title: Věc C-696/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. prosince 2017 Alex SCI proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 10. října 2017 ve věci T-841/16, Alex v. Komise

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/28

         Kasační opravný prostředek podaný dne 8. prosince 2017 Alex SCI proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 10. října 2017 ve věci T-841/16, Alex v. Komise
   (Věc C-696/17 P)
   (2018/C 072/37)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Alex SCI (zástupce: J. Fouchet, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 21. září 2016;
               Opětovně takto rozhodl:

                           —

                           zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 21. září 2016;

                           —

                           prohlásil za protiprávní a neslučitelné se společným trhem podpory postkytnuté EFRR, francouzským státem, Conseil régional d’Aquitaine a Conseil général des Pyrénées Atlantiques;

                           —

                           uhradil Evropské komisi náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů souvisejících s právním zastoupením ve výši 5 000 eur.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   A.   K přípustnosti
   Navrhovatelka navrhuje potvrzení rozhodnutí Tribunálu, že rozhodnutí je napadnutelné. Dopis ze dne 21. září 2016 je aktem, který lze napadnout ve smyslu ustanovení čl. 263 odst. 1 SFEU.
   Pokud jde o aktivní legitimaci společnosti ALEX SCI a její právní zájem na podání žaloby, navrhovatelka navrhuje změnu usnesení Tribunálu. Její obchodní situace je dotčena ve smyslu čl. 263 odst. 4 SFEU.
   B.   K věci samé
   První důvod kasačního opravného prostředku vychází z vnější protiprávnosti z důvodu nedostatečného odůvodnění. V rozhodnutí ze dne 21. září 2016 není uveden žádný právní základ v podobě právního předpisu nebo judikatury, takže ALEX SCI, zastoupená svým jednatelem, jen na základě přečtení tohoto rozhodnutí nechápe jeho obsah. Rozhodnutí, které je z právního a skutkového hlediska velmi nedostatečně odůvodněné, je stiženo vadou spočívající ve vnější protiprávnosti.
   Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z vnitřní protiprávnosti (existence státní podpory a její neoznámení). Communauté d’Agglomération Côte-basque – Adour (CABAB) chtělo v rámci své hospodářské strategie upravit prostor „Technocité“ v Bayonne za účelem zřízení platformy specializované na oblast letectví. Požádalo proto EFRR, francouzský stát, Conseil régional d’Aquitaine a Conseil général des Pyrénées Atlantiques o spolufinancování jeho projektu tak, že každý z nich měl provést platbu ve výši 1 000 000 eur.
   Tyto platby jsou neoznámenými státními podporami, jež jsou v rozporu s článkem 108 SFEU, jelikož mají všechny znaky státní podpory.
   Kromě toho jsou tyto platby neslučitelné se společným trhem. Projekt Technocité je totiž průmyslovou a nevýrobní platformou specializovanou na oblast rozvoje nejmodernějších technologií v oblasti letectví, kosmonautiky a palubních systémů. Toto odvětví je zjevně otevřeno hospodářské soutěži. Tyto podpory jsou tedy v rozporu s článkem 107 SFEU.
   Konečně pokud jde o neprovedení smluv o poskytnutí podpor, je třeba připomenout, že předmětem těchto smluv je financování projektu „Letecké středisko Technocité“ za účelem úpravy lokality a zřízení v ní „platformy specializované na výzkum a rozvoj nejmodernějších technologií v oblasti letectví, kosmonautiky a palubních systémů“. Oblast zahrnuje činnosti různé povahy, které vykonávají různé společnosti, jako jsou Fidal, Avantis, Decra, Sepa, Trescal, KPMG, Capgemini, a sice společnosti, které působí v oblastech nespadajících do leteckého odvětví.
   Závěrem, státní podpory musí být zrušeny a jejich částky navráceny [viz zejména nařízení č. 734/2013 (1) a č. 2988/95 (2), čl. 4 odst. 1 a 4; Conseil d’État français (CE), 2. června 1992, Rec. s. 165; CE, 6. listopadu 1998, Rec. s. 397; Soudní dvůr ES, 11. července 1996, SFEI, věc C-39/94].

      (1)  Nařízení Rady (EU) č. 734/2013 ze dne 22. července 2013, kterým se mění nařízení (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 (Úř. věst. L 204, s. 15).

      (2)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1).


title: Věc C-434/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil n° 3 de Barcelona – Španělsko) – Asociación Profesional Elite Taxi v. Uber Systems Spain SL „Řízení o předběžné otázce — Článek 56 SFEU — Článek 58 odst. 1 SFEU — Služby v oblasti dopravy — Směrnice 2006/123/ES — Služby na vnitřním trhu — Směrnice 2000/31/ES — Směrnice 98/34/ES — Služby informační společnosti — Zprostředkovatelská služba umožňující pomocí aplikace pro chytré telefony za úplatu zprostředkovat kontakt mezi neprofesionálními řidiči používajícími vlastní vozidlo a osobami, které se potřebují přemístit po území města — Požadavek povolení“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona – Španělsko) – Asociación Profesional Elite Taxi v. Uber Systems Spain SL
   (Věc C-434/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 56 SFEU - Článek 58 odst. 1 SFEU - Služby v oblasti dopravy - Směrnice 2006/123/ES - Služby na vnitřním trhu - Směrnice 2000/31/ES - Směrnice 98/34/ES - Služby informační společnosti - Zprostředkovatelská služba umožňující pomocí aplikace pro chytré telefony za úplatu zprostředkovat kontakt mezi neprofesionálními řidiči používajícími vlastní vozidlo a osobami, které se potřebují přemístit po území města - Požadavek povolení“)
   (2018/C 072/02)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Asociación Profesional Elite Taxi

      Žalovaná: Uber Systems Spain SL

      Výrok

   Článek 56 SFEU, ve spojení s čl. 58 odst. 1 SFEU, jakož i čl. 2 odst. 2 písm. d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu a čl. 1 bodem 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/48/ES ze dne 20. července 1998, na který odkazuje čl. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu (směrnice o elektronickém obchodu), musí být vykládány v tom smyslu, že taková zprostředkovatelská služba, jako je služba dotčená v původním řízení, umožňující pomocí aplikace pro chytré telefony za úplatu zprostředkovat kontakt mezi neprofesionálními řidiči používajícími vlastní vozidlo a osobami, které se potřebují přemístit po území města, musí být považována za neoddělitelně spjatou s přepravní službou, a proto musí být považována za „službu v oblasti dopravy“ ve smyslu čl. 58 odst. 1 SFEU. Taková služba musí být tudíž vyloučena z působnosti článku 56 SFEU, směrnice 2006/123 a směrnice 2000/31.

      (1)  Úř. věst. C 363, 3.11.2015.


title: Věc C-434/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court – Irsko) – Peter Nowak v. Data Protection Commissioner „Řízení o předběžné otázce — Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů — Směrnice 95/46/ES — Článek 2 písm. a) — Pojem ‚osobní údaje‘ — Písemné odpovědi uvedené zkoušeným v rámci odborné zkoušky — Korekturní poznámky zkoušejícího týkající se těchto odpovědí — Článek 12 písm. a) a b) — Rozsah práv subjektu údajů na přístup a na opravu“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/20

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court – Irsko) – Peter Nowak v. Data Protection Commissioner
   (Věc C-434/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů - Směrnice 95/46/ES - Článek 2 písm. a) - Pojem ‚osobní údaje‘ - Písemné odpovědi uvedené zkoušeným v rámci odborné zkoušky - Korekturní poznámky zkoušejícího týkající se těchto odpovědí - Článek 12 písm. a) a b) - Rozsah práv subjektu údajů na přístup a na opravu“)
   (2018/C 072/25)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Peter Nowak

      Odpůrce: Data Protection Commissioner

      Výrok

   Článek 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů musí být vykládán v tom smyslu, že za takových podmínek, jako jsou podmínky ve věci v původním řízení, představují písemné odpovědi uvedené zkoušeným při odborné zkoušce a případné korekturní poznámky zkoušejícího pojící se k těmto odpovědím osobní údaje ve smyslu tohoto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 364, 3.10.2016.


title: Věc C-14/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. ledna 2018 společností Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 14. listopadu 2017 ve věci T-831/14, Alfamicro v. Komise

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/29

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. ledna 2018 společností Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 14. listopadu 2017 ve věci T-831/14, Alfamicro v. Komise
   (Věc C-14/18 P)
   (2018/C 072/38)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. (zástupci: G. Gentil Anastácio a D. Pirra Xarepe, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2017 ve věci T-831/14.

               —

               Vrátit věc Tribunálu, aby rozhodl v souladu s článkem 263 SFEU.

               —

               Uložit Evropské komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               —

               Společnost Alfamicro nesdílí postoj Tribunálu, který zamítl její žalobu a uložil jí zaplatit Evropské komisi částku 277 849,93 eur a příslušné úroky z prodlení ve výši 26,88 eur za každý den. Společnost Alfamicro má za to, že Tribunál měl rozhodnout o žalobě s ohledem na článek 263 SFEU a nikoli článek 272 SFEU. Dále má společnost Alfamicro za to, že Komise, která podporuje postoj Tribunálu, v rozhodnutí, které je správní povahy, nedodržela zásadu proporcionality, zásadu jednání v dobré víře a zásadu právní jistoty.

               —

               Společnost Alfamicro má za to, že jak analýza, tak kontext dokumentu Komise ze dne 28. října 2014 ukazují, že jde o rozhodovací správní akt, tedy o správní rozhodnutí. Jeho znění, skutečnost, že se zakládá na auditu Účetního dvora, okolnost, že Komise extrapoluje závěry auditu na všechny ostatní dohody uzavřené žalobkyní, a náhrada nařízená Komisí ukazují na existenci správního rozhodnutí. Rozsudek Tribunálu, který odráží postoj, že podaná žaloba je žaloba na určení a nikoli žaloba na neplatnost správního rozhodnutí, vážně poškozuje právo žalobkyně na obhajobu. Společnost Alfamicro rovněž tvrdí, že Tribunál vážně porušil zásadu rovnosti stran a zásadu rovnováhy smluvních stran.

               —

               Snížením grantu poskytnutého žalobkyni o více než 93 % Komise nepřijala vhodná opatření, jak ukládá grantová dohoda, a tím porušila zásadu proporcionality. Potvrzením tohoto úkonu Komise nedodržel Tribunál zásadu proporcionality, která tím byla porušena. Navíc, jelikož Komise, která měla přijmout vhodná opatření, přijala nevhodná a svévolná opatření, neexistuje právní jistota. Tribunál rovněž nedodržel zásadu právní jistoty, neboť podpořil takový úkon Komise.


title: Věc T-816/17: Žaloba podaná dne 14. prosince 2017 – Lucembursko v. Komise

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/38

         Žaloba podaná dne 14. prosince 2017 – Lucembursko v. Komise
   (Věc T-816/17)
   (2018/C 072/49)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Lucemburské velkovévodství (zástupci: D. Holderer, zmocněnec, D. Waelbroeck a A. Steichen, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou,

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 4. října 2017 o státní podpoře SA.38944 údajně poskytnuté Lucemburskem ve prospěch společnosti Amazon,

               —

               podpůrně zrušil rozhodnutí Komise ze dne 4. října 2017 o státní podpoře SA.38944 údajně poskytnuté Lucemburskem ve prospěch společnosti Amazon v rozsahu, v němž nařizuje navrácení podpory,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod, rozdělený do tří částí, vycházející z porušení článku 170 SFEU, jež má spočívat v tom, že Komise neprokázala existenci zvýhodnění ve prospěch společnosti Amazon EU S.à.r.l (dále jen „LuxOpCO“).

                           —

                           První část, vycházející z toho, že uplatňování daňového rozhodnutí a jeho prodloužení v roce 2011 nevedlo k poskytnutí žádného zvýhodnění, neboť poplatek zaplacený třetí osobou za licenci k nehmotnému majetku by byl vyšší než poplatek zaplacený společností LuxOpCo společnosti Amazon Europe Holding Technologies SCS (dále jen „LuxSCS“) na základě licenční dohody. Žalobkyně má za to, že se v rozhodnutí Komise ze dne 4. října 2017 o státní podpoře SA.38944 údajně poskytnuté Lucemburskem ve prospěch společnosti Amazon (dále jen „napadené rozhodnutí“) neprávem uvádí, že se poplatek skutečně zaplacený společností LuxOpCo odchyluje od ceny za obvyklých tržních podmínek.

                           —

                           Druhá část, vycházející ze zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu a ze zjevně nesprávného právního posouzení v analýze provedené v napadeném rozhodnutí ohledně údajně nesprávného uplatnění transakční metody čistého rozpětí v daňovém rozhodnutí, a to jak při výběru testovaného účastníka, tak při uplatnění parametrů uvedené metody.

                           —

                           Třetí část, vycházející z argumentu, že naopak právě výpočet převodní ceny provedený Komisí v napadeném rozhodnutí by vedl k výsledku zjevně se odchylujícímu od zásady obvyklých tržních podmínek.

               2.

               Druhý žalobní důvod, rozdělený do dvou částí, vycházející z porušení článku 107 TFUE, jež má spočívat v tom, že Komise neprokázala selektivnost předmětného daňového rozhodnutí.

                           —

                           První část, vycházející z toho, že Komise neprávem presumovala selektivnost předmětného daňového rozhodnutí, zatímco podle judikatury Komise nemůže usuzovat na existenci zvýhodnění a presumovat tak jeho selektivnost, nýbrž musí povinně v rámci analýzy selektivnosti nejprve definovat použitelný referenční rámec a poté identifikovat odchylku od tohoto referenčního rámce.

                           —

                           Druhá část, vycházející z toho, že Komise nepodala ve svých podpůrně uplatněných úvahách důkaz o údajné selektivnosti tvrzené podpory. Tyto dva podpůrné závěry o selektivnosti jsou podle žalobkyně zjevně vadné v tom smyslu, že se Komise mýlí v referenčním rámci a každopádně neprokázala existenci jakékoli odchylky od referenčních rámců.

               3.

               Třetí žalobní důvod, vycházející z porušení článků 4 a 5 SFEU, jež má spočívat v tom, že Komise provádí skrytou daňovou harmonizaci tím, že vnucuje vlastní výklad „té správné“ převodní ceny, kterou by měla společnost LuxOpCo zaplatit společnosti LuxSCS na základě předmětné licenční dohody. V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že Komise ve skutečnosti využívá práva státních podpor k provedení skryté daňové harmonizace v oblasti převodních cen, a to v rozporu s výlučnou pravomocí členských států v oblasti přímých daní.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod, vycházející z porušení nařízení 2015/1589 a práva na obhajobu, jež má spočívat v tom, že Komise jednala v rozporu s právem na obhajobu, když přijala rozhodnutí, kterým byly lapidárně vyloučeny podklady poskytnuté ex post společností Amazon a k jehož ústřednímu argumentu, tj. k chybnému výběru testovaného účastníka pro potřeby transakční metody čistého rozpětí, se Lucemburské velkovévodství či společnost Amazon nemohly důkladněji vyjádřit.

               5.

               Pátý žalobní důvod, uplatněný podpůrně, vycházející z toho, že Komise porušila článek 16 nařízení 2015/1589, neboť navrácení podpory by bylo neslučitelné se zásadou právní jistoty vzhledem k dobré víře Lucemburského velkovévodství při uplatňování převodních cen a vzhledem k nepředvídatelnosti nového přístupu k převodním cenám uplatněného Komisí v napadeném rozhodnutí.


title: Věc T-76/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. ledna 2018 – Kenup Foundation a další v. EIT „Výzkum a technologický rozvoj — EIT — Rámcový program pro výzkum a inovace Horizont 2020 — Výzva k předkládání návrhů za účelem určení znalostního a inovačního společenství — Odmítnutí nabídky žalobkyň — Nařízení (ES) č. 294/2008 — Nařízení (EU) č. 1290/2013 — Protiprávní přenesení pravomocí“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. ledna 2018 – Kenup Foundation a další v. EIT
   (Věc T-76/15) (1)

   („Výzkum a technologický rozvoj - EIT - Rámcový program pro výzkum a inovace Horizont 2020 - Výzva k předkládání návrhů za účelem určení znalostního a inovačního společenství - Odmítnutí nabídky žalobkyň - Nařízení (ES) č. 294/2008 - Nařízení (EU) č. 1290/2013 - Protiprávní přenesení pravomocí“)
   (2018/C 072/39)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kenup Foundation (Kalkara, Malta), Candena GmbH (Lüneburg, Německo), CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo (Ajdovščina, Slovinsko), Evotec AG (Hamburk, Německo) (zástupci: původně U. Soltész, C. Wagner, H. Weiß a A. Richter, poté U. Soltész, H. Weiß a A. Richter a nakonec U. Soltész a H. Weiß, advokáti)

      Žalovaný: Evropský inovační a technologický institut (EIT)(zástupci: M. Kern, zmocněnec, ve spolupráci s P. de Bandtem a M. Gherghinaruem, advokáty)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyně: Republika Malta (zástupci: M. E. Perici Calascione, advokátka) a Stiftung Universität Lüneburg (zástupce: F. Oehl, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba, jejímž předmětem je návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí ze dne 9. prosince 2014, jejichž obsah byl sdělen dopisem ze dne 10. prosince 2014, a kterými EIT určil znalostní a inovační společenství (ZIS) „Inovace pro zdravý životní styl a aktivní stárnutí“ (ZIS) a odmítl nabídku konsorcia Kenup.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí ze dne 9. prosince 2014, jejichž obsah byl sdělen dopisem ze dne 10. prosince 2014, a kterými Evropský inovační a technologický institut (EIT) určil znalostní a inovační společenství (ZIS) „Inovace pro zdravý životní styl a aktivní stárnutí“ a zamítl návrh předložený konsorciem Kenup, se zrušují.

               2)

               EIT ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Kenup Foundation, Candena GmbH, CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo a Evotec AG.

      (1)  Úř. věst. C 146, 4.5.2015.


title: Věc T-819/17: Žaloba podaná dne 18. prosince 2017 – Sierra v. EUIPO

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/39

         Žaloba podaná dne 18. prosince 2017 – Sierra v. EUIPO
   (Věc T-819/17)
   (2018/C 072/50)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mercedes Sierra (Alicante, Španělsko) (zástupci: E. Fontes Vila, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál uložil žalovanému povinnost odstranit z hodnotící zprávy žalobkyně za rok 2016 všechny výtky týkající se stylu komunikace této žalobkyně, neboť je považuje za nepravdivé a za zásah do základního práva každé osoby svobodně vyjadřovat své myšlenky a názory.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí EUIPO přijatému v rámci ročního hodnocení pracovního zařazení žalobkyně za rok 2016.
   Žalobkyně konkrétně navrhuje, aby z hodnotící zprávy byly odstraněny blíže určené hodnotící závěry.
   Žalobkyně na podporu žaloby odkazuje na své právo se v prostředí agentury svobodně projevovat bez obav z toho, že pokud tak učiní, bude proti ní zakročeno.
   Žalobkyně má dále za to, že bylo porušeno její právo na svobodu projevu a že důvod, na kterém je založeno rozhodnutí nepovýšit tuto úřednici ve formě, kterou by s ohledem na hodnocení její píle, jakož i provádění a kvality práce zasluhovala, jí znemožňuje účinnou procesní obranu.


title: Věc T-747/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – EDF v. Komise „Státní podpory — Podpory poskytnuté francouzskými orgány společnosti EDF — Přeřazení účetních rezerv na obnovu hlavní přenosové sítě vytvořených osvobozením od daně do kapitálu — Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za neslučitelnou s vnitřním trhem — Překážka věci rozsouzené — Kritérium soukromého investora“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – EDF v. Komise
   (Věc T-747/15) (1)

   („Státní podpory - Podpory poskytnuté francouzskými orgány společnosti EDF - Přeřazení účetních rezerv na obnovu hlavní přenosové sítě vytvořených osvobozením od daně do kapitálu - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za neslučitelnou s vnitřním trhem - Překážka věci rozsouzené - Kritérium soukromého investora“)
   (2018/C 072/40)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Électricité de France (EDF) (Paříž, Francie) (zástupce: M. Debroux, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier, B. Stromsky a D. Recchia, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Francouzská republika (zástupci: původně G. de Bergues, D. Colas a J. Bousin, poté D. Colas a J. Bousin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení článků 1 až 5 rozhodnutí Komise (EU) 2016/154 ze dne 22. července 2015 o státní podpoře SA.13869 (C 68/2002) (ex NN 80/2002) – Přeřazení účetních rezerv na obnovu hlavní přenosové sítě vytvořených osvobozením od daně do kapitálu, poskytnuté Francií ve prospěch společnosti EDF (Úř. věst. 2016, L 34, s. 152).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Électricité de France (EDF) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, vyjma jejích nákladů řízení vynaložených z důvodu vedlejšího účastenství Francouzské republiky.

               3)

               Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí z důvodu svého vedlejšího účastenství.

      (1)  Úř. věst. C 78, 29.2.2016.


title: Věc C-442/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Irsko) – Florea Gusa v. Minister for Social Protection, Irsko, Attorney General „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2004/38/ES — Osoba, která ukončila výkon samostatně výdělečné činnosti — Zachování postavení osoby samostatně výdělečně činné — Právo pobytu — Právní předpisy členského státu vyhrazující přiznání dávky při hledání zaměstnání osobám, které mají právo pobytu na území tohoto členského státu“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/20

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Irsko) – Florea Gusa v. Minister for Social Protection, Irsko, Attorney General
   (Věc C-442/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2004/38/ES - Osoba, která ukončila výkon samostatně výdělečné činnosti - Zachování postavení osoby samostatně výdělečně činné - Právo pobytu - Právní předpisy členského státu vyhrazující přiznání dávky při hledání zaměstnání osobám, které mají právo pobytu na území tohoto členského státu“)
   (2018/C 072/26)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Florea Gusa

      Odpůrci: Minister for Social Protection, Irsko, Attorney General

      Výrok

   Článek 7 odst. 3 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, musí být vykládán v tom smyslu, že si ponechává postavení osoby samostatně výdělečně činné pro účely čl. 7 odst. 1 písm. a) této směrnice státní příslušník členského státu, jenž poté, co přibližně čtyři roky řádně pobýval a pracoval jako osoba samostatně výdělečně činná v hostitelském členském státě, ukončil výkon této činnosti pro řádně prokázaný nedostatek práce způsobený důvody nezávislými na jeho vůli a je zaregistrován jako uchazeč o zaměstnání u příslušného úřadu práce tohoto hostitelského členského státu.

      (1)  Úř. věst. C 383, 17.10.2016.


title: Věc T-68/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2018 – Deichmann v. EUIPO – Munich (Vyobrazení kříže na boční straně sportovní boty) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Obrazová ochranná známka Evropské unie znázorňující kříž na boční straně sportovní boty — Poziční ochranná známka — Skutečné užívání ochranné známky — Článek 15 odst. 1 a čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 18 odst. 1 a čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2018 – Deichmann v. EUIPO – Munich (Vyobrazení kříže na boční straně sportovní boty)
   (Věc T-68/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Obrazová ochranná známka Evropské unie znázorňující kříž na boční straně sportovní boty - Poziční ochranná známka - Skutečné užívání ochranné známky - Článek 15 odst. 1 a čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 18 odst. 1 a čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2018/C 072/41)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deichmann SE (Essen, Německo) (zástupkyně: C. Onken, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Munich, SL (Capellades, Španělsko) (zástupci: J. Güell Serra a M. del Mar Guix Vilanova, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. prosince 2015 (věc R 2345/2014-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Deichmann a Munich

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Deichmann SE se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Munich, SL.

      (1)  Úř. věst. C 111, 29.3.2016.


title: Věc C-462/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Finanzamt Bingen-Alzey v. Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG „Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Článek 90 odst. 1 — Snížení ceny za podmínek stanovených členským státem — Snížení základu daně — Zásady stanovené v rozsudku ze dne 24. října 1996, Elida Gibbs (C-317/94, EU:C:1996:400) — Slevy poskytnuté soukromým zdravotním pojišťovnám“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/21

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Finanzamt Bingen-Alzey v. Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG
   (Věc C-462/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 90 odst. 1 - Snížení ceny za podmínek stanovených členským státem - Snížení základu daně - Zásady stanovené v rozsudku ze dne 24. října 1996, Elida Gibbs (C-317/94, EU:C:1996:400) - Slevy poskytnuté soukromým zdravotním pojišťovnám“)
   (2018/C 072/27)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Finanzamt Bingen-Alzey

      Žalovaná: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

      Výrok

   Ve světle zásad, jež Soudní dvůr Evropské unie vymezil v rozsudku ze dne 24. října 1996, Elida Gibbs (C-317/94, EU:C:1996:400, body 28 a 31), a které se týkají určení základu daně z přidané hodnoty, a s ohledem na unijní zásadu rovného zacházení, je třeba čl. 90 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty vykládat v tom smyslu, že sleva, kterou poskytuje podle vnitrostátního práva farmaceutická společnost soukromé zdravotní pojišťovně, je ve smyslu uvedeného článku snížením základu daně ve prospěch uvedené farmaceutické společnosti v situaci, kdy velkoobchodníci dodávají její léčivé přípravky lékárnám, které je vydávají osobám krytým soukromým zdravotním pojištěním, z něhož je takto pojištěným osobám hrazena cena za nákup léčivých přípravků.

      (1)  Úř. věst. C 402, 31.10.2016.


title: Věc T-204/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – Sun Media v. EUIPO – Meta4 Spain (METABOX) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie METABOX — Starší slovní ochranné známky Evropské unie a národní slovní ochranné známky META4 a starší obrazové ochranné známky meta4 — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Podobnost označení — Nebezpečí záměny“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – Sun Media v. EUIPO – Meta4 Spain (METABOX)
   (Věc T-204/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie METABOX - Starší slovní ochranné známky Evropské unie a národní slovní ochranné známky META4 a starší obrazové ochranné známky meta4 - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Podobnost označení - Nebezpečí záměny“)
   (2018/C 072/42)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sun Media Ltd (Hong Kong, Čína) (zástupce: A. Schnider, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Bonne, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Meta4 Spain, SA (Las Rozas, Španělsko)(zástupce: I. Temiño Ceniceros, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. února 2016 (věc R 307/2015-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Meta4 Spain a Sun Media.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Sun Media Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 232, 27.6.2016.


title: Věc C-268/16 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. prosince 2017 – Binca Seafoods GmbH v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Nařízení (ES) č. 834/2007 — Produkce a označování ekologických produktů — Nařízení (ES) č. 889/2008 — Prováděcí nařízení (EU) č. 1358/2014 — Právní zájem na podání žaloby — Pojem ‚osobní prospěch‘“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/11

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. prosince 2017 – Binca Seafoods GmbH v. Evropská komise
   (Věc C-268/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Nařízení (ES) č. 834/2007 - Produkce a označování ekologických produktů - Nařízení (ES) č. 889/2008 - Prováděcí nařízení (EU) č. 1358/2014 - Právní zájem na podání žaloby - Pojem ‚osobní prospěch‘“)
   (2018/C 072/14)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Binca Seafoods GmbH (zástupce: H. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: A. Lewis, G. von Rintelen, a K. Walkerová, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Usnesení Tribunálu Evropské unie ze dne 11. března 2016, Binca Seafoods v. Komise (T 94/15, nezveřejněné, EU:T:2016:164), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací Tribunálu Evropské unie.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 279, 1.8.2016.


title: Věc T-273/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – Sun Media v. EUIPO – Meta4 Spain (METAPORN) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie METAPORN — Starší slovní ochranné známky Evropské unie a národní slovní ochranné známky META4 a starší obrazové ochranné známky meta4 — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Podobnost služeb — Pojem ‚komplementární služby‘ — Podobnost označení — Nebezpečí záměny“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – Sun Media v. EUIPO – Meta4 Spain (METAPORN)
   (Věc T-273/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie METAPORN - Starší slovní ochranné známky Evropské unie a národní slovní ochranné známky META4 a starší obrazové ochranné známky meta4 - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Podobnost služeb - Pojem ‚komplementární služby‘ - Podobnost označení - Nebezpečí záměny“)
   (2018/C 072/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sun Media Ltd (Hong Kong, Čína) (zástupce: A. Schnider, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Bonne, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Meta4 Spain, SA (Las Rozas, Španělsko) (zástupce: I. Temiño Ceniceros, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. března 2016 (spojené věci R 653/2015-2 a R 674/2015-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Meta4 Spain a Sun Media.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Sun Media Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 270, 25.7.2016.


title: Věc C-467/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Stuttgart – Německo) – Brigitte Schlömp v. Landratsamt Schwäbisch Hall „Řízení o předběžné otázce — Prostor svobody, bezpečnosti a práva — Soudní spolupráce v občanských věcech — Příslušnost a uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech — Luganská úmluva II — Litispendence — Pojem ‚soud‘ — Smírčí orgán podle švýcarského práva pověřený smírčím řízením, které předchází každému řízení ve věci samé“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/22

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Stuttgart – Německo) – Brigitte Schlömp v. Landratsamt Schwäbisch Hall
   (Věc C-467/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Soudní spolupráce v občanských věcech - Příslušnost a uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech - Luganská úmluva II - Litispendence - Pojem ‚soud‘ - Smírčí orgán podle švýcarského práva pověřený smírčím řízením, které předchází každému řízení ve věci samé“)
   (2018/C 072/28)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Stuttgart

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Brigitte Schlömp

      Žalovaný: Landratsamt Schwäbisch Hall

      Výrok

   Články 27 a 30 Úmluvy o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, podepsané dne 30. října 2007, jejíž uzavření bylo schváleno jménem Společenství rozhodnutím Rady 2009/430/ES ze dne 27. listopadu 2008, musí být vykládány v tom smyslu, že v případě překážky litispendence je okamžik, kdy bylo zahájeno povinné smírčí řízení u smírčího orgánu podle švýcarského práva, okamžikem, kdy se řízení u „soudu“ považuje za zahájené.

      (1)  Úř. věst. C 428, 21. 11. 2016.


title: Věc T-398/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – Starbucks v. EUIPO – Nersesyan (COFFEE ROCKS) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie COFFEE ROCKS — Starší obrazové ochranné známky Evropské unie STARBUCKS COFFEE — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – Starbucks v. EUIPO – Nersesyan (COFFEE ROCKS)
   (Věc T-398/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie COFFEE ROCKS - Starší obrazové ochranné známky Evropské unie STARBUCKS COFFEE - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2018/C 072/44)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Starbucks Corp. (Seattle, Washington, Spojené státy americké) (zástupci: J. Schmitt, advokát, I. Fowler, solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Crespo Carrillo a A. Kusturovic, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Hasmik Nersesyan (Borgloon, Belgie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. května 2016 (věc R 559/2015-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Starbucks Corp. a Hasmik Nersesyan

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 24. května 2016 (věc R 559/2015-4) se zrušuje.

               2.

               EUIPO se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 335, 12.9.2016.


title: Věc T-823/17: Žaloba podaná dne 20. prosince 2017 – Etnia Dreams v. EUIPO – Poisson (Etnik)

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/40

         Žaloba podaná dne 20. prosince 2017 – Etnia Dreams v. EUIPO – Poisson (Etnik)
   (Věc T-823/17)
   (2018/C 072/51)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Etnia Dreams, SL (Valencia, Španělsko) (zástupce: P. Gago Comes, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Serge Poisson (Limal, Belgie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Etnik“ – Přihláška č. 15 721 301

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. října 2017, ve věci R 880/2017-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál vyhov2l 6alob2, v důsledku toho vydal nové rozhodnutí, kterým vyhoví námitce č. B 2 791 229 a tudíž po vhodných procesním krocích zamítne přihlášku ochranné známky Evropské unie č. 15 721 301 „Etnik“ pro třídy 3 a 35, na základě čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení EUTMR s tím, že existuje nebezpečí záměny s ochrannou známkou Společenství č. 11 017 241, kterou nadále vlastní společnost Etnia Dreams S.L.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Námitka se jasně zakládá na čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.

               —

               Žalovaný měl uplatnit poslední odrážku pravidla 17 odst. 3 a 4 nařízení č. 2868/95 a tudíž oznámit porušení, aby bylo napraveno ve lhůtě dvou měsíců.

               —

               Porušení článků 41 a 42 nařízení č. 207/2009.

               —

               Porušení článků 10, 41, 47 a čl. 48 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie.

               —

               Porušení zásady dobré vůle a zásady legitimního očekávání.


title: Věc T-630/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – Dehtochema Bitumat v. ECHA „REACH — Poplatek při registraci látky — Snížení pro MSP — Doporučení 2003/361/ES — Pojem ‚propojený podnik‘ — Předložení ‚prohlášení o nesprávné velikosti podniku‘ — Snížení příslušného administrativního poplatku o 50 % — Pravomoc agentury ECHA — Zastavení výroby látky“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – Dehtochema Bitumat v. ECHA
   (Věc T-630/16) (1)

   („REACH - Poplatek při registraci látky - Snížení pro MSP - Doporučení 2003/361/ES - Pojem ‚propojený podnik‘ - Předložení ‚prohlášení o nesprávné velikosti podniku‘ - Snížení příslušného administrativního poplatku o 50 % - Pravomoc agentury ECHA - Zastavení výroby látky“)
   (2018/C 072/45)
   Jednací jazyk: čeština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Dehtochema Bitumat, s. r. o. (Bělá pod Bezdězem, Česká republika) (zástupce: P. Holý, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: původně J.-P. Trnka, E. Maurage a M. Heikkilä, poté J.-P. Trnka a M. Heikkilä, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí ECHA SME(2016) 3038 ze dne 7. července 2016, podle kterého žalobkyně nesplňuje podmínky zakládající nárok na snížení registračního poplatku stanovené pro střední podniky a kterým se jí ukládá administrativní poplatek.

      Výrok rozsudku

               1)

               Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Evropské agentury pro chemické látky (ECHA) SME(2016) 3038 ze dne 7. července 2016 se odmítá jako nepřípustný.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Společnosti Dehtochema Bitumat, s. r. o. se ukládá náhrada nákladů

      (1)  Úř. věst. C 402, 31.10.2016.


title: Věc C-521/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 20. prosince 2017 – Španělské království v. Rada Evropské unie „Žaloba na neplatnost — Prováděcí rozhodnutí (EU) 2015/1289 — Uložení pokuty členskému státu v rámci hospodářského a rozpočtového dohledu v eurozóně — Zkreslení statistických údajů o schodku v dotyčném členském státě — Soudní příslušnost — Nařízení (EU) č. 1173/2011 — Článek 8 odst. 1 a 3 — Rozhodnutí v přenesené pravomoci 2012/678/EU — Článek 2 odst. 1 a 3 a čl. 14 odst. 2 — Nařízení (ES) č. 479/2009 — Článek 3 odst. 1, čl. 8 odst. 1 a články 11 a 11a — Právo na obhajobu — Listina základních práv Evropské unie — Článek 41 odst. 1 — Právo na řádnou správu — Články 121, 126 a 136 SFEU — Protokol č. 12 o postupu při nadměrném schodku — Skutková podstata protiprávního jednání — Zkreslování — Stanovení pokuty — Zásada zákazu zpětné účinnosti trestněprávních předpisů“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 20. prosince 2017 – Španělské království v. Rada Evropské unie
   (Věc C-521/15) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Prováděcí rozhodnutí (EU) 2015/1289 - Uložení pokuty členskému státu v rámci hospodářského a rozpočtového dohledu v eurozóně - Zkreslení statistických údajů o schodku v dotyčném členském státě - Soudní příslušnost - Nařízení (EU) č. 1173/2011 - Článek 8 odst. 1 a 3 - Rozhodnutí v přenesené pravomoci 2012/678/EU - Článek 2 odst. 1 a 3 a čl. 14 odst. 2 - Nařízení (ES) č. 479/2009 - Článek 3 odst. 1, čl. 8 odst. 1 a články 11 a 11a - Právo na obhajobu - Listina základních práv Evropské unie - Článek 41 odst. 1 - Právo na řádnou správu - Články 121, 126 a 136 SFEU - Protokol č. 12 o postupu při nadměrném schodku - Skutková podstata protiprávního jednání - Zkreslování - Stanovení pokuty - Zásada zákazu zpětné účinnosti trestněprávních předpisů“)
   (2018/C 072/03)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupci: A. Gavela Llopis, A. Rubio González a M. A. Sampol Pucurull, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: E. Dumitriu-Segnana, A. F. Jensen a A. de Gregorio Merino, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: J. Baquero Cruz, J.-P. Keppenne, M. Clausen a F. Simonetti, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 406, 7.12.2015.


title: Věc C-492/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Incyte Corporation v. Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala „Řízení o předběžné otázce — Duševní a průmyslové vlastnictví — Patentové právo — Humánní léčivé přípravky — Nařízení (ES) č. 469/2009 — Článek 18 — Přípravky na ochranu rostlin — Nařízení (ES) č. 1610/96 — Článek 17 odst. 2 — Dodatkové ochranné osvědčení — Doba trvání — Stanovení doby platnosti — Účinky rozsudku Soudního dvora — Možnost nebo povinnost opravy dne uplynutí doby platnosti“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/22

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Incyte Corporation v. Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala
   (Věc C-492/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Duševní a průmyslové vlastnictví - Patentové právo - Humánní léčivé přípravky - Nařízení (ES) č. 469/2009 - Článek 18 - Přípravky na ochranu rostlin - Nařízení (ES) č. 1610/96 - Článek 17 odst. 2 - Dodatkové ochranné osvědčení - Doba trvání - Stanovení doby platnosti - Účinky rozsudku Soudního dvora - Možnost nebo povinnost opravy dne uplynutí doby platnosti“)
   (2018/C 072/29)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Fővárosi Törvényszék

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Incyte Corporation

      Žalovaný: Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

      Výrok

               1)

               Článek 18 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky musí být ve světle čl. 17 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1610/96 ze dne 23. července 1996 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro přípravky na ochranu rostlin vykládán v tom smyslu, že den první registrace, tak jak je uveden v žádosti o dodatkové ochranné osvědčení, na jehož základě vnitrostátní orgán příslušný k vydávání takových osvědčení spočítal dobu jeho platnosti, je nesprávný v takové situaci, jako je situace dotčená ve věci v původním řízení, v níž měl za následek stanovení doby platnosti uvedeného osvědčení, která je v rozporu s tím, co stanoví čl. 13 odst. 1 nařízení č. 469/2009, tak jak byl vyložen v pozdějším rozsudku Soudního dvora.

               2)

               Článek 18 nařízení č. 469/2009 musí být ve světle bodu 17 odůvodnění a čl. 17 odst. 2 nařízení č. 1610/96 vykládán v tom smyslu, že v takové situaci, jako je situace popsaná v bodě 1 tohoto výroku, má držitel dodatkového ochranného osvědčení na základě uvedeného článku 18 právo podat opravný prostředek za účelem opravy doby platnosti uvedené v daném osvědčení po celou dobu, než tato doba platnosti uplyne.

      (1)  Úř. věst. C 454, 5.12.2016.


title: Věc T-834/17: Žaloba podaná dne 29. prosince 2017 – United Parcel Service v. Komise

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/41

         Žaloba podaná dne 29. prosince 2017 – United Parcel Service v. Komise
   (Věc T-834/17)
   (2018/C 072/52)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: United Parcel Service, Inc. (Atlanta, Georgia, Spojené státy) (zástupci: A. Ryan, solicitor, F. Hoseinian a W. Knibbeler, lawyers)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               uložil žalované, aby nahradila újmu vzniklou společnosti UPS ve výši 1 742 miliard eur s připočtením vzniklých úroků;

               —

               uložil žalované, aby nahradila daně, které budou společnosti UPS uloženy na získanou náhradu újmy na základě sazby daně platné v den vynesení rozsudku; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se na základě článku 340 SFEU domáhá náhrady škody vzniklé v důsledku rozhodnutí Komise C(2013) 431, věc COMP/M.6570 UPS/TNT Express (dále jen „rozhodnutí“), které bylo dne 7. března 2017 zrušeno Tribunálem ve věci T-194/13.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje argument, že rozhodnutí je stiženo závažnými porušeními právních předpisů, které mají zakládat práva společnosti UPS. Podle žalobkyně každé porušení samo o sobě podpořilo toto rozhodnutí, které žalobkyni zabránilo v převzetí společnosti TNT a v získání výhod spojených s touto navrhovanou transakcí.
   Žalobkyně tvrdí, že tato porušení představují závažné porušení, pokud jde o (1) analýzu cenové koncentrace; (2) analýzu efektivnosti; (3) hodnocení konkurenceschopnosti společnosti FedEx; a (4) analýzu těsnosti konkurenčního vztahu provedenou v rozhodnutí.
   Podle žalobkyně každé z těchto porušení posuzováno individuálně nebo společně je odpovědné za protiprávní rozhodnutí a zakládá odpovědnost Unie podle článku 340 SFEU.
   Dále žalobkyně tvrdí, že tato porušení měla za následek vznik ztráty žalobkyně, k níž by nedošlo, kdyby společnost UPS převzala společnost TNT. Kdyby analýza cenové koncentrace, analýza efektivnosti, hodnocení konkurenceschopnosti společnosti FedEx a analýza těsnosti konkurenčního vztahu nebyly stiženy pochybením, nezakázala by žádná běžně obezřetná a pečlivá správa navrhovanou transakci.
   Žalobkyni by mělo být prostřednictvím náhrady škody podle článku 340 SFEU umožněno, aby se dostala do situace, v níž by se nacházela, kdyby nedošlo k přijetí protiprávního rozhodnutí.


title: Věc C-500/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Caterpillar Financial Services sp. z o.o. „Řízení o předběžné otázce — Daně — Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Článek 135 odst. 1 písm. a) — Osvobození — Daně vybrané v rozporu s unijním právem — Překážky pro vrácení přeplatku DPH — Článek 4 odst. 3 SEU — Zásady rovnocennosti, efektivity a loajální spolupráce — Práva přiznaná jednotlivcům — Uplynutí promlčecí lhůty daňového závazku — Účinky rozsudku Soudního dvora — Zásada právní jistoty“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/23

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Caterpillar Financial Services sp. z o.o.
   (Věc C-500/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 135 odst. 1 písm. a) - Osvobození - Daně vybrané v rozporu s unijním právem - Překážky pro vrácení přeplatku DPH - Článek 4 odst. 3 SEU - Zásady rovnocennosti, efektivity a loajální spolupráce - Práva přiznaná jednotlivcům - Uplynutí promlčecí lhůty daňového závazku - Účinky rozsudku Soudního dvora - Zásada právní jistoty“)
   (2018/C 072/30)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Caterpillar Financial Services sp. z o.o.

      Vedlejší účastník řízení: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

      Výrok

   Zásady rovnocennosti a efektivity je třeba ve světle čl. 4 odst. 3 SEU vykládat v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, jež umožňuje odmítnout návrh na vrácení přeplatku daně z přidané hodnoty (DPH), pokud byl tento návrh podán osobou povinnou k dani po uplynutí pětileté promlčecí lhůty, přestože z rozsudku Soudního dvora, jenž byl vydán po uplynutí uvedené lhůty, vyplývá, že nebyl důvod k zaplacení daně z přidané hodnoty, jež je předmětem uvedeného návrhu na vrácení daně.

      (1)  Úř. věst. C 22, 23.1.2017.


title: Věc C-276/16: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione – Itálie) – Prequ' Italia Srl v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli „Řízení o předběžné otázce — Zásada dodržování práva na obhajobu — Právo být vyslechnut — Nařízení (EHS) č. 2913/92 — Celní kodex Společenství — Článek 244 — Výběr dluhu v celní oblasti — Nevyslechnutí osoby, jíž je určen opravný platební výměr, před jeho přijetím — Právo osoby, jíž je určen opravný platební výměr, na odklad jeho vykonatelnosti — Neexistence automatického odkladu v případě podání správního opravného prostředku — Odkaz na podmínky stanovené v článku 244 celního kodexu“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/12

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione – Itálie) – Prequ' Italia Srl v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
   (Věc C-276/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Zásada dodržování práva na obhajobu - Právo být vyslechnut - Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Celní kodex Společenství - Článek 244 - Výběr dluhu v celní oblasti - Nevyslechnutí osoby, jíž je určen opravný platební výměr, před jeho přijetím - Právo osoby, jíž je určen opravný platební výměr, na odklad jeho vykonatelnosti - Neexistence automatického odkladu v případě podání správního opravného prostředku - Odkaz na podmínky stanovené v článku 244 celního kodexu“)
   (2018/C 072/15)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Prequ' Italia Srl

      Žalovaný: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      Výrok

   Právo každé osoby být vyslechnuta před přijetím každého rozhodnutí, které může nepříznivě zasahovat do jejích zájmů, musí být vykládáno v tom smyslu, že právo na obhajobu osoby, které je určen opravný platební výměr přijatý celními orgány bez jejího předchozího vyslechnutí, není porušeno v situaci, kdy vnitrostátní právní úprava, která dotčené osobě umožňuje zpochybnit uvedený akt správním opravným prostředkem, pouze stanoví možnost požadovat odklad vykonatelnosti uvedeného aktu až do okamžiku jeho případné změny, s odkazem na článek 244 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 ze dne 16. listopadu 2000, přičemž nestanoví, že by podání správního opravného prostředku automaticky odkládalo vykonatelnost napadeného aktu, jestliže na základě čl. 244 druhého pododstavce uvedeného nařízení celní orgány neomezí přiznání odkladu vykonatelnosti, panují-li odůvodněné pochybnosti, zda je napadené rozhodnutí v souladu s celními předpisy, nebo hrozí-li zúčastněné osobě nenapravitelná škoda.

      (1)  Úř. věst. C 305, 22.8.2016.


title: Věc T-835/17: Žaloba podaná dne 29. prosince 2017 – Eurofer v. Komise

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/42

         Žaloba podaná dne 29. prosince 2017 – Eurofer v. Komise
   (Věc T-835/17)
   (2018/C 072/53)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Eurofer, Evropský ocelářský svaz, ASBL (Brusel, Belgie) (zástupci: J. Killick, Barrister a G. Forwood, lawyer)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil čl. 2 prováděcího nařízení Komise č. 2017/1795 z 5. října 2017 (Úř. věst. 2017, L 258, s. 24),

               —

               uložil požadovaná opatření pro organizaci řízení; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z tvrzení o zjevně nesprávném posouzení a nesprávném právním posouzení tím, že bylo rozhodnuto neposoudit srbský dovoz souhrnně s dovozy z dalších čtyř vyšetřovaných zemí v souladu s čl. 3 odst. 4 nařízení o ochraně před dovozem. (1)

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení o zjevně nesprávném posouzení a nesprávném právním posouzení tím, že bylo rozhodnuto, že obchodní ochranná opatření proti Srbsku byla „zbytečná“ ve smyslu čl. 9 odst. 2 nařízení o ochraně před dovozem, a to i na nesouhrnném základě.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že byl porušen čl. 20 odst. 2 nařízení o ochraně před dovozem, právo žalobce na informace a jeho právo na obhajobu, a z tvrzení, že došlo k porušení povinnosti řádné správy podle článku 41 Listiny základních práv Evropské unie, vzhledem k tomu, že Komise nezveřejnila rozpětí újmy (prodej pod cenou) a rozpětí podbízení, pokud jde o dovoz ze Srbska, a následně odmítla pečlivě a nestranně přezkoumat všechny relevantní aspekty případu.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. 2016, L 176/21).


title: Spojené věci C-504/16 a C-613/16: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Köln – Německo) – Deister Holding AG, dříve Traxx Investments N.V. (C-504/16), Juhler Holding A/S (C-613/16) v. Bundeszentralamt für Steuern „Řízení o předběžné otázce — Přímé daně — Svoboda usazování — Směrnice 90/435/EHS — Článek 1 odstavec 2 — Článek 5 — Mateřská společnost — Holding — Srážková daň ze zisků rozdělovaných nerezidentní holdingové mateřské společnosti — Osvobození od daně — Daňové úniky, vyhýbání se daňovým povinnostem a zneužívání daňových předpisů — Domněnka“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/24

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Köln – Německo) – Deister Holding AG, dříve Traxx Investments N.V. (C-504/16), Juhler Holding A/S (C-613/16) v. Bundeszentralamt für Steuern
   (Spojené věci C-504/16 a C-613/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Přímé daně - Svoboda usazování - Směrnice 90/435/EHS - Článek 1 odstavec 2 - Článek 5 - Mateřská společnost - Holding - Srážková daň ze zisků rozdělovaných nerezidentní holdingové mateřské společnosti - Osvobození od daně - Daňové úniky, vyhýbání se daňovým povinnostem a zneužívání daňových předpisů - Domněnka“)
   (2018/C 072/31)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Köln

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Deister Holding AG, dříve Traxx Investments N.V. (C-504/16), Juhler Holding A/S (C-613/16)

      Žalovaný: Bundeszentralamt für Steuern

      Výrok

   Článek 1 odst. 2 směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států, ve znění směrnice Rady 2006/98/ES ze dne 20. listopadu 2006, ve spojení s čl. 5 odst. 1 této směrnice a článek 49 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání daňovým právním předpisům členského státu, jako jsou předpisy dotčené v původním řízení, které v případě, že jsou podíly nerezidentní mateřské společnosti drženy osobami, jimž by nenáleželo právo na vrácení srážkové daně nebo osvobození od ní, pokud by pobíraly dividendy přímo od rezidentní dceřiné společnosti, odpírá této mateřské společnosti osvobození od daně z kapitálových výnosů z platby dividend, jestliže je splněna jedna z podmínek stanovených těmito právními předpisy.

      (1)  Úř. věst. C 475, 19.12.2016.


title: Věc T-804/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. ledna 2018 – LG Electronics v. EUIPO (Dual Edge) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Dual Edge — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. ledna 2018 – LG Electronics v. EUIPO (Dual Edge)
   (Věc T-804/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Dual Edge - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2018/C 072/46)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: LG Electronics, Inc. (Soul, Jižní Korea) (zástupce: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Rajh, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. září 2016 (věc R 832/2016-2) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení Dual Edge jako ochranné známky Evropské unie

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti LG Electronics, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 22, 23.1.2017.


title: Věc C-664/15: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Protect Natur-, Arten- und Landschaftsschutz Umweltorganisation v. Bezirkshauptmannschaft Gmünd „Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Směrnice 2000/60/ES — Činnost Evropské unie v oblasti vodní politiky — Článek 4 odst. 1 a čl. 14 odst. 1 — Povinnosti zamezit zhoršení stavu útvarů vod a podpořit aktivní zapojení všech zúčastněných stran při provádění směrnice — Aarhuská úmluva — Účast veřejnosti na rozhodování a přístup k právní ochraně v záležitostech životního prostředí — Článek 6 a čl. 9 odst. 3 a 4 — Listina základních práv Evropské unie — Článek 47 — Právo na účinnou soudní ochranu — Projekt, který může mít vliv na stav vod — Správního řízení o schválení — Organizace na ochranu životního prostředí — Návrh na přiznání postavení účastníka správního řízení — Možnost dovolávat se práv vycházejících ze směrnice 2000/60/ES — Zánik práva být účastníkem řízení a práva na prostředek právní nápravy, nejsou-li uvedená práva uplatněna v rámci správního řízení včas“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/4

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Protect Natur-, Arten- und Landschaftsschutz Umweltorganisation v. Bezirkshauptmannschaft Gmünd
   (Věc C-664/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Směrnice 2000/60/ES - Činnost Evropské unie v oblasti vodní politiky - Článek 4 odst. 1 a čl. 14 odst. 1 - Povinnosti zamezit zhoršení stavu útvarů vod a podpořit aktivní zapojení všech zúčastněných stran při provádění směrnice - Aarhuská úmluva - Účast veřejnosti na rozhodování a přístup k právní ochraně v záležitostech životního prostředí - Článek 6 a čl. 9 odst. 3 a 4 - Listina základních práv Evropské unie - Článek 47 - Právo na účinnou soudní ochranu - Projekt, který může mít vliv na stav vod - Správního řízení o schválení - Organizace na ochranu životního prostředí - Návrh na přiznání postavení účastníka správního řízení - Možnost dovolávat se práv vycházejících ze směrnice 2000/60/ES - Zánik práva být účastníkem řízení a práva na prostředek právní nápravy, nejsou-li uvedená práva uplatněna v rámci správního řízení včas“)
   (2018/C 072/04)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Protect Natur-, Arten- und Landschaftsschutz Umweltorganisation

      Žalovaný: Bezirkshauptmannschaft Gmünd

      Výrok

               1)

               Článek 9 odst. 3 Úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, jež byla podepsána v Aarhusu dne 25. června 1998 a schválena jménem Evropského společenství rozhodnutím Rady 2005/370/ES ze dne 17. února 2005, ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie, je třeba vykládat v tom smyslu, že organizace na ochranu životního prostředí, jež je řádně ustavena a funguje v souladu s požadavky stanovenými vnitrostátním právem, musí mít možnost napadnout před soudem rozhodnutí o schválení projektu, který může být v rozporu s takovou povinností zamezit zhoršení stavu útvarů vod, jako je povinnost stanovená článkem 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky.

               2)

               Ustanovení čl. 9 odst. 3 této úmluvy, schválené rozhodnutím 2005/370, ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv a čl. 14 odst. 1 směrnice 2000/60 musí být vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní procesněprávní úpravě, která v takové situaci, jako je situace ve věci v původním řízení, vylučuje, aby organizace na ochranu životního prostředí měla právo účastnit se v postavení účastníka řízení schvalovacího řízení, jímž se provádí směrnice 2000/60, a které omezuje právo na podání k soudu prostředků právní nápravy za účelem napadení rozhodnutí vydaných v rámci takových řízení v tom smyslu, že toto právo mají pouze osoby v postavení účastníků řízení.

               3)

               S výhradou ověření relevantních skutečností a ustanovení vnitrostátního práva předkládajícím soudem musí být čl. 9 odst. 3 a 4 uvedené úmluvy schválené rozhodnutím 2005/370, ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv, vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby v takové situaci, jako je situace ve věci v původním řízení, bylo vůči organizaci na ochranu životního prostředí uplatněno ustanovení vnitrostátního procesního práva, jež se týká zániku procesního práva, podle něhož osoba ztrácí své postavení účastníka řízení, a tudíž nemůže podat k soudu prostředek právní nápravy proti rozhodnutí, jež je vydáno v tomto řízení, neuplatnila-li během správního řízení své námitky včas, a to nejpozději během ústní části tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 111, 29.3.2016.


title: Věc T-837/17: Žaloba podaná dne 28. prosince 2017 – Negru v. EUIPO – Sky (SkyPrivate)

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/43

         Žaloba podaná dne 28. prosince 2017 – Negru v. EUIPO – Sky (SkyPrivate)
   (Věc T-837/17)
   (2018/C 072/54)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: rumunština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Alexandru Negru (Iași, Rumunsko) (zástupce: I.-M. Iliescu, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sky plc (Isleworth, Spojené království)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobce

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie týkající se obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „Skyprivate“

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. října 2017, ve věci R 349/2017-2

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-516/16: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Rakousko) – Erzeugerorganisation Tiefkühlgemüse eGen v. Agrarmarkt Austria „Řízení o předběžné otázce — Zemědělství — Společná organizace trhů — Operační program v odvětví ovoce a zeleniny — Nařízení (ES) č. 1234/2007, ve znění nařízení (ES) č. 361/2008 — Články 103b, 103d a 103 g — Finanční podpora Evropské unie — Nařízení (EU) č. 543/2011 — Článek 60 a příloha IX bod 23 — Investice v podnicích nebo prostorách organizací producentů — Pojem — Legitimní očekávání — Právní jistota“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/24

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Rakousko) – Erzeugerorganisation Tiefkühlgemüse eGen v. Agrarmarkt Austria
   (Věc C-516/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Zemědělství - Společná organizace trhů - Operační program v odvětví ovoce a zeleniny - Nařízení (ES) č. 1234/2007, ve znění nařízení (ES) č. 361/2008 - Články 103b, 103d a 103 g - Finanční podpora Evropské unie - Nařízení (EU) č. 543/2011 - Článek 60 a příloha IX bod 23 - Investice v podnicích nebo prostorách organizací producentů - Pojem - Legitimní očekávání - Právní jistota“)
   (2018/C 072/32)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Erzeugerorganisation Tiefkühlgemüse eGen

      Žalovaný: Agrarmarkt Austria

      Výrok

               1)

               Bod 23 přílohy IX prováděcího nařízení Komise (EU) č. 543/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny, musí být v rozsahu, v němž odkazuje na „investice uskutečněné v podnicích nebo prostorách organizace producentů“, vykládán v tom smyslu, že:

                           —

                           samotná skutečnost, že investice uskutečněná v rámci operačního programu, jehož se týká čl. 60 odst. 1 tohoto nařízení, je umístěna na pozemku, jehož vlastníkem je třetí osoba, a nikoli dotčená organizace producentů, není v zásadě podle prvního z těchto ustanovení důvodem nezpůsobilosti podpory na výdaje, které tato organizace producentů vynaložila na základě této investice;

                           —

                           tento bod 23 přílohy IX se týká investic uskutečněných v podnicích nebo prostorách, které právně i fakticky podléhají výlučné kontrole vykonávané uvedenou organizací producentů, tak aby bylo vyloučeno jakékoli využití této investice ve prospěch třetí osoby.

               2)

               Zásada ochrany legitimního očekávání musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání tomu, aby za takových okolností, jaké nastaly ve věci v původním řízení, příslušný vnitrostátní orgán jednak odmítl vyplatit zůstatek finanční podpory, o níž organizace producentů požádala na investici, jež byla nakonec na základě bodu 23 přílohy IX prováděcího nařízení č. 543/2011 považována za nezpůsobilou, a jednak tomu, aby bylo od této organizace producentů požadováno vrácení podpory, kterou již na tuto investici obdržela.

               3)

               Za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, musí být unijní právo vykládáno v tom smyslu, že nejsou-li omezeny časové účinky tohoto rozsudku, unijní právo nebrání zohlednění zásady právní jistoty dovolávané s cílem vyloučit vrácení neoprávněně vyplacené podpory, pokud jsou splněny následující podmínky, a sice že podmínky stanovené pro zpětné vymáhání finančních plnění jsou stejné jako v případě čistě vnitrostátních plnění, je plně zohledněn zájem Evropské unie a je prokázána dobrá víra příjemce.

      (1)  Úř. věst. C 462, 12.12.2016.


title: Věc C-277/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Najwyższy – Polsko) – Polkomtel sp. z o.o. v. Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej „Řízení o předběžné otázce — Společný předpisový rámec pro sítě a služby elektronických komunikací — Směrnice 2002/21/ES — Články 8 a 16 — Směrnice 2002/19/ES — Články 8 a 13 — Hospodářský subjekt, který byl označen za operátora s významnou tržní silou — Regulace cen — Povinnosti uložené vnitrostátními regulačními orgány — Povinnost nákladově orientovat ceny — Určování sazeb pod úrovní nákladů vynaložených dotčeným operátorem na poskytování služeb ukončení hlasového volání v mobilních sítích — Listina základních práv Evropské unie — Článek 16 — Svoboda podnikání — Proporcionalita“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/13

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Najwyższy – Polsko) – Polkomtel sp. z o.o. v. Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   (Věc C-277/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společný předpisový rámec pro sítě a služby elektronických komunikací - Směrnice 2002/21/ES - Články 8 a 16 - Směrnice 2002/19/ES - Články 8 a 13 - Hospodářský subjekt, který byl označen za operátora s významnou tržní silou - Regulace cen - Povinnosti uložené vnitrostátními regulačními orgány - Povinnost nákladově orientovat ceny - Určování sazeb pod úrovní nákladů vynaložených dotčeným operátorem na poskytování služeb ukončení hlasového volání v mobilních sítích - Listina základních práv Evropské unie - Článek 16 - Svoboda podnikání - Proporcionalita“)
   (2018/C 072/16)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Najwyższy

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Polkomtel sp. z o.o.

      Žalovaný: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Za přítomnosti: Krajowa Izba Gospodarcza Elektroniki i Telekomunikacji

      Výrok

               1)

               Článek 8 odst. 4 a článek 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) musí být vykládány tak, že pokud vnitrostátní regulační orgán uloží operátorovi označenému za subjekt s významnou tržní silou na daném trhu povinnost stanovovat své ceny na základě svých nákladů, může vnitrostátní regulační orgán za účelem podpory hospodářské účinnosti a trvalé hospodářské soutěže stanovit ceny za služby, k nimž se taková povinnost váže, pod úrovní nákladů uvedeného operátora na poskytování těchto služeb, jestliže uvedené náklady přesahují náklady vynaložené účinným operátorem, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu.

               2)

               Článek 8 odst. 4 a čl. 13 odst. 3 směrnice 2002/19, ve spojení s článkem 16 Listiny základních práv Evropské unie, musí být vykládány v tom smyslu, že vnitrostátní regulační orgán může uložit operátorovi, který je označen za subjekt s významnou tržní silou na daném trhu a je povinen nákladově orientovat své ceny, povinnost každoročně stanovovat své ceny na základě nejaktuálnějších údajů a takto stanovené ceny, včetně informací odůvodňujících tyto údaje, předkládat vnitrostátnímu regulačnímu orgánu k ověření ještě před tím, než uvedený operátor začne tyto ceny uplatňovat, a to za podmínky, že takové povinnosti vycházejí z povahy zjištěného problému, jsou přiměřené a jsou odůvodněné s ohledem na cíle stanovené v článku 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice), což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

               3)

               Článek 13 odst. 3 směrnice 2002/19 musí být vykládán v tom smyslu, že pokud byla operátorovi uložena na základě čl. 13 odst. 1 uvedené směrnice povinnost nákladově orientovat své ceny, lze mu povinnost, aby tyto ceny upravil, uložit před tím, než je začne uplatňovat i poté, co je začal uplatňovat.

      (1)  Úř. věst. C 335, 12.9.2016.


title: Věc T-231/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – SE v. Rada „Veřejná služba — Úředníci — Odměňování — Rodinné přídavky — Článek 2 odst. 2 třetí pododstavec přílohy VII služebního řádu — Pojem ‚vyživované dítě‘ — Pojem ‚dítě, vůči němuž má úředník vyživovací povinnost vyplývající ze soudního rozhodnutí založeného na právní úpravě členského státu týkající se ochrany nezletilých‘ — Odmítnutí přiznat postavení vyživovaného dítěte vnučce úředníka“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2018 – SE v. Rada
   (Věc T-231/17) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Odměňování - Rodinné přídavky - Článek 2 odst. 2 třetí pododstavec přílohy VII služebního řádu - Pojem ‚vyživované dítě‘ - Pojem ‚dítě, vůči němuž má úředník vyživovací povinnost vyplývající ze soudního rozhodnutí založeného na právní úpravě členského státu týkající se ochrany nezletilých‘ - Odmítnutí přiznat postavení vyživovaného dítěte vnučce úředníka“)
   (2018/C 072/47)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: SE (zástupce: N. de Montigny, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 270 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Rady ze dne 22. června 2016, kterým orgán oprávněný ke jmenování tohoto orgánu odmítl uznat, aby vnučka žalobce byla „vyživovaným dítětem“ ve smyslu čl. 2 odst. 2 třetího pododstavce přílohy VII služebního řádu úředníků Evropské unie.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               SE se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 213, 3.7.2017.


title: Věc C-291/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil n° 8 de Barcelona – Španělsko) – Schweppes SA v. Red Paralela SL, Red Paralela BCN SL, dříve Carbòniques Montaner SL „Řízení o předběžné otázce — Sbližování právních předpisů — Ochranné známky — Směrnice 2008/95/ES — Článek 7 odst. 1 — Vyčerpání práv z ochranné známky — Paralelní ochranné známky — Převod ochranných známek pro část území Evropského hospodářského prostoru (EHP) — Obchodní strategie, která po převodu vědomě podporuje globální a jednotný image ochranné známky — Na sobě nezávislí majitelé, kteří mají ovšem úzké obchodní a hospodářské vazby“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/14

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil no 8 de Barcelona – Španělsko) – Schweppes SA v. Red Paralela SL, Red Paralela BCN SL, dříve Carbòniques Montaner SL
   (Věc C-291/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Ochranné známky - Směrnice 2008/95/ES - Článek 7 odst. 1 - Vyčerpání práv z ochranné známky - Paralelní ochranné známky - Převod ochranných známek pro část území Evropského hospodářského prostoru (EHP) - Obchodní strategie, která po převodu vědomě podporuje globální a jednotný image ochranné známky - Na sobě nezávislí majitelé, kteří mají ovšem úzké obchodní a hospodářské vazby“)
   (2018/C 072/17)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Mercantil no 8 de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Schweppes SA

      Žalovaní: Red Paralela SL, Red Paralela BCN SL, dříve Carbòniques Montaner SL

      Za přítomnosti: Orangina Schweppes Holding BV, Schweppes International Ltd, Exclusivas Ramírez SL

      Výrok

   Článek 7 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, musí být ve světle článku 36 SFEU vykládán v tom smyslu, že je překážkou tomu, aby majitel národní ochranné známky bránil dovozu totožných výrobků, jež jsou opatřeny totožnou ochrannou známkou a pocházejí z jiného členského státu, v němž je tato ochranná známka, původně náležející témuž majiteli, napříště držena třetí osobou, která nabyla práva k této ochranné známce převodem, pokud po tomto převodu

               —

               majitel, sám nebo v koordinaci své strategie ohledně ochranné známky s touto třetí osobou, pokračoval v aktivní a vědomé podpoře jednotného a globálního vzhledu nebo image ochranné známky tím, že vytvořil nebo tak prohloubil zmatení u dotyčné veřejnosti, pokud jde o obchodní původ výrobků opatřených touto ochrannou známkou,

         nebo

               —

               mezi majitelem a uvedenou třetí osobu existují hospodářské vazby v tom smyslu, že koordinují své obchodní politiky nebo se shodnou na společné kontrole užívání ochranné známky, takže mají možnost přímo nebo nepřímo určit výrobky, na kterých je uvedená ochranná známka umístěna a kontrolovat jejich kvalitu.

      (1)  Úř. věst. C 305, 22.8.2016.


title: Věc T-809/17: Žaloba podaná dne 7. prosince 2017 – Intercontact Budapest v. CdT

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/37

         Žaloba podaná dne 7. prosince 2017 – Intercontact Budapest v. CdT
   (Věc T-809/17)
   (2018/C 072/48)
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Intercontact Budapest Fordító és Pénzügyi Tanácsadó Kft. (Budapešť, Maďarsko) (zástupkyně: É. Subasicz, advokátka)

      Žalovaný: Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Určil na základě srovnání předložených nabídek, zda body hodnocení udělené jednotlivým subjektům, které předložily nabídku, odpovídají skutečnosti a zda dodržují zásadu rovného zacházení, zásadu zákazu diskriminace, zásadu proporcionality a zásadu transparentnosti.

               —

               Podpůrně, aby zrušil usnesení žalovaného ze dne 10. července 2017, které se týká výsledků veřejného výběrového řízení FL/GEN 16-01 a FL/GEN 16-02.

               —

               Podpůrně, aby zrušil veřejné výběrové řízení.

               —

               Uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První důvod vychází z porušení zásady rovného zacházení, zásady zákazu diskriminace, zásady proporcionality a zásady transparentnosti, neboť žalovaný uplatnil odlišné hodnocení na subjekty, které předložily nabídky ve veřejném výběrovém řízení, v tom smyslu, že v každém řízení posuzoval totožné činnosti odlišně (1).

               2.

               Druhý důvod vychází ze zneužití pravomoci ze strany žalovaného, když jí neoznámil informace požadované v řízení o veřejných zakázkách (2).

               3.

               Třetí důvod vychází z porušení transparentnosti veřejného výběrového řízení, neboť žalovaný výsledek řízení zveřejnil v Úředním věstníku pouze dočasně a nezahrnul do něj veškerý obsah určený unijní směrnicí (3).

               4.

               Čtvrtý důvod vychází z porušení směrnice o zadávání veřejných zakázek ze strany žalovaného, když neoznámil lhůty pro podání opravného prostředku, čímž omezil možnost opravný prostředek podat (4).

      (1)  Body 1 a 90 odůvodnění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. 2014, L 94, s. 65).

      (2)  Článek 113 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. 2012, L 298, s. 1).

      (3)  Článek 50 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. 2014, L 94, s. 65).

      (4)  Příloha V část D bod 16 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. 2014, L 94, s. 65).


title: Věc T-3/18: Žaloba podaná dne 9. ledna 2018 – Holzer y Cia v. EUIPO – Annco (ANN TAYLOR)

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/43

         Žaloba podaná dne 9. ledna 2018 – Holzer y Cia v. EUIPO – Annco (ANN TAYLOR)
   (Věc T-3/18)
   (2018/C 072/55)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Holzer y Cia, SA de CV (Ciudad de México, Mexiko) (zástupce: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Annco, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „ANN TAYLOR“ – ochranná známka Evropské unie č. 9 865 651

      Řízení před EUIPO: řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. listopadu 2017 ve věci R 2370/2016-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               uznal přípustnost žaloby,

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               potvrdil platnost zápisu ochranné známky Evropské unie č. 9 865 651, „ANN TAYLOR“, pro všechny výrobky, na něž se vztahovala přihláška,

               —

               uložil další účastnici řízení náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Odvolací senát se dopustil nesprávného posouzení existence matoucí podobnosti kolidujících označení a vědomí majitele takto podobné ochranné známky o této skutečnosti v okamžiku podání přihlášky; úmyslů majitele ochranné známky v okamžiku podání přihlášky; důkazní hodnoty přiznané důkazům předloženým navrhovatelem zrušení a důkazního břemene


title: Věc C-677/15 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. prosince 2017 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) v. European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics Belgium SA „Kasační opravný prostředek — Veřejné zakázky na služby — Poskytování externích služeb týkajících se řízení programů a projektů a technického poradenství v oblasti informačních technologií — Kaskádový postup — Poměrné vážení podkritérií v rámci kritérií pro zadání zakázky — Zásady rovnosti příležitostí a transparentnosti — Zjevně nesprávná posouzení — Nedostatečné odůvodnění — Ztráta příležitosti — Mimosmluvní odpovědnost Evropské unie — Návrh na náhradu škody“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. prosince 2017 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) v. European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics Belgium SA
   (Věc C-677/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejné zakázky na služby - Poskytování externích služeb týkajících se řízení programů a projektů a technického poradenství v oblasti informačních technologií - Kaskádový postup - Poměrné vážení podkritérií v rámci kritérií pro zadání zakázky - Zásady rovnosti příležitostí a transparentnosti - Zjevně nesprávná posouzení - Nedostatečné odůvodnění - Ztráta příležitosti - Mimosmluvní odpovědnost Evropské unie - Návrh na náhradu škody“)
   (2018/C 072/05)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: N. Bambara, zmocněnec, ve spolupráci s P. Wytinckem a B. Hoorelbekem, avocats)

      Další účastnice řízení: European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics Belgium SA (zástupci: M. Sfyri, C.-N. Dede a D. Papadopoulou, dikigoroi)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 7. října 2015, European Dynamics Luxembourg a další v. OHIM (T 299/11, EU:T:2015:757), se zrušuje v rozsahu, v němž

                           —

                           v bodě 2 výroku uložil Evropská unii povinnost nahradit škodu, která vznikla European Dynamics Luxembourg z důvodu ztráty příležitosti uzavřít rámcovou smlouvu jako první smluvní strana v rámci systému kaskády, a

                           —

                           jím bylo v bodech 4 a 5 výroku rozhodnuto, že účastníci řízení oznámí Tribunálu vyčíslenou částku náhrady škody stanovenou vzájemnou dohodou nebo že v případě neuzavření takové dohody tito účastníci řízení zašlou Tribunálu své vyčíslené návrhy.

               2)

               Kasační opravný prostředek se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Návrh na náhradu škody podaný European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE a European Dynamics Belgium SA ve věci T 299/11 se zamítá.

               4)

               Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), jakož i European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE a European Dynamics Belgium SA ponesou vlastní náklady řízení související s řízením o kasačním opravném prostředku a s řízením v prvním stupni.

      (1)  Úř. věst. C 90,7.3.2016.


title: Věc C-322/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Global Starnet Ltd v. Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma Monopoli di Stato „Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb služeb, svoboda usazování, volný pohyb kapitálu a svoboda podnikání — Omezení — Udělení nových koncesí na provozování her na dálku — Zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání — Nález ústavního soudu — Otázka existence povinnosti vnitrostátního soudu předložit věc Soudnímu dvoru“

text:
               26.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/15

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. prosince 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Global Starnet Ltd v. Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma Monopoli di Stato
   (Věc C-322/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb služeb, svoboda usazování, volný pohyb kapitálu a svoboda podnikání - Omezení - Udělení nových koncesí na provozování her na dálku - Zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání - Nález ústavního soudu - Otázka existence povinnosti vnitrostátního soudu předložit věc Soudnímu dvoru“)
   (2018/C 072/18)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Global Starnet Ltd

      Žalovaní: Ministero dell'Economia e delle Finanze a Amministrazione Autonoma Monopoli di Stato

      Výrok

               1)

               Článek 267 odst. 3 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní soud, jehož rozhodnutí nelze soudní cestou napadnout opravnými prostředky, je v zásadě povinen podat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce ohledně výkladu unijního práva, i pokud v průběhu dotčeného řízení ústavní soud daného členského státu posoudil ústavnost vnitrostátní úpravy z pohledu normativních parametrů obsahově obdobných parametrům unijního práva

               2)

               Články 49 a 56 SFEU, jakož i zásada ochrany legitimního očekávání musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava dotčená v původním řízení, která stanoví pro osoby, které jsou již jsou držiteli koncesí v oblasti on-line provozování legálních her, nové podmínky výkonu jejich činnosti prostřednictvím dodatku ke stávající smlouvě, pokud předkládající soud dospěje k závěru, že uvedená právní úprava může být odůvodněná naléhavými důvody obecného zájmu, je způsobilá zaručit uskutečnění cílů, který sleduje, a nepřekračuje rámec toho, co je k jejich dosažení nezbytné.

      (1)  Úř. věst. C 343, 19.9.2016.