title: Věc C-457/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. srpna 2016 Global Steel Wire, S.A., proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 2. června 2016 ve spojených věcech T-426/10 až T-429/10 a T-438/12 až T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías a další v. Komise

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 12. srpna 2016 Global Steel Wire, S.A., proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 2. června 2016 ve spojených věcech T-426/10 až T-429/10 a T-438/12 až T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías a další v. Komise
   (Věc C-457/16 P)
   (2016/C 392/19)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Global Steel Wire, S.A. (zástupci: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, abogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 2. června 2016 ve spojených věcech T-426/10 až T-429/10, a zejména ve věci T-429/10, Global Steel Wire, S.A., v. Evropská komise;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů tohoto řízení i řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) uplatňuje následujících třináct důvodů kasačního opravného prostředku:

      K přičtení protiprávního jednání v souvislosti s doplňujícími indiciemi:

               1.

                  Zaprvé, Tribunál se dopustil zkreslení skutkových okolností a jeho rozhodnutí trpí nedostatkem odůvodnění v souvislosti s domnělou existencí strukturálních vazeb mezi společnostmi TQ a GSW před rokem 1996 a dále se dopustil nesprávného právního posouzení při právní kvalifikaci skutkových okolností vztahujících se k osobám odpovědným za protiprávní jednání po celou dobu trvání protiprávního jednání.

               2.

                  Zadruhé, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při posuzování důkazů, porušil své povinnosti v oblasti soudního přezkumu, jeho rozhodnutí trpí nedostatkem odůvodnění a při posuzování pravomocí jediného jednatele coby právně relevantní indicie nasvědčující existenci jediné hospodářské jednotky uplatnil nesprávný právní základ.

               3.

                  Zatřetí, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při právní kvalifikaci a zkreslení skutkových okolností vztahujících se k chápání konkurentů.

               4.

                  Začtvrté, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při právní kvalifikaci skutkových okolností vztahujících se k překrývání personálu.

               5.

                  Zapáté, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při právní kvalifikaci skutkových okolností vztahujících se k rozdělení výrobních a prodejních činností AP mezi GSW a společnosti, v nichž má GSW podíl.

               6.

                  Zašesté, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při právní kvalifikaci skutkových okolností vztahujících se k údajnému setkání.

      K přičtení protiprávního jednání v souvislosti s právním nástupnictvím podniků:

               7.

                  Zasedmé, Tribunál při posuzování právního nástupnictví podniků uplatnil nesprávný právní základ.

               8.

                  Zaosmé, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při právní kvalifikaci skutkových okolností, když dospěl k názoru, že GSW i MRT nesou odpovědnost za jednání společnosti Trenzas y Cables.

      K přičtení protiprávního jednání v souvislosti s posuzováním výkonu rozhodujícího vlivu a důkazů předložených k vyvrácení domněnky skutečného výkonu rozhodujícího vlivu:

               9.

                  Zadeváté, Tribunál při posuzování výkonu rozhodujícího vlivu uplatnil nesprávný právní základ a jeho rozhodnutí v souvislosti s tím, že jednání společnosti TQ je po celou dobu trvání protiprávního jednání přičítáno společnosti GSW, trpí nedostatkem odůvodnění.

               10.

                  Zadesáté, Tribunál při určování skutečného výkonu rozhodujícího vlivu uplatnil nesprávný právní základ, při posuzování důkazů předložených navrhovatelkou k vyvrácení domněnky skutečného výkonu rozhodujícího vlivu na společnosti, v nichž má podíl, se dopustil nesprávného právního posouzení a porušil své povinnosti v oblasti soudního přezkumu.

      K platební neschopnosti:

               11.

                  Zajedenácté, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení spočívajícího v porušení práva na obhajobu, když učinil závěr, že Komise vzhledem k tomu, že při posuzování platební schopnosti navrhovatelky vycházela ze skutečností, které tato předložila a o kterých věděla, neporušila právo navrhovatelky být vyslechnuta.

               12.

                  Zadvanácté, co se týče údajné možnosti navrhovatelky získat financování z vnějších zdrojů, se Tribunál dopustil při posuzování důkazů nesprávného právního posouzení, když své pravomoci v oblasti soudního přezkumu neuplatnil v souladu s právem, dopustil se nesprávného právního posouzení spočívajícího v porušení své povinnosti uvést odůvodnění a konečně se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení spočívajícího ve zkreslení skutkových okolností a důkazů týkajících se možnosti navrhovatelky získat financování z vnějších zdrojů.

               13.

                  Zatřinácté, co se týče údajné možnosti navrhovatelky obrátit se na akcionáře, se Tribunál dopustil při posuzování důkazů nesprávného právního posouzení a v každém případě porušil svou povinnost provést soudní přezkum v plné jurisdikci, když dospěl k závěru, že navrhovatelka neposkytla Komisi informace nezbytné k posouzení velikosti majetku svých akcionářů, a rozhodnutí Tribunálu navíc trpí nedostatkem odůvodnění, neboť v něm není vysvětleno, proč zprávy společnosti Deloitte, na které tato účastnice řízení odkázala, postrádají důkazní hodnotu.


title: Věc C-22/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. ledna 2014 Three-N-Products Private Ltd proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 7. listopadu 2013 ve věci T-63/13, Three-N-Products Private Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/33

         Kasační opravný prostředek podaný dne 17. ledna 2014 Three-N-Products Private Ltd proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 7. listopadu 2013 ve věci T-63/13, Three-N-Products Private Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-22/14 P)
   2014/C 315/54
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Three-N-Products Private Ltd (zástupci: M. Thewes a T. Chevrier, advokáti)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   Soudní dvůr (šestý senát) zamítl kasační opravný prostředek usnesením ze dne 2. července 2014.


title: Věc C-499/15: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. února 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus miesto apylinkės teismas – Litva) – W, V v. X „Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Příslušnost ve věcech rodičovské zodpovědnosti — Nařízení (ES) č. 2201/2003 — Články 8 až 15 — Příslušnost v oblasti vyživovacích povinností — Nařízení (ES) č. 4/2009 — Článek 3 písm. d) — Protichůdná rozhodnutí vydaná soudy různých členských států — Dítě, které má obvyklé bydliště v členském státě, v němž má bydliště jeho matka — Příslušnost soudů členského státu, v němž má bydliště otec, ke změně pravomocného rozhodnutí, které tyto soudy předtím přijaly a které se týká bydliště dítěte, vyživovacích povinností a výkonu práva na styk s dítětem — Neexistence“

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. února 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus miesto apylinkės teismas – Litva) – W, V v. X
   (Věc C-499/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Příslušnost ve věcech rodičovské zodpovědnosti - Nařízení (ES) č. 2201/2003 - Články 8 až 15 - Příslušnost v oblasti vyživovacích povinností - Nařízení (ES) č. 4/2009 - Článek 3 písm. d) - Protichůdná rozhodnutí vydaná soudy různých členských států - Dítě, které má obvyklé bydliště v členském státě, v němž má bydliště jeho matka - Příslušnost soudů členského státu, v němž má bydliště otec, ke změně pravomocného rozhodnutí, které tyto soudy předtím přijaly a které se týká bydliště dítěte, vyživovacích povinností a výkonu práva na styk s dítětem - Neexistence“)
   (2017/C 112/10)
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Vilniaus miesto apylinkės teismas

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: W, V

      Žalovaná: X

      Výrok

   Článek 8 nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 a článek 3 nařízení Rady (ES) č. 4/2009 ze dne 18. prosince 2008 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a o spolupráci ve věcech vyživovacích povinností musí být vykládány v tom smyslu, že v takové věci, jako je věc dotčená v původním řízení, soudy členského státu, které přijaly rozhodnutí ve věci rodičovské zodpovědnosti a vyživovacích povinností k nezletilému dítěti, jež nabylo právní moci, již nejsou příslušné k rozhodování o návrhu na změnu ustanovení tohoto rozhodnutí, pokud má dítě obvyklé bydliště na území jiného členského státu. K rozhodování o tomto návrhu jsou příslušné soudy posledně uvedeného členského státu.

      (1)  Úř. věst. C 414, 14.12.2015.


title: Věc C-286/07: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. dubna 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Článek 28 ES — Registrace ojetých vozidel, která byla předtím registrována v jiném členském státě — Požadavek výpisu z obchodního rejstříku nebo obdobného dokladu potvrzujícího zápis prodejce vozidla jako obchodníka — Zproštění povinnosti předložit faktury nebo jiné dokumenty prokazující dřívější převody vlastnictví)

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/9

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. dubna 2008 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-286/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Článek 28 ES - Registrace ojetých vozidel, která byla předtím registrována v jiném členském státě - Požadavek výpisu z obchodního rejstříku nebo obdobného dokladu potvrzujícího zápis prodejce vozidla jako obchodníka - Zproštění povinnosti předložit faktury nebo jiné dokumenty prokazující dřívější převody vlastnictví)
   (2008/C 142/14)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: B. Stromsky, zmocněnec)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupci: C. Schiltz, zmocněnec, a P. Kinsch, advokát)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článku 28 ES – Vnitrostátní právní úprava, která pro účely registrace ojetých vozidel, která byla předtím registrována v jiných členských státech, stanoví předložení výpisu z obchodního rejstříku prodávajícího motorového vozidla, zatímco vozidla, která byla předtím registrována v Lucembursku, takové povinnosti nepodléhají – Překážka volného pohybu zboží – Nedostatek odůvodnění a proporcionality
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že na základě sporné praxe vyžaduje pro účely registrace vozidel v Lucembursku předložení výpisu z obchodního rejstříku nebo obdobného dokladu potvrzujícího zápis prodejce vozidla jako obchodníka, přičemž toto nevyžaduje u obchodníků, kteří jsou na seznamu Société Nationale de Contrôle Technique (národní společnosti pro technickou kontrolu), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 28 ES.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc C-699/15: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Brockenhurst College „Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Osvobození od daně — Poskytování restauračních a zábavních služeb za úplatu vzdělávacím zařízením omezenému okruhu veřejnosti“

text:
               3.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/10

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království) – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Brockenhurst College
   (Věc C-699/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Osvobození od daně - Poskytování restauračních a zábavních služeb za úplatu vzdělávacím zařízením omezenému okruhu veřejnosti“)
   (2017/C 213/09)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Žalovaný: Brockenhurst College

      Výrok

   Článek 132 odst. 1 písm. i) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že činnosti prováděné za takových okolností, o jaké se jedná ve věci v původním řízení, spočívající v tom, že studenti vyššího vzdělávacího zařízení poskytují v rámci svého vzdělávání za úplatu restaurační a zábavní služby třetím osobám, mohou být považovány za plnění „úzce související“ s hlavním vzdělávacím plněním, a tudíž osvobozené od daně z přidané hodnoty (DPH), pokud jsou tyto služby nezbytné pro jejich vzdělávání a pokud jejich účelem není získání dodatečného příjmu pro toto zařízení uskutečněním plnění, která by byla v přímém soutěžním vztahu s plněními uskutečňovanými obchodními podniky podléhajícími DPH, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 78, 29.2.2016.


               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/39

         (2006/C 190/74)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 178, 29.7.2006

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 165, 15.7.2006

      Úř. věst. C 154, 1.7.2006

      Úř. věst. C 143, 17.6.2006

      Úř. věst. C 131, 3.6.2006

      Úř. věst. C 121, 20.5.2006

      Úř. věst. C 108, 6.5.2006

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Věc C-437/15 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. května 2017 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví v. Deluxe Entertainment Services Group Inc. „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek ‚deluxe‘ — Zamítnutí zápisu průzkumovým referentem“

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. května 2017 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví v. Deluxe Entertainment Services Group Inc.
   (Věc C-437/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek ‚deluxe‘ - Zamítnutí zápisu průzkumovým referentem“)
   (2017/C 239/07)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Palmero Cabezas, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Deluxe Entertainment Services Group Inc. (zástupci: L. Gellman, advokátka a M. Esteve Sanz, abogada)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 4. června 2015, Deluxe Laboratories v. OHIM (deluxe) (T-222/14, nezveřejněný, EU:T:2015:364), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací zpět Tribunálu Evropské unie.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 346, 19.10.2015.


               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/1

         2010/C 80/01
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 63, 13.3.2010

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 51, 27.2.2010

      Úř. věst. C 37, 13.2.2010

      Úř. věst. C 24, 30.1.2010

      Úř. věst. C 11, 16.1.2010

      Úř. věst. C 312, 19.12.2009

      Úř. věst. C 297, 5.12.2009

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-368/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. srpna 2012 Evropskou komisí proti rozsudku vydanému dne 13. června 2012 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-63/11, Macchia v. Komise

text:
               13.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 17. srpna 2012 Evropskou komisí proti rozsudku vydanému dne 13. června 2012 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-63/11, Macchia v. Komise
   (Věc T-368/12 P)
   2012/C 311/19
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Evropská komise (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci)

      Další účastník řízení: Luigi Macchia (Brusel, Belgie)

      Návrhová žádání

   Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. června 2012 ve věci F-63/11, Macchia v. Komise;

               —

               zamítl žalobu, kterou L. Macchia podal ve věci F-63/11;

               —

               rozhodl, že každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady tohoto řízení;

               —

               uložil L. Macchiovi náhradu nákladů řízení zahájeného před Soudem pro veřejnou službu.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku Komise uplatňuje čtyři důvody kasačního opravného prostředku.

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení zákazu rozhodnout ultra petita, jelikož SVS rozšířil předmět sporu tím, že rozhodnutí Komise zrušil nejen proto, že Komise odmítá prodloužit smlouvu L. Macchia, ale i z důvodu jejího odmítnutí poskytnout L. Macchiovi novou smlouvu, i když v petitu žaloby v prvním stupni bylo uvedeno výlučně zrušení rozhodnutí Komise neobnovit smlouvu dotyčné osoby, a dále zkreslil předmět sporu tím, že rozhodl, že není třeba zkoumat žalobní důvod žalobce v prvním stupni L. Macchia, který směřoval proti důvodu odmítnutí vycházejícímu z pravidla osmi let, přestože tento žalobní důvod představoval jádro žaloby v prvním stupni.

               2)

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení zásady kontradiktornosti, jelikož SVS rozšířil a zkreslil předmět sporu, aniž Komisi umožnil, aby se v tomto ohledu vyjádřila.

               3)

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení zákazu rozhodnout ultra vires, jelikož SVS zrušil rozhodnutí Komise, protože Komise nezkoumala, zda neexistuje jiné pracovní místo, které by mohlo být užitečně obsazeno dotyčnou osobou, a jelikož rozhodl, že má pravomoc ověřit, zda důvody správy pro odmítnutí obnovit smlouvu nemohou zpochybnit kritéria a podmínky, které zákonodárce stanovil ve služebním řádu a které mají smluvním zaměstnancům v konečném důsledku zaručit možnost určité kontinuity zaměstnání, přestože tato pravomoc nemá žádnou oporu v ustanoveních pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie.

               4)

               Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející ze zkreslení služebního zájmu a z porušení judikatury Soudního dvora, jelikož SVS rozhodl, že je třeba nalézt rovnováhu mezi služebním zájmem a povinností péče a že služební zájem vyžaduje, aby byla přezkoumána možnost přidělit dotyčné osobě novou funkci, a jelikož SVS z judikatury Soudního dvora nesprávně dovodil, že Komise nemůže právoplatně uplatňovat neexistenci služebního zájmu na obnovení smlouvy dotyčné osoby, neboť článek 8 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie je třeba chápat v tom smyslu, že má sloužit k zajištění určité kontinuity zaměstnání zaměstnancům, kteří mají smlouvu na dobu určitou.


title: Věc C-378/08: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 9. března 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia — Itálie) — Raffinerie Mediterranee SpA (ERG), Polimeri Europa SpA, Syndial SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione Siciliana, Assessorato Regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato Regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto Superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi Tecnici (APAT), Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto Centrale Ricerca Scientifica e Tecnologica Applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti Contaminati, Provincia Regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia Orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune d’Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità Sanitaria Locale N8, Sviluppo Italia Aree Produttive SPA, Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa SpA), dříve Sviluppo Italia SpA ( Zásada znečišťovatel platí — Směrnice 2004/35/ES — Odpovědnost za životní prostředí — Časová působnost — Znečištění, k němuž došlo před datem stanoveným pro provedení uvedené směrnice a které přetrvává po tomto datu — Vnitrostátní právní úprava, podle které nese náklady vynaložené na nápravu škod způsobených tímto znečištěním více podniků — Požadavek úmyslu nebo nedbalosti — Požadavek příčinné souvislosti — Veřejné zakázky na stavební práce )

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/8

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 9. března 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia — Itálie) — Raffinerie Mediterranee SpA (ERG), Polimeri Europa SpA, Syndial SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione Siciliana, Assessorato Regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato Regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto Superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi Tecnici (APAT), Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto Centrale Ricerca Scientifica e Tecnologica Applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti Contaminati, Provincia Regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia Orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune d’Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità Sanitaria Locale N8, Sviluppo Italia Aree Produttive SPA, Invitalia (Agenzia nazionale per l’attrazione degli investimenti e lo sviluppo d’impresa SpA), dříve Sviluppo Italia SpA
   (Věc C-378/08) (1)

   („Zásada „znečišťovatel platí“ - Směrnice 2004/35/ES - Odpovědnost za životní prostředí - Časová působnost - Znečištění, k němuž došlo před datem stanoveným pro provedení uvedené směrnice a které přetrvává po tomto datu - Vnitrostátní právní úprava, podle které nese náklady vynaložené na nápravu škod způsobených tímto znečištěním více podniků - Požadavek úmyslu nebo nedbalosti - Požadavek příčinné souvislosti - Veřejné zakázky na stavební práce“)
   2010/C 113/12
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Raffinerie Mediterranee SpA (ERG), Polimeri Europa SpA, Syndial SpA

      Žalovaní: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Regione Siciliana, Assessorato Regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato Regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto Superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi Tecnici (APAT), Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto Centrale Ricerca Scientifica e Tecnologica Applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti Contaminati, Provincia Regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia Orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune d'Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità Sanitaria Locale N8, Sviluppo Italia Aree Produttive SPA, Invitalia (Agenzia nazionale per l'attrazione degli investimenti e lo sviluppo d'impresa SpA), dříve Sviluppo Italia SpA

      za přítomnosti: ENI Divisione Exploration and Production SpA, ENI SpA, Edison SpA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí (Úř. věst. L 143, s. 56) a pojmu „znečišťovatel platí“ — Vnitrostátní právní úprava, jenž dovoluje veřejnému orgánu, aby uložil soukromým podnikatelům, že mají provést opatření k nápravě bez ohledu na jakékoliv šetření zaměřené na zjištění toho, kdo je za znečištění odpovědný

      Výrok

   Nejsou-li v případě znečištění životního prostředí splněny podmínky ratione temporis nebo ratione materiae směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí, řídí se taková situace vnitrostátním právem, přičemž musí být dodržena ustanovení Smlouvy a nesmí tím být dotčeny jiné akty sekundárního práva.
   Směrnice 2004/35 nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, která dovoluje příslušnému orgánu jednajícímu v rámci této směrnice, aby stanovil domněnku příčinné souvislosti mezi provozovateli a zjištěným znečištěním, včetně případu difúzního znečištění, z toho důvodu, že se jejich zařízení nacházejí v blízkosti znečištěné oblasti. Nicméně podle zásady „znečišťovatel platí“ musí tento orgán pro účely stanovení takové domněnky příčinné souvislosti disponovat věrohodnými důkazy, které jeho domněnku mohou podložit, jako například skutečnost, že se zjištěné znečištění vyskytuje v blízkosti zařízení provozovatele, nebo shoda mezi zjištěnými znečišťujícími látkami a složkami používanými uvedeným provozovatelem v rámci jeho činností.
   Článek 3 odst. 1, čl. 4 odst. 5 a čl. 11 odst. 2 směrnice 2004/35 je třeba vykládat v tom smyslu, že když příslušný orgán rozhodne o uložení opatření k nápravě škod na životním prostředí provozovatelům, jejichž činnosti spadají pod přílohu III této směrnice, není povinen prokázat zaviněné jednání — ať již úmyslné, či nedbalostní, zejména pak úmysl způsobit škodlivý následek — ze strany provozovatelů, jejichž činnosti jsou považovány za příčinu škod na životním prostředí. Naproti tomu tomuto orgánu přísluší jednak, aby předem identifikoval zdroj zjištěného znečištění, přičemž v tomto ohledu disponuje širokým prostorem pro uvážení, pokud jde o postupy a prostředky, které je třeba zvolit, jakož i o délku trvání takového šetření. Dále je tento orgán povinen podle vnitrostátních pravidel o dokazování prokázat příčinnou souvislost mezi činnostmi provozovatelů, na něž se vztahují nápravná opatření, a tímto znečištěním.

      (1)  Úř. věst. C 301, 22.11.2008.


title: Věc T-271/08 P: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. září 2009 — Boudova a další v. Komise ( Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Bývalí pomocní zaměstnanci — Jmenování — Zařazení do platové třídy — Výběrová řízení uveřejněná před vstupem nového služebního řádu v platnost — Přeřazení vlastních úředníků jiným orgánem — Odmítnutí přeřazení — Zásada rovného zacházení — Žaloba na neplatnost — Akt, který nelze napadnout žalobou — Potvrzující akt — Neexistence nových a podstatných skutečností — Neexistence omluvitelného omylu — Nepřípustnost )

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/63

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. září 2009 — Boudova a další v. Komise
   Věc T-271/08P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Bývalí pomocní zaměstnanci - Jmenování - Zařazení do platové třídy - Výběrová řízení uveřejněná před vstupem nového služebního řádu v platnost - Přeřazení vlastních úředníků jiným orgánem - Odmítnutí přeřazení - Zásada rovného zacházení - Žaloba na neplatnost - Akt, který nelze napadnout žalobou - Potvrzující akt - Neexistence nových a podstatných skutečností - Neexistence omluvitelného omylu - Nepřípustnost“)
   2009/C 267/113
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Stanislava Boudova (Howald, Lucembursko); Iveta Adovica (Lucemburk, Lucembursko); Juraj Kuba (Konz, Německo); Heinrihs Puciriuss (Lucembursko); Agnieszka Strzelecka (Arlon, Belgie); Izabela Szyprowska (Berbourg, Lucembursko); Timea Tibai (Lucemburk) a Birute Vaituleviciene (Lucemburk) (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a G. Berscheid, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 21. dubna 2008, Boudova a další v. Komise (F-78/07, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí), znějící na zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Stanislava Boudova, Iveta Adovica, Juraj Kuba, Heinrihs Puciriuss, Agnieszka Strzelecka, Izabela Szyprowska, Timea Tibai a Birute Vaituleviciene ponesou vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Komisí v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 260, 11.10.2008.


title: Věc C-402/08: Žaloba podaná dne 18. září 2008 – Komise Evropských společenství v. Slovinská republika

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/30

         Žaloba podaná dne 18. září 2008 – Komise Evropských společenství v. Slovinská republika
   (Věc C-402/08)
   (2008/C 285/49)
   Jednací jazyk: slovinština.
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: U. Wölker a V. Kovačič, zmocněnci)

      Žalovaná: Slovinská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Slovinská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES (1) ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Slovinské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2004/35/ES uplynula dne 30. dubna 2007.

      (1)  Úř. věst. L 143, s. 56; Zvl. vyd. 15/08, s. 357.


title: Věc T-785/16: Usnesení Tribunálu ze dne 16. května 2017 – BSH Electrodomesticos España v. EUIPO – DKSH International (Ufesa) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Ufesa — Smírné narovnání — Nabytí přihlašované ochranné známky žalobkyní — Nevydání rozhodnutí ve věci“

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/25

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. května 2017 – BSH Electrodomesticos España v. EUIPO – DKSH International (Ufesa)
   (Věc T-785/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Ufesa - Smírné narovnání - Nabytí přihlašované ochranné známky žalobkyní - Nevydání rozhodnutí ve věci“)
   (2017/C 231/32)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: BSH Electrodomesticos España, SA (Huarte-Pamplona, Španělsko) (zástupce: M. de Justo Bailey, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: P. Duarte Guimarães a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: DKSH International Ltd. (Curych, Švýcarsko) (zástupkyně: C. Johannsen a J. Stock, advokátky)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. července 2016 (věc R 1691/2015-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi BSH Electrodomesticos España a DKSH International.

      Výrok

               1)

               O žalobě není třeba rozhodnout.

               2)

               BSH Electrodomesticos España, SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví.

               3)

               DKSH International Ltd. ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 9.1.2017


title: Věc T-73/14: Žaloba podaná dne 4. února 2014 – Red Bull v. OHIM – Automobili Lamborghini (Ztvárnění dvou býků)

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/38

         Žaloba podaná dne 4. února 2014 – Red Bull v. OHIM – Automobili Lamborghini (Ztvárnění dvou býků)
   (Věc T-73/14)
   2014/C 102/59
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Rakousko) (zástupci: V. von Bomhard, J. Fuhrmann a A. Renck, advokáti a I. Fowler, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Automobili Lamborghini SpA (Sant’ Agata Bolognese, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 14. listopadu 2013 ve věci R 1263/2012-1;

               —

               uložil žalovanému, a v případě formálního přistoupení i další účastnici řízení před odvolacím senátem, náhradu nákladů řízení, včetně nákladů žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na zrušení: obrazová ochranná známka ztvárňující dva býky pro výrobky zařazené do třídy 12 (ochranná známka Společenství č. 3 629 342)

      Majitelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující zrušení ochranné známky Společenství: Automobili Lamborghini SpA

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: vyhovění návrhu na zrušení

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-38/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 25. ledna 2016 – Compass Contract Service Limited v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 25. ledna 2016 – Compass Contract Service Limited v. Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Věc C-38/16)
   (2016/C 106/29)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Compass Contract Service Limited

      Žalovaní: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje rozdílné zacházení s tzv. „Fleming claims“ v souvislosti s daní na výstupu (jež bylo možné uplatnit za období končící před 4. prosincem 1996) a s tzv. „Fleming claims“ v souvislosti s daní na vstupu (jež bylo možné uplatnit za období končící před 1. květnem 1997 – tj. později než v případě „Fleming claims“ v souvislosti s daní na výstupu) ve Spojeném království:

                           a)

                           porušení unijní zásady rovného zacházení nebo

                           b)

                           porušení unijní zásady daňové neutrality nebo

                           c)

                           porušení unijní zásady efektivity nebo

                           d)

                           porušení jakékoli jiné relevantní unijní zásady?

               2)

               Pokud bude odpověď na kteroukoli z otázek 1) a) až d) kladná, jak by mělo být zacházeno s tzv. „Fleming claims“ v souvislosti s daní na výstupu týkajícími se období od 4. prosince 1996 do 30. dubna 1997?


title: Věc T-443/11: Žaloba podaná dne 8. srpna 2011 — Gold East Paper (Jiangsu) a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) v. Rada

text:
               8.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/23

         Žaloba podaná dne 8. srpna 2011 — Gold East Paper (Jiangsu) a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) v. Rada
   (Věc T-443/11)
   2011/C 298/43
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, Čína) a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu, Čína) (zástupci: V. Akritidis, Y. Melin a F. Crespo, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 451/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 128, s. 18) a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci osm žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod, vycházející z porušení podstatné procesní náležitosti ve smyslu čl. 2 odst. 7 písm. c) druhé věty základního antidumpingového nařízení (1), protože Komise odmítla návrh žalobkyň na tržně hospodářské zacházení na základě dopadu tohoto odmítnutí na dumpingové rozpětí žalobkyň.

               2)

               Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení druhé procesní náležitosti ve smyslu čl. 2 odst. 7 písm. c) druhé věty základního antidumpingového nařízení a z porušení základní zásady práv na obhajobu a dodržení řádného procesu, protože Komise nepředložila určité meritorní informace poradnímu výboru pro antidumping.

               3)

               Třetí žalobní důvod, vycházející ze zjevně nesprávných posouzení skutkových okolností případů a z nedostatečného odůvodnění odporujícího čl. 2 odst. 7 písm. c) základního antidumpingového nařízení při odmítnutí návrhu žalobkyň na tržně hospodářské zacházení.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod, vycházející z porušení zásady správy a z porušení čl. 18 odst. 1 odst. 3 a odst. 6 základního antidumpingového nařízení, protože šetření bylo vedeno nespravedlivým a stranickým způsobem a bylo současně spojeno s nepřiměřeným důkazním břemenem.

               5)

               Pátý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 3 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a z nedostatečného odůvodnění, protože dotčené evropské orgány vedly šetření tak, že bylo pravděpodobnější, že v důsledku procesu zjišťování skutkových okolností a posuzování dospějí k závěru, že výrobnímu odvětví EU vzniká újma.

               6)

               Šestý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 3 odst. 1 a čl. 9 odst. 4 základního antidumpingového nařízení, protože prováděcí nařízení Rady (EU) č. 451/2011 stanovilo cílové rozpětí zisků, jakého v minulosti výrobní odvětví EU nikdy nedosáhlo.

               7)

               Sedmý žalobní důvod, vycházející z rozhodnutí vyloučit z vymezení dotčeného a obdobného výrobku kotouče pro kotoučové stroje bylo ovlivněno zjevně nesprávnými posouzeními při posuzování skutkových okolností případu a vedlo k porušení článku 3 (újma), čl. 4 odst. 1 (výrobní odvětví Unie) a čl. 5 odst. 4 (procesní legitimace) základního antidumpingového nařízení.

               8)

               Osmý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 3 odst. 2 a čl. 3 odst. 7 základního antidumpingového nařízení, protože sporné nařízení neobsahuje posouzení, zda uložené clo nejde nad rámec toho, co je nutné k vyrovnání újmy způsobené dumpingovými dovozy.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 51).


title: Věc T-368/11 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 1. února 2013 — Travetanche Injection v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Zamítnutí hlavní žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/16

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 1. února 2013 — Travetanche Injection v. Komise
   (Věc T-368/11 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Zamítnutí hlavní žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2013/C 86/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci/Účastnice řízení

      Žalobkyně: Travetanche Injection SPRL (Brusel, Belgie) (zástupci: K. Van Maldegem a R. Cana, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Oliver a E. Manhaeve, zmocněnci, ve spolupráci s K. Sawyer, advokátkou)

      Předmět věci

   Návrh na odklad provádění nařízení Komise (EU) č. 366/2011 ze dne 14. dubna 2011, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH), pokud jde o přílohu XVII (akrylamid) (Úř. věst. L 101, s. 12).

      Výrok

   O návrhu na předběžné opatření již není třeba rozhodovat.


title: Věc F-110/06: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 22. listopadu 2007 – Carpi Badía v. Komise (Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Přednostní body — Neúplný osobní spis — Opomenutí přednostních bodů z informatizovaného spisu pro účely povyšování Sysper 2 — Technická závada — Výbor pro povyšování A* — Přiznání nižšího počtu bodů, než bylo navrhováno nadřízenými)

text:
               12.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 8/31

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 22. listopadu 2007 – Carpi Badía v. Komise
   (Věc F-110/06) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Přednostní body - Neúplný osobní spis - Opomenutí přednostních bodů z informatizovaného spisu pro účely povyšování „Sysper 2“ - Technická závada - Výbor pro povyšování A* - Přiznání nižšího počtu bodů, než bylo navrhováno nadřízenými)
   (2008/C 8/55)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: José María Carpi Badía (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: B. Cortese a C. Cortese, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a K. Herrmann, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí OOJ, kterým se žalobci, úředníkovi Komise, který byl omylem opomenut v seznamech pro účely povýšení jeho GŘ, přiznává nižší počet přednostních bodů, než jaký mu zamýšlela Komise přiznat, a který nepostačoval k jeho povýšení v rámci hodnotícího období 2005
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise Evropských společenství, kterým se J. M. Carpi Badíovi přiznává počet přednostních bodů, který nepostačuje k jeho povýšení v rámci hodnotícího období 2005, se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí Komise Evropských společenství, kterou se stanoví seznam povýšených úředníků v rámci hodnotícího období 2005, zveřejněný v administrativních sděleních č. 85-2005 ze dne 23. listopadu 2005, se zrušuje v rozsahu, v němž neuvádí jméno J. M. Carpi Badíi.

               3)

               Komise Evropských společenství ponese náklady řízení J. M. Carpi Badíi, jakož i vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 281, 18.11.2006, s. 48.


title: Věc T-845/14: Usnesení Tribunálu ze dne 30. listopadu 2015 – August Brötje v. OHIM (HydroComfort) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství HydroComfort — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/57

         Usnesení Tribunálu ze dne 30. listopadu 2015 – August Brötje v. OHIM (HydroComfort)
   (Věc T-845/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství HydroComfort - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ“)
   (2016/C 038/76)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: August Brötje GmbH (Rastede, Německo) (zástupci: S. Pietzcker a C. Spintig, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: W. Schramek, D. Walicka a A. Schifko, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. října 2014 (věc R 1302/2014-5), týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení HydroComfort jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti August Brötje GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 89, 16.3.2015.


title: Věc T-467/07 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 14. března 2008 – Du Pont de Nemours (France) a další v. Komise ( Předběžné opatření — Směrnice 91/414/EHS — Návrh na odklad provádění — Přípustnost — Nedostatek naléhavosti )

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/20

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 14. března 2008 – Du Pont de Nemours (France) a další v. Komise
   (Věc T-467/07 R)
   („Předběžné opatření - Směrnice 91/414/EHS - Návrh na odklad provádění - Přípustnost - Nedostatek naléhavosti“)
   (2008/C 116/37)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Du Pont de Nemours (France) SAS (Puteaux, Francie); Du Pont Portugal – Serviços, Sociedada Unipessoal, Lda (Lisabon, Portugalsko); Du Pont Ibérica, SL (Barcelona, Španělsko); E. I. du Pont de Nemours & Co. USA (Wilmington, Delaware, Spojené státy); Du Pont de Nemours Italiana Srl (Milán, Itálie); Du Pont De Nemours (Nederland) BV (Dordrecht, Nizozemsko); Du Pont de Nemours (Deutschland) GmbH (Bad Homburg von der Höhe, Německo); DuPont Poland sp. z o.o. (Varšava, Polsko); DuPont Romania Srl (Bukurešť, Rumunsko); DuPont International Operations SARL (Grand-Saconnex, Švýcarsko); Du Pont de Nemours International SA (Grand-Saconnex); DuPont Solutions (France) SAS (Puteaux); Dy-Pont Agkro Ellas AE (Halandri, Řecko) (zástupci: D. Waelbroeck a I. Antypas, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Parpala a B. Doherty, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad provádění rozhodnutí Komise 2007/628/ES ze dne 19. září 2007 o nezařazení methomylu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tuto látku (Úř. věst. L 255, s. 40) až do vyhlášení rozsudku v hlavním řízení
   Výrok

               1)

               Návrh na odklad provádění se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Spojené věci T-318/06 až T-321/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 24. března 2009 — Moreira da Fonseca v. OHIM — General Óptica (GENERAL OPTICA) ( Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazové ochranné známky Společenství GENERAL OPTICA v různých barvách — Starší obchodní název Generalóptica — Relativní důvod pro zamítnutí — Místní význam staršího označení — Článek 8 odst. 4 a čl. 52 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/32

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 24. března 2009 — Moreira da Fonseca v. OHIM — General Óptica (GENERAL OPTICA)
   (Spojené věci T-318/06 až T-321/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazové ochranné známky Společenství GENERAL OPTICA v různých barvách - Starší obchodní název Generalóptica - Relativní důvod pro zamítnutí - Místní význam staršího označení - Článek 8 odst. 4 a čl. 52 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94“)
   2009/C 113/64
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alberto Jorge Moreira da Fonseca, Lda (Santo Tirso, Portugalsko) (zástupci: M. Oehen Mendes a D. Jeffries, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Novais Gonçalves, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Soudem: General Óptica, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupci: M. Curell Aguilà a X. Fàbrega Sabaté, advokáti)

      Předmět věci

   Čtyři žaloby podané proti rozhodnutím prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 8. srpna 2006 (věci R 944/2005-1, R 945/2005-1, R 946/2005-1 a R 947/2005-1), týkajícím se čtyř řízení o prohlášení neplatnosti mezi Alberto Jorge Moreira da Fonseca, Lda, a General Óptica, SA.

      Výrok

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Alberto Jorge Moreira da Fonseca, Lda, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 236, 30.12.2006.


title: Věc C-114/14: Žaloba podaná dne 10. března 2014 – Evropská komise v. Švédské království

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/26

         Žaloba podaná dne 10. března 2014 – Evropská komise v. Švédské království
   (Věc C-114/14)
   2014/C 135/31
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Enegren, L. Lozano Palacios, zmocněnci)

      Žalované: Švédské království

      Návrhová žádání

               —

               Určit, že Švédské království tím, že poštovní služby poskytované veřejnými poštami a dodání zboží, která s těmito službami souvisejí, neosvobodilo od daně z přidané hodnoty, a tím, že dodání poštovních známek platných pro použití v rámci poštovních služeb na jeho území neosvobodilo od daně z přidané hodnoty, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 132 odst. 1 písm. a) a z čl. 135 odst. 1 písm. h) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1).

               —

               uložit Švédskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Evropská komise podala žalobu proti Švédskému království podle článku 258 SFEU z následujících důvodů.
   Článek 132 odst. 1 písm. a) směrnice 2006/112 stanoví, že členské státy osvobodí od daně poskytnutí služeb a dodání zboží, která s těmito službami souvisejí, veřejnými poštami.
   Článek 135 odst. 1 písm. h) směrnice 2006/112 uvádí, že členské státy osvobodí od daně dodání poštovních známek platných pro použití v rámci poštovních služeb.
   Španělské království pověřilo Posten AB poskytováním všeobecné služby zahrnující trvalé poskytování poštovní služby ve stanovené kvalitě ve všech místech na jejich území za dostupné ceny pro všechny uživatele v souladu s článkem 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby (2).
   Komise je toho názoru, že Posten AB, která byla pověřena poskytováním všeobecných služeb popsaných v článku 3 směrnice 97/67, je veřejnou poštou ve smyslu článku 132 směrnice 2006/112.
   Švédské království neosvobodilo od daně poštovní služby poskytované Posten AB a dodání poštovních známek platných pro použití v rámci poštovních služeb na jeho území.

      (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.

      (2)  Úř. věst. 1998, L 15, s. 14.


title: Věc F-22/12: Žaloba podaná dne 17. února 2012 — ZZ v. Komise a CEPOL

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/35

         Žaloba podaná dne 17. února 2012 — ZZ v. Komise a CEPOL
   (Věc F-22/12)
   2012/C 138/81
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: L. Levi, M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalované: Evropská komise a Evropská policejní akademie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o zamítnutí žádosti žalobce o poskytnutí příspěvku na vyživované dítě a příspěvků na vzdělání pro tři děti jeho manželky za období, kdy ještě žily na Filipínách.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit implicitní rozhodnutí ze dne 25. března 2011 a explicitní rozhodnutí přijatá Úřadem pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) ze dne 11. července 2011, potvrzená rozhodnutím ze dne 9. listopadu 2011, zamítajícím stížnost v části, v níž se zamítá žádost žalobce o poskytnutí příspěvku na vyživované dítě a příspěvky na vzdělání pro tři děti jeho manželky za období, kdy ještě žily na Filipínách;

               —

               následně uznat nárok žalobce na uvedené příspěvky;

               —

               nahradit majetkovou újmu žalobce spočívající ve vyplacení příspěvků na vyživované dítě a příspěvků na vzdělání se zpětným účinkem od 1. dubna 2009, předběžně ohodnocenou na částku 33 673,31 eur, navýšenou o úroky z prodlení ve výši úrokové sazby stanovené Evropskou centrální bankou, zvýšené o dva procentní body

               —

               nahradit nemajetkovou újmu žalobce ohodnocenou na částku 20 000 eur;

               —

               uložit žalovaným náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-66/08: Žaloba podaná dne 5. února 2008 – British Sky Broadcasting Group v. OHIM – Vortex (SKY)

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/21

         Žaloba podaná dne 5. února 2008 – British Sky Broadcasting Group v. OHIM – Vortex (SKY)
   (Věc T-66/08)
   (2008/C 116/39)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Spojené království) (zástupce: J. Barry, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Vortex SA (Paříž, Francie)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Na základě toho, že první odvolací senát porušil nařízení (ES) č. 40/94 a/nebo prováděcí předpisy, rozhodnout, že

                           —

                           v rozhodnutí prvního odvolacího senátu se zrušuje část napadeného rozhodnutí (zejména jeho body 18 a 19), která zamítá argumenty žalobkyně týkající se Dohody, aniž by bylo dotčeno konečné rozhodnutí prvního odvolacího senátu o zamítnutí námitky;

                           —

                           napadené rozhodnutí se mění v tom smyslu, že Dohoda – se použije na jiné ochranné známky než na zvláštní přihlášky uvedené v Dohodě a rozšíří se na budoucí ochranné známky; – brání namítajícímu, aby jakýmkoli způsobem namítal používání nebo zápis ochranných známek obsahujících název „SKY“, kromě „SKYROCK“ nebo „SKYZIN“ tak, jak to určily francouzské soudy pro obě tyto známky;

                           —

                           je konečnou a závaznou dohodou o vyřešení sporu mezi BSkyB a namítajícím, jak ji označily francouzské soudy (včetně soudu nejvyššího stupně ve Francii);

                           —

                           uložit OHIM náhradu nákladů řízení vzniklých BSkyB.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „SKY“ pro výrobky a služby ve třídách 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 a 42 – přihláška č. 3 166 378.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Vortex SA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranná známka a slovní ochranná známka Společenství „SKYROCK“ pro výrobky a služby ve třídách 9, 16, 18, 25, 28, 35, 38, 41 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce pro všechny výrobky třídy 9, 38 a 41, jakož i u „reklamy“ ve třídě 35

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí námitky v celém rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody: Aniž by napadala výrokovou část napadeného rozhodnutí, žalobkyně tvrdí, že odůvodnění odvolacího senátu porušuje nařízení Rady č. 40/94 a prováděcí předpisy.


title: Věc T-238/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2009 — Ristic a další v. Komise ( Zdravotní politika — Ochranná opatření — Rozhodnutí 2007/362/ES — Žaloba na neplatnost — Nevydání rozhodnutí ve věci — Žaloba na náhradu škody — Zásada proporcionality — Zásada ochrany legitimního očekávání — Povinnost péče — Vlastnické právo a právo vykonávat hospodářskou činnost )

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/33

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. července 2009 — Ristic a další v. Komise
   (Věc T-238/07) (1)

   („Zdravotní politika - Ochranná opatření - Rozhodnutí 2007/362/ES - Žaloba na neplatnost - Nevydání rozhodnutí ve věci - Žaloba na náhradu škody - Zásada proporcionality - Zásada ochrany legitimního očekávání - Povinnost péče - Vlastnické právo a právo vykonávat hospodářskou činnost“)
   2009/C 205/60
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ristic AG (Burgthann, Německo), Piratic Meeresfrüchte Import GmbH (Burgthann, Německo), Prime Catch Seafood GmbH (Burgthann, Německo), a Rainbow Export Processing, SA (zástupce: H. Schmidt, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Erlbacher a A. Szmytkowska, zmocněnci)

      Předmět věci

   Jednak návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2007/362/ES ze dne 16. května 2007, kterým se mění rozhodnutí 2004/432/ES o schválení plánů sledování reziduí předložených třetími zeměmi podle směrnice Rady 96/23/ES (Úř. věst. L 138, s. 18), a jednak návrh na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Není třeba rozhodnout o žalobě na neplatnost.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Ristic AG, Piratic Meeresfrüchte Import GmbH, Prime Catch Seafood GmbH a Rainbow Export Processing, SA se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů týkajících se řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc T-51/09: Žaloba podaná dne 9. února 2009 – Komise v. Antiche Terre

text:
               4.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/32

         Žaloba podaná dne 9. února 2009 – Komise v. Antiche Terre
   (Věc T-51/09)
   (2009/C 82/57)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Dal Ferro, advokát, V. Joris, zmocněnec)

      Žalovaná: Antiche Terre scarl Società Agricola Cooperativa (Arezzo, Itálie)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               uložit žalované náhradu hlavní částky 479 332,40 eur, zvýšené o úroky splatné v sazbě dohodnuté v článku 5.4.3 všeobecných smluvních podmínek (úroková sazba ECB + 2 %) ode dne obdržení uvedené částky (od 4. prosince 1997 pro částku 461 979,00 eur a od 18. prosince 1997 pro částku 17 353,40 eur) až do dne 1. dubna 2003, jakož i dalších úroků ve stejné výši ode dne 4. ledna 2004 až do úplného zaplacení, po odpočítání částky 461 979 eur zaplacené ke dni 25. ledna 2005;

               —

               podpůrně, uložit žalované náhradu hlavní částky 479 332,40 eur, zvýšené o úroky splatné v zákonné sazbě podle italské právní úpravy ode dne 4. ledna 2004 až do úplného zaplacení, po odpočítání částky 461 979 eur zaplacené ke dni 25. ledna 2005;

               —

               v každém případě uložit Antiche Terre Società Agricola Cooperativa náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou, podanou podle článku 238 ES, žádá Komise o náhradu částky vyplacené Antiche Terre scarl Società Agricola Cooperativa a responsabilità limitata (dále jen „Antiche Terre“ nebo „žalovaná“) v rámci programu THERMIE na výstavbu zařízení na výrobu elektrické energie (10 MWe) prostřednictvím nového procesu spalování biomasy. Smlouva o dotaci (č. BM/188/96) byla uzavřena mezi žalobkyní a žalovanou jako koordinátorkou a dvěma dalšími společnostmi, jednou se sídlem ve Finsku a druhou ve Španělsku.
   Antice Terre se dopustila několika významných opoždění při zahájení činností; žádala o několik prodloužení termínů na dokončení prací, čehož dosáhla. Žalovaná navrhla krom toho zásadní změnu náležitostí smlouvy, která by znamenala zřeknutí se inovativního procesu spalování biomasy a výrobu energie v podstatně menším množství, než bylo původně stanoveno.
   Komise nemohla povolit takovou radikální změnu projektu, který by žádným způsobem nebylo možné financovat v rámci programu THERMIE.
   V důsledku toho je třeba konstatovat, že jelikož žalovaná nedokončila zařízení v souladu s tím, co bylo uvedeno v původně předloženém projektu, je Komise nucena vypovědět smlouvu BM/188/96, přičemž se dále upřesňuje, že nevykonání původního projektu s sebou může nést vymáhání celé nebo části záloh vyplacených žalované.
   Komise opakovaně neúspěšně žádala Antiche Terre, aby jí vrátila dopředu vyplacené částky ve výši 479 332,40 eur. Po uplatnění záruky a po poslední výzvě k zaplacení zbytku dlužné částky podala Komise žalobu k Soudu prvního stupně.


title: Věc T-561/17: Žaloba podaná dne 15. srpna 2017 – L-Shop-Team v. EUIPO (bags2GO)

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/44

         Žaloba podaná dne 15. srpna 2017 – L-Shop-Team v. EUIPO (bags2GO)
   (Věc T-561/17)
   (2017/C 347/58)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: L-Shop-Team GmbH (Dortmund, Německo) (zástupce: A. Sautter, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „bags2GO“ – Přihláška č. 15 356 901

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. června 2017, ve věci R 1650/2016-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a písm. c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-85/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2017 – AW v. EUIPO – Pharma Mar (YLOELIS) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie YLOELIS — Starší slovní ochranná známka Evropské unie YONDELIS — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2017 – AW v. EUIPO – Pharma Mar (YLOELIS)
   (Věc T-85/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie YLOELIS - Starší slovní ochranná známka Evropské unie YONDELIS - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 221/22)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alfa Wassermann SpA (AW) (Alanno, Itálie), připuštěna vstoupit do řízení namísto Alfa Wassermann Hungary Kft (zástupci: M. Best, U. Pfleghar a S. Schäffner, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Palmero Cabezas, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Pharma Mar, SA (Colmenar Viejo, Španělsko) (zástupce: N. González Alberto Rodríguez, advokátka)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. prosince 2014 (věc R 1100/2014-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Pharma Mar a Alfa Wassermann Hungary

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Alfa Wassermann SpA (AW) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 13.4.2015.


title: Věc C-77/09: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Itálie) — Gowan Comércio Internacional e Serviços Lda v. Ministero della Salute ( „Přípravky na ochranu rostlin — Směrnice 2006/134/ES — Platnost — Omezení použití fenarimolu jako účinné látky“ )

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/3

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Itálie) — Gowan Comércio Internacional e Serviços Lda v. Ministero della Salute
   (Věc C-77/09) (1)

   (Přípravky na ochranu rostlin - Směrnice 2006/134/ES - Platnost - Omezení použití fenarimolu jako účinné látky)
   2011/C 63/04
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Gowan Comércio Internacional e Serviços Lda

      Žalovaný: Ministero della Salute

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Platnost přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (Úř. věst. L 230, s. 1; Zvl. vyd. 03/11, s. 332), ve znění směrnice Komise 2006/134/ES ze dne 11. prosince 2006, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky fenarimol (Úř. věst. L 349, s. 32), pokud jde o omezení týkající se zařazení fenarimolu jako účinné látky.

      Výrok

   Přezkum předběžné otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost směrnice Komise 2006/134/ES ze dne 11. prosince 2006, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky fenarimol.

      (1)  Úř. věst. C 102, 1.5.2009.


title: Věc C-309/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. září 2013 — Evropská komise v. Finská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Daně — DPH — Směrnice 2006/112/ES — Články 306 až 310 — Zvláštní režim pro cestovní kanceláře — Rozdíly mezi jazykovými verzemi — Vnitrostátní právní předpisy, podle kterých se zvláštní režim uplatňuje na jiné osoby než cestující — Pojmy „cestující“ a  „zákazník“  “ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/8

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. září 2013 — Evropská komise v. Finská republika
   (Věc C-309/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Daně - DPH - Směrnice 2006/112/ES - Články 306 až 310 - Zvláštní režim pro cestovní kanceláře - Rozdíly mezi jazykovými verzemi - Vnitrostátní právní předpisy, podle kterých se zvláštní režim uplatňuje na jiné osoby než cestující - Pojmy „cestující“ a „zákazník“)
   2013/C 344/11
   Jednací jazyk: finština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Lozano Palacios a I. Koskinen, zmocněnci)

      Žalovaná: Finská republika (zástupce: J. Heliskoski, zmocněnec)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Česká republika (zástupci: M. Smolek a T. Müller, jakož i J. Očková, zmocněnci), Řecká republika (zástupce: E.-M. Mamouna, zmocněnec), Španělské království (zástupce: S. Centeno Huerta, zmocněnec), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a J. S. Pilczer, zmocněnci), Polská republika (zástupci: A. Kraińska a A. Kramarczyk, jakož i M. Szpunar a B. Majczyna, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 306 až 310 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Vnitrostátní právní předpisy, podle kterých se zvláštní režim zdanění cestovních kanceláří použije na plnění, která cestovní kanceláře uskutečňují ve prospěch jiných osob, než jsou cestující

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Finskou republikou.

               3)

               Česká republika, Řecká republika, Španělské království, Francouzská republika a Polská republika ponesou vlastní náklady řízení

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


title: Věc T-43/17: Žaloba podaná dne 24. ledna 2017 – No Limits v. EUIPO – Morellato (NO LIMITS)

text:
               27.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/17

         Žaloba podaná dne 24. ledna 2017 – No Limits v. EUIPO – Morellato (NO LIMITS)
   (Věc T-43/17)
   (2017/C 095/26)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: No Limits International Investments SA (Bissone, Švýcarsko) (zástupce: F. Canu, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Morellato SpA (Fratte di Santa Giustina in Colle, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „NO LIMITS – Ochranná známka Evropské unie č. 67 967

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. listopadu 2026 ve věci R 2007/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a vedlejší účastnici řízení náhradu nákladů řízení R 2007/2015-5 před odvolacím senátem, řízení 2919C před zrušovacím oddělením a řízení před Tribunálem Evropské unie.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení nebo nesprávné použití čl. 53 odst. 1 nařízení o ochranné známce Evropské unie – nesprávnost napadeného rozhodnutí s odkazem na příslušné datum posouzení relativní neplatnosti ochranné známky Evropské unie;

               —

               Porušení nebo nesprávné použití článku 53 nařízení o ochranné známce Evropské unie – chybějící, nedostatečné a rozporuplné odůvodnění ohledně použitelnosti pravomocného rozsudku č. 4425/2013 Corte di Appello (odvolací soud) v Miláně ve vztahu k ochranné známce Evropské unie;

               —

               Chybějící, nedostatečné a rozporuplné odůvodnění ve vztahu k použitelnosti čl. 54 odst. 2 na ochrannou známku Evropské unie;

               —

               Porušení nebo nesprávné použití článku 53 nařízení o ochranné známce Evropské unie – nesprávné nebo rozporuplné odůvodnění.


title: Věc C-388/08: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein oikeus – Finsko) – Trestní řízení proti Arturu Leymannovi, Aleksei Pustovarovi ( Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech — Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV — Článek 27 — Evropský zatýkací rozkaz a postupy předávání mezi členskými státy — Zásada speciality — Řízení o udělení souhlasu )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/23

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein oikeus – Finsko) – Trestní řízení proti Arturu Leymannovi, Aleksei Pustovarovi
   (Věc C-388/08) (1)

   („Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Článek 27 - Evropský zatýkací rozkaz a postupy předávání mezi členskými státy - Zásada speciality - Řízení o udělení souhlasu“)
   (2009/C 44/38)
   Jednací jazyk: finština
   Předkládající soud
   Korkein oikeus
   Účastníci původního trestního řízení
   Artur Leymann, Aleksei Pustovarov
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Korkein oikeus – Výklad čl. 27 odst. 2, 3 a 4 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/JI ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, s. 1) – Změna popisu činu, na němž je založena obžaloba od činu, na němž je založen zatýkací rozkaz – Pojem „jiný trestný čin, než kvůli kterému byla osoba předána“ – Požadavek zahájit řízení o udělení souhlasu
   Výrok

               1)

               Za účelem určení, zda se jedná o „jiný trestný čin“, než kvůli kterému byla osoba předána, ve smyslu čl. 27 odst. 2 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy, jenž vyžaduje řízení o udělení souhlasu uvedené v čl. 27 odst. 3 písm. g) a čl. 27 odst. 4 tohoto rámcového rozhodnutí, je třeba ověřit, zda znaky skutkové podstaty trestného činu podle zákonného popisu tohoto trestného činu učiněného ve vystavujícím členském státě jsou znaky skutkové podstaty, pro které byla osoba předána a zda existuje dostatečná shoda mezi údaji uvedenými v zatýkacím rozkazu a údaji obsaženými v pozdějším úkonu v řízení. Změny okolností týkajících se času a místa jsou přípustné, pokud vyplývají z důkazů předložených během řízení vedeného ve vystavujícím členském státě v souvislosti s jednáním popsaným v zatýkacím rozkazu, pokud nemění povahu trestného činu a pokud nejsou důvodem pro odmítnutí výkonu evropského zatýkacího rozkazu na základě článků 3 a 4 uvedeného rámcového rozhodnutí.

               2)

               Za takových okolností, jako jsou okolnosti v původním řízení, nemůže změna popisu trestného činu týkající se dotčené kategorie omamných látek sama o sobě charakterizovat „jiný trestný čin“, než kvůli kterému byla osoba předána, ve smyslu čl. 27 odst. 2 rámcového rozhodnutí 2002/584.

               3)

               Výjimka stanovená v čl. 27 odst. 3 písm. c) rámcového rozhodnutí 2002/584 musí být vykládána v tom smyslu, že pokud se jedná o „jiný trestný čin“, než kvůli kterému byla osoba předána, musí být souhlas vyžádán v souladu s čl. 27 odst. 4 tohoto rámcového rozhodnutí a obdržen, je-li třeba vykonat trest nebo opatření spojené s odnětím svobody. Osoba, která byla předána, může být stíhána a odsouzena za takový trestný čin před obdržením souhlasu, pokud během trestního stíhání pro tento trestný čin nebo v rozsudku o něm nebylo uloženo žádné opatření omezující svobodu. Výjimka uvedená v tomto čl. 27 odst. 3 písm. c) nicméně nebrání tomu, aby osoba, která byla předána, podléhala opatření omezujícímu svobodu před obdržením souhlasu, pokud je toto omezení podle zákona odůvodněno zbývajícími body obžaloby uvedenými v evropském zatýkacím rozkazu.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


title: Věc C-305/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okresným súdem Bratislava (Slovensko) dne 26. května 2017 – FENS spol. s r.o. v. Slovenská republika – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví

text:
               14.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okresným súdem Bratislava (Slovensko) dne 26. května 2017 – FENS spol. s r.o. v. Slovenská republika – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví
   (Věc C-305/17)
   (2017/C 269/10)
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Okresný súd Bratislava

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: FENS spol. s r.o.

      Žalovaný: Slovenská republika – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví

      Předběžné otázky

               1)

               Musí se článek 30 SFEU vykládat v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní úpravě, jako je úprava obsažená v § 12 odst. 9 nariadenia vlády Slovenskej republiky č. 317/2007 Z. z., ktorým sa ustanovujú pravidlá pre fungovanie trhu s elektrinou (nařízení vlády Slovenské republiky č. 317/2007 Z. z., kterým se stanoví pravidla pro fungování trhu s elektřinou), která zavádí zvláštní platbu pro vývozce elektřiny z území Slovenské republiky – nerozlišujíc přitom, zda se jedná o vývoz elektřiny z území Slovenské republiky do členských států Evropské unie, nebo do třetích zemí – pokud výrobce elektřiny neprokáže, že vyvážená elektřina byla na území Slovenské republiky dovezena, tedy platbu, která se uplatňuje výlučně na elektřinu vyrobenou ve Slovenské republice, jež byla z území Slovenské republiky vyvezena?

               2)

               Musí se za poplatek s účinkem rovnocenným clu ve smyslu čl. 28 odst. 1 SFEU považovat i taková peněžitá platba, jako je platba zavedená ustanovením § 12 odst. 9 [nařízení vlády č. 317/2007 Z. z.], a sice poplatek uplatňovaný výlučně na elektřinu, která byla ve Slovenské republice vyrobena a zároveň se z území Slovenské republiky vyvážela, bez ohledu na skutečnost, zda šlo o vývoz do třetích zemí, nebo o vývoz do členských států Evropské unie?

               3)

               Je taková vnitrostátní právní úprava, jako je úprava obsažená v § 12 odst. 9 [nařízení vlády č. 317/2007 Z. z.], slučitelná se zásadou volného pohybu zboží ve smyslu článku 28 SFEU?


title: Věc C-1/15: Žaloba podaná dne 6. ledna 2015 – Evropská komise v. Rakouská republika

text:
               2.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/19

      Žaloba podaná dne 6. ledna 2015 – Evropská komise v. Rakouská republika
      (Věc C-1/15)
      (2015/C 073/26)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: F. Erlbacher a A. Aresu, zmocněnci)

         Žalovaná: Rakouská republika

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  určit, že Rakouská republika tím, že přijala a ponechala v platnosti § 1 odst. 2 bod 1, § 2 odst. 1 bod 9, § 10 odst. 3 bod 4, § 14 ve spojení s § 14a a § 14b, jakož i § 21 odst. 1 a § 21a spolkového zákona o usazování se a pobytu na území Rakouska (Bundesgesetz über die Niederlassung und den Aufenthalt in Österreich), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 41 odst. 1 dodatkového protokolu (1) a z článku 13 rozhodnutí č. 1/80;

                  —

                  uložit Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Některá ustanovení spolkového zákona o usazování se a pobytu na území Rakouska nejsou podle žalobkyně slučitelná s unijním právem, zejména pokud se jedná o turecké státní příslušníky. V tomto ohledu jde podle žalobkyně především o

                  —

                  povinnost žadatele podat první žádost o vstup na spolkové území u místně příslušného zastupitelského orgánu v zahraničí a vyčkat na rozhodnutí v zahraničí;

                  —

                  stanovení minimálního věku pro podání žádosti o povolení k pobytu z důvodu sloučení rodiny na 21 let;

                  —

                  prokázání znalosti němčiny při podání první žádosti o povolení k pobytu a zavedení institutu „integrační dohody“.

            Námitka Rakouské republiky, že oběžníkem spolkového ministerstva vnitra (Bundesministerium für Inneres) požádala orgány na úseku usazování se a pobytu cizinců (Niederlassungs- und Aufenthaltsbehörden), aby žádosti tureckých státních příslušníků posuzovaly individuálně v souladu s evropským právem, nemůže podle žalobkyně zhojit porušení povinností vyplývajících z čl. 41 odst. 1 dodatkového protokolu a z článku 13 rozhodnutí č. 1/80.

         (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972 o uzavření dodatkového protokolu a finančního protokolu podepsaných dne 23. listopadu 1970 a připojených k Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem a o opatřeních, která mají být přijata pro jejich vstup v platnost (Úř. věst. L 293, s. 1; Zvl. vyd. 11/11, s. 41).


title: Věc C-368/11: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. února 2012 — (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Santa Maria Capua Vetere — Itálie) — trestní řízení proti Raffaelu Arrichiellovi ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Hazardní hry — Přijímání sázek na sportovní události — Požadavek koncese — Důsledky, které je třeba vyvodit z porušení unijního práva při udělování koncesí — Udělení 16300 dodatečných koncesí — Zásada rovného zacházení a povinnost transparentnosti — Zásada právní jistoty — Ochrana držitelů dřívějších koncesí — Vnitrostátní právní úprava — Minimální povinné vzdálenosti mezi sběrnami sázek — Přípustnost — Přeshraniční činnosti, které lze postavit na roveň činnostem, jež jsou předmětem koncese — Zákaz stanovený vnitrostátní právní úpravou — Přípustnost“ )

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/13

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. února 2012 — (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Santa Maria Capua Vetere — Itálie) — trestní řízení proti Raffaelu Arrichiellovi
   (Věc C-368/11) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Hazardní hry - Přijímání sázek na sportovní události - Požadavek koncese - Důsledky, které je třeba vyvodit z porušení unijního práva při udělování koncesí - Udělení 16 300 dodatečných koncesí - Zásada rovného zacházení a povinnost transparentnosti - Zásada právní jistoty - Ochrana držitelů dřívějších koncesí - Vnitrostátní právní úprava - Minimální povinné vzdálenosti mezi sběrnami sázek - Přípustnost - Přeshraniční činnosti, které lze postavit na roveň činnostem, jež jsou předmětem koncese - Zákaz stanovený vnitrostátní právní úpravou - Přípustnost)
   2012/C 151/22
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Účastník původního trestního řízení

   Raffaele Arrichiello

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale di Santa Maria Capua Vetere — Volný pohyb osob — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Činnost přijímání sázek — Vnitrostátní právní předpisy, které výkon této činnosti podmiňují získáním povolení a licence veřejné bezpečnosti — Ochrana přiznaná právním subjektům, které získaly povolení a licence díky nabídkovým řízením, v rámci nichž byly protiprávně vyloučeny jiné subjekty téhož odvětví — Slučitelnost s články 43 a 49 ES

      Výrok

               1)

               Články 43 ES a 49 ES, jakož i zásady rovného zacházení a efektivity musejí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát, který v rozporu s unijním právem vyloučil určitou kategorii subjektů z udělování koncesí k výkonu podnikatelské činnosti a který se snaží toto porušení zhojit tím, že v nabídkovém řízení nabídne velký počet nových koncesí, chránil obchodní pozice získané existujícími subjekty tím, že mimo jiné stanoví minimální vzdálenosti mezi zařízeními nových koncesionářů a zařízeními již existujících subjektů.

               2)

               Články 43 ES a 49 ES musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby osobám spojeným se subjektem, který byl vyloučen z nabídkového řízení v rozporu s unijním právem, byly uloženy sankce za výkon organizované činnosti přijímání sázek bez koncese nebo policejního povolení, a to i po novém nabídkovém řízení, jehož cílem bylo zhojení tohoto porušení unijního práva, pokud toto nabídkové řízení a následné udělení nových koncesí účinně nezhojilo protiprávní vyloučení uvedeného subjektu z předchozího nabídkového řízení.

               3)

               Z článků 43 ES a 49 ES, ze zásady rovného zacházení, povinnosti transparentnosti, jakož i ze zásady právní jistoty vyplývá, že takové podmínky a podrobnosti nabídkového řízení, o jaké se jedná ve věci v původním řízení, a zejména taková ustanovení upravující zánik koncesí udělených v uvedeném nabídkovém řízení, jako jsou ustanovení uvedená v čl. 23 odst. 2 písm. a) a odstavci 3 návrhu smlouvy mezi autonomní správou státních monopolů a úspěšným uchazečem o koncesi týkající se hazardních her souvisejících s jinými událostmi než koňskými dostihy, musí být formulovány jasně, přesně a jednoznačně, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011.


title: Věc C-260/05 P: Opravný prostředek podaný dne 20. června 2005 Sniace, SA proti rozsudku vydanému dne 14. dubna 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým rozšířeným senátem) ve věci T-88/01, Sniace, SA proti Komisi Evropských společenství

text:
               6.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/22

         Opravný prostředek podaný dne 20. června 2005 Sniace, SA proti rozsudku vydanému dne 14. dubna 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým rozšířeným senátem) ve věci T-88/01, Sniace, SA proti Komisi Evropských společenství
   (Věc C-260/05 P)
   (2005/C 193/34)
   Jednací jazyk: španělština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen 20. června 2005 opravný prostředek podaný Sniace, SA, zastoupenou J. Baró Fuentesem, abogado, proti rozsudku vydanému dne 14. dubna 2005 Soudem prvního stupně Evropských společenství (pátým rozšířeným senátem) ve věci T-88/01, Sniace, SA proti Komisi Evropských společenství.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               zrušil rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. dubna 2005 ve věci T-88/01;

               2.

               vyhověl návrhům předloženým v prvním stupni řízení nebo případně vrátil věc Soudu prvního stupně, aby rozhodl o základu sporu;

               3.

               vyhověl návrhu na organizační procesní opatření předloženému žalobkyní dne 16. října 2001, jakož i návrhům na výslech účastníků řízení, výslech svědků a znalecký posudek, které byly žalobkyní předloženy dne 20. dubna 2001;

               4.

               uložil žalované v prvním stupni náhradu nákladů řízení.

         Důvody opravného prostředku a hlavní argumenty
   Na podporu svých návrhů navrhovatelka uvádí:

               1.

               Nesprávné právní posouzení, protože žaloba byla prohlášena za nepřípustnou na základě toho, že žalobkyně neprokázala dostatečným způsobem důvody, pro které je sporné rozhodnutí způsobilé poškodit její oprávněné zájmy, když podstatně zasahuje do jejího postavení na trhu. V tomto ohledu se Soud prvního stupně dopustil různých nesprávných posouzení skutečností obsažených ve spise, především ve vztahu k přímé konkurenci mezi celulózovými vlákny (lyocellem, nejakostním lyocellem a proviskózou), které vyrábí a uvádí na trh podnik, který je příjemcem státních podpor, a celulózovými vlákny (viskózou), které vyrábí a uvádí na trh navrhovatelka. Obojí vlákna si u určitých využití konkurují na témže trhu. Soud rovněž neposoudil správně různé skutečnosti obsažené ve spise, které právně dostačujícím způsobem prokazovaly souběžnou existenci řady specifických okolností, které individualizují navrhovatelku (existence uzavřeného okruhu adresátů a nadměrných kapacit na trhu celulózových vláken atd.). Konečně Soud prvního stupně neposoudil správně skutečnosti, které potvrzují podstatný zásah do postavení navrhovatelky na trhu.

               2.

               Nesprávné právní posouzení, protože žaloba byla prohlášena za nepřípustnou na základě toho, že žalobkyně nebyla osobně dotčena vzhledem k tomu, že v předchozím správním řízení hrála pouze vedlejší úlohu. V tomto ohledu Evropská komise vyzvala žalobkyni k podání připomínek jako třetí zúčastněnou stranu ve smyslu čl. 88 odst. 2 ES. Navrhovatelka využila svých procesních práv a podala připomínky směřující proti podporám poskytnutým Lenzing Lyocell. Nicméně uvedená spoluúčast nemohla mít užitečný účinek, neboť Komise považovala za vhodné určité informace v průběhu správního řízení neuvádět.

               3.

               Podpůrně porušení základního práva na účinnou soudní ochranu. Rozhodnutí Soudu prvního stupně prohlásit žalobu za nepřípustnou, aniž by přistoupil k posouzení meritu věci, představuje porušení práva na obhajobu a odepření spravedlnosti. To znamená krok zpátky v judikatuře Společenství, která učinila kritéria aktivní legitimace třetích zúčastněných stran v řízení ve věcech státních podpor pružnějšími.

               4.

               Ještě podpůrněji porušení práva Společenství. Tento důvod opravného prostředku se dělí na dvě části. Zaprvé porušení zásady procesní rovnosti vzhledem k tomu, že srovnávací přezkoumání umožňuje dojít k závěru, že Soud prvního stupně (pátý rozšířený senát) naložil odlišně se dvěma srovnatelnými situacemi. Zadruhé nedodržení článků 64 a 65 jednacího řádu Soudu prvního stupně tím, že zamítl návrh na organizační procesní opatření a důkazy navrhované žalobkyní v řízení v prvním stupni.


title: Věc T-112/09: Žaloba podaná dne 19. března 2009 — Icebreaker v. OHIM — Gilmar (ICEBREAKER)

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/41

         Žaloba podaná dne 19. března 2009 — Icebreaker v. OHIM — Gilmar (ICEBREAKER)
   (Věc T-112/09)
   2009/C 113/83
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Icebreaker Ltd (Wellington, Nový Zéland) (zástupce: L. Prehn, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Gilmar SpA [San Giovanni in Marignano (Rimini), Itálie]

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 15. ledna 2009 ve věci R 1536/2007-4 a zapsat dotyčnou ochrannou známku Společenství pro výrobky ve třídě 25 a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „ICEBREAKER“ pro výrobky tříd 9, 24 a 25 — přihláška č. 3 205 523

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: italská slovní ochranná známka „ICEBERG“ pro výrobky zapsané ve třídě 25, zápis mezinárodní slovní ochranné známky „ICEBERG“ pro výrobky zapsané ve třídě 25, španělská slovní ochranná známka „ICEBERG“ pro výrobky zapsané ve třídě 25, italská slovní ochranná známka „ICE“ pro výrobky zapsané ve třídě 25, zápis mezinárodní slovní ochranné známky „ICE“ pro výrobky zapsané ve třídě 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitkám bylo částečně vyhověno.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady 40/94, jelikož odvolací senát nesprávně posoudil, že mezi dotčenými ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.


title: Věc T-225/11: Žaloba podaná dne 21. dubna 2011 — Caventa v. OHIM — Anson’s Herrenhaus (BERG)

text:
               2.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/18

         Žaloba podaná dne 21. dubna 2011 — Caventa v. OHIM — Anson’s Herrenhaus (BERG)
   (Věc T-225/11)
   2011/C 194/29
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Caventa AG (Rekingen, Šývcarsko) (zástupce: J. Krenzel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Anson’s Herrenhaus KG (Düsseldorf, Německo)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. února 2011 ve věci R 740/2010-1;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „BERG“ pro výrobky zařazené do tříd 25 a 28 (přihláška č. 7 124 084).

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Anson’s Herrenhaus KG.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „Christian Berg“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 18, 25 a 35 (ochranná známka Společenství č. 338 36 76), když námitka směřovala proti zápisu pro výrobky zařazené do tříd 25 a 28.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), neboť mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (kodifikované znění), Úř. věst. L 78, s. 1.


title: Věc T-146/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  22. prosince 2005  – Gorostiaga Atxalandabaso v. Parlament ( Pravidla týkající se náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu — Kontrola použití příspěvků — Odůvodnění výdajů — Úhrada dluhu prostřednictvím vyrovnání )

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/28

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. prosince 2005 – Gorostiaga Atxalandabaso v. Parlament
   (Věc T-146/04) (1)

   („Pravidla týkající se náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu - Kontrola použití příspěvků - Odůvodnění výdajů - Úhrada dluhu prostřednictvím vyrovnání“)
   (2006/C 48/53)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (Saint-Pierre-d'Irube, Francie) (zástupce: D. Rouget, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: H. Krück, C. Karamarcos a D. Moore, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovaného: Španělské království (zastoupené svým zmocněncem)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 24. února 2004 o úhradě částek vyplácených žalobci z titulu náhrad a příspěvků
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 24. února 2004 o úhradě částek vyplácených žalobci z titulu náhrad a příspěvků se zrušuje v rozsahu, v němž stanoví, že úhrada částky, kterou dluží žalobce, bude provedena prostřednictvím vyrovnání.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Žalobce, Parlament a Španělské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 168, 26.6.2004