title: Věc C-249/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. června 2020 Evropská komise proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 2. dubna 2020 ve věci T-571/17, UG v. Komise

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/3

      Kasační opravný prostředek podaný dne 9. června 2020 Evropská komise proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 2. dubna 2020 ve věci T-571/17, UG v. Komise
      (Věc C-249/20 P)
      (2020/C 348/04)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: B. Mongin, L. Radu Bouyon, zmocněnci)

         Další účastník řízení: UG

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie (osmý senát) ze dne 2. dubna 2020, vydaný ve věci T-571/17, UG v. Komise;

                  —

                  vrátil věc Tribunálu;

                  —

                  rozhodl, že o nákladech řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku bude rozhodnuto později.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  1.

                  První důvod kasačního opravného prostředku: zkreslení skutkového stavu (body 64 až 71 napadeného rozsudku)
                  Podle ustálené judikatury podléhá zkreslení přezkumu Soudního dvora v případě, kdy je posouzení existujících důkazů podle všeho zjevně nesprávné. Takové zkreslení musí zjevně vyplývat z písemností založených ve spise.
                  V první části důvodu kasačního opravného prostředku Komise tvrdí, že závěr Tribunálu, podle něhož orgán oprávněný uzavírat pracovní smlouvy (dále jen „OOUPS“) stanovil příliš krátkou lhůtu pro UG k nápravě nezpůsobilosti, je vyvráceno listinnými důkazy obsaženými ve spise. OOUPS nevyžadoval, aby UG naplnil všechny cíle stanovené v hodnotící zprávě za rok 2015 a obnovil vztah důvěry se svými spolupracovníky ve lhůtě tří měsíců.
                  Podle druhé části důvodu kasačního opravného prostředku Tribunál nesprávně zaměřil svůj přezkum na otázku týkající se neomluvených nepřítomností a nezohlednil opakující se povahu několika prvků nezpůsobilosti konstatovaných v rozhodnutí ze dne 17. října 2016 a dopise ze dne 8. září 2016.

                  2.

                  Druhý důvod kasačního opravného prostředku: nesprávné právní posouzení (body 72 až 77 napadeného rozsudku)
                  Tribunál napadené rozhodnutí zrušil z důvodu nesprávného posouzení, aniž by však prokázal, že toto nesprávné posouzení bylo „zjevné“. OOUPS má přitom v oblasti propouštění široký prostor pro uvážení a přezkum Tribunálu je omezen na ověření neexistence zjevně nesprávného posouzení nebo zneužití pravomoci. Tribunál označil vadu v napadeném rozhodnutí, která se vztahovala pouze na jeden z prvků nezpůsobilosti, na které OOUPS směřoval pozornost UG, vadu, která nebyla „zjevná“ a nemohla tudíž vést ke zrušení napadeného rozhodnutí.


title: Věc C-276/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Erfurt (Německo) dne 24. června 2020 – A. G. E v. B AG

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/4

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Erfurt (Německo) dne 24. června 2020 – A. G. E v. B AG
      (Věc C-276/20)
      (2020/C 348/05)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Erfurt

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: A. G. E.

         Žalovaná: B AG

         Předběžné otázky

                  1.

                  Vyžaduje unijní právo, zejména zásada efektivity a základní práva Evropské unie, aby se v případě, že výrobce vozidla nebo motoru poruší evropské právo upravující registraci a evropské emisní normy, neprovedlo žádné započtení skutečného užívání vozidla proti škodě vzniklé kupujícímu? Platí takový zákaz odpočtu přinejmenším v případě, že výrobce zákazníkovi úmyslně způsobí škodu způsobem, který je v rozporu s dobrými mravy?

                  2.

                  Jedná se v případě předkládajícího soudu o nezávislý a nestranný soud ve smyslu článku 267 SFEU ve spojení s čl. 19 odst. 1 SEU, jakož i s čl. 47 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie?


title: Věc C-296/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 3. července 2020 – Commerzbank AG v. E.O.

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/4

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 3. července 2020 – Commerzbank AG v. E.O.
      (Věc C-296/20)
      (2020/C 348/06)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně a navrhovatelka v řízení o opravném prostředku „Revision“: Commerzbank AG

         Žalovaný a odpůrce v řízení o opravném prostředku „Revision“: E.O.

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být čl. 15 odst. 1 písm. c) Luganské úmluvy II (1) vykládán v tom smyslu, že „provozování“ profesionální nebo podnikatelské činnosti ve státě vázaném touto úmluvou, na jehož území má spotřebitel bydliště, předpokládá přeshraniční činnost smluvního partnera spotřebitele již při navázání obchodu a uzavření smlouvy, nebo musí být toto ustanovení použito pro určení soudu příslušného pro žalobu také v případě, kdy smluvní strany měly při uzavření smlouvy své bydliště ve smyslu článků 59 a 60 Luganské úmluvy II ve stejném státě vázaném touto úmluvou a právní vztah získal mezinárodní rozměr až tím, že se spotřebitel později přestěhoval do jiného státu vázaného touto úmluvou?

                  2.

                  Není-li v okamžiku uzavření smlouvy nezbytná přeshraniční činnost:
                  Vylučuje obecně čl. 15 odst. 1 písm. c) Luganské úmluvy II ve spojení s čl. 16 odst. 2 Luganské úmluvy II určení příslušného soudu podle čl. 5 bodu 1 Luganské úmluvy II, pokud se spotřebitel mezi uzavřením smlouvy a podáním žaloby přestěhoval do jiného státu vázaného úmluvou, nebo je navíc zapotřebí, aby smluvní partner spotřebitele provozoval svou profesionální nebo podnikatelskou činnost také v tomto novém státě bydliště nebo ji na něj zaměřoval, a aby smlouva spadala do oblasti této činnosti?

         (1)  Úmluva o soudní příslušnosti a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2007, L 339, s. 3).


title: Věc C-317/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Mainz (Německo) dne 16. července 2020 – KX v. PY GmbH

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/5

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Mainz (Německo) dne 16. července 2020 – KX v. PY GmbH
      (Věc C-317/20)
      (2020/C 348/07)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Mainz

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: KX

         Žalovaná: PY GmbH

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 18 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1) vykládán v tom smyslu, že toto ustanovení kromě právní úpravy mezinárodní příslušnosti stanoví i pravidlo upravující místní příslušnost vnitrostátních soudů ve věcech přepravních smluv, kterým se rozhodující soud musí řídit, pokud jak spotřebitel jako cestující, tak i jeho smluvní partner, poskytovatel souborných služeb cestovního ruchu, mají své sídlo ve stejném členském státě, cíl cesty se ale nachází v zahraničí a ne v tomto členském státě (tzv. „nepravé tuzemské případy“), s tím důsledkem, že spotřebitel může žalobu na uplatnění svých smluvních nároků proti poskytovateli souborných služeb cestovního ruchu – na základě doplnění vnitrostátních právních předpisů upravujících příslušnost soudů – podat u soudu místa svého bydliště?

         (1)  Úř. věst. 2012, L 351, s. 1.


title: Věc C-318/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 13. července 2020 – Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Vodafone Italia SpA v. Ministero della Giustizia, Ministero dello sviluppo economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Procura generale della Repubblica zřízené u Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica zřízené u Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica zřízené uTribunale di Roma, Procura della Repubblica zřízené u Tribunale di Locri

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/6

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 13. července 2020 – Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Vodafone Italia SpA v. Ministero della Giustizia, Ministero dello sviluppo economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Procura generale della Repubblica zřízené u Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica zřízené u Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica zřízené uTribunale di Roma, Procura della Repubblica zřízené u Tribunale di Locri
      (Věc C-318/20)
      (2020/C 348/08)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello sviluppo economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Vodafone Italia SpA

         Odpůrci: Ministero della Giustizia, Ministero dello sviluppo economico, Ministero dell'economia e delle finanze, Wind Tre SpA, Procura Generale della Repubblica zřízené u Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica zřízené u Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica zřízené u Tribunale di Roma, Procura della Repubblica zřízené u Tribunale di Locri

         Předběžná otázka

      Brání obecné zásady uvedené v článcích 18, 26 a 102 a násl. SFEU takové vnitrostátní právní úpravě, která při určování metod výpočtu sazby, za kterou telekomunikační operátoři uskutečňují odposlechy nařízené soudem, nevyžaduje dodržování zásady plné náhrady nákladů?


title: Věc C-322/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. července 2020 Wonder Line, SL proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. května 2020 ve věci T-284/19, Wonder Line v. EUIPO – De Longhi Benelux (KENWELL)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/6

      Kasační opravný prostředek podaný dne 14. července 2020 Wonder Line, SL proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. května 2020 ve věci T-284/19, Wonder Line v. EUIPO – De Longhi Benelux (KENWELL)
      (Věc C-322/20 P)
      (2020/C 348/09)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Wonder Line, SL (zástupce: E. Manresa Medina, abogado)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      Usnesením místopředsedkyně ze dne 26. srpna 2020 Soudní dvůr rozhodl, že kasační opravný prostředek se odmítá jako nepřípustný a navrhovatelka ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-368/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) dne 5. srpna 2020 – NW v. Landespolizeidirektion Steiermark

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/7

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) dne 5. srpna 2020 – NW v. Landespolizeidirektion Steiermark
      (Věc C-368/20)
      (2020/C 348/11)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: NW

         Dotčený orgán: Landespolizeidirektion Steiermark

         Předběžné otázky

                  1)

                  Brání unijní právo vnitrostátní právní úpravě, kterou prostřednictvím na sebe navazujících vnitrostátních opatření obecné povahy dochází ke kumulaci prodlužovaného časového období, a tím je nad rámec časového omezení dvou let stanoveného v článku 25 a v článku 29 nařízení (EU) 2016/399 (1) a bez odpovídajícího prováděcího rozhodnutí Rady podle článku 29 tohoto nařízení umožněna ochrana vnitřních hranic?

                  2)

                  V případě záporné odpovědi na první otázku:
                  Musí být právo na volný pohyb občanů Unie zakotvené v čl. 21 odst. 1 SFEU a čl. 45 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (2) vykládáno, zejména ve světle zásady neexistence hraničních kontrol osob na vnitřních hranicích zakotvené v článku 22 nařízení (EU) 2016/399, tak, že zahrnuje právo nebýt podroben kontrole osob na vnitřních hranicích, s výhradou podmínek a výjimek stanovených ve Smlouvách a zejména ve výše uvedeném nařízení?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 ze dne 9. března 2016, kterým se stanoví kodex Unie o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (Úř. věst. 2016, L 77, s. 1).

         (2)  Úř. věst. 2012, C 326, s. 391.


title: Věc C-369/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) dne 5. srpna 2020 – NW v. Bezirkshauptmannschaft Leibnitz

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/8

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) dne 5. srpna 2020 – NW v. Bezirkshauptmannschaft Leibnitz
      (Věc C-369/20)
      (2020/C 348/12)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: NW

         Dotčený orgán: Bezirkshauptmannschaft Leibnitz

         Předběžné otázky

                  1)

                  Brání unijní právo vnitrostátní právní úpravě, kterou prostřednictvím na sebe navazujících vnitrostátních opatření obecné povahy dochází ke kumulaci prodlužovaného časového období, a tím je nad rámec časového omezení dvou let stanoveného v článku 25 a v článku 29 nařízení (EU) 2016/399 (1) a bez odpovídajícího prováděcího rozhodnutí Rady podle článku 29 tohoto nařízení umožněna ochrana vnitřních hranic?

                  2)

                  Musí být právo na volný pohyb občanů Unie zakotvené v čl. 21 odst. 1 SFEU a čl. 45 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (2) vykládáno, zejména ve světle zásady neexistence hraničních kontrol osob na vnitřních hranicích zakotvené v článku 22 nařízení (EU) 2016/399, tak, že zahrnuje právo nebýt podroben kontrole osob na vnitřních hranicích, s výhradou podmínek a výjimek stanovených ve Smlouvách a zejména ve výše uvedeném nařízení?

                  3)

                  V případě kladné odpovědi na druhou otázku:
                  Musí být čl. 21 odst. 1 SFEU a čl. 45 odst. 1 SFEU vykládány ve světle užitečného účinku práva na volný pohyb v tom smyslu, že brání použití vnitrostátní právní úpravy, která ukládá osobě, aby pod pohrůžkou správní sankce předložila cestovní pas, nebo průkaz totožnosti při vstupu na území přes vnitřní hranice, i když je zvláštní ochrana na vnitřních hranicích v rozporu s ustanoveními unijního práva?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 ze dne 9. března 2016, kterým se stanoví kodex Unie o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (Úř. věst. 2016, L 77, s. 1).

         (2)  Úř. věst. 2012, C 326, s. 391.


title: Věc C-371/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 7. srpna 2020 – Peek & Cloppenburg KG, zastoupená Peek & Cloppenburg Düsseldorf Komplementär B.V v. Peek & Cloppenburg KG, zastoupená Van Graaf Management GmbH

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/9

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 7. srpna 2020 – Peek & Cloppenburg KG, zastoupená Peek & Cloppenburg Düsseldorf Komplementär B.V v. Peek & Cloppenburg KG, zastoupená Van Graaf Management GmbH
      (Věc C-371/20)
      (2020/C 348/13)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka v řízení o opravném prostředku „Revision“: Peek & Cloppenburg KG, zastoupená osobně ručící společnicí Peek & Cloppenburg Düsseldorf Komplementär B.V.

         Odpůrkyně v řízení o opravném prostředku „Revision“: Peek & Cloppenburg KG, zastoupená osobně ručící společnicí Van Graaf Management GmbH

         Předběžné otázky

                  1.

                  Jedná se o „zaplacení“ propagace produktu ve smyslu bodu 11 první věty přílohy I směrnice 2005/29/ES (1) pouze v případě, že je za využití prostoru ve sdělovacích prostředcích k propagaci produktu poskytnuto peněžní protiplnění, nebo zahrnuje pojem „zaplacení“ jakýkoliv druh protiplnění, aniž by bylo relevantní, zda se u tohoto protiplnění jedná o peníze, zboží, služby či jiné majetkové hodnoty?

                  2.

                  Předpokládá bod 11 první věta přílohy I směrnice 2005/29/ES, že podnikatel poskytne mediálnímu podniku nepeněžitou výhodu jako protiplnění za využití prostoru ve sdělovacích prostředcích, a je v případě kladné odpovědi nutno vycházet z takovéhoto protiplnění i tehdy, když mediální podnik informuje o reklamní akci organizované společně s podnikatelem, jestliže podnikatel poskytl mediálnímu podniku obrazová práva pro tuto zprávu, oba podniky se podílely na nákladech a výdajích této reklamní akce a tato reklamní akce slouží propagaci prodeje produktů obou podniků?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. 2005, L 149, s. 22).


title: Věc C-375/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação de Coimbra (Portugalsko) dne 10. srpna 2020 – Liberty Seguros, SA v. DR

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação de Coimbra (Portugalsko) dne 10. srpna 2020 – Liberty Seguros, SA v. DR
      (Věc C-375/20)
      (2020/C 348/14)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal da Relação de Coimbra

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Liberty Seguros, SA

         Odpůrce: DR

         Vedlejší účastníci: Fundo de Garantia Automóvel, VS, FN, JT, Seguradoras Unidas, SA

         Předběžná otázka

      Brání [unijní] právo, a konkrétně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/103/ES (1) vnitrostátní právní úpravě, která umožňuje namítat vůči poškozeným třetím osobám a Fundo de Garantia Automóvel (Záruční fond pro pojištění motorových vozidel) neplatnost smlouvy o pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel, pokud tato neplatnost vyplývá ze skutečnosti, že pojistník používal pojištěné vozidlo k úplatné, nelegální a protiprávní přepravě osob a zboží a zatajil tento účel pojišťovně? Byla by odpověď stejná, pokud by cestující o nelegálnosti a protiprávnosti přepravy věděli?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/103/ES ze dne 16. září 2009 o pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontrole povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění (Úř. věst. 2009, L 263, s. 11).


title: Věc C-377/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 29. července 2020 – Servizio Elettrico Nazionale SpA a další v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato a další

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 29. července 2020 – Servizio Elettrico Nazionale SpA a další v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato a další
      (Věc C-377/20)
      (2020/C 348/15)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelky: Servizio Elettrico Nazionale SpA, ENEL SpA, Enel Energia SpA

         Odpůrci: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, ENEL SpA, Servizio Elettrico Nazionale SpA, Eni Gas e Luce SpA, Eni SpA, Gala SpA, Axpo Italia SpA, E.Ja SpA, Green Network SpA, Ass.ne Codici – Centro per i Diritti del Cittadino

         Předběžné otázky

                  1)

                  Může být jednání, které zakládá zneužití dominantního postavení, samo o sobě zcela legální a kvalifikováno jako „zneužívající“ pouze z důvodu (potenciálně) omezujícího účinku vyvolaného na referenčním trhu; nebo musí toto jednání obsahovat také konkrétní protiprávní složku spočívající v použití „konkurenčních metod (nebo prostředků) odlišných“ od těch „normálních“; v posledně uvedeném případě, na základě jakých kritérií lze stanovit hranici mezi „normální“ a „narušenou“ hospodářskou soutěží?

                  2)

                  Je účelem zákazu zneužití maximalizovat blahobyt spotřebitelů, ve vztahu k němuž soud musí posoudit nastalé snížení (nebo nebezpečí snížení); nebo má zákaz protisoutěžního jednání za cíl zachovat samotnou konkurenční strukturu trhu, aby se zabránilo vytváření nahromadění hospodářské síly, jež jsou považována v každém případě za škodlivá pro společenství?

                  3)

                  Může podnik v dominantním postavení v případě zneužití dominantního postavení spočívajícího ve snaze zabránit trvání úrovně stále existující hospodářské soutěže nebo jejímu rozvoji přesto prokázat, že – navzdory abstraktní způsobilosti omezujícího účinku – jednání postrádá konkrétní závažnost; v případě kladné odpovědi, musí být článek 102 SFEU pro účely posouzení existence netypického zneužití spočívajícího ve vyloučení vykládán v tom smyslu, že orgán pro ochranu hospodářské soutěže má povinnost přesně zkoumat ekonomické analýzy předložené účastníkem řízení ohledně konkrétní schopnosti prošetřovaného jednání vyloučit jeho konkurenty z trhu?

                  4)

                  Musí být zneužití dominantního postavení posuzováno pouze z hlediska svých účinků (i když pouze potenciálních) na trh, bez ohledu na subjektivní motiv subjektu; nebo prokázání restriktivního záměru představuje parametr, který lze použít (i výlučně) k posouzení zneužívajícího jednání podniku v dominantním postavení; nebo má toto prokázání subjektivního prvku význam pouze k přesunutí důkazního břemene na podnik v dominantním postavení (který by měl v tomto ohledu povinnost prokázat, že vylučující účinek chybí)?

                  5)

                  Je v případě dominantního postavení, které má více podniků patřících do téže skupiny společností, příslušnost k této skupině dostačující k předpokladu, že také podniky, které nejednaly zneužívajícím způsobem, se zúčastnily protiprávního jednání – takže orgánu pro ochranu hospodářské soutěže by stačilo prokázat vědomý paralelismus, i když bez koluze, podniků působících v rámci kolektivně dominantní skupiny – nebo je třeba (jako je tomu v případě zákazu kartelových dohod) prokázat, a to i nepřímo, konkrétní situaci koordinace a funkčních vazeb mezi různými podniky skupiny v dominantním postavení, zejména za účelem prokázání zapojení mateřské společnosti?


title: Věc C-379/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 11. srpna 2020 – B v. Udlændingenævnet

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/11

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 11. srpna 2020 – B v. Udlændingenævnet
      (Věc C-379/20)
      (2020/C 348/16)
      Jednací jazyk: dánština

         Předkládající soud

      Østre Landsret

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: B

         Žalovaná: Udlændingenævnet

         Předběžná otázka

      Brání článek 13 rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení (1), jež souvisí s Dohodou o přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, která byla podepsána dne 12. září 1963 v Ankaře Tureckou republikou na straně jedné a členskými státy EHS a Společenstvím na straně druhé, která byla uzavřena, schválena a potvrzena jménem Společenství rozhodnutím Rady 64/732/EHS ze dne 23. prosince 1963 (2), zavedení a uplatňování nového vnitrostátního opatření, které podmiňuje sloučení rodiny hospodářsky činného tureckého státního příslušníka, jenž legálně pobývá v dotčeném členském státě, s jeho dítětem, které dosáhlo věku 15 let, tím, aby pro toto sloučení svědčily mimořádné důvody, zejména ohled na celistvost rodiny a ohled na nejlepší zájmy dítěte?

         (1)  Rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení EHS – Turecko (nezveřejněné).

         (2)  Rozhodnutí Rady ze dne 23. prosince 1963 o uzavření Dohody zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem (Úř. věst. 1964, 217, s. 3685; Zvl. vyd. 11/11, s. 10).


title: Věc C-402/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. srpna 2020 společností Lípidos Santiga, SA proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 11. června 2020 ve věci T-561/19, Lípidos Santiga v. Komise

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/12

      Kasační opravný prostředek podaný dne 24. srpna 2020 společností Lípidos Santiga, SA proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 11. června 2020 ve věci T-561/19, Lípidos Santiga v. Komise
      (Věc C-402/20 P)
      (2020/C 348/17)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Lípidos Santiga, SA (zástupce: P. Muñiz Fernández, abogado)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 11. června 2020, Lípidos Santiga v. Komise (T-561/19), oznámené navrhovatelce dne 12. června 2020, a to v rozsahu, v němž byla její žaloba odmítnuta jako nepřípustná,

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou a vrátil věc Tribunálu k meritornímu rozhodnutí věci a

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů tohoto řízení i řízení před Tribunálem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že Evropskou unií provedené vynětí biopaliva na bázi palmového oleje z unijního trhu se navrhovatelčiny situace nedotýká.

                  A.

                  Tribunál nepodal dostatečné odůvodnění, když opomněl posoudit, zda mimo rámec povinných cílů podle směrnice 2009/28 (1) existuje trh s biopalivy na bázi palmového oleje.

                  B.

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když dospěl k závěru, že napadená ustanovení nevedou k uplatnění výslovného zákazu obsaženého v čl. 26 odst. 2 směrnice 2009/28 ohledně používání biopaliva z palmového oleje.

                  C.

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že vzhledem k výjimce týkající se nízkého rizika nepřímé změny ve využívání půdy není navrhovatelka napadenými ustanoveními přímo dotčena.

            Druhý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že členské státy jsou nadány diskreční pravomocí, pokud jde o provedení zákazu obsaženého v čl. 26 odst. 2 směrnice 2009/28, který se uplatní v důsledku napadených ustanovení.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku: Právní kvalifikace Tribunálu, pokud jde o účinky napadených ustanovení na situaci navrhovatelky, jakož i jeho výklad a uplatnění kritéria přímého dotčení, jsou zjevně nesprávné.

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 ze dne 11. prosince 2018 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů (Úř. věst. 2018, L 328, s. 82).


title: Věc T-143/19: Usnesení Tribunálu ze dne 3. července 2020 – Solar Ileias Bompaina v. Komise („Žaloba na neplatnost – Státní podpory – Subjekty na trhu s elektřinou vyrobenou z obnovitelných zdrojů energie – Smlouvy o nákupu elektřiny – Legislativní změny s retroaktivním účinkem spočívajícím v omezení tarifních výhod – Stížnost podaná ke Komisi uvádějící existenci státní podpory ve prospěch dodavatelů energie – Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za slučitelnou s vnitřním trhem – Postavení dotčené osoby – Ochrana procesních práv – Nepřípustnost“)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/13

      Usnesení Tribunálu ze dne 3. července 2020 – Solar Ileias Bompaina v. Komise
      (Věc T-143/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Subjekty na trhu s elektřinou vyrobenou z obnovitelných zdrojů energie - Smlouvy o nákupu elektřiny - Legislativní změny s retroaktivním účinkem spočívajícím v omezení tarifních výhod - Stížnost podaná ke Komisi uvádějící existenci státní podpory ve prospěch dodavatelů energie - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje podpora za slučitelnou s vnitřním trhem - Postavení dotčené osoby - Ochrana procesních práv - Nepřípustnost“)
      (2020/C 348/18)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Solar Ileias Bompaina AE (Atény, Řecko) (zástupci: A. Metaxas a A. Bartosch, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K.-P. Wojcik a K. Herrmann, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba založená na článku 263 SFEU a směřující v podstatě k částečnému zrušení rozhodnutí Komise C(2018) 6777 final ze dne 10. října 2018, týkající se státní podpory SA.38967 (2014/NN-2) – Řecko – Vnitrostátní režim podpory pro zařízení využívající obnovitelné zdroje energie a vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektrické energie

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Společnost Solar Ileias Bompaina AE ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 148, 29.4.2019.


title: Věc T-562/19: Usnesení Tribunálu ze dne 2. července 2020 – Klein v. Komise („Žaloba pro nečinnost – Zdravotnické prostředky – Článek 8 odst. 1 a 2 směrnice 93/42/EHS – Řízení podle ochranné doložky – Oznámení členského státu o rozhodnutí zakázat uvádění zdravotnického prostředku na trh – Neexistence rozhodnutí Komise – Lhůta k podání žaloby – Nepřípustnost“)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/13

      Usnesení Tribunálu ze dne 2. července 2020 – Klein v. Komise
      (Věc T-562/19) (1)

      („Žaloba pro nečinnost - Zdravotnické prostředky - Článek 8 odst. 1 a 2 směrnice 93/42/EHS - Řízení podle ochranné doložky - Oznámení členského státu o rozhodnutí zakázat uvádění zdravotnického prostředku na trh - Neexistence rozhodnutí Komise - Lhůta k podání žaloby - Nepřípustnost“)
      (2020/C 348/19)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Christoph Klein (Großgmain, Rakousko) (zástupce: H.-J. Ahlt, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. C. Becker, F. Thiran a G. von Rintelen, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba na základě článku 265 SFEU znějící na určení, že se Komise dopustila protiprávní nečinnosti v řízení podle ochranné doložky zahájeném Spolkovou republikou Německo dne 7. ledna 1998 a protiprávně se zdržela přijetí rozhodnutí podle směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (Úř. věst. 1993, L 169, s. 1; Zvl. vyd. 13/12, s. 82) ohledně prostředku Inhaler Broncho Air®.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná

                  2)

                  Christophu Kleinovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 337, 7.10.2019.


title: Věc T-616/19: Usnesení Tribunálu ze dne 10. července 2020 – Katjes Fassin v. EUIPO – Haribo The Netherlands & Belgium (WONDERLAND) („Žaloba na neplatnost – Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie WONDERLAND – Starší slovní ochranná známka Beneluxu WONDERMIX – Relativní důvody pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/14

      Usnesení Tribunálu ze dne 10. července 2020 – Katjes Fassin v. EUIPO – Haribo The Netherlands & Belgium (WONDERLAND)
      (Věc T-616/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie WONDERLAND - Starší slovní ochranná známka Beneluxu WONDERMIX - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2020/C 348/20)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Německo) (zástupci: T. Schmitz a M. Breuer, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: A. Söder, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Haribo The Netherlands & Belgium BV (Breda, Nizozemsko) (zástupkyně: A. Tiemann a C. Elkemann, advokátky)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. července 2019 (věc R 2164/2018-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Haribo The Netherlands & Belgium a Katjes Fassin.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se jako po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná zamítá.

                  2)

                  Společnost Katjes Fassin GmbH & Co. KG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené v rámci tohoto řízení Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Haribo The Netherlands & Belgium BV.

         (1)  Úř. věst. C 363, 28.10.2019.


title: Věc T-627/19: Usnesení Tribunálu ze dne 14. července 2020 – Shindler a další v. Komise („Žaloba pro nečinnost a žaloba na neplatnost – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Vystoupení Spojeného království z Unie – Žádost o přijetí rozhodnutí o zachování občanství Evropské unie pro některé státní příslušníky Spojeného království a rozhodnutí o různých opatřeních týkajících se práv státních příslušníků Spojeného království – Stanovisko Komise – Neexistence výzvy k jednání – Odmítnutí přijmout rozhodnutí o zachování občanství Evropské unie pro některé státní příslušníky Spojeného království – Neexistence právního zájmu na podání žaloby – Zjevně nepřípustná žaloba“)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/15

      Usnesení Tribunálu ze dne 14. července 2020 – Shindler a další v. Komise
      (Věc T-627/19) (1)

      („Žaloba pro nečinnost a žaloba na neplatnost - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Vystoupení Spojeného království z Unie - Žádost o přijetí rozhodnutí o zachování občanství Evropské unie pro některé státní příslušníky Spojeného království a rozhodnutí o různých opatřeních týkajících se práv státních příslušníků Spojeného království - Stanovisko Komise - Neexistence výzvy k jednání - Odmítnutí přijmout rozhodnutí o zachování občanství Evropské unie pro některé státní příslušníky Spojeného království - Neexistence právního zájmu na podání žaloby - Zjevně nepřípustná žaloba“)
      (2020/C 348/22)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Itálie) a 5 dalších žalujících, jejichž jména jsou uvedena v příloze usnesení (zástupce: J. Fouchet, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Erlbacher, C. Giolito a E. Montaguti, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci)

         Předmět věci

      Zaprvé návrh podaný na základě článku 265 SFEU a znějící na určení, že Komise v rozporu s právem nepřijala rozhodnutí o zachování občanství Evropské unie ode dne vystoupení Spojeného království z Unie pro některé státní příslušníky Spojeného království, kteří k uvedenému okamžiku nebudou mít státní příslušnost některého z členských států Unie, bez ohledu na to, zda bude či nebude uzavřena dohoda o podmínkách tohoto vystoupení, ani rozhodnutí o různých opatřeních týkajících se práv těchto státních příslušníků v případě takového vystoupení bez uzavření takové dohody, a zadruhé návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení dopisu Komise ze dne 11. září 2019, jímž bylo odmítnuto přijetí rozhodnutí o zachování občanství Evropské unie pro uvedené státní příslušníky.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá.

                  2)

                  Harrymu Shindlerovi a ostatním žalujícím, jejichž jména jsou uvedena v příloze, se ukládá náhrada nákladů řízení včetně nákladů řízení souvisejících s řízením o předběžném opatření.

                  3)

                  Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 383, 11.11.2019.


title: Věc T-640/19: Usnesení Tribunálu ze dne 14. července 2020 – Sasol Germany a další v. ECHA („Žaloba na neplatnost – REACH – Látky vzbuzující mimořádné obavy – Sestavení seznamu látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV nařízení (ES) č. 1907/2006 – Rozhodnutí, kterým byl 4-terc-butylfenol identifikován jako látka splňující kritéria pro zařazení na seznam – Námitka nepřípustnosti – Akt, který nelze napadnout žalobou – Čistě prováděcí akt – Neexistence právního zájmu na podání žaloby – Nepřípustnost“)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/16

      Usnesení Tribunálu ze dne 14. července 2020 – Sasol Germany a další v. ECHA
      (Věc T-640/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - REACH - Látky vzbuzující mimořádné obavy - Sestavení seznamu látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV nařízení (ES) č. 1907/2006 - Rozhodnutí, kterým byl 4-terc-butylfenol identifikován jako látka splňující kritéria pro zařazení na seznam - Námitka nepřípustnosti - Akt, který nelze napadnout žalobou - Čistě prováděcí akt - Neexistence právního zájmu na podání žaloby - Nepřípustnost“)
      (2020/C 348/23)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Sasol Germany GmbH (Hamburk, Německo), SI Group – Béthune (Béthune, Francie) BASF SE (Ludwigshafen, Německo) (zástupci: C. Mereu, P. Sellar a S. Saez Moreno, advokáti)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: M. Heikkilä a W. Broere, zmocněnci, ve spolupráci s S. Raesem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na částečné zrušení rozhodnutí ECHA ED/71/2019 v rozsahu, v němž byla látka 4-tert-butyfenol zařazena jako látka vzbuzující mimořádné obavy na seznam látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. 2006, L 396, s. 1; oprava v Úř. věst. 2007, L 136, s. 3).

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  O návrzích Spolkové republiky Německo, Švédského království, jakož i Evropské komise na vstup vedlejšího účastníka do řízení již není důvodné rozhodnout.

                  3)

                  Společnosti Sasol Germany GmbH, SI Group – Béthune a BASF SE ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro chemické látky (ECHA), s výjimkou nákladů řízení souvisejících s návrhy na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

                  4)

                  Společnosti Sasol Germany GmbH, SI Group – Béthune, BASF SE, Evropská agentura pro chemické látky (ECHA), Spolková republika Německo, Švédské království a Evropské komise ponesou vlastní náklady řízení související s návrhy na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

         (1)  Úř. věst. C 406, 2.12.2019.


title: Věc T-715/19: Usnesení Tribunálu ze dne 17. července 2020 – Wagenknecht v. Evropská rada („Žaloba pro nečinnost – Ochrana finančních zájmů Unie – Boj proti podvodům – Zasedání Evropské rady – Víceletý finanční rámec – Finanční nařízení – Údajný střet zájmů zástupce České republiky na zasedání Evropské rady – Údajná nečinnost Evropské rady – Článek 130 jednacího řádu – Právní zájem na podání žaloby – Aktivní legitimace – Stanovisko Evropské rady – Ukončení nečinnosti – Nepřípustnost – Článek 15 odst. 2 SEU – Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/17

      Usnesení Tribunálu ze dne 17. července 2020 – Wagenknecht v. Evropská rada
      (Věc T-715/19) (1)

      („Žaloba pro nečinnost - Ochrana finančních zájmů Unie - Boj proti podvodům - Zasedání Evropské rady - Víceletý finanční rámec - Finanční nařízení - Údajný střet zájmů zástupce České republiky na zasedání Evropské rady - Údajná nečinnost Evropské rady - Článek 130 jednacího řádu - Právní zájem na podání žaloby - Aktivní legitimace - Stanovisko Evropské rady - Ukončení nečinnosti - Nepřípustnost - Článek 15 odst. 2 SEU - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2020/C 348/24)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Lukáš Wagenknecht (Pardubice, Česká republika) (zástupkyně: A. Dolejská, advokátka)

         Žalovaná: Evropská rada (zástupci: A. Westerhof Löfflerová, A. Jensen a J. Bauerschmidt, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 265 SFEU a znějící na určení, že Evropská rada protiprávně nejednala na návrh žalobce, aby byl předseda vlády České republiky, Andrej Babiš, vyloučen ze zasedání Evropské rady konaného dne 20. června 2019 a budoucích zasedání týkajících se jednání o finančním výhledu, a to z důvodu jeho údajného střetu zájmů s ohledem na požadavky stanovené v čl. 325 odst. 1 SFEU a čl. 61 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014 a (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (Úř. věst. 2018, L 193, s. 1).

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná a v každém případě se zamítá jako po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná.

                  2)

                  Lukáši Wagenknechtovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 54, 17.2.2020.


title: Věc T-838/19: Usnesení Tribunálu ze dne 15. července 2020 – Koopman International v. EUIPO – Tinnus Enterprises a Mystic Products (Zařízení na rozvod tekutin) („Žaloba na neplatnost – (Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující zařízení na rozvod tekutin – Přerušení řízení před odvolacím senátem – Akt, který nelze napadnout žalobou – Přípravný akt – Nepřípustnost“)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/18

      Usnesení Tribunálu ze dne 15. července 2020 – Koopman International v. EUIPO – Tinnus Enterprises a Mystic Products (Zařízení na rozvod tekutin)
      (Věc T-838/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - (Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující zařízení na rozvod tekutin - Přerušení řízení před odvolacím senátem - Akt, který nelze napadnout žalobou - Přípravný akt - Nepřípustnost“)
      (2020/C 348/25)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Koopman International BV (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupci: G. van den Bergh a B. Brouwer, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Spojené státy) (zástupce: A. Odle, advokát)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španělsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti prozatímnímu rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. září 2019 (věc R 1005/2018-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Mystic Products Import & Export a Koopman International na jedné straně a Tinnus Enterprises na straně druhé.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Společnost Koopman International BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Tinnus Enterprises LLC.

         (1)  Úř. věst. C 45, 10.2.2020.


title: Věc T-839/19: Usnesení Tribunálu ze dne 15. července 2020 – Koopman International v. EUIPO – Tinnus Enterprises a Mystic Products (Zařízení na rozvod tekutin) („Žaloba na neplatnost – (Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující zařízení na rozvod tekutin – Přerušení řízení před odvolacím senátem – Akt, který nelze napadnout žalobou – Přípravný akt – Nepřípustnost“)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/18

      Usnesení Tribunálu ze dne 15. července 2020 – Koopman International v. EUIPO – Tinnus Enterprises a Mystic Products (Zařízení na rozvod tekutin)
      (Věc T-839/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - (Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující zařízení na rozvod tekutin - Přerušení řízení před odvolacím senátem - Akt, který nelze napadnout žalobou - Přípravný akt - Nepřípustnost“)
      (2020/C 348/26)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Koopman International BV (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupci: G. van den Bergh a B. Brouwer, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Spojené státy) (zástupce: A. Odle, advokát)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španělsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti prozatímnímu rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. září 2019 (věc R 1006/2018-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Mystic Products Import & Export a Koopman International na jedné straně a Tinnus Enterprises na straně druhé.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Společnost Koopman International BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Tinnus Enterprises LLC.

         (1)  Úř. věst. C 45, 10.2.2020.


title: Věc T-840/19: Usnesení Tribunálu ze dne 15. července 2020 – Koopman International v. EUIPO – Tinnus Enterprises a Mystic Products (Zařízení na rozvod tekutin) („Žaloba na neplatnost – (Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující zařízení na rozvod tekutin – Přerušení řízení před odvolacím senátem – Akt, který nelze napadnout žalobou – Přípravný akt – Nepřípustnost“)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/19

      Usnesení Tribunálu ze dne 15. července 2020 – Koopman International v. EUIPO – Tinnus Enterprises a Mystic Products (Zařízení na rozvod tekutin)
      (Věc T-840/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - (Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující zařízení na rozvod tekutin - Přerušení řízení před odvolacím senátem - Akt, který nelze napadnout žalobou - Přípravný akt - Nepřípustnost“)
      (2020/C 348/27)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Koopman International BV (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupci: G. van den Bergh a B. Brouwer, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Spojené státy) (zástupce: A. Odle, advokát)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španělsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti prozatímnímu rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. září 2019 (věc R 1008/2018-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Mystic Products Import & Export a Koopman International na jedné straně a Tinnus Enterprises na straně druhé.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Společnost Koopman International BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Tinnus Enterprises LLC.

         (1)  Úř. věst. C 45, 10.2.2020.


title: Věc T-842/19: Usnesení Tribunálu ze dne 15. července 2020 – Koopman International v. EUIPO – Tinnus Enterprises a Mystic Products (Zařízení na rozvod tekutin) („Žaloba na neplatnost – (Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující zařízení na rozvod tekutin – Přerušení řízení před odvolacím senátem – Akt, který nelze napadnout žalobou – Přípravný akt – Nepřípustnost“)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/21

      Usnesení Tribunálu ze dne 15. července 2020 – Koopman International v. EUIPO – Tinnus Enterprises a Mystic Products (Zařízení na rozvod tekutin)
      (Věc T-842/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - (Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující zařízení na rozvod tekutin - Přerušení řízení před odvolacím senátem - Akt, který nelze napadnout žalobou - Přípravný akt - Nepřípustnost“)
      (2020/C 348/29)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Koopman International BV (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupci: G. van den Bergh a B. Brouwer, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Spojené státy) (zástupce: A. Odle, advokát)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španělsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti prozatímnímu rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. září 2019 (věc R 1010/2018-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Mystic Products Import & Export a Koopman International na jedné straně a Tinnus Enterprises na straně druhé.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Společnost Koopman International BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Tinnus Enterprises LLC.

         (1)  Úř. věst. C 45, 10.2.2020.


title: Věc T-377/20 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 22. července 2020 – KN v. EHSV („Řízení o předběžných opatřeních – Veřejná služba – Člen EHSV – Obtěžování – Vyšetřování úřadem OLAF – Rozhodnutí předsednictva EHSV – Návrh na odklad vykonatelnosti – Neexistence naléhavosti“)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/21

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 22. července 2020 – KN v. EHSV
      (Věc T-377/20 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejná služba - Člen EHSV - Obtěžování - Vyšetřování úřadem OLAF - Rozhodnutí předsednictva EHSV - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
      (2020/C 348/30)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: KN (zástupci: M. Casado García-Hirschfeld a M. Aboudi, advokáti)

         Žalovaný: Evropský hospodářský a sociální výbor (zástupci: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, I. Pouli a A. Carvajal García Valdecasas, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU znějící na jedné straně na odklad vykonatelnosti rozhodnutí EHSV ze dne 9. června 2020, kterým je žalobce zejména zbaven všech činností dohledu a personálního řízení, a na druhé straně na dočasný odklad předání tohoto rozhodnutí orgánům Evropské unie a některým orgánům členských států.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-469/20: Žaloba podaná dne 21. července 2020 – Nizozemsko v. Komise

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/22

      Žaloba podaná dne 21. července 2020 – Nizozemsko v. Komise
      (Věc T-469/20)
      (2020/C 348/31)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman, J. Langer a M. de Ree, zmocněnci)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2020) final 2998 ze dne 12. května 2020 týkající se režimu podpory SA.54537 (2020/NN) – Nizozemsko, zákaz využívání uhlí k výrobě elektřiny v Nizozemsku;

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nesprávného použití čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož Komise vycházela z toho, že společnosti Vattenfall byla poskytnuta výhoda.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného použití čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož Komise vycházela z nesprávného rozložení důkazního břemene.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z nesplnění povinnosti uvést odůvodnění vyplývající z článku 296 SFEU, jelikož Komise neodůvodnila, z jakého důvodu je existence nároku na náhradu sporná, ani nestanovila, jak vysoké je nadměrné vyrovnání, které Vattenfall obdržela a jelikož rozhodnutí jako takové je rozporuplné.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 3 SFEU, jelikož Komise prohlásila vyrovnání poskytnuté společnosti Vattenfall za slučitelné s vnitřním trhem, aniž by k tomu měla pravomoc.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z porušení zásady právní jistoty, jelikož Komise nerozhodla, zda vyrovnání poskytnuté společnosti Vattenfall je třeba považovat za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.


title: Věc T-482/20: Žaloba podaná dne 27. července 2020 – LG a další v. Komise

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/22

      Žaloba podaná dne 27. července 2020 – LG a další v. Komise
      (Věc T-482/20)
      (2020/C 348/32)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: LG a pět dalších žalobců (zástupci: A. Sigal a M. Teder, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  na základě článku 263 SFEU zrušil implicitní rozhodnutí ze dne 26. května 2020, kterým Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) zamítl žádost o zachování důvěrnosti komunikace mezi žalobci a jejich právními zástupci, ledaže žalobci zveřejní kontext a obsah této důvěrné komunikace;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci tři žalobní důvody.

                  1.

                  V rámci prvního žalobního důvodu žalobci tvrdí, že právo na zachování důvěrnosti komunikace mezi právními zástupci a jejich klienty, byť i nepísemné, je základním unijním právem uznaným judikaturou Soudního dvora. Podle žalobců nemůže být uplatnění tohoto práva podřízeno tomu, aby prokázali podstatnou souvislost mezi touto komunikací a vyšetřováním, ve vztahu k němuž požívají ochrany. Tato podmínka by podle nich zmařila naplnění cíle zachování důvěrnosti komunikace mezi právními zástupci a jejich klienty.

                  2.

                  V rámci druhého žalobního důvodu žalobci tvrdí, že právo na zachování důvěrnosti komunikace mezi právními zástupci a jejich klienty vyplývá jak z EÚLP, tak z Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), konkrétně z práva na respektování soukromého života zakotveného v článku 8 EÚLP (článek 7 Listiny) a z práva na obhajobu zakotveného v článku 6 EÚLP (článek 47 Listiny). Podle žalobců nezavisí zachování důvěrnosti komunikace mezi právními zástupci a jejich klienty upravené EÚLP a Listinou na cíli nebo obsahu dotčené komunikace, nýbrž jen na totožnosti autorů a příjemců komunikace.

                  3.

                  V rámci třetího žalobního důvodu žalobci tvrdí, že i když právo na zachování důvěrnosti komunikace mezi právními zástupci a jejich klienty upravené EÚLP a Listinou může být omezeno za účelem obecného zájmu, taková omezení musí být stanovena zákonem. Mají za to, že nemohou být založena na diskrečním rozhodnutí správního orgánu.


title: Věc T-519/20: Žaloba podaná dne 13. srpna 2020 – LP v. Parlament

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/23

      Žaloba podaná dne 13. srpna 2020 – LP v. Parlament
      (Věc T-519/20)
      (2020/C 348/33)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastníci řízení

         Žalobce: LP (zástupci: J. Bosquet a G. Op de Beeck, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 22. října 2019 o pravomoci na uzavírání pracovních smluv, kterým se odmítá přijetí žalobce na pracovní místo akreditovaného asistenta poslance Evropského parlamentu (první napadené rozhodnutí);

                  —

                  zrušil rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 14. května 2020, kterým se zamítá stížnost žalobce podaná podle čl. 90 odst. 2 Služebního řádu úředníků Evropské unie proti prvnímu napadenému rozhodnutí (druhé napadené rozhodnutí).

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby uvádí žalobce jediný žalobní důvod.
      Jediný žalobní důvod: porušení čl. 128 odst. 2 písm. c) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie a čl. 41 odst. 1 a 2 Listiny základních práv Evropské unie.

                  —

                  Porušení čl. 128 odst. 2 písm. c) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie, jelikož Evropský parlament provedl nesprávný výklad tohoto článku v tom smyslu, že je nezbytné předložit čistý rejstřík trestů. Tento článek se však vztahuje na záruky související se zaměstnáním, zatímco záznam ve výpisu z rejstříku trestů je relevantní pouze v tom případě, pokud by svou povahou mohl narušit výkon funkce související se zaměstnáním nebo mít vliv na výkon funkce. Odůvodnění napadeného rozhodnutí je v rozporu s uvedeným článkem, jelikož v druhém napadeném rozhodnutí žalovaný potvrzuje, že neexistuje aktuální, skutečné a dostatečně závažné ohrožení v souvislosti s řádným výkonem funkce, jelikož o morální integritě existují jen „pochybnosti“.

                  —

                  Porušení čl. 41 odst. 1 a 2 Listiny základních práv Evropské unie a zásady řádné péče, která z toho vyplývá, jelikož Evropský parlament nezohlednil všechny relevantní skutečnosti při svém posouzení v rámci přijímání žalobce do zaměstnání. Nezohlednil důvěrný vztah s dotčeným členem Evropského parlamentu ani skutečnost, že žalobce již vykonává funkci asistenta poslance v parlamentu jednom ze samosprávných celků Belgie. Evropský parlament krom toho nezohlednil skutečnost, že žalobce ve své žalobě uznal vinu, když uvedl, že mu chybí smysl pro odpovědnost, jelikož relativizuje trestný čin uvedený ve výpisu z rejstříku trestů. Napadená rozhodnutí tedy nejsou dostatečně odůvodněna.


title: Věc T-532/20: Žaloba podaná dne 21. srpna 2020 – Phi Group v. EUIPO – Gruppo Cadoro (REDELLO)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/24

      Žaloba podaná dne 21. srpna 2020 – Phi Group v. EUIPO – Gruppo Cadoro (REDELLO)
      (Věc T-532/20)
      (2020/C 348/34)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Phi Group GmbH (Zug, Švýcarsko) (zástupci: P. Campolini a L. Bidaine, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Gruppo Cadoro GmbH (Eglisau, Švýcarsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie REDELLO – Přihláška č. 17 929 193

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. června 2020, ve věci R 2677/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  určil, že námitkám podaným proti přihlášce ochranné známky celkově nelze vyhovět, podpůrně vrátil věc EUIPO, aby mohl vyvodit všechny nezbytné důsledky z rozhodnutí Tribunálu;

                  —

                  uložil další účastnici řízení, náhradu nákladů řízení před odvolacím senátem;

                  —

                  uložil EUIPO a případně vedlejší účastnici náhradu nákladů tohoto řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-535/20: Žaloba podaná dne 26. srpna 2020 – Müller v. EUIPO (TIER SHOP)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/25

      Žaloba podaná dne 26. srpna 2020 – Müller v. EUIPO (TIER SHOP)
      (Věc T-535/20)
      (2020/C 348/35)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Müller GmbH & Co. KG (Ulm, Německo) (zástupce: S. Mühlberger, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie TIER SHOP – Přihláška č. 18 022 495

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. června 2020, ve věci R 2600/2019-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  Napadené rozhodnutí zrušil v rozsahu, v němž byla přihláška slovní ochranné známky č. 18 022 495 zamítnuta.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-549/20: Žaloba podaná dne 27. srpna 2020 – Magic Box Int. Toys v. EUIPO – KMA Concepts (SUPERZINGS)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/25

      Žaloba podaná dne 27. srpna 2020 – Magic Box Int. Toys v. EUIPO – KMA Concepts (SUPERZINGS)
      (Věc T-549/20)
      (2020/C 348/36)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Magic Box Int. Toys SLU (Sant Cugat del Vallés, Španělsko) (zástupce: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem KMA Concepts Ltd. (Hong Kong, Čína)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka SUPERZINGS – Ochranná známka Evropské unie č. 16 164 204

         Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. června 2020 ve věci R 2511/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  uložil účastníkovi nebo účastníkům řízení, kteří vyjádří nesouhlas s touto žalobou, náhradu nákladu řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Porušení čl. 60 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-550/20: Žaloba podaná dne 4. září 2020 – Sharpston v. Rada a zástupci vlád členských států

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/26

      Žaloba podaná dne 4. září 2020 – Sharpston v. Rada a zástupci vlád členských států
      (Věc T-550/20)
      (2020/C 348/37)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Eleanor Sharpston (Schoenfels, Lucembursko) (zástupci: N. Forwood, Barrister-at-Law, a J. Flynn, QC)

         Žalovaní: Rada Evropské unie, zástupci vlád členských států

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí zástupců vlád členských států ze dne 2. září 2020 o jmenování tří soudců a jednoho generálního advokáta Soudního dvora Evropské unie v rozsahu, v němž se týká jmenování pana Anathasiose Rantose generálním advokátem Soudního dvora s účinkem od 7. září 2020;

                  —

                  uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení při výkladu čl. 50 odst. 3 SEU. Žalobkyně tvrdí, že tento článek ani žádné jiné ustanovení primárního práva Unie nestanoví ani nevyžaduje automatické skončení funkčního období žalobkyně ve funkci generální advokátky, které uplyne dne 6. října 2021. Neexistovalo proto žádné volné místo, na které by mohl být A. Rantos legálně jmenován.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásady nezávislosti soudnictví, která je ústavní zásadou unijního práva. Postoj, který byl v napadeném rozhodnutí zaujat k otázce týkající se funkčního období stávajícího člena Soudního dvora, která je jak známo sporná a kontroverzní, obchází záruky zavedené primárním právem Unie (zejména v hlavě I statutu Soudního dvora Evropské unie) za účelem nezvratného odvolání tohoto člena Soudního dvora z funkce.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z nedostatku proporcionality a absence „naléhavých legitimních důvodů“. Znění Smluv ani funkce generálního advokáta nepředpokládají žádný přetrvávající vztah s kterýmkoli členským státem po jeho jmenování. Jakékoli ukončení funkčního období žalobkyně je proto nepřiměřené a neexistují pro něj žádné „naléhavé legitimní důvody“, které judikatura vyžaduje pro zasahování do funkčního období stávajícího člena Soudního dvora.


title: Věc T-117/19: Usnesení Tribunálu ze dne 17. července 2020 – Kahimbi Kasagwe v. Rada

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/27

      Usnesení Tribunálu ze dne 17. července 2020 – Kahimbi Kasagwe v. Rada
      (Věc T-117/19) (1)

      (2020/C 348/38)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-350/19: Usnesení Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Bontempi a další v. Sand Cph (WhiteSand)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/27

      Usnesení Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Bontempi a další v. Sand Cph (WhiteSand)
      (Věc T-350/19) (1)

      (2020/C 348/39)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda desátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 255, 29.7.2019.


title: Věc T-36/20: Usnesení Tribunálu ze dne 16. července 2020 – IF v. Parlament

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/27

      Usnesení Tribunálu ze dne 16. července 2020 – IF v. Parlament
      (Věc T-36/20) (1)

      (2020/C 348/40)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 114, 6.4.2020.


title: Věc T-145/20: Usnesení Tribunálu ze dne 14. července 2020 – IV v. Komise

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/27

      Usnesení Tribunálu ze dne 14. července 2020 – IV v. Komise
      (Věc T-145/20) (1)

      (2020/C 348/41)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 201, 15.6.2020.


title: Věc C-743/18: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rēzeknes tiesa – Lotyšsko) – LSEZ SIA „Elme Messer Metalurgs“ v. Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra („Řízení o předběžné otázce – Strukturální fondy – Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) – Nařízení (ES) č. 1083/2006 – Článek 2 bod 7 – Pojem ‚nesrovnalost‘ – Porušení právních předpisů Unie v důsledku jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu – Ztráta v souhrnném rozpočtu Evropské unie – Úpadek jediného obchodního partnera příjemce“)

text:
               23.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/9

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rēzeknes tiesa – Lotyšsko) – LSEZ SIA „Elme Messer Metalurgs“ v. Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra
      (Věc C-743/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Strukturální fondy - Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) - Nařízení (ES) č. 1083/2006 - Článek 2 bod 7 - Pojem ‚nesrovnalost‘ - Porušení právních předpisů Unie v důsledku jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu - Ztráta v souhrnném rozpočtu Evropské unie - Úpadek jediného obchodního partnera příjemce“)
      (2020/C 399/11)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Rēzeknes tiesa

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: LSEZ SIA „Elme Messer Metalurgs“

         Žalovaná: Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra

         Výrok

      Článek 2 bod 7 nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 539/2010 ze dne 16. června 2010, musí být vykládán v tom smyslu, že za „nesrovnalost“ ve smyslu tohoto ustanovení lze považovat situaci, kdy příjemce dotace z Evropského fondu pro regionální rozvoj nedosáhne za relevantní období úrovně obratu stanovené v projektu, na který bylo poskytnuto financování, z důvodu platební neschopnosti nebo přerušení činnosti jeho jediného obchodního partnera.

         (1)  Úř. věst. C 54, 11.2.2019.


title: Věc C-777/18: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 23. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – WO v. Vas Megyei Kormányhivatal („Řízení o předběžné otázce – Sociální zabezpečení – Zdravotní pojištění – Nařízení (ES) č.°883/2004 – Článek 20 – Plánované léčení – Předchozí povolení – Povinné udělení – Podmínky – Překážka bránící pojištěné osobě podat žádost o předchozí povolení – Nařízení (ES) č. 987/2009 – Článek 26 – Úhrada nákladů na plánované léčení vzniklých pojištěné osobě – Podmínky náhrady – Směrnice 2011/24/EU – Přeshraniční zdravotní péče – Článek 8 odst. 1 – Zdravotní péče, která může být podmíněna předchozím povolením – Zásada proporcionality – Článek 9 odst. 3 – Vyřízení žádostí o využití přeshraniční zdravotní péče – Kritéria, která musí být zohledněna – Přiměřená lhůta – Volný pohyb služeb – Článek 56 SFEU“)

text:
               23.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/9

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 23. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – WO v. Vas Megyei Kormányhivatal
      (Věc C-777/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení - Zdravotní pojištění - Nařízení (ES) č.o883/2004 - Článek 20 - Plánované léčení - Předchozí povolení - Povinné udělení - Podmínky - Překážka bránící pojištěné osobě podat žádost o předchozí povolení - Nařízení (ES) č. 987/2009 - Článek 26 - Úhrada nákladů na plánované léčení vzniklých pojištěné osobě - Podmínky náhrady - Směrnice 2011/24/EU - Přeshraniční zdravotní péče - Článek 8 odst. 1 - Zdravotní péče, která může být podmíněna předchozím povolením - Zásada proporcionality - Článek 9 odst. 3 - Vyřízení žádostí o využití přeshraniční zdravotní péče - Kritéria, která musí být zohledněna - Přiměřená lhůta - Volný pohyb služeb - Článek 56 SFEU“)
      (2020/C 399/12)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: WO

         Žalovaný: Vas Megyei Kormányhivatal

         Výrok

                  1)

                  Článek 20 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení ve spojení s článkem 26 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, musí být ve světle článku 56 SFEU vykládány v tom smyslu, že:

                              —

                              lékařská péče poskytnutá v jiném členském státě, než ve kterém má pojištěná osoba bydliště, výhradně z vlastní vůle této osoby z důvodu, že podle jejího názoru takovou péči nebo stejně účinnou péči nebylo možné v členském státě bydliště v lékařsky odůvodnitelné lhůtě získat, spadá pod pojem „plánované léčení“ ve smyslu těchto ustanovení, takže nárok na takovou péči je v souladu s podmínkami stanovenými nařízením č. 883/2004 v zásadě podmíněn vydáním povolení od příslušné instituce členského státu bydliště;

                              —

                              pojištěná osoba, která podstoupila plánované léčení v jiném členském státě, než ve kterém má bydliště, aniž požádala o povolení příslušnou instituci v souladu s čl. 20 odst. 1 tohoto nařízení, má nárok na náhradu nákladů na toto léčení za podmínek stanovených uvedeným nařízením, pokud:

                                          —

                                          mezi dnem sjednání schůzky pro účely lékařského vyšetření a případného zákroku v jiném členském státě a dnem, kdy jí bylo dotyčné léčení poskytnuto v tomto členském státě, do něhož musela vycestovat, se tato osoba z důvodů souvisejících zejména s jejím zdravotním stavem nebo potřebou bezodkladně podstoupit toto léčení v tomto státě nacházela v situaci, která jí bránila požádat o povolení od příslušné instituce nebo čekat na rozhodnutí této instituce o takové žádosti, a

                                          —

                                          ostatní podmínky pro úhradu věcných dávek podle čl. 20 odst. 2 druhé věty téhož nařízení jsou rovněž splněny.

                        Je na předkládajícím soudu, aby provedl ověření, která jsou v tomto ohledu nezbytná.

                  2)

                  Článek 56 SFEU a čl. 8 odst. 2 první pododstavec písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU ze dne 9. března 2011 o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která v případě absence předchozího povolení vylučuje, aby byly v mezích krytí zaručeného systémem zdravotního pojištění státu, v němž je pacient pojištěn, nahrazeny náklady na lékařskou konzultaci vynaložené v jiném členském státě.
                  Článek 56 SFEU a čl. 8 odst. 1 směrnice 2011/24 musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která v případě, kdy pojištěná osoba nemohla o povolení požádat nebo nemohla čekat na rozhodnutí příslušné instituce o předložené žádosti z důvodů souvisejících s jejím zdravotním stavem nebo nutností neodkladně obdržet nemocniční péči nebo lékařskou péči vyžadující vysoce specializované a nákladné zdravotnické vybavení, vylučuje, aby při absenci předchozího povolení byly náklady na takovou péči, jež byla této osobě poskytnuta v jiném členském státě, nahrazeny v mezích krytí zaručeného systémem zdravotního pojištění státu, v němž je pojištěna, i kdyby jinak byly podmínky pro takovou náhradu splněny.

                  3)

                  Článek 9 odst. 3 směrnice 2011/24 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví lhůtu 31 dnů pro vydání předchozího povolení k úhradě přeshraniční péče a lhůtu 23 dnů pro jeho zamítnutí, pokud příslušné instituci umožňuje zohlednit individuální okolnosti a naléhavost daného případu.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc C-395/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Düsseldorf (Německo) dne 19. srpna 2020 – EP, GM v. Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.S.

text:
               23.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/23

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Düsseldorf (Německo) dne 19. srpna 2020 – EP, GM v. Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.S.
      (Věc C-395/20)
      (2020/C 399/33)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Düsseldorf

         Účastníci původního řízení

         Žalobci a navrhovatelé v odvolacím řízení: EP, GM

         Žalovaná a odpůrkyně v odvolacím řízení: Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.S.

         Předběžné otázky

                  1.

                  Jedná se o zrušení letu ve smyslu čl. 2 písm. l), čl. 5 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (1), pokud provozující letecký dopravce převede rezervovaný let v rámci souborných služeb pro cesty s plánovaným odletem v 13:20 hod. (místního času) na 16:10 hod. (místního času) z téhož dne?

                  2.

                  Jedná se v případě oznámení devět dnů před začátkem cesty o posunutí letu z 13:20 hod. (místního času) na 16:10 hod.(místního času) z téhož dne o nabídku přesměrování letu ve smyslu čl. 5 odst. 1 písm. c) bod ii) nařízení č. 261/2004, a pokud ano, musí tato skutečnost splňovat podmínky stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. a) a čl. 8 odst. 1 tohoto nařízení?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91(Úř. věst. L 46, 17.2.2004, s. 1).


title: Věc T-510/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Kaddour v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků – Nesprávné posouzení – Právo na vlastnictví – Proporcionalita – Poškození dobré pověsti – Určení kritérií pro zařazení na seznam“)

text:
               23.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Kaddour v. Rada
      (Věc T-510/18) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Nesprávné posouzení - Právo na vlastnictví - Proporcionalita - Poškození dobré pověsti - Určení kritérií pro zařazení na seznam“)
      (2020/C 399/42)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Khaled Kaddour (Damašek, Sýrie) (zástupci: V. Davies a V. Wilkinson, solicitors, R. Blakeley, barrister, a M. Lester, QC)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: V. Piessevaux a T. Haas, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/774 ze dne 28. května 2018, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Khaled Kaddour ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 373, 15.10.2018.


title: Věc C-235/19: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 8. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Spojené království) – United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs („Řízení o předběžné otázce – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 135 odst. 1 písm. a) – Osvobození pojišťovacích činností od daně – Poskytování služeb správy penzijních fondů fiduciáři ze strany investičních správců – Vyloučení jakéhokoli odškodnění v případě materializace rizika – Zaměstnanecký penzijní plán – Vnitrostátní daňová praxe – Výkon pojišťovací činnosti – Subjekty, které jsou držiteli povolení – Subjekty, které nejsou držiteli takového povolení – Pojem ‚pojišťovací činnosti‘“)

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/5

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 8. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Spojené království) – United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Věc C-235/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 135 odst. 1 písm. a) - Osvobození pojišťovacích činností od daně - Poskytování služeb správy penzijních fondů fiduciáři ze strany investičních správců - Vyloučení jakéhokoli odškodnění v případě materializace rizika - Zaměstnanecký penzijní plán - Vnitrostátní daňová praxe - Výkon pojišťovací činnosti - Subjekty, které jsou držiteli povolení - Subjekty, které nejsou držiteli takového povolení - Pojem ‚pojišťovací činnosti‘“)
      (2020/C 414/05)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Court of Appeal

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited

         Žalovaný: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Výrok

      Článek 135 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že služby správy investic poskytované v rámci zaměstnaneckého penzijního plánu, u nichž je vyloučeno jakékoli odškodnění v případě materializace rizika, nelze kvalifikovat jako „pojišťovací činnosti“ ve smyslu tohoto ustanovení, a tyto služby tudíž nemohou být předmětem osvobození od daně z přidané hodnoty (DPH) stanoveného v uvedeném ustanovení ve prospěch takových činností.

         (1)  Úř. věst. C 172, 20.5.2019.


title: Věc C-568/19: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 8. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španělsko) – MO v. Subdelegación del Gobierno en Toledo („Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Směrnice 2008/115/ES – Společné normy a postupy při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí – Článek 6 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 – Neoprávněný pobyt – Vnitrostátní právní úprava, která stanoví podle okolností buď uložení pokuty, nebo vyhoštění – Důsledky rozsudku ze dne 23. dubna 2015, Zaizoune (C-38/14, EU:C:2015:260) – Vnitrostátní právní předpisy, které jsou pro dotyčnou osobu příznivější – Přímý účinek směrnic – Meze“)

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/12

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 8. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španělsko) – MO v. Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Věc C-568/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Směrnice 2008/115/ES - Společné normy a postupy při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí - Článek 6 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 - Neoprávněný pobyt - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví podle okolností buď uložení pokuty, nebo vyhoštění - Důsledky rozsudku ze dne 23. dubna 2015, Zaizoune (C-38/14, EU:C:2015:260) - Vnitrostátní právní předpisy, které jsou pro dotyčnou osobu příznivější - Přímý účinek směrnic - Meze“)
      (2020/C 414/14)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: MO

         Žalovaný: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Výrok

      Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí musí být vykládána v tom smyslu, že pokud vnitrostátní právní úprava v případě neoprávněného pobytu státního příslušníka třetí země na území členského státu stanoví buď uložení pokuty, nebo vyhoštění, přičemž posledně uvedené opatření lze přijmout pouze v případě existence přitěžujících okolností týkajících se tohoto státního příslušníka, které přistupují k jeho neoprávněnému pobytu, nemůže příslušný vnitrostátní orgán vycházet za účelem přijetí rozhodnutí o navrácení a výkonu tohoto rozhodnutí přímo z ustanovení této směrnice, a to ani v případě neexistence takových přitěžujících okolností.

         (1)  Úř. věst. C 363, 28.10.2019.


title: Věc C-320/18 P: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. září 2020 – Crocs, Inc. v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Gifi Diffusion („Kasační opravný prostředek – (Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Prohlášení neplatnosti – Kasační opravný prostředek, který se stal bezpředmětným – Nevydání rozhodnutí ve věci samé – Náklady řízení“)

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/16

      Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. září 2020 – Crocs, Inc. v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Gifi Diffusion
      (Věc C-320/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - (Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Prohlášení neplatnosti - Kasační opravný prostředek, který se stal bezpředmětným - Nevydání rozhodnutí ve věci samé - Náklady řízení“)
      (2020/C 414/20)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Crocs, Inc. (zástupci: J. Guise, D. Knight, Solicitors, H. Haouideg, advokát)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Ivanauskas a H. O’Neill, zmocněnci), Gifi Diffusion (zástupkyně: C. de Chassey, advokátka)

         Výrok

                  1)

                  Není namístě rozhodnout o kasačním opravném prostředku.

                  2)

                  Společnost Crocs Inc. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) v tomto řízení o kasačním opravném prostředku.

                  3)

                  Gifi Diffusion ponese vlastní náklady vynaložené v tomto řízení.

         (1)  Úř. věst. C 319, 10.9.2019.


title: Věc C-827/19: Usnesení předsedy velkého senátu Soudního dvora ze dne 4. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Pontevedra – Španělsko) – D.A.T.A., L.F.A., A.M.A.G., L.F.A., J.G.C., S.C.C., A.C.V., A.A.G., A.C.A., L.C.A., N.P.B., P.C.A. v. Ryanair DAC

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/26

      Usnesení předsedy velkého senátu Soudního dvora ze dne 4. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Pontevedra – Španělsko) – D.A.T.A., L.F.A., A.M.A.G., L.F.A., J.G.C., S.C.C., A.C.V., A.A.G., A.C.A., L.C.A., N.P.B., P.C.A. v. Ryanair DAC
      (Věc C-827/19) (1)

      (2020/C 414/39)
      Jednací jazyk: španělština
      Předseda velkého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 45, 10.2.2020.


title: Věc C-945/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – SIA „OC Finance“ v. Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/27

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – SIA „OC Finance“ v. Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Věc C-945/19) (1)

      (2020/C 414/43)
      Jednací jazyk: lotyština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 137, 27.4.2020.


title: Věc T-606/20: Žaloba podaná dne 30. září 2020 – Austrian Power Grid a další v. ACER

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/41

      Žaloba podaná dne 30. září 2020 – Austrian Power Grid a další v. ACER
      (Věc T-606/20)
      (2020/C 414/63)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Austrian Power Grid AG (Vídeň, Rakousko) a 7 dalších žalobců (zástupci: M. Levitt, advokát, B. Byrne a D. Jubrail, Solicitors)

         Žalovaná: Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER)

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká žalobců;

                  —

                  zrušil čl. 1 rozhodnutí ACER č. 02/2020 ze dne 24. ledna 2020 a čl. 3 odst. 3, čl. 3 odst. 4 písm. b), čl. 4 odst. 6, čl. 6, čl. 11 odst. 1 písm. c) a článek 12 rámce pro zavedení Evropské platformy pro výměnu regulační energie ze záloh pro regulaci výkonové rovnováhy s automatickou aktivací;

                  —

                  uložil ACER náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Touto žalobou žalobci požadují zrušení rozhodnutí odvolacího senátu ACER ze dne 16. července 2020 ve věci A-001-2020 (konsolidované znění) o zamítnutí odvolání proti rozhodnutí ACER č. 02/2020, ze dne 24. ledna 2020, týkajícího se rámce pro zavedení Evropské platformy pro výměnu regulační energie ze záloh pro regulaci výkonové rovnováhy s automatickou aktivací, a případně rozhodnutí ACER č. 02/2020 a přílohy I tohoto rozhodnutí.
      Na podporu žaloby žalobkyně vznášejí tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení, kterým je stiženo napadené rozhodnutí z důvodu závěru odvolacího senátu žalované, podle kterého ACER měla pravomoc doplnit a změnit ustanovení prováděcího aktu, (rámcový pokyn pro obchodní zajišťování výkonové rovnováhy v elektroenergetice) (1) přijetím rozhodnutí, které se odchýlilo od postoje přijatého vnitrostátními regulačními orgány, v rozporu se zásadou svěřených pravomocí a nařízením ACER.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení, jímž je stiženo napadené rozhodnutí, protože odvolací senát žalované nesprávně použil požadavky týkající se koncepce a fungování Evropské platformy pro výměnu regulační energie ze záloh pro regulaci výkonové rovnováhy s automatickou aktivací potvrzením změny ustanovení prováděcího aktu (rámcový pokyn pro obchodní zajišťování výkonové rovnováhy v elektroenergetice) učiněné ze strany ACER.

                  3.

                  Napadené rozhodnutí porušuje zásadu řádné správy, právo na obhajobu a povinnost uvést odůvodnění a nesplnilo právní povinnosti, jež má odvolací senát žalobkyně jakožto odvolací senát.

         (1)  Nařízení Komise (EU) 2017/2195 ze dne 23. listopadu 2017, kterým se stanoví rámcový pokyn pro obchodní zajišťování výkonové rovnováhy v elektroenergetice (Úř. věst. L 312, 28.11.2017, s. 6).