title: Věc T-467/15: Žaloba podaná dne 11. srpna 2015 – Drex Technologies v. Rada

text:
               12.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/34

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2015 – Drex Technologies v. Rada
   (Věc T-467/15)
   (2015/C 337/37)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Drex Technologies SA (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že žaloba je přípustná a opodstatněná;

               —

               v důsledku toho zrušil rozhodnutí 2015/837/SZBP ze dne 28. května 2015 a následující akty k jeho provedení v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody, které jsou v podstatě totožné s důvody či podobné důvodům uplatňovaným ve věci T-432/11, Makhlouf v. Rada (1).

      (1)  Úř. věst. C 290, s. 13.


title: Věc T-84/10: Žaloba podaná dne 22. února 2010 — Regione Puglia v. Komise

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/58

         Žaloba podaná dne 22. února 2010 — Regione Puglia v. Komise
   (Věc T-84/10)
   2010/C 113/89
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Regione Puglia (Bari, Itálie) (zástupci: F. Brunelli, advokát, A. Aloia, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit napadené rozhodnutí a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení, odměn a výdajů, jakož i paušální náhradu obecných nákladů.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Účelem této žaloby je zrušení rozhodnutí Evropské komise K(2009) 10350 ze dne 22. prosince 2009 o částečném zrušení příspěvku z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) určeného na operační program POR Puglia, cíl 1 (2000-2006), a potvrzení pouze ustanovení článku 4.
   Toto opatření je požadováno na základě konkrétních námitek, kterými Regione Puglia zpochybňuje správnost a opodstatněnost výtek vznesených Komisí vůči uvedenému regionu, a rovněž tvrdí, že metody použité Komisí při posouzení výsledků auditů uskutečněných v letech 2007 a 2009 jsou protiprávní a nesprávné.
   Regione Puglia zejména tvrdí, že rozhodnutí bylo vydáno za následujících okolností:

               —

               kontroly provedené inspektory Společenství, na kterých se zakládalo rozhodnutí, nebyly povedeny řádně a detailně;

               —

               výsledky, k nimž pro každou prioritu a opatření, jakož i pro všechny provedené kontroly výše uvedení dospěli, nejsou potvrzeny ani doloženy přezkoumanými a předloženými dokumenty; v každém případě k nim výše uvedení dospěli, aniž by provedli potřebná posouzení oborové právní úpravy;

               —

               učiněná posouzení nejsou každopádně z metodologického hlediska způsobilá podložit a odůvodnit konečné závěry Komise, které jsou navíc prezentovány jako nezvratné, neboť nejsou správně odůvodněny a prokázány.

         Krom toho Komise nikterak nezohlednila následující okolnosti:

               —

               různé výsledky auditů uskutečněných Evropským účetním dvorem a italským Ministerstvem hospodářství a financí;

               —

               podrobné, dokumentované a přesné vyjádření a námitky předložené v jednotlivých případech Regione v odpověď na výtky a žádosti Komise, a dále

         Komise porušila povinnost spolupráce, kterou se řídí vztahy Komise a příjemců finančních příspěvků, neboť učinila zjištění a vyvodila závěry ještě dříve, než obdržela a přezkoumala odpovědi a vysvětlení požadované Komisí od Regione Puglia.


title: Věc T-30/05: Žaloba podaná dne 28. ledna 2005 William Prym GmbH & Co. KG a Prym Consumer GmbH & Co. KG proti Komisi Evropských společenství

text:
               30.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/25

         Žaloba podaná dne 28. ledna 2005 William Prym GmbH & Co. KG a Prym Consumer GmbH & Co. KG proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-30/05)
   (2005/C 106/57)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 28. ledna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství společnostmi William Prym GmbH & Co. KG a Prym Consumer GmbH & Co. KG, se sídlem ve Stolberg (Německo), zastoupenými H. J. Meyer-Lindemannem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhují, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise C(2004) 4221 konečné ze dne 26. října 2004 ve věci COMP/F-1/38.338-PO/Nadeln, pokud se týká žalobkyň;

               —

               podpůrně zrušil pokutu ve výši 30 000 000 eur uloženou žalobkyním společně a nerozdílně nebo (zcela podpůrně) ji snížil;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadeným rozhodnutím určila Komise, že žalobkyně a jiné podniky porušovaly v době od 10. září 1994 do 31. prosince 1999 čl. 81 odst. 1 ES tím, že se podílely na jednání ve vzájemné shodě a že uzavřely řadu formálně dvoustranných dohod, na které je třeba nahlížet jako na trojstrannou dohodu, a jejichž účinkem a účelem bylo zaprvé rozdělení evropského trhu galanterního zboží, a zadruhé rozdělení evropského trhu jehel, tedy rozdělení zeměpisného trhu jehel.
   Žaloba se opírá o tři žalobní důvody. První žalobní důvod napadá porušení práva být vyslechnut a povinnosti uvést odůvodnění. Podle názoru žalobkyň se žalovaná nedostatečně zabývala několika argumenty žalobkyň a není jasné, proč žalovaná vycházela ze zvláště závažného porušení. Odůvodnění orgánu ukládajícího pokutu je také čistě formální, takže žalobkyně nemohou pochopit, zda byly zohledněny pro ně příznivé okolnosti. Žalobkyně nakonec tvrdí, že odůvodnění bylo následně opravováno.
   V rámci druhého žalobního důvodu poukazují žalobkyně na některé údajně věcné chyby při uplatnění čl. 81 odst. 1 ES. První žalobkyni neměla být uložena peněžitá pokuta, neboť jí nelze přičítat chování druhé žalobkyně. Kromě toho nezohlednila žalovaná, že druhá žalobkyně utrpěla s dotčenými výrobky ztrátu, a že dohoda o prostorovém rozdělení trhu je podmínkou pro vstup jiného zúčastněného podniku na trh s jehlami s oušky, a že tato dohoda proto omezuje hospodářskou soutěž, která by bez ní nebyla vůbec možná. Žalovaná dále chybně posoudila velikost a hospodářskou sílu tohoto jiného podniku.
   Třetí žalobní důvod se týká vyměření peněžité pokuty. Podle názoru žalobkyň představuje takto vysoká pokuta sankci obdobnou sankci trestněprávní, na jejíž uložení nepostačuje úprava v čl. 23 odst. 3 nařízení (1), neboť zákonodárce sám musí dostatečně přesně určit, jakou zásadou se má jednotlivé vyměření pokuty řídit. Každopádně porušuje pokuta čl. 23 odst. 2 nařízení 1/2003, neboť představuje více než 10 % celkového obratu každé ze dvou žalobkyň a je zcela mimo poměr k hospodářským důsledkům protiprávního jednání, jakož i k pokutě udělené jinému zúčastněnému podniku. Žalobkyně byly dále znevýhodněny svévolným oddělením řízení „Galanterní zboží: jehly“ od řízení „Galanterní zboží: přezky“. Konečně žalovaná opomenula zohlednit ve prospěch žalobkyň různé polehčující okolnosti a poskytnout jim snížení pokuty z důvodu nepopírání skutkového stavu.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy, Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1


title: Věc C-619/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. února 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal du travail de Bruxelles — Belgie) — Patricia Dumont de Chassart v. Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés (ONAFTS) ( „Sociální zabezpečení — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Článek 72, čl. 78 odst. 2 písm. b) a čl. 79 odst. 1 písm. a) — Sirotčí dávky — Sčítání dob pojištění a zaměstnání — Doby získané pozůstalým rodičem v jiném členském státě — Nezohlednění“ )

text:
               20.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 114/16

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. února 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal du travail de Bruxelles — Belgie) — Patricia Dumont de Chassart v. Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés (ONAFTS)
   (Věc C-619/11) (1)

   (Sociální zabezpečení - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Článek 72, čl. 78 odst. 2 písm. b) a čl. 79 odst. 1 písm. a) - Sirotčí dávky - Sčítání dob pojištění a zaměstnání - Doby získané pozůstalým rodičem v jiném členském státě - Nezohlednění)
   2013/C 114/22
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal du travail de Bruxelles

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Patricia Dumont de Chassart

      Žalovaná: Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés (ONAFTS)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal du travail de Bruxelles — Výklad článků 17 ES, 39 ES a 43 ES, jakož i článku 72 a čl. 79 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2) — Sirotčí dávky vyplácené státem bydliště — Otázka, zda je ustanovení Společenství, podle kterého je nárok na dávku podmíněn získáním určitých dob pojištění zemřelým rodičem, nikoli však pozůstalým rodičem, přípustné z hlediska zásady rovného zacházení a zásady zákazu diskriminace — Příznivější vnitrostátní právní úprava, podle které se pravidla ekvivalence dob pojištění mohou vztahovat i na pozůstalého rodiče — Méně příznivé zacházení s pracovníky, kteří jsou pozůstalými rodiči a kteří využili svého práva na volný pohyb — Diskriminace

      Výrok

   Článek 72, čl. 78 odst. 2 písm. b) a čl. 79 odst. 1 druhý pododstavec písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, samostatně výdělečně činné osoby a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1399/1999 ze dne 29. dubna 1999, je třeba vykládat v tom smyslu, že pokud vnitrostátní právní úprava členského státu stanoví, že jak zemřelý rodič, tak pozůstalý rodič — má-li postavení pracovníka — může založit nárok na sirotčí dávky, tato ustanovení vyžadují, aby doby pojištění a zaměstnání získané pozůstalým rodičem v jiném členském státě byly zohledněny pro účely sčítání dob nezbytných k nabytí nároku na dávky v prvním z těchto členských států. V tomto ohledu je irelevantní, že pozůstalý rodič nemůže uplatnit žádnou dobu pojištění nebo zaměstnání v tomto členském státě během referenčního období stanoveného touto vnitrostátní právní úpravou pro získání tohoto nároku.

      (1)  Úř. věst. C 49, 18.2.2012.


title: Věc T-12/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2011 — Deltafina v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Italský trh nákupu a prvotního zpracování surového tabáku — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Stanovení cen a rozdělení trhu — Ochrana před pokutami — Spolupráce — Pokuty — Proporcionalita — Závažnost protiprávního jednání — Polehčující okolnosti )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2011 — Deltafina v. Komise
   (Věc T-12/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Italský trh nákupu a prvotního zpracování surového tabáku - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Stanovení cen a rozdělení trhu - Ochrana před pokutami - Spolupráce - Pokuty - Proporcionalita - Závažnost protiprávního jednání - Polehčující okolnosti)
   2011/C 311/53
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Deltafina SpA (Orvieto, Itálie) (zástupci: R. Jacchia, A. Terranova, I. Van Bael, J.-F. Bellis a F. Di Gianni, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně A. Whelan a F. Amato, poté A. Whelan a V. Di Bucci a nakonec É. Gippini Fournier a L. Malferrari, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nebo podpůrně na snížení pokuty uložené společnosti Deltafina v článku 2 rozhodnutí Komise K(2005) 4012 v konečném znění ze dne 20. října 2005 v řízení podle článku 81 odst. 1 (ES) (Věc COMP/C.38.281/B.2 — Surový tabák — Itálie).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Deltafina SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006.


title: Rozsudek Soudního Dvora (druhého senátu) ze dne 24. června 2004 ve věci C-49/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podané Bundespatentgericht): Heidelberger Bauchemie GmbH („Ochranné známky — Sbližování právních předpisů — Směrnice 89/104/EHS — Označení, jež mohou tvořit ochrannou známku — Kombinace barev — Barvy modrá a žlutá pro určité stavební výrobky“)

text:
               7.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 24. června 2004
   ve věci C-49/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podané Bundespatentgericht): Heidelberger Bauchemie GmbH (1)

   („Ochranné známky - Sbližování právních předpisů - Směrnice 89/104/EHS - Označení, jež mohou tvořit ochrannou známku - Kombinace barev - Barvy modrá a žlutá pro určité stavební výrobky“)
   (2004/C 201/03)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-49/02, jejímž předmětem je žádost zaslaná Soudnímu dvoru na základě článku 234 ES Bundespatentgericht (Německo) a směřující k získání, v žalobě podané tomuto soudu Heidelberger Bauchemie GmbH, rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu článku 2 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. 1989, L 40, s. 1), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues (zpravodaj) a R. Schintgen a N. Colneric, soudci, generální advokát: P. Léger, tajemník: H. von Holstein, zástupce tajemníka, vydal dne 24. června 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Barvy nebo kombinace barev označené abstraktním způsobem a bez obrysu v přihlášce k zápisu a jejichž odstíny jsou pojmenovány odkazem na vzorek barvy a upřesněny podle mezinárodně uznávané klasifikace barev mohou tvořit ochrannou známku ve smyslu článku 2 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, pokud:

               —

               je prokázáno, že v celkové souvislosti, ve které jsou použity, tyto barvy nebo kombinace barev skutečně představují označení, a

               —

               přihláška k zápisu obsahuje systematické uspořádání, které přiřazuje dotčené barvy předem určeným a jednotným způsobem.

         I pokud kombinace barev splňuje požadavky na to, aby mohla tvořit ochrannou známku ve smyslu článku 2 uvedené směrnice, je ještě třeba, aby orgán příslušný k zápisu posoudil, zda požadovaná kombinace splňuje ostatní požadavky stanovené zejména v článku 3 směrnice, aby byla zapsána jako ochranná známka pro výrobky nebo služby podniku, který ji přihlásil k zápisu. Při tomto posouzení musí být vzaty v úvahu všechny příslušné okolnosti konkrétního případu včetně případně toho, jak bylo užíváno označení, které se přihlašuje k zápisu jako ochranná známka. Při tomto posouzení musí být vzat v úvahu také veřejný zájem, aby nedošlo k nepatřičnému omezení použitelnosti barev pro ostatní subjekty nabízející výrobky nebo služby takového typu, jako jsou výrobky nebo služby, pro které se požaduje zápis.

      (1)  Úř. věst. C 131, 1.6.2002


title: Výmaz věci C-424/04

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/33

         Výmaz věci C-424/04 (1)

   (2005/C 217/72)

      (Jednací jazyk: francouzština)

   Usnesením ze dne 17. května 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-424/04: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004


title: Věc C-231/05: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. července 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – Oy AA (Svoboda usazování — Daňové právní předpisy v oblasti daně z příjmu — Odpočitatelnost, pro společnost, částek zaplacených v rámci finančního převodu uvnitř skupiny — Povinnost společnosti, která je příjemcem převáděné částky, mít své sídlo rovněž v dotyčném členském státě)

text:
               6.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. července 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – Oy AA
   (Věc C-231/05) (1)

   (Svoboda usazování - Daňové právní předpisy v oblasti daně z příjmu - Odpočitatelnost, pro společnost, částek zaplacených v rámci finančního převodu uvnitř skupiny - Povinnost společnosti, která je příjemcem převáděné částky, mít své sídlo rovněž v dotyčném členském státě)
   (2007/C 235/05)
   Jednací jazyk: finština
   Předkládající soud
   Korkein hallinto-oikeus
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Oy AA
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Korkein hallinto-oikeus – Výklad článků 43, 56 a 58 ES – Daňové právní předpisy ve věci daně z příjmů – Odpočitatelnost pro společnost vynaložených částek z důvodu přesunu daně uvnitř skupiny pod podmínkou, že společnost, na kterou se daň přesouvá, má rovněž své sídlo v dotyčném členském státě.
   Výrok
   Článek 43 ES nebrání takovému režimu zavedenému právními předpisy členského státu, jakým je režim dotčený v původním řízení, podle kterého dceřiná společnost se sídlem v tomto členském státě může odečíst ze svých zdanitelných příjmů částku, která je předmětem finančního převodu uvnitř skupiny, který uskutečnila ve prospěch své mateřské společnosti, pouze tehdy, když má tato mateřská společnost sídlo v témže členském státě.

      (1)  Úř. věst. C 193, 6.8.2005.


title: Věc C-78/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Itálie) dne 13. února 2007 – Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia v. Domenico Valvo

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Itálie) dne 13. února 2007 – Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia v. Domenico Valvo
   (Věc C-78/07)
   (2007/C 117/03)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana
   Účastníci původního řízení

      Odvolatelé: Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia

      Odpůrce: Domenico Valvo
   Předběžné otázky
   Může být vyrovnávací příspěvek stanovený nařízením EHS č. 2328/91 (ve znění nařízení č. 3669/93) a nařízením Rady (ES) č. 950/97 (1) ze dne 20. května 1997 o zlepšení účinnosti zemědělských struktur vyloučen u podnikatele, který pobírá důchod, a zejména důchod na základě služebního stáří?

      (1)  Úř. věst. L 142, s. 1.


title: Věc T-409/09: Usnesení Tribunálu ze dne 22. června 2011 — Evropaïki Dynamiki v. Komise ( „Mimosmluvní odpovědnost — Veřejné zakázky na služby — Odmítnutí nabídky uchazeče — Zrušení rozhodnutí rozsudkem Tribunálu — Promlčení — Prodloužení procesních lhůt z důvodu vzdálenosti — Žaloba, která je zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně postrádá jakýkoli právní základ“ )

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/16

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. června 2011 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-409/09) (1)

   (Mimosmluvní odpovědnost - Veřejné zakázky na služby - Odmítnutí nabídky uchazeče - Zrušení rozhodnutí rozsudkem Tribunálu - Promlčení - Prodloužení procesních lhůt z důvodu vzdálenosti - Žaloba, která je zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně postrádá jakýkoli právní základ)
   2011/C 238/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a M. Dermiztakis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Wilderspin a E. Manhaeve, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na náhradu škody směřující k získání náhrady škody údajně utrpěné žalobkyní v důsledku rozhodnutí Komise, jímž byla v rámci veřejného nabídkového řízení na poskytování počítačových služeb a na související dodávky spojené s informačními systémy generálního ředitelství pro rybolov odmítnuta nabídka předložená žalobkyní a jímž byla zakázka přidělena jinému uchazeči.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Společnosti Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 11, 16.1.2010.


title: Věc C-418/12 P: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 7. května 2013 — TME SpA — Termomeccanica Ecologia v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení související s renovací čistírny odpadních vod v Bukurešti spolufinancovanou strukturálními fondy ISPA — Údajně protiprávní rozhodnutí rumunských orgánů o zamítnutí nabídky předložené navrhovatelkou — Zamítavé rozhodnutí Komise zahájit proti Rumunsku řízení pro porušení povinností nebo o finanční opravě“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/51

         Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 7. května 2013 — TME SpA — Termomeccanica Ecologia v. Evropská komise
   (Věc C-418/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení související s renovací čistírny odpadních vod v Bukurešti spolufinancovanou strukturálními fondy ISPA - Údajně protiprávní rozhodnutí rumunských orgánů o zamítnutí nabídky předložené navrhovatelkou - Zamítavé rozhodnutí Komise zahájit proti Rumunsku řízení pro porušení povinností nebo o finanční opravě)
   2013/C 225/90
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): TME SpA — Termomeccanica Ecologia (zástupci: C. Malinconico a A. Gigliola, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: A. Aresu a P. van Nuffel, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) ze dne 4. července 2012 ve věci TME v. Evropská komise (T-329/11), kterým Tribunál odmítl jako zjevně nepřípustnou žalobu na neplatnost dopisu Komise ze dne 20. dubna 2011, jehož předmětem je stížnost společnosti TME týkající se nesplnění povinností Rumunskem vyplývajících z unijního práva v rámci projektu „Bucharest Wastewater Treatment Plant Rehabilitation: Stage I ISPA 2004/RO/16/P/PE/003-03“ souvisejícího s restrukturalizací čistíren odpadních vod v Bukurešti, jakož i žalobu na náhradu škody — Nesprávné posouzení předmětu žaloby — Praktický průvodce smluvními postupy pro vnější činnosti — Povinnost Komise vydat odůvodněné stanovisko v případě vad nebo porušení předpisů během nabídkového řízení

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti TME SpA — Termomeccanica Ecologia se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 373, 1.12.2012.


title: Věc C-520/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. prosince 2009 Arkema France SA proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 30. září 2009 ve věci T-168/05, Arkema v. Komise

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/27

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. prosince 2009 Arkema France SA proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 30. září 2009 ve věci T-168/05, Arkema v. Komise
   (Věc C-520/09 P)
   2010/C 37/34
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Arkema France SA (zástupce: M. Debroux, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozhodnutí Tribunálu ze dne 30. září 2009 ve věci T-168/05,

               —

               uložil Komisi náhradu všech nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka vznáší čtyři důvody na podporu svého kasačního opravného prostředku:
   Svým prvním důvodem navrhovatelka uplatňuje, že Tribunál porušil pravidla týkající se přičitatelnosti protisoutěžního jednání dceřinné společnosti její mateřské společnosti. V tomto ohledu uvádí rozpor v samotném znění napadeného rozsudku, protože Tribunál v tomto rozsudku uvádí, že domněnka určujícího vlivu mateřské společnosti na dceřinou společnost je vyvratitelnou domněnkou, která může být vyvrácena, pokud mateřská společnost nebo dceřiná společnost předloží důkazy, které prokazují nezávislost chování dceřiné společnosti, přičemž zároveň tvrdí, že samotnou funkcí mateřské společnosti je zajistit jednotnost řízení dceřinných společností v rámci skupiny společností, zejména prostřednictvím rozpočtové kontroly. Z toho de iure vyplývá nevyvratitelná domněnka určujícího vlivu mateřské společnosti na její dceřinné společnosti a s ohledem na toto tvrzení Tribunálu by dceřinná společnost nemohla předložit důkaz nezávislosti svého chování na trhu.
   Svým druhým důvodem společnost Arkema uplatňuje porušení zásady zákazu diskriminace vyplývající z nevyvratitelnosti domněnky o určujícím vlivu mateřské společnosti na její dceřinné společnosti, protože z důvodu této domněnky je s účastníky kartelové dohody zacházeno rozdílně, podle toho zda patří ke skupině společností či nikoliv.
   Svým třetím důvodem navrhovatelka tvrdí, že napadený rozsudek porušuje zásadu rovného zacházení a právo na spravedlivý proces v rozsahu, v němž v odpovědi na její žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí, jenž vyplývá z nedostatku odůvodnění, Tribunál přezkoumal pouze argumenty Elf Aquitaine, mateřské společnosti Arkema, a nikoliv argumenty které sama vznesla. Přitom i když je přesné, že Tribunál nemusí provést vyčerpávající popis všech úvah vyjádřených účastníky sporu, nic to nemění na tom, že odůvodnění napadeného rozsudku musí přinejmenším umožnit žalobkyni přesně se seznámit s úvahou přijatou Tribunálem ve vztahu k ní.
   Svým čtvrtým a posledním důvodem společnost Arkema konečně udává porušení zásady proporcionality v rozsahu, v němž Komise dvojnásobně zohlednila její obrat při určení základu pro sankci a pochybení, kterého se měl dopustit Tribunál, když potvrdil, že Komise neměla jinou možnost, pokud se nechtěla odchýlit od metody stanovení pokut uvedené v pokynech. Tribunál tím, že tak jednal, přiznal pokynům Komise absolutní závaznost, kterou nemají. Podle navrhovatelky se takové pokyny spíše rovnají pravidlům chování uvádějícím praxi, kterou je třeba sledovat než právním pravidlům, které musí správa za všech okolností dodržovat.


title: Věc T-134/12: Žaloba podaná dne 27. března 2012 — Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT v. Komise

text:
               2.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 157/9

         Žaloba podaná dne 27. března 2012 — Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT v. Komise
   (Věc T-134/12)
   2012/C 157/16
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA (Alicante, Španělsko) (zástupce: M. Jiménez Perona, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise čj. Ares (2012)39854 ze dne 19. ledna 2012, týkající se vymáhání vrubopisů odpovídajících auditu 09-INFS-001/041, a

               —

               uložil Komisi povinnost nahradit újmu ve výši 732 788 eur, kterou žalobkyně utrpěla v důsledku protiprávního chování Komise, jež je předmětem žaloby.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně v projednávané věci uzavřela s Komisí několik smluv v oblasti výzkumu a vývoje, přičemž základem pro všechny smlouvy bylo rozhodnutí Komise C(2003) 3834 ze dne 23. října 2003, obsahující vzory smluv FP 5 a FP 6 a všeobecné podmínky FP 5 a FP 6.
   Na základě výsledků šetření OLAF a vlastního auditu přijala Komise v souvislosti s uvedenými smlouvami rozhodnutí o zpětném vymáhání dotací.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně osm žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu, vyplývajícího ze způsobu provádění uvedeného auditu.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásady právní jistoty, neboť žalobkyni nebyl po celou dobu sdělen použitelný právní rámec.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění aktů, jehož se měl dopustit žalovaný orgán.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení zásady presumpce neviny v důsledku tónu, kterého užilo GŘ INFSO ve zprávě o provedení auditu.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení práva na řádnou správu, ke kterému mělo dojít v důsledku porušení povinnosti auditorů být nestranní a spravedliví.

               6)

               Šestý žalobní důvod vychází z porušení zásady ochrany legitimního očekávání, zejména v souvislosti s nedostatkem zmocnění externích auditorů a se samotným předmětem auditu.

               7)

               Sedmý žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality.

               8)

               Osmý žalobní důvod vychází z porušení práva na ochranu soukromí.


title: Věc C-230/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeitsgericht Passau (Německo) dne 16. května 2011 — Konstantin Toltschin v. Kaiser GmbH

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeitsgericht Passau (Německo) dne 16. května 2011 — Konstantin Toltschin v. Kaiser GmbH
   (Věc C-230/11)
   2011/C 269/39
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Arbeitsgericht Passau

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Konstantin Toltschin

      Žalovaná: Kaiser GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 31 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie ze dne 12. prosince 2007, případně čl. 7 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003, o některých aspektech úpravy pracovní doby (1) vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům nebo zvyklostem, podle nichž je nárok zaměstnance, jemuž byla zkrácena pracovní doba, na placenou dovolenou za kalendářní rok, v případě snížení počtu pracovních dní za týden v důsledku dovoleného nařízení zkrácené pracovní doby přizpůsoben pro rata temporis v poměru počtu pracovních dnů v týdnu během zkrácené pracovní doby k počtu pracovních dnů v týdnu zaměstnance s plnou pracovní dobou, a zaměstnanec, jemuž byla zkrácena pracovní doba, tak během zkrácené pracovní doby získá jen tomu odpovídající nižší nárok na dovolenou?

               2)

               Bude-li odpověď na první předběžnou otázku kladná:
               Je třeba čl. 31 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie ze dne 12. prosince 2007, případně čl. 7 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003, o některých aspektech úpravy pracovní doby vykládat v tom smyslu, že odporují vnitrostátním právním předpisům nebo zvyklostem, podle nichž v případě snížení počtu odpracovávaných pracovních dnů v týdnu na nulu je v důsledku dovoleného nařízení „pracovní doby zkrácené na nulu“ nárok zaměstnance, jemuž byla zkrácena pracovní doba, na placenou dovolenou za kalendářní rok, v tomto rozsahu upraven pro rata temporis na nulu, a zaměstnanec, jemuž byla zkrácena pracovní doba, tudíž během „pracovní doby zkrácené na nulu“ nezíská nárok na dovolenou?

      (1)  Úř. věst. L 299, s. 9.


title: Věc C-487/12: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado Contencioso-Administrativo – Španělsko) – Vueling Airlines S.A. v. Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia „Řízení o předběžné otázce — Letecká doprava — Společná pravidla pro provozování leteckých služeb v Evropské unii — Nařízení (ES) č. 1008/2008 — Volná tvorba cen — Odbavení zavazadel — Příplatek — Pojem, letecké tarify‘ — Ochrana spotřebitelů — Uložení pokuty dopravci z důvodu zneužívající smluvní klauzule — Pravidlo vnitrostátního práva, podle kterého musí být přeprava cestujícího a odbavení zavazadla zahrnuty v základní ceně letenky — Slučitelnost s unijním právem“

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/5

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado Contencioso-Administrativo – Španělsko) – Vueling Airlines S.A. v. Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia
   (Věc C-487/12) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Letecká doprava - Společná pravidla pro provozování leteckých služeb v Evropské unii - Nařízení (ES) č. 1008/2008 - Volná tvorba cen - Odbavení zavazadel - Příplatek - Pojem, letecké tarify‘ - Ochrana spotřebitelů - Uložení pokuty dopravci z důvodu zneužívající smluvní klauzule - Pravidlo vnitrostátního práva, podle kterého musí být přeprava cestujícího a odbavení zavazadla zahrnuty v základní ceně letenky - Slučitelnost s unijním právem“)
   2014/C 421/06
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado Contencioso-Administrativo

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Vueling Airlines S.A.

      Žalovaný: Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia

      Výrok

   Článek 22 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 ze dne 24. září 2008 o společných pravidlech pro provozování leteckých služeb ve Společenství musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která leteckým dopravcům ukládá povinnost přepravit za všech okolností za cenu letenky nejen cestujícího, ale i jeho odbavená zavazadla, pokud tato zavazadla splňují určité požadavky týkající se mimo jiné jejich váhy, aniž lze za přepravu takových zavazadel požadovat jakýkoli příplatek.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013.


title: Věc C-421/12: Žaloba podaná dne 13. září 2012 — Evropská komise v. Belgické království

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/11

         Žaloba podaná dne 13. září 2012 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-421/12)
   2012/C 355/18
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. van Beek, M. Owsiany-Hornung, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království

      Návrhová žádání žalobkyně

   určit, že

               —

               Belgické království tím, že vyloučilo z působnosti zákona ze dne 5. června 2007, který provádí směrnici 2005/29/ES o nekalých obchodních praktikách (1) svobodná povolání, jakož i zubaře a fyzioterapeuty, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 3 ve spojení s čl. 2 body b) a d) uvedené směrnice;

               —

               Belgické království tím, že ponechalo v platnosti články 20, 21 a 29 zákona ze dne 6. dubna 2010 o obchodních praktikách a ochraně spotřebitele, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 4 směrnice 2005/29/ES o nekalých obchodních praktikách;

               —

               Belgické království tím, že ponechalo v platnosti čl. 4 odst. 1 třetí pododstavec zákona ze dne 25. června 1993 o výkonu a organizaci ambulantních a tržních činností, jak byl zaveden článkem 7 zákona ze dne 4. července 2005 o změně zákona ze dne 25. června 1993 o výkonu a ambulantních činností a organizaci veřejných zakázek, jakož i čl. 5 odst. 1 bodem 4 královského nařízení ze dne 24. září 2006 o výkonu a organizaci ambulantních činností, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 4 směrnice 2005/29/ES o nekalých obchodních praktikách.

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2005/29/ES uplynula dne 12. června 2007.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. L 149, s. 22)


title: Věc C-549/13: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 18. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vergabekammer Arnsberg – Německo) – Bundesdruckerei GmbH v. Stadt Dortmund „Řízení o předběžné otázce — Článek 56 SFEU — Volný pohyb služeb — Omezení — Směrnice 96/71/ES — Postupy při zadávání veřejných zakázek na služby — Vnitrostátní právní předpisy, které ukládají uchazečům a jejich subdodavatelům, aby přijali závazek vyplácet zaměstnancům poskytujícím služby, které jsou předmětem veřejné zakázky, minimální mzdu — Subdodavatel se sídlem v jiném členském státě“

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/17

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 18. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vergabekammer Arnsberg – Německo) – Bundesdruckerei GmbH v. Stadt Dortmund
   (Věc C-549/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 56 SFEU - Volný pohyb služeb - Omezení - Směrnice 96/71/ES - Postupy při zadávání veřejných zakázek na služby - Vnitrostátní právní předpisy, které ukládají uchazečům a jejich subdodavatelům, aby přijali závazek vyplácet zaměstnancům poskytujícím služby, které jsou předmětem veřejné zakázky, minimální mzdu - Subdodavatel se sídlem v jiném členském státě“)
   2014/C 421/23
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Vergabekammer Arnsberg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Bundesdruckerei GmbH

      Žalovaný: Stadt Dortmund

      Výrok

   V takové situaci, jako je situace dotčená v původním řízení, kdy uchazeč má v úmyslu plnit veřejnou zakázku výlučně za pomoci pracovníků zaměstnaných subdodavatelem se sídlem v členském státě odlišném od státu, z něhož pochází veřejný zadavatel, brání článek 56 SFEU použití právních předpisů členského státu, ze kterého pochází tento veřejný zadavatel, jež tomuto subdodavateli ukládají povinnost, aby uvedeným pracovníkům vyplácel minimální mzdu stanovenou těmito právními předpisy.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc T-793/16: Žaloba podaná dne 11. listopadu 2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zaharieva (Krabice)

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/41

         Žaloba podaná dne 11. listopadu 2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zaharieva (Krabice)
   (Věc T-793/16)
   (2017/C 022/57)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turecko) (zástupkyně: T. Tsenova, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Elka Zaharieva (Plovdiv, Bulharsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství „Krabice“ – (Průmyslový) vzor č. 002 343 244-0002

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. září 2016, ve věci R 1143/2015-3

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               rozhodl, že (průmyslový) vzor č. 002343244-0002 „Bobo Cornet“ je neplatný a

               —

               uložil EUIPO a Elce Zaharievě náhradu nákladů řízení vynaložených společností Solen v souvislosti s řízením před Tribunálem a správní fází řízení, zejména řízením o prohlášení neplatnosti a odvolacím řízením před EUIPO.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 25 odst. 1 písm. e) nařízení č. 6/2002;

               —

               Porušení čl. 25 odst. 1 písm. f) nařízení č. 6/2002;

               —

               Porušení článku 62 a čl. 63 odst. 1 nařízení č. 6/2002.


title: Věc T-6/13: Usnesení Tribunálu ze dne 20. ledna 2015 – NICO v. Rada „Žaloba na neplatnost — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu — Zmrazení finančních prostředků — Lhůta pro podání žaloby — Počátek — Zjevná nepřípustnost“

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/25

         Usnesení Tribunálu ze dne 20. ledna 2015 – NICO v. Rada
   (Věc T-6/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu - Zmrazení finančních prostředků - Lhůta pro podání žaloby - Počátek - Zjevná nepřípustnost“)
   (2015/C 089/29)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Pully, Švýcarsko) (zástupci: J. Grayston, solicitor, G. Pandey, P. Gjørtler, D. Rovetta, D. Sellers a N. Pilkington, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a I. Rodios, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP ze dne 15. října 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 58), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 945/2012 ze dne 15. října 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 16), v rozsahu, v němž bylo jméno žalobkyně zařazeno na seznam osob a subjektů, na které se vztahují tato omezující opatření.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 71, 9.3.2013.


title: Věc T-87/05: Žaloba podaná dne 25. února 2005 EDP-Energias de Portugal S.A. proti Komisi Evropských společenství

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/44

         Žaloba podaná dne 25. února 2005 EDP-Energias de Portugal S.A. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-87/05)
   (2005/C 82/78)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 25. února 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství EDP-Energias de Portugal S.A., se sídlem v Lisabonu (Portugalsko), zastoupenou C. Botelhem Monizem, R. Garcíou-Gallardem, A. Weitbrechtem a J. Ruizem Calzadem, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 9. prosince 2004 ve věci č. COMP/M.3440 EDP/GNI/GDP, kterým prohlásila za neslučitelné se společným trhem spojení, jímž Energias de Portugal SA a ENI Portugal Investment S.p.A. získaly společnou kontrolu nad Gás de Portugal SGPS S.A.;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení včetně nákladů vynaložených žalobkyní.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadeným rozhodnutím Komise prohlásila za neslučitelné se společným trhem spojení, jímž žalobkyně společně s ENI Portugal Investment S.p.A. získala společnou kontrolu nad Gás de Portugal SGPS S.A., společností, jejíž činnost v plynárenském odvětví zahrnuje všechny úrovně distributorského a dodavatelského řetězce v Portugalsku.
   Na podporu své žaloby žalobkyně zaprvé tvrdí, že při provádění postupu vedoucího k vydání napadeného rozhodnutí Komise porušila zásadu dobré správy a nerespektovala základní procesní náležitosti tím, že žalobkyni nezajistila dostatečný přístup k výsledkům tržního testu závazků navrhovaných stranami spojení a tím, že při vyhodnocování tržního testu neprovedla nestranné a pečlivé posouzení navrhovaných závazků.
   Žalobkyně dále tvrdí, že Komise také porušila svoji povinnost podle článku 253 ES uvést dostatečné odůvodnění svého rozhodnutí, neboť se opírala o informace považované za důvěrné a nepřístupné žalobkyni.
   Žalobkyně se rovněž dovolává skutečnosti, že plynárenský trh Portugalska je podle čl. 28 odst. 2 směrnice 2003/55 (1)„vznikající“ a těží z odchylky od uvedené směrnice až do dubna 2007. Žalobkyně je toho názoru, že posouzením účinků spojení na plynárenském trhu jako neotevřené hospodářské soutěži Komise porušila právo Portugalské vlády restrukturalizovat plynárenské odvětví během doby trvání odchylky. Dále tvrdí, že Komise nesprávně použila hodnocení podle článku 2 nařízení 4064/89 (2) tím, že měla v úmyslu vyhodnotit účinky navrhovaného spojení na konci doby trvání, o několik let později.
   Dalšího porušení uvedeného článku, jakož i povinnosti uvést odůvodnění se podle žalobkyně Komise dopustila tím, že neposoudila, zda by posílení dominantního postavení žalobkyně a Gás de Portugal na energetickém a plynárenském trhu mělo významný dopad na hospodářskou soutěž.
   Konečně, žalobkyně tvrdí, že Komise porušila čl. 8 odst. 2 a 3 nařízení 4064/89, když i přes závazky navrhované účastníky řízení učinila závěr, že navrhovaná transakce by měla být prohlášena za neslučitelnou se společným trhem.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES (Úř. věst. L 176, s. 57).

      (2)  Nařízení rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 257, s. 13).


title: Věc T-109/04: Usnesení Tribunálu ze dne 16. dubna 2010 — DB Schenker Rail Deutschland v. Komise

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/56

      Usnesení Tribunálu ze dne 16. dubna 2010 — DB Schenker Rail Deutschland v. Komise
      (Věc T-109/04) (1)

      (2010/C 161/89)

         Jednací jazyk: němčina

      Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 146, 29.5.2004.


title: Věc T-560/08 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2010 — Komise v. Meierhofer ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Přijímání — Otevřené výběrové řízení — Rozhodnutí konstatující, že uchazeč neuspěl u ústní zkoušky — Odmítnutí Komise vyhovět organizačnímu procesnímu opatření“ )

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2010 — Komise v. Meierhofer
   (Věc T-560/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Přijímání - Otevřené výběrové řízení - Rozhodnutí konstatující, že uchazeč neuspěl u ústní zkoušky - Odmítnutí Komise vyhovět organizačnímu procesnímu opatření“)
   2010/C 179/65
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: J. Currall a B. Eggers, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Další účastník řízení: Stefan Meierhofer (Mnichov, Německo) (zástupce: H. G. Schiessl, advokát)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 14. října 2008, Meierhofer v. Komise (F-74/07, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), který směřuje ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 14. října 2008, Meierhofer v. Komise (F-74/07, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí) se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací zpět Soudu pro veřejnou službu.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc T-246/07: Žaloba podaná dne 13. července 2007 – Coesagro v. Rada a Komise

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/47

         Žaloba podaná dne 13. července 2007 – Coesagro v. Rada a Komise
   (Věc T-246/07)
   (2007/C 211/87)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: S. Coop. And. Ecijana de Servicios Agropecuarios (Coesagro) (Sevilla, Španělsko) (zástupce: L. Ortiz Blanco, advokát)

      Žalované: Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               vynést rozsudek vyhovující projednávané žalobě na náhradu škody podané podle článku 288 ES a konstatující právo žalobkyně na finanční odškodnění poskytnuté společně a nerozlučně Radou a Komisí v celkové výši milion třicet pět tisíc čtyři sta šedesát šest eur (1 035 466 eur) a

               —

               uložit žalovaným orgánům náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a argumenty jsou totožné se žalobními důvody a argumenty již dovolávanými ve věci T-217/07, Las Palmeras v. Rada a Komise.


title: Věc T-392/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — AEPI v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Autorská práva k veřejnému provozování hudebních děl prostřednictvím internetu, družicového vysílání a kabelového přenosu — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Rozdělení zeměpisného trhu — Dvoustranné smlouvy mezi vnitrostátními organizacemi pro kolektivní správu — Jednání ve vzájemné shodě vylučující možnost udělit licence pro více území a více repertoárů — Důkaz — Presumpce neviny“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — AEPI v. Komise
   (Věc T-392/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Autorská práva k veřejnému provozování hudebních děl prostřednictvím internetu, družicového vysílání a kabelového přenosu - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Rozdělení zeměpisného trhu - Dvoustranné smlouvy mezi vnitrostátními organizacemi pro kolektivní správu - Jednání ve vzájemné shodě vylučující možnost udělit licence pro více území a více repertoárů - Důkaz - Presumpce neviny)
   2013/C 156/44
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE (Athènes, Grèce) (zástupci: původně P. Xanthopoulos a T. Asprogerakas Grivas, poté T. Asprogerakas Grivas, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Christoforou a F. Castillo de la Torre, zmocněnci, ve spolupráci původně s M. Moustakali, poté se S. Dempegiotisem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na částečně zrušení rozhodnutí Komise C(2008) 3435 final ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 — CISAC).

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 3 rozhodnutí Komise C(2008) 3435 final ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 — CISAC) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká společnosti AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE.

               2)

               Článek 4 rozhodnutí Komise C(2008) 3435 final se zrušuje v rozsahu, v němž odkazuje na článek 3 tohoto rozhodnutí, pokud jde o společnost AEPI.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a polovinu nákladů řízení společnosti AEPI.

               5)

               Společnost AEPI ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

               6)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení o předběžných opatřeních.

      (1)  Úř. věst. C 301, 22.11.2008.


title: Věc C-153/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 1. dubna 2010 — Sony Logistics Europe BV v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 1. dubna 2010 — Sony Logistics Europe BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-153/10)
   2010/C 179/24
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sony Logistics Europe BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Předběžné otázky

               1)

               Má být právo Společenství, zejména čl. 12 odst. 2 a 5, jakož i čl. 217 odst. 1 CK (1) a článek 11 prováděcího nařízení k CK (2) ve spojení s článkem 243 CK, vykládáno v tom smyslu, že účastník řízení může v řízení o vybíraných clech napadnout vybrání cla za použití závazné informace o sazebním zařazení vydané v jiném členském státě pro totožné zboží, která byla k tomuto okamžiku ještě předmětem soudního přezkumu, nakonec však byla opravena?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Může se deklarant, který vlastním jménem a na vlastní účet předloží celní prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu v případě, jakým je projednávaný případ, s úspěchem odvolávat na závaznou informaci o sazebním zařazení, když osoba k ní oprávněná není tento deklarant, nýbrž spřízněná společnost, z jejíhož pověření tento deklarant předložil celní prohlášení?

               3)

               V případě záporné odpovědi na druhou otázku: Brání právo Společenství tomu, aby se účastník řízení v případě, jakým je projednávaný případ, mohl s úspěchem odvolat na vnitrostátní nařízení, jímž vnitrostátní orgány odůvodňují legitimní očekávání, že se lze, pokud jde o sazební zařazení deklarovaného zboží, odvolávat na závaznou informaci o sazebním zařazení vydanou třetí osobě pro totožné zboží?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307).

      (2)  Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3).


title: Věc C-74/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nógrád Megyei Bíróság (Maďarská republika) dne 30. ledna 2008 – PARAT Automotive Cabrio Textiltetőket Gyártó Kft. v. Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Ostály

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nógrád Megyei Bíróság (Maďarská republika) dne 30. ledna 2008 – PARAT Automotive Cabrio Textiltetőket Gyártó Kft. v. Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Ostály
   (Věc C-74/08)
   (2008/C 116/18)
   Jednací jazyk: maďarština
   Předkládající soud
   Nógrád Megyei Bíróság
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: PARAT Automotive Cabrio Textiltetőket Gyártó Kft.

      Žalovaný: Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal Hatósági Főosztály Észak-magyarországi Kihelyezett Hatósági Ostály
   Předběžné otázky

               1)

               Byl v okamžiku přistoupení Maďarské republiky k Evropské unii dne 1. května 2004 systém zavedený čl. 38 odst. 1 písm. a) általános forgalmi adóról szóló 1992. évi LXXIV. törvény (zákon č. LXXIV z roku 1992 o dani z obratu) slučitelný s ustanovením článku 17 šesté směrnice Rady 77/388/EHS (1) ze dne 17. května 1977?

               2)

               V případě záporné odpovědi, může se žalobkyně při uplatňování nároku na odpočet daně dovolávat přímo článku 17 šesté směrnice proti systému zavedenému čl. 38 odst. 1 písm. a) zákona č. LXXIV z roku 1992?

      (1)  Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1.


title: Věc C-436/04: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne  9. března 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie van België) – trestní řízení proti Léopoldu Henriku van Esbroeckovi (Úmluva k provedení Schengenské dohody — Články 54 a 71 — Zásada zákazu dvojího trestu — Použitelnost z hlediska časové působnosti — Pojem  tentýž čin  — Dovoz a vývoz omamných látek, které jsou stíhány v různých smluvních státech)

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/18

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. března 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie van België) – trestní řízení proti Léopoldu Henriku van Esbroeckovi
   (Věc C-436/04) (1)

   (Úmluva k provedení Schengenské dohody - Články 54 a 71 - Zásada zákazu dvojího trestu - Použitelnost z hlediska časové působnosti - Pojem „tentýž čin“ - Dovoz a vývoz omamných látek, které jsou stíhány v různých smluvních státech)
   (2006/C 131/31)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hof van Cassatie van België
   Účastník původního trestního řízení
   Léopold Henri van Esbroeck
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Hof van Cassatie van België – Výklad článků 54 a 71 Úmluvy k provedení Schengenské dohody – Zásada zákazu dvojího trestu – Osoba stíhaná v jednom členském státě za nedovolený vývoz omamných látek, i když tatáž osoba stíhaná v Norsku za nedovolený dovoz omamných látek byla v tomto posledně uvedeném státě pravomocně odsouzena předtím, než byla Schengenská dohoda v tomto státě použitelná
   Výrok

               1)

               Zásada zákazu dvojího trestu zakotvená článkem 54 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané dne 19. června 1990 v Schengenu, se musí uplatnit na trestní řízení zahájené v jednom smluvním státě pro čin, za který již byla dotyčná osoba v jiném smluvním státě odsouzena, i když uvedená úmluva v tomto posledně uvedeném státě ještě nebyla v platnosti v okamžiku, kdy byl vynesen uvedený odsuzující rozsudek, byla-li v dotčených smluvních státech v platnosti v okamžiku posuzování podmínek pro uplatnění zásady zákazu dvojího trestu orgánem, u něhož bylo řízení zahájeno později.

               2)

               Článek 54 téže úmluvy musí být vykládán v tom smyslu, že:

                           —

                           relevantním kritériem pro účely uplatnění uvedeného článku je kritérium totožnosti skutkové podstaty činu chápané jako existence souboru skutečností, které jsou vzájemně neoddělitelně spojeny, nezávisle na právní kvalifikaci tohoto činu nebo chráněném právním zájmu;

                           —

                           trestné činy spočívající ve vývozu a dovozu týchž omamných látek stíhané v různých smluvních státech této úmluvy musí být v zásadě považovány za „tentýž čin“ ve smyslu tohoto článku 54, přičemž konečné posouzení v tomto ohledu přísluší příslušným vnitrostátním orgánům.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004


title: Věc C-298/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 18. června 2012 — Confédération paysanne v. Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 18. června 2012 — Confédération paysanne v. Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche
   (Věc C-298/12)
   2012/C 273/08
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Confédération paysanne

      Odpůrce: Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche

      Předběžné otázky

               1)

               Opravňují odstavce 1 a 5 článku 40 nařízení Rady č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003 (1), s ohledem na jejich znění, ale i na jejich účel, členské státy k tomu, aby právo na valorizaci referenční částky u zemědělců, jejichž produkce byla vážně ovlivněna agroenvironmentálními závazky, jimž po celé referenční období nebo po jeho část podléhali, založily na srovnání částky přímých plateb získané v letech, která byla ovlivněna těmito závazky, s částkou těchto plateb, kterou získali v letech, jež jimi ovlivněna nebyla?

               2)

               Opravňují odstavce 2 a 5 článku 40 nařízení Rady č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003 členské státy k tomu, aby právo na valorizaci referenční částky u zemědělců, jejichž produkce byla vážně ovlivněna agroenvironmentálním závazkem, kterému podléhali v průběhu celého referenčního období, založily na srovnání částky přímých plateb získané v posledním roce, který nebyl ovlivněn agroenvironmentálním závazkem, včetně případu, kdy tento rok o více než osm let předchází referenční období, s průměrnou roční výší přímých plateb získanou v průběhu referenčního období?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Úř. věst. L 270, 21.10.2003, s. 1; Zvl. vyd. 03/40, s. 269).


title: Věc T-874/16: Žaloba podaná dne 9. prosince 2016 – RA v. Účetní dvůr

text:
               13.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/22

         Žaloba podaná dne 9. prosince 2016 – RA v. Účetní dvůr
   (Věc T-874/16)
   (2017/C 046/25)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: RA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaný: Účetní dvůr Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 4. března 2016 nepovýšit žalobce do platové třídy AD 11;

               —

               uložil Účetnímu dvoru náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

               1.

               V rámci prvního žalobního důvodu vznáší žalobce námitku protiprávnosti systému povyšování v rámci Účetního dvora Evropské unie, který byl zaveden rozhodnutím 53-2014 o povyšování, neboť má vliv na schopnost orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) metodicky odhalovat nesrovnalosti ve způsobu hodnocení úředníků, který uplatňují různí hodnotitelé orgánu na základě svého subjektivního názoru.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí ze dne 4. března 2016 nepovýšit žalobce do platové třídy AD 11 odporuje článku 45 služebního řádu úředníků Evropské unie, jelikož OOJ neprovedl srovnávací přezkum zásluh za rovných a objektivních podmínek s použitím srovnatelných informačních zdrojů.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že z odůvodnění uvedeného v odpovědi, kterou byla zamítnuta stížnost, vyplývá, že napadené rozhodnutí je v několika ohledech stiženo zjevně nesprávným posouzením.


title: Věc T-203/15: Žaloba podaná dne 23. dubna 2015 – Zitro IP v. OHIM (WORLD OF BINGO)

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/46

         Žaloba podaná dne 23. dubna 2015 – Zitro IP v. OHIM (WORLD OF BINGO)
   (Věc T-203/15)
   (2015/C 198/63)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Zitro IP Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: A. Canela Giménez, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství – Přihláška č. 1 2 5 52  162

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. února 2015 ve věci R 1900/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc F-125/06: Žaloba podaná dne 30. října 2006 – Deffaa v. Komise

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/32

         Žaloba podaná dne 30. října 2006 – Deffaa v. Komise
   (Věc F-125/06)
   (2006/C 310/68)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Walter Deffaa (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí předsedy Komise ze dne 12. ledna 2006 v té části, v níž se stanoví zařazení žalobce, jmenovaného do funkce generálního ředitele GŘ IAS, do platové třídy A*15, platového stupně 4, s účinností od 1. srpna 2004;

               —

               podpůrně, zrušit uvedené rozhodnutí v té části, v níž je žalobci odpírán služební postup na vyšší stupeň stanovený v čl. 44 druhém pododstavci služebního řádu;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V době, kdy byl žalobce ředitelem na GŘ pro rozpočet a byl zařazen do platové třídy A2 (nyní A*15), podal žádost o přijetí na pracovní místo generálního ředitele (třída A1) GŘ IAS, uvedené v oznámení o volném pracovním místě COM/228/03 (1). Jeho žádost byla přijata a žalobce byl jmenován do výše uvedené funkce a zařazen do platové třídy A*15, platový stupeň 4.
   Na podporu své žaloby žalobce nejprve uplatňuje, že napadené rozhodnutí porušuje jak článek 45 služebního řádu, podle něhož má povýšení za následek jmenování úředníka do vyšší platové třídy v jeho funkční skupině, tak i oznámení o volném pracovním místě, které tvoří podle judikatury Společenství právní rámec, v němž musí řízení probíhat.
   Žalobce se mimo jiné jednak dovolává popření judikatury, podle které je to oznámení o volném pracovním místě, jež stanoví konkrétní úroveň, na které bude pracovní místo obsazeno, a jednak porušení článku 31 statutu.
   Nakonec žalobce podpůrně tvrdí, že Komise tím, že mu odepřela služební postup na vyšší stupeň stanovený v čl. 44 druhém pododstavci služebního řádu, neprávem omezila dosah tohoto ustanovení, a to na základě zejména nesprávného výkladu čl. 7 odst. 4 přílohy XIII služebního řádu, který podle žalobce stanoví, že zvýšení měsíčního platu nemá žádnou spojitost se služebním postupem na vyšší stupeň.

      (1)  Úř. věst. C 301 A, 12.12.2003, s. 1.


title: Věc F-147/12: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 29. dubna 2016 – Sommier v. Komise

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/45

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 29. dubna 2016 – Sommier v. Komise
   (Věc F-147/12) (1)

   (2016/C 222/60)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 55, 23.2.2013, s. 26.


title: Věc T-167/12 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. října 2013 — Rada v. AY ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Povyšovací řízení za rok 2010 — Srovnávací přezkum zásluh — Další odborné vzdělávání — Úspěšné složení zkoušek programu odborného vzdělávání stanoveného v rámci osvědčovacího řízení úředníků funkční skupiny AST umožňujícího přechod do funkční skupiny AD — Zkreslení skutkových okolností“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/54

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. října 2013 — Rada v. AY
   (Věc T-167/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Povyšovací řízení za rok 2010 - Srovnávací přezkum zásluh - Další odborné vzdělávání - Úspěšné složení zkoušek programu odborného vzdělávání stanoveného v rámci osvědčovacího řízení úředníků funkční skupiny AST umožňujícího přechod do funkční skupiny AD - Zkreslení skutkových okolností)
   2013/C 344/96
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a A. Jensen, zmocněnci)

      Další účastník řízení: AY (Bousval, Belgie) (zástupce: É. Boigelot, advokát)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 8. února 2012, AY v. Rada (F-23/11), znějící na částečné zrušení tohoto rozsudku

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 8. února 2012, AY v. Rada (F-23/11), se v rozsahu, v němž Soud zrušil rozhodnutí, kterým Rada Evropské unie odmítla povýšit AY do platové třídy AST 9 v rámci povyšovacího řízení za rok 2010, a v němž uložil Radě náhradu veškerých nákladů řízení (body 1 a 4 výroku onoho rozsudku), zrušuje.

               2)

               Věc se vrací Soudu pro veřejnou službu.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 180, 27.7.2012.


title: Věc T-730/16: Žaloba podaná dne 13. října 2016 – Espírito Santo Financial Group v. ECB

text:
               12.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/35

         Žaloba podaná dne 13. října 2016 – Espírito Santo Financial Group v. ECB
   (Věc T-730/16)
   (2016/C 462/45)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Espírito Santo Financial Group SA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: R. Oliveira a S. Estima Martins, advokáti)

      Žalovaná: Evropská centrální banka (ECB)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské centrální banky (ECB) ze dne 31. srpna 2016 přijaté na základě rozhodnutí ECB/2004/3 o neposkytnutí plného přístupu k rozhodnutí ECB ze dne 1. srpna 2014, kterým byl společnosti Banco Espírito Santo S.A. pozastaven status protistrany Eurosystému pro operace měnové politiky a kterým jí byla uložena povinnost splatit v plném rozsahu své dluhy vůči Eurosystému a odepřen plný přístup k souvisejícím dokumentům či rozhodnutím orgánů ECB;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí, kterým byl odepřen přístup k požadovaným informacím obsaženým v rozhodnutích Rady guvernérů, musí být zrušeno, neboť došlo k porušení povinnosti uvést odůvodnění.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí, kterým byl odepřen přístup k požadovaným informacím obsaženým v rozhodnutích Rady guvernérů, musí být zrušeno, neboť došlo k nesprávnému výkladu, a tím k porušení čl. 4 odst. 1 písm. a) první, druhé a sedmé odrážky rozhodnutí ECB/2004/3.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí, kterým byl odepřen přístup k dalším informacím obsaženým v návrzích Výkonné rady, musí být zrušeno, neboť došlo k porušení povinnosti uvést odůvodnění.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí, kterým byl odepřen přístup k dalším informacím obsaženým v návrzích Výkonné rady, musí být zrušeno, neboť došlo k nesprávnému výkladu, a tím k porušení čl. 4 odst. 1 písm. a) druhé a sedmé odrážky rozhodnutí ECB/2004/3.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí, kterým byl odepřen přístup k dalším informacím obsaženým v návrzích Výkonné rady, musí být zrušeno, neboť došlo k nesprávnému výkladu, a tím k porušení čl. 4 odst. 2 první odrážky rozhodnutí ECB/2004/3.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí, kterým byl odepřen přístup k dalším informacím obsaženým v návrzích Výkonné rady, musí být zrušeno, neboť došlo k nesprávnému výkladu, a tím k porušení čl. 4 odst. 3 rozhodnutí ECB/2004/3.


title: Věc C-186/15: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Münster – Německo) – Kreissparkasse Wiedenbrück v. Finanzamt Wiedenbrück „Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Odpočet daně zaplacené na vstupu — Článek 173 odst. 1 — Zboží a služby používané jak pro zdanitelná plnění, tak i pro plnění osvobozená od daně (zboží a služby používané pro smíšené účely) — Určení výše odpočtu daně z přidané hodnoty — Odpočitatelný podíl — Článek 174 — Odpočitatelný podíl vyčíslený na základě klíče pro rozdělení založeného na obratu — Článek 173 odst. 2 — Výjimky — Článek 175 — Pravidlo o zaokrouhlování odpočitatelného podílu — Články 184 a 185 — Oprava odpočtu“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/9

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Münster – Německo) – Kreissparkasse Wiedenbrück v. Finanzamt Wiedenbrück
   (Věc C-186/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Odpočet daně zaplacené na vstupu - Článek 173 odst. 1 - Zboží a služby používané jak pro zdanitelná plnění, tak i pro plnění osvobozená od daně (zboží a služby používané pro smíšené účely) - Určení výše odpočtu daně z přidané hodnoty - Odpočitatelný podíl - Článek 174 - Odpočitatelný podíl vyčíslený na základě klíče pro rozdělení založeného na obratu - Článek 173 odst. 2 - Výjimky - Článek 175 - Pravidlo o zaokrouhlování odpočitatelného podílu - Články 184 a 185 - Oprava odpočtu“)
   (2016/C 305/13)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Münster

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Kreissparkasse Wiedenbrück

      Žalovaný: Finanzamt Wiedenbrück

      Výrok

               1)

               Článek 175 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že členské státy nemají povinnost použít pravidlo o zaokrouhlování stanovené v tomto ustanovení, pokud se odpočitatelný podíl počítá jedním ze způsobů stanovených jako výjimka v čl. 173 odst. 2 této směrnice.

               2)

               Článek 184 a násl. směrnice 2006/112 musí být vykládány v tom smyslu, že členské státy jsou povinny použít v případě opravy pravidlo o zaokrouhlování stanovené v čl. 175 odst. 1 této směrnice, pokud se odpočitatelný podíl vypočetl na základě vnitrostátních právních předpisů jedním ze zvláštních způsobů stanovených v čl. 173 odst. 2 nebo v čl. 17 odst. 5 třetím pododstavci šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, pouze v případě, že toto pravidlo bylo použito k určení původní výše odpočtu.

      (1)  Úř. věst. C 254, 3. 8. 2015.


title: Věc C-346/09: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te ’s-Gravenhage — Nizozemsko) — Staat der Nederlanden v. Denkavit Nederland BV a další ( „Zemědělství — Veterinární předpisy — Směrnice 90/425/EHS — Vnitrostátní přechodné nařízení o boji proti šíření bovinní spongiformní encefalopatie, které zakazuje výrobu zpracovaných živočišných bílkovin ke zkrmování hospodářskými zvířaty a uvádění těchto bílkovin na trh — Použití tohoto nařízení před vstupem v platnost rozhodnutí 2000/766/ES, které takový zákaz upravuje — Použití tohoto nařízení na dva produkty, jež mohou být vyňaty ze zákazu upraveného tímto rozhodnutím — Slučitelnost se směrnicí 90/425/EHS a s rozhodnutími 94/381/ES a 2000/766/ES“ )

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te ’s-Gravenhage — Nizozemsko) — Staat der Nederlanden v. Denkavit Nederland BV a další
   (Věc C-346/09) (1)

   (Zemědělství - Veterinární předpisy - Směrnice 90/425/EHS - Vnitrostátní přechodné nařízení o boji proti šíření bovinní spongiformní encefalopatie, které zakazuje výrobu zpracovaných živočišných bílkovin ke zkrmování hospodářskými zvířaty a uvádění těchto bílkovin na trh - Použití tohoto nařízení před vstupem v platnost rozhodnutí 2000/766/ES, které takový zákaz upravuje - Použití tohoto nařízení na dva produkty, jež mohou být vyňaty ze zákazu upraveného tímto rozhodnutím - Slučitelnost se směrnicí 90/425/EHS a s rozhodnutími 94/381/ES a 2000/766/ES)
   2011/C 232/07
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof te ’s-Gravenhage

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Staat der Nederlanden

      Odpůrkyně: Denkavit Nederland BV, Cehave Landbouwbelang Voeders BV, Arie Blok BV, Internationale Handelsmaatschappij „Demeter“ BV

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Gerechtshof te’s-Gravenhage — Výklad směrnice Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu (Úř. věst. L 224, s. 29; Zvl. vyd. 03/10, s. 138), rozhodnutí Komise 94/381/ES ze dne 27. června 1994 o některých ochranných opatřeních proti bovinní spongiformní encefalopatii a zkrmování bílkovin pocházejících ze savců (Úř. věst. L 172, s. 23), rozhodnutí Rady 2000/766/ES ze dne 4. prosince 2000 o některých ochranných opatřeních proti přenosným spongiformním encefalopatiím a zkrmování živočišných bílkovin (Úř. věst. L 306, s. 32), a rozhodnutí Komise 2001/9 ze dne 29. prosince 2000 o kontrolních opatřeních k provedení rozhodnutí Rady 2000/766/ES o některých ochranných opatřeních proti přenosným spongiformním encefalopatiím a zkrmování živočišných bílkovin (Úř. věst. L 2, s. 32) — Vnitrostátní právní úprava zakazující výrobu zpracovaných živočišných bílkovin ke zkrmování hospodářskými zvířaty a uvádění těchto bílkovin na trh — Datum vstupu v platnost a přechodné období

      Výrok

   Právo Unie, konkrétně směrnice Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu, jakož i rozhodnutí Komise 94/381/ES ze dne 27. června 1994 o některých ochranných opatřeních proti bovinní spongiformní encefalopatii a zkrmování bílkovin pocházejících ze savců a rozhodnutí Rady 2000/766/ES ze dne 4. prosince 2000 o některých ochranných opatřeních ve vztahu k přenosným spongiformním encefalopatiím a o zkrmování živočišných bílkovin, nebrání vnitrostátní právní úpravě, která z důvodu ochrany proti bovinní spongiformní encefalopatii přechodně zakazovala výrobu zpracovaných živočišných bílkovin ke zkrmování hospodářskými zvířaty a uvádění těchto bílkovin na trh, pokud byla situace v dotyčném členském státě naléhavá a tato naléhavost odůvodňovala okamžité přijetí takových opatření ze závažných důvodů ochrany lidského zdraví a zdraví zvířat. Je na předkládajícím soudu, aby ověřil, zda je posledně uvedená podmínka splněna a zda byla dodržena zásada proporcionality.

      (1)  Úř. věst. C 282, 21.11.2009


title: Věc T-344/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. července 2007 – Bouychou v. Komise ( Mimosmluvní odpovědnost — Rozhodnutí nařizující vrácení státních podpor, které Francie poskytla společnosti Stardust Marine — Zrušení rozhodnutí rozsudkem Soudního dvora )

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/32

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. července 2007 – Bouychou v. Komise
   (Věc T-344/04) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Rozhodnutí nařizující vrácení státních podpor, které Francie poskytla společnosti Stardust Marine - Zrušení rozhodnutí rozsudkem Soudního dvora“)
   (2007/C 211/62)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Denis Bouychou, komisař pro provedení plánu prodeje společnosti Stardust Marine (Paříž, Francie) (zástupci: B. Vatier a M. Verger, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Rozet a C. Giolito, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na náhradu škody údajně způsobené rozhodnutím Komise 2000/513/ES ze dne 8. září 1999 týkajícím se podpor, které Francie poskytla podniku Stardust Marine, zastoupenému D. Bouychouem jakožto komisařem pro provedení plánu
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá jako neopodstatněná.

               2)

               Žalobci se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004.


title: Věc C-437/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 2. srpna 2013 — Unitrading Ltd, další účastník řízení: Staatssecretaris van Financiën

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 2. srpna 2013 — Unitrading Ltd, další účastník řízení: Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-437/13)
   2013/C 325/21
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Unitrading Ltd

      Další účastník řízení: Staatssecretaris van Financiën

      Předběžné otázky

               1)

               Vedou práva uvedená v článku 47 Listiny (1) k tomu, že pokud se celní orgány chtějí v rámci prokázání původu dovezeného zboží opírat o výsledky kontroly provedené třetí osobou, které tato třetí osoba nezpřístupnila ani celním orgánům ani deklarantovi zboží, čímž je obhajobě ztíženo nebo znemožněno přezkoumat nebo vyvrátit správnost vyvozených závěrů, a soudu je ztíženo splnění jeho úlohy posoudit výsledky kontroly, nemohou být tyto výsledky kontroly soudem zohledněny? Mění se odpověď na tuto otázku, pokud tato třetí osoba nesdělila celním orgánům a osobě povinné zaplatit clo příslušné informace s blíže nespecifikovaným odůvodněním, že se jedná o „law enforcement sensitive information“ [informace citlivé z hlediska vymáhání práva]?

               2)

               Vedou práva uvedená v článku 47 Listiny k tomu, že celní orgány, pokud nemohou zveřejnit provedenou kontrolu, na níž zakládají svoji domněnku o určitém původu zboží — a výsledky kontroly jsou odůvodněně zpochybněny — musí podpořit osobu povinnou zaplatit clo — pokud to lze od orgánů oprávněně požadovat — v její žádosti provést na vlastní náklady přezkum nebo odebrání vzorků v zemi vývozu, kterou uvedla?

               3)

               Mění se odpověď na první a druhou otázku, pokud po oznámení dlužného cla ještě po omezenou dobu byly k dispozici části vzorků zboží, které mohly být poskytnuty osobě povinné zaplatit clo za účelem kontroly v jiné laboratoři, i když výsledek takové kontroly nic nemění na tom, že výsledky laboratoře, kterou pověřily celní orgány, nelze přezkoumat, takže pak je i soudu znemožněno — v případě, že tato druhá laboratoř zjistí původ, který tvrdí osoba povinná zaplatit clo —, aby porovnal výsledky obou laboratoří s ohledem na jejich spolehlivost? Pokud ano: Musí celní orgány upozornit osobu povinnou zaplatit clo na to, že ještě existují části vzorků zboží, a že osoba povinná zaplatit clo může za účelem takovéto kontroly o tyto vzorky požádat?

      (1)  Úř. věst. 2000, C 364, s. 1.


title: Věc C-154/06: Žaloba podaná dne  21. března 2006  – Komise Evropských společenství v. Finská republika

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/32

         Žaloba podaná dne 21. března 2006 – Komise Evropských společenství v. Finská republika
   (Věc C-154/06)
   (2006/C 131/59)
   Jednací jazyk: švédština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Konstantinidis a K. Nyberg)

      Žalovaná: Finská republika
   Návrhová žádání žalobkyně
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Finská republika tím, že nepřijala právní a správní opatření nezbytná k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/108/ES ze dne 8. prosince 2003 (1), kterou se mění směrnice 2002/96/ES o odpadních elektrických a elektronických zařízeních (OEEZ), pokud jde o autonomní provincii Åland, nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložil Finské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta stanovená pro provedení směrnice uplynula dne 13. srpna 2004.

      (1)  Úř. věst. L 345, s. 106.


title: Věc F-109/13: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 3. prosince 2014 – DG v. ENISA „Veřejná služba — Dočasný zaměstnanec — Ukončení smlouvy — Neexistence odůvodnění — Nedodržení hodnotícího postupu — Zjevně nesprávné posouzení“

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/43

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 3. prosince 2014 – DG v. ENISA
   (Věc F-109/13) (1)

   („Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec - Ukončení smlouvy - Neexistence odůvodnění - Nedodržení hodnotícího postupu - Zjevně nesprávné posouzení“)
   (2015/C 026/56)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: DG (zástupkyně: L. Levi a A. Tymen, advokátky)

      Žalovaná: Agentura Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací (zástupci: původně P. Empadinhas, zmocněnec, C. Meidanis, advokát, poté P. Empadinhas a S. Purser, zmocněnci, C. Meidanis, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o ukončení pracovního poměru žalobkyně, na uložení povinnosti ji opětovně začlenit a zaplatit jí finanční dávky, které měla obdržet od ukončení její pracovní smlouvy s odečtením případného ušlého příjmu za toto období, zvýšené o úroky vypočtené na základě sazby stanovené ECB zvýšené o tři body, a návrh na náhradu nemajetkové újmy, kterou žalobkyně údajně utrpěla.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               DG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Agenturou Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací.

      (1)  Úř. věst. C 15, 18.1.2014, s. 21.


title: Věc T-367/04: Žaloba podaná dne 15. září 2004 Gibtelecom Limited proti Komisi Evropských společenství

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/24

         Žaloba podaná dne 15. září 2004 Gibtelecom Limited proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-367/04)
   (2004/C 284/48)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla dne 15. září 2004 předložena žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Gibtelecom Limited, Gibraltar, zastoupenou M. Llamasem, advokátem, a B. O'Connorem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 5. července 2004, kterým se zamítá stížnost Gibtelecom podaná na základě článku 86 ES ve spojení s článkem 82 ES;

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení Gibtelecom.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadeným rozhodnutím Komise zamítla stížnost žalobkyně podanou dne 31. října 1996, ve které tvrdí, že se španělský telekomunikační operátor Telefónica SA dopustil řady zneužití dominantního postavení v rozporu s článkem 82 ES tím, že odmítl uznat Mezinárodní volací kód Gibraltaru („350“), a tím, že trval na přijetí omezujících podmínek pro provoz automatického přímého volání mezi Španělskem a Gibraltarem. Žalobkyně později změnila uvedenou stížnost na stížnost podle článku 86 ES, ve spojení s články 82 ES, 49 ES a 12 ES proti Španělsku, s tvrzením, že Telefónica jednala v pověření španělské vlády, která vyžaduje svrchovanou moc nad Gibraltarem.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí řadu údajných zjevných pochybení v posouzení obsažených v napadeném rozhodnutí. Podle žalobkyně Komise pochybila, když měla za to, že Telefónica není veřejný podnik nebo že požívá zvláštních práv ve smyslu článku 86 ES.
   Žalobkyně dále tvrdí, že Španělsko svým jednáním porušilo ustanovení o číslování a přístupu obsažená ve směrnicích 90/388 (1), 97/33 (2), 2002/21 (3) a 2002/77 (4). Má též za to, že proti Španělsku je možno vznést žalobu pro porušení povinnosti podle článku 86 ES, ať již opatření, která Španělsko přijalo, aby zabránilo Telefónice v uznání Mezinárodního volacího kódu Gibraltaru, měla obecnou platnost, či nikoliv.
   Žalobkyně také předkládá řadu procedurálních a administrativních důvodů pro zrušení, které v dané souvislosti poukazují na porušení oprávněného očekávání žalobkyně, které údajně vyplynulo z dopisu zaslaného dne 7. června 2000 třemi členy Komise Španělsku a Spojenému království, ve kterém jsou tyto dvě země žádány, mimo jiné, aby nalezly řešení stížnosti na číslování. Žalobkyně dále uvádí, v souvislosti s tímtéž žalobním důvodem, že Komise nejednala nestranně a že porušila zásadu, která požaduje, aby rozhodla v přiměřené lhůtě.

      (1)  Směrnice Komise 90/388/EHS ze dne 28. června 1990 o hospodářské soutěži na trhu telekomunikačních služeb, Úřední věstník L 192, 24.7.1990, s. 10-16.

      (2)  Směrnice Evropského Parlamentu a Rady 97/33/ES ze dne 30. června 1997 o propojení v odvětví telekomunikací s cílem zajistit univerzální službu a interoperabilitu uplatněním zásad otevřeného přístupu k síti (ONP), Úřední věstník L 199, 26.7.1997, s. 32-52.

      (3)  Směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice), Úřední věstník L 108, 24.4.2002, s. 33-50.

      (4)  Směrnice Komise 2002/77/ES ze dne 16. září 2002 o hospodářské soutěži na trzích sítí a služeb elektronických komunikací (Text s významem pro EHP), Úřední věstník L 249, 17.9.2002, s. 21-26.


title: Věc C-286/12: Žaloba podaná dne 7. června 2012 — Evropská komise v. Maďarsko

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/14

         Žaloba podaná dne 7. června 2012 — Evropská komise v. Maďarsko
   (Věc C-286/12)
   2012/C 217/31
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Enegren a K. Talabér-Ritz, zmocněnci)

      Žalovaný: Maďarsko

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Maďarsko tím, že přijalo vnitrostátní právní předpisy, které stanoví, že při dovršení věku 62 let zaniká právní vztah, na jehož základě vykonávají své funkce soudci, státní zástupci a notáři, což vede k rozdílnému zacházení na základě věku, které není odůvodněno legitimním cílem a které každopádně není přiměřené ani nezbytné k dosažení stanoveného cíle, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 2 a z čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (1);

               —

               uložil Maďarsku náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle maďarské právní úpravy horní věkové hranice pro soudce, státní zástupce a notáře zaniká právní vztah, na jehož základě vykonávají osoby tyto své funkce, dovršením určitého věku, v současnosti stanoveného na 62 let, zatímco dříve mohly tuto funkci zastávat až do dovršení 70 let věku. Sporné právní předpisy stanoví, že právní vztah, na jehož základě vykonávají své funkce soudci a státní zástupci, kteří dosáhli nově stanovené horní věkové hranice před 1. lednem 2012, zanikne k 30. červnu 2012, a právní vztah soudců a státních zástupců, kteří tohoto věku dosáhnou v období od 1. ledna do 31. prosince 2012, zanikne k 31. prosinci 2012. Snížení nejvyššího věku notářů ze 70 na 62 let bude účinné od 1. ledna 2014.
   Komise zakládá svou žalobu pro nesplnění povinnosti na těchto právních argumentech a tvrzeních:

               V prvé řadě má za to, že sporné vnitrostátní právní předpisy zavádějí rozdílné zacházení na základě věku ve smyslu článku 2 směrnice, jelikož se soudci, státními zástupci a notáři, kteří dosáhli nově stanovené horní věkové hranice, zachází méně příznivě než se všemi ostatními pracujícími, kteří tohoto věku nedosáhli.

               Právní předpisy, které vedou k rozdílnému zacházení na základě věku, mohou být vyloučeny zpod zákazu diskriminace jen tehdy, splňují-li podmínky stanovené v čl. 6 odst. 1 směrnice. Podle něj musí být takové právní předpisy objektivně odůvodněny legitimními cíli a zároveň musí být prostředky k dosažení takových cílů přiměřené a nezbytné (zásada proporcionality).

               V tomto ohledu Komise tvrdí, že legitimní cíl není ve sporném právním předpise výslovně stanoven a že jej nelze ani dovodit z kontextu tohoto předpisu, což je samo o sobě porušením směrnice, jelikož tato okolnost brání soudnímu přezkumu legality a proporcionality vnitrostátních právních předpisů. Stran legitimity cílů uváděných v průběhu (správního) řízení pro nesplnění povinnosti Komise uvádí, že výjimku ze zákazu diskriminace na základě věku mohou odůvodnit jen cíle z oblasti sociální politiky.

               Nakonec vyjadřuje Komise názor, že sporné vnitrostátní právní předpisy nejsou přiměřené ani nezbytné k dosažení údajně legitimních cílu, jelikož i) přechodné období v trvání maximálně jednoho a půl roku je mimořádně krátké vzhledem k tomu, jak drastické je snížení horní věkové hranice pro zánik funkce ze 70 na 62 let, a ii) přechodné období není konzistentní s globální reformou odchodu do důchodu, neboť obecný důchodový věk bude v osmiletém období let 2014–2022 zvyšován z 62 na 65 let, což po pouhém dvouletém období povede k dalšímu zvyšování horní věkové hranice pro výkon uvedených funkcí. Na základě toho dospívá Komise k závěru, že sporné vnitrostátní právní předpisy zasahují nepřiměřeným způsobem do legitimních zájmů dotčených soudců, státních zástupců a notářů a že překračují rámec toho, co je k dosažení jejich cíle nezbytně nutné.

      (1)  Úř. věst. L 303, 2.12.2000, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79.


title: Věc T-557/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. června 2012 — H.Eich v. OHIM — Arav (H.EICH) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství H.EICH — Starší národní obrazová ochranná známka H SILVIAN HEACH — Relativní důvody pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. června 2012 — H.Eich v. OHIM — Arav (H.EICH)
   (Věc T-557/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství H.EICH - Starší národní obrazová ochranná známka H SILVIAN HEACH - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 227/29
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: H.Eich Srl (Signa, Itálie) (zástupci: D. Mainini, T. Rubin, A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli, G. Petrocchi a B. Passaretti, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: G. Mannucci a R. Pethke, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Arav Holding Srl (Palma Campania, Itálie) (zástupce: R. Bocchini, advokát)

      Předmět

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 9. září 2010 (věc R 1411/2009-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Arav Holding Srl a H.Eich Srl.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 9. září 2010 (věc R 1411/2009-1) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení před Tribunálem a ukládá se mu náhrada nákladů řízení před Tribunálem vynaložených společností H.Eich Srl.

               3)

               OHIM ponese nezbytné náklady vynaložené v řízení před prvním odvolacím senátem.

               4)

               Společnost Arav Holding Srl ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 30, 29.1.2011.