title: Věc T-105/07: Usnesení Tribunálu ze dne 3. března 2010 — MarketTools v. OHIM — Optimus-Telecomunicações (ZOOMERANG) ( „Ochranná známka Společenství — Námitka — Zpětvzetí námitky — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/34

         Usnesení Tribunálu ze dne 3. března 2010 — MarketTools v. OHIM — Optimus-Telecomunicações (ZOOMERANG)
   (Věc T-105/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitka - Zpětvzetí námitky - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2010/C 134/57
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: MarketTools, Inc. (San Francisco, Spojené státy) (zástupci: W. von der Osten-Sacken, A. González Hähnlein, O. Günzel a A. Wenninger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zástupci: původně S. Laitinen, poté G. Schneider a D. Botis, zmocněnci)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Optimus-Telecomunicações, SA (Maia, Portugalsko) (zástupci: T. Colaço Dias a J. Conceição Pimenta, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. ledna 2007 (věc R 253/2006-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Optimus-Telecomunicações, SA a MarketTools, Inc.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada vlastních nákladů řízení, jakož i náhrada nákladů řízení vynaložených žalovaným.

               3)

               Vedlejší účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 9.6.2007.


title: Věc C-311/10: Žaloba podaná dne 29. června 2010 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/24

         Žaloba podaná dne 29. června 2010 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-311/10)
   ()
   2010/C 246/41
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Zavvos i Ł. Habiak, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (1) a v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2007/46 do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 29. dubna 2009.

      (1)  Úř. věst. L 263, s. 1.


title: Věc C-13/10: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. ledna 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Belgie) — Knubben Dak-en Leidekkersbedrijf BV v. Belgický stát

text:
               16.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/8

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. ledna 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Belgie) — Knubben Dak-en Leidekkersbedrijf BV v. Belgický stát
   (Věc C-13/10) (1)

   2011/C 120/15
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 80, 27.3.2010.


title: Věc T-96/08: Žaloba podaná dne 22. února 2008 – Global Digital Disc v. Komise

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/37

         Žaloba podaná dne 22. února 2008 – Global Digital Disc v. Komise
   (Věc T-96/08)
   (2008/C 107/62)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Global Digital Disc GmbH & Co. KG (Dresden, Německo) (zástupce: E. Stein, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské komise COMP/C-3/38.803 – Global Digital Disc (GDD)/Philips;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně zpochybňuje rozhodnutí Komise ze dne 7. prosince 2007 ve věci COMP/C-3/38.803 – Global Digital Disc (GDD)/Philips. V tomto rozhodnutí zamítla Komise stížnost žalobkyně, ve které konstatovala různá porušení článku 82 ES odpůrkyní v souvislosti s jejími licenční praxí v oblasti CD-ROMů, podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 773/2004 (1).
   K odůvodnění své žaloby uvádí žalobkyně zaprvé, že Komise porušila povinnost odůvodnění. Krom toho porušila žalovaná práva na obhajobu. Dále uvádí, že argumenty Komise odůvodňující zamítnutí významu předmětu stížnosti pro celé Společenství, jsou nesprávné.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 123, s. 18; Zvl. vyd. 08/03, s. 81).


title: Věc T-209/16: Žaloba podaná dne 3. května 2016 – Apax Partners UK v. EUIPO – Apax Partners Midmarket (APAX PARTNERS)

text:
               27.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/30

         Žaloba podaná dne 3. května 2016 – Apax Partners UK v. EUIPO – Apax Partners Midmarket (APAX PARTNERS)
   (Věc T-209/16)
   (2016/C 232/39)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Apax Partners UK Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: D. Rose a J. Warner, Solicitors)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Apax Partners Midmarket (Paříž, Francie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka EU „APAX PARTNERS“ - Ochranná známka Evropské unie č. 1805282

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. února 2016, ve věci R 1611/2014-2.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v plném rozsahu, a nařídil obnovení zápisu v plném rozsahu ze strany EUIPO;

               —

               uložil EUIPO a každému účastníku účastnícímu se tohoto řízení náhradu nákladů tohoto řízení, jakož i nákladů řízení před odvolacím senátem a nákladů řízení o prohlášení neplatnosti č. 779 C před zrušovacím oddělením.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. a) a čl. 8 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-216/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Irsko (Nesplnění povinnosti státem — Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí — Směrnice 85/337/EHS a 97/11/ES — Vnitrostátní právní předpisy — Účast veřejnosti na některých postupech posuzování za poplatek)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/13

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-216/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí - Směrnice 85/337/EHS a 97/11/ES - Vnitrostátní právní předpisy - Účast veřejnosti na některých postupech posuzování za poplatek)
   (2006/C 326/26)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: X. Lewis, zmocněnec)

      Žalovaný: Irsko (zástupci: D. O'Hagan, zmocněnec, B. Murray, BL, G. Simons, Barrister)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 6 a 8 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 157, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248), ve znění směrnice 97/11/ES ze dne 3. března 1997 (Úř. věst. L 73, s. 5; Zvl. vyd. 15/03, s. 151) – Vnitrostátní právní přepisy, které umožňují veřejnosti účastnit se na některých postupech posuzování za poplatek
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 193, 6.8.2005.


title: Věc T-44/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. února 2007 – SP Entertainment Development v. Komise ( Státní podpory — Akt, který lze napadnout žalobou — Nepřípustnost )

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/40

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. února 2007 – SP Entertainment Development v. Komise
   (Věc T-44/05) (1)

   („Státní podpory - Akt, který lze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
   (2007/C 95/82)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: SP Entertainment Development GmbH (Norderfriedrichskoog, Německo) (zástupce: C. Demleitner, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: V. Kreuschitz, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žádost o zrušení rozhodnutí, které mělo být obsaženo v dopise Komise ze dne 20. října 2004 týkajícím se navrácení státní podpory udělené německými orgány ve prospěch Space Park Development GmbH & Co. KG
   Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobkyni SP Entertainment Development GmbH se ukládá náhrada veškerých nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 115, 14.5.2005.


title: Věc C-368/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Baranya Megyei Bíróság (Maďarsko) dne 14. září 2009 — Pannon Gép Centrum Kft. v. APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Baranya Megyei Bíróság (Maďarsko) dne 14. září 2009 — Pannon Gép Centrum Kft. v. APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály
   (Věc C-368/09)
   2010/C 11/22
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Baranya Megyei Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Pannon Gép Centrum Kft.

      Žalovaný: APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály

      Předběžné otázky

               1)

               Jsou vnitrostátní ustanovení obsažená v čl. 13 odst. 1 bodu 16 általános forgalmi adóról szóló 1992. évi LXXIV. törvény (zákon LXXIV z roku 1992 o dani z obratu) platná v okamžiku vystavení faktury nebo v čl. 1/E odst. 1 nařízení ministerstva financí 24/1995 (XI.22), slučitelná s údaji uvedenými ve faktuře a pojetím faktury, jež jsou stanoveny čl. 2 písm. b) směrnice Rady 2001/115/ES (1) ze dne 20. prosince 2001, kterou se mění směrnice 77/388/EHS (2) (šestá směrnice) s cílem zjednodušit, modernizovat a harmonizovat podmínky pro fakturaci ve vztahu k dani z přidané hodnoty, zvláště v případě, na který odkazuje čl. 13 odst. 1 bod 16 písm. f) zákona o dani z obratu? V případě kladné odpovědi na tuto otázku:

               2)

               Je v rozporu s čl. 17 odst. 1 a čl. 18 odst. 1 písm. a) šesté směrnice praxe členského státu spočívající v postihování formálních nedostatků faktur, jež jsou základem pro uplatnění nároku na odpočet, tím, že tento nárok nepřizná?

               3)

               Je pro uplatnění nároku na odpočet daně dostačující splnění povinností stanovených v čl. 22 odst. 3 písm. b) šesté směrnice nebo lze uplatnit nárok na odpočet daně a přijmout fakturu jako věrohodný doklad pouze předpokladu případě, že se současně ověří všechny skutečnosti a povinnosti vyžadované směrnicí 2002/115/ES?

      (1)  Směrnice Rady 2001/115/ES ze dne 20. prosince 2001, kterou se mění směrnice 77/388/EHS s cílem zjednodušit, modernizovat a harmonizovat podmínky pro fakturaci ve vztahu k dani z přidané hodnoty (Úř. věst. L 15, 17.1.2002, s. 24; Zvl. vyd. 09/01, s. 352).

      (2)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23).


title: Věc T-181/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. března 2014 – Reagens v. Komise „Přístup k dokumentům  — Nařízení (ES) č. 1049/2001  — Dokumenty týkající se žádostí o zohlednění platební neschopnosti určitých podniků v rámci řízení ve věcech kartelových dohod  — Odepření přístupu  — Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby  — Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu  — Převažující veřejný zájem  — Povinnost provést konkrétní a individuální přezkum  — Částečný přístup“

text:
               12.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. března 2014 – Reagens v. Komise
   (Věc T-181/10) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se žádostí o zohlednění platební neschopnosti určitých podniků v rámci řízení ve věcech kartelových dohod - Odepření přístupu - Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby - Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu - Převažující veřejný zájem - Povinnost provést konkrétní a individuální přezkum - Částečný přístup“)
   2014/C 142/38
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Itálie) (zástupci: původně B. O’Connor, solicitor, L. Toffoletti, E. De Giorgi a D. Gullo, advokáti, poté B. O’Connor, L. Toffoletti a E. De Giorgi)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně P. Costa de Oliveira a J. Bourke, poté P. Costa de Oliveira a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise Gestdem 2009/5145 ze dne 23. února 2010, jímž bylo odmítnuto poskytnout žalobkyni přístup k určitým dokumentům ze spisu řízení COMP/38589 – Tepelné stabilizátory, v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331)

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise Gestdem 2009/5145 ze dne 23. února 2010, jímž bylo odmítnuto poskytnout Reagens SpA přístup k určitým dokumentům ve spisu řízení COMP/38589 – Tepelné stabilizátory, v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise, se zrušuje v rozsahu, v němž jím byl zamítnut přístup k nedůvěrným zněním žádostí podniků a k prvnímu dotazníku Evropské komise.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Reagens SpA ponese polovinu vlastních nákladů řízení a polovinu nákladů řízení vynaložených Komisí.

               4)

               Komise ponese polovinu vlastních nákladů řízení a polovinu nákladů řízení vynaložených Reagens

      (1)  Úř. věst. C 179, 3.7.2010


title: Věc C-143/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. ledna 2010 Antonim Tomaszem Uznańskim proti usnesení Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 27. listopadu 2009 ve věci T-348/09, Uznański v. Polsko

text:
               2.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/11

         Kasační opravný prostředek podaný dne 29. ledna 2010 Antonim Tomaszem Uznańskim proti usnesení Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 27. listopadu 2009 ve věci T-348/09, Uznański v. Polsko
   (Věc C-143/10 P)
   2011/C 103/18
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Antoni Tomasz Uznański (zástupce: A. Nowak, adwokat)

      Další účastnice řízení: Polská republika
   Soudní dvůr (sedmý senát) kasační opravný prostředek zamítl usnesením ze dne 19. listopadu 2010.


title: Věc T-685/15: Žaloba podaná dne 26. listopadu 2015 – Sulayr Global Service v. OHIM – Sulayr Calidad (sulayr GLOBAL SERVICE)

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/67

         Žaloba podaná dne 26. listopadu 2015 – Sulayr Global Service v. OHIM – Sulayr Calidad (sulayr GLOBAL SERVICE)
   (Věc T-685/15)
   (2016/C 038/91)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sulayr Global Service, SL (Valle del Zalabi, Španělsko) (zástupci: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal a E. Armero Lavie, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Sulayr Calidad, SL (Granada, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatel: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „sulayr GLOBAL SERVICE“ – Přihláška č. 11 960 515

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. září 2015, ve věci R 149/2015-1.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž konstatovalo, že existuje podobnost mezi službami přihlášenými ve třídě 40 a službami náležejícími do třídy 42, na které se vztahuje starší ochranná známka, a v důsledku toho nebezpečí záměny;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               porušení článku 60 nařízení č. 207/2009 a pravidla č. 49 odst. 1 nařízení č. 2868/95;

               —

               porušení článku 75 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-40/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgerichts Hamburg (Německo) dne 25. ledna 2016 – Irene Uhden v. KLM Royal Dutch Airlines NV

text:
               17.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgerichts Hamburg (Německo) dne 25. ledna 2016 – Irene Uhden v. KLM Royal Dutch Airlines NV
   (Věc C-40/16)
   (2016/C 175/03)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Hamburg

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Irene Uhden

      Žalovaná: KLM Royal Dutch Airlines NV

      Předběžná otázka

   Je třeba vykládat čl. 7 odst. 1 druhou větu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (1) v tom smyslu, že pojem „vzdálenost“ zahrnuje pouze přímou vzdálenost mezi místem odletu a posledním místem určení a to nezávisle na letecké trase, která byla v konkrétním případě uražena?

      (1)  Úř. věst. L 46, s. 1.


title: Věc F-61/10: Žaloba podaná dne 24. července 2010 — AF v. Komise

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/63

         Žaloba podaná dne 24. července 2010 — AF v. Komise
   (Věc F-61/10)
   ()
   2010/C 301/100
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: AF (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí žalované, kterým se zamítá žádost o pomoc týkající se morálního obtěžování, kterého byla žalobkyně údajně obětí, jakož i žádost o náhradu vzniklé nemajetkové újmy

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí č. 24938 vydané dne 28. září 2009, kterým orgán Komise oprávněný ke jmenování zamítl žádost o pomoc D/300/09 podanou žalobkyní na základě článku 24 služebního řádu, týkající se morálního obtěžování, k němuž docházelo v jejím útvaru během období od dubna 2004 do dubna 2009 s výhradou veškerých změn;

               —

               přiznat žalobkyni náhradu škody ve výši 600 000 eur z titulu náhrady nemajetkové újmy vzniklé obtěžováním a důsledky na jejím zdravotním stavu;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-366/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) dne 22. července 2010 — The Air Transport Association of America, American Airlines, Inc., Continental Airlines, Inc., United Airlines, Inc. v. The Secretary of State for Energy and Climate Change

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) dne 22. července 2010 — The Air Transport Association of America, American Airlines, Inc., Continental Airlines, Inc., United Airlines, Inc. v. The Secretary of State for Energy and Climate Change
   (Věc C-366/10)
   ()
   2010/C 260/12
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: The Air Transport Association of America, American Airlines, Inc., Continental Airlines, Inc., United Airlines, Inc.

      Žalovaný: The Secretary of State for Energy and Climate Change

      Předběžné otázky

               1)

               Lze se v této věci dovolávat některé z následujících zásad mezinárodního práva nebo všech těchto zásad za účelem zpochybnění platnosti směrnice 2003/87/ES (1), ve znění směrnice 2008/101/ES (2) za účelem začlenění činností v oblasti letectví do systému EU pro obchodování s povolenkami na emise (dále jen společně „pozměněná směrnice“):

                           a)

                           zásady mezinárodního obyčejového práva, podle které má každý stát úplnou a výlučnou svrchovanost nad svým vzdušným prostorem;

                           b)

                           zásady mezinárodního obyčejového práva, podle které si žádný stát nemůže činit platné nároky na podrobení kterékoli části volného moře své svrchovanosti;

                           c)

                           zásady svobody létat nad volným mořem podle mezinárodního obyčejového práva;

                           d)

                           zásady mezinárodního obyčejového práva (jejíž existenci žalovaný popírá), podle které letadlo letící nad volným mořem podléhá výlučné jurisdikci země, ve které je registrováno, pokud není výslovně ujednáno jinak v mezinárodní smlouvě;

                           e)

                           Chicagské úmluvy (konkrétně článků 1, 11, 12, 15 a 24);

                           f)

                           dohody o „otevřeném nebi“ (konkrétně článku 7, čl. 11 odst. 2 písm. c) a čl. 15 odst. 3);

                           g)

                           Kjótského protokolu (konkrétně čl. 2 odst. 2)?

                     Je-li odpověď na první otázku kladná:

               2)

               Je pozměněná směrnice neplatná v rozsahu, v němž vztahuje systém pro obchodování s povolenkami na emise na ty části letů (obecně či letadel zaregistrovaných ve třetích zemích), ke kterým dochází mimo vzdušný prostor členských států EU, jelikož porušuje jednu či více z výše uvedených zásad mezinárodního obyčejového práva?

               3)

               Je pozměněná směrnice neplatná v rozsahu, v němž vztahuje systém pro obchodování s povolenkami na emise na ty části letů (obecně či letadel zaregistrovaných ve třetích zemích), ke kterým dochází mimo vzdušný prostor členských států EU:

                           a)

                           jelikož porušuje články 1, 11 nebo 12 Chicagské úmluvy;

                           b)

                           jelikož porušuje článek 7 dohody o „otevřeném nebi“?

               4)

               Je pozměněná směrnice neplatná v rozsahu, v němž vztahuje systém pro obchodování s povolenkami na emise na činnosti v oblasti letectví:

                           a)

                           jelikož porušuje čl. 2 odst. 2 Kjótského protokolu a čl. 15 odst. 3 dohody o „otevřeném nebi“;

                           b)

                           jelikož porušuje článek 5 Chicagské úmluvy samotný či ve spojení s čl. 3 odst. 4 a čl. 15 odst. 3 dohody o „otevřeném nebi“;

                           c)

                           jelikož porušuje článek 24 Chicagské úmluvy samotný či ve spojení s čl. 11 odst. 2 písm. c) dohody o „otevřeném nebi“?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Text s významem pro EHP)
   Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/101/ES ze dne 19. listopadu 2008, kterou se mění směrnice 2003/87/ES za účelem začlenění činností v oblasti letectví do systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (Text s významem pro EHP)
   Úř. věst. L 8, s. 3


title: Věc C-223/06: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 14. prosince 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2003/51/ES — Právo společností — Roční účetní závěrky některých forem společností — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/22

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 14. prosince 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-223/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2003/51/ES - Právo společností - Roční účetní závěrky některých forem společností - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2006/C 331/39)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: G. Braun, zmocněnec)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupce: S. Schreiner, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí právních a správních předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/51/EHS ze dne 18. června 2003, kterou se mění směrnice Rady 78/660/EHS, 83/349/EHS, 86/635/EHS a 91/674/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách některých forem společností, bank a jiných finančních institucí a pojišťoven (Úř. věst. L 178, s. 16; Zvl. vyd. 17/01, s. 273).
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/51/EHS ze dne 18. června 2003, kterou se mění směrnice Rady 78/660/EHS, 83/349/EHS, 86/635/EHS a 91/674/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách některých forem společností, bank a jiných finančních institucí a pojišťoven, a v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhradu nákladů řízení

      (1)  Úř. věst. C 165, 15.7.2006.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. června 2004 ve věci C-99/03: Komise Evropských společenství proti Irsku („Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2000/52/ES — Zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky — Neprovedení směrnice v předepsané lhůtě“)

text:
               7.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/6

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 17. června 2004
   ve věci C-99/03: Komise Evropských společenství proti Irsku (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2000/52/ES - Zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky - Neprovedení směrnice v předepsané lhůtě“)
   (2004/C 201/10)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-99/03 Komise Evropských společenství (zmocněnec: J. Flett) proti Irsku (zmocněnec: D. O'Hagan) jejímž předmětem je určení, že nepřijetím právních a správních předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2000/52/ES ze dne 26. července 2000, kterou se mění směrnice 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky (Úř. věst. L 193, s. 75) nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomilo, Irsko nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice, Soudní dvůr (pátý senát), ve složení C. Gulmann, předseda senátu, S. von Bahr (zpravodaj) a R. Silva de Lapuerta, soudci, generální advokát: A. Tizzano, tajemník: R. Grass, vydal dne 17. června 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Nepřijetím právních a správních předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2000/52/ES ze dne 26. července 2000, kterou se mění směrnice 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomilo, Irsko nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2.

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 101, 26.4.2003.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 2. srpna 2016 ve věci E-34/15 – Kontrolní úřad ESVO v. Island (Nesplnění povinností státem ESVO – neprovedení – směrnice 2012/46/EU, kterou se mění směrnice 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje)

text:
               13.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/23

         ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 2. srpna 2016
   ve věci E-34/15
   Kontrolní úřad ESVO v. Island
   (Nesplnění povinností státem ESVO – neprovedení – směrnice 2012/46/EU, kterou se mění směrnice 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje)
   (2017/C 120/11)
   Ve věci E-34/15, Kontrolní úřad ESVO v. Island – NÁVRH na prohlášení, že Island nesplnil své povinnosti podle aktu uvedeného v bodě 1a kapitoly XXIV přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Komise 2012/46/EU ze dne 6. prosince 2012, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a podle článku 7 Dohody o EHP, neboť nepřijal opatření nezbytná k provedení předmětného aktu v předepsané lhůtě, nebo o skutečnosti v každém případě neinformoval Kontrolní úřad ESVO, vynesl Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Páll Hreinsson, soudci, dne 2. srpna 2016 rozsudek, jehož výrok zní:
   Soudní dvůr tímto:

               1.

               Prohlašuje, že Island nesplnil své povinnosti podle aktu uvedeného v bodě 1a kapitoly XXIV přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Komise 2012/46/EU ze dne 6. prosince 2012, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a podle článku 7 Dohody o EHP, neboť nepřijal opatření nezbytná k provedení předmětného aktu v předepsané lhůtě.

               2.

               Ukládá Islandu uhradit náklady řízení.


title: Věc C-142/16: Žaloba podaná dne 9. března 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo

text:
               10.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/13

         Žaloba podaná dne 9. března 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-142/16)
   (2016/C 165/14)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Hermes a E. Manhaeve, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Spolková republika Německo tím, že při povolení výstavby uhelné elektrárny v Hamburg-Moorburg neprovedla správné a úplné posouzení důsledků pro lokalitu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice Rady 92/43/EHS (1) ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin.

               —

               uložit Spolkové republice Německu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Město Hamburg vydalo vodoprávní povolení pro černouhelnou elektrárnu Moorburg, kterým se povoluje průtokové chlazení elektrárny vodou z řeky Labe. Posouzení důsledků, z něhož se vycházelo, spatřovalo nebezpečí, že odebírání vody na chlazení zabije ryby putující proti proudu a lokality sítě Natura 2000, které se nachází proti proudu a jejichž cílem je zachování příslušných druhů, tak budou významně negativně ovlivněny. V konečném výsledku však toto posouzení důsledků významný negativní vliv na chráněná území popřelo, protože zařízení umožňující migraci ryb zřízené mezi elektrárnou a příslušnými ohroženými chráněnými územími klasifikovalo jako opatření, které má omezit škody. V posouzení důsledků rovněž chybí přezkoumání možných kumulativních účinků určitých existujících a schválených elektráren nacházejících se proti proudu od Moorburg.
   Podle čl. 6 odst. 3 druhé věty směrnice 92/43/EHS mohou být projekty s přihlédnutím k výsledkům hodnocení důsledků schváleny pouze tehdy, pokud je možné vyloučit významné nepříznivé účinky na lokality sítě Natura 2000. Pokud tomu tak není, může být vydán souhlas jen za přísných podmínek, které jsou stanoveny v čl. 6 odst. 4 směrnice.
   Podle názoru Komise je předmětné posouzení důsledků ze dvou důvodů nesprávné resp. neúplné. Zaprvé, zařízení umožňující migraci ryb považuje za opatření, které má omezit škody, v rámci čl. 6 odst. 3 směrnice, přestože podle kritérií stanovených Soudním dvorem v rozsudku Briels (C-521/12 (2)) představuje nanejvýš kompenzační opatření ve smyslu čl. 6 odst. 4 směrnice. Zadruhé, v rozporu s čl. 6 odst. 3 směrnice neprovedlo přezkum výše uvedených možných kumulativních účinků. Vzhledem k tomu, že město Hamburg v důsledku toho vyloučilo významné negativní vlivy na chráněná území ve smyslu čl. 6 odst. 3 směrnice, nesplnilo požadavky čl. 6 odst. 4 směrnice, jako je přezkum alternativních řešení a přezkum převažujícího veřejného zájmu.

      (1)  Úř. věst. L 206, s. 7.

      (2)  ECLI:EU:C:2014:330.


title: Věc C-301/04 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. června 2006 – Komise Evropských společenství v. SGL Carbon AG, Tokai Carbon Co. Ltd, Nippon Carbon Co. Ltd, Showa Denko KK, GrafTech International Ltd, původně UCAR International Inc., SEC Corp., The Carbide/Graphite Group Inc. (Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelová dohoda — Grafitové elektrody — Článek 81 odst. 1 ES — Pokuty — Pokyny o metodě stanovování pokut — Sdělení o spolupráci — Předložení dokumentů při šetření Komise)

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/4

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. června 2006 – Komise Evropských společenství v. SGL Carbon AG, Tokai Carbon Co. Ltd, Nippon Carbon Co. Ltd, Showa Denko KK, GrafTech International Ltd, původně UCAR International Inc., SEC Corp., The Carbide/Graphite Group Inc.
   (Věc C-301/04 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelová dohoda - Grafitové elektrody - Článek 81 odst. 1 ES - Pokuty - Pokyny o metodě stanovování pokut - Sdělení o spolupráci - Předložení dokumentů při šetření Komise)
   (2006/C 224/06)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Komise Evropských společenství (zástupci: W. Mölls, W. Wils a H. Gading, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: SGL Carbon AG, (zástupce: M. Klusmann, advokát), Tokai Carbon Co. Ltd, se sídlem v Tokiu (Japonsko), Nippon Carbon Co. Ltd, se sídlem v Tokiu, Showa Denko KK, se sídlem v Tokiu, GrafTech International Ltd, původně UCAR International Inc., se sídlem ve Wilmington (Spojené státy), SEC Corp., se sídlem v Amagasaki (Japonsko), The Carbide/Graphite Group Inc.
   Předmět
   Kasační opravný prostředek proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 29. dubna 2004, Tokai Carbon a další v. Komise (spojené věci T-236/01, T-239/01, T-244/01 až T-246/01, T-251/01 a T-252/01) v rozsahu, v němž Soud snížil pokutu uloženou společnosti SGL Carbon AG (věc T-239/01) rozhodnutím Komise 2002/271/ES ze dne 18. července 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP – Věc COMP/E-1/36.490 – Grafitové elektrody (Úř. věst. L 100, s. 1)
   Výrok

               1)

               Bod 2 první odrážka výroku rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 29. dubna 2004, Tokai Carbon a další v. Komise (T-236/01, T-239/01, T-244/01 až T-246/01, T-251/01 a T-252/01) se zrušuje.

               2)

               Výše pokuty uložené společnosti SGL Carbon AG článkem 3 rozhodnutí Komise 2002/271/ES ze dne 18. července 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP – Věc COMP/E-1/36.490 – Grafitové elektrody, se stanoví na 75,7 milionů eur.

               3)

               SGL Carbon se ukládá náhrada nákladů v tomto stupni řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004.


title: Věc F-124/07: Žaloba podaná dne 23. října 2007 – Behmer v. Parlament

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/56

         Žaloba podaná dne 23. října 2007 – Behmer v. Parlament
   (Věc F-124/07)
   (2008/C 22/109)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Joachim Behmer (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu Evropského parlamentu oprávněného ke jmenování o přidělení žalobci dvou bodů za zásluhy za rok 2005;

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování nepovýšit žalobce do platové třídy AD 13 za hodnotící období 2006;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úředník Evropského parlamentu platové třídy AD 12, se dovolává především protiprávnosti rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování jednak přidělit mu dva body za zásluhy za rok 2005, a jednak nepovýšit jej do platové třídy AD 13 za hodnotící období 2006.
   Žalobce uvádí zjevně nesprávné posouzení, porušení povinnosti uvést odůvodnění, porušení bodu I.6 prováděcích opatření týkajících se přidělování bodů za zásluhy a k povýšení, jakož i porušení obecných zásad očekávání služebního postupu a rovného zacházení.
   Zvláště uplatňuje porušení článku 45 a čl. 110 odst. 1 služebního řádu úředníků, námitku protiprávnosti a porušení zásady legitimního očekávání.
   Konečně žalobce tvrdí, že byl předmětem diskriminace z důvodu svých činností zastupování zaměstnanců, což je porušením článku 1d a článku 24b služebního řádu, čl. 1 šestého pododstavce přílohy II služebního řádu, jakož i článku 17 rámcové dohody mezi Evropským parlamentem a odborovými nebo profesními organizacemi zaměstnanců orgánu ze dne 12. července 1990.


title: Věc C-182/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Székesfehérvári Törvényszék (Maďarsko) dne 19. dubna 2012 — Gábor Fekete v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Középdunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Székesfehérvári Törvényszék (Maďarsko) dne 19. dubna 2012 — Gábor Fekete v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Középdunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Věc C-182/12)
   2012/C 217/10
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Székesfehérvári Törvényszék

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Gábor Fekete

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Középdunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Předběžné otázky

   Postačí k soukromému používání dopravního prostředku podle čl. 561 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (dále jen „prováděcí nařízení“), aby vlastník dopravního prostředku usazený mimo (celní) území toto používání povolil, anebo lze dopravní prostředek používat pro soukromé účely jen v rámci pracovněprávního vztahu, konkrétně jen tehdy, stanoví-li tak (vlastník) v pracovní smlouvě?


title: Věc C-546/08: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Švédské království ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2005/60/ES — Předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/23

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Švédské království
   (Věc C-546/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2005/60/ES - Předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   2009/C 180/39
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Dejmek a M. Sundén, zmocněnci)

      Žalované: Švédské království (zástupkyně: A. Falk, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí ve stanovené lhůtě právních a správních předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (Úř. věst. L 309, s. 15)

      Výrok

               1)

               Švédské království tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 45 odst.1 prvního pododstavce uvedené směrnice.

               2)

               Švédskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32, 7.2.2009.


title: Věc T-555/11: Žaloba podaná dne 26. října 2011 — tesa v. OHIM — Superquimica (tesa TACK)

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/21

         Žaloba podaná dne 26. října 2011 — tesa v. OHIM — Superquimica (tesa TACK)
   (Věc T-555/11)
   2012/C 6/38
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: tesa SE (Hamburk, Německo) (zástupce: F. Schwab, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: La Superquimica, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně:

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 5. července 2011 ve věci R 866/2010-1, a zrušit rozhodnutí rozhodnutí námitkového oddělení ve věci č. B 1301987; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „tesa TACK“ pro výrobky zařazené do třídy 16 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 6233506

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Španělská přihláška č. 585323 slovní ochranné známky „TACK“ pro výrobky zařazené do třídy 16; španělská přihláška č. 2515958 obrazové ochranné známky „TACK Deus“ pro výrobky zařazené do třídy 16

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát nesprávně posoudil existenci nebezpečí záměny mezi kolidujícími si ochrannými známkami.


title: Věc C-46/08: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. září 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht — Německo) — Carmen Media Group Ltd v. Land Schleswig-Holstein, Innenminister des Landes Schleswig-Holstein ( „Článek 49 ES — Volný pohyb služeb — Držitel licence vydané na Gibraltaru opravňující ke sběru sportovních sázek výlučně v zahraničí — Pořádání sportovních sázek podléhající veřejnému monopolu na úrovni spolkové země — Cíl předcházení podněcování k nadměrným výdajům za hru a boje proti hráčské závislosti — Proporcionalita — Omezující opatření, jež musí skutečně směřovat k omezení herních příležitostí a omezení činností hazardních her soudržným a systematickým způsobem — Jiné hazardní hry, jež mohou nabízet soukromé hospodářské subjekty — Povolovací postup — Diskreční pravomoc příslušného orgánu — Zákaz nabídky hazardní hry prostřednictvím internetu — Přechodná opatření, která dočasně povolují takovou nabídku určitých hospodářských subjektů“ )

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/8

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. září 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht — Německo) — Carmen Media Group Ltd v. Land Schleswig-Holstein, Innenminister des Landes Schleswig-Holstein
      (Věc C-46/08) (1)

      (Článek 49 ES - Volný pohyb služeb - Držitel licence vydané na Gibraltaru opravňující ke sběru sportovních sázek výlučně v zahraničí - Pořádání sportovních sázek podléhající veřejnému monopolu na úrovni spolkové země - Cíl předcházení podněcování k nadměrným výdajům za hru a boje proti hráčské závislosti - Proporcionalita - Omezující opatření, jež musí skutečně směřovat k omezení herních příležitostí a omezení činností hazardních her soudržným a systematickým způsobem - Jiné hazardní hry, jež mohou nabízet soukromé hospodářské subjekty - Povolovací postup - Diskreční pravomoc příslušného orgánu - Zákaz nabídky hazardní hry prostřednictvím internetu - Přechodná opatření, která dočasně povolují takovou nabídku určitých hospodářských subjektů)
      (2010/C 288/13)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Carmen Media Group Ltd

         Žalovaní: Land Schleswig-Holstein, Innenminister des Landes Schleswig-Holstein

         Předmět věci

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht — Výklad článku 49 ES — Vnitrostátní právní úprava zakládající státní monopol na provozování sportovních sázek a loterií s jiným než malým rizikem závislosti, svěřující udělení povolení k pořádání jiných hazardních her do diskreční pravomoci veřejných orgánů a zakazující pořádání hazardních her na internetu

         Výrok

                  1)

                  Článek 49 ES musí být vykládán v tom smyslu, že hospodářský subjekt, který si přeje nabízet sportovní sázky prostřednictvím internetu v jiném členském státě, než je členský stát, ve kterém je usazen, nepřestává spadat do působnosti uvedeného ustanovení pouze z toho důvodu, že uvedený hospodářský subjekt nemá povolení, jež by mu umožňovalo nabízet takové sázky osobám, které se nacházejí na území členského státu, v němž je usazen, ale má výlučně povolení nabízet tyto služby osobám, které se nacházejí mimo uvedené území.

                  2)

                  Článek 49 ES musí být vykládán v tom smyslu, že pokud byl zaveden regionální veřejný monopol v oblasti sportovních sázek a loterií sledující cíl předcházení podněcování k nadměrným výdajům za hru a boje proti hráčské závislosti a pokud vnitrostátní soud současně konstatuje:

                              —

                              že jiné druhy hazardních her mohou být provozovány soukromými hospodářskými subjekty, které jsou držiteli povolení, a

                              —

                              že s ohledem na jiné druhy hazardních her, na které se nevztahuje uvedený monopol a které krom toho vykazují vyšší potenciál ohrožení závislostí než hry podléhající tomuto monopolu, příslušné orgány vedou nebo tolerují politiky expanze poptávky, jež mohou rozvíjet a povzbuzovat herní činnosti, zejména s cílem maximalizace příjmů pocházejících z těchto činností,

                        může mít uvedený vnitrostátní soud legitimně za to, že takový monopol není způsobilý zaručit uskutečnění cíle, za jehož účelem byl zaveden, a přispět k omezení příležitostí ke hře a omezení činností v této oblasti soudržným a systematickým způsobem.
                  Okolnost, že hazardní hry, které jsou předmětem uvedeného monopolu, spadají do pravomoci regionálních orgánů a výše uvedené jiné druhy hazardních her spadají do pravomoci spolkových orgánů, nemá v tomto ohledu žádný dopad.

                  3)

                  Článek 49 ES musí být vykládán v tom smyslu, že je-li v členském státě ohledně nabídky určitých druhů hazardních her zaveden režim předchozího správního povolení, může takový režim, který představuje odchylku od volného pohybu služeb zaručeného uvedeným ustanovením, splňovat požadavky vyplývající z tohoto ustanovení pouze za podmínky, že je založen na objektivních, nediskriminačních a předem známých kritériích tak, aby byly pro výkon posuzovací pravomoci vnitrostátních orgánů stanoveny určité meze, které by zabránily tomu, aby mohla být použita svévolně. Krom toho každá osoba, která je dotčena omezujícím opatřením založeným na takové odchylce, musí mít právo podat účinný opravný prostředek soudní povahy.

                  4)

                  Článek 49 ES musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava, která zakazuje pořádání a zprostředkování veřejných hazardních her na internetu za účelem předcházení nadměrným výdajům za hru a boje proti hráčské závislosti a ochrany mladistvých, může být v zásadě považována za způsobilou k dosažení takových legitimních cílů, i když nabízení takových her prostřednictvím tradičnějších kanálů je nadále povoleno. Okolnost, že je takový zákaz doprovázen takovým přechodným opatřením, jako je opatření dotčené v původním řízení, nemůže uvedený zákaz této způsobilosti zbavit.

         (1)  Úř. věst. C 128, 24.5.2008.


title: Věc C-499/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 19. listopadu 2008 – Ingeniørforeningen i Danmark, jménem Oleho Andersena v. Region Syddanmark

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 19. listopadu 2008 – Ingeniørforeningen i Danmark, jménem Oleho Andersena v. Region Syddanmark
   (Věc C-499/08)
   (2009/C 19/31)
   Jednací jazyk: dánština
   Předkládající soud
   Vestre Landsret
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ingeniørforeningen i Danmark jménem Oleho Andersena

      Žalovaný: Region Syddanmark
   Předběžná otázka
   Je třeba zákaz přímé nebo nepřímé diskriminace na základě věku stanovený v článcích 2 a 6 směrnice Rady 2000/78/ES (1) vykládat v tom smyslu, že brání členskému státu v zachování právního stavu, kdy zaměstnavatel při propuštění zaměstnance s pevným platem, který byl nepřetržitě zaměstnán stejným podnikem po dobu 12, 15 nebo 18 let, musí při skončení pracovního poměru takového zaměstnance s pevným platem zaplatit částku odpovídající jednomu, dvěma, respektive třem měsíčním platům, ale že takové odstupné nemá být placeno, pokud má zaměstnanec s pevným platem při skončení pracovního poměru nárok na starobní důchod v rámci důchodového systému, do něhož zaměstnavatel přispívá?

      (1)  Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79.


title: Věc T-42/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2011 — Dow Chemical a další v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh butadienového kaučuku a styren-butadienového kaučuku vyrobeného emulzní polymerizací — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Přičitatelnost protiprávního jednání — Pokuty — Závažnost a doba trvání protiprávního jednání — Přitěžující okolnosti“ )

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/42

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2011 — Dow Chemical a další v. Komise
   (Věc T-42/07) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh butadienového kaučuku a styren-butadienového kaučuku vyrobeného emulzní polymerizací - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Přičitatelnost protiprávního jednání - Pokuty - Závažnost a doba trvání protiprávního jednání - Přitěžující okolnosti)
   2011/C 269/91
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: The Dow Chemical Company (Midland, Michigan, USA); Dow Deutschland Inc. (Schwalbach, Německo); Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH (Schwalbach); a Dow Europe GmbH (Horgen, Švýcarsko) (zástupci: původně D. Schroeder, P. Matthey a T. Graf, poté D. Schroeder a T. Graf, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně M. Kellerbauer, V. Bottka a J. Samnadda, poté M. Kellerbauer, V. Bottka a V. Di Bucci, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh směřující ke zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 5700 v konečném znění ze dne 29. listopadu 2006 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/F/38.638 — Butadienový kaučuk a styren-butadienový kaučuk vyrobený emulzní polymerizací) v rozsahu, ve kterém se týká společnosti The Dow Chemical Company, nebo ke zrušení článku 1 uvedeného rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká společnosti Dow Deutschland Inc., nebo ke snížení pokuty uložené žalobkyním v rozsahu, v němž se týká všech žalobkyň.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 písm. b) rozhodnutí Komise K(2006) 5700 v konečném znění ze dne 29. listopadu 2006 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/F/38.638 — Butadienový kaučuk a styren-butadienový kaučuk vyrobený emulzní polymerizací) se zrušuje v rozsahu, ve kterém konstatuje, že se Dow Deutschland Inc. podílela na dotčeném protiprávním jednání v období od 1. července 1996 do 27. listopadu 2001, nikoli od 2. září 1996 do 27. listopadu 2001.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               The Dow Chemical Company, Dow Deutschland, Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH a Dow Europe GmbH ponesou vlastní náklady řízení a nahradí devět desetin nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

               4)

               Komise ponese jednu desetinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 14.4.2007.


title: Věc T-236/10: Žaloba podaná dne 21. května 2010 — Asociación Española de Banca v. Komise

text:
               17.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/31

         Žaloba podaná dne 21. května 2010 — Asociación Española de Banca v. Komise
   (Věc T-236/10)
   2010/C 195/49
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Asociación Española de Banca (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan a R. Calvo Salinero, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit čl. 1 odst. 1 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém uvádí, že čl. 12 odst. 5 TRLIS (Texto Refundido de la Ley sobre el Impuesto de Sociedades, konsolidované znění zákona o dani z příjmu obchodních společností) obsahuje prvky státní podpory;

               —

               podpůrně zrušit čl. 1 odst. 1 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém uvádí, že čl. 12 odst. 5 TRLIS obsahuje prvky státní podpory, pokud se uplatní na nabývání obchodních podílů, které předpokládají získání kontroly;

               —

               podpůrně zrušit článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém nařizuje vrácení podpory v souvislosti s transakcemi uzavřenými před zveřejněním rozhodnutí v konečném znění, které je předmětem tohoto řízení, v Úředním věstníku EU;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutí, proti němuž směřuje tato žaloba je totožné s rozhodnutími ve věcech T-219/10, Autogrill España v. Komise, T-221/10, Iberdrola v. Komise, a T-225/10 Banco Bilbao Vizcaya Argentaria v. Komise.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uváděným v daných řízeních.


title: Věc C-36/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. ledna 2012 společností Armando Álvarez, S. A., proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 16. listopadu 2011 ve věci T-78/06, Álvarez v. Komise

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. ledna 2012 společností Armando Álvarez, S. A., proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 16. listopadu 2011 ve věci T-78/06, Álvarez v. Komise
   (Věc C-36/12 P)
   2012/C 89/25
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Armando Álvarez, S. A. (zástupci: E. Garayar Gutiérrez a M. Troncoso Ferrer, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               prohlásil tento kasační opravný prostředek za přípustný;

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 16. listopadu 2011 ve věci T-78/06, Álvarez v. Komise, a na základě toho i rozhodnutí Komise C(2005) 4634 final ze dne 30. listopadu 2005 ve věci COMP/F/38.354 v rozsahu, v němž se odpovědnost přičítá společnosti Armando Álvarez, S. A.;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

                     Hlavní důvod kasačního opravného prostředku
                   vychází z nesprávného právního posouzení a z porušení práva na obhajobu při zkoumání, zda lze navrhovatelce přičíst odpovědnost za protiprávní jednání.
               Tribunál přičítá odpovědnost za protiprávní jednání společnosti Armando Álvarez coby přímé účastnici kartelové dohody, přičemž se opírá nejen o nové důvody, ale i o důvody pro založení odpovědnosti, které nejsou v napadeném rozhodnutí zmíněny. Tribunál naopak zamítl tvrzení navrhovatelky s tím, že nepostačují k vyvrácení domněnky, že Armando Álvarez skutečně vykonává vliv na svou dceřinou společnost. V rozhodnutí Komise ovšem není formulována žádná domněnka stran skutečnosti, že by vliv na danou dceřinou společnost skutečně vykonávala navrhovatelka, a proto navrhovatelka neměla povinnost tuto domněnku vyvracet a důkazní břemeno nesla v plném rozsahu Komise.
               Tribunál se takovým postupem dopustil nesprávného uplatnění pojmů „účast na protiprávním jednání“ a „přičitatelnost protiprávního jednání“ a porušil práva navrhovatelky na obhajobu.

               2)

                     Podpůrný důvod kasačního opravného prostředku
                   vychází z nedostatku odůvodnění v souvislosti s tvrzeními o tom, že Armando Álvarez nevykonává skutečný vliv na společnost Aspla.
               Navrhovatelka podpůrně uvádí, že pokud by měla být přijata hypotéza o přímé přičitatelnosti jednání porušujícího článek 107 SFEU společnosti Armando Álvarez a uplatněna domněnka o odpovědnosti ve vztahu mateřské a dceřiné společnosti, přičemž podle ní tomu tak není, omezil se Tribunál na konstatování, že argumenty společnosti Armando Álvarez nezpochybňují její odpovědnost, aniž posoudil tvrzení, která byla skutečně předložena v návrhu na zrušení. V důsledku toho je rozsudek Tribunálu stižen zjevným nedostatkem odůvodnění.


title: Věc C-328/07: Žaloba podaná dne 13. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/28

         Žaloba podaná dne 13. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-328/07)
   (2007/C 211/53)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: W. Wils, zmocněnec)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví (1), nebo v každém případě, že tato ustanovení nesdělilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2004/48/ES uplynula dne 29. dubna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 157, s. 45; Zvl. vyd. 17/02, s. 32, a – oprava – Úř. věst. L 195, s. 16.


title: Věc C-534/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 27. prosince 2006 – Industria Lavorazione Carni Ovine v. Regione Lazio

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 27. prosince 2006 – Industria Lavorazione Carni Ovine v. Regione Lazio
   (Věc C-534/06)
   (2007/C 42/35)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Corte suprema di cassazione
   Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Industria Lavorazione Carni Ovine

      Odpůrce: Regione Lazio
   Předběžné otázky
   Je třeba článek 13 nařízení Rady EHS č. 866/90 (1) ze dne 29. března 1990 vykládat tak, že financování je vyloučeno v případech, kdy došlo ke komercializaci nebo zpracování (i) produktů nepocházejících z oblasti Společenství, i když byl respektován konkrétní program, na nějž bylo financování obdrženo, při komercializaci nebo zpracování produktů pocházejících z oblasti Společenství v plánovaném rozsahu?

      (1)  Úř. věst. L 91, s. 1.


title: Věc C-53/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. února 2011 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 24. listopadu 2010 ve věci T-137/09, Nike International v. OHIM — Muñoz Molina (R 10)

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 7. února 2011 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 24. listopadu 2010 ve věci T-137/09, Nike International v. OHIM — Muñoz Molina (R 10)
   (Věc C-53/11 P)
   2011/C 152/17
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastníci řízení: Nike International Ltd., Aurelio Muñoz Molina

      Návrhová žádání účastníka podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadený rozsudek;

               —

               vydat nový rozsudek ve věci samé, kterým bude zamítnuta žaloba proti napadenému rozhodnutí, nebo vrátit věc Tribunálu;

               —

               uložit žalobkyni v prvním stupni náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   1)   Porušení pravidla 49 prováděcího nařízení
       (1)
      a článku 59 nařízení o ochranné známce Společenství
       (2)

   Právním základem napadeného rozhodnutí je pravidlo 49 odst. 1 prováděcího nařízení ve spojení se stávajícím článkem 59 nařízení o ochranné známce Společenství. Napadený rozsudek však pravidlo 49 odst. 1 prováděcího nařízení ani článek 59 nařízení o ochranné známce Společenství vůbec nezmiňuje a nevyjadřuje se k jejich uplatnění v konkrétním případě. OHIM se domnívá, že to představuje nesprávné právní posouzení a vadu odůvodnění.
   2)   Porušení směrnic OHIM a pravidla 49 odst. 1 prováděcího nařízení

   OHIM má za to, že jeho směrnice se na tento případ nevztahují. Napadený rozsudek nicméně při dvou příležitostech uvádí, že odvolací senáty jsou povinny uplatňovat směrnice OHIM. To podle OHIM představuje nesprávné právní posouzení.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-255/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 27. května 2014 – Robert Michal Chmielewski v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 27. května 2014 – Robert Michal Chmielewski v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Věc C-255/14)
   2014/C 303/15
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Robert Michal Chmielewski

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Předběžné otázky

               1)

               Odpovídá výše správní pokuty stanovené podle § 5/A zákona č. XLVIII z roku 2007 (dále jen „vnitrostátní prováděcí předpis“), kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 (1) ze dne 26. října 2005 o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící (dále jen „nařízení č. 1889/2005“), požadavku uloženému v čl. 9 odst. 1 nařízení č. 1889/205, tedy požadavku, aby sankce stanovená vnitrostátním právem byla účinná, odrazující a zároveň přiměřená spáchanému protiprávnímu jednání a sledovanému cíli?

               2)

               Není § 5/A vnitrostátního prováděcího zákona v důsledku výše stanovené pokuty v rozporu se zákazem skrytých omezení volného pohybu kapitálu podle čl. 65 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie?

      (1)  Úř. věst. L 309, s. 9.


title: Věc T-42/07: Žaloba podaná dne 16. února 2007 – Dow Chemical a další v. Komise

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/47

         Žaloba podaná dne 16. února 2007 – Dow Chemical a další v. Komise
   (Věc T-42/07)
   (2007/C 82/100)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: The Dow Chemical Company (Midland, Spojené státy americké), Dow Deutschland Inc. (Schwalbach, Německo), Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH (Schwalbach, Německo), Dow Europe GmbH (Horgen, Švýcarsko) (zástupci: D. Schroeder, P. Matthey, T. Graf, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               The Dow Chemical Company navrhuje, aby Soud zrušil rozhodnutí v rozsahu, v jakém se na ni vztahuje;

               —

               Dow Deutschland Inc. navrhuje, aby Soud zrušil článek 1 rozhodnutí v rozsahu, v jakém stanoví, že Dow Deutschland Inc. porušovala od 1. července 1996 články 81 ES a 53 EHP;

               —

               všechny žalobkyně (a alternativně The Dow Chemical Company) navrhují, aby jim Soud podstatně snížil pokuty, které jim byly uloženy;

               —

               všechny žalobkyně navrhují, aby Soud

                           —

                           uložil Komisi náhradu nákladů řízení a výdajů vzniklých v souvislosti s tímto případem, jakož i nákladů, které vznikly žalobkyním v důsledku poskytnutí bankovní záruky namísto zaplacení pokut, a to až do vydání rozsudku tohoto Soudu; a

                           —

                           přijal jakákoli další opatření, která tento Soud považuje za vhodná.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Svou žalobou se žalobkyně domáhají částečného zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 5700 konečné ze dne 29. listopadu 2006 ve věci COMP/F/38.638 – Butadienový kaučuk a emulzní butadienstyrenový kaučuk, ve kterém Komise rozhodla, že žalobkyně spolu s ostatními podniky porušily článek 81 ES a článek 53 EHP tím, že se dohodly na cílových cenách u produktů, rozdělily si zákazníky dohodami o neútočení a vyměňovaly si obchodní informace ohledně cen, soutěžitelů a zákazníků v odvětví butadienového kaučuku a emulzního butadienstyrenového kaučuku.
   Na podporu své žaloby předkládají žalobkyně tři hlavní žalobní důvody:

               V prvním žalobním důvodu, rozděleném do tří částí, The Dow Chemical Company (dále jen „TDCC“) uplatňuje, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, a) když založila svůj závěr o tom, že se TDCC dopustila protiprávního jednání, na předpokladu, že dceřiná společnost, kterou zcela vlastní, obvykle dodržuje pokyny mateřské společnosti, aniž by ověřila, zda mateřská společnosti tuto pravomoc skutečně vykonala; b) uložila jí pokutu, jelikož jí považovala za odpovědnou za protiprávní jednání spáchané jejími dceřinými společnostmi; a c) aniž by použila své diskreční pravomoci, tím, že určila své rozhodnutí TDCC.

               Svým druhým žalobním důvodem Dow Deutschland Inc. a TDCC tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného posouzení skutkového stavu a nesprávného právního posouzení, když stanovila počátek doby, po kterou trvala účast společnosti Dow Deutschland Inc. na protiprávním jednání, na 1. července 1996.

               Třetím žalobním důvodem se žalobkyně dovolávají toho, že se Komise dopustila nesprávného posouzení skutkového stavu a nesprávného právního posouzení při výpočtu základní částky pokut, které jim byly uloženy. Konkrétně došlo údajně k pochybení při posouzení závažnosti protiprávního jednání, při rozdílném přístupu Komise k počátečním částkám, ohledně multiplikátoru, který Komise u pokut použila, aby měly dostatečně odrazující účinek, a konečně ohledně zvýšení počáteční částky pokut vzhledem k době trvání protiprávního jednání.


title: Věc C-167/13: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 28. listopadu 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires – Belgie) – disciplinární řízení proti Jean Devillers „Žádost o předběžné rozhodnutí — Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora — Frankofonní regionální rada komory veterinárních lékařů — Pojem ‚soud‘ ve smyslu článku 267 SFEU — Nepříslušnost Soudního dvora“

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/10

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 28. listopadu 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires – Belgie) – disciplinární řízení proti Jean Devillers
   (Věc C-167/13) (1)

   („Žádost o předběžné rozhodnutí - Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Frankofonní regionální rada komory veterinárních lékařů - Pojem ‚soud‘ ve smyslu článku 267 SFEU - Nepříslušnost Soudního dvora“)
   2014/C 102/12
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil régional d'expression française de l'ordre des médecins vétérinaires

      Účastníci původního řízení

   Jean Devillers

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Conseil régional d'expression française de l'Ordre des médecins vétérinaires (Belgie) – Výklad článku 3 Nařízení Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností a o změně směrnic 64/432/EHS a 93/119/ES a nařízení (ES) č. 1255/97 (Úř. věst. L 3, 5.1.2005, s. 1) – Předběžná otázka položená profesní komorou – Pojem soud ve smyslu článku 267 SFEU – Pravomoc Soudního dvora – Nedostatečné informace o skutkovém a právním stavu – Přípustnost otázky

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie je zjevně nepříslušný k odpovědi na otázku položenou Conseil régional d’expression française de l’ordre des médecins vétérinaires (Belgie) rozhodnutím ze dne 23. března 2013.

      (1)  Úř. věst. C 164, 8.6.2013.


title: Věc T-233/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2010 — MPDV Mikrolab v. OHIM (ROI ANALYZER) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství ROI ANALYZER — Absolutní důvod zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2010 — MPDV Mikrolab v. OHIM (ROI ANALYZER)
      (Věc T-233/08) (1)

      (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ROI ANALYZER - Absolutní důvod zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009))
      (2010/C 288/65)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Mosbach, Německo) (zástupce: W. Göpfert, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. dubna 2008 (věc R 1525/2006-4) týkajícímu se zápisu slovní ochranné známky ROI ANALYZER jako ochranné známky Společenství

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


title: Věc F-84/15: Žaloba podaná dne 2. června 2015 – ZZ v. Rada

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/60

         Žaloba podaná dne 2. června 2015 – ZZ v. Rada
   (Věc F-84/15)
   (2015/C 279/77)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady Evropské unie nepovýšit žalobce do následující platové třídy (AD 12) za hodnotící období 2014

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí nepovýšit žalobkyni do platové třídy AD 12 za hodnotící období 2014;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-312/07: Žaloba podaná dne 24. července 2007 – Dimos Peramatos v. Komise

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/29

         Žaloba podaná dne 24. července 2007 – Dimos Peramatos v. Komise
   (Věc T-312/07)
   (2007/C 283/53)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Dimos Peramatos (Perama, Řecko) (zástupci: G. Gerapetritis a P. Pertopoulos, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit napadený akt tak, aby zanikla povinnost žalobce vrátit částky poukázané v rámci programu LIFE97/ENV/GR/00380 nebo, podpůrně, změnit napadený akt tak, aby bylo žalobci uloženo zaplacení částky 93 795,32 eur odpovídající účetnímu stanovení nezpůsobilých výdajů, jak to Komise ostatně uznala;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem, a zejména náhradu nákladů na právní zastoupení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žaloba směřuje ke zrušení rozhodnutí Komise ze dne 7. prosince 2005 týkajícího se oznámení o dluhu 3240504536 zaslaného Dimos Peramatos [obec Perama] za účelem vymáhání finančních prostředků poukázaných v rámci dotace poskytnuté této obci rozhodnutím Komise K(97)/1997/29 v konečném znění; napadené rozhodnutí bylo oznámeno žalobci pro účely výkonu rozhodnutí dne 17. května 2007 prostřednictvím soudního vykonavatele.
   Žalobce se dovolává nesprávného skutkového zjištění a nesprávného výkladu rozhodnutí Komise. Konkrétně má za to, že jeho povinností bylo výlučně vysazení stromů a v žádném případě zajištění jejich přežití; jejich případná ztráta nemůže být v žádném případě vytýkána obci. Má za to, že jeho právní povinnost se omezovala na dokončení díla a že jakékoliv opakování je vyloučeno s výjimkou případu, kdy předložené důkazy by nesplňovaly podmínky pro vznik nároku uvedené v rozhodnutí.
   Dále žalobce tvrdí, že napadený akt porušuje obecné zásady povinnosti uvést odůvodnění aktů orgánů Společenství a legitimního očekávání.


title: Věc C-213/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundessozialgericht ze dne 10. února 2005 ve věci Wendy Geven proti Land Nordrhein-Westfalen

text:
               6.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundessozialgericht ze dne 10. února 2005 ve věci Wendy Geven proti Land Nordrhein-Westfalen
   (Věc C-213/05)
   (2005/C 193/16)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Bundessozialgericht (Německo) ze dne 10. února 2005 ve věci Wendy Geven proti Land Nordrhein-Westfalen, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 17. května 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Bundessozialgericht žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Vyplývá z práva Evropských společenství (především z čl. 7 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 (1) o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství), že Spolkové republice Německo je zakázáno vyloučit z pobírání německého přídavku na výchovu v jiném členském státě žijící příslušnici tohoto státu, která vykonává v Německu zanedbatelné zaměstnání (mezi 3 a 14 hodinami týdně), protože v Německu nemá bydliště ani obvyklý pobyt?

      (1)  Úř. věst. L 257, s. 2.


title: Věc F-25/13: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 26. února 2016 – McArdle v. Komise

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/49

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 26. února 2016 – McArdle v. Komise
   (Věc F-25/13) (1)

   (2016/C 136/70)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 156, 1. 6. 2013, s. 55


title: Věc C-241/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 16. května 2014 – Roman Bukovansky v. Finanzamt Lörrach

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 16. května 2014 – Roman Bukovansky v. Finanzamt Lörrach
   (Věc C-241/14)
   2014/C 303/11
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Roman Bukovansky

      Žalovaný: Finanzamt Lörrach

      Předběžná otázka

   Mají být ustanovení dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně jedné a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob (1) ze dne 21. června 1999 (BGBl. II 2001, s. 810 a násl.), kterou Bundestag (Spolkový sněm) schválil dne 2. září 2001 jako zákon (BGBl. II 2001, s. 810), a která vstoupila v platnost dne 1. června 2002 (dále jen „dohoda o volném pohybu osob“), zejména její preambule, články 1, 2, 21, jakož i články 7 a 9 přílohy I vykládána v tom smyslu, že nedovolují, aby byl – podle čl. 4 odst. 4 dohody z roku 1971/2002 o zamezení dvojího zdanění se Švýcarskem ve spojení s čl. 15a odst. 1 čtvrtou větou dohody z roku 1971/2002 o zamezení dvojího zdanění se Švýcarskem – německému zdanění podroben pracovník, který se přestěhoval z tuzemska do Švýcarska, který nemá švýcarskou státní příslušnost, a který je od doby přistěhování do Švýcarska tzv. reverzním přeshraničním pracovníkem ve smyslu čl. 15a odst. 1 dohody z roku 1971/2002 o zamezení dvojího zdanění se Švýcarskem?

      (1)  Úř. věst. L 114, s. 6.


title: Věc C-583/11 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. října 2013 — Inuit Tapiriit Kanatami a další v. Evropský parlament, Rada Evropské unie, Nizozemské království, Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Nařízení (ES) č. 1007/2009 — Obchodování s produkty z tuleňů — Omezení dovozu a uvádění těchto produktů na trh — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Právo fyzických nebo právnických osob podat žalobu — Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU — Pojem „právní akty s obecnou působností (nařizovací akty)“ — Legislativní akty — Základní právo na účinnou právní ochranu“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/14

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. října 2013 — Inuit Tapiriit Kanatami a další v. Evropský parlament, Rada Evropské unie, Nizozemské království, Evropská komise
   (Věc C-583/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Nařízení (ES) č. 1007/2009 - Obchodování s produkty z tuleňů - Omezení dovozu a uvádění těchto produktů na trh - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Právo fyzických nebo právnických osob podat žalobu - Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU - Pojem „právní akty s obecnou působností (nařizovací akty)“ - Legislativní akty - Základní právo na účinnou právní ochranu)
   2013/C 344/22
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters' and Trappers' Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland), Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (zástupci: J. Bouckaert, H. Viaene a D. Gillet, advokáti)

      Další účastníci řízení: Evropský parlament (zástupci: I. Anagnostopoulou a D. Gauci, zmocněnci, jakož i L. Visaggio, zmocněnec), Rada Evropské unie (zástupci: M. Moore a K. Michoel, zmocněnec), Evropská komise (zástupci: P. Oliver, E. White a K. Mifsud-Bonnici, zmocněnci), Nizozemské království

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 6. září 2011, Inuit Tapiriit Kanatami a další v. Parlament a Rada (T-18/10), kterým byla odmítnuta žaloba na neplatnost nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1007/2009 ze dne 16. září 2009 o obchodování s produkty z tuleňů (Úř. věst. L 286, s. 36) — Pojem „právní akt s obecnou působností [nařizovací akty]“ — Požadavek osobního dotčení napadeným nařízením

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC-Greenland), Johannes Egede a Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 58, 25.2.2012.


title: Věc C-245/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. července 2013 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/53

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. července 2013 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-245/12) (1)

   2013/C 344/91
   Jednací jazyk: polština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 200, 7.7.2012.


title: Věc C-30/10: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Linköpings tingsrätt — Švédsko) — Lotta Andersson v. Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten ( „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 80/987/EHS — Článek 10 písm. c) — Vnitrostátní ustanovení — Záruka za úhradu nesplacených pohledávek zaměstnanců — Vyloučení osob, které byly v období šesti měsíců předcházejících podání návrhu na prohlášení konkurzu na společnost, jejímiž byly zaměstnanci, vlastníky podstatné části této společnosti a měly na ni značný vliv“ )

text:
               2.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/9

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Linköpings tingsrätt — Švédsko) — Lotta Andersson v. Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten
   (Věc C-30/10) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Směrnice 80/987/EHS - Článek 10 písm. c) - Vnitrostátní ustanovení - Záruka za úhradu nesplacených pohledávek zaměstnanců - Vyloučení osob, které byly v období šesti měsíců předcházejících podání návrhu na prohlášení konkurzu na společnost, jejímiž byly zaměstnanci, vlastníky podstatné části této společnosti a měly na ni značný vliv)
   2011/C 103/13
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Linköpings tingsrätt

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Lotta Andersson

      Žalovaný: Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Linköpings tingsrätt — Výklad čl. 10 písm. c) směrnice Rady 80/987/EHS ze dne 20. října 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele, ve znění směrnice 2002/74/ES — Vnitrostátní právní úprava, která vylučuje z okruhu osob, na něž se vztahuje záruka za úhradu nesplacených pohledávek zaměstnanců, osoby, které v období šesti měsíců předcházejících podání návrhu na prohlášení platební neschopnosti společnosti, jejímiž byly zaměstnanci, byly vlastníky podstatné části této společnosti a měly na ní značný vliv

      Výrok

   Článek 12 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/94/ES ze dne 22. října 2008 o ochraně zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele (kodifikované znění) musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání ustanovení vnitrostátního práva, které vylučuje, aby měl zaměstnanec nárok na záruku za úhradu nesplacených pohledávek zaměstnanců z důvodu, že byl sám nebo společně se svými blízkými příbuznými vlastníkem podstatné části podniku a měl značný vliv na jeho činnosti v období šesti měsíců předcházejících podání návrhu na prohlášení konkurzu na tento podnik.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc C-400/06: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 13. září 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden) – Codirex Expeditie BV v. Staatssecretaris van Financiën (Společný celní sazebník — Kombinovaná nomenklatura — Sazební zařazení zboží — Podpoložka 0202 30 50 — Kusy zmrazeného a vykostěného masa z přední čtvrti hovězího dobytčete)

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/16

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 13. září 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden) – Codirex Expeditie BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-400/06) (1)

   (Společný celní sazebník - Kombinovaná nomenklatura - Sazební zařazení zboží - Podpoložka 0202 30 50 - Kusy zmrazeného a vykostěného masa z přední čtvrti hovězího dobytčete)
   (2007/C 269/30)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Codirex Expeditie BV

      Žalovaná: Staatssecretaris van Financiën
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad doplňkové poznámky 1 A, písm. h), 11, kapitoly 2 nařízení Komise (ES) č. 2204/1999 ze dne 12. října 1999, kterou se mění příloha I k nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382) – Zmrazené a vykostěné maso z přední čtvrti hovězího dobytčete
   Výrok

               1)

               Příloha I k nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2204/1999 ze dne 12. října 1999, musí být vykládána tak, že kusy zmrazeného a vykostěného masa pocházející z přední čtvrti hovězího dobytčete patří do podpoložky 0202 30 50 kombinované nomenklatury.

               2)

               Příloha I k nařízení č. 2658/87, ve znění nařízení č. 2204/1999, musí být vykládána tak, že k tomu, aby kusy zmrazeného a vykostěného masa z přední čtvrti hovězího dobytčete mohly být zařazeny do podpoložky 0202 30 50, nemusí splňovat žádné další podmínky, zejména tu, že pochází z téhož zvířete.

      (1)  Úř. věst. C 310, 16.12.2006.


title: Věc T-516/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. července 2015 – Francie v. Komise „EZOZF — Orientační sekce — Snížení finanční pomoci — Program iniciativy Společenství Leader+ — Nedodržení lhůty pro přijetí rozhodnutí — Porušení podstatných formálních náležitostí“

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. července 2015 – Francie v. Komise
   (Věc T-516/10) (1)

   („EZOZF - Orientační sekce - Snížení finanční pomoci - Program iniciativy Společenství Leader+ - Nedodržení lhůty pro přijetí rozhodnutí - Porušení podstatných formálních náležitostí“)
   (2015/C 279/33)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: původně E. Belliard, B. Cabouat, G. de Bergues, D. Colas a C. Candat, poté D. Colas, C. Candat a J. S. Pilczer, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Bianchi a G. von Rintelen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2010) 5724 final ze dne 23. srpna 2010 o uplatnění finančních oprav na podporu z orientační sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) přiznanou na program iniciativy Společenství CCI 2000.FR.060.PC.001 (Francie – Leader+)

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise C (2010) 5724 final ze dne 23. srpna 2010 o uplatnění finančních oprav na podporu z orientační sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) přiznanou na program iniciativy Společenství CCI 2000.FR.060.PC.001 (Francie – Leader+) se zrušuje.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Francouzskou republikou.

      (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.2011.


title: Věc C-612/11: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. února 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Milano — Itálie) — trestní řízení proti Vincenzu Venerusovi ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Hazardní hry — Sběr sázek na sportovní události — Požadavek koncese — Důsledky, které je třeba vyvodit z porušení unijního práva při přidělování koncesí — Udělení 16300 dodatečných koncesí — Zásada rovného zacházení a povinnost transparentnosti — Zásada právní jistoty — Ochrana držitelů dřívějších koncesí — Vnitrostátní právní úprava — Minimální povinné vzdálenosti mezi místy výběru sázek — Přípustnost — Přeshraniční činnosti, které lze postavit na roveň činnostem, jež jsou předmětem koncese — Zákaz stanovený vnitrostátní právní úpravou — Přípustnost“ )

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/14

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. února 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Milano — Itálie) — trestní řízení proti Vincenzu Venerusovi
   (Věc C-612/11) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Hazardní hry - Sběr sázek na sportovní události - Požadavek koncese - Důsledky, které je třeba vyvodit z porušení unijního práva při přidělování koncesí - Udělení 16 300 dodatečných koncesí - Zásada rovného zacházení a povinnost transparentnosti - Zásada právní jistoty - Ochrana držitelů dřívějších koncesí - Vnitrostátní právní úprava - Minimální povinné vzdálenosti mezi místy výběru sázek - Přípustnost - Přeshraniční činnosti, které lze postavit na roveň činnostem, jež jsou předmětem koncese - Zákaz stanovený vnitrostátní právní úpravou - Přípustnost)
   2012/C 151/23
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Milano

      Účastník původního trestního řízení

   Vincenzo Veneruso

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale ordinario di Milano — Volný pohyb osob — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Sběr sázek — Vnitrostátní právní úprava podřizující výkon této činnosti získání povolení a licence veřejné bezpečnosti — Ochrana poskytovaná právním subjektům, které získaly povolení a licence díky nabídkovým řízením, ze kterých byly protiprávně vyloučeny jiné subjekty ze stejného odvětví — Slučitelnost s články 43 ES a 49 ES (nyní články 49 SFEU a 56 SFEU)

      Výrok

               1)

               Články 43 ES a 49 ES, jakož i zásady rovného zacházení a efektivity musejí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát, který v rozporu s unijním právem vyloučil jednu kategorii subjektů z přidělování koncesí na provozování hospodářské činnosti a který se snaží toto porušení zhojit tím, že v nabídkovém řízení nabídne velký počet nových koncesí, chránil obchodní pozice získané existujícími subjekty tím, že mimo jiné stanoví minimální vzdálenosti mezi zařízeními nových koncesionářů a zařízeními již existujících subjektů.

               2)

               Články 43 ES a 49 ES musejí musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby osobám spojeným se subjektem, který byl vyloučen z nabídkového řízení v rozporu s unijním právem, byly uloženy sankce za výkon organizované činnosti sběru sázek bez koncese nebo policejního povolení, a to i po novém nabídkovém řízení, jehož cílem bylo zhojení tohoto porušení unijního práva, jelikož toto nabídkové řízení a následné přidělení nových koncesí ve skutečnosti nezhojilo protiprávní vyloučení uvedeného subjektu z předchozího nabídkového řízení.

               3)

               Z článků 43 ES a 49 ES, ze zásady rovného zacházení, povinnosti transparentnosti, jakož i ze zásady právní jistoty vyplývá, že takové podmínky a podrobnosti nabídkového řízení, o jaké se jedná ve věcech v původních řízeních, a zejména taková ustanovení upravující zánik koncesí udělených v uvedeném nabídkovém řízení, jako jsou ustanovení uvedená v čl. 23 odst. 2 písm. a) a odstavci 3 návrhu smlouvy mezi autonomní správou státních monopolů a úspěšným uchazečem o koncesi týkající se hazardních her souvisejících s jinými událostmi než koňskými dostihy, musí být formulovány jasně, přesně a jednoznačně, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 65, 3.3.2012.