title: Věc T-231/15 RENV: Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Haswani v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků – Článek 86 jednacího řádu Tribunálu – Úprava žaloby – Přípustnost – Nezbytnost úpravy žalobních důvodů a argumentů – Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/59

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2019 – Haswani v. Rada
      (Věc T-231/15 RENV) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Článek 86 jednacího řádu Tribunálu - Úprava žaloby - Přípustnost - Nezbytnost úpravy žalobních důvodů a argumentů - Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2019/C 399/72)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: George Haswani (Yabroud, Sýrie) (zástupce: G. Karouni, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Sikora-Kalėda a S. Kyriakopoulou, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: L. Havas, R. Tricot a A. Bouquet, zmocněnci)

         Předmět věci

      Zaprvé návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/383 ze dne 6. března 2015, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2015, L 64, s. 41), prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/375 ze dne 6. března 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2015, L 64, s. 10), rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/837 ze dne 28. května 2015, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2015, L 132, s. 82), prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/828 ze dne 28. května 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2015, L 132, s. 3), rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2016, L 141, s. 125), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2016/840 ze dne 27. května 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2016, L 141, s. 30), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce, a zadruhé návrh na základě článku 268 SFEU znějící na náhradu újmy, která žalobci údajně vznikla v důsledku těchto aktů.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     George Haswani ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie ve věcech C-313/17 P a T-231/15 RENV.

                  3)

                     Evropská komise ponese vlastní náklady řízení vynaložené ve věcech C-313/17 P a T-231/15 RENV.

         (1)  Úř. věst. C 213, 29.6.2015.


title: Věc T-593/18: Usnesení Tribunálu ze dne 17. června 2019 – BS v. Parlament („Veřejná služba – Úředníci – Oznámení o úpravě nároků na důchod – Příspěvek na vyživované dítě – Příspěvek na vzdělání – Dítě s tělesnou vadou, která mu brání vydělávat si na živobytí – Skutečná péče o dítě – Článek 2 přílohy VII služebního řádu – Vrácení neoprávněně vyplacených částek – Zjevně nesprávné posouzení – Právo na řádnou správu – Žaloba na neplatnost“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/60

      Usnesení Tribunálu ze dne 17. června 2019 – BS v. Parlament
      (Věc T-593/18) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Oznámení o úpravě nároků na důchod - Příspěvek na vyživované dítě - Příspěvek na vzdělání - Dítě s tělesnou vadou, která mu brání vydělávat si na živobytí - Skutečná péče o dítě - Článek 2 přílohy VII služebního řádu - Vrácení neoprávněně vyplacených částek - Zjevně nesprávné posouzení - Právo na řádnou správu - Žaloba na neplatnost“)
      (2019/C 399/73)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: BS (zástupci: M. Maes a J.-N. Louis, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: původně D. Boytha a T. Lazian, poté T. Lazian a C. González Argüelles, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 270 SFEU a znějící na zrušení zaprvé oznámení Parlamentu ze dne 10. srpna 2017 o úpravě nároků žalobce na důchod a zadruhé – „v případě potřeby“ – rozhodnutí o vrácení neoprávněně vyplacených částek ve výši 1 589,16 eur za měsíce září, říjen a listopad 2017 a ve výši 4 815,16 eur, jak vyplývá z důchodového výměru žalobce z prosince 2017.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     BS ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

         (1)  Úř. věst. C 427, 26.11.2018.


title: Věc T-617/18: Usnesení Tribunálu ze dne 16. září 2019 – ZH v. ECHA („Veřejná služba – Smluvní zaměstnanci – Hodnotící zpráva za rok 2016 – Volno z důvodu nemoci – Návrh na náhradu škody – Stížnost podaná po uplynutí lhůty tří měsíců stanovené v čl. 90 odst. 2 služebního řádu – Vyšší moc – Omluvitelné pochybení – Zjevná nepřípustnost“)

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/60

      Usnesení Tribunálu ze dne 16. září 2019 – ZH v. ECHA
      (Věc T-617/18) (1)

      („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Hodnotící zpráva za rok 2016 - Volno z důvodu nemoci - Návrh na náhradu škody - Stížnost podaná po uplynutí lhůty tří měsíců stanovené v čl. 90 odst. 2 služebního řádu - Vyšší moc - Omluvitelné pochybení - Zjevná nepřípustnost“)
      (2019/C 399/74)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: ZH (zástupci: L. Levi a N. Flandin, advokátky)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: M. Heikkilä, T. Zbihlej a C. M. Bergerat, zmocněnci, ve spolupráci s A. Duron, advokátkou)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 270 SFEU a znějící na zrušení hodnotící zprávy žalobkyně za rok 2016 a dále na náhradu nemajetkové újmy, která žalobkyni údajně vznikla

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     ZH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 436, 3.12.2018.


title: Věc T-694/19: Žaloba podaná dne 9. října 2019 – FI v. Komise

text:
               25.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/102

      Žaloba podaná dne 9. října 2019 – FI v. Komise
      (Věc T-694/19)
      (2019/C 399/121)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: FI (zástupce: F. Moyse, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 8. března 2019, rozhodnutí ze dne 1. dubna 2019 a rozhodnutí ze dne 12. srpna 2019;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobce na podporu žaloby, kterou podal proti rozhodnutím Komise ze dne 8. března, 1. dubna a 12. srpna 2019, kterými mu byl odepřen pozůstalostní důchod, předkládá čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z námitky protiprávnosti článků 18 až 20 přílohy VIII služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“), která plyne z porušení zásady rovného zacházení a diskriminace na základě věku, povahy právního vztahu společného života a postižení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení při uplatnění článků 18 a 20 přílohy VIII služebního řádu, neboť Komise měla tyto články vyložit v tom smyslu, že se týkají společného života manželského páru, ať již tento pár uzavřel manželství, registrované partnerství nebo žije ve volném svazku.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z nesprávného výkladu pojmu manžel či manželka ve smyslu režimu použitelného na pozůstalostní důchod, neboť vývoj západní společnosti vyžaduje široký výklad tohoto pojmu.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení plynoucího z nezohlednění konkrétní situace žalobce. Žalobce v tomto ohledu uvádí, že se svou manželkou žil více než devatenáct let a že jejich manželství trvalo čtyři roky sedm měsíců a osm dní.


title: Věc T-783/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – GE Healthcare v. Komise („Humánní léčivé přípravky – Pozastavení registrace kontrastních látek obsahujících gadolinium – Články 31 a 116 směrnice 2001/83/ES – Zásada předběžné opatrnosti – Rovné zacházení – Přiměřenost – Nestrannost“)

text:
               2.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2019 – GE Healthcare v. Komise
      (Věc T-783/17) (1)

      („Humánní léčivé přípravky - Pozastavení registrace kontrastních látek obsahujících gadolinium - Články 31 a 116 směrnice 2001/83/ES - Zásada předběžné opatrnosti - Rovné zacházení - Přiměřenost - Nestrannost“)
      (2019/C 406/36)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: GE Healthcare A/S (Oslo, Norsko) (zástupci: D. Scannell, barrister, G. Castle a S. Oryszczuk, solicitors)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Wilderspin a A. Sipos, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise C(2017) 7941 final ze dne 23. listopadu 2017 týkajícího se registrací kontrastních látek pro humánní použití obsahujících gadolinium, které obsahují jednu nebo více účinných látek „kyselina gadobenová, gadobutrol, gadodiamid, kyselina gadopentetová, kyselina gadoterová, gadoteridol, gadoversetamid a kyselina gadoxetová“, v rámci článku 31 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. 2001, L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69), v rozsahu, v němž se toto prováděcí rozhodnutí týká přípravku omniscan.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     GE Healthcare A/S se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžných opatřeních.

         (1)  Úř. věst. C 42, 5.2.2018.


title: Věc C-733/19: Žaloba podaná dne 4. října 2019 – Nizozemské království v. Rada Evropské unie, Evropský parlament

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/28

      Žaloba podaná dne 4. října 2019 – Nizozemské království v. Rada Evropské unie, Evropský parlament
      (Věc C-733/19)
      (2019/C 423/35)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Nizozemské království (zástupkyně: M. Bulterman, M. Noort, P. Huurnink, zmocněnkyně)

         Žalovaní: Rada Evropské unie, Evropský parlament

         Návrhová žádání žalobce

      Žalobce navrhuje, aby Soudní dvůr zrušil

                  —

                  bod 1 části D přílohy V se zákazem používání pulzní elektrické vlečné sítě,

                  —

                  bod 2 části D přílohy V v rozsahu, v němž je upraveno přechodné období a podmínka, podle níž může pulzní elektrickou vlečnou síť používat nejvýše 5 % loďstva členského státu, které loví s vlečnými sítěmi vlečenými za pomoci výložníků po bocích lodi (bod 2 písm. a), a

                  —

                  body 3 a 4 části D přílohy V napadeného nařízení; (1)

                  —

                  podpůrně, pokud Soudní dvůr nemůže tyto body přílohy V části D prohlásit za neplatné, aby zrušil celou část D přílohy V, jakož i část věty „jež bude umožněno … části D“ v čl. 7 odst. 1 písm. b) napadeného nařízení, který odkazuje na část D přílohy V,

                  —

                  podpůrněji, pokud Soudní dvůr prohlásí hlavní návrhové žádání, jakož i podpůrný návrh na částečné zrušení napadeného nařízení za nepřípustný, prohlásil za neplatné celé nařízení a

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Porušení čl. 3 odst. 3 SEU ve spojení s článkem 11 SFEU, čl. 191 odst. 3 SFEU, článkem 2, čl. 3 písm. c), h) a i), jakož i čl. 6 odst. 2 nařízení č. 1380/2013 (2) a čl. 3 odst. 1 napadeného nařízení, jelikož Parlament a Rada nestanovily zákaz používání pulzní elektrické vlečné sítě a přechodné období v napadeném rozhodnutí na základě nejlepšího dostupného vědeckého stanoviska.
      Porušení čl. 3 odst. 3 SEU ve spojení s článkem 11 SFEU, čl. 173 odst. 1 a 3 SFEU, článkem 2, čl. 3 písm. h) a čl. 6 odst. 2 nařízení č. 1380/2013, jakož i čl. 3 odst. 1 napadeného nařízení, jelikož Parlament a Rada stanovily zákaz používání pulzní elektrické vlečné sítě a přechodné období v napadeném rozhodnutí v rozporu se svou povinností podpory inovací a technologického rozvoje.
      Porušení čl. 3 odst. 3 SEU ve spojení s článkem 11 SFEU, čl. 191 odst. 2 prvním pododstavcem SFEU, čl. 2 odst.2 a čl. 3 písm. h) nařízení č. 1380/2013, jakož i čl. 3 odst. 1 napadeného nařízení, jelikož Parlament a Rada měly do zákazu používání pulzní elektrické vlečné sítě a přechodného období v napadeném rozhodnutí promítnout zásadu předběžné opatrnosti.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1241 ze dne 20. června 2019 o zachování rybolovných zdrojů a ochraně mořských ekosystémů pomocí technických opatření, o změně nařízení Rady (ES) č. 1967/2006, (ES) č. 1224/2009 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013, (EU) 2016/1139, (EU) 2018/973, (EU) 2019/472 a (EU) 2019/1022 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 894/97, (ES) č. 850/98, (ES) č. 2549/2000, (ES) č. 254/2002, (ES) č. 812/2004 a (ES) č. 2187/2005 (Úř. věst. 2019, L 198, s. 105).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. 2013, L 354, s. 22).


title: Věc C-762/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija (Lotyšsko) dne 17. října 2019 – SIA „CV-Online Latvia“ v. SIA „Melons“

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/30

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija (Lotyšsko) dne 17. října 2019 – SIA „CV-Online Latvia“ v. SIA „Melons“
      (Věc C-762/19)
      (2019/C 423/37)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně v prvním stupni a odpůrkyně v odvolacím řízení: SIA „CV-Online Latvia“

         Žalovaná v prvním stupni a odvolatelka: SIA „Melons“

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být činnost žalované, která spočívá v přesměrování koncového uživatele prostřednictvím hypertextového odkazu na internetové stránky žalobkyně, kde lze nahlížet do databáze pracovních nabídek, vykládána v tom smyslu, že spadá pod definici „zužitkování“ podle čl. 7 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES ze dne 11. března 1996 o právní ochraně databází (1), konkrétně pod zužitkování databáze jiným způsobem přenosu?

                  2)

                  Musí být informace obsažené v meta tazích a zobrazované ve vyhledávači žalované vykládány v tom smyslu, že spadají pod definici „vytěžování“ podle čl. 7 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES ze dne 11. března 1996 o právní ochraně databází, konkrétně pod trvalý nebo dočasný přenos celého obsahu databáze nebo jeho podstatné části na jiný podklad, a to jakýmikoli prostředky nebo jakýmkoli způsobem?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES ze dne 11. března 1996 o právní ochraně databází (Úř. věst. 1996, L 77, s. 20; Zvl. vyd. 13/15, s. 459).


title: Věc T-533/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2019 – Wanda Films a Wanda Visión v. EUIPO – Dalian Wanda Group (WANDA FILMS) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie WANDA FILMS – Starší slovní ochranná známka Evropské unie WANDA – Relativní důvod pro zamítnutí – Omezení přihlášky ochranné známky – Nebezpečí záměny – Článek. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/43

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2019 – Wanda Films a Wanda Visión v. EUIPO – Dalian Wanda Group (WANDA FILMS)
      (Věc T-533/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie WANDA FILMS - Starší slovní ochranná známka Evropské unie WANDA - Relativní důvod pro zamítnutí - Omezení přihlášky ochranné známky - Nebezpečí záměny - Článek. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 423/53)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Wanda Films, SL (Pozuelo de Alarcón, Španělsko) a Wanda Visión, SA (Pozuelo de Alarcón) (zástupce: C. Planas Silva, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: P. Sipos a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Dalian Wanda Group Co. Ltd (Dalian, Čína) (zástupci: M. Hawkins, solicitor a T. Dolde a K. Lüder, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. června 2018 (věc R 401/2017-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Dalian Wanda Group a Wanda Films.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnostem Wanda Films, SL a Wanda Visión, SA se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených společností Dalian Wanda Group Co. Ltd v řízení před odvolacím senátem Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 399, 5.11.2018.


title: Věc T-121/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Fortischem v. Komise („Státní podpory – Chemický průmysl – Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem – Pojem „státní podpora“ – Státní prostředky – Výhoda – Navrácení – Hospodářská kontinuita – Zásada řádné správy – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Fortischem v. Komise
      (Věc T-121/15) (1)

      („Státní podpory - Chemický průmysl - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem - Pojem „státní podpora“ - Státní prostředky - Výhoda - Navrácení - Hospodářská kontinuita - Zásada řádné správy - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2019/C 423/38)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Fortischem a.s. (Nováky, Slovensko) (zástupci: C. Arhold, P. Hodál a M. Staroň, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Armati a G. Conte, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: AlzChem AG (Trostberg, Německo) (zástupci: původně P. Alexiadis, solicitor, A. Borsos a I. Georgiopoulos, advokáti, poté P. Alexiadis, A. Borsos a V. Dolka, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení článků 1 až 3 a 5 rozhodnutí Komise (EU) 2015/1826 ze dne 15. října 2014 o státní podpoře SA.33797 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2011/CP) poskytnuté Slovenskem podniku NCHZ (Úř. věst. 2015, L 269, s. 71)

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnost Fortischem a.s. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                     Společnost AlzChem AG ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 178, 1.6.2015.


title: Věc T-536/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2019 – Société des produits Nestlé v. EUIPO – European Food (FITNESS) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie FITNESS – Absolutní důvody pro zamítnutí – Rozhodnutí přijaté v návaznosti na zrušení předchozího rozhodnutí Tribunálem – Článek 65 odst. 6 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 72 odst. 6 nařízení (EU) 2017/1001] – Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/43

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2019 – Société des produits Nestlé v. EUIPO – European Food (FITNESS)
      (Věc T-536/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie FITNESS - Absolutní důvody pro zamítnutí - Rozhodnutí přijaté v návaznosti na zrušení předchozího rozhodnutí Tribunálem - Článek 65 odst. 6 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 72 odst. 6 nařízení (EU) 2017/1001] - Předložení důkazů poprvé před odvolacím senátem“)
      (2019/C 423/54)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švýcarsko) (zástupci: A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht a C. Elkemann, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: V. Ruzek a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: European Food SA (Drăgănești, Rumunsko) (zástupci: I. Speciac, R. Dincă, I.-F. Cofaru, V.-F. Diaconită a V. Stănese, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. června 2018 (věc R 755/2018-2), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi European Food a Société des produits Nestlé

         Výrok

                  1)

                     Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 6. června 2018 (věc R 755/2018-2)se zrušuje.

                  2)

                     EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Société des produits Nestlé SA.

                  3)

                     Společnost European Food SA ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 399, 5.11.2018.


title: Věc T-500/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Hubei Xinyegang Special Tube v. Komise („Dumping – Dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa (jiného než litiny) nebo oceli (jiné než nerezavějící oceli) s kruhovým příčným průřezem a o vnějším průměru převyšujícím 406,4 mm pocházejících z Číny – Konečné antidumpingové clo – Škoda – Cenové podbízení – Příčinná souvislost“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Hubei Xinyegang Special Tube v. Komise
      (Věc T-500/17) (1)

      („Dumping - Dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa (jiného než litiny) nebo oceli (jiné než nerezavějící oceli) s kruhovým příčným průřezem a o vnějším průměru převyšujícím 406,4 mm pocházejících z Číny - Konečné antidumpingové clo - Škoda - Cenové podbízení - Příčinná souvislost“)
      (2019/C 423/39)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd (Huangshi, Čína) (zástupci: E. Vermulst a J. Cornelis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a N. Kuplewatzky, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: ArcelorMittal Tubular Products Roman SA (Roman, Rumunsko), Válcovny trub Chomutov a.s. (Chomutov, Česká republika), Vallourec Deutschland GmbH (Düsseldorf, Německo) (zástupci: G. Berrisch, advokát a B. Byrne, solicitor)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU směřující na zrušení prováděcího nařízení Komise EU) 2017/804 ze dne 11. května 2017, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa (jiného než litiny) nebo z oceli (jiné než nerezavějící oceli), s kruhovým příčným průřezem a o vnějším průměru převyšujícím 406,4 mm, pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. 2017, L 121, s. 3) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Prováděcí nařízení Komise EU) 2017/804 ze dne 11. května 2017, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa (jiného než litiny) nebo z oceli (jiné než nerezavějící oceli), s kruhovým příčným průřezem a o vnějším průměru převyšujícím 406,4 mm, pocházejících z Čínské lidové republiky se zrušuje v rozsahu, v němž se týká výrobků vyráběných společností Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd.

                  2)

                     Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené společností Hubei Xinyegang Special Tube.

                  3)

                     Společnosti ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Válcovny trub Chomutov a.s. a Vallourec Deutschland GmbH ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 318, 25.9.2017.


title: Věc T-542/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2019 – Wanda Films a Wanda Visión v. EUIPO – Dalian Wanda Group Co. (wanda films) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie wanda films – Starší slovní ochranná známka Evropské unie WANDA – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Omezení přihlášky ochranné známky – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/44

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2019 – Wanda Films a Wanda Visión v. EUIPO – Dalian Wanda Group Co. (wanda films)
      (Věc T-542/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie wanda films - Starší slovní ochranná známka Evropské unie WANDA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Omezení přihlášky ochranné známky - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 423/55)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Wanda Films, SL (Pozuelo de Alarcón, Španělsko) a Wanda Visión, SA (Pozuelo de Alarcón (zástupkyně: C. Planas Silva, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: P. Sipos a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Dalian Wanda Group Co. Ltd (Dalian, Čína) (zástupci: M. Hawkins, solicitor a T. Dolde a K. Lüder, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. července 2018 (věc R 829/2017 5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Dalian Wanda Group a Wanda Films.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Wanda Films, SL a Wanda Visión, SA ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení společnosti Dalian Wanda Group Co. Ltd vynaložené v souvislosti s řízením před odvolacím senátem Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         (1)  Úř. věst. C 399, 5.11.2018.


title: Věc T-663/18: Usnesení Tribunálu ze dne 26. září 2019 – Nissin Foods Holdings v. EUIPO – The GB Foods (Soba JAPANESE FRIED NOODLES) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie Soba JAPANESE FRIED NOODLES – Absolutní důvod neplatnosti – Článek 59 odst. 1 písm. a) nařízení (UE) 2017/1001 – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001 – Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/54

      Usnesení Tribunálu ze dne 26. září 2019 – Nissin Foods Holdings v. EUIPO – The GB Foods (Soba JAPANESE FRIED NOODLES)
      (Věc T-663/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie Soba JAPANESE FRIED NOODLES - Absolutní důvod neplatnosti - Článek 59 odst. 1 písm. a) nařízení (UE) 2017/1001 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001 - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2019/C 423/69)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Nissin Foods Holdings Co. Ltd (Ósaka, Japonsko) (zástupci: S. Malynicz, QC, G. Messenger, barrister, K. Gilbert a G. Lodge, solicitors)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: G. Sakalaitė-Orlovskienė a J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: The GB Foods, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Španělsko) (zástupkyně: E. Torner Lasalle, advokátka)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. srpna 2018 (věc R 111/2018-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi The GB Foods a Nissin Foods Holdings.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá jako po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná.

                  2)

                     Nissin Foods Holdings Co. Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

                  3)

                     The GB Foods, SA ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 25, 21.1.2019.


title: Věc T-632/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2019 – ZM a další v. Rada („Veřejná služba – Úředníci – Dočasní zaměstnanci – Odměňování – Rodinné přídavky – Příspěvek na vzdělání – Odepření náhrady výdajů vynaložených v souvislosti se vzděláním – Článek 3 odst. 1 přílohy VII služebního řádu“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/45

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2019 – ZM a další v. Rada
      (Věc T-632/18) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Dočasní zaměstnanci - Odměňování - Rodinné přídavky - Příspěvek na vzdělání - Odepření náhrady výdajů vynaložených v souvislosti se vzděláním - Článek 3 odst. 1 přílohy VII služebního řádu“)
      (2019/C 423/56)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: ZM, ZN, ZO (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: R. Meyer a M. Alver, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalovanou: Evropský parlament (zástupkyně: E. Taneva a M. Windisch, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí, jimiž Rada žalobcům odepřela náhradu výdajů vynaložených v souvislosti se vzděláním za školní rok 2017/2018, konkretizovaná buď formou individuálního rozhodnutí nebo formou záznamu v interním informačním systému Sysper/Ariane.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     ZM, ZN a ZO se ukládá náhrada nákladů řízení.

                  3)

                     Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 455, 17.12.2018.


title: Věc T-805/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2019 – BASF v. ECHA („REACH – Článek 11 nařízení (ES) č. 1907/2006 – Článek 3 odst. 3 prováděcího nařízení (EU) 2016/9 – Požadavek na společné předložení údajů – Společné podání s možností úplné výjimky – Správní praxe ECHA vyžadující dohodu s hlavním navrhovatelem o podmínkách přístupu ke společnému podání týkajícímu se zaregistrované látky – Neexistence dohody – Mechanismus pro řešení neshod uplatněný per analogiam – Rozhodnutí o povolení přístupu ke společnému podání – Právní základ – Posuzovací pravomoc ECHA – Zjevně nesprávné posouzení – Povinnost uvést odůvodnění – Právní jistota“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2019 – BASF v. ECHA
      (Věc T-805/17) (1)

      („REACH - Článek 11 nařízení (ES) č. 1907/2006 - Článek 3 odst. 3 prováděcího nařízení (EU) 2016/9 - Požadavek na společné předložení údajů - Společné podání s možností úplné výjimky - Správní praxe ECHA vyžadující dohodu s hlavním navrhovatelem o podmínkách přístupu ke společnému podání týkajícímu se zaregistrované látky - Neexistence dohody - Mechanismus pro řešení neshod uplatněný per analogiam - Rozhodnutí o povolení přístupu ke společnému podání - Právní základ - Posuzovací pravomoc ECHA - Zjevně nesprávné posouzení - Povinnost uvést odůvodnění - Právní jistota“)
      (2019/C 423/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: BASF SE (Ludwigshafen, Německo) (zástupci: R. Cana, D. Abrahams, E. Mullier a H. Widemann, advokáti)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: M. Heikkilä, C. Jacquet et T. Basmatzi, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí ECHA DSH-30-3-0122-2017 ze dne 2. října 2017 o povolení přístupu Sustainability Support Services (Europe) AB ke společnému podání, které předložila REACH & colours jakožto hlavní navrhovatel a týká se látky 4,4’-bis[(4-anilino-6-morpholino-1, 3, 5-triazine-2-yl)amino]stilbène-2,2’-disulfonate de disodium, s číslem CE 240-245-2 a s číslem CAS 16090-02-1.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnost BASF a Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 52, 12.2.2018.


title: Věc C-674/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. října 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus - Finsko) – Luonnonsuojeluyhdistys Tapiola Pohjois-Savo – Kainuu ry v. Risto Mustonen, Kai Ruhanen, Suomen riistakeskus („Řízení o předběžné otázce – Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin – Směrnice 92/43/EHS – Článek 12 odst. 1 – Systém přísné ochrany živočišných druhů – Příloha IV – Canis lupus (vlk) – Článek 16 odst. 1 písm. e) – Výjimka umožňující odstřel omezeného počtu určitých jedinců – Lov za účelem regulace stavu populace zvěře – Vyhodnocení stavu populací příslušného druhu z hlediska ochrany“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/2

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. října 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus - Finsko) – Luonnonsuojeluyhdistys Tapiola Pohjois-Savo – Kainuu ry v. Risto Mustonen, Kai Ruhanen, Suomen riistakeskus
      (Věc C-674/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin - Směrnice 92/43/EHS - Článek 12 odst. 1 - Systém přísné ochrany živočišných druhů - Příloha IV - Canis lupus (vlk) - Článek 16 odst. 1 písm. e) - Výjimka umožňující odstřel omezeného počtu určitých jedinců - Lov za účelem regulace stavu populace zvěře - Vyhodnocení stavu populací příslušného druhu z hlediska ochrany“)
      (2019/C 423/02)
      Jednací jazyk: finština

         Předkládající soud

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Luonnonsuojeluyhdistys Tapiola Pohjois-Savo – Kainuu ry

         za přítomnosti: Risto Mustonen, Kai Ruhanen, Suomen riistakeskus

         Výrok

      Článek 16 odst. 1 písm. e) směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin musí být vykládán v tom smyslu, že brání přijetí rozhodnutí o povolení výjimek ze zákazu úmyslného usmrcování vlka, stanoveného v čl. 12 odst. 1 písm. a), ve spojení s přílohou IV bodem a) této směrnice, z titulu lovu za účelem regulace stavu populace zvěře, jehož cílem je boj proti pytláctví, pokud:

                  —

                  cíl sledovaný takovými výjimkami není jasně a konkrétně podložen a pokud se vnitrostátnímu orgánu nepodaří s ohledem na spolehlivé vědecké údaje prokázat, že tyto výjimky mohou dosáhnout tohoto cíle,

                  —

                  není náležitě prokázáno, že cíle, k němuž směřují, by nebylo možné dosáhnout jiným uspokojivým řešením, neboť pouhá existence protiprávní činnosti nebo obtíže, na něž naráží provádění její kontroly, nemůže v tomto ohledu představovat dostatečný důkaz,

                  —

                  není zaručeno, že výjimky nebudou mít negativní dopad na zachování populací dotčeného druhu v jejich přirozeném areálu rozšíření ve stavu příznivém z hlediska jejich ochrany,

                  —

                  výjimky nebyly předmětem vyhodnocení stavu populací příslušného druhu z hlediska ochrany, jakož i dopadu, který by zamýšlená výjimka mohla na tento stav mít, na úrovni území tohoto členského státu, nebo případně na úrovni příslušné biogeografické oblasti, pokud hranice tohoto členského státu protínají více biogeografických oblastí, nebo i pokud to vyžaduje přirozený areál rozšíření druhu a je to možné, na přeshraniční úrovni, a

                  —

                  nejsou splněny všechny podmínky týkající se selektivního a omezeného odebrání omezeného a specifikovaného počtu některých jedinců druhů obsažených v příloze IV uvedené směrnice za přísně kontrolovaných podmínek, jejichž dodržení musí být prokázáno zejména z hlediska velikosti populace, jejího stavu z hlediska ochrany a jejích biologických vlastností.
                  Předkládající soud musí ověřit, zda se o tento případ jedná ve věci v původním řízení.

         (1)  Úř. věst. C 63, 19.2.2018.


title: Věc T-713/18: Usnesení Tribunálu ze dne 9. října 2019 – Esim Chemicals v. EUIPO – Sigma-Tau Industrie Farmaceutiche Riunite (ESIM Chemicals) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ESIM Chemicals – Starší národní slovní ochranná známka ESKIM – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nesplnění povinnosti zaplatit ve stanovené lhůtě poplatek – Rozhodnutí odvolacího senátu odmítající odvolání jako nepodané – Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/55

      Usnesení Tribunálu ze dne 9. října 2019 – Esim Chemicals v. EUIPO – Sigma-Tau Industrie Farmaceutiche Riunite (ESIM Chemicals)
      (Věc T-713/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ESIM Chemicals - Starší národní slovní ochranná známka ESKIM - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nesplnění povinnosti zaplatit ve stanovené lhůtě poplatek - Rozhodnutí odvolacího senátu odmítající odvolání jako nepodané - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2019/C 423/70)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Esim Chemicals GmbH (Linz, Rakousko) (zástupci: I. Rungg a E. Innerhofer, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. O’Neill, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sigma-Tau Industrie Farmaceutiche Riunite SpA (Řím, Itálie)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. října 2018 (věc R 1267/2018-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi Sigma-Tau Industrie Farmaceutiche Riunite a Esim Chemicals

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     Esim Chemicals GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 44, 4.2.2019.


title: Věc T-666/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2019 – 6Minutes Media v. EUIPO – ad pepper media International (ad pepper) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o zrušení – Obrazová ochranná známka ad pepper – Skutečné užívání ochranné známky – Článek 18 odst. 1 písm. a) a čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001 – Podoba, která se liší prvky neměnícími rozlišovací způsobilost“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/46

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2019 – 6Minutes Media v. EUIPO – ad pepper media International (ad pepper)
      (Věc T-666/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Obrazová ochranná známka ad pepper - Skutečné užívání ochranné známky - Článek 18 odst. 1 písm. a) a čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001 - Podoba, která se liší prvky neměnícími rozlišovací způsobilost“)
      (2019/C 423/57)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: 6Minutes Media GmbH (Berlín, Německo) (zástupci: P. Koch a T. Hilser, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: E. Markakis, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: ad pepper media International NV (Norimberk, Německo) (zástupce: S. Lux, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. června 2018 (věc R 839/2017-1), týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi 6Minutes Media a ad pepper media International.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti 6Minutes Media GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 25, 21.1.2019.


title: Věc T-2/19: Usnesení Tribunálu ze dne 10. října 2019 – Algebris (UK) a Anchorage Capital Group v. SRB („Žaloba na neplatnost – Hospodářská a měnová politika – Jednotný mechanismus pro řešení problémů úvěrových institucí a některých investičních podniků – Program řešení krize pro Banco Popular Español – Neprovedení konečného následného ocenění Banco Popular Español – Neexistence přímého dotčení – Nepřípustnost“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/56

      Usnesení Tribunálu ze dne 10. října 2019 – Algebris (UK) a Anchorage Capital Group v. SRB
      (Věc T-b) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Hospodářská a měnová politika - Jednotný mechanismus pro řešení problémů úvěrových institucí a některých investičních podniků - Program řešení krize pro Banco Popular Español - Neprovedení konečného následného ocenění Banco Popular Español - Neexistence přímého dotčení - Nepřípustnost“)
      (2019/C 423/71)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Algebris (UK) Ltd (Londýn, Spojené království) a Anchorage Capital Group LLC (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: T. Soames, advokát, R. East, solicitor, N. Chesaites a D. Mackersie, barristers)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (zástupci: A. Valavanidou, I. Georgiopoulos a E. Muratori, zmocněnci, ve spolupráci H.-G. Kamann, F. Louis, V. Del Pozo Espinosa De Los Monteros, G. Barthet a C. Schwedler, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení „rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí oznámen[ého] žalobkyním dne 18. prosince 2018 o neprovedení konečného následného ocenění Banco Popular Español“.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                     Společnostem Algebris (UK) Ltd a Anchorage Capital Group LLC se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 82, 4.3.2019.


title: Věc T-806/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2019 – BASF a REACH & colours v. ECHA („REACH – Článek 11 nařízení (ES) č. 1907/2006 – Článek 3 odst. 3 prováděcího nařízení (EU) 2016/9 – Požadavek na společné předložení údajů – Společné podání s možností úplné výjimky – Správní praxe ECHA vyžadující dohodu s hlavním navrhovatelem o podmínkách přístupu ke společnému podání týkajícímu se zaregistrované látky – Neexistence dohody – Mechanismus pro řešení neshod uplatněný per analogiam – Rozhodnutí o povolení přístupu ke společnému podání – Právní základ – Posuzovací pravomoc ECHA – Zjevně nesprávné posouzení – Povinnost uvést odůvodnění – Právní jistota“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2019 – BASF a REACH & colours v. ECHA
      (Věc T-806/17) (1)

      („REACH - Článek 11 nařízení (ES) č. 1907/2006 - Článek 3 odst. 3 prováděcího nařízení (EU) 2016/9 - Požadavek na společné předložení údajů - Společné podání s možností úplné výjimky - Správní praxe ECHA vyžadující dohodu s hlavním navrhovatelem o podmínkách přístupu ke společnému podání týkajícímu se zaregistrované látky - Neexistence dohody - Mechanismus pro řešení neshod uplatněný per analogiam - Rozhodnutí o povolení přístupu ke společnému podání - Právní základ - Posuzovací pravomoc ECHA - Zjevně nesprávné posouzení - Povinnost uvést odůvodnění - Právní jistota“)
      (2019/C 423/41)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: BASF SE (Ludwigshafen, Německo) a REACH & colours Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (REACH & colours Kft.) (Budapešť, Maďarsko) (zástupci: R. Cana, D. Abrahams, E. Mullier a H. Widemann, advokáti)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: M. Heikkilä, C. Jacquet, a T. Basmatzi, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí ECHA DSH-30-3-0123-2017 ze dne 2. října 2017 o povolení přístupu Sustainability Support Services (Europe) AB ke společnému podání, které předložila REACH & colours jakožto hlavní navrhovatel a týká se látky 2,2’-[vinylènebis[(3-sulfonato-4,1-phénylène)imino[6-(diéthylamino)-1, 3, 5-triazine-4,2-diyl]imino]]bis(benzène-1,4-disulfonate) d’hexasodium, s číslem CE 255-217-5 a číslem CAS 41098-56-0.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá

                  2)

                     BASF SE, REACH & colours Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (REACH & colours Kft.) a Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 52, 12.2.2018.


title: Věc C-692/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 17. října 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo - Portugalsko) – Paulo Nascimento Consulting - Mediação Imobiliária Lda v. Autoridade Tributária e Aduaneira („Řízení o předběžné otázce – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Osvobození od daně – Článek 135 odst. 1 písm. b) a d) – Plnění týkající se poskytnutí a sjednání úvěrů, jakož i správy úvěrů – Plnění týkající se pohledávek s výjimkou vymáhání pohledávek – Postoupení za úplatu ve prospěch třetí osoby právního postavení v řízení o nuceném vymáhání pohledávky uznané soudním rozhodnutím“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/3

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 17. října 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo - Portugalsko) – Paulo Nascimento Consulting - Mediação Imobiliária Lda v. Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Věc C-692/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Osvobození od daně - Článek 135 odst. 1 písm. b) a d) - Plnění týkající se poskytnutí a sjednání úvěrů, jakož i správy úvěrů - Plnění týkající se pohledávek s výjimkou vymáhání pohledávek - Postoupení za úplatu ve prospěch třetí osoby právního postavení v řízení o nuceném vymáhání pohledávky uznané soudním rozhodnutím“)
      (2019/C 423/03)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Supremo Tribunal Administrativo

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Paulo Nascimento Consulting - Mediação Imobiliária Lda

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Výrok

      Článek 135 odst. 1 písm. b) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že osvobození od daně z přidané hodnoty stanovené pro poskytnutí a sjednání úvěrů nebo jejich správu se nevztahují na plnění, které spočívá v tom, že osoba povinná k dani postoupila za úplatu třetí osobě všechna práva a povinnosti plynoucí z jejího právního postavení v exekučním řízení o vymáhání pohledávky, která byla uznána soudním rozhodnutím a jejíž zaplacení je zajištěno právem k nemovitosti, jež byla přisouzena této osobě povinné k dani.

         (1)  Úř. věst. C 94, 12.3.2018.


title: Věc T-99/19: Usnesení Tribunálu ze dne 25. září 2019 – Magnan v. Komise („Žaloba pro nečinnost, na náhradu škody a na neplatnost – Volný pohyb pracovníků – Právo svobodné volby povolání – Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskem na straně druhé o volném pohybu osob – Údajné porušení této dohody švýcarskými právními a správními předpisy upravujícími výkon povolání lékaře – Návrh na přijetí opatření vůči Švýcarsku a návrh na náhradu vzniklé újmy – Odpověď ESVČ – Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/57

      Usnesení Tribunálu ze dne 25. září 2019 – Magnan v. Komise
      (Věc T-99/19) (1)

      („Žaloba pro nečinnost, na náhradu škody a na neplatnost - Volný pohyb pracovníků - Právo svobodné volby povolání - Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskem na straně druhé o volném pohybu osob - Údajné porušení této dohody švýcarskými právními a správními předpisy upravujícími výkon povolání lékaře - Návrh na přijetí opatření vůči Švýcarsku a návrh na náhradu vzniklé újmy - Odpověď ESVČ - Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2019/C 423/72)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Nathaniel Magnan (Aix-en-Provence, Francie) (zástupce: J. Fayolle, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: H. Støvlbæk a J. Hottiaux a M. Šimerdová, zmocněnci)

         Předmět věci

      Zaprvé návrh založený na článku 265 SFEU znějící na určení, že Komise v rozporu s právem nepřijala opatření vůči Švýcarské konfederaci v návaznosti na údajné porušení dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskem na straně druhé o volném pohybu osob (Úř. věst. 2009, L 353, s. 71), podepsané v Lucemburku dne 21. června 1999, zadruhé návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise, kterým odmítla přijmout opatření vůči Švýcarské konfederaci, obsaženého v dopise Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) ze dne 20. prosince 2018, a zatřetí návrh založený na článcích 268 a 340 SFEU a znějící na náhradu škody, která žalobci údajně vznikla od roku 2013 z důvodu porušení dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskem na straně druhé o volném pohybu osob, jakož i na zaplacení penále.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Nathanielu Magnanovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 206, 17.6.2019.


title: Věc T-112/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Pink Lady America v. OÚS – WAAA (Cripps Pink) („Odrůdová práva – Řízení o prohlášení neplatnosti – Odrůda jablek Cripps Pink – Články 10 a 116 nařízení (ES) č. 2100/94 – Novost – Období trvání odchylky – Pojem „použití odrůdy“ – Obchodní hodnocení – Článek 76 nařízení (ES) č. 874/2009 – Důkazy předložené opožděně u odvolacího senátu – Důkazy předložené poprvé u Tribunálu“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Pink Lady America v. OÚS – WAAA (Cripps Pink)
      (Věc T-112/18) (1)

      („Odrůdová práva - Řízení o prohlášení neplatnosti - Odrůda jablek Cripps Pink - Články 10 a 116 nařízení (ES) č. 2100/94 - Novost - Období trvání odchylky - Pojem „použití odrůdy“ - Obchodní hodnocení - Článek 76 nařízení (ES) č. 874/2009 - Důkazy předložené opožděně u odvolacího senátu - Důkazy předložené poprvé u Tribunálu“)
      (2019/C 423/42)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Pink Lady America LLC (Yakima, Washington, Spojené státy) (zástupci: původně R. Manno a S. Travaglio, poté R. Manno, advokáti)

         Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství (zástupci: M. Ekvad, F. Mattina a M. Garcia Monco-Fuente, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem OÚS, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Western Australian Agriculture Authority (WAAA) (South Perth, Austrálie) (zástupci: T. Bouvet a L. Romestant, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí odvolacího senátu OÚS ze dne 14. září 2017 (věc A 007/2016) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi WAAA a Pink Lady America.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Pink Lady America LLC se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 152, 30.4.2018.


title: Věci T-102/19 a T-132/19: Usnesení Tribunálu ze dne 7. října 2019 – Garriga Polledo a další v. Parlament („Žaloba na neplatnost – Institucionální právo – Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu – Změna dobrovolného doplňkového systému důchodového pojištění – Regulační akt – Prováděcí opatření – Nedostatek osobního dotčení – Nepřípustnost“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/57

      Usnesení Tribunálu ze dne 7. října 2019 – Garriga Polledo a další v. Parlament
      (Věci T-102/19 a T-132/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Institucionální právo - Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu - Změna dobrovolného doplňkového systému důchodového pojištění - Regulační akt - Prováděcí opatření - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost“)
      (2019/C 423/73)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci ve věci T-102/19: Salvador Garriga Polledo (Madrid, Španělsko) a 43 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze usnesení (zástupci: A. Schmitt a A. Waisse, advokáti)

         Žalobce ve věci T-132/19: Richard Ashworth (Lingfield, Spojené království) (zátsupci: A. Schmitt a A. Waisse, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Görlitz, M. Ecker a Z. Nagy, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí předsednictva Parlamentu ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění prováděcí opatření statutu poslanců Evropského parlamentu (Úř. věst. 2018, C 466, s. 8)

         Výrok

                  1)

                     Věci T-102/19 a T-132/19 se spojují za účelem tohoto usnesení.

                  2)

                     Žaloby se odmítají jako nepřípustné.

                  3)

                     Salvador Garriga Polledo a další žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze, jakož i Richard Ashworth ponesou vlastní náklady řízení a nahradí nákly vynaložené Evropským parlamentem.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc C-703/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. října 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Wien - Rakousko) – Adelheid Krah v. Universität Wien („Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb osob – Článek 45 SFEU – Pracovníci – Nařízení (EU) č. 492/2011 – Článek 7 odst. 1 – Postdoktorandští přednášející – Omezené započítání relevantní doby odpracované pracovníkem v jiném členském státě – Systém odměňování, který spojuje vyšší odměnu s dobou odpracovanou u stávajícího zaměstnavatele“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/4

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. října 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Wien - Rakousko) – Adelheid Krah v. Universität Wien
      (Věc C-703/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb osob - Článek 45 SFEU - Pracovníci - Nařízení (EU) č. 492/2011 - Článek 7 odst. 1 - Postdoktorandští přednášející - Omezené započítání relevantní doby odpracované pracovníkem v jiném členském státě - Systém odměňování, který spojuje vyšší odměnu s dobou odpracovanou u stávajícího zaměstnavatele“)
      (2019/C 423/04)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberlandesgericht Wien

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Adelheid Krah

         Žalovaná: Universität Wien

         Výrok

      Článek 45 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovému pravidlu univerzity členského státu, jako je pravidlo dotčené v původním řízení, které pro účely platového zařazení postdoktorandského přednášejícího této univerzity bere v úvahu nanejvýš čtyři roky celkové doby odpracované tímto pracovníkem v jiném členském státě, pokud tato činnost byla rovnocenná činnosti, kterou má uvedený pracovník vykonávat v rámci pozice postdoktorandského přednášejícího, či dokonce byla s touto činností totožná.
      Článek 45 SFEU a čl. 7 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 492/2011 ze dne 5. dubna 2011 o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie musí být vykládány v tom smyslu, že takovému pravidlu nebrání, pokud by činnost dříve vykonávaná v jiném členském státě nebyla rovnocenná, nýbrž by byla pro plnění úkolů postdoktorandského přednášejícího pouze užitečná.

         (1)  Úř. věst. C 13, 9.4.2018.


title: Věc T-261/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Roxtec v. EUIPO – Wallmax (Znázornění černého čtverce se sedmi modrými soustřednými kružnicemi) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie znázorňující černý čtverec se sedmi modrými soustřednými kružnicemi – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Označení tvořené výlučně tvarem výrobku, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku – Článek 7 odst. 1 písm. e) bod ii) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Roxtec v. EUIPO – Wallmax (Znázornění černého čtverce se sedmi modrými soustřednými kružnicemi)
      (Věc T-261/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie znázorňující černý čtverec se sedmi modrými soustřednými kružnicemi - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Označení tvořené výlučně tvarem výrobku, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku - Článek 7 odst. 1 písm. e) bod ii) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 423/43)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Roxtec AB (Karlskrona, Švédsko) (zástupci: J. Olsson a J. Adamsson, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: V. Ruzek a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Wallmax Srl (Milán, Itálie) (zástupci: F. Ferrari a L. Goglia, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. ledna 2018 (věc R 940/2017-2), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Wallmax a Roxtec.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnost Roxtec AB ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

                  3)

                     Společnost Wallmax Srl ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.


title: Spojené věci C-4/18 a C-5/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. října 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof - Německo) – Michael Winterhoff, jako insolvenční správce společnosti DIREKTexpress Holding AG v. Finanzamt Ulm (C-4/18) a Jochen Eisenbeis, jako insolvenční správce společnosti JUREX GmbH (C-5/18) v. Bundeszentralamt für Steuern (C-5/18) („Řízení o předběžné otázce – Daně – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 132 odst. 1 písm. a) – Osvobození některých činností v obecném zájmu od daně – Veřejné pošty – Směrnice 97/67/ES – Poskytovatel všeobecných poštovních služeb – Soukromý operátor poskytující službu úředního doručování písemností od soudů nebo správních orgánů“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/4

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. října 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof - Německo) – Michael Winterhoff, jako insolvenční správce společnosti DIREKTexpress Holding AG v. Finanzamt Ulm (C-4/18) a Jochen Eisenbeis, jako insolvenční správce společnosti JUREX GmbH (C-5/18) v. Bundeszentralamt für Steuern (C-5/18)
      (Spojené věci C-4/18 a C-5/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daně - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 132 odst. 1 písm. a) - Osvobození některých činností v obecném zájmu od daně - Veřejné pošty - Směrnice 97/67/ES - Poskytovatel všeobecných poštovních služeb - Soukromý operátor poskytující službu úředního doručování písemností od soudů nebo správních orgánů“)
      (2019/C 423/05)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzhof

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Michael Winterhoff, jako insolvenční správce společnosti DIREKTexpress Holding AG (C-4/18) a Jochen Eisenbeis, jako insolvenční správce společnosti JUREX GmbH (C-5/18)

         Žalovaní: Finanzamt Ulm (C-4/18),/Bundeszentralamt für Steuern (C-5/18)

         Výrok

      Článek 2 bod 13 a článek 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/6/ES ze dne 20. února 2008, musí být vykládány v tom smyslu, že takoví poskytovatelé služeb doručování zásilek, jako jsou poskytovatelé dotčení v původním řízení, kteří jsou jakožto držitelé vnitrostátní licence, která jim povoluje nabízet tuto službu, povinni provádět v souladu s ustanoveními vnitrostátního práva úřední doručování písemností od soudů nebo správních orgánů, musí být považováni za „poskytovatele všeobecných služeb“ ve smyslu těchto ustanovení, takže tyto služby musí být osvobozeny od daně z přidané hodnoty jako služby poskytované „veřejnými poštami“ podle čl. 132 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty.

         (1)  Úř. věst. C 123, 9.4.2018.


title: Věc T-300/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Janukovyč v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině – Zmrazení finančních prostředků – Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje – Ponechání jména žalobce na seznamu – Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Janukovyč v. Rada
      (Věc T-300/18) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Ponechání jména žalobce na seznamu - Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu“)
      (2019/C 423/44)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Viktor Feodorovyč Janukovyč (Rostov na Donu, Rusko) (zástupce: T. Beazley, QC, E. Dean a J. Marjason-Stamp, barristers)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: P. Mahnič a J. P. Hix, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/333 ze dne 5. března 2018, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2018, L 63, s. 48), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/326 ze dne 5. března 2018, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2018, L 63, s. 5), v rozsahu, v němž bylo jméno žalobce ponecháno na seznamu osob, subjektů a orgánů, na které se tato omezující opatření vztahují.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/333 ze dne 5. března 2018, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/326 ze dne 5. března 2018, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, se zrušují v rozsahu, v němž bylo jméno Viktora Feodorovyče Janukovyče ponecháno na seznamu osob, subjektů a orgánů, na které se tato omezující opatření uplatňují.

                  2)

                     Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.


title: Věc T-525/19 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 13. září 2019 – Intering a další v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – Zadávací řízení – Návrh na odklad vykonatelnosti – Návrh na předběžné opatření – Neexistence naléhavosti“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/58

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 13. září 2019 – Intering a další v. Komise
      (Věc T-525/19 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Zadávací řízení - Návrh na odklad vykonatelnosti - Návrh na předběžné opatření - Neexistence naléhavosti“)
      (2019/C 423/74)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Intering Sh.p.k (Kosovská republika), Steinmüller Engineering GmbH (Gummersbach, Německo), Deling d.o.o. za proizvodnju, promet i usluge (Tuzla, Bosna a Hercegovina), ZM-Vikom d.o.o. za proizvodnju, konstruckcije i montažu (Šibenik, Chorvatsko) (zástupce: R. Spielhofen, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Aresu, J. Estrada de Solà a B. Bertelmann, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Evropské komise, oznámeného dopisem ze dne 30. července 2019 [AresD(2019) Na/vk], kterým se žalobkyním nepovoluje podat podrobnou nabídku v rámci postupu zadávání veřejné zakázky EuropeAid/140043/DH/WKS/XK, a směřující k tomu, aby bylo nařízeno dočasné pozastavení zadávacího řízení.

         Výrok

                  1)

                     Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                     O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-668/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2019 – 6Minutes Media v. EUIPO – ad pepper media International (ADPepper) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o zrušení – Slovní ochranná známka ADPepper – Skutečné užívání ochranné známky – Článek 18 odst. 1 písm. a), čl. 58 odst. 1 písm. a) a čl. 95 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001 – Podoba, která se liší v prvcích neměnících rozlišovací způsobilost“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/46

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. října 2019 – 6Minutes Media v. EUIPO – ad pepper media International (ADPepper)
      (Věc T-668/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka ADPepper - Skutečné užívání ochranné známky - Článek 18 odst. 1 písm. a), čl. 58 odst. 1 písm. a) a čl. 95 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001 - Podoba, která se liší v prvcích neměnících rozlišovací způsobilost“)
      (2019/C 423/58)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: 6Minutes Media GmbH (Berlín, Německo) (zástupci: P. Koch a T. Hilser, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: E. Markakis, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: ad pepper media International NV (Norimberk, Německo) (zástupce: S. Lux, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. června 2018 (věc R 840/2017-1) týkajícího se řízení o zrušení mezi společností 6Minutes Media a ad pepper media International.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti 6Minutes Media GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 25, 21.1.2019.


title: Věc T-542/19 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 2. října 2019 – FV v. Rada („Řízení o předběžných opatřeních – Veřejná služba – Úředníci – Převedení na volno a odchod do důchodu ze služebních důvodů – Článek 42c služebního řádu – Návrh na odklad vykonatelnosti – Neexistence naléhavosti“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/59

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 2. října 2019 – FV v. Rada
      (Věc T-542/19 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejná služba - Úředníci - Převedení na volno a odchod do důchodu ze služebních důvodů - Článek 42c služebního řádu - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
      (2019/C 423/75)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: FV (zástupce: É. Boigelot, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Rady ze dne 3. května 2019, kterým byla žalobkyně s účinností od 31. prosince 2015 převedena na volno ze služebních důvodů podle článku 42c služebního řádu úředníků Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                     O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-301/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Janukovyč v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině – Zmrazení finančních prostředků – Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje – Ponechání jména žalobce na seznamu – Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Janukovyč v. Rada
      (Věc T-301/18) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Ponechání jména žalobce na seznamu - Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu“)
      (2019/C 423/45)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Oleksandr Viktorovyč Janukovyč (Petrohrad, Rusko) (zástupce: T. Beazley, QC, E. Dean a J. Marjason-Stamp, barristers)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: P. Mahnič a J. P. Hix, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/333 ze dne 5. března 2018, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2018, L 63, s. 48), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/326 ze dne 5. března 2018, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2018, L 63, s. 5), v rozsahu, v němž bylo jméno žalobce ponecháno na seznamu osob, subjektů a orgánů, na které se tato omezující opatření vztahují.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/333 ze dne 5. března 2018, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/326 ze dne 5. března 2018, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, se zrušují v rozsahu, v němž bylo jméno Oleksandra Viktorovyče Janukovyče ponecháno na seznamu osob, subjektů a orgánů, na které se tato omezující opatření uplatňují.

                  2)

                     Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.


title: Věc T-662/19: Žaloba podaná dne 27. září 2019 – BP International v. Komise

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/59

      Žaloba podaná dne 27. září 2019 – BP International v. Komise
      (Věc T-662/19)
      (2019/C 423/76)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: BP International Ltd (Middlesex, Spojené království) (zástupce: M. Anderson, solicitor)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  v plném rozsahu zrušil rozhodnutí žalované ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny týkajícím se ovládaných zahraničních společností, v části, v níž se týká žalobkyně,

                  —

                  nebude-li napadené rozhodnutí zrušeno v plném rozsahu, nařídil, aby při určování výše podpory, která má být vrácena, byly zohledněny ztráty, slevy na dani nebo osvobození, které již byly žalobkyni poskytnuty v okamžiku, kdy požádala o osvobození příjmů z financování v rámci skupiny, nebo které by ji byly poskytnuty, pokud by o osvobození příjmů z financování v rámci skupiny nepožádala, a to i když je uplatnění těchto ztrát, slev na dani nebo osvobození nyní již britským právem zakázáno, a to nezávisle na tom, zda jsou poskytovány automaticky,

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně devět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná neprokázala, že by osvobození příjmů z financování v rámci skupiny představovalo výhodu.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že žalovaná neprokázala, že existuje výhoda v každém případě, kdy je žádáno o osvobození příjmů z financování v rámci skupiny. Mimoto žalobkyně tvrdí, že se o osvobození příjmů z financování v rámci skupiny rozhodla žádat, aniž by zkoumala, zda by mohla být její daňová zátěž nižší, pokud by provedla analýzu na základě funkce SPF stanovené v oddílu 371 EB kapitoly 5 části 9 A UK’s Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [daňový zákon z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení)].

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z absence zásahu ze strany státu nebo prostřednictvím státních prostředků.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že žalovaná neprokázala, že žádost o osvobození příjmů z financování v rámci skupiny nezpochybnitelně vedla k poklesu daňové zátěže z korporátní daně ve Spojeném království.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že osvobození příjmů z financování v rámci skupiny nezvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že žalovaná se dopustila pochybení tím, že i) definovala referenční režim příliš úzce jako pravidla stanovená v části 9 A daňového zákona z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení) namísto obecnějšího režimu zdanění společností ve Spojeném království; ii) nepochopila, že kapitola 9 části 9 A daňového zákona z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení) není výjimkou z kapitoly 5 uvedeného zákona; a iii) odmítla připustit, že i když by musela být uvedená kapitola 9 chápána jako výjimka z kapitoly 5, je tato výjimka odůvodněná povahou nebo obecnou systematikou části 9 A.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že osvobození příjmů z financování v rámci skupiny neovlivňuje obchod mezi členskými státy.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že se žalovaná dopustila nesprávného posouzení tím, že došla k závěru, že osvobození příjmů z financování v rámci skupiny je způsobilé ovlivnit rozhodnutí nadnárodních skupin ohledně umístění finančních funkcí skupiny a správního ústředí v rámci Unie.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z toho, že osvobození příjmů z financování v rámci skupiny nenarušuje ani nemůže narušit hospodářskou soutěž.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že žalovaná neprokázala, že by žádost o osvobození příjmů z financování v rámci skupiny nezpochybnitelně vedla k poklesu daňové zátěže z korporátní daně ve Spojeném království.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází z toho, že vrácení údajné podpory je v rozporu s obecnými zásadami unijního práva.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že kritérium funkce SPF je prosto právní jistoty, že Spojené království disponovalo prostorem pro posouzení při odstraňování této nejistoty a že žalovaná porušila svou povinnost provést úplnou analýzu všech relevantních prvků. Tím, že nařídila vrácení podpory, žalovaná porušila čl. 16 odst. 1 nařízení (EU) 2015/1589 (1), který vrácení podpory zakazuje, odporuje-li některé z obecných zásad unijního práva.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že selektivní výhoda by byla odstraněna a žádné vrácení by nebylo třeba, pokud by Spojené království zpětně rozšířilo osvobození příjmů z financování v rámci skupiny na půjčky na vstupu a na třetí strany.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že žalovaná nezohlednila, že přijetí takového opatření by odstranilo veškerou selektivní výhodu (za předpokladu, že zatím taková výhoda existuje) a že v takovém případě by neexistovala žádná protiprávní státní podpora, která by musela být podle unijního práva vrácena.

                  8.

                  Osmý žalobní důvod vychází z toho, že při stanovování výše podpory, která má být vrácena, musí být ztráty, slevy na dani nebo osvobození, které již byly žalobkyni poskytnuty (na základě žádosti nebo automaticky) v okamžiku, kdy požádala o osvobození příjmů z financování v rámci skupiny, nebo které by ji byly poskytnuty, pokud by o toto osvobození nepožádala, zohledněny, i když je uplatnění těchto ztrát, slev na dani nebo osvobození nyní britským právem zakázáno.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že se jedná o správný výklad bodu 203 odůvodnění napadeného rozhodnutí, ale že pokud by tomu tak nebylo, je dané rozhodnutí chybné, jelikož nezohlednění těchto ztrát, slev na dani nebo osvobození vede ke stanovení nadměrné výše podpory, což má za následek pokřivení vnitřního trhu.

                  9.

                  Devátý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná nepodepřela své odůvodnění, pokud jde o osvobození způsobilých zdrojů a osvobození odpovídajících úroků, a neprovedla úplnou analýzu všech relevantních prvků.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že žalovaná nerozlišovala mezi třemi různými druhy osvobození podle kapitoly 9 části 9 A daňového zákona z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení), které fungují nezávisle, a nepochopila, že osvobození způsobilých zdrojů a osvobození odpovídajících úroků nenahrazují kritérium funkce SPF. Navíc existence osvobození odpovídajících úroků v uvedené kapitole 9 prokazuje, že se žalovaná dopustila pochybení tím, že definovala referenční režim příliš úzce jako pravidla stanovená v části 9 A daňového zákona z roku 2010 (mezinárodní a jiná ustanovení) namísto obecnějšího režimu zdanění společností ve Spojeném království.

         (1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9).


title: Věc T-372/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2019 – Colombani v. ESVČ („Veřejná služba – Úředníci – Povýšení – Povyšování za rok 2017 – Rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy AD 14 – Článek 43 a čl. 45 odst. 1 služebního řádu – Srovnávací přezkum zásluh – Zohlednění hodnotících posudků vydaných pro účely povýšení – Výhradně slovní hodnocení – Neexistence metody umožňující srovnatelnost hodnotících posudků vydaných pro účely povýšení“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2019 – Colombani v. ESVČ
      (Věc T-372/18) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Povyšování za rok 2017 - Rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy AD 14 - Článek 43 a čl. 45 odst. 1 služebního řádu - Srovnávací přezkum zásluh - Zohlednění hodnotících posudků vydaných pro účely povýšení - Výhradně slovní hodnocení - Neexistence metody umožňující srovnatelnost hodnotících posudků vydaných pro účely povýšení“)
      (2019/C 423/46)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Jean-Marc Colombani (Brusel, Belgie) (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost (zástupci: S. Marquardt a R. Spac, zmocněnci, ve spolupráci s M. Troncoso Ferrerem, F.-M. Hislairem s S. Moya Izquierdo, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí ESVČ ADMIN(2017) 21 ze dne 9. listopadu 2017, podle kterého se žalobce nepovyšuje do platové třídy AD 14 v rámci povyšování za rok 2017.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Rozhodnutí Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) ADMIN(2017) 21 ze dne 9. listopadu 2017, podle kterého se Jean-Marc Colombani nepovyšuje do platové třídy AD 14 v rámci povyšování za rok 2017, se zrušuje.

                  2)

                     ESVČ se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 319, 10.9.2018.


title: Věc T-680/19: Žaloba podaná dne 30. září 2019 – Irish Wind Farmers' Association a další v. Komise

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/62

      Žaloba podaná dne 30. září 2019 – Irish Wind Farmers' Association a další v. Komise
      (Věc T-680/19)
      (2019/C 423/77)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Irish Wind Farmers' Association Clg (Kilkenny, Irsko), Carrons Windfarm Ltd (Shanagolden, Irsko), Foyle Windfarm Ltd (Dublin, Irsko), Greenoge Windfarm Ltd (Bunclody, Irsko) (zástupci: M. Segura Catalán a M. Clayton, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise C(2019) 5257 final ze dne 9. července 2019 - SA.44671 (2019/NN) – Irsko, týkající se údajné protiprávní státní podpory poskytnuté odvětví fosilních paliv ve formě snížené sazby daně z nemovitosti určené k podnikání;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobkyně uplatňují na podporu své žaloby jediný žalobní důvod, a sice že Komise navzdory pochybnostem o existenci státní podpory nezahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU a čl. 4 odst. 4 prováděcího nařízení (1), čímž žalobkyním upřela jejich procesní práva.

         (1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9).


title: Věc T-404/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Zhadanov v. EUIPO (PDF Expert) („Ochranná známka Evropské unie – Slovní ochranná známka Evropské unie PDF Expert – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Neexistence rozlišovací způsobilosti získané užíváním – Článek 7 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2019 – Zhadanov v. EUIPO (PDF Expert)
      (Věc T-404/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Slovní ochranná známka Evropské unie PDF Expert - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Neexistence rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 423/47)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Igor Zhadanov (Oděsa, Ukrajina) (zástupce: P. Olson, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: S. Bonne a H. O’Neill, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. dubna 2018 (věc R 1813/2017-2) týkajícímu se přihlášky označení PDF Expert jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Igorovi Zhadanovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 294, 20.8.2018.


title: Věc T-689/19: Žaloba podaná dne 8. října 2019 – ZU v. ESVČ

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/62

      Žaloba podaná dne 8. října 2019 – ZU v. ESVČ
      (Věc T-689/19)
      (2019/C 423/78)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: ZU (zástupce: C. Bernard-Glanz, advokát)

         Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 30. listopadu 2018 o zamítnutí žádostí žalobce ze dne 27. července 2018 (i) o náhradu nákladů na služební cestu a (ii) o pomoc,

                  —

                  uložil žalované povinnost zaplatit 70 000 eur jako náhradu utrpěné nemajetkové újmy spolu s úroky ve výši zákonné sazby až do úplného zaplacení,

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První důvod se týká zamítnutí žádosti o náhradu nákladů na služební cestu a vychází ze zjevně nesprávného posouzení, porušení zásady řádné správy, zásady proporcionality, porušení článku 71 služebního řádu a souvisejících ustanovení uvedených v příloze VII tohoto řádu a v Příručce ke služebním cestám (2008) a z irelevantní povahy žádosti o předložení palubních vstupenek jako předběžné podmínky pro náhradu nákladů žalobce na služební cestu.

                  2.

                  Druhý důvod se týká zamítnutí žádosti žalobce o pomoc a vychází z nesprávného posouzení, porušení článků 12a a 24 služebního řádu a článku 1, čl. 31 odst. 2 a článků 41 a 48 Listiny základních práv Evropské unie a ze zneužití pravomoci.


title: Věc C-31/18: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. října 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Sofia-grad - Bulharsko) – „Elektrorazpredelenie Yug“ EAD v. Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR) („Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2009/72/ES – Vnitřní trh s elektřinou – Článek 2 body 3 až 6 – Pojmy „přenosová soustava elektřiny“ a „distribuční soustava elektřiny“ – Kritéria rozlišení – Napěťová hladina – Vlastnictví zařízení – Článek 17 odst. 1 písm. a) – Nezávislý provozovatel přenosové soustavy – Články 24 a 26 – Provozovatel distribuční soustavy – Článek 32 odst. 1 – Volný přístup třetích osob – Přístup k elektřině středního napětí – Propojovací body mezi přenosovou a distribuční soustavou – Volný prostor pro uvážení členských států“)

text:
               16.12.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/5

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. října 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Sofia-grad - Bulharsko) – „Elektrorazpredelenie Yug“ EAD v. Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)
      (Věc C-31/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2009/72/ES - Vnitřní trh s elektřinou - Článek 2 body 3 až 6 - Pojmy „přenosová soustava elektřiny“ a „distribuční soustava elektřiny“ - Kritéria rozlišení - Napěťová hladina - Vlastnictví zařízení - Článek 17 odst. 1 písm. a) - Nezávislý provozovatel přenosové soustavy - Články 24 a 26 - Provozovatel distribuční soustavy - Článek 32 odst. 1 - Volný přístup třetích osob - Přístup k elektřině středního napětí - Propojovací body mezi přenosovou a distribuční soustavou - Volný prostor pro uvážení členských států“)
      (2019/C 423/06)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Administrativen sad Sofia-grad

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: „Elektrorazpredelenie Yug“ EAD

         Žalovaná: Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)

         za přítomnosti:„BMF Port Burgas“ EAD

         Výrok

                  1)

                  Článek 2 body 3 a 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES musí být vykládán v tomto smyslu:

                              —

                              že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava dotčená ve věci v původním řízení, která stanoví, že transformace elektrického napětí pro umožnění přechodu z vysokého napětí na střední napětí spadá do činnosti přenosové soustavy elektřiny,

                              —

                              že naproti tomu brání takové právní úpravě, která definuje pojmy „přenosová soustava a distribuční soustava elektřiny“ nejen na základě kritéria úrovně napětí, ale i kritéria vlastnictví aktiv používaných pro výkon činností přenosu a distribuce elektřiny.
                              Tímto výkladem však není dotčeno použití čl. 17 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice, podle něhož musí být nezávislý provozovatel přenosové soustavy vlastníkem této soustavy, a dále právo členských států uložit provozovateli distribuční soustavy povinnost, aby byl vlastníkem této soustavy, pokud – a to musí ověřit předkládající soud – tato podmínka neohrožuje dosažení cílů sledovaných touto směrnicí, zejména tím, že vyjímá tuto soustavu z povinnosti dodržovat pravidla, která se na ni vztahují v souladu s touto směrnicí.

                  2)

                  Směrnice 2009/72, konkrétně její čl. 2 body 3 až 6 a její čl. 32 odst. 1, musí být vykládána v tom smyslu, že uživatel, který je připojen k elektroenergetické soustavě na úrovni zařízení středního napětí, nemusí být nutně považován za zákazníka provozovatele distribuční soustavy elektřiny, který je držitelem výhradní licence pro distribuci elektřiny na dotyčném území, bez ohledu na smluvní vztahy mezi tímto uživatelem a provozovatelem přenosové soustavy elektřiny, neboť takový uživatel může být považován za zákazníka přenosové soustavy elektřiny, pokud je připojen k zařízení středního napětí, které je součástí elektrické rozvodny, jejíž činnost transformace elektrického napětí k umožnění přechodu z vysokého napětí na střední napětí spadá pod činnost této soustavy, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

         (1)  Úř. věst. C 123, 9.4.2018.