title: Věc C-427/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofiyski rayonen sad (Bulharsko) dne 1. srpna 2016 – „Chez Elektro Balgaria“ AD v. Yordan Kotsev

text:
               10.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofiyski rayonen sad (Bulharsko) dne 1. srpna 2016 – „Chez Elektro Balgaria“ AD v. Yordan Kotsev
   (Věc C-427/16)
   (2016/C 371/07)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Sofiyski rayonen sad

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka:„Chez Elektro Balgaria“ AD

      Odpůrce: Yordan Kotsev

      Předběžné otázky

               1)

               Je § 36 odst. 2 zákona o advokacii v rozporu s ustanoveními čl. 101 odst. 1 SFEU (zákaz vyloučení, omezení nebo narušení hospodářské soutěže) z toho důvodu, že sdružení podnikatelů, kteří vykonávají svobodná povolání (nejvyšší advokátní rada) překročila výkon státem svěřené pravomoci tím, že stanovila minimální výši ceny za služby poskytované těmito podniky (advokátní odměnu)?

               2)

               [V případě kladné odpovědi na první otázku]: Je závěrečná část ustanovení čl. 78 odst. 5 občanského soudního řádu (v části, v níž toto ustanovení nepřipouští snížení advokátní odměny pod stanovenou minimální hranici) v rozporu s čl. 101 odst. 1 SFEU?

               3)

               [V případě kladné odpovědi na první otázku]: Je § 132 č. 5 zákona o advokacii (s ohledem na uplatnění § 136 odst. 1 uvedeného zákona) v rozporu s čl. 101 odst. 1 SFEU?

               4)

               Je § 36 odst. 2 zákona o advokacii v rozporu s čl. 56 odst. 1 SFEU (zákaz omezení volného poskytování služeb)?

               5)

               Je § 78 odst. 8 občanského soudního řádu v rozporu s čl. 101 odst. 1 SFEU?

               6)

               Je § 78 odst. 8 občanského soudního řádu v rozporu se směrnicí 77/249/EHS (1) (ohledně nároků na advokátní odměnu u osob zastoupených právními poradci)?

               7)

               Je § 2a doplňujících ustanovení vyhlášky č. 1 v rozporu se směrnicí 2006/112/ES (2) z toho důvodu, že umožňuje považovat daň z přidané hodnoty za součást ceny odměny služeb poskytovaných v rámci svobodného povolání (v souvislosti se započtením daně z přidané hodnoty do splatné advokátní odměny)?

      (1)  Směrnice Rady ze dne 22. března 1977 o usnadnění účinného výkonu volného pohybu služeb advokátů (Úř. věst. 1977, L 78, s. 17; Zvl. vyd. 6/01, s. 52),

      (2)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1)


title: Věc C-170/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Düsseldorf (Německo) dne 5. dubna 2013 — Huawei Technologies Co. Ltd v. ZTE Corp., ZTE Deutschland GmbH

text:
               27.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Düsseldorf (Německo) dne 5. dubna 2013 — Huawei Technologies Co. Ltd v. ZTE Corp., ZTE Deutschland GmbH
   (Věc C-170/13)
   2013/C 215/04
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Düsseldorf

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Huawei Technologies Co. Ltd

      Žalované: ZTE Corp., ZTE Deutschland GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Zneužívá majitel patentu na standardizované technologie, který vůči standardizační organizaci vyjádřil svoji připravenost udělit každé třetí osobě licenci za spravedlivých, přiměřených a nediskriminačních podmínek, své dominantní postavení na trhu, když vůči osobě, která porušuje patent, soudní cestou uplatní zdržovací nárok, i když osoba porušující patent vyjádřila svoji připravenost k jednání o takové licenci,
               nebo
               lze z takového zneužití dominantního tržního postavení vycházet až tehdy, pokud osoba porušující patent učinila majiteli patentu na standardizované technologie akceptovatelnou nepodmíněnou nabídku na uzavření licenční smlouvy, kterou majitel patentu nemůže odmítnout, aniž by osobu porušující patent nespravedlivě omezil nebo aniž by porušil zákaz diskriminace a osoba porušující patent splní před udělením licence za předešlé užívání smluvní povinnosti, které se jí týkají?

               2)

               Pokud lze ze zneužití dominantního tržního postavení vycházet již v důsledku připravenosti osoby porušující patent k jednání:
               Klade článek 102 SFEU zvláštní kvalitativní nebo časové požadavky na připravenost k jednání? Lze o takové připravenosti hovořit již tehdy, pokud osoba porušující patent pouze obecným způsobem (ústně) prohlásila, že je připravena zahájit jednání, nebo musí osoba porušující patent již jednání zahájit, například tím, že uvede konkrétní podmínky, za kterých je připravena uzavřít licenční smlouvu?

               3)

               Je-li podání akceptovatelné nepodmíněné nabídky na uzavření licenční smlouvy podmínkou pro zneužití dominantního postavení:
               Klade článek 102 SFEU zvláštní kvalitativní nebo časové požadavky na tuto nabídku? Musí nabídka obsahovat veškerá ustanovení, která jsou obvykle v licenčních smlouvách v příslušné technické oblasti obsažena? Může být nabídka zejména vázána na podmínku, že patent na standardizované technologie bude skutečně používán nebo se ukáže být právně existujícím?

               4)

               Pokud je předpokladem pro zneužití dominantního tržního postavení splnění povinností z licence, která má být poskytnuta, ze strany osoby porušující patent:
               Klade článek 102 SFEU zvláštní požadavky ohledně tohoto splnění povinností? Je konkrétně osoba porušující patent povinna vyúčtovat dřívější užívání nebo zaplatit licenční poplatky? Může být povinnost k zaplacení licenčních poplatků popřípadě splněna i prostřednictvím poskytnutí jistoty?

               5)

               Platí podmínky, za kterých lze vycházet ze zneužití moci majitelem patentu na standardizované technologie, i pro uplatnění ostatních nároků odvoditelných z porušení patentu formou žaloby (nárok na vyúčtování, odvolání, náhradu škody)?


title: Věc C-411/09, Věc C-412/09, Věc C-413/09, Věc C-414/09, Věc C-415/09, Věc C-416/09, Věc C-417/09, Věc C-418/09, Věc C-419/09, Věc C-420/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de grande instance de Nanterre (Francie) dne 28. října 2009 ve věcech — Tereos v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Vermandoise Industries SA v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries de Toury et Usines annexes SA v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Roquette Frères SA v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Cristal Union, právní nástupkyně společností Sucreries et Raffineries d'Erstein a Sucrerie de Bourgogne v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Lesaffre Frères SA v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucrerie Bourdon v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — SAFBA Fontaine-le-Dun SA v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries du Marquenterre v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de grande instance de Nanterre (Francie) dne 28. října 2009 ve věcech — Tereos v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Vermandoise Industries SA v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries de Toury et Usines annexes SA v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Roquette Frères SA v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Cristal Union, právní nástupkyně společností Sucreries et Raffineries d'Erstein a Sucrerie de Bourgogne v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Lesaffre Frères SA v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucrerie Bourdon v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — SAFBA Fontaine-le-Dun SA v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries du Marquenterre v. Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
   ((Věc C-411/09) - (Věc C-412/09) - (Věc C-413/09) - (Věc C-414/09) - (Věc C-415/09) - (Věc C-416/09) - (Věc C-417/09) - (Věc C-418/09) - (Věc C-419/09) - (Věc C-420/09))
   2009/C 312/42
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de grande instance de Nanterre

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Tereos (C-411/09), Vermandoise Industries SA (C-412/09), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (C-413/09), Roquette Frères SA (C-414/09), Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA (C-415/09), Cristal Union, právní nástupkyně společností Sucreries et Raffineries d'Erstein a Sucrerie de Bourgogne (C-416/09) Lesaffre Frères SA (C-417/09), Sucrerie Bourdon (C-418/09), SAFBA Fontaine-le-Dun SA (C-419/09), Sucreries du Marquenterre (C-420/09)

      Žalovaní: Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

      Předběžná otázka

   Je nařízení č. 164/2007 (1) neplatné s ohledem na článek 15 nařízení Rady č. 1260/2001 (2) v tom směru, že stanoví dávku z výroby cukru, která se vypočte na základě průměrné ztráty na vyvezenou tunu, přičemž se nepřihlíží k množstvím vyvezeným bez vývozní náhrady, ačkoli jsou tato množství zahrnuta do celkového množství použitého ke zjištění celkové ztráty, jež má být financována?

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 164/2007 ze dne 19. února 2007, kterým se pro hospodářský rok 2005/06 stanoví částky na dávky z výroby v odvětví cukru (Úř. věst. L 51, s. 17).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (Úř. věst. L 178, s. 1; Zvl. vyd. 03/33, s. 17).


title: Věc T-283/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 28. dubna 2009 — Tailor v. OHIM (Zobrazení pravé zadní kapsy) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství, která představuje pravou zadní kapsu — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení ES č. 40/94 — Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ )

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/39

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 28. dubna 2009 — Tailor v. OHIM (Zobrazení pravé zadní kapsy)
   (Věc T-283/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství, která představuje pravou zadní kapsu - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení ES č. 40/94 - Žaloba zjevně postrádající jakýkoli právní základ“)
   2009/C 153/76
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Tom Tailor GmbH (Hamburk, Německo) (zástupci: S. O. Gillert, K Vanden Bossche a F. Schiwek, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 15. května 2007 (věc R 668/2006-1), týkajícímu se zápisu obrazového označení představujícího pravou zadní kapsu jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně postrádající jakýkoli právní základ.

               2)

               Tom Tailor GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 235, 6.10.2007.


title: Věc C-122/04: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  23. února 2006  – Komise Evropských společenství v. Evropský parlament, Rada Evropské unie (Pravomoci Komise — Způsob výkonu prováděcích pravomocí — Zavádění programu Forest Focus)

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/9

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 23. února 2006 – Komise Evropských společenství v. Evropský parlament, Rada Evropské unie
   (Věc C-122/04) (1)

   (Pravomoci Komise - Způsob výkonu prováděcích pravomocí - Zavádění programu Forest Focus)
   (2006/C 131/16)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: C.-F. Durand a M. van Beek, zmocněnci)

      Žalovaní: Evropský parlament (zástupce: K. Bradley a M. Gómez-Leal), Rada Evropské unie (zástupci: I. Díez Parra a M. Balta, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci řízení podporující žalované: Španělské království (zástupce: M. Muñoz Pérez, zmocněnec), Finská republika (zástupce: T. Pynnä, zmocněnkyně)
   Předmět věci
   Zrušení čl. 17 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2152/2003 ze dne 17. listopadu 2003 o monitorování lesů a environmentálních interakcí ve Společenství (Forest Focus) (Úř. věst. L 324, s. 1), v rozsahu v jakém podřizuje přijetí prováděcích opatření programu Forest Focus regulativnímu postupu stanovenému v článku 5 rozhodnutí 1999/468/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (Úř. věst. L 184, p. 23) – Omezení volby mezi výkonnými postupy stanovenými v rozhodnutí 1999/468/ES Radou
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Španělské království a Finská republika nesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc T-134/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. října 2015 – Al-Faqih a další v. Komise „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření namířená proti osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem — Zmrazení finančních prostředků — Základní práva — Právo na účinnou soudní ochranu“

text:
               21.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 429/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. října 2015 – Al-Faqih a další v. Komise
   (Věc T-134/11) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření namířená proti osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem - Zmrazení finančních prostředků - Základní práva - Právo na účinnou soudní ochranu“)
   (2015/C 429/18)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih (Birmingham, Spojené království); Ghunia Abdrabbah (Birmingham); Taher Nasuf (Manchester, Spojené království), a Sanabel Relief Agency Ltd (Birmingham) (zástupci: E. Grieves, barrister, a N. Garcia-Lora, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně S. Boelaert, M. Konstantinidis, E. Paasivirta a T. Scharf, poté M. Konstantinidis, E. Paasivirta a T. Scharf, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: původně E. Finnegan, R. Szostak a G. Étienne, poté E. Finnegan a G. Étienne, zmocněnci) a Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně E. Jenkinson, poté L. Christie, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Komise (EU) č. 1138/2010 ze dne 7. prosince 2010, kterým se po sto čtyřicáté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem (Úř. věst. L 322, s. 4), a nařízení Komise (EU) č. 1139/2010 ze dne 7. prosince 2010, kterým se po sto čtyřicáté prvé mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem (Úř. věst. L 322, s. 6), v rozsahu v němž se tyto akty týkají žalobců.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah a Taher Nasuf ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 130, 30.4.2011.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne  12. ledna 2006  ve věci C-132/04: Komise Evropských společenství proti Španělskému království (Nesplnění povinnosti státem — Sociální politika — Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků — Směrnice 89/391/EHS — Rozsah působnosti — Pracovníci, kteří nejsou civilními zaměstnanci veřejnoprávních orgánů — Ozbrojené síly a policie — Zahrnutí)

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/4

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 12. ledna 2006
   ve věci C-132/04: Komise Evropských společenství proti Španělskému království (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Sociální politika - Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků - Směrnice 89/391/EHS - Rozsah působnosti - Pracovníci, kteří nejsou civilními zaměstnanci veřejnoprávních orgánů - Ozbrojené síly a policie - Zahrnutí)
   (2006/C 60/07)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci C-132/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 11. března 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnci: L. Escobar Guerrero a H. Kreppel) proti Španělskému království (zmocněnec: M. Muñoz Pérez), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, J. Makarczyk, R. Schintgen (zpravodaj), R. Silva de Lapuerta a P. Kūris, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 12. ledna 2006 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Španělské království tím, že neprovedlo ve svém vnitrostátním právním řádu v plném rozsahu čl. 2 odst. 1 a odst. 2, jakož i článek 4 směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci, co se týče pracovníků, kteří nejsou civilními zaměstnanci veřejnoprávních orgánů, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc C-223/09: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. března 2010 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/23

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. března 2010 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-223/09) (1)

   2010/C 148/38

      Jednací jazyk: polština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 233, 26.9.2009.


title: Věc C-238/16: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. ledna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Münster – Německo) – X v. Finanzamt I

text:
               24.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/13

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. ledna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Münster – Německo) – X v. Finanzamt I
   (Věc C-238/16) (1)

   (2017/C 129/19)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 343, 19.9.2016.


title: Věc F-119/11: Žaloba podaná dne 11. listopadu 2011 — ZZ v. Komise

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/71

      Žaloba podaná dne 11. listopadu 2011 — ZZ v. Komise
      (Věc F-119/11)
      (2012/C 25/138)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: ZZ (zástupce: G. Cipressa, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Předmět a popis sporu

      Zrušení konkludentního rozhodnutí Komise, kterým se zamítá návrh žalobce směřující jednak k náhradě škod údajně utrpěných z důvodu toho, že zaměstnanci Komise vtrhli do jeho služebního bytu v Luandě ve dnech 14., 16. a 19. března 2002, a zadruhé k předání kopií fotografií udělaných v tomto okamžiku a ke zničení veškeré dokumentace související s touto událostí.

         Návrhová žádání žalobce

                  —

                  určit právní nicotnost nebo podpůrně zrušit rozhodnutí Komise, ať již je formulováno jakkoliv, o zamítnutí žádosti ze dne 6. září 2010, předané žalobcem orgánu oprávněnému ke jmenování;

                  —

                  v rozsahu, v němž je to nezbytné, určit právní nicotnost nebo podpůrně zrušit akt Komise, ať již je formulován jakkoliv, kterým se zamítá stížnost ze dne 20. března 2011 předložená proti rozhodnutí o zamítnutí žádosti ze dne 6. září 2010 a směřující ke zrušení tohoto rozhodnutí;

                  —

                  konstatovat každou z následujících skutečností, ke kterým došlo dne 14. března 2002, dne 16. března 2002 a dne 19. března 2002 proti vůli žalobce, který k tomu nikdy neudělil svůj souhlas, nebyl ani v nejmenším informován a ve skutečnosti nevěděl, že k uvedeným skutečnostem dojde: a) že zaměstnanci nebo zmocněnci Komise nebo zmocněnci zaměstnanců Komise zrádně vnikli opakovaně do jeho služebního bytu, který mu dala Komise k dispozici a který se nacházel v Luandě (Angola), čtvrť Bairro Azul, Rua Americo Julio de Carvalho 101-103, vloupáním se nebo prostřednictvím protiprávně vlastněného nebo použitého klíče; b) že tyto osoby vyfotily vnitřek uvedeného ubytování;

                  —

                  konstatovat protiprávnost každé ze skutečností vedoucí ke vzniku škod;

                  —

                  určit protiprávnost každé ze skutečností vedoucí ke vzniku dotčených škod;

                  —

                  uložit Evropské komisi, aby fyzicky zničila fotografie;

                  —

                  uložit Evropské komisi, aby písemně obeznámila žalobce s uvedeným hmotným zničením a přitom mu poskytla dostatek podstatných podrobností, zahrnujících zejména den, místo zničení a zaměstnance, který fyzické zničení provedl;

                  —

                  uložit Evropské komisi, aby žalobci zaplatila z důvodu náhrady dotčených škod částku 20 000 eur nebo jakoukoliv vyšší či nižší částku, kterou bude Tribunál považovat za spravedlivou, to znamená:a) částku 10 000 eur z důvodu škod vyplývajících z protiprávních vstupů do služebního bytu dne 14. března 2002, dne 16. března 2002 a dne 19. března 2002; b) částku 10 000 eur z důvodu škod vyplývajících z protiprávního pořízení fotografií;

                  —

                  uložit Evropské komisi, aby žalobci zaplatila ode dne, který následuje obdržení žádosti ze dne 6. září 2010 Komisí a až do skutečného zaplacení částky 20 000 eur, úroky z uvedené částky, v sazbě 10 % ročně a s roční kapitalizací;

                  —

                  uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-20/14: Žaloba podaná dne 10. března 2014 – ZZ v. EHSV

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/55

         Žaloba podaná dne 10. března 2014 – ZZ v. EHSV
   (Věc F-20/14)
   2014/C 175/78
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: N. Nikolajsen, advokát)

      Žalovaná: Evropský hospodářský a sociální výbor

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí EHSV, kterým byla zamítnuta žádost žalobkyně o odchod do předčasného důchodu bez snížení nároku na důchod na základě čl. 9 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí EHSV, kterým nebylo žalobkyni umožněno získat výhody plynoucí z čl. 9 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ve znění platném do 31. prosince 2013 pro rok 2013.

               —

               uložit EHSV náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-384/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2016 – Itálie v. Komise „EZOZF — Záruční sekce — EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Odvětví skotu a ovcí — Paušální finanční oprava — Jednorázová oprava — Články 48 a 69 nařízení (ES) č. 1782/2003 — Zvláštní nároky — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               27.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/9

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2016 – Itálie v. Komise
   (Věc T-384/14) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Odvětví skotu a ovcí - Paušální finanční oprava - Jednorázová oprava - Články 48 a 69 nařízení (ES) č. 1782/2003 - Zvláštní nároky - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 232/11)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupkyně: G. Palmieri a B. Tidore, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Rossi a D. Bianchi, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení prováděcího rozhodnutí Komise 2014/191/EU ze dne 4. dubna 2014, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 104, s. 43), v rozsahu, v němž vylučuje některé výdaje vynaložené Italskou republikou.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 235, 21. 7. 2014.


title: Věc T-45/13: Žaloba podaná dne 29. ledna 2013 — Rose Vision a Seseña v. Komise

text:
               22.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/10

         Žaloba podaná dne 29. ledna 2013 — Rose Vision a Seseña v. Komise
   (Věc T-45/13)
   2013/C 178/19
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Rose Vision, SL (Seseña, Španělsko) a Julián Seseña (Pozuelo de Alarcón, Španělsko) (zástupci: M. Muñiz Bernuy a Á. Alonso Villa, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí o pozastavení výplaty přiznaných částek;

               —

               vyškrtnul Rose Visión, S.L., z rejstříku vyloučených subjektů a ze systému včasného varování (EWS);

               —

               uložil žalované povinnost uhradit 5 000 624 eur z titulu náhrady škody.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   První žalobkyně, společnost zaměřená především na telekomunikace, výzkum a vývoj a na poradenské služby v oblastech telekomunikací, výzkumu a inovací, pracovala s Komisí od roku 2002 na mnoha projektech.
   Základem projednávané žaloby jsou dva audity provedené u žalobkyně v období od února do dubna 2011. V těchto zprávách o auditu se žalobkyni přičítá řada porušení povinností a nesrovnalostí, které byly důvodem pro pozastavení dosud nevyplacených částek.
   Žalobci tvrdí, že přičítané skutky neodpovídají realitě. Při bližší četbě jedné z výše uvedených auditorských zpráv lze podle žalobců dovodit, že jejím účelem je neospravedlnitelný útok vůči nim s cílem je diskvalifikovat. Zmíněná zpráva o auditu tedy vychází z nepodložených informací. Takový přístup Komise odpovídá spíše postupu vyšetřujícího orgánu, prokurátora či inspektora než postupu auditora, který má prověřit data a zajistit věrohodnost zdrojů.
   V důsledku výše uvedených skutečností utrpěla žalobkyně závažnou újmu nejen hospodářské povahy, ale i v rovině své profesní pověsti a důvěryhodnosti.


title: Věc T-669/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2016 Carlo De Nicolem proti rozsudku vydanému dne 21. července 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-82/15, De Nicola v. EIB

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/25

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. září 2016 Carlo De Nicolem proti rozsudku vydanému dne 21. července 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-82/15, De Nicola v. EIB
   (Věc T-669/16 P)
   (2016/C 410/36)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Carlo De Nicola (Strassen, Lucembursko) (zástupce: G. Ferabecoli, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská investiční banka

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               vyhověl tomuto kasačnímu opravnému prostředku a částečně změnil napadený rozsudek tím, že zruší bod 2 výroku, jakož i body 12-13, 24, 55-57, 123-135, 157-165 téhož rozsudku;

               —

               v důsledku toho uložil odpůrkyni povinnost nahradit C. De Nicolovi utrpěnou újmu, jak je požadováno v žalobě v prvním stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tímto kasačním opravným prostředkem je napadán rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 21. července 2016, kterým byla zamítnuta žaloba podaná navrhovatelem, jejímž předmětem bylo v podstatě zrušení rozhodnutí ze dne 4. prosince 2014, kterým mu odpůrkyně odmítla uhradit některé léčebné výdaje, a dále uložení povinnosti odpůrkyni a Evropské unii nahradit mu újmu, kterou utrpěl.
   Na podporu kasačního opravného prostředku navrhovatel zpochybňuje závěry o vědecké platnosti laserové terapie obsažené v napadeném rozsudku.
   Mimoto navrhovatel tvrdí, že podmínky pro náhradu jak majetkové tak nemajetkové újmy jsou v tomto případě splněny.


title: Věc T-776/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2016 – Red Lemon v. EUIPO – Lidl Stiftung (ABTRONICX2) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ABTRONICX2 — Starší slovní ochranná známka Evropské unie TRONIC — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Minimální inherentní rozlišovací způsobilost starší ochranné známky — Nebezpečí záměny“

text:
               27.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2016 – Red Lemon v. EUIPO – Lidl Stiftung (ABTRONICX2)
   (Věc T-776/14) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ABTRONICX2 - Starší slovní ochranná známka Evropské unie TRONIC - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Minimální inherentní rozlišovací způsobilost starší ochranné známky - Nebezpečí záměny“)
   (2016/C 232/20)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Red Lemon Inc. (Hong Kong, Čína) (zástupci: T. Wieland a S. Müller, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. září 2014 (věc R 2078/2013 1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Lidl Stiftung & Co. KG a Red Lemon Inc.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Red Lemon Inc. Se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 46, 9.2.2015.


title: Věc C-268/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Sibiu – Rumunsko) – Elena Petru v. Casa Judeţeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate „Řízení o předběžné otázce — Sociální zabezpečení — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Článek 22 odst. 2 druhý pododstavec — Zdravotní pojištění — Nemocniční péče poskytnutá v jiném členském státě — Odmítnutí předchozího povolení — Nedostatek léků a základního zdravotnického materiálu“

text:
               8.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 439/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Sibiu – Rumunsko) – Elena Petru v. Casa Judeţeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate
   (Věc C-268/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Článek 22 odst. 2 druhý pododstavec - Zdravotní pojištění - Nemocniční péče poskytnutá v jiném členském státě - Odmítnutí předchozího povolení - Nedostatek léků a základního zdravotnického materiálu“)
   (2014/C 439/07)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Elena Petru

      Žalované: Casa Judeţeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Naţională de Asigurări de Sănătate

      Výrok

   Článek 22 odst. 2 druhý pododstavec nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, pozměněného a aktualizovaného nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 592/2008 ze dne 17. června 2008, musí být vykládán v tom smyslu, že povolení vyžadované na základě odst. 1 písm. c) bodu i) téhož článku nemůže být odmítnuto, pokud nelze příslušnou nemocniční péči poskytnout v přiměřené době v členském státě bydliště účastníka sociálního pojištění z důvodu nedostatku léků a základního zdravotnického materiálu. Tato nemožnost musí být posouzena na úrovni všech nemocničních zařízení tohoto členského státu, která jsou způsobilá uvedenou péči poskytnout, a s ohledem na časový úsek, během něhož lze uvedenou péči získat v přiměřené době.

      (1)  Úř. věst. C 207, 20. 7. 2013.


title: Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unieÚř. věst. C 229, 17.9.2005

text:
               1.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/13

         (2005/C 243/21)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 229, 17.9.2005

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 217, 3.9.2005

      Úř. věst. C 205, 20.8.2005

      Úř. věst. C 193, 6.8.2005

      Úř. věst. C 182, 23.7.2005

      Úř. věst. C 171, 9.7.2005

      Úř. věst. C 155, 25.6.2005

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Věc C-329/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Unabhängigen Verwaltungssenats Wien (Rakousko) dne 17. června 2013 — Ferdinand Stefan

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Unabhängigen Verwaltungssenats Wien (Rakousko) dne 17. června 2013 — Ferdinand Stefan
   (Věc C-329/13)
   2013/C 274/04
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Unabhängigen Verwaltungssenats Wien

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ferdinand Stefan

      Žalovaný: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Předběžné otázky

               1)

               K platnosti směrnice 2003/4/ES o informacích o životním prostředí (1):
               Předkládající soud se na základě čl. 267 první věty písm. b) SFEU táže, zda je platná směrnice 2003/4/ES o informacích o životním prostředí jako celek, nebo případně, zda jsou platné všechny části směrnice 2003/4/ES o informacích o životním prostředí, zejména s ohledem na požadavky čl. 47 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie?

               2)

               K výkladu směrnice 2003/4/ES o informacích o životním prostředí:
               Pro případ, že Soudní dvůr potvrdí platnost směrnice 2003/4/ES o informacích o životním prostředí jako celku, nebo pokud potvrdí platnost části směrnice 2003/4/ES o informacích o životním prostředí, je předmětem této žádosti v souladu s čl. 267 první větou písm. a) a b) SFEU objasnění, do jaké míry a za jakých předpokladů jsou ustanovení směrnice o informacích o životním prostředí slučitelná s ustanoveními Listiny základních práv Evropské unie a požadavky článku 6 SEU.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS; Úř. věst. L 41, s. 26; Zvl. vyd. 15/07, s. 375


title: Věc C-203/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Català de Contractes del Sector Públic (Španělsko) dne 23. dubna 2014 – Consorci Sanitari del Maresme v. Corporació de Salut del Maresme i la Selva

text:
               21.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Català de Contractes del Sector Públic (Španělsko) dne 23. dubna 2014 – Consorci Sanitari del Maresme v. Corporació de Salut del Maresme i la Selva
   (Věc C-203/14)
   2014/C 235/07
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Català de Contractes del Sector Públic

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Consorci Sanitari del Maresme

      Odpůrce: Corporació de Salut del Maresme i la Selva

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být orgány veřejné správy s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (1) ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby považovány za veřejnoprávní subjekty?

               2)

               Pokud bude odpověď kladná, musí být orgány veřejné správy s ohledem na výše uvedenou směrnici 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 považovány za hospodářské subjekty, takže se mohou účastnit řízení o zadávání veřejných zakázek?

               3)

               Pokud bude odpověď kladná, může a musí se s ohledem na výše uvedenou směrnici 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 umožnit orgánům veřejné správy jejich zápis do úředních seznamů schválených podniků, dodavatelů nebo poskytovatelů služeb anebo jejich osvědčování ze strany veřejnoprávních či soukromoprávních osvědčovacích subjektů, což je ve španělském právním řádu známo pod názvem systém klasifikace podniků?

               4)

               Představuje královské legislativní nařízení č. 3/2011 ze dne 14. listopadu 2011, kterým se přijímá přepracované znění zákona o zakázkách ve veřejném sektoru (Real Decreto Legislativo 3/2011, de 14 de noviembre, por el que se aprueba el Texto Refundido de la Ley de Contratos del Sector Público), nesprávné provedení výše uvedené směrnice 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 do španělského právního řádu, a pokud ano, omezil španělský zákonodárce prostřednictvím článků 62 a 65 výše uvedeného královského legislativního nařízení č. 3/2011 ze dne 14. listopadu 2011 přístup orgánů veřejné správy k rejstříkům určeným ke klasifikaci podniků?

               5)

               Pokud se orgány veřejné správy mohou účastnit zadávacích řízení, avšak nemohou být v souladu s výše uvedenou směrnici 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 zařazeny do klasifikace podniků, jakými prostředky mají prokázat svoji způsobilost k uzavírání zakázek?

      (1)  Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132


title: Věc T-465/11: Žaloba podaná dne 26. srpna 2011 — Globula v. Komise

text:
               15.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/8

         Žaloba podaná dne 26. srpna 2011 — Globula v. Komise
   (Věc T-465/11)
   2011/C 305/10
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Globula a.s. (Hodonín, Česká republika) (zástupci: M. Petite, D. Paemen, A. Tomtsis, D. Koláček a P. Zákoucký, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 27. června 2011, kterým se České republice nařizuje zrušit oznámené rozhodnutí Ministerstva průmyslu a obchodu ČR ze dne 26. října 2010, jímž byla žalobkyni udělena dočasná výjimka z povinnosti poskytnout sjednaný přístup třetích osob k plánovanému podzemnímu plynárenskému skladovacímu zařízení v Dambořicích [K(2011) 4509]; a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná nesprávně uplatnila čl. 36 odst. 9 třetí směrnice o zemním plynu (1) namísto čl. 22 odst. 4 druhé směrnice o zemním plynu (2). Žalovaná v důsledku toho nesprávně vydala napadené rozhodnutí ve formě závazného rozhodnutí namísto neformální žádosti. Žalovaná dále napadené rozhodnutí vydala opožděně, jelikož vycházela ze lhůty podle čl. 36 odst. 9 třetí směrnice o zemním plynu, zatímco původní lhůta mohla být podle druhé směrnice o zemním plynu prodloužena nejvýše o jeden měsíc. Napadené rozhodnutí proto nevyvolává právní účinky.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila legitimní očekávání žalobkyně, když nejprve poskytla přesná, nepodmíněná a shodující se ujištění ohledně toho, kdy a za jakých okolností se oznámené rozhodnutí Ministerstva průmyslu a obchodu ČR stane konečným, což později jednoznačně opět potvrdila, a poté neočekávaně vydala napadené rozhodnutí v rozporu s předchozími stanovisky.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila Smlouvy a právní zásady týkající se jejich aplikace. V napadeném rozhodnutí je v tomto ohledu použito nesprávné hmotné právo. Žalobkyně namítá, že Komise měla oznámené rozhodnutí zkoumat z hlediska hmotněprávních norem nacházejících se v článku 22 druhé směrnice o zemním plynu. Komise tudíž porušila zásadu právní jistoty a zásadu legitimního očekávání žalobkyně.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, když nesprávně odmítla vysvětlení podané Ministerstvem průmyslu a obchodu ČR, že žalobkyně nebyla a není schopna najít spolehlivého dlouhodobého partnera v souladu s právní úpravou ČR o rozdělení skladovací kapacity platnou jak v době, kdy žalobkyně podala ministerstvu žádost o udělení výjimky, tak v současnosti.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES (Úř. věst. L 211, s. 94).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES (Úř. věst. L 176, s. 57; Zvl. vyd. 12/02, s. 230).


title: Věc C-496/13 P: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. ledna 2015 – GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Villiger Söhne GmbH „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Barevná obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky ‚LIBERTE brunes‘ na modrém podkladě — Námitky majitele slovní ochranné známky Společenství ‚La LIBERTAD‘ — Zamítnutí zápisu“

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/7

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. ledna 2015 – GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Villiger Söhne GmbH
   (Věc C-496/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Barevná obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky ‚LIBERTE brunes‘ na modrém podkladě - Námitky majitele slovní ochranné známky Společenství ‚La LIBERTAD‘ - Zamítnutí zápisu“)
   (2015/C 146/10)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (zástupkyně: I. Memmler a S. Schulz, Rechtsanwältinnen)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně), Villiger Söhne GmbH (zástupkyně: H. MacKenzie, Rechtsanwältin)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 26.10.2013.


title: Věc C-157/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 16. dubna 2008 – E.H.A. Passenheim-van Schoot, další účastník řízení: Staatssecretaris van Financiën

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 16. dubna 2008 – E.H.A. Passenheim-van Schoot, další účastník řízení: Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-157/08)
   (2008/C 171/30)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hoge Raad der Nederlanden.
   Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka kasačního opravného prostředku: E.H.A. Passenheim-van Schoot

      Další účastník řízení: Staatssecretaris van Financiën
   Předběžná otázka
   Mají být články 49 ES a 56 ES vykládány v tom smyslu, že členskému státu nebrání v tom, aby v případech, ve kterých jsou jeho finanční správě zamlčeny (příjmy ze) zahraničních úspor, použil právní předpis, který za účelem kompenzace chybějících účinných možností kontroly v souvislosti se zahraničními aktivy stanoví pro dodatečné vymáhání lhůtu dvanácti let, zatímco pro (příjmy z) úspor, které se nacházejí v tuzemsku, kde v každém případě existují možnosti účinné kontroly, platí pro dodatečné vymáhání lhůta pěti let?


title: Věci T-264/10 a T-266/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. června 2012 — Španělsko v. Komise ( „Operační program Fondu soudržnosti a EFRR řízený Španělskem (Operační program ESF Boj proti diskriminaci 2007-2013) — Žádost o průběžnou platbu — Rozhodnutí přerušit běh lhůty pro platbu z důvodu významných nedostatků ve fungování řídicích a kontrolních systémů — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Článek 87 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006“ )

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. června 2012 — Španělsko v. Komise
   (Věci T-264/10 a T-266/10) (1)

   (Operační program Fondu soudržnosti a EFRR řízený Španělskem (Operační program ESF Boj proti diskriminaci 2007-2013) - Žádost o průběžnou platbu - Rozhodnutí přerušit běh lhůty pro platbu z důvodu významných nedostatků ve fungování řídicích a kontrolních systémů - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Článek 87 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006)
   2012/C 227/26
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: N. Díaz Abad, zmocněnec)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Urraca Caviedes a B. Conte, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutím Komise ze dne 10. května 2010 (T-264/10) a ze dne 11. května 2010 (T-266/10), kterými byly španělské orgány informovány o přerušení běhu lhůty pro vyřízení některých žádostí o průběžné platby podaných Španělským královstvím.

      Výrok rozsudku

               1)

               Věci T-264/10 a T-266/10 se pro účely rozsudku spojují.

               2)

               Rozhodnutí Evropské komise ze dne 10. května 2010 a ze dne 11. května 2010, kterými byly španělské orgány informovány o přerušení běhu lhůty pro vyřízení některých žádostí o průběžné platby podaných Španělským královstvím, se zrušují.

               3)

               Návrh na to, aby byla uznána opodstatněnost návrhu na zaplacení úroků z prodlení, se zamítá.

               4)

               Není namístě rozhodnout o návrhovém žádání směřujícím k tomu, aby Tribunál nařídil organizační procesní opatření na základě článku 64 jeho jednacího řádu.

               5)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 221, 14.8.2010.


title: Věc C-183/09: Žaloba podaná dne 26. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/6

         Žaloba podaná dne 26. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-183/09)
   2009/C 167/11
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Triantafyllou a Irò Dimitriou)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1), nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 412 odst. 1 prvního pododstavce této směrnice;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta k provedení směrnice 2006/112/ES do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 1. ledna 2008.

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1.


title: Věc T-11/14: Žaloba podaná dne 3. ledna 2014 – Grundig Multimedia v. OHIM (Pianissimo)

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/41

         Žaloba podaná dne 3. ledna 2014 – Grundig Multimedia v. OHIM (Pianissimo)
   (Věc T-11/14)
   2014/C 135/53
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Švýcarsko) (zástupce: S. Walter, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (Ochranné známky a vzory) ze dne 5. listopadu 2013 ve věci R 441/2013-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených v řízením před OHIM.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Pianissimo“ pro výrobky náležející do třídy 7 – Přihláška ochranné známky Společenství č. 11 102 266

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Odmítnutí přihlášky ochranné známky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne  17. listopadu 2005  ve věci C-131/05: Komise Evropských společenství proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 79/409/EHS a 92/43/EHS)

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/18

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 17. listopadu 2005
   ve věci C-131/05: Komise Evropských společenství proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 79/409/EHS a 92/43/EHS)
   (2006/C 36/35)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-131/05, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 21. března 2005, Komise Evropských společenství (zmocněnec: M. van Beek, ve spolupráci s F. Louisem a A. Capobiancem, advokáty) proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska (zmocněnkyně: S. Nwaokolo), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Schintgen, zastupující předseda pátého senátu, R. Silva de Lapuerta a J. Klučka (zpravodaj), soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 17. listopadu 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě všechna opatření nezbytná k dosažení souladu s čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků a čl. 12 odst. 2 a čl. 13 odst. 1 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, ve spojení s čl. 2 odst. 1 téže směrnice, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z těchto směrnic.

               2)

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 132, 28.5.2005.


title: Věc C-77/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 2. srpna 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/32

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 2. srpna 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-77/07) (1)

   (2007/C 315/59)

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 69, 23.4.2005.


title: Věc T-231/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. listopadu 2007 – ITT Manufacturing Enterprises v. OHIM – ITT Trademark and Trade (I.T.T.)

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/44

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. listopadu 2007 – ITT Manufacturing Enterprises v. OHIM – ITT Trademark and Trade (I.T.T.)
   (Věc T-231/07) (1)

   (2007/C 315/83)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 199, 25.8.2007.


title: Spojené věci C-293/12 a C-594/12: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. dubna 2014 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Ireland, Verfassungsgerichtshof – Irsko, Rakousko) – Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12), Kärntner Landesregierung, Michael Seitlinger, Christof Tschohl a další (C-594/12) v. Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General „Elektronické komunikace — Směrnice 2006/24/ES — Veřejně dostupné služby elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí — Uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním takových služeb — Platnost — Články 7, 8 a 11 Listiny základních práv Evropské unie“

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/6

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. dubna 2014 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Ireland, Verfassungsgerichtshof – Irsko, Rakousko) – Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12), Kärntner Landesregierung, Michael Seitlinger, Christof Tschohl a další (C-594/12) v. Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General
   (Spojené věci C-293/12 a C-594/12) (1)

   („Elektronické komunikace - Směrnice 2006/24/ES - Veřejně dostupné služby elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí - Uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním takových služeb - Platnost - Články 7, 8 a 11 Listiny základních práv Evropské unie“)
   2014/C 175/07
   Jednací jazyky: angličtina a němčina

      Předkládající soudy

   High Court of Ireland, Verfassungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12), Kärntner Landesregierung; Michael Seitlinger; Christof Tschohl a další (C-594/12)

      Žalovaní: Minister for Communications, Marine and Natural Resources; Minister for Justice, Equality and Law Reform; The Commissioner of the Garda Síochána; Ireland a the Attorney General

      Za přítomnosti: Irish Human Rights Commission

      Předmět věci

   (Věc C-293/12)
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – High Court of Ireland – Výklad článků 3, 4 a 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES (Úř. věst. L 105, s. 54) – Omezení práv žalobkyně v oblasti mobilní telefonie – Slučitelnost s čl. 5 odst. 4 a s článkem 21 SFEU – Slučitelnost s články 7, 8, 10 a 41 Listiny základních práv Evropské unie
   (Věc C-594/12)
   Žádost o rozhodnutí předběžné otázce – Verfassungsgerichtshof – Platnost článků 3 až 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES (Úř. věst. L 105, s. 54) z hlediska článků 7, 9 a 11 Listiny základních práv Evropské unie – Výklad Listiny základních práv Evropské unie a zejména jejích článků 7, 8, 52 a 53, směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, s. 31), jakož i nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, s. 1) – Návrh ústavněprávní povahy týkající se případné protiústavnosti některých ustanovení spolkového zákona o telekomunikacích, která provádí směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí

      Výrok

   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES je neplatná.

      (1)  Úř. věst. C 258, 25.8.2012.

      Úř. věst. C 79, 16.3.2013.


title: Věc C-10/07: Žaloba podaná dne 16. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/6

         Žaloba podaná dne 16. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-10/07)
   (2007/C 69/12)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Enegren, G. Rozet, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/74/ES ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice Rady 80/987/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele (1), respektive tím, že o nich Komisi neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článku 2 této směrnice;

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2002/74/ES uplynula dne 8. října 2005.

      (1)  Úř. věst. L 270, s. 10.


title: Věc T-678/16 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2017 – Siragusa v. Rada „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Skončení služebního poměru — Žádost o odchod do důchodu — Změna ustanovení služebního řádu po podání žádosti — Zrušení dřívějšího rozhodnutí — Právní kvalifikace napadeného rozhodnutí“

text:
               23.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2017 – Siragusa v. Rada
   (Věc T-678/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Skončení služebního poměru - Žádost o odchod do důchodu - Změna ustanovení služebního řádu po podání žádosti - Zrušení dřívějšího rozhodnutí - Právní kvalifikace napadeného rozhodnutí“)
   (2017/C 357/15)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Sergio Siragusa (Brusel, Belgie) (zástupci: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

      Další účastníci řízení: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a M. Veiga, zmocněnci) a Evropský parlament (zástupkyně: M. Dean a D. Nessaf, zmocněnkyně)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 13. července 2016, Siragusa v. Rada (F-124/15, EU:F:2016:147), znějící na zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 13. července 2016, Siragusa v. Rada (F-124/15), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací jinému senátu Tribunálu, než který rozhodl o tomto kasačním opravném prostředku.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 419, 14. 11. 2016.


title: Věc C-238/12 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 30. dubna 2014 – FLSmidth & Co. A/S v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Odvětví plastových průmyslových pytlů — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Pravomoc Tribunálu k soudnímu přezkumu v plné jurisdikci — Povinnost uvést odůvodnění — Přičitatelnost protiprávního jednání, kterého se dopustila dceřiná společnost, mateřské společnosti — Odpovědnost mateřské společnosti za zaplacení pokuty uložené dceřiné společnosti — Proporcionalita — Řízení před Tribunálem — Přiměřená lhůta soudního rozhodování“

text:
               24.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 30. dubna 2014 – FLSmidth & Co. A/S v. Evropská komise
   (Věc C-238/12 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Odvětví plastových průmyslových pytlů - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Pravomoc Tribunálu k soudnímu přezkumu v plné jurisdikci - Povinnost uvést odůvodnění - Přičitatelnost protiprávního jednání, kterého se dopustila dceřiná společnost, mateřské společnosti - Odpovědnost mateřské společnosti za zaplacení pokuty uložené dceřiné společnosti - Proporcionalita - Řízení před Tribunálem - Přiměřená lhůta soudního rozhodování“)
   2014/C 194/02
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: FLSmidth & Co. A/S (zástupce: M. Dittmer, advokat)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a V. Bottka, zmocněnci, ve spolupráci s M. Gray, barrister)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 6. března 2012, FLSmidth v. Komise (T-65/06), kterým Tribunál částečně zrušil rozhodnutí Komise C(2005) 4634 ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 [ES] (věc COMP/F/38.354 – Průmyslové pytle), které se týká kartelové dohody spočívající ve stanovení prodejních cen a prodejních kvót podle zeměpisných zón, rozdělení objednávek velkých zákazníků, organizace jednotných nabídek v rámci některých nabídkových řízení a zavedení mechanismu výměny informací o objemech prodeje na trhu s plastovými průmyslovými pytli, a snížil pokutu uloženou navrhovatelce – Přičitatelnost protiprávního jednání

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti FLSmidth & Co. A/S se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 303, 6. 10. 2012.


title: Věc T-351/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2010 — Matratzen Concord v. OHIM — Barranco Schnitzler a Barranco Rogdriguez (MATRATZEN CONCORD) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství MATRATZEN CONCORD — Starší národní slovní ochranná známka MATRATZEN — Relativní důvod pro zamítnutí — Důkaz o skutečném užívání starší ochranné známky — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 73 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2010 — Matratzen Concord v. OHIM — Barranco Schnitzler a Barranco Rogdriguez (MATRATZEN CONCORD)
   (Věc T-351/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství MATRATZEN CONCORD - Starší národní slovní ochranná známka MATRATZEN - Relativní důvod pro zamítnutí - Důkaz o skutečném užívání starší ochranné známky - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 73 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009))
   2010/C 221/63
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Matratzen Concord GmbH (Kolín, Německo) (zástupce: J. Albrecht, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastníci před odvolacím senátem OHIM: Pablo Barranco Schnitzler a Mariano Barranco Rodriguez (Sant Just Desvern, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. května 2008 (věc R 1034/2007-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi na jedné straně Pablem Barrancem Schnitzlerem a Marianem Barrancem Rodriguezem a na druhé straně Matratzen Concord GmbH.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 30. května 2008 (věc R 1034/2007-2) se zrušuje.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 285, 8.11.2008.


title: Věc C-599/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. listopadu 2016 Oleksandrem Viktorovičem Janukovičem proti rozsudku Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 15. září 2016 ve věci T-348/14, Janukovič v. Rada

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/27

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. listopadu 2016 Oleksandrem Viktorovičem Janukovičem proti rozsudku Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 15. září 2016 ve věci T-348/14, Janukovič v. Rada
   (Věc C-599/16 P)
   (2017/C 030/32)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Oleksandr Viktorovič Janukovič (zástupce: T. Beazley QC))

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie a Evropská komise

      Návrhová žádání

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydaný dne 15. září 2016 ve věci T-348/14 v rozsahu upřesněném v kasačním opravném prostředku, tedy body 2 a 4 výroku,

               —

               vyhověl návrhovým žádáním předloženým navrhovatelem v řízení před Tribunálem v rozsahu upřesněném níže, a to:

                           —

                           zrušil rozhodnutí (SZBP) 2015/143 ze dne 29. ledna 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP (1) (dále jen „druhé pozměňující rozhodnutí“),

                           —

                           zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 ze dne 5. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP (2), a

                           —

                           zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/357 ze dne 5. března 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 (3),

                     v rozsahu, v němž se uplatní na navrhovatele, a

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku a o žalobě na neplatnost formulované v návrhu na úpravu žaloby.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

                  První důvod vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se Tribunál dopustil tím, že měl za to, že kritérium pro určení osob stanovené v čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ve znění druhého pozměňujícího rozhodnutí je v souladu s cíli společné zahraniční a bezpečnostní politiky uvedenými v článku 21 SEU. Tribunál odmítl uznat, že pokud, tak jako v projednávaném případě, existují hodnověrné důkazy o tom, že dotyčná země nedosahuje homogenních a uspokojivých výsledků v oblasti dodržování základních zásad lidských práv nebo právního státu, musí být tvrzená zpronevěření veřejných prostředků přinejmenším předmětem stíhání nebo soudních řízení probíhajících v této zemi.

               2.

                  Druhý důvod vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se Tribunál dopustil tím, že 1) odmítl konstatovat, že existují hodnověrné důkazy o absenci homogenních a uspokojivých výsledků v oblasti dodržování základních zásad lidských práv nebo právního státu na Ukrajině, a 2) považoval určité ukrajinské orgány, které poskytly důkazy, z nichž vycházela Rada Evropské unie, za „vysoké justiční orgány“. Tribunál se mimoto dopustil pochybení tím, že nijak neodůvodnil své postoje v bodech 1) a 2).

               3.

                  Třetí důvod vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se Tribunál dopustil tím, že došel k závěru, že 1) zapsání jména navrhovatele na seznam na základě dopisu ukrajinských orgánů ze dne 30. prosince 2014 splňuje kritéria pro určení a že 2) se Rada nedopustila zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o zapsání navrhovatele na seznam.

      (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/143 ze dne 29. ledna 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2015, L 24, s. 16).

      (2)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 ze dne 5. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2015, L 62, s. 25).

      (3)  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/357 ze dne 5. března 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2015, L 62, s. 1).


title: Věc T-306/14: Usnesení Tribunálu ze dne 16. března 2015 – Polymer-Chemie v. Komise

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/39

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. března 2015 – Polymer-Chemie v. Komise
   (Věc T-306/14) (1)

   (2015/C 155/54)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc T-434/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. listopadu 2006 – Milbert a další v. Komise ( Úředníci — Služební povýšení — Hodnotící období pro účely služebního povýšení 2003 — Přidělení bodů pro účely služebního povýšení — Žaloba na neplatnost — Právní zájem na podání žaloby — Zjevná nepřípustnost )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/41

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. listopadu 2006 – Milbert a další v. Komise
   (Věc T-434/04) (1)

   („Úředníci - Služební povýšení - Hodnotící období pro účely služebního povýšení 2003 - Přidělení bodů pro účely služebního povýšení - Žaloba na neplatnost - Právní zájem na podání žaloby - Zjevná nepřípustnost“)
   (2006/C 331/90)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Alex Milbert (Hesperange, Lucembursko), Imre Czigàny (Rhode-Saint-Genèse, Belgie), José Manuel De la Cruz Gonzalez (Brusel, Belgie), Viviane Deveen (Overijse, Belgie), Mohammad Reza Fardoom (Roodt-sur-Syre, Lucembursko), Laura Gnemmi (Hünsdorf, Lucembursko), Marie-José Reinard (Bertrange, Lucembursko), Vassilios Stergiou (Kraainem, Belgie) a Ioannis Terezakis (Brusel) (zástupci: původně G. Bounéou a F. Frabetti, advokáti, poté F. Frabetti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a H. Krämer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak návrh na zrušení seznamu úředníků povýšených na základě hodnotícího období pro účely služebního povýšení 2003 v rozsahu, v němž tento seznam neobsahuje jména žalobců, jakož i případně zrušení přípravných aktů k tomuto rozhodnutí, a jednak podpůrně návrh na zrušení přidělení bodů pro účely služebního povýšení za hodnotící období 2003 v rozsahu, v němž se týká žalobců
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 8.1.2005.


title: Věc T-191/11: Žaloba podaná dne 25. března 2011 — Automobili Lamborghini v. OHIM — Miura Martínez (Miura)

text:
               28.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 160/23

         Žaloba podaná dne 25. března 2011 — Automobili Lamborghini v. OHIM — Miura Martínez (Miura)
   (Věc T-191/11)
   2011/C 160/37
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Automobili Lamborghini Holding SpA (Sant’Agata Bolognese, Itálie) (zástupce: P. Kather, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Eduardo Miura Martínez (Sevilla, Španělsko) a Antonio José Miura Martínez (Sevilla)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 21. ledna 2011 ve věci R 161/2010-4;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Miura“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 12, 14, 18, 25 a 28.

      Majitelé ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Eduardo Miura Martínez a Antonio José Miura Martínez

      Namítaná ochranná známka nebo označení: mezinárodní a národní obrazová ochranná známka, obsahující slovní prvek „MIURA“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 12, 14, 24, 25 a 39, národní slovní ochranná známka „MIURA“ pro výrobky zařazené do tříd 18 a 25, jakož i označení „MIURA“ využívané v obchodním styku pro šlechtění býků.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitce bylo zčásti vyhověno.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 42 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (1), neboť vedlejší účastníci neprokázali používání namítaných ochranných známek, jakož i porušení článku 75 nařízení (ES) č. 207/2009, neboť žalobkyně se nemohla vyjádřit k hlavním bodům rozhodnutí, neboť jí nebylo doručeno odůvodnění námitky.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 2009, L 78, s. 1).


title: Věc C-286/13 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. března 2015 – Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe, dříve Dole Germany OHG v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Evropský trh s banány — Koordinace při určování referenčních cen — Povinnost uvést odůvodnění — Opožděné odůvodnění — Opožděné předložení důkazů — Právo na obhajobu — Zásada rovnosti zbraní — Zásady, kterými se řídí zjišťování skutkového stavu — Zkreslení skutkového stavu — Posouzení důkazů — Struktura trhu — Povinnost Komise upřesnit prvky výměny informací představující omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu — Důkazní břemeno — Výpočet výše pokuty — Zohlednění prodejů dceřiných společností, které se neúčastnily protiprávního jednání — Dvojí započtení prodejů týchž banánů“

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/3

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. března 2015 – Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe, dříve Dole Germany OHG v. Evropská komise
   (Věc C-286/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh s banány - Koordinace při určování referenčních cen - Povinnost uvést odůvodnění - Opožděné odůvodnění - Opožděné předložení důkazů - Právo na obhajobu - Zásada rovnosti zbraní - Zásady, kterými se řídí zjišťování skutkového stavu - Zkreslení skutkového stavu - Posouzení důkazů - Struktura trhu - Povinnost Komise upřesnit prvky výměny informací představující omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu - Důkazní břemeno - Výpočet výše pokuty - Zohlednění prodejů dceřiných společností, které se neúčastnily protiprávního jednání - Dvojí započtení prodejů týchž banánů“)
   (2015/C 155/03)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky): Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe, dříve Dole Germany OHG (zástupce: J.-F. Bellis, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: M. Kellerbauer a P. Van Nuffel, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnostem Dole Food Company, Inc. a Dole Fresh Fruit Europe, dříve Dole Germany OHG, se ukládá společně a nerozdílně náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 31.8.2013.


title: Věc C-225/04: Žaloba podaná dne 1. června 2004 Komisí Evropských Společenství proti Finské republice

text:
               24.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/9

         Žaloba podaná dne 1. června 2004 Komisí Evropských Společenství proti Finské republice
   (Věc C-225/04)
   (2004/C 190/15)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 1. června 2004 žaloba směřující proti Finské republice podaná Komisí Evropských Společenství, zastoupenou M. Huttunenem a K. Simonssonem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských Společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Finská republika nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/106/ES ze dne 19. prosince 2001, kterou se mění směrnice Rady 95/21/ES o uplatňování mezinárodních norem pro bezpečnost lodí, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodích, které využívají přístavy Společenství a plují ve výsostných vodách členských států (státní přístavní inspekce) (1) tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro provedení směrnice nebo o nich v každém případě Komisi neuvědomila.

               2.

               uložil Finské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Lhůta k provedení směrnice uplynula dne 22. června 2003.

      (1)  Úř. věst. L 19, 22.1.2002, s. 17.


title: Věc T-193/14: Žaloba podaná dne 21. března 2014 – Cristiano di Thiene v. OHIM – Nautica Apparel (AERONAUTICA)

text:
               19.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/32

         Žaloba podaná dne 21. března 2014 – Cristiano di Thiene v. OHIM – Nautica Apparel (AERONAUTICA)
   (Věc T-193/14)
   2014/C 151/41
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cristiano di Thiene SpA (Thiene, Itálie) (zástupci: F. Fischetti a F. Celluprica, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Nautica Apparel, Inc. (New York, Spojené státy)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. ledna 2014 ve věci R 96/2013-4.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „AERONAUTICA“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 18, 20, 25, 35, 42 a 43 – Přihláška ochranné známky Společenství č. 7 508 237

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Několik starších zápisů slovních ochranných známek „NAUTICA“ a „NAUTICA BLUE“ jakožto ochranných známek Společenství a ochranných známek Spojeného království pro výrobky a služby zařazené do tříd 8, 9, 18, 20, 25, 27 a 35

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-239/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. března 2017 – Cryo-Save v. EUIPO – MedSkin Solutions Dr. Suwelack (Cryo-Save) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka Evropské unie Cryo-Save — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 — Skutečné užívání ochranné známky — Důkazní břemeno — Zrušení“

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. března 2017 – Cryo-Save v. EUIPO – MedSkin Solutions Dr. Suwelack (Cryo-Save)
   (Věc T-239/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Evropské unie Cryo-Save - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 - Skutečné užívání ochranné známky - Důkazní břemeno - Zrušení“)
   (2017/C 144/47)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cryo-Save AG (Freienbach, Švýcarsko) (zástupce: C. Onken, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Schifko a W. Schramek, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG (Billerbeck, Německo) (zástupce: A. Thünken, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. března 2015 (věc R 2567/2013-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi MedSkin Solutions Dr. Suwelack a Cryo-Save.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Cryo-Save AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 236, 20. 7. 2015.


title: Věc T-31/12: Usnesení Tribunálu ze dne 9. října 2012 — Région Poitou-Charentes v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Strukturální fondy — Akt, který nelze napadnout žalobou — Akt, který je částečně informativní a částečně přípravný — Nepřípustnost“ )

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/34

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. října 2012 — Région Poitou-Charentes v. Komise
   (Věc T-31/12) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Strukturální fondy - Akt, který nelze napadnout žalobou - Akt, který je částečně informativní a částečně přípravný - Nepřípustnost)
   2012/C 366/69
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Région Poitou-Charentes (Francie) (zástupce: J. Capiaux, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Dintilhac a A. Steiblytė, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí obsaženého v dopise Komise ze dne 18. listopadu 2011 s předmětem: „Uzavření programu „Oblast Atlantiku“ 2000 — 2006, Schválení závěrečné zprávy, CCI: 2001 RG 16 0 PC 006“

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Région Poitou-Charentes ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 109, 14.4.2012.


title: Věc T-277/05: Žaloba podaná dne 20. července 2005 The Black & Decker Corporation proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)(OHIM)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/58

         Žaloba podaná dne 20. července 2005 The Black & Decker Corporation proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)(OHIM)
   (Věc T-277/05)
   (2005/C 217/117)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 20. července 2005 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) The Black & Decker Corporation, se sídlem v Towson, Maryland (Spojené státy americké), zastoupenou P. Harrisem, advokátem.
   Atlas Copco Aktiebolag, se sídlem ve Stockholmu (Švédsko), byla rovněž účastníkem řízení před odvolacím senátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 3. května 2005 (věc R 791/2004-1);

               —

               prohlásil námitkové řízení B623 555 za nepřípustné;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů vynaložených žalobkyní v průběhu tohoto řízení, jakož i řízení o odvolání.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               Žalobkyně

               Dotčená ochranná známka Společenství:

               Obrazová barevná ochranná známka v černé a žluté barvě ve třídě 7 (ruční přenosné elektrické nářadí atd.)

               Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Nezapsané ochranné známky nebo označení, používané v obchodním styku ve všech členských státech pro elektrické nářadí

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Zamítnutí námitek z důvodu jejich nepřípustnosti

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zrušení napadeného rozhodnutí a vrácení věci námitkovému oddělení k novému projednání

               Žalobní důvody:

               Žalobkyně tvrdí, že námitky měly být prohlášeny za nepřípustné, jelikož neurčovaly dostatečně jasně dovolávané starší ochranné známky a označení v rozporu s pravidlem 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/1995 (1)

      (1)  2Nařízení Rady (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství, Úř. věst. L 303, 15.12.1995, s. 1.


title: Věc C-670/11: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) v. Société Vinifrance SA ( „Ochrana finančních zájmů Unie — Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 — Články 4 a 5 — Správní sankce — Správní opatření — Nařízení (EHS) č. 822/87 — Podpory na soukromé skladování koncentrovaného hroznového moštu — Původ ve Společenství — Nařízení (EHS) č. 1059/83 — Smlouva o dlouhodobém skladování — Článek 2 odst. 2 — Článek 17 odst. 1 písm. b) — Snížení podpory v závislosti na závažnosti protiprávního jednání“ )

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/9

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) v. Société Vinifrance SA
   (Věc C-670/11) (1)

   (Ochrana finančních zájmů Unie - Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 - Články 4 a 5 - Správní sankce - Správní opatření - Nařízení (EHS) č. 822/87 - Podpory na soukromé skladování koncentrovaného hroznového moštu - Původ ve Společenství - Nařízení (EHS) č. 1059/83 - Smlouva o dlouhodobém skladování - Článek 2 odst. 2 - Článek 17 odst. 1 písm. b) - Snížení podpory v závislosti na závažnosti protiprávního jednání)
   2013/C 38/10
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Žalovaná: Société Vinifrance SA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Conseil d'État — Výklad čl. 2 odst. 2 a článku 17 nařízení Komise (EHS) č. 1059/83 ze dne 29. dubna 1983 o smlouvách na skladování stolního vína, hroznového moštu, koncentrovaného hroznového moštu a rektifikovaného moštového koncentrátu (Úř. věst L 116, s. 77), ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 822/87 o společné organizaci trhu s vínem (Úř. věst L 84, s. 1), jakož i ustanovení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1) — Podpory Společenství na skladování koncentrovaného hroznového moštu podřízené uzavření smlouvy o skladování s národní intervenční agenturou — Nabytí hroznového moštu výrobce u fiktivní nebo neexistující společnosti — Pojem „vlastníka“ ve smyslu nařízení — Nařízení zavádějící podporu Unie, ale nestanovící režim opatření a sankcí v případě nedodržení ustanovení uvedeného nařízení — Určení tohoto režimu při vzniku újmy pro finanční zájmy Unie

      Výrok

               1)

               V takové situaci, jako je situace v původním řízení, kdy v důsledku neexistence společnosti, která byla považována za prodejce hroznového moštu, nelze prokázat, že dotčený mošt pochází ze Společenství, nemůže být výrobce, který nabyl uvedený hroznový mošt od této společnosti, v žádném případě příjemcem podpory na skladování podle nařízení Rady (EHS) č. 822/87 o společné organizaci trhu s vínem, ve znění nařízení Rady (EHS) č. 2253/88 ze dne 19. července 1988.

               2)

               Za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení:

                           —

                           ustanovení čl. 17 odst. 1 písm. b) nařízení Komise (EHS) č. 1059/83 ze dne 29. dubna 1983 o smlouvách na skladování stolního vína, hroznového moštu, koncentrovaného hroznového moštu a rektifikovaného moštového koncentrátu, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2646/1999 ze dne 15. prosince 1999, nemůže být právním základem pro uložení sankce za výrobcem způsobené porušení povinnosti, stanovené nařízením č. 822/87, že hroznový mošt, u kterého může vzniknout nárok na podporu na skladování, musí pocházet ze Společenství;

                           —

                           při neexistenci ustanovení o použití sankce v odvětvové právní úpravě ani ve vnitrostátní právní úpravě nemohou být dotčené nesrovnalosti předmětem „sankce“ ve smyslu článku 5 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství a

                           —

                           vnitrostátní orgány jsou povinny použít správní opatření ve smyslu čl. 4 odst. 1 první odrážky nařízení č. 2988/95, které spočívá v požadavku navrácení všech neoprávněně získaných podpor, pokud je prokázáno — ověření čehož je na předkládajícím soudu — že obě dotčené smlouvy o skladování dotčené v původním řízení se vztahovaly částečně nebo celkově na hroznový mošt, u kterého nelze mít za to, že pochází ze Společenství, a který byl smíchán v rámci provádění koncentrace a skladování s hroznovým moštem pocházejícím ze Společenství.

      (1)  Úř. věst. C 89, 24.3.2012.


title: Věc C-436/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Areios Pagos (Řecko) dne 4. srpna 2016 – Georgios Leventis, Nikolaos Vafias v. Malcon Navigation Co. Ltd, Brave Bulk Transport Ltd

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Areios Pagos (Řecko) dne 4. srpna 2016 – Georgios Leventis, Nikolaos Vafias v. Malcon Navigation Co. Ltd, Brave Bulk Transport Ltd
   (Věc C-436/16)
   (2016/C 392/14)
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Areios Pagos

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Georgios Leventis, Nikolaos Vafias

      Odpůrkyně: Malcon Navigation Co. Ltd, Brave Bulk Transport Ltd

      Předběžná otázka

   Použije se doložka o příslušnosti sjednaná na základě čl. 23 odst. 1 nařízení (ES) č. 44/2001 (1) mezi dvěma společnostmi a obsažená v projednávaném případě v soukromoprávní dohodě ze dne 14. listopadu 2007 uzavřené mezi prvním a druhým navrhovatelem v řízení o kasačním opravném prostředku, jejíž článek 10 stanoví, že „se tato dohoda řídí anglickým právem, podléhá jurisdikci anglických soudů a jakýkoli spor, který z ní vyplyne nebo s ní souvisí je ve výlučné pravomoci Nejvyššího soudu (High Court) Anglie a Walesu“, pokud jde o jednání a opomenutí orgánů druhé odpůrkyně v řízení o kasačním opravném prostředku, které ji zastupují a zakládají její odpovědnost na základě článku 71 řeckého občanského zákoníku, rovněž na odpovědné osoby, které jednaly při plnění svých povinností a odpovídají na základě tohoto článku ve spojení s ustanovením článku 926 řeckého občanského zákoníku společně a nerozdílně se společností jako právnickou osobou?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2001 L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42).


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. dubna 2005 ve věci C-31/04: Komise Evropských společenství proti Španělskému království (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/29/ES — Harmonizace určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 28. dubna 2005
   ve věci C-31/04: Komise Evropských společenství proti Španělskému království (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/29/ES - Harmonizace určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2005/C 171/05)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci C-31/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 29. ledna 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnci: K. Banks a F. Castillo de la Torre) proti Španělskému království (zmocněnec: M. Muñoz Pérez), Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu, A. Borg Barthet, A. La Pergola, J. Malenovský (zpravodaj) a A. Ó Caoimh, soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 28. dubna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Španělské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2.

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 71, 20.3.2004.