15: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 15. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – LEK Farmacevtska Družba d. d. v. Republika Slovinsko „Řízení o předběžné otázce — Kombinovaná nomenklatura — Zařazení zboží — Potravinové doplňky spadající do sazebníkového čísla 2106 — Účinná látka jakožto základní složka — Případné zařazení do kapitoly 30 kombinované nomenklatury — Nabízení a prodej výrobků jako léčivých přípravků“

text:
               13.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/9

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 15. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – LEK Farmacevtska Družba d. d. v. Republika Slovinsko
   (Věc C-700/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Kombinovaná nomenklatura - Zařazení zboží - Potravinové doplňky spadající do sazebníkového čísla 2106 - Účinná látka jakožto základní složka - Případné zařazení do kapitoly 30 kombinované nomenklatury - Nabízení a prodej výrobků jako léčivých přípravků“)
   (2017/C 046/12)
   Jednací jazyk: slovinština

      Předkládající soud

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: LEK Farmacevtska Družba d. d.

      Odpůrkyně: Republika Slovinsko

      Výrok

               1)

               Číslo 3004 kombinované nomenklatury společného celního sazebníku, uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (EU) č. 1006/2011 ze dne 27. září 2011, musí být vykládáno v tom smyslu, že do tohoto čísla nelze automaticky zařazovat výrobky, které spadají do pojmu „léčivý přípravek“ ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/62/EU ze dne 8. června 2011.

               2)

               Kombinovaná nomenklatura společného celního sazebníku, která je uvedena v příloze I nařízení č. 2658/87, ve znění nařízení č. 1006/2011, musí být vykládána v tom smyslu, že takové výrobky, jako jsou výrobky dotčené ve věci v původním řízení, které mají obecně příznivé účinky na zdraví a jejich základní složkou je účinná látka obsažená v potravinových doplňcích zařazených do sazebníkového čísla 2106 této nomenklatury, přestože je jejich výrobce nabízí jako léčivé přípravky a jako takové jsou uváděny na trh a prodávány, spadají do tohoto čísla.

      (1)  Úř. věst. C 111, 29.3.2016.


               27.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/18

         Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO ze dne 29. října 2013 podaná soudem Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein ve věci Casino Admiral AG v. Wolfgang Egger
   (Věc E-24/13)
   2014/C 88/15
   Dopisem ze dne 6. listopadu 2013, který podatelna soudu obdržela dne 8. listopadu 2013, požádal Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein (Státní soud Lichtenštejnského knížectví) Soudní dvůr ESVO o poradní stanovisko ve věci Casino Admiral AG v. Wolfgang Egger, týkající se následujících otázek:

               1)

               Jaké jsou obecné požadavky právních předpisů EHP a EU (zejména článků 43 a 49 ES a z nich vyplývající povinnost transparentnosti), pokud jde o postup udělování koncesí na provozování kasin?

               2)

               Vyžadují právní předpisy EHP nebo EU, aby orgán, který koncesi uděluje, při zveřejnění oznámení o zahájení nabídkového řízení uvedl, jakým způsobem hodlá podrobněji doplnit a specifikovat požadavky stanovené v aktu a v nařízení?

               3)

               Existuje v kontextu příslušného nabídkového řízení konkrétně povinnost předem oznámit relativní důležitost, jež bude při udělování koncese přikládána jednotlivým kritériím pro vyhodnocení nabídek? V případě kladné odpovědi na uvedenou otázku, jaké požadavky vyplývají z právních předpisů EHP a EU, pokud jde o informace, jež musí být v tomto oznámení uvedeny?

               4)

               Byly v předmětné věci požadavky právních předpisů EHP a EU splněny?

               5)

               Pokud Soudní dvůr ESVO dospěje k závěru, že nabídkové řízení nebylo v souladu s požadavky právních předpisů EHP a EU:

                           a)

                           Stanoví právní předpisy EHP a EU v případě procedurálních chyb takového druhu zvláštní právní následky?

                           b)

                           Mohou být procedurální chyby takového druhu napraveny? Pokud ano, za jakých podmínek?

                           c)

                           Byly v předmětné věci splněny požadavky pro pozastavení celého nabídkového a koncesního řízení?


title: Věc T-25/14: Usnesení Tribunálu ze dne 4. května 2015 – Španělsko v. Komise

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/41

         Usnesení Tribunálu ze dne 4. května 2015 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-25/14) (1)

   (2015/C 213/67)
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 61, 1.3.2014.