title: Věc T-336/04: Žaloba podaná dne 13. srpna 2004 TV Danmark A/S a Kanal 5 Denmark Ltd. proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/51

         Žaloba podaná dne 13. srpna 2004 TV Danmark A/S a Kanal 5 Denmark Ltd. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-336/04)
   (2004/C 262/95)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 13. srpna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství společností TV Danmark A/S, se sídlem v Kodani (Dánsko) a společností Kanal 5 Denmark Ltd., se sídlem Hounslow (Velká Británie), zastoupenými D. Vandermeerschem, K. Karlem a H. Peytzem, právníky s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobci navrhují, aby Soud:

               —

               zrušil článek 1 rozhodnutí Komise K 2/03 ze dne 19. května 2004 o státní finanční podpoře dánské veřejnoprávní vysílací stanici TV2/Danmark formou licenčních poplatků a jiných opatření v rozsahu, v němž Komise shledala, že podpora poskytovaná společnosti TV2/Danmark v letech 1995 až 2002 ve formě zdrojů pocházejících z licenčních poplatků a jiných opatření uvedených v rozhodnutí je slučitelná se společným trhem podle čl. 86 odst. 2 ES;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení vzniklých žalobcům v souvislosti s podáním této žaloby.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V napadnutém rozhodnutí Komise rozhodla o tom, že dánská veřejnoprávní vysílací stanice TV2/Danmark získala od státu podporu ve smyslu ustanovení čl. 87 odst. 1 ES. Komise došla k závěru, že tato podpora je slučitelná se společným trhem podle čl. 86 odst. 2 ES, s výjimkou nadměrné platby ve výši 628,2 miliónů DKK, která by měla být společností TV2/Danmark A/S vrácena.
   Žalobci žádají zrušení článku 1 rozhodnutí v té části, kde se praví, že část podpory je slučitelná se společným trhem. Žalobci uplatňují, že přijetím této části rozhodnutí Komise porušila čl. 86 odst. 2, článek 87 a článek 88 ES, jakož i Protokol ke Smlouvě o ES o systému veřejnoprávního vysílání v členských státech.
   Žalobci tvrdí, že Komise porušila článek 87 a článek 88 ES, když po zjištění, že se jednalo o podporu novou, přesto nicméně rozhodla tak, že tato podpora (s výjimkou částky, u níž shledala, že se jednalo o nadměrnou platbu) je slučitelná se společným trhem, zatímco měla konstatovat neoprávněnost celé podpory vzhledem k tomu, že nováé podpora nebyla oznámena.
   Dále žalobci uplatňují, že Komise porušila č. 86 odst. 2, článek 87 a článek 88 ES a Protokol, když rozhodla tak, že všechny náklady TV2 se vztahují k povinnostem veřejné služby, a mohly proto být financovány státem i přes nedostatek dostatečně přesné definice povinností veřejné služby TV2. Komise také porušila uvedené články tím, že schválila státní podporu na základě kritéria, zda TV2 usilovala o „maximalizaci příjmů“ a přenesla důkazní břemeno na žalobce. Komise se dopustila zjevného pochybení v hodnocení, když nevzala v potaz důkaz, že TV2 snižuje ceny pod úroveň cen nezávislého efektivního provozovatele.
   Žalobci dále tvrdí, že Komise porušila čl. 86 odst. 2 ES a Protokol schválením podpory bez ohledu na pochybnosti shledané jí samotnou ohledně cenového chování TV2 a cenové hladiny v Dánsku. Dále Komise porušila čl. 86 odst. 2 ES tím, že neprověřila, zda jsou čisté náklady TV2 úměrné povinnostem veřejné služby a akceptovala nepřítomnost jakékoliv (či podpůrně dostatečné) veřejné kontroly Dánska nad plněním povinnosti veřejné služby společností TV2.


title: Věc C-487/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. září 2015 Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 8. července 2015 ve věci T-548/12, Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG v. OHIM

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/3

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. září 2015 Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 8. července 2015 ve věci T-548/12, Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG v. OHIM
   (Věc C-487/15 P)
   (2016/C 191/04)
   Jednací jazyk: čeština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (zástupce: J. Krenzel, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Redrock Construction s.r.o.
   Usnesením ze dne 25. února 2016 Soudní dvůr odmítl kasační opravný prostředek jako zjevně nepřípustný.


title: Věc T-461/09: Žaloba podaná dne 16. listopadu 2009 — CheapFlights International v. OHIM — Cheapflights (Cheapflights)

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/58

         Žaloba podaná dne 16. listopadu 2009 — CheapFlights International v. OHIM — Cheapflights (Cheapflights)
   (Věc T-461/09)
   2010/C 24/104
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CheapFlights International Ltd (Ballybofey, Irsko) (zástupci: H. Hartwig a A. von Mühlendahl, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cheapflights Ltd (Londýn, Spojené království)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 31. srpna 2009 ve věci R 1607/2007-4;

               —

               zamítnout odvolání podané další účastnicí řízení před odvolacím senátem proti rozhodnutí námitkového oddělení žalovaného ze dne 10. srpna 2007 v námitkovém řízení B 849 150;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalobkyní před odvolacím senátem; a

               —

               uložit další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalobkyní před odvolacím senátem, pokud se rozhodne vstoupit do tohoto řízení jako vedlejší účastnice.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Černobílá obrazová ochranná známka „Cheapflights“ pro služby zařazené do tříd 38, 39, 41, 42, 43 a 44

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis irské barevné obrazové ochranné známky „CheapFlights“ pro služby zařazené do tříd 35, 36, 38, 39, 41, 42, 43 a 44; přihláška irské slovní ochranné známky „CHEAPFLIGHTS“ pro služby zařazené do tříd 35, 39 a 43; zápis irské slovní ochranné známky „CHEAPFLIGHTS“ pro služby zařazené do tříd 38, 41, 42 a 44; zápis irské obrazové ochranné známky „CheapFlights.ie“ pro služby zařazené do tříd 35, 39, 41, 42 a 43; zápis mezinárodní obrazové ochranné známky „CheapFlights“ pro služby zařazené do tříd 35, 38, 39 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávné rozhodl, že neexistuje nebezpečí záměny mezi dotčenými ochrannými známkami


title: Věc T-449/08: Žaloba podaná dne 2. října 2008 – S.L.V. Elektronik v. OHIM – Jiménez Muñoz (LINE)

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/36

         Žaloba podaná dne 2. října 2008 – S.L.V. Elektronik v. OHIM – Jiménez Muñoz (LINE)
   (Věc T-449/08)
   (2008/C 327/64)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: S.L.V. Elektronik GmbH (Übach-Palenberg, Německo) (zástupce: C. König, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Angel Jiménez Muñoz (Gelida, Španělsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 18. července 2008 ve věci R 759/2007-4 v části, ve které se zamítá zápis přihlašované ochranné známky 003316908 pro „síťové lampy, osvětlovací přístroje a zařízení, světelné přístroje pro jevištní efekty, elektrické lampy a jednotlivé části uvedených výrobků“ a uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení před Soudem prvního stupně.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „LINE“ pro výrobky zařazené do třídy 11 – přihláška č. 3 316 908.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Angel Jiménez Muñoz.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní obrazové a slovní ochranné známky „Line“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 35, 37 a 38.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zrušení rozhodnutí námitkového oddělení.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, protože mezi kolidujícími ochranným známkami neexistuje nebezpečí záměny. Odvolací senát krom toho nevycházel z přihlašované ochranné známky, nýbrž ze ztvárnění, které s touto ochrannou známkou není identické.


title: Věc T-796/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Philip Morris v. Komise „Přístup k dokumentům — Nařízení č. 1049/2001 — Dokumenty vyhotovené v rámci přípravných prací k přijetí směrnice o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků — Odepření přístupu — Výjimka týkající se ochrany soudního řízení a právního poradenství — Výjimka týkající se ochrany rozhodovacího procesu — Převažující veřejný zájem“

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Philip Morris v. Komise
   (Věc T-796/14) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení č. 1049/2001 - Dokumenty vyhotovené v rámci přípravných prací k přijetí směrnice o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků - Odepření přístupu - Výjimka týkající se ochrany soudního řízení a právního poradenství - Výjimka týkající se ochrany rozhodovacího procesu - Převažující veřejný zájem“)
   (2016/C 392/37)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Philip Morris Ltd (Richmond, Spojené království) (zástupci: K. Nordlander a M. Abenhaïm, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Baquero Cruz a F. Clotuche Duvieusart, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná na základě článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Komise Ares (2014) 3142109 ze dne 24. září 2014 v rozsahu, v němž odepírá žalobkyni plný přístup k požadovaným dokumentům, s výjimkou v nich obsažených upravených osobních údajů.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Philip Morris Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 56, 16. 2. 2015.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne  12. ledna 2006  ve věci C-69/05: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Nařízení (ES) č. 659/1999 — Státní podpory v odvětví zemědělství — Předložení výročních zpráv za roky 2000 a 2001 — Pokyny pro přezkum vnitrostátních podpor)

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/9

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 12. ledna 2006
   ve věci C-69/05: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Nařízení (ES) č. 659/1999 - Státní podpory v odvětví zemědělství - Předložení výročních zpráv za roky 2000 a 2001 - Pokyny pro přezkum vnitrostátních podpor)
   (2006/C 60/18)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-69/05, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 11. února 2005, Komise Evropských společenství (zmocněnkyně: F. Clotuche-Duvieusart a A. Stobiecka-Kuik) proti Lucemburskému velkovévodství (zmocněnec: S. Schreiner), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, zastupující předsedkyně pátého senátu, G. Arestis (zpravodaj) a J. Klučka, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 12. ledna 2006 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Lucemburské velkovévodství tím, že do 1. července 2001, a nejpozději do 30. června 2002 nepředložilo výroční zprávy o všech režimech státních podpor existujících během let 2000 a 2001 v odvětví zemědělství, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 88 odst. 1 ES a z článku 21 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku [88 ES] tak, jak byly provedeny sdělením Komise nazvaným „Pokyny Společenství o státních podporách v odvětví zemědělství“ publikovaným v Úředním věstníku Evropských společenství ze dne 1. února 2000.

               2.

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2005.


title: Věc C-516/07: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 7. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Španělské království ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2000/60/CE — Rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky — Určení příslušných orgánů pro oblasti povodí )

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/8

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 7. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-516/07) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2000/60/CE - Rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky - Určení příslušných orgánů pro oblasti povodí“)
   2009/C 153/15
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: S. Pardo Quintillán, zmocněnec)

      Žalované: Španělské království (zástupce: B. Plaza Cruz, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí předpisů nezbytných k dosažení souladu s čl. 3 odst. 2, 7 a 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (Úř. věst. L 327, s. 1; Zvl. vyd. 15/05, s. 275) ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Španělské království tím, že neurčilo orgány příslušné pro uplatňování pravidel směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky v autonomních oblastech Galícii, Baskicku, Andalusii, Baleárech a Kanárských ostrovech, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 3 odst. 2, 7 a 8 této směrnice.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 9.2.2008.


title: Věc F-24/06: Žaloba podaná dne  10. března 2006  – Abarca Montiel a další v. Komise

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/33

         Žaloba podaná dne 10. března 2006 – Abarca Montiel a další v. Komise
   (Věc F-24/06)
   (2006/C 108/61)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Sabrina Abarca Montiel a další (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv ze dne 21. listopadu 2005, kterým byly zamítnuty stížnosti žalobkyň podané v rozmezí od 26. července 2005 do 17. srpna 2005, které napadaly správní rozhodnutí, jimiž bylo stanoveno zařazení a odměna každé z žalobkyň, a které rovněž napadaly článek 7 rozhodnutí přijatého sborem komisařů dne 27. dubna 2005 a obsahujícího „Všeobecná prováděcí ustanovení o přechodných opatřeních použitelných ve vztahu k zaměstnancům Úřadu pro infrastrukturu a logistiku (Brusel) v jeslích v Bruselu“ (VPU), jakož i přílohy č. I a č. II uvedeného rozhodnutí;

               —

               v případě potřeby rovněž zrušit rozhodnutí, vůči nimž směřovaly výše uvedené stížnosti;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, v současné době smluvní zaměstnankyně pracující pro jesle v Bruselu, plnily tytéž úkoly již před svým jmenováním, a to na základě pracovních smluv podle belgického práva. Žalobkyně nesouhlasí se svým zařazením a odměnou, jež určila žalovaná při jejich jmenování smluvními zaměstnankyněmi.
   V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně uplatňují, že podle VPU i dalších ustanovení týkajících se smluvních zaměstnanců Komise měly být, vzhledem k jejich odborným předpokladům a počtu odpracovaných let, zařazeny do funkční skupiny III, a nikoli do funkční skupiny II.
   V rámci druhého žalobního důvodu si žalobkyně stěžují zejména na to, že jim nebyla vyplácena minimální odměna stanovená článkem 6 VPU.
   V rámci třetího žalobního důvodu se žalobkyně dovolávají porušení čl. 2 odst. 2 Pracovního řádu ostatních zaměstnanců, memoranda o porozumění uzavřeného dne 22. ledna 2002 mezi Komisí a zástupci zaměstnanců jeslí s pracovní smlouvou podle belgického práva, zásady zákazu diskriminace, jakož i obecných zásad sociálního zabezpečení. Především uplatňují, že při výpočtu jejich odměny neměly být zohledňovány rodinné přídavky.


title: Věc T-117/15: Žaloba podaná dne 4. března 2015 – Estonsko v. Komise

text:
               26.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/28

         Žaloba podaná dne 4. března 2015 – Estonsko v. Komise
   (Věc T-117/15)
   (2015/C 171/33)
   Jednací jazyk: estonština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Estonská republika (zástupce: Kristi Kraavi-Käerdi)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí obsažené v dopise Evropské komise ze dne 22. prosince 2014 (Ares[2014]4324235), kterým Komise odmítla změnit rozhodnutí Komise 2006/776/ES o částkách, které mají být účtovány za přebytečná množství cukru neodstraněná z trhu (1);

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je v rozporu s přílohou IV kapitolou 4 bodem 2 aktu o přistoupení (2) ve spojení s článkem 58 aktu o přistoupení.

                           —

                           Z rozsudku Soudního dvora Pimix (C-146/11, EU:C:2012:450) jednoznačně vyplývá, že rozhodnutí Komise 2006/776 je již od svého vydání v rozporu s uvedenými ustanoveními aktu o přistoupení a že Komise měla toto rozhodnutí změnit. Vzhledem k tomu, že Komise napadeným rozhodnutím odmítla změnit rozhodnutí 2006/776, je také napadené rozhodnutí v rozporu s uvedenými ustanovení aktu o přistoupení.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy

                           —

                           Podle zásady řádné správy je povinností Komise uplatňovat právní akty podle jejich výkladu Evropským soudním dvorem. Vzhledem k tomu, že Komise neuvedla rozhodnutí 2006/766 na základě rozsudků Tribunálu Česká republika v. Komise (T-248/07, EU:T:2012:170) a Litevská republika v. Komise (T-262/07, EU:T:2012:171), jakož i rozsudku Soudního dvora Pimix (C-146/11, EU:C:2012:450) do souladu s unijním právem, porušila zásadu řádné správy.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality

                           —

                           Napadené rozhodnutí a rozhodnutí 2006/776 jsou v rozporu se zásadou proporcionality, protože Estonsko se vůči jednotlivcům nemůže opírat o nařízení (ES) č. 60/2004 (3) a povinnosti, které má Estonsko na základě těchto rozhodnutí, jsou omezeny na platbu do unijního rozpočtu a neumožňují dosažení cíle sledovaného systémem odstranění přebytečných množství cukru.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že generální ředitelství Komise pro zemědělství a rozvoj venkova nebylo oprávněné k vydání napadeného rozhodnutí.

                           —

                           Rozhodnutí, zda je nutné změnit rozhodnutí Komise 2006/776 mělo být přijato kolégiem členů Komise. Jedná o zásadní rozhodnutí, jehož vydání nelze delegovat.

      (1)  Rozhodnutí Komise 2006/776/ES ze dne 13. listopadu 2006 o částkách, které mají být účtovány za přebytečná množství cukru neodstraněná z trhu (Úř. věst. L 314, s. 35).

      (2)  Akt o přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (Úř. věst. 2003, L 236, s. 33).

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 60/2004 ze dne 14. ledna 2004, kterým se stanoví přechodná opatření v odvětví cukru z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (Úř. věst. L 9, s. 8; Zvl vyd. 03/42, s. 125).


title: Věc C-414/05: Žaloba podaná dne  23. listopadu 2005  Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/16

         Žaloba podaná dne 23. listopadu 2005 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice
   (Věc C-414/05)
   (2006/C 10/32)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 23. listopadu 2005 žaloba směřující proti Francouzské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou B. Stromskym, jako zmocněncem, s adresou pro doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1)

               určil, že Francouzská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2003/94/ES ze dne 8. října 2003, kterou se stanoví zásady a pokyny pro správnou výrobní praxi pro humánní léčivé přípravky a hodnocené humánní léčivé přípravky (1), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice,
               a

               2)

               určil, že Francouzská republika v každém případě tím, že neuvědomila Komisi o právních a správních předpisech nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2003/94/ES ze dne 8. října 2003, kterou se stanoví zásady a pokyny pro správnou výrobní praxi pro humánní léčivé přípravky a hodnocené humánní léčivé přípravky, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice,

               3)

               uložil Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta stanovená pro provedení směrnice uplynula dne 30. dubna 2004.

      (1)  Úř. věst. L 262, 14.10.2003, s. 22.


title: Věc T-580/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2012 — Wohlfahrt v. OHIM — Ferrero (Kindertraum) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Kindertraum — Starší národní slovní ochranná známka Kinder — Relativní důvod pro zamítnutí — Důkaz o skutečném užívání starší ochranné známky — Článek 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2012 — Wohlfahrt v. OHIM — Ferrero (Kindertraum)
   (Věc T-580/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Kindertraum - Starší národní slovní ochranná známka Kinder - Relativní důvod pro zamítnutí - Důkaz o skutečném užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 194/31
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Harald Wohlfahrt (Rothenburg ob der Tauber, Německo) (zástupci: původně N. Schulz-Recht, poté G. Huβlein-Stich, a nakonec M. Loschelder, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně A. Pohlmann, poté D. Walicka, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Ferrero SpA (Alba, Itálie) (zástupci: F. Jacobacci a L. Ghedina, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. října 2010 (věc R 815/2009-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Ferrero SpA a Haraldem Wohlfahrtem.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Haraldovi Wohlfahrtovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 63, 26.2.2011.


title: Věc C-250/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Hessisches Finanzgericht ze dne 14. dubna 2005 ve věci Turbon International GmbH – jako právní nástupkyně Kores Nordic Deutschland GmbH – proti Oberfinanzdirektion Koblenz

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Hessisches Finanzgericht ze dne 14. dubna 2005 ve věci Turbon International GmbH – jako právní nástupkyně Kores Nordic Deutschland GmbH – proti Oberfinanzdirektion Koblenz
   (Věc C-250/05)
   (2005/C 217/52)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Hessisches Finanzgericht (Německo) ze dne 14. dubna 2005 ve věci Turbon International GmbH – jako právní nástupkyně Kores Nordic Deutschland GmbH proti Oberfinanzdirektion Koblenz, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 15. června 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Hessisches Finanzgericht žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Není třeba narozdíl od rozhodnutí učiněného v rozsudku Soudního dvora Evropských společenství ze dne 7. února 2002 ve věci C-276/00 (1), že přílohu I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (2) ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1734/96 (3) ze dne 9. září 1996 je třeba vykládat tak, inkoustová kartuše bez integrované hlavy, skládající se z plastového krytu, pěny, kovového síta, těsnění, pečetící fólie, nálepky, inkoustu a obalového materiálu, která může být použita jak s ohledem na tiskové kazety tak i na inkoust výhradně v tiskárně se stejnými znaky jako mají inkoustové tiskárny značky Epson Stylus Color, je třeba zařadit do podpoložky 3215 90 80 kombinované nomenklatury, zařadit výše uvedenou inkoustovou kartuši správně jako část nebo příslušenství tiskárny pod číslo 8473 KN, neboť mechanické a elektronické fungování tiskárny závisí na tom, že je taková kartuše k dispozici?

      (1)  Dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, Úř. věst. C 84, 2000, s. 27.

      (2)  Úř. věst. L 256, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 238, s. 1.


title: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 15. března 2005 ve věci C-553/03 P: Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters proti Komisi Evropských společenství, Řecké republice (Opravný prostředek — Státní podpory — Žaloba na neplatnost — Článek 119 jednacího řádu)

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/19

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 15. března 2005
   ve věci C-553/03 P: Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters proti Komisi Evropských společenství, Řecké republice (1)

   (Opravný prostředek - Státní podpory - Žaloba na neplatnost - Článek 119 jednacího řádu)
   (2005/C 182/36)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-553/03 P, Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters (advokáti: K. Adamantopoulos a J. Gutiérrez Gisbert), s adresou pro účely doručování v Lucemburku, přičemž dalšími účastníky řízení byli Komise Evropských společenství (zmocněnec: N. Khan), Řecká republika (zmocněnci: V. Kontolaimos a I. Chalkias), jejímž předmětem je opravný prostředek na základě článku 56 statutu Soudního dvora, podaný dne 30. prosince 2003, Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, J. N. Cunha Rodrigues (zpravodaj) a E. Juhász, soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 15. března 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Panhellenic Union of Cotton Ginners and Exporters ponese kromě svých nákladů řízení náklady vynaložené Komisí Evropských společenství v tomto stupni.

               3)

               Řecká republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 59, 6.3.2004.


title: Věc C-210/06: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Szegedi Ítélőtábla – Maďarská republika) – V rámci řízení ve věci Cartesio Oktató és Szolgáltató Bt ( Přemístění sídla společnosti do jiného členského státu, než je stát jejího založení — Návrh na zápis změny sídla do obchodního rejstříku — Zamítnutí — Odvolání proti rozhodnutí rejstříkového soudu — Článek 234 ES — Předběžná otázka — Přípustnost — Pojem soud — Pojem soud členského státu, jehož rozhodnutí nelze napadnout opravnými prostředky podle vnitrostátního práva — Odvolání proti rozhodnutí podat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Svoboda usazování — Články 43 ES a 48 ES )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Szegedi Ítélőtábla – Maďarská republika) – V rámci řízení ve věci Cartesio Oktató és Szolgáltató Bt
   (Věc C-210/06) (1)

   („Přemístění sídla společnosti do jiného členského státu, než je stát jejího založení - Návrh na zápis změny sídla do obchodního rejstříku - Zamítnutí - Odvolání proti rozhodnutí rejstříkového soudu - Článek 234 ES - Předběžná otázka - Přípustnost - Pojem ‚soud‘ - Pojem ‚soud členského státu, jehož rozhodnutí nelze napadnout opravnými prostředky podle vnitrostátního práva‘ - Odvolání proti rozhodnutí podat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Svoboda usazování - Články 43 ES a 48 ES“)
   (2009/C 44/04)
   Jednací jazyk: maďarština
   Předkládající soud
   Szegedi Ítélőtábla
   Účastníci původního řízení
   Cartesio Oktató és Szolgáltató Bt
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Szegedi Ítélőtábla – Výklad článků 43 ES, 48 ES a 234 ES – Neexistence možnosti přemístit sídlo společnosti založené podle práva členského státu do jiného členského státu bez předchozího zrušení v členském státě původu
   Výrok

               1)

               Takový soud, jakým je předkládající soud, který rozhoduje o odvolání proti rozhodnutí vydanému rejstříkovým soudem, který zamítl návrh na změnu zápisu v obchodním rejstříku, musí být považován za soud, který je oprávněný k předložení žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, bez ohledu na okolnost, že k rozhodnutí uvedeného soudu ani přezkumu odvolání podaného proti uvedenému rozhodnutí prováděnému předkládajícím soudem nedochází v rámci sporného řízení.

               2)

               Takový soud, jakým je předkládající soud, proti jehož rozhodnutím vydaným v rámci takového sporu, jako je spor v původním řízení, lze podat dovolání, nemůže být považován za soud, jehož rozhodnutí nelze napadnout opravnými prostředky podle vnitrostátního práva ve smyslu čl. 234 třetího pododstavce ES.

               3)

               Existují-li ustanovení vnitrostátního práva upravující právo na odvolání proti rozhodnutí podat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, která se vyznačují tím, že věc v původním řízení jako celek je i nadále projednávána předkládajícím soudem a samostatným odvoláním je napadeno pouze předkládací rozhodnutí, musí být čl. 234 druhý pododstavec ES vykládán tak, že pravomoc rozhodnout o předložení předběžné otázky, kterou toto ustanovení přiznává všem vnitrostátním soudům, nelze zpochybnit použitím takových pravidel, jaká umožňují odvolacímu soudu změnit rozhodnutí podat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, zrušit tuto žádost a nařídit soudu, který uvedené rozhodnutí vydal, aby pokračoval v přerušeném vnitrostátním řízení.

               4)

               Za současného stavu práva Společenství musí být články 43 ES a 48 ES vykládány tak, že nebrání právní úpravě členského státu, která nedovoluje společnosti založené podle vnitrostátního práva tohoto členského státu přemístit své sídlo do jiného členského státu a zároveň být považována i nadále za společnost, která se řídí vnitrostátním právem členského státu, podle jehož právní úpravy byla založena.

      (1)  Úř. věst. C 165, 15.7.2006.


title: Věc C-491/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 13. září 2013 — Mohamed Ali Ben Alaya v. Spolková republika Německo

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/47

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 13. září 2013 — Mohamed Ali Ben Alaya v. Spolková republika Německo
   (Věc C-491/13)
   2013/C 344/82
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Mohamed Ali Ben Alaya

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Předběžná otázka

   Zakládá směrnice Rady 2004/114/ES (1) ze dne 13. prosince 2004 o podmínkách přijímání státních příslušníků třetích zemí za účelem studia, výměnných pobytů žáků, neplacené odborné přípravy nebo dobrovolné služby, v případě, že jsou splněny „podmínky přijetí“, tedy podmínky stanovené články 6 a 7, a není dán důvod k odmítnutí přijetí podle čl. 6 odst. 1 písm. d) směrnice, nárok na udělení víza za účelem studia a následné povolení k pobytu podle článku 12 této směrnice o studentech, takže správním orgánům nepřísluší volné uvážení?

      (1)  Úř. věst. L 375, s. 12.


title: Věc C-320/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. července 2007 Antartica Srl proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 10. května 2007 ve věci T-47/06, Antartica Srl v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/27

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. července 2007 Antartica Srl proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 10. května 2007 ve věci T-47/06, Antartica Srl v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-320/07 P)
   (2007/C 211/50)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Antartica Srl (zástupci: E. Racca, advokát, a A. Fusillo, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), The Nasdaq Stock Market, Inc.
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek
   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Soudní dvůr

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatel tvrdí, že výklad čl. 8 odst. 5 nařízení č. 40/94 (1) Soudem prvního stupně je neslučitelný se současnou definicí pojmu známosti ochranné známky vycházející z věci C-372/97, General Motors.

      (1)  Úř. věst. L 11, s. 1.


title: Věc C-309/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. června 2013 Società Italiana Calzature SpA proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 9. dubna 2013 ve věci T-337/11, Società Italiana Calzature SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               10.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/3

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. června 2013 Società Italiana Calzature SpA proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 9. dubna 2013 ve věci T-337/11, Società Italiana Calzature SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-309/13 P)
   2013/C 233/04
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Società Italiana Calzature SpA (zástupci: A. Rapisardi a C. Ginevra, advokáti)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), VICINI SpA

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek č. 564400 vydaný Tribunálem Evropské unie ve věci T-337/11 dne 9. dubna 2013, oznámený téhož dne, vyhovět návrhovým žádáním formulovaným Società Italiana Calzature SpA (dále jen „SIC“) v žalobě v prvním stupni, zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 8. dubna 2011 ve věci R 0918/2010-2 a konstatovat a prohlásit, že pro ochrannou známku Společenství VICINI č. 4.337.754 musí být odmítnut zápis z důvodu nedostatku novosti, jelikož je podobná a je možné ji zaměnit se starším slovním označením „ZANOTTI“, které je předmětem ochranné známky Společenství zapsané pod č. 244 277, jejíž majitelem je SIC;

               —

               uložit OHIM náhradu veškerých nákladů a poplatků v řízení v obou stupních;

               —

               uložit VICINI S.p.A, aby zaplatila SIC všechny náklady v přechozích fázích řízení před námitkovým oddělením a odvolacím senátem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Rozsudek Tribunálu je stižen nedostatkem a rozporností odůvodnění. Vizuální přednostní postavení grafického prvku oproti slovnímu prvku přihlašované ochranné známky a doplnění slov „By“ a „Giuseppe“ ke slovu „ZANOTTI“ nepostačuje k vyloučení nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami, a to s ohledem na vlastnosti dotčených slovních prvků a zejména skutečnost, že nemají rozlišovací povahu.
   Tribunál se dopustil pochybení, když uvedl, že slovo „ZANOTTI“, které představuje slovní prvek přihlašované ochranné známky, nemá nezávislou rozlišovací funkci, čímž z tohoto pohledu vyloučil rovněž riziko záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami.


title: Věc T-61/17: Žaloba podaná dne 22. ledna 2017 – Selimovic v. Parlament

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/35

         Žaloba podaná dne 22. ledna 2017 – Selimovic v. Parlament
   (Věc T-61/17)
   (2017/C 121/52)
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Jasenko Selimovic (Hägersten, Švédsko) (zástupce: B. Leidhammar, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí předsedy ze dne 22. listopadu 2016, D 203109 a D 203110 (dále jen „rozhodnutí předsedy“);

               —

               zrušit rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 22. prosince 2016, PE 595.204/BUR/DEC (dále jen „rozhodnutí předsednictva“);

               —

               rozhodnout v daném případě urychleně;

               —

               uložit Evropskému parlamentu povinnost nahradit žalobci újmu ve výši, která bude upřesněna později.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod: žalobce tvrdí, že se nedopustil psychického obtěžování ve smyslu článku 12a služebního řádu, z něhož je obviněn.

               2.

               Druhý žalobní důvod: žalobce tvrdí, že rozhodnutí byla přijata postupem, který je v rozporu s obecnými zásadami právní jistoty a právem na spravedlivý proces ve smyslu článku 6 EÚLP, a to zejména kvůli tomu, že posouzení, hodnocení důkazů i rozhodnutí učinil jeden subjekt (tj. v rámci vyšetřovacího systému). Rozhodnutí nejsou založena na žádném konkrétním popisu předmětných jednání. Žalobce tvrdí, že mu nebylo umožněno zjistit, z čeho je konkrétně obviněn, a nebyla mu dána příležitost k vyvrácení podstaty obvinění. Žalobci nebylo umožněno, aby sám nebo prostřednictvím zástupce položil otázky těm, kteří ho obvinili, nebo svědkům, kteří zůstali utajeni a v daném případě svědčili. Žalobce neměl dostatek času na přípravu. Evropský parlament se nevyjádřil k argumentům a důkazům žalobce a neprokázal, že došlo k porušení služebního řádu.

               3.

               Třetí žalobní důvod: žalobce tvrdí, že rozhodnutí předsednictva o zamítnutí jeho žádosti o přezkoumání podstaty rozhodnutí předsedy bylo přijato bez právního opodstatnění.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod: žalobce tvrdí, že utajené řízení v rámci vyšetřovacího řízení, ve kterém poslanec Parlamentu nemá možnost dozvědět se všeobecná tvrzení o obtěžování nebo je vyvrátit, představuje ohrožení demokracie. Je tomu tak zejména v případě újmy, kterou způsobuje odsuzující rozhodnutí schopnosti volené osoby dosahovat politických cílů.

               5.

               Pátý žalobní důvod: žalobce tvrdí, že tuto otázku je třeba vyřešit urychleně, jelikož má konkrétní praktické obtíže při výkonu své politické činnosti a vytváření veřejného mínění ve Švédsku, co se týče oblastí, pro něž byl zvolen jako zástupce v Parlamentu. Rychlá náprava by podstatně změnila situaci a poskytla žalobci čas a prostředky pro jeho politické působení a zahájení výkonu mandátu před dalším volebním obdobím.

               6.

               Šestý žalobní důvod: žalobce tvrdí, že Evropský parlament jednal úmyslně anebo v každém případě z nedbalosti, pokud nezastavil řízení v okamžiku, kdy poradní výbor nebyl schopen uvést žádné obvinění, které by bylo dostatečně konkrétní (kde, kdy, jak), aby mohlo sloužit jako podklad pro uznání nebo vyvrácení nebo jako možnost předložit důkazy nebo vyvrátit důkazy, a nadto přijal odsuzující rozhodnutí s plným vědomím zjevných právních nedostatků, které byly jeho základem. Uvedené skutečnosti způsobily žalobci újmu. Újma spočívá v nákladech, těžkostech a problémech, které žalobci vznikly, pokud jde o jeho budoucí politickou činnost, jako důsledek rozhodnutí. Žalobce upřesní přiměřenou výši újmy později.


title: Věc C-565/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Sibiu — Rumunsko) — Mariana Irimie v. Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu ( „Vrácení daní vybraných členským státem v rozporu s unijním právem — Vnitrostátní právní úprava omezující úroky, které má uvedený stát zaplatit z vrácených daní — Úroky vypočtené od okamžiku podání žádosti o vrácení daně — Nesoulad s unijním právem — Zásada efektivity“ )

text:
               8.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Sibiu — Rumunsko) — Mariana Irimie v. Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Věc C-565/11) (1)

   (Vrácení daní vybraných členským státem v rozporu s unijním právem - Vnitrostátní právní úprava omezující úroky, které má uvedený stát zaplatit z vrácených daní - Úroky vypočtené od okamžiku podání žádosti o vrácení daně - Nesoulad s unijním právem - Zásada efektivity)
   2013/C 164/08
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Mariana Irimie

      Žalovaní: Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunalul Sibiu — Výklad zásad rovnocennosti, efektivity a proporcionality, článku 6 SEU a článku 17 Listiny základních práv Evropské unie — Přípustnost vnitrostátní právní úpravy omezující výši náhrady škody vzniklé jednotlivci v důsledku porušení unijního práva členským státem — Vrácení zákonných úroků souvisejících s vrácením daně

      Výrok

   Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, jako je ta, o kterou se jedná v původním řízení, jež omezuje úroky přiznané při vrácení daně vybrané v rozporu s unijním právem na úroky vzniklé ode dne následujícího po datu žádosti o vrácení této daně.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


title: Věc C-226/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 7. května 2007 – Flughafen Köln/Bonn GmbH v. Haupzollamt Köln

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 7. května 2007 – Flughafen Köln/Bonn GmbH v. Haupzollamt Köln
   (Věc C-226/07)
   (2007/C 155/28)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Düsseldorf
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Flughafen Köln/Bonn GmbH

      Žalovaný: Haupzollamt Köln
   Předběžná otázka
   Je třeba vykládat čl. 14 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2003/96/ES (1) ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, v tom smyslu, že se podnik, který použil zdaněný plynový olej zařazený do čísla 2710 kombinované nomenklatury a který podal žádost o vrácení daně, může přímo dovolávat tohoto ustanovení?

      (1)  Úř. věst. L 283, s. 51.


title: Věc T-122/05: Žaloba podaná dne 21. března 2005 Robertem Benkö a dalšími proti Komisi Evropských společenství

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/22

         Žaloba podaná dne 21. března 2005 Robertem Benkö a dalšími proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-122/05)
   (2005/C 171/38)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 21. března 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Robertem Benkö, s bydlištěm v Kohfidish (Rakousko), Nikolausem Draskovichem, s bydlištěm v Güssing (Rakousko), Alexanderem Freiherrem von Kottwitz-Erdödym, s bydlištěm v Kohfidish (Rakousko), Peterem Masserem, s bydlištěm ve Schwanberg (Rakousko), Alfredem princem z Lichtenštejnska, s bydlištěm v Deutschlandsberg (Rakousko), Marenzi Privatstiftung, se sídlem v Ebergassing (Rakousko), obcí Götzendorf an der Leitha (Rakousko), obcí Ebergassing (Rakousko), Ernstem Harrachem, s bydlištěm v Bruck an der Leitha (Rakousko), Schlossgut Schönbühel-Aggstein AG, se sídlem ve Vaduz, Heinrich Rüdiger Fürst Starhemberg'sche Familienstiftung, se sídlem ve Vaduz, zastoupenými M. Schaffgotschem, advokátem.
   Žalobci navrhují, aby Soud:

               1.

               zrušil napadené rozhodnutí Komise v celém rozsahu, v případě, že nebude tomuto návrhu vyhověno, aby podpůrně

               2.

               zrušil napadené rozhodnutí pokud jde o všechny rakouské lokality významné pro Společenství (kód AT přílohy I napadeného rozhodnutí), v případě, že nebude tomuto návrhu vyhověno, aby podpůrně

               3.

               zrušil zařazení lokalit AT 1114813, AT 2242000, AT 1220000, AT 1205A00, AT 3122000 a AT 3120000 do napadeného rozhodnutí Komise, v případě, že nebude tomuto návrhu vyhověno, aby podpůrně

               4.

               zrušil zařazení lokalit uvedených v příloze I napadeného rozhodnutí do lokalit významných pro Společenství pro stanoviště a druhy se stupněm zastoupení a celkovým hodnocením B, C a D (podpůrně C a D, dále podpůrně jen D) podle standardních formulářů údajů členských států pro

                           a)

                           veškeré lokality zařazené do napadeného rozhodnutí (podle přílohy I), podpůrně

                           b)

                           všechny rakouské lokality (kód AT v příloze I), podpůrně

                           c)

                           jen pro lokality AT 1114813, AT 2242000, AT 1220000, AT 1205A00, AT 3122000 a AT 3120000,

               5.

               v každém případě uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na základě rozhodnutí Komise K (2004) 4031 (1) ze dne 7. prosince 2004, kterým se přijímá seznam lokalit významných pro Společenství v kontinentální biogeografické oblasti podle směrnice Rady 92/43/EHS (2), spadají pozemky žalobců do ochranného režimu této směrnice.
   Žalobci zejména uplatňují, že rozhodnutí není založeno na nezbytném vážení zájmů mezi vyšším veřejným zájmem a právy občanů a územně samosprávných celků, které mají být dotčeny.
   Žalobci tvrdí, že napadené rozhodnutí je v rozporu se směrnicí 92/43/EHS vzhledem k tomu, že nebyly správně vytvořeny nezbytné podklady pro posouzení nutných finančních nákladů, a vzhledem k tomu, že akční program, který měl být podle článku 8 směrnice přijat, nebyl ani vypracován a ani toto by nebylo dostatečné.
   Žalobci dále namítají, že směrnicí 92/43/EHS vyžadovaná soudržnost sítě oblastí ochrany není v důsledku rozdělení kompetencí v Rakousku zajištěna, přičemž oblasti ochrany prakticky ve všech případech končí na hranici jednotlivých spolkových zemí, což je podle názoru žalobců z hlediska práva Společenství a po odborné stránce ochrany přírody chybné.
   Žalobci dále zastávají názor, že Komise v napadeném rozhodnutí opomněla výslovně a podrobně určit, pro které druhy a stanoviště mají lokality, které jsou nyní uvedeny jako lokality významné pro Společenství, skutečně význam pro Společenství.
   Žalobci konečně uplatňují, že pro lokality týkající se žalobců byly obsahem rozhodnutí učiněny nesprávné odborné podklady a proto byly tyto lokality nesprávně prohlášeny pro určité druhy a stanoviště za lokality významné pro Společenství.

      (1)  Úř. věst. L 382, s. 1.

      (2)  Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7).


title: Věc C-639/13: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 18. prosince 2014 – Evropská komise v. Polská republika „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2006/112/ES — DPH — Snížená sazba daně — Předměty protipožární ochrany“

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/15

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 18. prosince 2014 – Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-639/13) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2006/112/ES - DPH - Snížená sazba daně - Předměty protipožární ochrany“)
   (2015/C 065/21)
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Lozano Palacios a M. Owsiany-Hornung, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Polská republika tím, že na předměty protipožární ochrany uvedené v příloze č. 3 zákona ze dne 11. března 2004 o dani ze zboží a služeb stanovila sníženou sazbu daně z přidané hodnoty, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 96 až 98 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty ve spojení s přílohou III této směrnice.

               2)

               Polské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 45, 15.2.2014.


title: Věc T-232/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2011 — Couture Tech v. OHIM (Vyobrazení sovětského znaku) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující sovětský znak — Absolutní důvod pro zamítnutí — Rozpor s veřejným pořádkem nebo s dobrými mravy — Článek 7 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 207/2009 )

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. září 2011 — Couture Tech v. OHIM (Vyobrazení sovětského znaku)
   (Věc T-232/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující sovětský znak - Absolutní důvod pro zamítnutí - Rozpor s veřejným pořádkem nebo s dobrými mravy - Článek 7 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 319/37
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Couture Tech Ltd (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (zástupce: B. Whyatt, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 5. března 2010 (věc R 1509/2008-2), týkajícímu se přihlášky obrazového označení znázorňujícího sovětský znak k zápisu jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Couture Tech Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 195, 17.7.2010.


title: Věc F-70/09: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 5. května 2010 — Nikolchov v. Komise

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/57

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 5. května 2010 — Nikolchov v. Komise
   (Věc F-70/09) (1)

   ()
   2010/C 209/93
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci v důsledku smírného urovnání.

      (1)  Úř. věst. C 244, 10.10.2009, s. 16.


title: Věc T-490/10: Žaloba podaná dne 14. října 2010 — Endesa a Endesa Generaión v. Komise

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/52

         Žaloba podaná dne 14. října 2010 — Endesa a Endesa Generaión v. Komise
   (Věc T-490/10)
   ()
   2010/C 328/81
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Endesa, SA (Madrid, Španělsko), Endesa Generación, SA (Sevilla, Španělsko) (zástupce: M. Merola, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyň

               —

               Považovat žalobu na neplatnost za podanou a za přípustnou;

               —

               prohlásit žalobu za opodstatněnou a zrušit rozhodnutí v plném rozsahu a

               —

               přiznat žalobkyním v plném rozsahu náhradu nákladů vynaložených v tomto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutí napadené v tomto řízení je totožné s rozhodnutím napadeným ve věci T-484/10, Gas Natural Fenosa SDG v. Komise, a ve věci T-486/10, Iberdrola v. Komise.
   Na podporu žaloby žalobkyně uvádí tři žalobní důvody:

               1)

               První žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, kterého se dopustila Komise, když měla za to, že oznámené opatření spadá do působnosti směrnice 2003/54/ES (1). Ohledně tohoto důvodu žalobkyně tvrdí, že:

                           —

                           Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když čl. 11 odst. 4 směrnice 2003/54/ES vykládala tak, že nepožaduje, aby vnitrostátní orgány uvedly a prokázaly důvody bezpečnosti dodávek pro účely přijetí opatření neslučitelných s pravidly harmonizace obsaženými ve směrnici. Takový výklad je v rozporu s povinností restriktivního výkladu ustanovení týkajících se výjimek.

                           —

                           Výklad čl. 11 odst. 4 směrnice 2003/54/ES provedený Komisí by znamenal, že členské státy mohou bez omezení využívat pravidlo, jež má podle článku 114 Smlouvy pouze přechodnou platnost. Výklad přijatý Komisí je tedy neslučitelný s právním základem směrnice 2003/54/ES.

                           —

                           Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když určila limit 15 % stanovený směrnicí tak, že ho zbavila potřebného účinku zamýšleného zákonodárcem Unie.

                           —

                           Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení, neboť ve Španělsku neexistují problémy s bezpečností dodávek odůvodňující přijetí oznámeného opatření.

                           —

                           Oznámené opatření nerespektuje podmínky čl. 3 odst. 2 směrnice 2003/54/ES, jež stanoví, že povinnosti poskytování služeb ve veřejném zájmu musí být jasně vymezeny, být průhledné, nediskriminační, kontrolovatelné a zaručovat rovnost přístupu pro elektroenergetické podniky Evropské unie k zákazníkům v jednotlivých členských státech.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, kterého se dopustila Komis, když měla za to, že na oznámené opatření se vztahuje čl. 106 odst. 2 Smlouvy. Tímto důvodem žalobkyně tvrdí, že:

                           —

                           Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když měla za to, že podle čl. 11 odst. 4 směrnice 2003/54/ES není v projednávané věci nezbytné přezkoumat splnění požadavků týkajících se definice povinnosti poskytovat služby ve veřejném zájmu.

                           —

                           Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když nesprávně posoudila proporcionalitu oznámeného opatření a svoji analýzu omezila na určení neexistence nadměrné kompenzace.

                           —

                           Komise uplatněním čl. 106 odst. 2 Smlouvy pominula provedení analýzy ohrožení, jež oznámené opatření znamená pro vlastnické právo upravené v Listině základních práv EU.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení spojeného s určitými procesními aspekty. Na jeho základe žalobkyně tvrdí, že:

                           —

                           Komise porušila článek 108 Smlouva a čl. 4 odst. 4 nařízení č. 659/1999 (2), když nezahájila formální vyšetřovací řízení navzdory existenci objektivních a souhlasných skutečností prokazujících závažné potíže při posuzování slučitelnosti oznámeného opatření.

                           —

                           Komise se dopustila zneužití pravomoci tím, že využila předběžnou fázi k tomu, aby se vyhnula zahájení formálního vyšetřovacího řízení.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES (Úř. věst. L 176, s. 37; Zvl. vyd. 12/02, s. 211).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc T-85/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. června 2008 – Gabel Industria Tessile v. OHIM – Creaciones Garel (GABEL) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství GABEL — Starší obrazová ochranná známka Společenství GAREL — Částečné zamítnutí zápisu — Rozsah přezkumu, který musí provést odvolací senát — Povinnost rozhodnout o odvolání v plném rozsahu — Článek 62 odst. 1 nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/19

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. června 2008 – Gabel Industria Tessile v. OHIM – Creaciones Garel (GABEL)
   (Věc T-85/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství GABEL - Starší obrazová ochranná známka Společenství GAREL - Částečné zamítnutí zápisu - Rozsah přezkumu, který musí provést odvolací senát - Povinnost rozhodnout o odvolání v plném rozsahu - Článek 62 odst. 1 nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 183/40)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Gabel Industria Tessile SpA (Rovellasca, Itálie) (zástupce: A. Petruzzelli, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: O. Montalto a L. Rampini, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Creaciones Garel, SA (Logroño, Španělsko)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. ledna 2007 (věc R 960/2006-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi Creaciones Garel, SA a Gabel Industria Tessile SpA.
   Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 25. ledna 2007 (věc R 960/2006-2) se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Gabel Industria Tessile SpA a OHIM ponesou každý vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


title: Věc T-385/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 1. dubna 2009 — Valero Jordana v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Žaloba na neplatnost — Žaloba na náhradu škody — Povýšení — Přidělení prioritních bodů )

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/30

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 1. dubna 2009 — Valero Jordana v. Komise
   (Věc T-385/04) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Žaloba na neplatnost - Žaloba na náhradu škody - Povýšení - Přidělení prioritních bodů“)
   2009/C 113/60
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Gregorio Valero Jordana (Brusel, Belgie) (zástupci: M. Merola a I. van Schendel, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně V. Joris a C. Berardis-Kayser, poté V. Joris a G. Berscheid, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, advokátem)

      Předmět věci

   Zrušení:

               —

               rozhodnutí generálního ředitele právní služby Komise o přidělení pouze jednoho prioritního bodu generálního ředitelství žalobci z titulu roku povýšení 2003, sděleného dne 7. července 2003 a potvrzeného rozhodnutím orgánu oprávněného ke jmenování oznámeným dne 16. prosince 2003;

               —

               rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování přidělit žalobci celkově 20 bodů z titulu roku povýšení 2003, oznámeného dne 16. prosince 2003; seznamu zásluh úředníků třídy A 5 z titulu roku 2003, zveřejněného v Informations Administratives č.69-2003 dne 13. prosince 2003; seznamu úředníků povýšených do třídy A 4 z titulu roku 2003, zveřejněného v Informations Administratives č. 73-2003 ze dne 27. listopadu 2003; rozhodnutí nezapsat jméno žalobce na uvedené seznamy;

               —

               rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování neudělit žalobci dodatečné prioritní body z titulu roku povýšení 2003, vyplývající z dopisu ze dne 22. února 2007 a z rozhodnutí ze dne 17. dubna 2007;

         a přiznání náhrady škody ve výši 5 000 eur.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise, která stanoví celkový počet bodů povýšení Gregoria Valera Jordany na 20 bodů a která zamítají jeho zapsání na seznam úředníků povýšených do třídy A 4 z titulu roku povýšení, se zrušují.

               2)

               Zbývající část žaloby se zamítá.

               3)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 284, 20.11.2004.


title: Věc T-750/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2016 – Ivo-Kermartin v. EUIPO – Ergo Versicherungsgruppe (ELGO) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ELGO — Starší slovní a obrazové ochranné známky Evropské unie ERGO — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Nebezpečí záměny — Následná omezení přihlášky — Článek 43 odst. 1 nařízení č. 207/2009 — Článek 75 druhá věta nařízení č. 207/2009 — Právo být vyslechnut — Pravidlo 69 nařízení (ES) č. 2868/95“

text:
               27.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2016 – Ivo-Kermartin v. EUIPO – Ergo Versicherungsgruppe (ELGO)
   (Věc T-750/14) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ELGO - Starší slovní a obrazové ochranné známky Evropské unie ERGO - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Nebezpečí záměny - Následná omezení přihlášky - Článek 43 odst. 1 nařízení č. 207/2009 - Článek 75 druhá věta nařízení č. 207/2009 - Právo být vyslechnut - Pravidlo 69 nařízení (ES) č. 2868/95“)
   (2016/C 232/18)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ivo-Kermartin GmbH (Walzenhausen, Švýcarsko) (zástupce: F. Henkel, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Ergo Versicherungsgruppe AG (Düsseldorf, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. srpna 2014 (věc R 473/2014-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Ergo Versicherungsgruppe AG a Ivo-Kermartin GmbH.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Ivo Kermartin GmbH ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2015.


title: Věc T-583/14: Žaloba podaná dne 4. srpna 2014 – Giand v. OHIM – Flamagas (FLAMINAIRE)

text:
               6.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 351/21

         Žaloba podaná dne 4. srpna 2014 – Giand v. OHIM – Flamagas (FLAMINAIRE)
   (Věc T-583/14)
   2014/C 351/27
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Giand Srl (Rimini, Itálie) (zástupce: F. Caricato, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Flamagas, SA (Barcelona, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 11. června 2014 ve věci R 2117/2011-4, a to z důvodu neexistence nebezpečí záměny mezi dotčenými ochrannými známkami;

               —

               vrátil věc OHIM, aby změnil rozhodnutí po meritorní stránce a zapsal ochrannou známku Společenství č. 8 6 80  746 pro všechny požadované výrobky, aniž jsou tím dotčeny nenapadené výrobky;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení ve všech třech stupních.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „FLAMINAIRE“ pro výrobky náležející do tříd 16 a 34 – přihláška ochranné známky Společenství č. 8 6 80  746

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Flamagas, SA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní mezinárodní a národní ochranné známky pro výrobky náležející do tříd 16 a 34

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení zásady ne bis in idem,

               —

               nesprávné posouzení nebezpečí záměny,

               —

               nesprávné posouzení důkazů.


title: Věc T-252/10: Žaloba podaná dne 28. května 2010 — Cross Czech v. Komise

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/51

         Žaloba podaná dne 28. května 2010 — Cross Czech v. Komise
   (Věc T-252/10)
   ()
   2010/C 209/76
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cross Czech a.s. (Praha, Česká republika) (zástupce: T. Schollaert, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise č. INFSO-02/FD/GVC/Isc D (2010) 208676 ze dne 12. března 2010; a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů vynaložených žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou se žalobkyně na základě článku 263 SFEU domáhá zrušení rozhodnutí Komise č. INFSO-02/FD/GVC/Isc D (2010) 208676 ze dne 12. března 2010, referenční číslo 09-BA74-006, ve formě dopisu potvrzujícího závěry zprávy o auditu B74-06 týkající se auditu účetních závěrek za období od 1. února 2005 do 30. dubna 2008 pro projekty eMapps.com, CEEC IST NET a TRANSFER EAST, prováděné v rámci 6. rámcového programu EU pro výzkum a technologický rozvoj (2002-2006).
   Na podporu svých návrhových žádání žalobkyně uplatňuje tyto žalobní důvody:
   Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí představuje porušení Smlouvy nebo jakéhokoli právního předpisu týkajícího se jejího provádění, tím, že:

               —

               je založeno na nesprávném a nedostatečném skutkovém zjištění Komise

               —

               odráží nesprávné použití smluv týkajících se dotyčných projektů, zejména pokud jde o závěr, že žalobkyně tyto smlouvy porušila;

               —

               je založeno na zjevně nesprávném posouzení skutkových okolností týkajících se údajného porušení smluv týkajících se těchto projektů, což vedlo k porušení nezbytných právních norem, a tudíž i k nesprávnému právnímu posouzení;

               —

               je založeno na vadném odůvodnění, a

               —

               představuje porušení procesních práv žalobkyně v řízení, které předcházelo vydání napadeného rozhodnutí, a porušení zásady řádné péče.


title: Věc C-81/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Španělsko) – Anacleto Cordero Alonso v. Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Sociální politika — Ochrana zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele — Směrnice 80/987/EHS — Pozměňující směrnice 2002/74/ES — Odstupné dohodnuté v průběhu smírčího řízení — Platba zajištěná záruční institucí — Platba podřízená přijetí soudního rozhodnutí)

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/4

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Španělsko) – Anacleto Cordero Alonso v. Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   (Věc C-81/05) (1)

   (Sociální politika - Ochrana zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele - Směrnice 80/987/EHS - Pozměňující směrnice 2002/74/ES - Odstupné dohodnuté v průběhu smírčího řízení - Platba zajištěná záruční institucí - Platba podřízená přijetí soudního rozhodnutí)
   (2006/C 261/07)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Anacleto Cordero Alonso

      Žalovaná: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   Předmět
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Výklad směrnice Rady 80/987/EHS ze dne 20. října 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele (Úř. věst. L 283, s. 23; Zvl. vyd. 05/01, s. 217), pozměněné směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/74/ES ze dne 23. září 2002 (Úř. věst. L 270, s. 10; Zvl. vyd. 05/04) – Články 1 a 3 – Použití práva Společenství – Přednost – Ochrana zaměstnanců již uznaná vnitrostátním právem – Směrnice, u níž dosud neuplynula lhůta k jejímu provedení – Výklad Soudního dvora odlišný od výkladu španělského ústavního soudu – Rovné zacházení
   Výrok

               1)

               Pokud členský stát přiznal ve svém vnitrostátním právu před vstupem v platnost směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/74/ES ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice Rady 80/987/EHS, zaměstnancům právo na ochranu prostřednictvím záruční instituce v případě platební neschopnosti zaměstnavatele, pokud jde o odstupné za skončení pracovní smlouvy, uplatnění těchto právních přepisů v případě, že k platební neschopnosti zaměstnavatele došlo po vstupu v platnost této směrnice, spadá do působnosti směrnice Rady 80/987/EHS ze dne 20. října 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele, ve znění směrnice 2002/74.

               2)

               V rámci působnosti směrnice 80/987, ve znění směrnice 2002/74 obecná zásada rovnosti, tak jak je uznána právním řádem Společenství, vyžaduje, aby v případě, že podle takové vnitrostátní právní úpravy, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, nese odpovědnost za výplatu zákonného odstupného za skončení pracovní smlouvy, přiznaného rozsudkem, v případě platební neschopnosti zaměstnavatele záruční instituce, s odstupným stejné povahy, přiznaným v dohodě mezi zaměstnancem a zaměstnavatelem uzavřené před soudem a jím schválené, bylo zacházeno stejným způsobem.

               3)

               Vnitrostátní soud musí ponechat nepoužitou vnitrostátní právní úpravu, která za porušení zásady rovnosti, tak jak je uznána v právním řádu Společenství, vylučuje, aby příslušná záruční instituce nesla odpovědnost za výplatu odstupného za skončení pracovní smlouvy, přiznaného v dohodě mezi zaměstnanci a zaměstnavateli uzavřené před soudem a jím schválené.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16. 4. 2005.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 28. června 2005 ve věci T-386/04, Eridania SpA a další proti Komisi Evropských společenství (Společná organizace trhů v odvětví cukru — Cenový režim — Regionalizace — Deficitní oblasti — Klasifikace Itálie — Hospodářský rok 2004/2005 — Nařízení (ES) č. 1216/2004 — Žaloba na neplatnost — Fyzické a právnické osoby — Nepřípustnost)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/43

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 28. června 2005
   ve věci T-386/04, Eridania SpA a další proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Společná organizace trhů v odvětví cukru - Cenový režim - Regionalizace - Deficitní oblasti - Klasifikace Itálie - Hospodářský rok 2004/2005 - Nařízení (ES) č. 1216/2004 - Žaloba na neplatnost - Fyzické a právnické osoby - Nepřípustnost)
   (2005/C 217/94)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci T-386/04, Eridania Sadam SpA, se sídlem v Bologni (Itálie), Italia Zuccheri SpA, se sídlem v Bologni (Itálie), Zuccherificio del Molise SpA, se sídlem v Termoli (Itálie), CO.PRO. B – Cooperativa produttori bieticoli Soc. coop. rl, se sídlem v Minerbio (Itálie), SFIR – Società fondiaria industriale romagnola SpA, se sídlem v Cesena (Itálie), zastoupené G. Pittalisem, I. Vigliottim, G. M. Robertim, P. Ziottim a A. Franchim, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: C. Cattabriga a L. Visaggio, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), podporované Radou Evropské unie (zmocněnec: F. Ruggeri Laderchi), jejímž předmětem je návrh na zrušení článku 1 písm. d) nařízení Komise (ES) č. 1216/2004 ze dne 30. června 2004, kterým se pro hospodářský rok 2004/2005 stanoví odvozená intervenční cena bílého cukru (Úř. věst. L 232, s. 25), Soud (pátý senát), ve složení M. Vilaras, předseda, M. E. Martins Ribeiro a K. Jürimae, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 28. června 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               O návrzích na vstoupení vedlejších účastníků do řízení podaných Associazione nazionale bieticoltori, Consorzio nazionale bieticoltori a Associazione bieticoltori italiani není nutno rozhodnout.

               3)

               Žalobkyně ponesou své náklady řízení, jakož i náklady řízení vzniklé Komisi.

               4)

               Rada ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 284, 20.11.2004


title: Věc C-328/08: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 22. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Finská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2004/35/ES — Odpovědnost za životní prostředí — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/22

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 22. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Finská republika
   (Věc C-328/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/35/ES - Odpovědnost za životní prostředí - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   (2009/C 44/37)
   Jednací jazyk: finština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: U. Wölker a I. Koskinen, zmocněnci)

      Žalovaná: Finská republika (zástupce: A. Guimaraes-Purokoski, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ustanovení nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí (Úř. věst. L 143, s. 56; Zvl. vyd. 15/08, s. 357) ve stanovené lhůtě
   Výrok

               1)

               Finská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životní prostředí nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Finské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 236, 13.9.2008.


title: Věc C-258/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein oikeus (Finsko) dne 9. května 2016 – Finnair Oyj v. Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia

text:
               18.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein oikeus (Finsko) dne 9. května 2016 – Finnair Oyj v. Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia
   (Věc C-258/16)
   (2016/C 260/37)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein oikeus

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Finnair Oyj

      Odpůrkyně: Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia

      Předběžné otázky

               1.

               Je třeba čl. 31 odst. 4 Montrealské úmluvy vykládat v tom smyslu, že pro zachování práva na podání žaloby se vedle stížnosti vznesené ve stanovené lhůtě vyžaduje, aby stížnost byla vznesena ve lhůtě stanovené k jejímu podání písemně ve smyslu čl. 31 odst. 3?

               2.

               V případě, že zachování práva na podání žaloby vyžaduje, aby stížnost podaná ve stanovené lhůtě byla vznesena písemně, je třeba čl. 31 odst. 3 Montrealské úmluvy vykládat v tom smyslu, že požadavek písemné formy může být splněn prostřednictvím elektronického postupu a rovněž registrací ohlášené škody v informačním systému leteckého dopravce?

               3.

               Brání Montrealská úmluva výkladu, podle něhož požadavek písemné formy je třeba považovat za splněný, pokud zástupce leteckého dopravce zaznamená oznámení o škodě/stížnost s vědomím cestujícího, písemně buď na papír nebo elektronicky do systému leteckého dopravce?

               4.

               Stanoví článek 31 Montrealské úmluvy další obsahové požadavky na stížnost krom požadavku, že vzniklá škoda musí být leteckému dopravci oznámena?


title: Věc T-405/14: Žaloba podaná dne 31. května 2014 – Yavorskaya v. Rada a další

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/41

         Žaloba podaná dne 31. května 2014 – Yavorskaya v. Rada a další
   (Věc T-405/14)
   2014/C 261/67
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Elena Yavorskaya (Moskva, Rusko) (zástupci: D. Grisay, C. Hartman a Y. G. Georgiades, advokáti)

      Žalované: Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská centrální banka (ECB) a Euroskupina, zastoupená Radou Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil tuto žalobu, kterou se uplatňují nároky z mimosmluvní odpovědnosti opírající se o článek 340 Smlouvy o fungování Evropské unie, za přípustnou;

               —

               prohlásil žalobu za opodstatněnou, neboť opatření, která byla – pokud jde o obstavení bankovních účtů – různými orgány Evropské unie uložena Kyperské republice, dostatečně kvalifikovaným způsobem porušují základní zásady práva Evropské unie, které jednotlivcům přiznávají práva, což představuje porušení povinnosti ve smyslu článku 340 SFEU;

               —

               určil, že jednání Evropské unie představuje vážné a kvalifikované porušení povinnosti, které vedlo k tomu, že žalobkyně utrpěla škodu odhadovanou s veškerými výhradami na částku 3 2 99  855,45 EUR, s tím, že tato částka může v průběhu řízení klesnout či stoupnout zejména pokud jde o případně dlužné úroky a poplatky;

               —

               uložil Evropské unii zaplacení výše uvedených částek;

               —

               dále uložil Evropské unii náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod vycházející z mimosmluvní odpovědnosti Evropské unie a zejména z porušení vlastnického práva a zásady zákazu diskriminace.
   Opatření, která byla Kyperské republice uložena Evropskou unií, totiž vedla k zablokování účtů žalobkyně u Laïki Bank, aniž by před tím žalobkyně obdržela spravedlivé odškodnění.
   Evropská unie tím zjevně a nepřiměřeně porušila vlastnické právo žalobkyně a -vzhledem k tomu, že na základě evropských opatření uložených kyperským orgánům byly garantovány pouze vklady ve výši nižší než 1 00  000 EUR – zásadu zákazu diskriminace.


title: Věc C-322/12: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 3. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation — Belgie) — État belge v. GIMLE SA ( „Čtvrtá směrnice 78/660/EHS — Článek 2 odst. 3 — Zásada pravdivého a věrného obrazu — Článek 2 odst. 5 — Povinnost odchýlit se — Článek 32 — Oceňování na základě historické ceny — Pořizovací cena zjevně nižší než skutečná hodnota“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/34

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 3. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation — Belgie) — État belge v. GIMLE SA
   (Věc C-322/12) (1)

   (Čtvrtá směrnice 78/660/EHS - Článek 2 odst. 3 - Zásada pravdivého a věrného obrazu - Článek 2 odst. 5 - Povinnost odchýlit se - Článek 32 - Oceňování na základě historické ceny - Pořizovací cena zjevně nižší než skutečná hodnota)
   2013/C 344/58
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: État belge

      Žalovaná: GIMLE SA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour de cassation (Belgie) — Výklad čl. 2 odst. 3, 4 a 5 čtvrté směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978, založené na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o ročních účetních závěrkách některých forem společností (Úř. věst. L 222, s. 11; Zvl. vyd. 17/01, s. 21) — Roční účetní závěrky některých forem společností — Zásada pravdivého a věrného obrazu — Kupní cena zboží neodpovídající jejich reálné hodnotě a podávající zkreslený obraz o stavu aktiv a pasiv společnosti — Povinnost postupovat odchylně od zásady zaúčtování aktiv v pořizovacích cenách a účtovat o aktivech ihned v jejich prodejní ceně

      Výrok

   Zásada věrného a pravdivého obrazu uvedená v čl. 2 odst. 3 až 5 čtvrté směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978 založené na [44 odst. 2 písm. g) ES] o ročních účetních závěrkách některých forem společností neumožňuje odchýlit se od zásady ocenění aktiv na základě nákladů na pořízení nebo nákladů na výrobu, uvedené v článku 32 uvedené směrnice, ve prospěch ocenění na základě jejich skutečné hodnoty, jestliže jsou pořizovací cena nebo náklady na výrobu uvedených aktiv zjevně nižší než jejich skutečná hodnota.

      (1)  Úř. věst. C 287, 22.9.2012.


title: Věc T-523/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. června 2012 — Interkobo v. OHIM — XXXLutz Marken (my baby) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství my baby — Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky MYBABY a starší národní obrazová ochranná známka mybaby — Relativní důvody pro zamítnutí — Nepředložení důkazů v jazyce námitkového řízení — Legitimní očekávání — Pravidlo 19, odst. 3, pravidlo 20 odst. 1 a pravidlo 98 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95“ )

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. června 2012 — Interkobo v. OHIM — XXXLutz Marken (my baby)
   (Věc T-523/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství my baby - Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky MYBABY a starší národní obrazová ochranná známka mybaby - Relativní důvody pro zamítnutí - Nepředložení důkazů v jazyce námitkového řízení - Legitimní očekávání - Pravidlo 19, odst. 3, pravidlo 20 odst. 1 a pravidlo 98 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95)
   2012/C 243/33
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Interkobo sp. z o.o. (Łódź, Polsko) (zástupci: R. Skubisz a K. Ziemski, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: XXXLutz Marken GmbH (Wels, Rakousko) (zástupce: H. Pannen, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. září 2010 (věc R 88/2009-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Interkobo sp. z o.o. a XXXLutz Marken GmbH.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Interkobo sp. z o.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.2011.


title: Věc T-95/05: Žaloba podaná dne 14. února 2005 Jeanem Dehonem proti Evropskému parlamentu

text:
               30.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/40

         Žaloba podaná dne 14. února 2005 Jeanem Dehonem proti Evropskému parlamentu
   (Věc T-95/05)
   (2005/C 106/81)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 14. února 2005 žaloba podaná proti Evropskému parlamentu Jeanem Dehonem, s bydlištěm v Hagenu (Lucembursko), zastoupeným Sébastienem Orlandim, Xavierem Martinem M., Albertem Coolenem, Jeanem-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 29. dubna 2004 o jmenování jiné osoby na pracovní místo zástupce vedoucího francouzského překladatelského odboru,

               —

               uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce v této věci se staví proti zamítnutí své kandidatury na pracovní místo zástupce vedoucího francouzského překladatelského odboru orgánem oprávněným ke jmenování. Úspěšný kandidát byl jmenován po vyhlášení oznámení o vnitřním výběrovém řízení LA/113 (oznámení o volném místě č. 9192).
   Na podporu svých návrhů se dovolává porušení článku 233 Smlouvy o ES, porušení čl. 29 odst. 1 služebního řádu, porušení zásady o rozumných vyhlídkách na služební postup, jakož i porušení povinnosti odůvodnění.
   Konkrétně v tomto ohledu uplatňuje:

               —

               Sporné jmenování nastalo, aniž byla přezkoumána kandidatura žalobce.

               —

               Nebylo dodrženo pořadí přednosti mezi různými postupy o obsazení pracovních míst, jak jsou stanoveny v článku 29 služebního řádu.

               —

               Neexistence rozhodnutí ohledně kandidatury žalobce podle řízení o povýšení/převedení je o to závažnější, že postup obsazení dotčeného pracovního místa byl již předmětem zrušujícího rozsudku ze dne 15. listopadu 2000 (věc T-261/99, Dehon v. Parlament). Přitom výkon tohoto rozsudku zahrnoval navrácení situace do stavu, ve kterém byla před tím, než nastaly okolnosti přezkoumané soudem.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. října 2004 ve věci C-173/02: Španělské království proti Komisi Evropských společenství (Nařízení (EHS) č. 3950/92 — Společná organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky — Rozhodnutí Komise zakazující podporu k získání mléčných kvót)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/7

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 14. října 2004
   ve věci C-173/02: Španělské království proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Nařízení (EHS) č. 3950/92 - Společná organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky - Rozhodnutí Komise zakazující podporu k získání mléčných kvót)
   (2004/C 300/12)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci 173/02, Španělské království (zmocněnec: S. Ortiz Vaamonde) proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: J. L. Buendía Sierra), jejímž předmětem je žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES, podaná dne 13. května 2002, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann (zpravodaj), předseda senátu, A. Rosas a S. von Bahr, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 14. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 169, 13.7.2002.


title: Věc C-140/15 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 21. září 2016 – Evropská komise v. Španělské království „Kasační opravný prostředek — Fond soudržnosti — Snížení finanční pomoci — Postup přijímání rozhodnutí Evropskou komisí — Existence lhůty — Nedodržení stanovené lhůty — Důsledky“

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/17

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 21. září 2016 – Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-140/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Fond soudržnosti - Snížení finanční pomoci - Postup přijímání rozhodnutí Evropskou komisí - Existence lhůty - Nedodržení stanovené lhůty - Důsledky“)
   (2016/C 419/21)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: S. Pardo Quintillán a D. Recchia, zmocněnci)

      Další účastník řízení: Španělské království (zástupce: A. Rubio González, zmocněnec)

      Vedlejší účastník vystupující na podporu Španělského království: Nizozemské království (zástupci: B. Koopman a M. Bulterman, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Nizozemské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 11.5.2015.


title: Věc C-267/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. května 2011 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 22. března 2011 ve věci T-369/07, Lotyšská republika v. Evropská komise

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. května 2011 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 22. března 2011 ve věci T-369/07, Lotyšská republika v. Evropská komise
   (Věc C-267/11 P)
   2011/C 226/32
   Jednací jazyk: lotyština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: E. White a I. Rubene)

      Další účastníci řízení: Lotyšská republika, Litevská republika, Slovenská republika, Spojené království Velké Británie a Severní Irsko

      Návrhová žádání účastnice řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávajících kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr

               —

               zrušil rozsudek, proti kterému se podává tento kasační opravný prostředek;

               —

               uložil Lotyšské republice náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Jediný důvod kasačního opravného prostředku vychází z nedodržení tříměsíční lhůty stanovené v čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87/ES (1).
   Komise má za to, že Tribunál v rámci posouzení spojil první a druhou větu čl. 9 odst. 3, v důsledku čehož je výklad v rozporu s cíli stanovenými uvedeným odstavcem.
   Takový výklad čl. 9 odst. 3 směrnice je v rozporu s výkladem, který samotný Tribunál provedl v jiné věci, v níž správně dospěl k závěru, že čl. 9 odst. 3 druhá věta představuje samostatný právní základ.
   Komise při svém výkladu čl. 9 odst. 3 směrnice vychází z doslovného znění uvedeného ustanovení, které je také plně v souladu s cílem tohoto ustanovení. Proto v případě, kdy Komise odmítne národní alokační plán oznámený členským státem, musí členský stát tento plán změnit a zohlednit přitom námitky Komise, a nemůže tento plán provádět, dokud Komise nepřijme navržené změny. K přijetí kladného rozhodnutí o přijetí není stanovena žádná lhůta.
   Komise poznamenává, že napadené rozhodnutí je rozhodnutí o změnách národního alokačního plánu, a nikoli o samotném oznámeném národním alokačním plánu.
   Nicméně Tribunál vzhledem k tomu, že nekonstatoval, že čl. 9 odst. 3 druhá věta směrnice zavádí odlišný postup, dospěl k nesprávnému závěru, že oznámené změny je třeba považovat za oznámení nového národního alokačního plánu, a tudíž že je nutné uplatnit tříměsíční lhůtu.

      (1)  Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631.