title: Věc C-642/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. prosince 2013 Villeroy & Boch — Belgium proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věcech T-373/10, T-374/10, T-382/10 a T-402/10, Villeroy & Boch v. Komise

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/23

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. prosince 2013 Villeroy & Boch — Belgium proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věcech T-373/10, T-374/10, T-382/10 a T-402/10, Villeroy & Boch v. Komise
   (Věc C-642/13 P)
   2014/C 45/40
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Villeroy & Boch — Belgium (zástupci: O. W. Brouwer a N. Lorjé, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání navrhovatelky

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 16. září 2013 ve spojených věcech T-373/10, T-374/10, T-382/10 a T-402/10, Villeroy & Boch v. Komise, v části, v níž byla zamítnuta návrhová žádání navrhovatelky;

               —

               podpůrně, zrušit částečně bod 1 výroku rozsudku ze dne 16. září 2013 v části, jež se týká navrhovatelky;

               —

               podpůrně, snížit podle uvážení pokutu uloženou navrhovatelce na základě článku 2 napadeného rozhodnutí ze dne 23. června 2010;

               —

               podpůrně, zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 a vrátit jej zpět uvedenému soudu;

               —

               ve všech případech uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka je toho názoru, že napadený rozsudek musí být zrušen z následujících důvodů:

               1)

                     První důvod kasačního opravného prostředku:
                   Tribunál zkreslil důkazy tím, že neprávem nezohlednil relevantní skutečnosti uvedené navrhovatelkou v ústním řízení před Tribunálem.

               2)

                     Druhý důvod kasačního opravného prostředku:
                   navrhovatelka namítá spojení fakticky a právně samostatných jednání do údajně jediného komplexního a pokračujícího porušování práva. Dále tvrdí, že použití zásady „jednotného, komplexního a pokračujícího porušování práva“ porušuje právo na spravedlivé řízení, řádnou správu a požadavek právního přezkumu Tribunálem.

               3)

                     Třetí důvod kasačního opravného prostředku:
                   navrhovatelka tvrdí, že Tribunál neprovedl řádné právní posouzení, čímž byla porušena účinná právní ochrana zaručená unijním právem.

               4)

                     Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku:
                   navrhovatelka tvrdí, že uložená pokuta nemůže být podložena výsledkem posouzení provedeného Tribunálem a je nepřiměřená.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. května 2004 ve věci T-191/01, André Hecq proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Sociální zabezpečení — Čl. 72 odst. 1 služebního řádu — Náhrada léčebných výdajů — Vážná nemoc — Zamítnutí náhrady výdajů do výše 100 % za některé zdravotní výkony)

text:
               24.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/15

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 12. května 2004
   ve věci T-191/01, André Hecq proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Sociální zabezpečení - Čl. 72 odst. 1 služebního řádu - Náhrada léčebných výdajů - Vážná nemoc - Zamítnutí náhrady výdajů do výše 100 % za některé zdravotní výkony)
   (2004/C 190/25)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-191/01, André Hecq, úředník Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Mondercange (Lucembursko), zastoupený C. Mouratem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: J. Currall), jejímž předmětem je žaloba na zrušení dvou rozhodnutí přijatých dne 13. října 2000 a 6. listopadu 2000 oddělením pro vyrovnání nároků, kterými byla zamítnuta náhrada výdajů do výše 100 % za některé zdravotní výkony poskytnuté manželce žalobce, Soud (třetí senát), ve složení J. Azizi, předseda, a M. Jaeger a F. Dehousse, soudci; tajemník: I. Natsinas, rada, vydal dne 12. května 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Rozhodnutí přijatá oddělením pro vyrovnání nároků dne 13. října 2000 a 6. listopadu 2000 se zrušují, pokud jde o zamítnutí náhrady výdajů do výše 100 % za některé zdravotní výkony poskytnuté manželce žalobce;

               2)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst C 317, 10.11.2001.


title: Věc C-225/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 29. dubna 2013 — Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix v. Région wallone

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 29. dubna 2013 — Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix v. Région wallone
   (Věc C-225/13)
   2013/C 207/24
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix

      Žalovaný: Région wallone

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 7 směrnice 75/442/EHS o odpadech (1) vykládán tak, že umožňuje jako plán pro nakládání s odpady kvalifikovat normativní ustanovení, které stanoví, že — odchylně od pravidla, podle kterého nelze povolit podpovrchovou skládku odpadů mimo místo stanovené plánem pro nakládání s odpady — mohou být podpovrchové skládky odpadů, které byly povoleny před vstupem tohoto plánu pro nakládání s odpady v platnost, nově povoleny po jeho vstupu v platnost, a to na parcelách, na nichž byly povoleny předtím, než plán pro nakládání s odpady vstoupil v platnost?

               2)

               Musí být čl. 2 písm. a) směrnice 2001/42/ES o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí (2) vykládán tak, že pod pojem „plán a program“ spadá i normativní ustanovení, které stanoví, že — odchylně od pravidla, podle kterého nelze povolit podpovrchovou skládku odpadů mimo místo stanovené plánem pro nakládání s odpady vyžadovaným článkem 7 směrnice 75/442/EHS o odpadech — mohou být podpovrchové skládky odpadů, které byly povoleny před vstupem tohoto plánu pro nakládání s odpady v platnost, nově povoleny po jeho vstupu v platnost, a to na parcelách, na nichž byly povoleny předtím, než plán pro nakládání s odpady vstoupil v platnost?

               3)

               Je-li odpověď na druhou otázku kladná, splňuje čl. 70 druhý pododstavec décret du 27 juin 1996 relatif aux déchets, modifié par le décret du 16 octobre 2003 (nařízení ze dne 27. června 1996 o odpadech, ve znění nařízení ze dne 16. října 2003), požadavky posuzování vlivů na životní prostředí stanovené směrnicí 2001/42/ES?

      (1)  Směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech (Úř. věst. L 194, s. 39; Zvl. vyd. 15/01, s. 23).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí (Úř. věst. L 197, s. 30; Zvl. vyd. 15/07, s. 135).


title: Věc C-155/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polsko) dne 30. března 2012 — Minister Finansów v. RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polsko) dne 30. března 2012 — Minister Finansów v. RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.
   (Věc C-155/12)
   2012/C 184/05
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Minister Finansów

      Odpůrkyně v řízení o kasačním opravném prostředku: RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba pravidla, která vyplývají systematiky článků 44 a 47 směrnice Rady 2006/112 ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1), vykládat v tom smyslu, že komplexní služby v oblasti skladování zboží, které zahrnují přijetí zboží do skladu, jeho uložení na vhodných skladovacích regálech, uskladnění tohoto zboží pro zákazníky, výdej zboží, vyložení a naložení a ohledně některých zákazníků úprava balení materiálů, které jsou dodávány v hromadných baleních, do jednotlivých baleních, jsou službami souvisejícími s nemovitostí, které musí být podle článku 47 směrnice 2006/112 zdaněny v místě, kde se nachází nemovitost?

               2)

               Nebo se jedná o služby, které jsou podle článku 44 směrnice 2006/112 zdaněny v místě, kde má příjemce, kterému byly poskytnuty služby, sídlo své ekonomické činnosti nebo stálou provozovnu, a nemá–li takové sídlo či stálou provozovnu, místo, kde má bydliště, nebo místo, kde se obvykle zdržuje?

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1.


title: Věc C-310/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemsko) dne 14. července 2006 – F. T. S. International BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/ Douane West

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemsko) dne 14. července 2006 – F. T. S. International BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/ Douane West
   (Věc C-310/06)
   (2006/C 224/46)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Gerechtshof te Amsterdam
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: F. T. S. International BV

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/ Douane West
   Předběžná otázka
   Je nařízení Komise (ES) č. 1223/2002 (1) ze dne 8. července 2002 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury platné?

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 1223/2002 ze dne 8. července 2002 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury (Úř. věst. L 179, s. 8; Zvl. vyd. 02/12, s. 271).


title: Věc T-391/17: Žaloba podaná dne 28. června 2017 – Rumunsko v. Komise

text:
               14.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/33

         Žaloba podaná dne 28. června 2017 – Rumunsko v. Komise
   (Věc T-391/17)
   (2017/C 269/45)
   Jednací jazyk: rumunština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Rumunsko (zástupci: R. Radu, C-M. Florescu, E. Gane a L. Liţu, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská Komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise (EU) ze dne 29. března 2017 o návrhu občanské iniciativy s názvem „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe“,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení ustanovení smluv týkajících se pravomocí Unie

                           —

                           Návrh občanské iniciativy se týká výlučně zlepšení ochrany práv osob patřících mezi národnostní a jazykové menšiny a nemá žádný přímý vliv na kulturní rozmanitost ve smyslu článku 3 SEU a článku 167 SFEU.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti odůvodnění stanovené v čl. 296 druhém pododstavci SFEU

                           —

                           Komise se spokojila s vyjmenováním návrhů aktů, pro které se shromáždí podporná vyjádření občanů a neposkytla žádný právní argument na podporu svého závěru, že toto patří do jejích pravomocí.


title: Věc T-892/16: Žaloba podaná dne 19. prosince 2016 – Apple Sales International a Apple Operations Europe v. Komise

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/37

         Žaloba podaná dne 19. prosince 2016 – Apple Sales International a Apple Operations Europe v. Komise
   (Věc T-892/16)
   (2017/C 053/46)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Apple Sales International (Cork, Irsko) a Apple Operations Europe (Cork, Irsko) (zástupci: A. von Bonin a E. van der Stok, advokáti, D. Beard QC, A. Bates, L. Osepciu a J. Bourke, barristers)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 30. srpna 2016 o státní podpoře SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP) poskytnuté Irskem společnosti Apple,

               —

               podpůrně, částečně zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtrnáct žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z nesprávného výkladu irského práva ze strany Komise.

                           —

                           Žalobkyně mají za to, že jako nerezidentní irské společnosti podléhaly irské korporátní dani podle článku 25 Taxes Consolidation Act 1997 (konsolidovaný daňový zákoník z roku 1997) pouze, pokud se jednalo o „zdanitelné zisky“ dosažené v souvislosti s činnostmi vykonávanými irskými pobočkami. Daňové výměry řádně zohledňovaly „zdanitelné zisky“ poboček a neposkytovaly tedy žádnou výhodu. Komise se dopustila pochybení rovněž tím, že měla za to, že rozdělení zisku stanovené v článku 25 musí být provedeno v souladu se „zásadou obvyklých tržních podmínek“.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že zásada obvyklých tržních podmínek není kritérium, které by umožňovalo určit, zda daňové posouzení zahrnuje státní podporu s ohledem na článek 107 SFEU.

                           —

                           Komise se dopustila pochybení tím, že konstatovala, že čl. 107 odst. 1 SFEU vyžaduje, aby Irsko určilo zdanitelné zisky žalobkyně uvedené v článku 25 v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází ze zásadních pochybení, kterých se Komise dopustila ohledně činností žalobkyň mimo Irsko.

                           —

                           Komise se dopustila zásadních pochybení tím, že neuznala, že činnosti žalobkyň generující zisky, a konkrétněji vývoj a uvádění práv duševního vlastnictví společnosti Apple na trh, jsou kontrolovány a řízeny ze Spojených států. Zisky plynoucí z těchto činností jsou připisovatelné Spojeným státům a nikoliv Irsku. Komise chybně zohlednila pouze zápisy ze schůzí správních rad žalobkyň a nepřihlédla ke všem ostatním dokladům o činnostech.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zásadních pochybení, kterých se Komise dopustila ohledně činností žalobkyň v Irsku.

                           —

                           Komise měla uznat, že irské pobočky plnily pouze rutinní úkoly a nijak se nepodílely na vývoji a uvádění práv duševního vlastnictví společnosti Apple, generujících zisky, na trh.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že domněnky Komise jsou v rozporu s důkazním břemenem, zásadami OECD a jednoznačnými stanovisky odborníků; její závěry jsou rozporuplné.

                           —

                           Komise předpokládala, že veškeré hlavní činnosti generující zisky žalobkyň jsou připisovatelné irským pobočkám, aniž by řádně posoudila důkazy, včetně podrobných stanovisek odborníků, které prokazovaly, že tyto zisky není možné připisovat činnostem vykonávaným v Irsku.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z toho, že s žalobkyněmi bylo zacházeno stejně jako s ostatními osobami povinnými k dani neusazenými v Irsku a nebyly předmětem preferenčního zacházení.

                           —

                           Komise neprokázala selektivnost: nesprávně měla za to, že žalobkyně mají být jakožto irské rezidentní společnosti zdaněny ohledně zisků, kterých dosahují celosvětově.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že hlavní úvaha Komise musí být zrušena pro porušení podstatných formálních náležitostí.

                           —

                           Komise svou hlavní úvahu nerozvinula v rozhodnutí o zahájení řízení. Pokud by tak učinila, Apple by mohla předložit důkazy, které by mohly a musely změnit výsledek řízení.

               8.

               Osmý žalobní důvod vychází z věcných pochybení a nesprávných posouzení při uplatnění transakční metody čistého ziskového rozpětí na irské pobočky v rámci podpůrných úvah.

                           —

                           V rámci svých podpůrných úvah Komise nesprávně odmítla stanovisko znalců a nevysvětlila, jak by správně mělo být posouzeno rozdělení zisků.

               9.

               Devátý žalobní důvod vychází z toho, že ještě podpůrnější úvahy Komise jsou stiženy porušením podstatných formálních náležitostí a zjevně nesprávným posouzením.

                           —

                           Komise nesprávně daňový výměr srovnávala s dalšími daňovými výměry irských daňových orgánů určených třetím osobám, jelikož jejich situace byla odlišná.

               10.

               Desátý žalobní důvod vychází z toho, že podpůrné a ještě podpůrnější úvahy neumožňují určit částku, která má být navrácena.

                           —

                           Napadené rozhodnutí nijak nevysvětluje, jaká částka má být navrácena na základě podpůrných a ještě podpůrnějších úvah, čímž došlo k porušení pravidel v oblasti státních podpor a zásady právní jistoty.

               11.

               Jedenáctý žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila zásady právní jistoty a zákazu zpětné účinnosti tím, že nařídila navrácení údajné podpory.

               12.

               Dvanáctý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti provést pečlivý a nestranný přezkum.

               13.

               Třináctý žalobní důvod vychází z porušení článku 296 SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie.

               14.

               Čtrnáctý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí překračuje pravomoci Komise na základě čl. 107 odst. 1 SFEU.

                           —

                           Komise porušila zásadu právní jistoty tím, že vrácení nařídila na základě nepředvídatelného výkladu právní úpravy státních podpor, nepřezkoumala všechny relevantní důkazy, čímž porušila svou povinnost řádné péče, neodůvodnila napadené rozhodnutí právně dostačujícím způsobem a překročila své pravomoci na základě čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že se pokusila změnit irský systém korporátní daně.


title: Spojené věci C-94/04 a C-202/04: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 5. prosince 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte d'appello di Torino, Tribunale di Roma – Itálie) – Federico Cipolla v. Rosaria Portolese, vdaná Fazari (C-94/04), Stefano Macrino, Claudia Capodarte v. Roberto Meloni (C-202/04) (Pravidla Společenství v oblasti hospodářské soutěže — Vnitrostátní režimy týkající se advokátního tarifu — Stanovení profesních tarifů — Volný pohyb služeb)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 5. prosince 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte d'appello di Torino, Tribunale di Roma – Itálie) – Federico Cipolla v. Rosaria Portolese, vdaná Fazari (C-94/04), Stefano Macrino, Claudia Capodarte v. Roberto Meloni (C-202/04)
   (Spojené věci C-94/04 a C-202/04) (1)

   (Pravidla Společenství v oblasti hospodářské soutěže - Vnitrostátní režimy týkající se advokátního tarifu - Stanovení profesních tarifů - Volný pohyb služeb)
   (2006/C 331/03)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Corte d'appello di Torino, Tribunale di Roma
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Federico Cipolla (C-94/04), Stefano Macrino, Claudia Capodarte (C-202/04)

      Žalovaní: Rosaria Portolese, vdaná Fazari (C-94/04), Roberto Meloni (C-202/04)
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Corte d'appello di Torino – Použitelnost pravidel Společenství hospodářské soutěže na služby nabízené advokáty – Vnitrostátní právní úprava, která stanoví závazné tarify a nese s sebou neplatnost dohody mezi klientem a advokátem, kterou se stanoví profesní tarif
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunale di Roma – Slučitelnost vnitrostátní právní úpravy, která schvaluje tarif zahrnující advokátní služby, jež spočívají v činnosti zastupování u soudu a v činnostech právní konzultace, které mohou být rovněž uskutečňovány osobami, jež nejsou advokáty, s články 10 ES a 81 ES – Tarif navržený advokátní komorou
   Výrok

               1)

               Články 10 ES, 81 ES a 82 ES nebrání tomu, aby členský stát přijal normativní opatření, které na základě návrhu vypracovaného advokátní komorou, jako je Consiglio nazionale forense (Národní rada advokátní komory), schvaluje tarif, který stanoví minimální sazbu odměn členů advokátní profese a od něhož se v zásadě není možno odchýlit, co se týče jak úkonů vyhrazených pro tyto členy, tak úkonů, jako je poskytování mimosoudních služeb, které může rovněž uskutečnit jakýkoliv jiný hospodářský subjekt, který uvedenému tarifu nepodléhá.

               2)

               Právní úprava, která absolutně zakazuje odchýlit se smluvně od minimálních odměn stanovených takovým advokátním tarifem, jaký je dotčen v původním řízení, v případě úkonů, které mají jednak povahu úkonu v soudním řízení, a jednak jsou vyhrazeny advokátům, představuje omezení volného pohybu služeb stanoveného v článku 49 ES. Je věcí předkládajícího soudu, aby ověřil, zda taková právní úprava s ohledem na své konkrétní podmínky uplatňování skutečně odpovídá cílům ochrany spotřebitelů a řádného výkonu spravedlnosti, které ji mohou odůvodnit, a zda omezení, která ukládá, nejsou s ohledem na tyto cíle nepřiměřená.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.

      Úř. věst. C 179, 10.7.2004.


title: Věc C-29/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/31

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-29/07) (1)

   (2007/C 315/56)

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 56, 10.3.2007.


title: Věc T-257/10: Žaloba podaná dne 4. června 2010 — Itálie v. Komise

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/50

         Žaloba podaná dne 4. června 2010 — Itálie v. Komise
   (Věc T-257/10)
   ()
   2010/C 221/81
   Jednací jazyk: italština

      Účastníce řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2010) 1711 v konečném znění, ze dne 24. března 2010, jehož předmětem je státní podpora č. C 4/2003 (ex NN 102/2002);

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Italská republika podala žalobu k Tribunálu Evropské unie proti rozhodnutí Komise K(2010) 1711 v konečném znění, ze dne 24. března 2010, jehož předmětem je státní podpora č. C 4/2003 (EX NN 102/2002), doručené dopisem ze dne 25. března 2010 SG Greffe (2010) D/4224. Toto rozhodnutí, přijaté v návaznosti na rozsudek vydaný Soudním dvorem ve věci C-496/06 P Komise v. Itálie a WAM, kterým byl zamítnut kasační opravný prostředek podaný Komisí proti rozsudku vydanému Tribunálem, který vyhověl žalobám podaným Itálií a společností WAM proti rozhodnutí Komise 2006/177/ES o státní podpoře C 4/2003 (ex NN 102/2002) poskytnuté Itálií společnosti Wam, shledalo úrokové subvence poskytnuté společnosti WAM SpA neslučitelnými se společným trhem podle zákona č. 394/81 o opatřeních na podporu italského vývozu v letech 1995 a 2000.
   Na podporu své žaloby uplatňuje Italská republika následující důvody:

               První žalobní důvod. Porušení čl. 4 odst. 5 a 6 nařízení č. 659/99/ES (1) a zásady ne bis in idem. V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že předchozí rozhodnutí Komise přijaté v roce 2004, které se týkalo téže podpory, bylo zrušeno v plném rozsahu a se zpětnou účinností Soudem prvního stupně a Soudním dvorem. Toto zapříčinilo mlčky učiněný souhlas Komise s poskytnutím podpory od rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v lednu 2003. Krom toho se musí uplatnit zásada ne bis in idem.

               Druhý žalobní důvod. Porušení čl. 108 odst. 2 a 3 SFEU a článků 4, 6, 7, 10, 13 a 20 nařízení č. 659/99/ES. Italská republika má za to, že nové rozhodnutí obsahuje zcela nový přezkum dotčené podpory, takže mělo být přijato po skončení formálního vyšetřovacího řízení umožňujícího kontradiktorní debatu mezi členským státem a dotčenými stranami.

               Třetí žalobní důvod. Porušení právní moci. Podle žalobkyně nabyly rozsudky vydané Soudem a Soudním dvorem ve věci předcházející podpory právní moci, pokud jde o skutečnost, že podpora nezvýhodňuje vývozy, ale náklady na proniknutí na trh třetích zemí, a že prosté obecné odkazy na zásady týkající se státních podpor přímo ovlivňujících vnitřní trh nestačí na to, aby odůvodnily rozhodnutí, jehož předmětem je podpora, která má přímý vliv na trh třetí země, jejíž výše je mimoto nízká. Komise přitom ve svém novém rozhodnutí přehlíží právní moc a tyto zásady uplatňuje pouze zdánlivě.

               Čtvrtý žalobní důvod. Porušení zásady kontradiktornosti a článku 20 nařízení č. 659/99/ES. Nedostatečné dokazování. V této souvislosti žalobkyně upřesňuje, že nové rozhodnutí bylo přijato za použití, jakožto posuzovacího kritéria, univerzitní studie z roku 2009 týkající se podniku-příjemce, kterou Komise nepředala zúčastněným stranám a která nebyla před přijetím nového rozhodnutí předmětem žádné debaty se zúčastněnými stranami.

               Pátý žalobní důvod. Porušení čl. 107 odst. 1 SFEU a čl. 1 odst. 1 písm. d) a článku 2 nařízení ES č.1998/2006. Porušení právní moci. Kontradiktorní charakter. Italská republika má za to, že předmětné podpory spadají do působnosti nařízení č. 1998/2006 o podporách de minimis, neboť za období tří let nepřesáhly 200 000 eur. Proto tyto podpory nejsou státními podporami, a tudíž nemusely být oznámeny. Toto nařízení bylo použitelné, neboť bylo pravomocně rozhodnuto o tom, že se nejedná o podpory vývozu.

               Šestý žalobní důvod. Porušení čl. 107 odst. 3 písm. c) a e) SFEU a čl. 4 odst. 1 a 2 nařízení č. 70/2001. V každém případě se jednalo o slučitelné podpory ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, jelikož byly určeny k podpoře internacionalizace podniků Společenství. Komise toto posouzení ve svém rozhodnutí neprovedla.

               Sedmý žalobní důvod. Porušení článku 14 nařízení č. 659/99/ES a zásady proporcionality. Výše podpory, která má být navrácena, byla každopádně přemrštěná: skutečná podpora vyplývá z rozdílu mezi referenční sazbou platnou ke dni jednotlivých plateb v rámci navrácení podpor a dotovanou sazbou, a nikoli z rozdílu mezi referenční sazbou platnou ke dni (zřetelně dřívějšímu), kdy bylo financování přiznáno, a uvedenou dotovanou sazbou.

         Krom toho se Italská republika dovolává porušení povinnosti odůvodnění a zásady legitimního očekávání

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc T-299/13: Žaloba podaná dne 31. května 2013 — El Corte Inglés v. OHIM — Azzedine Alaïa (ALIA)

text:
               27.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/17

         Žaloba podaná dne 31. května 2013 — El Corte Inglés v. OHIM — Azzedine Alaïa (ALIA)
   (Věc T-299/13)
   2013/C 215/24
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: E. Seijo Veiguela a J. L. Rivas Zurdo, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Azzedine Alaïa (Paříž, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 15. března 2013 ve věci R 819/2012-2;

               —

               uložil OHIM a Azzedinu Alaövi náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „ALIA“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 14, 18 a 25 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 3 788 999

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Azzedine Alaïa

      Namítaná ochranná známka nebo označení: mezinárodní slovní ochranná známka „ALAÏA“ a obrazová ochranná známka Společenství „ALAÏA PARIS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 16, 18, 20, 25 a 35, jakož i starší nezapsaná ochranná známka „ALAÏA“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení pravidla 20 odst. 6 a pravidla 50 odst. 1 nařízení č. 2868/95

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-448/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. června 2015 – Bora Creations v. OHIM – Beauté prestige international (essence) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství essence — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009“

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. června 2015 – Bora Creations v. OHIM – Beauté prestige international (essence)
   (Věc T-448/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství essence - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 236/46)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bora Creations, SL (Ceuta, Španělsko) (zástupci: R. Lange, G. Hild a C. Pape, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Beauté prestige international (Paříž, Francie) (zástupci: T. de Haan a P. Péters, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 6. června 2013 (věc R 1085/2012-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Beauté prestige international a Bora Creations, SL.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Bora Creations, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 304, 19.10.2013.


title: Věc C-452/09: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte di Appello di Firenze — Itálie) — Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle v. Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Università degli studi di Pisa ( „Směrnice 82/76/EHS — Svoboda usazování a volný pohyb služeb — Lékaři — Získání dokladu o dosažené kvalifikaci v odborném lékařství — Odměna v období odborné přípravy — Pětiletá promlčecí lhůta u práva na uhrazení pravidelných odměn“ )

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte di Appello di Firenze — Itálie) — Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle v. Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Università degli studi di Pisa
   (Věc C-452/09) (1)

   (Směrnice 82/76/EHS - Svoboda usazování a volný pohyb služeb - Lékaři - Získání dokladu o dosažené kvalifikaci v odborném lékařství - Odměna v období odborné přípravy - Pětiletá promlčecí lhůta u práva na uhrazení pravidelných odměn)
   2011/C 204/15
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte di Appello di Firenze

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle

      Žalovaní: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Università degli studi di Pisa

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Corte di Appello di Firenze — Výklad směrnice Rady 82/76/EHS ze dne 26. ledna 1982, kterou se mění směrnice 75/362/EHS o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci lékařů a o opatřeních určených k usnadnění účinného výkonu práva usazování a volného pohybu služeb, jakož i směrnice 75/363/EHS o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se činností lékaře (Úř. věst. L 43, s. 21) — Odborná příprava specializovaných lékařů — Právo na přiměřenou odměnu během odborné přípravy — Přímý účinek v případě neprovedení směrnice — Možnost, aby stát podal námitku uplynutí pětileté nebo desetileté promlčecí lhůty v souvislosti s právem vyplývajícím z uvedené směrnice, pokud jde o období předcházející prvnímu prováděcímu zákonu

      Výrok

   Právo Unie nebrání tomu, aby členský stát namítal uplynutí přiměřené promlčecí lhůty v případě žaloby podané jednotlivcem za účelem ochrany práv přiznaných směrnicí, i když jí řádně neprovedl, za předpokladu, že opožděné podání žaloby nezpůsobil svým jednáním. Rozhodnutí Soudního dvora o porušení práva Unie nemá vliv na počátek běhu promlčecí lhůty, jestliže nejsou žádné pochybnosti o uvedeném porušení.

      (1)  Úř. věst. C 24, 30.1.2010.


title: Věc T-156/04: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2009 — EDF v. Komise ( Státní podpory — Podpory poskytnuté francouzskými orgány EDF — Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za neslučitelnou se společným trhem a kterým se ukládá její navrácení — Procesní práva příjemce podpory — Ovlivnění obchodu mezi členskými státy — Kritérium soukromého investora )

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2009 — EDF v. Komise
   (Věc T-156/04) (1)

   („Státní podpory - Podpory poskytnuté francouzskými orgány EDF - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za neslučitelnou se společným trhem a kterým se ukládá její navrácení - Procesní práva příjemce podpory - Ovlivnění obchodu mezi členskými státy - Kritérium soukromého investora“)
   2010/C 37/41
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Électricité de France (EDF) (Paříž, Francie) (zástupce: M. Debroux, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Buendía Sierra a C. Giolito, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalobkyni: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a A.-L. Vendrolini, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Iberdrola, SA (Bilbao, Španělsko) (zástupci: J. Ruiz Calzado a É. Barbier de La Serre, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení článků 3 a 4 rozhodnutí Komise přijatého dne 16. prosince 2003 o státních podporách poskytnutých EDF a odvětví elektrárenského a plynárenského průmyslu (K 68/2002, N 504/2003 a K 25/2003).

      Výrok rozsudku

               1)

               Články 3 a 4 rozhodnutí Komise o státních podporách poskytnutých EDF a odvětví elektrárenského a plynárenského průmyslu (K 68/2002, N 504/2003 a K 25/2003) přijatého dne 16. prosince 2003 se zrušují.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů Électricité de France (EDF).

               3)

               Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení.

               4)

               Iberdrola, SA ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 179, 10.7.2004.


title: Věc T-455/11 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2013 — Europol v. Kalmár ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Zaměstnanci Europolu — Smlouva na dobu určitou — Propuštění — Povinnost odůvodnění — Práva na obhajobu — Finanční odškodnění“ )

text:
               21.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 377/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2013 — Europol v. Kalmár
   (Věc T-455/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Zaměstnanci Europolu - Smlouva na dobu určitou - Propuštění - Povinnost odůvodnění - Práva na obhajobu - Finanční odškodnění)
   2013/C 377/27
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropský policejní úřad (Europol) (zástupci: D. Neumann, D. El Khoury a J. Arnould, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeck a E. Antypas, advokáti)

      Další účastník řízení: Andreas Kalmár (Vídeň, Rakousko) (zástupce: D. Coppens, advokát)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku vydanému dne 26. května 2011 Soudem pro veřejnou službu Evropské unie (druhým senátem) ve věci Kalmár v. Europol (F-83/09, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), a směřující k částečnému zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Evropský policejní úřad (Europol) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené A. Kalmárem v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 290, 1.10.2011.


title: Věc T-96/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. října 2015 – Rot Front v. OHIM – Rakhat (Маска) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Маcка — Starší národní nezapsaná obrazová ochranná známka Маcка — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 — Použití vnitrostátního práva OHIM“

text:
               21.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 429/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. října 2015 – Rot Front v. OHIM – Rakhat (Маска)
   (Věc T-96/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Маcка - Starší národní nezapsaná obrazová ochranná známka Маcка - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 - Použití vnitrostátního práva OHIM“)
   (2015/C 429/20)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rot Front OAO (Moskva, Rusko) (zástupci: původně B. Térauda, poté O. Spuhler a M. Geitz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Rakhat AO (Almaty, Kazachstán)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. listopadu 2012 (věc R 893/2012-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Rot Front OAO et Rakhat AO.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 28. listopadu 2012 (věc R 893/2012-2) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Rot Front OAO.

      (1)  Úř. věst. C 123, 27.4.2013.


title: Věc C-100/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. února 2016 Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. prosince 2015 ve spojených věcech T-233/11 a T-262/11, Řecko a Ellinikos Chrysos v. Komise

text:
               17.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. února 2016 Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. prosince 2015 ve spojených věcech T-233/11 a T-262/11, Řecko a Ellinikos Chrysos v. Komise
   (Věc C-100/16 P)
   (2016/C 175/08)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou (zástupci: V. Christianos, I. Soufleros, dikigoroi)

      Další účastnice řízení: Řecká republika, Evropská komise

      Návrhová žádání

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 9. prosince 2015 ve spojených věcech T-233/11 a T-262/11 a vrátil věc zpět Tribunálu k novému rozhodnutí;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               V napadeném rozsudku bylo rozhodnuto, že byly splněny všechny podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU ve vztahu ke dvěma státním podporám; první státní podpora se týká prodeje dolů Cassandra navrhovatelce za nižší cenu, než je jejich tržní cena. Druhá se týká osvobození od daně, pokud jde o hodnotu pozemků, na kterých se doly nachází.

               2.

               Navrhovatelka uplatňuje tři důvody kasačního opravného prostředku, z nichž první dva se týkají první podpory a třetí se týká druhé podpory. Tvrdí konkrétně toto:

                           —

                              Ve vztahu k první podpoře: navrhovatelka tvrdí, že v napadeném rozsudku došlo k nesprávnému právnímu posouzení, pokud jde o existenci výhody, jakož i k nesprávnému odůvodnění a nesprávnému postupu při oceňování dolů.

                           —

                              Ve vztahu k první podpoře: navrhovatelka tvrdí, že v napadeném rozsudku došlo k nesprávnému právnímu posouzení, pokud jde o existenci výhody, jakož i k nesprávnému odůvodnění při oceňování pozemků.

                           —

                              Ve vztahu ke druhé podpoře: navrhovatelka tvrdí, že v napadeném rozsudku došlo k nesprávnému právnímu posouzení, pokud jde o existenci výhody.


title: Věc T-334/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. října 2015 – Roca Sanitario v. OHIM – Villeroy & Boch (Jednopáková vodovodní baterie) „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnost — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující jendopákovou vodovodní baterii — Starší průmyslový vzor Společenství — Důvod neplatnosti — Individuální povaha — Informovaný uživatel — Míra volnosti původce vzoru — Saturace v daném oboru — Odlišný celkový dojem — Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“

text:
               21.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 429/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. října 2015 – Roca Sanitario v. OHIM – Villeroy & Boch (Jednopáková vodovodní baterie)
   (Věc T-334/14) (1)

   („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnost - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující jendopákovou vodovodní baterii - Starší průmyslový vzor Společenství - Důvod neplatnosti - Individuální povaha - Informovaný uživatel - Míra volnosti původce vzoru - Saturace v daném oboru - Odlišný celkový dojem - Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“)
   (2015/C 429/28)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: R. Guerras Mazón, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Villeroy & Boch AG (Mettlach, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 21. února 2014 (věc R 812/2012-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Villeroy & Boch AG a Roca Sanitario, SA.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Roca Sanitario, SA, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 11. 8. 2014.


title: Věc F-15/06: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 23. září 2008 – Abba a další v. Parlament

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/67

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 23. září 2008 – Abba a další v. Parlament
   (Věc F-15/06) (1)

   (2008/C 301/134)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 96, 22.4.2006, s. 37.


title: Věc C-89/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce House of Lords – Spojené království) – United Utilities plc v. Commissioners of Customs & Excise (Šestá směrnice o DPH — Článek 13 B písm. f) — Osvobození hazardních her — Rozsah působnosti — Činnost call centra )

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/11

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce House of Lords – Spojené království) – United Utilities plc v. Commissioners of Customs & Excise
   (Věc C-89/05) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Článek 13 B písm. f) - Osvobození hazardních her - Rozsah působnosti - Činnost „call centra“)
   (2006/C 224/20)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   House of Lords
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: United Utilities plc

      Žalovaný: Commissioners of Customs & Excise
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – House of Lords – Výklad čl. 13 B písm. f) směrnice 77/388/EHS: šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1) – Osvobození sázek, loterií a dalších hazardních nebo peněžních her – Použitelnost na služby poskytované třetí společností, která přijímá sázky podané telefonicky na účet jiné společnosti
   Výrok
   Článek 13 B písm. f) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán tak, že poskytování služeb „call centra“ ve prospěch organizátora telefonických sázek, které zahrnuje přijímání sázek jménem organizátora pracovníky poskytovatele těchto služeb, není sázkovou činností ve smyslu tohoto ustanovení, a tedy nemůže požívat osvobození od DPH upraveného tímto ustanovením.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2005.


title: Věc T-377/13: Žaloba podaná dne 17. července 2013 — ultra air v. OHIM — Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/49

         Žaloba podaná dne 17. července 2013 — ultra air v. OHIM — Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)
   (Věc T-377/13)
   2013/C 260/87
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ultra air GmbH (Hilden, Německo) (zástupce: C. König, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. května 2013 ve věci R 1100/2011-4;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a společnosti Donaldson Filtration Deutschland GmbH v případě, že vstoupí do tohoto řízení jako vedlejší účastnice řízení, náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „ultra.air ultrafilter“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 7, 9, 11, 37 a 42 — Ochranná známka Společenství č. 7 480 585

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Donaldson Filtration Deutschland GmbH

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Absolutní důvod neplatnosti podle čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění odvolání a zrušení ochranné známky Společenství

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 75 věty druhé nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 75 věty první nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-463/05: Žaloba podaná dne  22. prosince 2005  Komisí Evropských společenství proti Nizozemskému království

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/19

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2005 Komisí Evropských společenství proti Nizozemskému království
   (Věc C-463/05)
   (2006/C 48/36)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 22. prosince 2005 žaloba směřující proti Nizozemskému království podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Dominique Maidani a Wouterem Wilsem, jako zmocněnci.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Nizozemské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/47/ES (1) ze dne 6. června 2002 o dohodách o finančním zajištění, nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2.

               uložil Nizozemskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Komise uvádí, že podle článku 11 směrnice 2002/47 uvedou členské státy v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 27. prosince 2003 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   Komise musela konstatovat, že Nizozemské království tyto předpisy stále ještě nepřijalo nebo ji o nich v každém případě neuvědomilo.

      (1)  Úř. věst. L 168, s. 43.


title: Věc T-92/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  26. ledna 2006  – Stadtwerke Schwäbisch Hall a další v. Komise ( Státní podpora — Režim daňového osvobození rezerv vytvářených jadernými elektrárnami se sídlem v Německu za účelem likvidace jejich radioaktivního odpadu a konečného uzavření jejich zařízení — Rozhodnutí konstatující neexistenci státní podpory ve fázi předběžného přezkoumání — Žaloba na neplatnost )

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/15

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 26. ledna 2006 – Stadtwerke Schwäbisch Hall a další v. Komise
   (Věc T-92/02) (1)

   („Státní podpora - Režim daňového osvobození rezerv vytvářených jadernými elektrárnami se sídlem v Německu za účelem likvidace jejich radioaktivního odpadu a konečného uzavření jejich zařízení - Rozhodnutí konstatující neexistenci státní podpory ve fázi předběžného přezkoumání - Žaloba na neplatnost“)
   (2006/C 74/29)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbHa (Schwäbisch Hall, Německo), Stadtwerke Tübingen GmbH (Tübingen, Německo) a Stadtwerke Uelzen GmbH (Uelzen, Německo) (zástupce: D. Fouquet, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: V. Kreuschitz, zmocněnec)

      Vedlejší účastníci na podporu žalované: E.ON Kernkraft GmbH (Hannover, Německo), RWE Power AG (Essen, Německo), EnBW Energie Baden-Württemberg AG (Karlsruhe, Německo) a Hamburgische Electricitäts-Werke AG (Hamburg, Německo) (zástupci: U. Karpenstein a D. Kellner, advokáti)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K (2001) 3967 konečné ze dne 11. prosince 2001, kterým se konstatuje, že německý režim daňového osvobození rezerv vytvářených jadernými elektrárnami za účelem likvidace jejich radioaktivního odpadu a konečného uzavření jejich zařízení nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyně ponesou, krom vlastních nákladů řízení, náklady řízení vynaložené Komisí a vedlejšími účastníky.

      (1)  Úř. věst. C 144, 15.6.2002.


title: Věc C-426/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. srpna 2015 Diputación Foral de Bizkaia proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 19. května 2015 ve věci T-397/12, Diputación Foral de Bizkaia v. Komise

text:
               12.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 3. srpna 2015 Diputación Foral de Bizkaia proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 19. května 2015 ve věci T-397/12, Diputación Foral de Bizkaia v. Komise
   (Věc C-426/15 P)
   (2015/C 337/12)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Diputación Foral de Bizkaia (zástupce: I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit napadený rozsudek;

               —

               vyhovět návrhu předloženému v prvním stupni řízení;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení v prvním stupni a v řízení o kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod: Nesprávné právní posouzení při výkladu a použití čl. 108 odst. 3 první věty SFEU (povinnost předchozího oznámení) a konkrétně výrazu „conceder“ (poskytnout), který je použit v uvedeném ustanovení, v souvislosti s výrazem „otorgar“ (poskytnout), uvedeným v čl. 107 odst. 1 SFEU, v tom, že Tribunál potvrdil prohlášení Komise (článek 2 napadeného rozhodnutí) (1) v tom smyslu, že oznámená podpora stanovená v dohodách je protiprávní, neboť byla poskytnuta dne 15. prosince 2006 v rozporu s povinností předchozího oznámení. Nesprávné právní posouzení v tom, že nebyla použita zásada unijního práva v oblasti státních podpor, podle níž musí být každé posouzení za účelem určení okamžiku, kdy se státní podpora považuje za „poskytnutou“, provedeno s ohledem na vnitrostátní právní úpravu použitelnou na posuzovaný případ. Nesprávné právní posouzení v tom, že byl nesprávně použit pojem „protiprávní podpora“ uvedený v čl. 1 písm. f) nařízení č. 659/1999 (2). Porušení zásady legality.

      Druhý důvod: Nesprávné právní posouzení ze strany Tribunálu, když potvrdil existenci „protiprávní podpory“ v dohodě o pozemcích na základě ustanovení o lhůtě 12 měsíců. Nesprávné právní posouzení v tom, že bezdůvodně nebyla použita zásada unijního práva v oblasti státních podpor, podle níž musí být každé posouzení za účelem určení okamžiku, kdy se státní podpora považuje za „poskytnutou“, provedeno s ohledem na vnitrostátní právní úpravu použitelnou na posuzovaný případ.

      Třetí důvod: Nesprávné právní posouzení v tom, že Tribunál nekonstatoval, že Komise přijetím napadeného rozhodnutí porušila zásadu řádné správy. Nesprávné právní posouzení v tom, že Tribunál nekonstatoval porušení procesních práv a záruk, které má Diputación jako strana zúčastněná na řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU. Nesprávné právní posouzení v tom, že Tribunál měl implicitně za to, že dopis Komise ze dne 15. dubna 2010 dává uspokojivou odpověď na požadavky vyplývající ze zmíněné obecné zásady. Zkreslení zásadních důkazů. Porušení základního práva na spravedlivý proces. Nemožnost hájit se.

      (1)  Rozhodnutí Komise C (2012) 4194 final ze dne 27. června 2012, týkající se státní podpory SA.28356 (C 37/2009) (ex N 226/2009).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku [108 SFEU] (Úř. věst. L 83, s. 1).


title: Věc T-754/16: Žaloba podaná dne 2. listopadu 2016 – Oakley v. EUIPO – Xuebo Ye (Vyobrazení siluety ve tvaru elipsy)

text:
               16.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 14/40

         Žaloba podaná dne 2. listopadu 2016 – Oakley v. EUIPO – Xuebo Ye (Vyobrazení siluety ve tvaru elipsy)
   (Věc T-754/16)
   (2017/C 014/49)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: E. Ochoa Santamaría a V. Rodríguez Pombo, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Xuebo Ye (Wenzhou, Čína)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (Vyobrazení siluety ve tvaru elipsy) – Přihláška č. 13 088 191

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 31. srpna 2016, ve věci R 2608/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               přijal návrh na zahájení řízení včetně všech dokumentů a příslušných opisů;

               —

               přijal provedené navrhovaných důkazů;

               —

               vyhověl návrhu, zrušil a ponechal bez účinku napadené usnesení a konstatoval zamítnutí přihlášky ochranné známky Evropské unie č. 13 088 191 na základě ustanovení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-65/10: Žaloba podaná dne 11. února 2010 — Španělsko v. Komise

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/59

         Žaloba podaná dne 11. února 2010 — Španělsko v. Komise
   (Věc T-65/10)
   2010/C 100/87
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: J. Rodríguez Cárcamo)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit konečné rozhodnutí Komise č. K(2009) 9270 ze dne 30. listopadu 2009, kterým byla omezena podpora Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) v operačním programu Andalusie cíl 1 (1994–1999) ve Španělsku podle rozhodnutí K(1994) 3456 ze dne 9. prosince 1994, EFRR č. 94.11.09.001, a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou Španělské království napadá výše uvedené rozhodnutí. Žalující stát uplatňuje na podporu své žaloby tyto žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 24 nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988 (1) z důvodu použití metody generalizace v napadeném rozhodnutí, ačkoli tento článek nestanoví možnost generalizace nesprávností zjištěných v konkrétních akcích na všechny akce obsažené v operačních programech financovaných EFRR. Oprava použitá Komisí v napadeném rozhodnutí nemá právní základ, jelikož pokyny Komise ze dne 15. října 2007 k čistým finančním opravám v rámci použití článku 24 nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 nemohou podle rozsudku ze dne 6. dubna 2000, Španělsko v. Komise, C-443/97 (2), způsobit právní účinky v členských státech a jelikož se článek 24 nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988 týká pouze omezení podpor, jejichž přezkumem byla potvrzena existence nesprávnosti; tato zásada je porušena použitím oprav metodou generalizace;

               —

               podpůrně porušení článku 24 nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988 ve spojení se současným čl. 4 odst. 3 SEU (zásada loajální spolupráce) z důvodu použití opravy generalizací, ačkoli nebyl konstatován žádný nedostatek v systémech řízení, kontroly nebo auditu, pokud jde o upravené smlouvy, jelikož řídící orgány uplatnily španělské právní předpisy, které Soudní dvůr neprohlásil za předpisy odporující právu Společenství. Španělské království má za to, že dodržování vnitrostátního práva řídícími orgány, ačkoli může přivodit konstatování, ze strany Komise, nesprávností nebo konkrétních porušení práva Evropské unie, nemůže být základem generalizace kvůli nedostatkům systému řízení, jelikož zákon, který tyto orgány uplatňují, nebyl Soudním dvorem prohlášen za předpis, který porušuje právo Evropské unie a jelikož Komise proti členskému státu k Soudnímu dvoru nepodala žalobu pro nesplnění povinnosti podle článku 258 SFEU;

               —

               podpůrně porušení článku 24 nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988 nereprezentativnost vzorku použitého pro uplatnění finanční opravy generalizací. Komise vytvořila vzorek pro uplatnění generalizace s velmi omezeným počtem projektů (37 z 5 319), aniž by zohlednila všechny oblasti operačního programu, přičemž však zahrnula náklady, které byly předtím odečteny španělskými orgány, vyšla z deklarovaných výdajů, a nikoli z poskytnuté podpory a použila software, který poskytoval spolehlivost nižší než 85 %. Španělské království se tudíž domnívá, že vzorek nesplňuje nezbytné podmínky reprezentativnosti pro to, aby mohl sloužit za základ generalizace;

               —

               promlčení žalobního návrhu podle článku 3 nařízení Rady č. 2988 ze dne 18. prosince 1995 (3). Španělské království se konečně domnívá, že sdělení existence nesprávností španělským orgánům (ke kterému došlo v říjnu 2004, přičemž se ve většině případů jednalo o nesprávnosti způsobené v letech 1997, 1998 a 1999) musí představovat výchozí okamžik jejich promlčecí lhůty, při použití čtyřleté lhůty stanovené v článku 3 nařízení č. 2988/95.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2052/88, pokud jde o koordinaci mezi činnostmi jednotlivých strukturálních fondů navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými stávajícími finančními nástroji (Úř. věst. L 374, s. 1).

      (2)  Recueil, s. I-2415.

      (3)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1).


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne  17. listopadu 2005  ve věci C-476/04: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice č. 2001/55/ES — Hromadný příliv vysídlených osob — Dočasná ochrana — Minimální normy)

text:
               28.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 17. listopadu 2005
   ve věci C-476/04: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice č. 2001/55/ES - Hromadný příliv vysídlených osob - Dočasná ochrana - Minimální normy)
   (2006/C 22/03)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-476/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění smluvní povinnosti na základě článku 226 ES podaná dne 12. listopadu 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnci: M. Kontoy a C. O'Reilly) proti Řecké republice (zmocněnkyně: N. Dafniou), Soudní dvůr (šestý senát) ve složení A. Borg Barthet (zpravodaj), zastupující předseda šestého senátu, U. Lõhmus a A. Ó Caoimh, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 17. listopadu 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2001/55/ES ze dne 20. července 2001 o minimálních normách pro poskytování dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob a o opatřeních k zajištění rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí v souvislosti s přijetím těchto osob a s následky z toho plynoucími, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2.

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 8.1.2005.


title: Věc T-412/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2009 — Trubion Pharmaceuticals v. OHIM — Merk (TRUBION) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství TRUBION — Starší obrazová ochranná známka Společenství TriBion Harmonis — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2009 — Trubion Pharmaceuticals v. OHIM — Merk (TRUBION)
   (Věc T-412/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství TRUBION - Starší obrazová ochranná známka Společenství TriBion Harmonis - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 37/46
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Trubion Pharmaceuticals, Inc. (Seattle, Washington, Spojené státy) (zástupce: C. Hertz-Eichenrode, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Merck KGaA (Darmstadt, Německo) (zástupci: původně M. Best a R. Freitag, poté M. Best a U. Pfleghar, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. července 2008 (věc R 1605/2007-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Trubion Pharmaceuticals, Inc. a Merck KGaA.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Trubion Pharmaceuticals, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 22.11.2008.


title: Věc C-420/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. července 2016 Balázsem-Árpádem Izsákem a Attilou Dabisem proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 10. května 2016 ve věci T-529/13, Balázs-Árpád Izsák a Attila Dabis v. Evropská komise

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. července 2016 Balázsem-Árpádem Izsákem a Attilou Dabisem proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 10. května 2016 ve věci T-529/13, Balázs-Árpád Izsák a Attila Dabis v. Evropská komise
   (Věc C-420/16 P)
   (2016/C 392/11)
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Balázs-Árpád Izsák a Attila Dabis (zástupce: D. Sobor, ügyvéd)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Maďarsko, Řecká republika, Rumunsko a Slovenská republika

      Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé) navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 10. května 2016 ve věci T-529/13 a na základě článku 61 statutu Soudního dvora Evropské unie

                           —

                           zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2013) 4975 final ze dne 25. července 2013, kterým se zamítá žádost o registraci evropské občanské iniciativy, cuya anulación solicitaban las demandantes en su escrito de demanda, y resuelva definitivamente el litigio;

                           —

                           podpůrně en el supuesto de que el Tribunal de Justicia considere que el estado del litigio no permite su resolución definitiva, devuelva el asunto al Tribunal General para que este último resuelva;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku uplatňují navrhovatelé následující důvody.

               1.

               První důvod vycházející z porušení článku 47 Listiny [základních práv Evropské unie] a čl. 92 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu, zejména s ohledem na nesplnění informační povinnosti v souvislosti s důkazním břemenem, neboť podle navrhovatelů Tribunál před vydáním rozsudku neinformoval účastníky řízení, že okolnost, že provádění unijní politiky soudržnosti Unií i členskými státy ohrožuje specifické charakteristiky regionů s národnostní menšinou a že etnické, kulturní, náboženské nebo jazykové charakteristiky specifické pro regiony s národnostní menšinou mohou být považovány za závažné a trvalé znevýhodnění ve smyslu čl. 174 třetího pododstavce SFEU, považuje za otázky skutkové, které je třeba v řízení prokázat.

               2.

               Druhý důvod vycházející z porušení čl. 11 odst. 4 SEU a čl. 4 odst. 2 písm. b) nařízení o občanské iniciativě (1), neboť evropská občanská iniciativa, která je předmětem sporu, je podle navrhovatelů v souladu s ustanoveními čl. 11 odst. 4 SEU, jelikož organizátoři ji předložili ve vztahu k otázce, k níž je podle jejich mínění nezbytné přijetí právního aktu Unie pro účely provedení Smluv, a Evropská komise má pravomoc předložit příslušný návrh. Navrhovatelé dále uvádějí, že Komise může zamítnout registraci návrhu občanské iniciativy pro nedostatek pravomoci jen tehdy, je-li tento nedostatek pravomoci zjevný.

               3.

               Třetí důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 písm. c) SFEU a článku 174 SFEU, neboť v čl. 174 třetím pododstavci SFEU jsou příkladmo uvedeny okolnosti, mezi něž náleží závažně a trvale znevýhodňující přírodní nebo demografické podmínky, v jejichž důsledku se určitému regionu musí v unijní politice soudržnosti věnovat „zvláštní pozornost“.

               4.

               Čtvrtý důvod vycházející z porušení článků 7 SFEU, 167 SFEU, čl. 3 odst. 3 SEU, článku 22 Listiny [základních práv Evropské unie] a ustanovení Smluv upravujících zákaz diskriminace, neboť evropská občanská iniciativa, která je předmětem sporu, by napomáhala soudržnosti mezi unijními politikami a činnostmi, stanovené v článku 7 SFEU, a podporovala politiku soudržnosti zohledňující kulturní různorodost a její zachování.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 211/2011 ze dne 16. února 2011 o občanské iniciativě (Úř. věst. 2011, L 65, s. 1).


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 1. července 2004 ve věci T-308/00, Salzgitter AG proti Komisi Evropských společenství (Státní podpory — Čl. 4 písm. c) ESUO, články 67 a 95 ESUO — Finanční zásahy ve prospěch podniku Salzgitter — Hranice s bývalou Německou demokratickou republikou a bývalou Československou republikou — Neoznámené podpory — Šestý kodex podpor ocelářskému průmyslu — Právní jistota)

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/14

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 1. července 2004
   ve věci T-308/00, Salzgitter AG proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Státní podpory - Čl. 4 písm. c) ESUO, články 67 a 95 ESUO - Finanční zásahy ve prospěch podniku Salzgitter - Hranice s bývalou Německou demokratickou republikou a bývalou Československou republikou - Neoznámené podpory - Šestý kodex podpor ocelářskému průmyslu - Právní jistota)
   (2004/C 239/28)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci 308/00, Salzgitter AG, se sídlem v Salgitter (Německo), zastoupená J. Sedemundem a T. Lübbigem, advokáty, podporovaná Spolkovou republikou Německo, zastoupenou (zmocněnec: W.-D. Plessing, ve spolupráci s K. Schroeterem, advokátem), proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: K.-D. Borchardt a V. Kreuschitz), jejímž předmětem je zrušení rozhodnutí Komise 2000/797/ESUO ze dne 28. června 2000 týkajícího se státní podpory poskytnuté Německem společnostem Salzgitter AG, Preussag Stahl AG a ocelářským dceřiným společnostem skupiny, dnes seskupeným pod názvem Salzgitter AG – Stahl und Technologie (SAG) (Úř. věst. L 323, s. 5), Soud (čtvrtý rozšířený senát), ve složení V. Tiili, předsedkyně, J. Pirrung, P. Mengozzi, A. W. H. Meij a M. Vilaras, soudci; tajemník: I. Natsinas, rada, vydal dne 1. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Články 2 a 3 rozhodnutí Komise 2000/797/ESUO ze dne 28. června 2000 týkající se státní podpory poskytnuté Spolkovou republikou Německo společnostem Salzgitter AG, Preussag Stahl AG a ocelářským dceřiným společnostem skupiny, dnes seskupeným pod názvem Salzgitter AG – Stahl und Technologie (SAG), se zrušují.

               2)

               Žalobkyně ponese třetinu svých nákladů.

               3)

               Komise ponese kromě svých nákladů dvě třetiny nákladů vynaložených žalobkyní.

               4)

               Spolková republika Německo ponese své vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 335, 25.11.2000.


title: Věc C-330/09: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 25. února 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2006/43/ES — Právo společností — Povinný audit ročních a konsolidovaných účetních závěrek — Nepřijetí ve stanovené lhůtě )

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/10

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 25. února 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika
   (Věc C-330/09) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2006/43/ES - Právo společností - Povinný audit ročních a konsolidovaných účetních závěrek - Nepřijetí ve stanovené lhůtě“)
   2010/C 100/14
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Braun a M. Adam, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupce: C. Pesendorfer, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí nebo neinformování o předpisech nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (Úř. věst. L 157, s. 87) ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Rakouská republika tím, že nepřijala ve stanovené lhůtě všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Rakouské republice se ukládá náhradu nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 233, 26.9.2009.


title: Věc C-269/14: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. května 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – řízení proti Kansaneläkelaitos „Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky — Směrnice 2004/18/ES — Článek 1 odst. 4 — Koncese na služby — Pojem — Smluvní celek mezi orgánem sociálního zabezpečení a společnostmi poskytujícími taxislužby stanovící postup elektronického poskytování přímých náhrad za přepravu pojištěnců a systém pro objednávání jízd“

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/18

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. května 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – řízení proti Kansaneläkelaitos
   (Věc C-269/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Směrnice 2004/18/ES - Článek 1 odst. 4 - Koncese na služby - Pojem - Smluvní celek mezi orgánem sociálního zabezpečení a společnostmi poskytujícími taxislužby stanovící postup elektronického poskytování přímých náhrad za přepravu pojištěnců a systém pro objednávání jízd“)
   (2015/C 236/24)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastnice původního řízení

   Kansaneläkelaitos (správa sociálního zabezpečení)

      Výrok

   Článek 1 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby musí být vykládán v tom smyslu, že smluvní celek, jako je ten, o který se jedná v původním řízení, může být považován za „koncesi na služby“ ve smyslu tohoto ustanovení, za předpokladu, že veřejný zadavatel převedl veškeré riziko hospodářského provozování služby spojené s využíváním služby nebo jeho významnou část, což musí ověřit předkládající soud při zohlednění veškerých rysů příznačných pro operace, jež zahrnuje tento smluvní celek.

      (1)  Úř. věst. C 261, 11.8.2014.


title: Věc C-297/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Laufen (Německo) dne 18. června 2012 — trestní řízení proti Gjokovi Filevu a Adnanu Osmanimu

text:
               18.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 250/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Laufen (Německo) dne 18. června 2012 — trestní řízení proti Gjokovi Filevu a Adnanu Osmanimu
   (Věc C-297/12)
   2012/C 250/19
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Laufen

      Účastníci původního trestního řízení

   Gjoko Filev a Adnan Osmani

      Další účastník řízení: Staatsanwaltschaft Traunstein

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutno čl. 11 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 (1) vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby členské státy ukládaly za porušení správně právních rozhodnutích o vyhoštění resp. o odsunu trestně právní trest, pokud je rozhodnutí o vyhoštění resp. o odsunu v době opětovného vstupu starší pěti let?

               2)

               Je nutno čl. 11 odst. 2 směrnice vykládat v tom smyslu, že Spolkové republice Německo zakazuje ukládat za porušení správně právních rozhodnutích o vyhoštění resp. o odsunu, která byla před nabytím účinnosti německého Umsetzungsgesetz ze dne 22. listopadu 2011 starší pěti, trestně právní trest?

               3)

               Je v souladu s unijním právem a zejména s čl. 11 odst. 2 směrnice právní úprava členského státu, která stanoví, že rozhodnutí o vyhoštění resp. o odsunu jsou v zásadě účinná bez časového omezení, s výjimkou případů, kdy dotčená osoba podá žádost o časové omezení. Je takováto právní norma v souladu s požadavky čtvrtého bodu odůvodnění směrnice týkajícími se migrační politiky dobře upravené prostřednictvím jasných, transparentních a spravedlivých předpisů?

               4)

               Je nutno směrnici vykládat v tom smyslu, že je členských státům zakázáno, aby rozhodnutí o vyhoštění nebo o odsunu, která byla době, kdy nebyla provedena směrnice, stará pět a více let, později znovu učinila základem trestně právního postihu, pokud bylo rozhodnutí o vyhoštění nebo o odsunu založeno na trestněprávním odsouzení?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (Úř. věst. L 348, 24.12.2008, s. 98).


title: Věc C-60/13: Žaloba podaná dne 4. února 2013 — Evropská Komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               18.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/11

         Žaloba podaná dne 4. února 2013 — Evropská Komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-60/13)
   2013/C 141/19
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská Komise (zástupci: A. Caeiros, L. Flynn, zmocněnci)

      Žalovaný: Spojené království Velké Británie a Severního Irska

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že odmítlo poskytnout částku 20 061 462,11 GBO v souvislosti s clem z dovozů čerstvého česneku, na které se vztahovaly nesprávné závazné informace o sazebním zařazení zboží, porušilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii, článku 8 rozhodnutí 2000/597/ES (1) a článků 2, 6, 9, 10 a 11 nařízení (ES) č. 1150/2000 (2);

               —

               uložit Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise ve své žalobě tvrdí, že orgány Spojeného království způsobily ztrátu tradičních vlastních zdrojů tím, že bez nezbytné péče vydaly dokumenty se závaznými informacemi o sazebním zařazení zboží, na základě nichž byly povoleny dovozy čínského čerstvého česneku nad rámec kvót. Komise má za to, že v případě správního pochybení a následného nestanovení vlastních zdrojů, musí být ve prospěch EU připsána částka odpovídající ztrátě vlastních zdrojů. V důsledku toho měly orgány spojeného království poskytnout Komisi celkovou částku dotyčných cel v odhadované výši 20 061 462,11 GBP, navýšenou o úroky z prodlení podle článku 11 nařízení č. 1150/2000.

      (1)  2000/597/ES, Euratom: rozhodnutí Rady ze dne 29. září 2000 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (Úř. věst. L 253, s. 42; Zvl. vyd. 01/03, s. 200).

      (2)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 130, s. 1; Zvl. vyd. 01/03, s. 169).


title: Věc C-216/14: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Laufen – Německo) – trestní řízení proti Gavrilu Covacimu „Řízení o předběžné otázce — Justiční spolupráce v trestních věcech — Směrnice 2010/64/EU — Právo na tlumočení a překlad v trestním řízení — Jazyk řízení — Trestní příkaz týkající se uložení pokuty — Možnost podat odpor v jiném jazyce, než je jazyk řízení — Směrnice 2012/13/EU — Právo na informace v trestním řízení — Právo na informace o obvinění — Doručení trestního příkazu — Podmínky — Povinnost obviněného ustanovit zmocněnce — Lhůta pro podání odporu plynoucí od doručení zmocněnci“

text:
               7.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Laufen – Německo) – trestní řízení proti Gavrilu Covacimu
   (Věc C-216/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Justiční spolupráce v trestních věcech - Směrnice 2010/64/EU - Právo na tlumočení a překlad v trestním řízení - Jazyk řízení - Trestní příkaz týkající se uložení pokuty - Možnost podat odpor v jiném jazyce, než je jazyk řízení - Směrnice 2012/13/EU - Právo na informace v trestním řízení - Právo na informace o obvinění - Doručení trestního příkazu - Podmínky - Povinnost obviněného ustanovit zmocněnce - Lhůta pro podání odporu plynoucí od doručení zmocněnci“)
   (2015/C 406/06)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Laufen

      Účastník původního trestního řízení

   Gavril Covaci

      Výrok

               1)

               Články 1 až 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU ze dne 20. října 2010 o právu na tlumočení a překlad v trestním řízení musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která v rámci trestního řízení neopravňuje osobu, proti které byl vydán trestní příkaz, aby podala písemný odpor proti tomuto usnesení v jiném jazyce, než je jazyk řízení, třebaže tato osoba neovládá posledně uvedený jazyk, pod podmínkou, že příslušné orgány v souladu s čl. 3 odst. 3 této směrnice nemají za to, že takový odpor představuje s ohledem na dotčené řízení a okolnosti věci v původním řízení podstatný dokument.

               2)

               Článek 2, čl. 3 odst. 1 písm. c) a čl. 6 odst. 1 a 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/13/EU ze dne 22. května 2012 o právu na informace v trestním řízení musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové právní úpravě členského státu, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která v rámci trestního řízení ukládá obviněnému, který nemá v tomto členském státě bydliště, aby ustanovil zmocněnce pro účely doručení trestního příkazu vydaného proti němu, pod podmínkou, že obviněnému skutečně náleží celá lhůta stanovená pro podání odporu proti uvedenému usnesení.

      (1)  Úř. věst. C 253, 4.8.2014.


title: Věc T-421/15: Žaloba podaná dne 29. července 2015 – Systran v. Komise

text:
               12.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/29

         Žaloba podaná dne 29. července 2015 – Systran v. Komise
   (Věc T-421/15)
   (2015/C 337/30)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Systran SA (Paříž, Francie) (zástupci: J. Hoss, E. Omes a P. Hoffmann, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               spojil projednávanou věc s věcí T-481/13;

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 25. června 2015, přijaté Evropskou komisí, nebo Evropskou unií;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise, kterým Komise v návaznosti na rozsudek Soudního dvora ze dne 18. dubna 2013, Komise v. Systran a Systran Luxembourg (C-103/11 P, Sb. rozh., EU:C:2013:245), přistoupil k vymáhání kompenzačních úroků zvýšených o úroky z prodlení od 19. srpna 2013 z částky, kterou Komise zaplatila žalobkyni jako náhradu škody v návaznosti na rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2010, Systran a Systran Luxembourg v. Komise (T-19/07, Sb. rozh., EU:T:2010:526), zrušený rozsudkem Soudního dvora.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody, které jsou totožné nebo podobné důvodům uplatněným v rámci věci T-481/13, Systran v. Komise (1).

      (1)  Úř. věst. 2013, C 336, s. 27.


title: Věc C-558/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação do Porto (Portugalsko) dne 2. listopadu 2015 – Alberto José Vieira Azevedo a další v. CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Garantia Automóvel

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação do Porto (Portugalsko) dne 2. listopadu 2015 – Alberto José Vieira Azevedo a další v. CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Garantia Automóvel
   (Věc C-558/15)
   (2016/C 016/26)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal da Relação do Porto

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Alberto José Vieira Azevedo, Maria da Conceição Ferreira da Silva, Carlos Manuel Ferreira Alves, Rui Dinis Ferreira Alves, Vítor José Ferreira Alves

      Odpůrci: CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Garantia Automóvel

      Vedlejší účastník řízení: Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Acidentes de Trabalho

      Předběžné otázky

               1)

               Umožňuje čtvrtá směrnice o pojištění motorových vozidel (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/26/ES (1) ze dne 16. května 2000, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/14/ES (2) ze dne 11. května 2005), a konkrétně bod 16a jejího odůvodnění a její článek 4, s ohledem na jeho odstavce 4,5 a 8 jako celek (provedené do portugalského práva článkem 43 nařízení s mocí zákona č. 522/85 ze dne 31. prosince 1985, ve znění nařízení s mocí zákona č. 72-A/2003 ze dne 14. dubna 2003), aby byl žalován zástupce pojišťovny, která nepůsobí v zemi, v níž byla podána k soudu žaloba na náhradu škody způsobené silniční nehodou na základě povinného pojištění odpovědnosti z provozu motorových vozidel sjednaného v jiné zemí Evropské unie?

               2)

               V případě kladné odpovědi, závisí uvedená možnost žalovat zástupce na konkrétním znění smlouvy o zastoupení, která váže zástupce k pojišťovně?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/26/ES ze dne 16. května 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a o změně směrnic Rady 73/239/EHS a 88/357/EHS (Čtvrtá směrnice o pojištění motorových vozidel) (Úř. věst. L 181, s. 65; Zvl. vyd. (06/03, s. 332).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/14/ES ze dne 11. května 2005, kterou se mění směrnice Rady 72/166/EHS, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/26/ES o pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (Úř. věst. L 149, s. 14).


title: Věc C-381/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Rakousko) dne 29. července 2010 — Astrid Preissl KEG

text:
               9.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Rakousko) dne 29. července 2010 — Astrid Preissl KEG
   (Věc C-381/10)
   ()
   2010/C 274/18
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Astrid Preissl KEG

      Žalovaný: Landeshauptmann von Wien

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být požadavek uvedený v kapitole I bodě 4 přílohy II nařízení (ES) č. 852/2004 (1), podle nějž „k dispozici musí být dostatečný počet umyvadel na mytí rukou a tato musí být vybavena přívodem teplé a studené tekoucí vody“, vykládán v tom smyslu, že pod pojmem, který je použit v německé jazykové verzi „umyvadlo na mytí rukou“ je nutno chápat každou příležitost k umytí rukou (vybavenou přívodem teplé vody), nebo je nutno pod pojmem „umyvadlo na mytí rukou“ chápat pouze umyvadlo, které slouží výlučně jen k mytí rukou?

               2)

               Podle jakých kritérií se má zjišťovat, zda je splněn požadavek kladený na předepsanou hygienu uvedený v kapitole I bodě 4 přílohy II nařízení (ES) č. 852/2004, který je vyjádřen například obratem „krom toho musí být k dispozici prostředky na mytí rukou a hygienické osušení“? Má být toto ustanovení přílohy vykládáno například v tom smyslu, že sušák na ruce resp. vodovodní kohoutek vyhovuje hygienickým požadavkům kapitoly I bodu 4 přílohy II nařízení (ES) č. 852/2004 pouze tehdy, pokud je možné tento sušák na ruce resp. tento vodovodní kohoutek použít, aniž by bylo nutno se tohoto sušáku na ruce resp. tohoto vodovodního kohoutku ručně dotknout?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin; (Úř. věst. L 139, s. 1; Zvl. vyd. 13/34, s. 319).


title: Věc C-115/07: Žaloba podaná dne 27. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Česká republika

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/29

         Žaloba podaná dne 27. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Česká republika
   (Věc C-115/07)
   (2007/C 95/54)
   Jednací jazyk: čeština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Stromsky a M. Šimerdová, zmocněnci)

      Žalovaná: Česká republika
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               určit, že tím, že Česká republika nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k tomu, aby bylo dosaženo souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/27/ES (1) ze dne 31. března 2004, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, nebo to v každém případě nesdělila Komisi, nesplnila Česká republika povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 3 uvedené směrnice;

               —

               uložit České republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 30. října 2005.

      (1)  Úř. věst. L 136, s. 34: CS.ES Kapitola 13 Svazek 34 S. 262.


title: Věc T-789/14: Žaloba podaná dne 28. listopadu 2014 – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen v. OHIM – Meissen Keramik (MEISSEN)

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/29

         Žaloba podaná dne 28. listopadu 2014 – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen v. OHIM – Meissen Keramik (MEISSEN)
   (Věc T-789/14)
   (2015/C 127/41)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH (Míšeň, Německo) (zástupci: O. Spuhler a M. Geitz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Meissen Keramik GmbH (Míšeň, Německo)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství se slovním prvkem „MEISSEN“ – Přihláška č. 9 4 13  527

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. září 2014, ve věcech R 1182/2013-4 a R 1245/2013-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 15 odst. 1 nařízení č. 207/2009.