title: Věc C-152/09: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Schwerin — Německo) — André Grootes v. Amt Für Landwirtschaft Parchim ( Společná zemědělská politika — Integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor — Režim jednotné platby — Nařízení (ES) č. 1782/2003 — Výpočet platebních nároků — Článek 40 odst. 5 — Zemědělci, kteří během referenčního období podléhali agroenvironmentálním závazkům — Článek 59 odst. 3 — Regionální provádění režimu jednotné platby — Článek 61 — Různé jednotkové hodnoty pro hektary stálých pastvin a pro jakýkoli jiný hektar, na který lze poskytnout podporu )

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Schwerin — Německo) — André Grootes v. Amt Für Landwirtschaft Parchim
   (Věc C-152/09) (1)

   (Společná zemědělská politika - Integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor - Režim jednotné platby - Nařízení (ES) č. 1782/2003 - Výpočet platebních nároků - Článek 40 odst. 5 - Zemědělci, kteří během referenčního období podléhali agroenvironmentálním závazkům - Článek 59 odst. 3 - Regionální provádění režimu jednotné platby - Článek 61 - Různé jednotkové hodnoty pro hektary stálých pastvin a pro jakýkoli jiný hektar, na který lze poskytnout podporu)
   2011/C 13/11
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: André Grootes

      Žalovaný: Amt Für Landwirtschaft Parchim

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Verwaltungsgericht Schwerin — Výklad čl. 40 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Úř. věst. L 270, s. 1; Zvl. vyd. 03/40, s. 269) — Podmínky, za kterých jsou zemědělci podléhající agroenvironmentálním závazkům v průběhu referenčního období oprávněni požadovat, aby referenční částka byla vypočítána na základě roku, který předchází roku, ve kterém podléhali uvedeným závazkům

      Výrok

               1)

               Článek 40 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001, ve znění nařízení Rady (ES) č. 319/2006 ze dne 20. února 2006, musí být vykládán v tom smyslu, že pokud byly v dotyčném členském státě stanoveny různé jednotkové hodnoty pro hektary pastvin a pro jakýkoli jiný hektar, na který lze poskytnout podporu na základě článku 61 tohoto nařízení, je zemědělec, který podléhá k rozhodnému dni uvedenému v tomto článku agroenvironmentálním závazkům podle nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 ze dne 30. června 1992 o způsobech zemědělské produkce slučitelných s požadavky na ochranu životního prostředí a zachování venkova, jež bezprostředně navazují na agroenvironmentální závazky, jejichž předmětem byla změna orné půdy na stálou pastvinu, oprávněn požadovat, aby nároky uvedené v čl. 59 odst. 3 prvním pododstavci nařízení č. 1782/2003, ve znění nařízení č. 319/2006, byly vypočítány na základě jednotkových hodnot stanovených pro jiné hektary, na něž lze poskytnout podporu, než jsou hektary pastvin.

               2)

               Článek 40 odst. 5 nařízení č. 1782/2003, ve znění nařízení č. 319/2006, ve spojení s článkem 61 tohoto nařízení, ve znění změn a doplňků, musí být vykládán v tom smyslu, že pouze v případě, kdy mezi změnou využívání pozemku z orné půdy na stálou pastvinu a účastí na agroenvironmentálním opatření existuje příčinná souvislost, lze pro účely výpočtu platebních nároků odhlédnout od skutečnosti, že v rozhodný den, na který odkazuje článek 61 uvedeného nařízení, ve znění změn a doplňků, byl tento pozemek využíván jako stálá pastvina.

               3)

               Článek 40 odst. 5 nařízení č. 1782/2003, ve znění nařízení č. 319/2006, ve spojení s článkem 61 tohoto nařízení, ve znění změn a doplňků, musí být vykládán v tom smyslu, že jeho použití nepodléhá podmínce, aby zemědělec podávající žádost o platbu byl také tím, kdo provedl změnu využití dotyčného pozemku.

      (1)  Úř. věst. C 167, 18.7.2009.


title: Věc T-21/12: Usnesení Tribunálu ze dne 15. ledna 2013 — Alfacam a další v. Parlament ( „Žaloba na neplatnost — Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení — Poskytování audiovisuálních služeb ve prospěch Parlamentu — Odmítnutí nabídky uchazeče — Články 94 a 103 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 — Žaloba zjevně postrádající jakékoli právní opodstatnění“ )

text:
               9.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/22

         Usnesení Tribunálu ze dne 15. ledna 2013 — Alfacam a další v. Parlament
   (Věc T-21/12) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení - Poskytování audiovisuálních služeb ve prospěch Parlamentu - Odmítnutí nabídky uchazeče - Články 94 a 103 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 - Žaloba zjevně postrádající jakékoli právní opodstatnění)
   2013/C 71/34
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Alfacam (Lint, Belgie); Via Storia (Schiltigheim, Francie); DB Video Productions (Aartselaar, Belgie); IEC (Rennes, Francie); a European Broadcast Partners (Eubropa) (Aartselaar) (zástupce: B. Pierart, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: původně P. López-Carceller a C. Braunstein, poté P. López-Carceller a G. Hellinckx, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 18. listopadu 2011, kterým se přiděluje společnosti watch tv partie č. 1 nabídkového řízení EP/DGCOMM/AV/11/11 týkajícího se poskytování audiovisuálních služeb v rámci sídla Parlamentu v Bruselu (Belgie), jakož i rozhodnutí Parlamentu ze dne 18. listopadu 2011, kterým se zamítá nabídka předložená Eubropa pro tuto partii.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyně ponesou vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

      (1)  Úř. věst. C 89, 24.3.2012.


title: Věc T-567/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. června 2016 – Grup v. EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie GROUP Company TOURISM & TRAVEL — Starší nepřihlášené národní obrazové ochranné známky GROUP Company TOURISM & TRAVEL — Důvody zamítnutí — Uplatňování vnitrostátního práva — Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 — Důkazy prokazující obsah vnitrostátního práva — Pravidlo 19 odst. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 2868/95 — Nezohlednění důkazů předložených odvolacímu senátu — Posuzovací pravomoc odvolacího senátu — Článek 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. června 2016 – Grup v. EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)
   (Věc T-567/14) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie GROUP Company TOURISM & TRAVEL - Starší nepřihlášené národní obrazové ochranné známky GROUP Company TOURISM & TRAVEL - Důvody zamítnutí - Uplatňování vnitrostátního práva - Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 - Důkazy prokazující obsah vnitrostátního práva - Pravidlo 19 odst. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 2868/95 - Nezohlednění důkazů předložených odvolacímu senátu - Posuzovací pravomoc odvolacího senátu - Článek 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009“)
   (2016/C 305/39)
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Grup OOD (Sofie, Bulharsko) (zástupci: D. Dragiev a A. Andreev, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Folliard Monguiral, P. Ivanov a D. Botis, zmocněnci)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Kosta Iliev (Sofie) (zástupce: S. Ganeva, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. června 2014 (věc R 1587/2013-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Group a K. Ilievem.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 2. června 2014 (věc R 1587/2013-4) se zrušuje.

               2.

               EUIPO a Kosta Iliev ponesou vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Grup OOD.

      (1)  Úř. věst. C 372, 20.10.2014.


title: Věc F-149/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. července 2016 – HG v. Komise „Veřejná služba – Úředníci – Úředníci vykonávající služební povinnosti ve třetí zemi – Ubytování poskytnuté administrativou – Povinnost v něm bydlet – Disciplinární řízení – Disciplinární sankce – Článek 9 odst. 1 písm. c) přílohy IX služebního řádu – Odložení postupu do vyššího platového stupně – Náhrada škody – Článek 22 služebního řádu“

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/41

      Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. července 2016 – HG v. Komise
      (Věc F-149/15) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Úředníci vykonávající služební povinnosti ve třetí zemi - Ubytování poskytnuté administrativou - Povinnost v něm bydlet - Disciplinární řízení - Disciplinární sankce - Článek 9 odst. 1 písm. c) přílohy IX služebního řádu - Odložení postupu do vyššího platového stupně - Náhrada škody - Článek 22 služebního řádu“)
      (2016/C 364/50)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: HG (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, zmocněnci, A. Dal Ferro, advokát)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí, kterým byla žalobci uložena sankce odložení postupu do vyššího platového stupně a povinnost nahradit škodu, která údajně vznikla Evropské unii, a návrh na náhradu údajně vzniklé nemajetkové újmy a újmy na dobrém jméně.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  HG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 68, 22. 2. 2016, s. 46.


title: Věc C-121/16: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 21. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale civile e penale di Cagliari – Itálie) – Salumificio Murru SpA/Autotrasporti di Marongiu Remigio „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Článek 101 SFEU — Silniční doprava — Cena za dopravu zboží po silnici pro cizí potřebu, která nemůže být nižší než minimální provozní náklady — Hospodářská soutěž — Stanovení nákladů ministerstvem infrastruktury a dopravy“

text:
               5.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/5

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 21. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale civile e penale di Cagliari – Itálie) – Salumificio Murru SpA/Autotrasporti di Marongiu Remigio
   (Věc C-121/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Článek 101 SFEU - Silniční doprava - Cena za dopravu zboží po silnici pro cizí potřebu, která nemůže být nižší než minimální provozní náklady - Hospodářská soutěž - Stanovení nákladů ministerstvem infrastruktury a dopravy“)
   (2016/C 326/07)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale civile e penale di Cagliari

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Salumificio Murru SpA

      Žalovaná: Autotrasporti di Marongiu Remigio

      Výrok

   Článek 101 SFEU ve spojení s čl. 4 odst. 4 SEU je třeba vykládat v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava, o kterou jde v původním řízení, na jejímž základě nemůže být cena za dopravu zboží po silnici pro cizí potřebu nižší než minimální provozní náklady stanovené vnitrostátní správou.

      (1)  Úř. věst. C 200, 6.6.2016.


title: Věc C-479/14: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 8. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf – Německo) – Sabine Hünnebeck v. Finanzamt Krefeld „Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb kapitálu — Články 63 a 65 SFEU — Darovací daň — Darování nemovitosti v tuzemsku — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví vyšší nezdanitelnou částku pro rezidenty než pro nerezidenty — Existence fakultativního režimu, který umožňuje všem osobám s bydlištěm v členském státě Evropské unie využít vyšší nezdanitelnou částku“

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 8. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf – Německo) – Sabine Hünnebeck v. Finanzamt Krefeld
   (Věc C-479/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb kapitálu - Články 63 a 65 SFEU - Darovací daň - Darování nemovitosti v tuzemsku - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví vyšší nezdanitelnou částku pro rezidenty než pro nerezidenty - Existence fakultativního režimu, který umožňuje všem osobám s bydlištěm v členském státě Evropské unie využít vyšší nezdanitelnou částku“)
   (2016/C 296/11)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sabine Hünnebeck

      Žalovaný: Finanzamt Krefeld

      Výrok

   Články 63 a 65 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která pro případy darování mezi nerezidenty stanoví, že daň se bez žádosti ze strany nabyvatele vypočítá tak, že se použije snížená nezdanitelná částka. Tyto články v každém případě brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že v případě, že nabyvatel takovou žádost podá, se daň vypočítá s použitím zvýšené nezdanitelné částky, která platí pro darování, u nichž je alespoň jedna ze stran rezidentem, přičemž v případě, že nabyvatel nerezident tuto možnost využije, se pro účely vyčíslení darovací daně z dotčeného daru sčítají všechny dary, které tento obdarovaný nabyl od téže osoby v průběhu deseti let před a deseti let po tomto daru.

      (1)  Úř. věst. C 34, 2. 2. 2015.


title: Věc C-184/10: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Německo) — Mathilde Grasser v. Freistaat Bayern ( „Směrnice 91/439/EHS — Vzájemné uznávání řidičských průkazů — Řidičský průkaz vydaný členským státem za nedodržení podmínky bydliště — Odmítnutí uznání hostitelským členským státem založené pouze na nedodržení podmínky bydliště“ )

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Německo) — Mathilde Grasser v. Freistaat Bayern
   (Věc C-184/10) (1)

   (Směrnice 91/439/EHS - Vzájemné uznávání řidičských průkazů - Řidičský průkaz vydaný členským státem za nedodržení podmínky bydliště - Odmítnutí uznání hostitelským členským státem založené pouze na nedodržení podmínky bydliště)
   2011/C 204/18
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Mathilde Grasser

      Žalovaný: Freistaat Bayern

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Výklad čl. 1 odst. 2 a čl. 8 odst. a 4 směrnice Rady 91/439/EHS ze dne 29. července 1991 o řidičských průkazech (Úř. věst. L 237, s. 1; Zvl. vyd. 07/01, s. 317) — Řidičský průkaz vydaný členským státem státnímu příslušníku jiného členského státu, který měl v okamžiku vydání tohoto průkazu své obvyklé bydliště na území tohoto jiného členského státu, a kterému nebyl nikdy odebrán vnitrostátní řidičský průkaz — Možnost členského státu odmítnout uznání řidičského průkazu vydaného jiným členským státem výlučně z důvodu rozporu s podmínkou bydliště

      Výrok

   Článek 1 odst. 2, čl. 7 odst. 1 písm. b), jakož i čl. 8 odst. 2 a 4 směrnice Rady 91/439/EHS ze dne 29. července 1991 o řidičských průkazech, ve znění směrnice Komise 2008/65/ES ze dne 27. června 2008, musejí být vykládány v tom smyslu, že hostitelskému členskému státu nebrání, aby odmítl na svém území uznat řidičský průkaz vydaný jiným členským státem, jestliže je na základě údajů uvedených v tomto průkazu prokázáno, že nebyla dodržena podmínka obvyklého bydliště stanovená čl. 7 odst. 1 písm. b) této směrnice. Skutečnost, že hostitelský členský stát vůči držiteli takového řidičského průkazu neuplatnil žádné opatření ve smyslu čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice, je v tomto ohledu irelevantní.

      (1)  Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


title: Věc T-371/11: Žaloba podaná dne 11. července 2011 — Monier Roofing Components v. OHIM (CLIMA COMFORT)

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/54

         Žaloba podaná dne 11. července 2011 — Monier Roofing Components v. OHIM (CLIMA COMFORT)
   (Věc T-371/11)
   2011/C 269/119
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Monier Roofing Components GmbH (Oberursel, Německo) (zástupce: F. Ekey, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 28. dubna 2011, ve věci odvolání R 2026/2010-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „CLIMA COMFORT“ pro výrobky třídy 17 — přihláška č. 9 175 324

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b), článku 75 a článku 79 nařízení č. 207/2009, protože i) odvolací senát, aniž by žalobkyni vyslechl, vyšel z nesprávných fyzikálních zjištění, ii) odvolací senát byl z úřední moci povinen objasnit skutkové okolnosti a iii) odvolací senát nezohlednil složení a určení sporného zboží a přijal nesprávná zjištění k významu označení „CLIMA COMFORT“ ve vztahu ke spornému zboží


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  1. prosince 2005  ve věci C-309/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof): Fleisch-Winter GmbH & Co. KG proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas ( Vývozní náhrady — Podmínka poskytnutí — Hovězí a telecí maso — Nařízení (EHS) č. 3665/87 — Bovinní spongiformní encefalopatie — Zákaz vývozu — Řádná a uspokojivá obchodní jakost — Vývozní prohlášení — Vnitrostátní platební příkaz — Sankce )

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/8

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 1. prosince 2005
   ve věci C-309/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof): Fleisch-Winter GmbH & Co. KG proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas (1)

   („Vývozní náhrady - Podmínka poskytnutí - Hovězí a telecí maso - Nařízení (EHS) č. 3665/87 - Bovinní spongiformní encefalopatie - Zákaz vývozu - Řádná a uspokojivá obchodní jakost - Vývozní prohlášení - Vnitrostátní platební příkaz - Sankce“)
   (2006/C 48/15)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-309/04, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Bundesfinanzhof (Německo) ze dne 20. dubna 2004, došlým Soudnímu dvoru dne 21. července 2004, v řízení mezi Fleisch-Winter GmbH & Co. KG a Hauptzollamt Hamburg-Jonas, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues, E. Juhász (zpravodaj) a E. Levits, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada, vydal dne 1. prosince 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Článek 13 nařízení Komise č. 3665/87 ze dne 27. listopadu 1987, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2945/94 ze dne 2. prosince 1994, je třeba vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby hovězí a telecí maso, které je předmětem zákazu vývozu stanoveného právem Společenství z některého členského státu do jiných členských států a třetích zemí, mohlo být považováno za maso, které má „řádnou a uspokojivou obchodní jakost“ a že jednak vyžaduje, pro účely poskytnutí náhrad, aby vývozce prokázal, že vyvážený produkt nepochází z členského státu, ze kterého jsou vývozy zakázány, v případě, že vnitrostátní úřady mají nepřímé důkazy, podle kterých produkt podléhá zákazu vývozu.

               2)

               Záruka poskytnutá ve vnitrostátním platebním příkazu, že produkt má řádnou a uspokojivou obchodní jakost ve smyslu čl. 13 první věty nařízení č. 3665/87, ve znění nařízení č. 2945/94, nepatří mezi údaje poskytované podle čl. 11 odst. 1 druhého pododstavce ve spojení s článkem 3 uvedeného nařízení. Vnitrostátní soud ji nicméně může považovat za důkaz pro účely posouzení situace vývozce.

      (1)  Úř. věst. C 239, 25.4.2004.


title: Věc F-60/09: Žaloba podaná dne 24. června 2009 — Birkhoff v. Komise

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/50

         Žaloba podaná dne 24. června 2009 — Birkhoff v. Komise
   (Věc F-60/09)
   2009/C 205/92
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Německo) (zástupkyně: C. Inzillo, advokátka)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Předmět a popis sporu

   Zrušení zamítnutí žádosti žalobce o prodloužení doby uplatňování čl. 2 odst. 5 přílohy VII Služebního řádu ve prospěch jeho dcery od 1. ledna 2009 a uložení povinnosti Komisi vyplatit mu částky dlužné z tohoto důvodu od 1. ledna 2009

      Návrhové žádání žalobce

               —

               Prohlásit za protiprávní a v důsledku toho zrušit rozhodnutí Orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 2. dubna 2009, jelikož je protiprávní a zjevně neopodstatněné jak po skutkové, tak právní stránce, jakož každý následující akt nebo rozhodnutí předcházející tomuto rozhodnutí, související s ním a z něho vyplývající a obzvláště rozhodnutí PMO4 ze dne 14. listopadu 2008;

               —

               uložit Komisi, aby zaplatila částky, které nebyly žalobci vyplaceny od 1.1.2009 zvýšené o valorizaci a úroky z prodlení až do skutečného zaplacení;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-84/12: Žaloba podaná dne 31. ledna 2012 — Uspaskich v. Parlament

text:
               28.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 126/19

         Žaloba podaná dne 31. ledna 2012 — Uspaskich v. Parlament
   (Věc T-84/12)
   2012/C 126/38
   Jednací jazyk: litevština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Viktor Uspaskich (Kėdainiai, Litva) (zástupce: Aivaras Raišutis, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu č. P7_TA(2011)0541 ze dne 1. prosince 2011 o žádosti o zachování imunity žalobce;

               —

               vyhověl žádosti žalobce ze dne 11. dubna 2011 o nové projednání žádosti nejvyššího státního zástupce o zbavení imunity;

               —

               chránil imunitu žalobce;

               —

               přiznal žalobci náhradu škody ve výši 10 000 eur;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.
   První žalobní důvod vychází z porušení práva na přezkoumání dřívějšího rozhodnutí, jestliže vyjdou najevo nové skutečnosti zakládající domněnku fumus persecutionis.
   Druhý žalobní důvod vychází z porušení práva na nestranné posouzení žádosti, neboť stejná osoba byla jmenována zpravodajem ve druhé věci týkající se imunity žalobce.
   Třetí žalobní důvod vychází z porušení práva obhajoby a práva na spravedlivé projednání věci.
   Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení čl. 9 odst. 1 písm. a) Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie, neboť Evropský parlament přijal napadené rozhodnutí na nesprávném právním základě a porušil čl. 9 odst. 1 písm. a) Protokolu, protože se opíral o zjevně nesprávný výklad čl. 62 odst. 1 a 2 litevské ústavy.
   Pátý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení fumus persecutionis. Žalobce tvrdí, že se Evropský parlament dopustil nesprávného posouzení pokud jde o závaznou povahu jeho dřívějších rozhodnutí týkajících se imunity a pokud jde o pojem fumus a odmítl se zabývat argumenty žalobce, které se týkají fumus persecutionis a na jejichž základě měl být uznán za oběť politického pronásledování.


title: Věc T-70/05: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2010 — Evropaïki Dynamiki v. Evropská agentura pro námořní bezpečnost (EMSA) ( Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení EMSA — Poskytování služeb spojených s informačními systémy — Odmítnutí nabídky — Žaloba na neplatnost — Příslušnost Tribunálu — Neslučitelnost nabídky s podmínkami — Rovné zacházení — Dodržení kritérií pro zadání zakázky stanovených v zadávacích podmínkách nebo v oznámení o zakázce — Stanovení podkritérií pro kritéria pro zadání zakázky — Zjevně nesprávné posouzení — Povinnost uvést odůvodnění )

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2010 — Evropaïki Dynamiki v. Evropská agentura pro námořní bezpečnost (EMSA)
   (Věc T-70/05) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení EMSA - Poskytování služeb spojených s informačními systémy - Odmítnutí nabídky - Žaloba na neplatnost - Příslušnost Tribunálu - Neslučitelnost nabídky s podmínkami - Rovné zacházení - Dodržení kritérií pro zadání zakázky stanovených v zadávacích podmínkách nebo v oznámení o zakázce - Stanovení podkritérií pro kritéria pro zadání zakázky - Zjevně nesprávné posouzení - Povinnost uvést odůvodnění“)
   2010/C 100/53
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupce: N. Korogiannakis)

      Žalovaná: Evropská agentura pro námořní bezpečnost (EMSA) (zástupci: W. de Ruiter a J. Menze, zmocněnci, ve spolupráci s J. Stuyckem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí EMSA o nepřijetí nabídek předložených žalobkyní v rámci zadávacího řízení EMSA C-1/01/04 týkajícího se zakázky nazvané „Validace a další vývoj systému SafeSeaNet“ a řízení EMSA C-2/06/04 týkajícího se zakázky nazvané „Specifikace a vývoj databáze, sítě a řídícího systému v oblasti námořních nehod“ a o přidělení uvedených zakázek jiným uchazečům

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské agentury pro námořní bezpečnost (EMSA) o zadání zakázky uchazeči vybranému v rámci zadávacího řízení „EMSA C 2/06/04“ se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2005.


title: Věc F-116/15: Žaloba podaná dne 17. srpna 2015 – ZZ v. OHIM

text:
               5.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/37

         Žaloba podaná dne 17. srpna 2015 – ZZ v. OHIM
   (Věc F-116/15)
   (2015/C 328/35)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o přeřazení žalobce z oddělení „Mezinárodní spolupráce a právní věci“ do oddělení „Operace“

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí OHIM ze dne 2. října 2014 o přeřazení žalobce z oddělení „Mezinárodní spolupráce a právní věci“ do oddělení „Operace“,

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-33/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. ledna 2014 Mory SA, v likvidaci, Mory Team, v likvidaci, Superga Invest proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 11. listopadu 2013 ve věci T-545/12, Mory a další v. Komise

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. ledna 2014 Mory SA, v likvidaci, Mory Team, v likvidaci, Superga Invest proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 11. listopadu 2013 ve věci T-545/12, Mory a další v. Komise
   (Věc C-33/14 P)
   2014/C 102/23
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Mory SA, v likvidaci, Mory Team, v likvidaci, Superga Invest (zástupci: B. Vatier a F. Loubières, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení sedmého senátu Tribunálu;

               —

               vrátit věc Tribunálu k přezkumu za podmínek zaručujících nestrannost tohoto přezkumu;

               —

               konstatovat, že se rozhodnutí o nákladech řídí rozhodnutím o žalobě ve věci hlavní.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku se navrhovatelky dovolávají dvou důvodů.
   Zaprvé se Tribunál tím, že neuznal právní zájem žalobkyň na podání žaloby, dopustil nesprávného výkladu článku 263 SFEU. Žalobkyně však tvrdí, že přípustnost žaloby závisí na skutečnosti, že žalobci, jimž není určeno rozhodnutí, prokáží, že jím byli bezprostředně a osobně dotčeni. Podle navrhovatelek jde o jedinou podmínku Smlouvy pro posouzení přípustnosti žaloby. Navíc Smlouva neuvádí právní zájem jakožto samostatnou podmínku žaloby.
   Navrhovatelky tvrdí, že právní zájem mají z následujících důvodů. Především skutečnost, že Mory SA byla účastnicí řízení, v nichž byla vydána rozhodnutí Sernam 1, Sernam 2 et Sernam a že se tohoto řízení osobně zúčastnila, dokládá její právní zájem na podání žaloby proti rozhodnutí týkajícímu se způsobu výkonu naposled uvedeného z výše zmíněných tří rozhodnutí. Jejich právní zájem na podání žaloby umožňuje prokázat též skutečnost, že navrhovatelky byly účastnicemi dvou řízení projednávaných francouzskými soudy. Dále právní zájem společnosti Superga Invest na podání žaloby vyplývá přímo z právního zájmu společností Mory SA a Mory Team, jejichž hlavním akcionářem byla, jakož i z toho, že byla účastnicí výše zmíněných řízení. Konečně právní zájem navrhovatelek na podání žaloby vyplývá ze skutečnosti, že jim bylo upřeno jejich procesní právo na zahájení formálního přezkumného řízení, třebaže podaly Komisi písemný návrh na převzetí aktiv společnosti Sernam společností Geodis.
   Zadruhé navrhovatelky vytýkají Tribunálu, že nerozhodl, že byly „bezprostředně a osobně dotčeny“ ve smyslu článku 263 SFEU. Tribunál nesprávně nepřezkoumal důvody nepřípustnosti vznesené Komisí a týkající se neexistence osobního dotčení navrhovatelek. Podle nich není podle judikatury Tribunálu o jejich osobním dotčení žádných pochyb.


title: Věc C-298/12: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Confédération paysanne v. Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche ( „Zemědělství — Společná zemědělská politika — Režim jednotné platby — Nařízení (ES) č. 1782/2003 — Výpočet platebních nároků — Stanovení referenční částky — Referenční období — Článek 40 odst. 1, 2 a 5 — Mimořádné okolnosti — Zemědělci podléhající agroenvironmentálním závazkům podle nařízení (EHS) č. 2078/92 a nařízení (ES) č. 1257/1999 — Stanovení nároku na valorizaci referenční částky — Zásada legitimního očekávání — Rovné zacházení se zemědělci“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/32

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Confédération paysanne v. Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche
   (Věc C-298/12) (1)

   (Zemědělství - Společná zemědělská politika - Režim jednotné platby - Nařízení (ES) č. 1782/2003 - Výpočet platebních nároků - Stanovení referenční částky - Referenční období - Článek 40 odst. 1, 2 a 5 - Mimořádné okolnosti - Zemědělci podléhající agroenvironmentálním závazkům podle nařízení (EHS) č. 2078/92 a nařízení (ES) č. 1257/1999 - Stanovení nároku na valorizaci referenční částky - Zásada legitimního očekávání - Rovné zacházení se zemědělci)
   2013/C 344/54
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Confédération paysanne

      Žalovaný: Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Conseil d'État (Francie) — Výklad čl. 40 odst. 1, 2 a 5 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 ((Úř. věst. L 270, 21.10.2003, s. 1; Zvl. vyd. 03/40, s. 269) — Podpora k příjmu zemědělců — Režim jednotné platby — Stanovení referenční částky — Referenční období — Vliv agroenvironmentálních závazků — Výpočet nároku na valorizaci založený nikoli na zmenšení produkce, ale na částce podpory získané během referenčního období — Nejzazší datum pro zohlednění agroenvironmentálních závazků — Rovné zacházení se zemědělci

      Výrok

               1)

               Článek 40 odst. 5 první pododstavec nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1009/2008 ze dne 9. října 2008, musí být vykládán v tom smyslu, že opravňuje všechny zemědělce již na základě skutečnosti, že během referenčního období podléhali agroenvironmentálním závazkům podle nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 ze dne 30. června 1992 o způsobech zemědělské produkce slučitelných s požadavky na ochranu životního prostředí a zachování přírodního prostředí a nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení, ve znění nařízení Rady (ES) č. 2223/2004 ze dne 22. prosince 2004, požádat o to, aby byla referenční částka vypočítána na základě kalendářního roku nebo kalendářních let referenčního období, která nebyla ovlivněna takovými závazky.

               2)

               Článek 40 odst. 5 druhý pododstavec nařízení č. 1782/2003, ve znění nařízení č. 1009/2008, musí být vykládán v tom smyslu, že opravňuje všechny zemědělce již na základě skutečnosti, že během referenčního období 1997 — 2002 podléhali agroenvironmentálním závazkům podle nařízení č. 2078/92 a č. 1257/1999, ve znění nařízení č. 2223/2004, požádat o to, aby byla referenční částka vypočítána podle objektivních kritérií takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení se zemědělci a zabráněno narušení trhu a hospodářské soutěže, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 273, 8.9.2012.


title: Věc C-214/09 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. července 2010 — Anheuser-Busch, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Budějovický Budvar, národní podnik ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Přihláška k zápisu slovní ochranné známky BUDWEISER — Námitky — Článek 8 odst. 1 písm. a) a b) uvedeného nařízení — Starší mezinárodní slovní a obrazové ochranné známky BUDWEISER a Budweiser Budvar — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 43 odst. 2 a 3 téhož nařízení —  „Včasné“ předložení důkazů — Osvědčení o obnově zápisu starší ochranné známky — Článek 74 odst. 2 nařízení č. 40/94“ )

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/8

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. července 2010 — Anheuser-Busch, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Budějovický Budvar, národní podnik
   (Věc C-214/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Přihláška k zápisu slovní ochranné známky BUDWEISER - Námitky - Článek 8 odst. 1 písm. a) a b) uvedeného nařízení - Starší mezinárodní slovní a obrazové ochranné známky BUDWEISER a Budweiser Budvar - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 43 odst. 2 a 3 téhož nařízení - „Včasné“ předložení důkazů - Osvědčení o obnově zápisu starší ochranné známky - Článek 74 odst. 2 nařízení č. 40/94)
   2010/C 246/13
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Anheuser-Busch, Inc. (zástupci: V. von Bomhard a G. Goebel, Rechtsanwälte)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral), Budějovický Budvar, národní podnik (zástupce: K. Čermák, advokát)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 25. března 2009, Anheuser-Busch, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (T-191/07), kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost podanou přihlašovatelem slovní ochranné známky „BUDWEISER“ pro výrobky zařazené do třídy 32 proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) R 299/2006-2 ze dne 20. března 2007, kterým bylo zamítnuto odvolání podané proti rozhodnutí námitkového oddělení, kterým byl zamítnut zápis uvedené ochranné známky v rámci námitek podaných majitelem mezinárodních obrazových a slovních ochranných známek „BUDWEISER“ a „Budweiser Budvar“ pro výrobky zařazené do tříd 31 a 32

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Anheuser-Busch Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 193, 15.8.2009.


title: Věc F-20/06: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 30. září 2010 — de Luca v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Jmenování — Úředníci přeřazení do vyšší funkční skupiny na základě otevřeného výběrového řízení — Uchazeč zapsaný na seznam vhodných uchazečů před vstupem nového služebního řádu v platnost — Přechodná ustanovení upravující zařazení do platové třídy při přijetí — Zařazení do platového stupně na základě nových méně příznivých pravidel — Článek 5 odst. 2 a čl. 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu )

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/60

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 30. září 2010 — de Luca v. Komise
   (Věc F-20/06) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Jmenování - Úředníci přeřazení do vyšší funkční skupiny na základě otevřeného výběrového řízení - Uchazeč zapsaný na seznam vhodných uchazečů před vstupem nového služebního řádu v platnost - Přechodná ustanovení upravující zařazení do platové třídy při přijetí - Zařazení do platového stupně na základě nových méně příznivých pravidel - Článek 5 odst. 2 a čl. 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu)
   2010/C 328/96
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Patricia de Luca (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a H. Krämer, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: M. Arpio Santacruz a M. Simm, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Komise ze dne 23. února 2005, kterým se žalobkyně, jež je úřednicí již zařazenou do platové třídy A*10 a úspěšnou účastnicí výběrového řízení pro platové třídy A5/A4, jmenuje na pracovní místo u generálního ředitelství pro spravedlnost a vnitřní bezpečnost, v rozsahu, v němž mění její zařazení do platové třídy A*10 na platovou třídu A*9.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Všechny účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 108, 6.5.2006, s. 31.


title: Věc C-61/08: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. května 2011 — Evropská komise v. Řecká republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Článek 43 ES — Svoboda usazování — Notáři — Podmínka státní příslušnosti — Článek 45 ES — Účast na výkonu veřejné moci — Směrnice 89/48/EHS“ )

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/5

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. května 2011 — Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-61/08) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Článek 43 ES - Svoboda usazování - Notáři - Podmínka státní příslušnosti - Článek 45 ES - Účast na výkonu veřejné moci - Směrnice 89/48/EHS)
   2011/C 204/08
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Zavvos a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupce: S. Ossowski, zmocněnec)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupci: V. Christianos, E.-M. Mamouna a A. Samoni-Rantou, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Česká republika (zástupce: M. Smolek, zmocněnec), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a B. Messmer, zmocněnci), Litevská republika (zástupci: D. Kriaučiūnas a E. Matulionytė, zmocněnci), Republika Slovinsko (zástupci: V. Klemenc a Ž. Cilenšek Bončina, zmocněnkyně), Slovenská republika (zástupci: J. Čorba a B. Ricziová, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti členským státem — Porušení článků 43 ES a 45 ES a směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (Úř. věst. L 19, s. 16; Zvl. vyd. 05/01, s. 337) — Vnitrostátní právní úprava, která pro výkon povolání notáře stanoví podmínku státní příslušnosti

      Výrok

               1)

               Řecká republika tím, že pro přístup k povolání notáře stanovila podmínku státní příslušnosti, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 43 ES.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise, Řecká republika, Česká republika, Francouzská republika, Litevská republika, Republika Slovinsko, Slovenská republika a Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008.


title: Věc T-190/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. března 2012 — Egan et Hackett v. Parlament ( „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Registry asistentů bývalých členů Evropského parlamentu — Odmítnutí přístupu — Výjimka týkající se ochrany soukromí a osobnosti jednotlivce — Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů — Nařízení (ES) č. 45/2001“ )

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. března 2012 — Egan et Hackett v. Parlament
   (Věc T-190/10) (1)

   (Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Registry asistentů bývalých členů Evropského parlamentu - Odmítnutí přístupu - Výjimka týkající se ochrany soukromí a osobnosti jednotlivce - Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů - Nařízení (ES) č. 45/2001)
   2012/C 138/29
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kathleen Egan (Athboy, Irsko) a Margaret Hackett (Borris-in-Ossory, Irsko) (zástupci: K. Neary, solicitor, C. MacEochaidh, SC a J. Goode, barrister)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Lorenz, N. Görlitz a D. Moore, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyně: Evropský inspektor ochrany údajů (CEPD) (zástupci: původně H. Kranenborg a H. Hijmans, poté M. Kranenborg a I. Chatelier, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 12. února 2010 v rozsahu, v němž byl žalobkyním odepřen přístup k veřejným registrům asistentů bývalých členů Evropského parlamentu

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 12. února 2010 se zrušuje v rozsahu, v němž byl K. Egan a M. Hackett odepřen přístup k veřejným registrům asistentů bývalých členů Evropského parlamentu.

               2)

               Parlamentu se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených K. Egan a M. Hackett, jakož i částek, které byly poskytnuty K. Egan z pokladny Tribunálu z titulu právní pomoci.

               3)

               Evropský inspektor ochrany údajů ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Věc C-177/12: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Lucembursko) — Caisse nationale des prestations familiales v. Salim Lachheb, Nadia Lachheb ( „Řízení o předběžné otázce — Sociální zabezpečení — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Rodinná dávka — Bonus na dítě — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví poskytování dávky jako zvýhodnění na dítě přiznávané z úřední povinnosti — Vyloučení souběhu rodinných dávek“ )

text:
               14.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 367/10

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Lucembursko) — Caisse nationale des prestations familiales v. Salim Lachheb, Nadia Lachheb
   (Věc C-177/12) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Rodinná dávka - Bonus na dítě - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví poskytování dávky jako zvýhodnění na dítě přiznávané z úřední povinnosti - Vyloučení souběhu rodinných dávek)
   2013/C 367/16
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Caisse nationale des prestations familiales

      Žalovaní: Salim Lachheb, Nadia Lachheb

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Výklad čl. 1 bodu u) písm. i), článku 3, čl. 4 odst. 1 písm. h) a článku 76 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35) — Výklad článků 18 a 45 SFEU, článku 7 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (Úř. věst. L 257, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 15) a článku 10 nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 (Úř. věst. L 74, s. 1; Zvl. vyd. 05/01, s. 83) — Pojem „rodinná dávka“ — Přípustnost vnitrostátní právní úpravy, která stanoví poskytnutí dávky na každé vyživované dítě ke slevě na dani pracovníkům, kteří vykonávají výdělečnou činnost na území jiného členského státu — Rovné zacházení — Pozastavení poskytování rodinné dávky v členském státě výkonu zaměstnání do výše částky dávky stanovené právními předpisy státu bydliště — Pravidla o vyloučení souběhu

      Výrok

   Článek 1 písm. u) bod i) a čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, dále pozměněném nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 ze dne 13. dubna 2005, musí být vykládány v tom smyslu, že taková dávka, jako je bonus na dítě zavedený zákonem ze dne 21. prosince 2007 o bonusu na dítě, představuje rodinnou dávku ve smyslu tohoto nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 200, 7.7.2012.


title: Věc T-381/08: Usnesení Tribunálu ze dne 4. září 2012 — DAI v. Komise ( „Zemědělství — Cukr — Dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu ve Společenství — Nařízení (ES) č. 320/2006 a č. 928/2006 — Rozhodnutí 2008/445/ES — Zpětná restrukturalizační podpora“ )

text:
               20.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/9

         Usnesení Tribunálu ze dne 4. září 2012 — DAI v. Komise
   (Věc T-381/08) (1)

   (Zemědělství - Cukr - Dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu ve Společenství - Nařízení (ES) č. 320/2006 a č. 928/2006 - Rozhodnutí 2008/445/ES - Zpětná restrukturalizační podpora)
   2012/C 319/16
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: DAI — Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA (Coruche, Portugalsko) (zástupci: původně J. da Cruz Vilaça, L. Romão a A. Mestre, poté R. Oliveira, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Afonso a P. Rossi, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí Komise 2008/445/ES ze dne 11. června 2008, kterým se pro členské státy stanoví částky zpětné restrukturalizační podpory vyplácené pěstitelům a podnikům za restrukturalizaci v hospodářských letech 2006/07 a 2007/08 v rámci dočasného režimu restrukturalizace cukrovarnického průmyslu ve Společenství (Úř. věst. L 156, s. 20)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti DAI — Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc T-240/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2011 — Heineken Nederland a Heineken v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Nizozemský trh s pivem — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Důkaz o protiprávním jednání — Přístup ke spisu — Pokuta — Zásada rovného zacházení — Přiměřená lhůta“ )

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. června 2011 — Heineken Nederland a Heineken v. Komise
   (Věc T-240/07) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Nizozemský trh s pivem - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Důkaz o protiprávním jednání - Přístup ke spisu - Pokuta - Zásada rovného zacházení - Přiměřená lhůta)
   2011/C 226/46
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Heineken Nederland BV (Zoeterwoude, Nizozemsko) a Heineken NV (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupci: T. Ottervanger a M. de Jong, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně A. Bouquet, S. Noë a A. Nijenhuis, poté A. Bouquet a S. Noë, zmocněnci, ve spolupráci s M. Slotboomem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 1697 ze dne 18. dubna 2007 v řízení podle článku 81 [ES] (věc COMP/B/37.766 — Nizozemský trh s pivem) a podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyním.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 rozhodnutí Komise K(2007) 1697 ze dne 18. dubna 2007 v řízení podle článku 81 [ES] (věc COMP/B/37.766 — Nizozemský trh s pivem) se zrušuje v rozsahu, v němž v něm Evropská komise konstatovala, že se Heineken NV a Heineken Nederland BV účastnily protiprávního jednání spočívajícího v příležitostné koordinaci obchodních podmínek, jiných nežli ceny, nabízených individuálním spotřebitelům v sektoru „horeca“ v Nizozemsku.

               2)

               Částka pokuty uložené společně a nerozdílně společnostem Heineken a Heineken Nederland v čl. 3 písm. a) rozhodnutí K(2007) 1697 se stanoví na 197 985 937,5 eur.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Heineken a Heineken Nederland ponesou dvě třetiny vlastních nákladů řízení a nahradí dvě třetiny nákladů řízení Evropské komise.

               5)

               Komise ponese jednu třetinu vlastních nákladů řízení a nahradí jednu třetinu nákladů řízení společností Heineken a Heineken Nederland.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc C-497/11 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 10. října 2012 — Řecká republika v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — EFFR — Snížení finanční podpory — Operační program spadající pod cíl č. 1 (1994-1999), „Přístupnost a silniční tepny“ v Řecku — Přenesení vedlejších úkolů Komisí na třetí osoby — Profesní tajemství — Výše finanční opravy — Prostor Komise pro uvážení — Soudní přezkum“ )

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/3

         Usnesení Soudního dvora ze dne 10. října 2012 — Řecká republika v. Komise
   (Věc C-497/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - EFFR - Snížení finanční podpory - Operační program spadající pod cíl č. 1 (1994-1999), „Přístupnost a silniční tepny“ v Řecku - Přenesení vedlejších úkolů Komisí na třetí osoby - Profesní tajemství - Výše finanční opravy - Prostor Komise pro uvážení - Soudní přezkum)
   2013/C 101/04
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Helénská republika (zástupci: P. Mylonopoulos a K. Boskovits, zmocněnci, ve spolupráci s G. Michailopoulosem, Δικηγόρος)

      Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: A. Steiblytė a D. Triantafyllou, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) ze dne 13. července 2011 — Řecko v. Komise (T-81/09), kterým Tribunál částečně zamítl žalobu na neplatnost rozhodnutí Komise C(2008) 8573 ze dne 15. prosince 2008 o snížení finanční podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) poskytnuté původně ve prospěch operačního programu spadajícího pod cíl č. 1 (1994-1999) „Přístupnost a silniční tepny“ v Řecku

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení

      (1)  Úř. věst. C 340, 19.11.2011.


20150731043617002015/C 270/453082015TC27020150817CS01CSINFO_JUDICIAL20150603363721Věc T-308/15: Žaloba podaná dne 3. června 2015 – Reisenthel v. OHIM (keep it easy)
 ---documentbreak--- C2702015CS3610120150603CS0045361372Žaloba podaná dne 3. června 2015 – Reisenthel v. OHIM (keep it easy)
   (Věc T-308/15)2015/C 270/45Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Peter Reisenthel (Gilching, Německo) (zástupkyně: E. Aliki Busse, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „keep it easy“ – Přihláška č. 12 877 924

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. března 2015, ve věci R 2659/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

            —

            napadené rozhodnutí zrušil;

            —

            uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

            —

            Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-505/12: Žaloba podaná dne 19. listopadu 2012 — Compagnie des montres Longines, Francillon v. OHIM — Cheng (B)

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/63

         Žaloba podaná dne 19. listopadu 2012 — Compagnie des montres Longines, Francillon v. OHIM — Cheng (B)
   (Věc T-505/12)
   2013/C 26/125
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Compagnie des montres Longines, Francillon SA (Saint-Imier, Švýcarsko) (zástupce: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Xiuxiu Cheng (Budapešť, Maďarsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 14. září 2012 ve věci R 193/2012-5; a

               —

               uložil žalovanému a dalšímu účastníku řízení před odvolacím senátem náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka v černé a bílé barvě, představující obrázek roztažených křídel se slovním prvkem „B“ uprostřed, pro výrobky zařazené do tříd 9 a 25 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8483562

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis mezinárodní ochranné známky č. 401319 obrazové ochranné známky představující obrázek roztažených křídel s geometrickým nákresem uprostřed pro výrobky zařazené do tříd 7, 9 a 14

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení č. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-183/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 23. dubna 2015 – TSI GmbH v. Hauptzollamt Aachen

text:
               3.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 254/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 23. dubna 2015 – TSI GmbH v. Hauptzollamt Aachen
   (Věc C-183/15)
   (2015/C 254/04)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: TSI GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Aachen

      Předběžná otázka

   Musí být Kombinovaná nomenklatura v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (1), ve znění nařízení Komise (ES) č. 1031/2008 ze dne 19. září 2008 (2), vykládána v tom smyslu, že typ aerodynamických ultrafialových analyzátorů velikosti částic a ručních počítadel částic, který je blíže popsán v usnesení, je nutno zařadit do podpoložky 9027 10 10?

      (1)  Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382.

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1031/2008 ze dne 19. září 2008 , kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, Úř. věst. L. 291, s. 1.


title: Věc T-516/11: Žaloba podaná dne 22. září 2011 — MasterCard a další v. Komise

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/40

         Žaloba podaná dne 22. září 2011 — MasterCard a další v. Komise
   (Věc T-516/11)
   2011/C 347/72
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: MasterCard, Inc. (Wilmington, Spojené státy); MasterCard International, Inc. (Wilmington) a MasterCard Europe (Waterloo, Belgie) (zástupci: B. Amory, V. Brophy a S. McInnes, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že žaloba je přípustná;

               —

               v celém rozsahu zrušil zamítavé rozhodnutí Komise ze dne 12. července 2011 založené na výjimkách podle čl. 4 odst. 2 první odrážky a čl. 4 odst. 3 prvního pododstavce nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43, Zvl. vyd. 01/03, s. 331), a

               —

               uložil Komisi povinnost nést náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené žalobkyněmi.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila čl. 4 odst. 3 a čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1049/2001, jelikož:

                           —

                           neprokázala, že jsou naplněny podmínky podle čl. 4 odst. 3 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1049/2001;

                           —

                           důkazy, ze kterých Komise vychází, jsou fakticky nepřesné, a

                           —

                           existuje naléhavý veřejný zájem na zpřístupnění dokumentů, které EIM Business and Policy Research poskytnul v rámci studie o „nákladech a výhodách pro obchodníky souvisejících s tím, že akceptují různé způsoby platby“ (COMP/2009/D1/020).

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise právně pochybila, když porušila čl. 4 odst. 2 první odrážku a čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1049/2001, jelikož:

                           —

                           neprokázala, že jsou naplněny podmínky podle čl. 4 odst. 2 první odrážky nařízení (ES) č. 1049/2001;

                           —

                           důkazy, ze kterých Komise vychází, nejsou důvěryhodné, a

                           —

                           existuje naléhavý veřejný zájem na zpřístupnění dokumentů EIM.


title: Věc C-406/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 27. října 2009 — José Maria Ambrósio Lavrador, Maria Cândida Olival Ferreira Bonifácio v. Companhia de Seguros Fidelidade — Mundial SA

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 27. října 2009 — José Maria Ambrósio Lavrador, Maria Cândida Olival Ferreira Bonifácio v. Companhia de Seguros Fidelidade — Mundial SA
   (Věc C-406/09)
   2010/C 11/28
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal de Justiça

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: José Maria Ambrósio Lavrador, Maria Cândida Olival Ferreira Bonifácio

      Odpůrkyně: Companhia de Seguros Fidelidade — Mundial SA

      Předběžná otázka

   Je třeba ustanovení článku 1 třetí směrnice (1) vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby portugalské občanské právo — konkrétně čl. 503 odst. 1, články 504, 505 a 570 občanského zákoníku- v případě dopravní nehody způsobené za okolností času, způsobu a místa jako v tomto konkrétním případě, vyloučilo nebo omezilo právo na odškodnění mladistvého, který je obětí dopravní nehody, pouze z toho důvodu, že uvedený mladistvý se na vzniku škody zčásti nebo dokonce výlučně podílel?

      (1)  Třetí směrnice Rady 90/232/EHS ze dne 14. května 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (Úř. věst. L 129, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 249).


title: Věc T-297/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. března 2015 – Evropaïki Dynamiki v. EASA „Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Poskytnutí počítačových služeb — Zařazení uchazeče na druhé nebo třetí místo v systému kaskády — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení — Mimosmluvní odpovědnost“

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. března 2015 – Evropaïki Dynamiki v. EASA
   (Věc T-297/09) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Poskytnutí počítačových služeb - Zařazení uchazeče na druhé nebo třetí místo v systému kaskády - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Mimosmluvní odpovědnost“)
   (2015/C 155/23)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki – Progmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro bezpečnost letectví (EASA) (zástupci: F. Kämpfe, zmocněnec, ve spolupráci s J. Stuyckem, advokátem)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení rozhodnutí EASA zařadit nabídky žalobkyně na druhé nebo třetí místo podle kaskádového mechanismu v rámci zadávacího řízení EASA.2009.OP.02 na „služby IKT“ v oblasti informačních technologií a komunikací (Úř. věst. 2009/S 22030588) a zadruhé návrh na náhradu škody a úroků, vzniklé údajně na základě dotčeného postupu při zadávání veřejných zakázek.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské agentury pro bezpečnost letectví (EASA) ze dne 6. července 2009, zařazující nabídku předloženou Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE na třetí místo v kaskádovém mechanismu pro položku č. 2 (aplikace klient-server, vývoj a údržba) zadávacího řízení EASA.2009.OP.02, se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí EASA ze dne 10. července 2009, zařazující nabídku předloženou Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis na druhé místo v kaskádovém mechanismu pro položku č. 3 (správa systémů, databází a sítí) zadávacího řízení EASA.2009.OP.02, se zrušuje.

               3)

               Rozhodnutí EASA ze dne 14. července 2009, zařazující nabídku předloženou Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis en na druhé místo v kaskádovém mechanismu pro položku č. 5 [Enterprise Content Management „ECM“, správa archívů podniků a implementace správy dokumentů (včetně správy a asistence)] zadávacího řízení EASA.2009.OP.02, se zrušuje.

               4)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               5)

               Společnost Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis ponese 25 % vlastních nákladů řízení a 25 % nákladů řízení vynaložených EASA, a tato agentura ponese 75 % vlastních nákladů řízení, jakož i 75 % nákladů řízení vynaložených společností Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis.

      (1)  Úř. věst. C 233, 26.9.2009.


title: Věc C-115/09: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein — Westfalen — Německo) — Bund Für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein- Westfalen e. V. v. Bezirksregierung Arnsberg ( „Směrnice 85/337/EHS — Posuzování vlivu na životní prostředí — Aarhuská úmluva — Směrnice 2003/35/ES — Přístup k právní ochraně — Nevládní organizace na ochranu životního prostředí“ )

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein — Westfalen — Německo) — Bund Für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein- Westfalen e. V. v. Bezirksregierung Arnsberg
   (Věc C-115/09) (1)

   (Směrnice 85/337/EHS - Posuzování vlivu na životní prostředí - Aarhuská úmluva - Směrnice 2003/35/ES - Přístup k právní ochraně - Nevládní organizace na ochranu životního prostředí)
   2011/C 204/10
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein — Westfalen

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Bund Für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein- Westfalen e. V.

      Žalovaný: Bezirksregierung Arnsberg

      Za přítomnosti: Triangl Kohlekraftwerk Lünen GmbH & Co. KG

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Výklad článku 10a směrnice Rady 85/337/ES ze dne 27.června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř.věst. L 175, s. 40), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003 o účasti veřejnosti na vypracovávání některých plánů a programů týkajících se životního prostředí a o změně směrnic Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, pokud jde o účast veřejnosti a přístup k právní ochraně (Úř.věst. L 156, s. 17) — Právo nevládních organizací podat odvolání proti rozhodnutím schvalujícím záměry, které mohou mít významný vliv na životní prostředí — Rozsah tohoto práva — Možnost dovolávat se všech rozhodných právních předpisů nebo pouze právních předpisů založených přímo na právu Společenství, včetně těch, které chrání pouze obecné zájmy, a nikoli práva jednotlivců — Obsahové požadavky v případě omezení na právní předpisy, které jsou založené na právu Společenství

      Výrok

               1)

               Článek 10a směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003, brání právní úpravě, která nevládním organizacím podporujícím ochranu životního prostředí uvedeným v § 1 odst. 2 této směrnice nepřiznává možnost uplatňovat před soudem v rámci žaloby proti rozhodnutí o povolení záměrů, jež „mohou mít významný vliv na životní prostředí“ ve smyslu čl. 1 odst. 1 směrnice 85/337, ve znění směrnice 2003/35, porušení pravidla vyplývajícího z práva Unie, jehož cílem je ochrana životního prostředí, z toho důvodu, že toto pravidlo chrání pouze obecné zájmy, a nikoli zájmy jednotlivců.

               2)

               Takové nevládní organizace mohou z čl. 10a třetího pododstavce poslední věty směrnice 85/337, ve znění směrnice 2003/35, dovozovat právo uplatňovat v rámci žaloby proti rozhodnutí o povolení záměrů, jež „mohou mít významný vliv na životní prostředí“ ve smyslu čl. 1 odst. 1 směrnice 85/337 v platném znění, porušení vnitrostátních právních předpisů vyplývajících z článku 6 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, ve znění směrnice Rady 2006/105/ES ze dne 20. listopadu 2006, přestože to vnitrostátní procesní právo neumožňuje s odůvodněním, že uplatňované právní předpisy chrání pouze obecné zájmy, a nikoli zájmy jednotlivců.

      (1)  Úř. věst. C 141, 20.6.2009.


title: Věc C-518/07: Žaloba podaná dne 22. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/8

         Žaloba podaná dne 22. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-518/07)
   (2008/C 37/10)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Docksey a C. Ladenburger, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spolková republika Německo tím, že podřizuje státnímu dohledu orgány dozoru příslušné pro kontrolu zpracování údajů v neveřejné oblasti v zemích Bádensko-Württembersko, Bavorsko, Berlín, Braniborsko, Svobodné hanzovní město Brémy, Hamburk, Hesensko, Meklenbursko-Přední Pomořansko, Dolní Sasko, Severní Porýní-Vestfálsko, Porýní-Falc, Sársko, Sasko, Sasko-Anhaltsko, Šlesvicko-Holštýnsko a Durynsko, a tím nesprávně provádí úkol „úplné nezávislosti“ orgánů dozoru ochrany údajů, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 28 odst. 1 druhé věty směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (1);

               —

               uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Článek 28 odst. 1 první věta směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ukládá členským státům povinnost pověřit „jeden nebo několik orgánů veřejné moci“„dohledem nad dodržováním předpisů přijatých členskými státy na základě této směrnice“, tedy předpisů o ochraně údajů. Článek 28 odst. 1 druhá věta vyžaduje, aby orgány plnily úkoly, kterými jsou pověřeny, „zcela nezávisle“. Ze znění vyplývá, že orgány dozoru nesmí podléhat kontrole ať už jiných orgánů, nebo mimo státní správu; vnitrostátní právní předpisy tedy musí vyloučit vnější vliv na rozhodnutí orgánů dohledu a jejich provádění. Znění „zcela“ nezávisle znamená, že nesmí existovat závislost nejen na žádné straně, ale i v žádném ohledu.
   Je tedy v rozporu s čl. 28 odst. 1 druhou větou směrnice podřídit orgány dozoru příslušné pro kontrolu zpracování údajů v neveřejné oblasti státnímu odbornému, právnímu nebo služebnímu dozoru, jak se stalo v 16 zemích Spolkové republiky Německo. Tím, že zákon každé země podřizuje orgán dozoru v různých kombinacích těmto třem druhům dohledu, představuje zákon každé země porušení, ze strany Spolkové republiky Německo, povinnosti, vyplývající z čl. 28 odst. 1 druhé věty směrnice, zajistit „úplnou nezávislost“ orgánů dozoru. Bez ohledu na rozdíly mezi právním, odborným a služebním dohledem, představovaly všechny tyto druhy dozoru porušení nezávislosti vyžadované touto směrnicí.
   Z teleologického pohledu považoval zákonodárce Společenství úplnou nezávislost za nezbytnou, aby byly účinně splněny funkce přidělené orgánu dozoru podle článku 28 směrnice. Koncepce „úplné nezávislosti“ vyplývá dále rovněž z historie vzniku tohoto právního předpisu. Rovněž systematicky odpovídá požadavek „úplné nezávislosti“ vnitrostátních orgánů dohledu současnému stavu právních předpisů Společenství v oblasti ochrany údajů. Krom toho článek 8 Charty základních práv Evropské unie vyžaduje, aby dodržování předpisů o ochraně osobních údajů „podléhalo kontrole nezávislého orgánu“.
   Koncepce relativní nezávislosti, tedy nezávislosti orgánu dozoru pouze na samotném kontrolovaném, kterou zastává Spolková republika Německo, nelze dát do souladu s jednoznačným, souhrnným zněním směrnice, která vyžaduje „úplnou nezávislost“. Navíc by takový výklad zbavil zcela čl. 28 odst. 1 účinnosti. Je třeba rovněž odmítnout argument, že článek 95 ES jako rozhodný právní základ směrnice, jakož i zásada subsidiarity a proporcionality umožňují omezující výklad požadavku „úplné nezávislosti“. Soudní dvůr již rozhodl, že směrnice byla přijata v souladu s pravomocemi a že zakazuje omezující výklad svých ustanovení v případě skutkových okolností, které nemají hospodářský charakter. Krom toho právní předpis nepřekračuje míru, která je nezbytná pro dosažení cílů, které sleduje směrnice v souladu s článkem 95 ES a zásadou subsidiarity.

      (1)  Úř. věst. L 281, s. 31; Zvl. vyd. 13/15, s. 355.


title: Věc F-25/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 16. prosince 2010 — AG v. Parlament ( „Veřejná služba — Úředníci — Propuštění po skončení zkušební doby — Zjevná nepřípustnost — Zmeškání lhůty pro podání žaloby — Oznámení doporučeným dopisem s dodejkou“ )

text:
               5.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/19

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 16. prosince 2010 — AG v. Parlament
   (Věc F-25/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Propuštění po skončení zkušební doby - Zjevná nepřípustnost - Zmeškání lhůty pro podání žaloby - Oznámení doporučeným dopisem s dodejkou)
   2011/C 38/37
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: AG (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: S. Seyr a V. Montebello-Demogeot, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o propuštění žalobkyně po skončení zkušební doby, jakož i návrh na náhradu údajně utrpěné újmy

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               AG ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010, s. 58.


title: Věc T-146/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. prosince 2006 – Asociación de Estaciones de Servicio de Madrid et Federación Catalana de Estaciones de Servicio v. Komise ( Státní podpory — Španělské právní předpisy zavádějící opatření ve prospěch zemědělství v návaznosti na zvýšení ceny pohonných hmot — Formální vyšetřovací řízení podle čl. 88 odst. 2 ES — Rozhodnutí konstatující, že určitá opatření nepředstavují podpory — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Aktivní legitimace — Povinnost uvést odůvodnění )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/32

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. prosince 2006 – Asociación de Estaciones de Servicio de Madrid et Federación Catalana de Estaciones de Servicio v. Komise
   (Věc T-146/03) (1)

   („Státní podpory - Španělské právní předpisy zavádějící opatření ve prospěch zemědělství v návaznosti na zvýšení ceny pohonných hmot - Formální vyšetřovací řízení podle čl. 88 odst. 2 ES - Rozhodnutí konstatující, že určitá opatření nepředstavují podpory - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Aktivní legitimace - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2006/C 331/70)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio de la Comunidad Autónoma de Madrid (Madrid, Španělsko) a Federación Catalana de Estaciones de Servicio (Barcelona, Španělsko) (zástupci: R. Ortega Bueno a M. Delgado Echevarría, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně J. L. Buendía Sierra, poté J. R. Vidal Puig, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Španělské království (zástupci: E. Braquehais Conesa, advokát, a M. Muñoz Pérez, zmocněnec)
   Předmět věci
   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2003/293/ES ze dne 11. prosince 2002, týkajícího se opatření ve prospěch zemědělství zavedených Španělskem v návaznosti na zvýšení ceny pohonných hmot (Úř. věst. 2003, L 111, s. 24)
   Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 rozhodnutí Komise 2003/293/ES ze dne 11. prosince 2002, týkajícího se opatření ve prospěch zemědělství zavedených Španělskem v návaznosti na zvýšení ceny pohonných hmot, se zrušuje v rozsahu, v němž konstatuje, že podpůrná opatření ve prospěch zemědělských družstev, která zavedl Real Decreto-ley 10/2000, de medidas urgentes de apoyo a los sectores agrario, pesquero y del transporte (královské legislativní nařízení o naléhavých opatřeních na podporu odvětví zemědělství, rybolovu a dopravy), nepředstavují podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES.

               2)

               Komise ponese vedle svých vlastních nákladů i náklady řízení vynaložené žalobci.

               3)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 19.7.2003.


title: Věc C-464/06: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – Řízení zahájené Avena Nordic Grain Oy (Zemědělství — Režim vývozních náhrad pro zemědělské produkty — Nařízení (ES) č. 800/1999 — Článek 5 — Podání vývozního prohlášení — Předání telefaxem)

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/20

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – Řízení zahájené Avena Nordic Grain Oy
   (Věc C-464/06) (1)

   (Zemědělství - Režim vývozních náhrad pro zemědělské produkty - Nařízení (ES) č. 800/1999 - Článek 5 - Podání vývozního prohlášení - Předání telefaxem)
   (2007/C 315/34)
   Jednací jazyk: finština
   Předkládající soud
   Korkein hallinto-oikeus
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Avena Nordic Grain Oy
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Korkein hallinto-oikeus – Výklad čl. 5 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (Úř. věst. L 102, s. 11) – Nezohlednění vývozního prohlášení předaného telefaxem, přičemž prvopis došel dotčeným orgánům až po nakládce – Zásady proporcionality a řádné správy
   Výrok
   Článek 5 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty, ve znění nařízení Komise (ES) č. 90/2001 ze dne 17. ledna 2001, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby příslušné celní orgány přijaly vývozní prohlášení týkající se zemědělských produktů, které bylo předáno telefaxem, jestliže k tomuto předání došlo před nakládkou pro přepravu k vývozu, takto předané prohlášení obsahuje všechny údaje nezbytné k umožnění fyzické kontroly vyváženého zboží a při dotčené vývozní transakci nedošlo k žádnému podvodu nebo pokusu o podvod. Tak je tomu tehdy, pokud zboží uvedené ve vývozním prohlášení předaném telefaxem dorazilo do třetí země, v níž se nachází jeho místo určení, a originál prohlášení zaslaný později zcela souhlasí s prohlášením předaným telefaxem. Předkládajícímu soudu přísluší, aby ověřil, zda jsou tyto podmínky ve věci v původním řízení naplněny.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Věc C-424/08: Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 29. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/32

         Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 29. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-424/08) (1)

   2009/C 282/56

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


title: Věc F-76/09: Žaloba podaná dne 14. září 2009 — Cusack-Gard'ner v. Komise

text:
               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/36

         Žaloba podaná dne 14. září 2009 — Cusack-Gard'ner v. Komise
   (Věc F-76/09)
   2009/C 297/56
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Carolyn Cusack-Gard'ner (Wavre, Belgie) (zástupce: Dr John Temple Lang, solicitor)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Předmět a popis sporu

   Návrh na zrušení rozhodnutí ze dne 22. června 2009, kterým se zamítá žádost žalobkyně o úplnou náhradu nákladů vynaložených na léčbu její nemoci

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 22. června 2009, kterým se zamítá žádost žalobkyně;

               —

               prohlásit, že kapitola 3 části II rozhodnutí Komise ze dne 2. července 2007, kterým se stanoví obecná prováděcí opatření pro úhradu léčebných výloh, se nepoužije na základě článku 241 ES:

                           —

                           v rozsahu, ve kterém stanoví, že náklady na bydlení, stravu nebo péči o nemocného v domácím prostředí se nenahrazují, a

                           —

                           v rozsahu, ve kterém stanoví maximální výši náhrady nákladů na péči o nemocného v domácím prostředí;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu senátu)  15. září 2005  ve věci C-112/04 P: Marlines SA proti Komisi Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Článek 85 odst. 1 Smlouvy o ES (nyní čl. 81 odst. 1 ES) — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Dohody mezi podniky — Důkaz o účasti podniku na setkáních podniků, která měla protisoutěžní cíl )

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/5

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu senátu)
   15. září 2005
   ve věci C-112/04 P: Marlines SA proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Kasační opravný prostředek - Článek 85 odst. 1 Smlouvy o ES (nyní čl. 81 odst. 1 ES) - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Dohody mezi podniky - Důkaz o účasti podniku na setkáních podniků, která měla protisoutěžní cíl )
   (2006/C 10/09)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-122/04 P, jejímž předmětem je opravný prostředek na základě článku 56 Statutu Soudního dvora, podaný dne 3. března 2004, Marlines SA (zastoupená D. Papatheofanousem a A. Anagnostouem, právníky), přičemž druhým účastníkem řízení je Komise Evropských společenství (zmocněnci: R. Lyal a T. Christoforou), Soudní dvůr (šestý senát) ve složení: A. Borg Barthet, předseda senátu, A. La Pergola a J.-P. Puissochet (zpravodaj), soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 15. září 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá jako částečně zjevně neopodstatněný a částečně zjevně nepřípustný.

               2)

               Marlines SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc C-304/13: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 4. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Timişoara – Rumunsko) – Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Centrul Judeţean Timiş v. Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Judeţului Timiş „Zemědělství — Společná zemědělská politika — Nařízení (ES) č. 1782/2003 — Režimy přímých podpor — Dodatečné podmínky pro doplňkové vnitrostátní přímé platby — Podmínka neupravená v unijních právních předpisech — Podmínka neexistence splatného dluhu vůči státnímu nebo místnímu rozpočtu v době podání žádosti o podporu — Přípustnost — Neexistence“

text:
               16.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/2

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 4. prosince 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Timişoara – Rumunsko) – Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Centrul Judeţean Timiş v. Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Judeţului Timiş
   (Věc C-304/13) (1)

   („Zemědělství - Společná zemědělská politika - Nařízení (ES) č. 1782/2003 - Režimy přímých podpor - Dodatečné podmínky pro doplňkové vnitrostátní přímé platby - Podmínka neupravená v unijních právních předpisech - Podmínka neexistence splatného dluhu vůči státnímu nebo místnímu rozpočtu v době podání žádosti o podporu - Přípustnost - Neexistence“)
   (2015/C 056/02)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Timişoara

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Centrul Judeţean Timiş

      Žalovaní: Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Judeţului Timiş

      za přítomnosti: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Bucureşti

      Výrok

   Článek 143c nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Úř. věst. L 270, s. 1; Zvl. vyd. 03/40, s. 269), ve znění Aktu o podmínkách přistoupení Bulharské republiky a Rumunska a o úpravách Smluv, na nichž je založena Evropská unie, a článek 132 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003, musejí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která vylučuje z doplňkové vnitrostátní pomoci výrobce, kteří v době podání žádosti o podporu mají splatné dluhy vůči státnímu či místním rozpočtu, pokud podmínka neexistence takových dluhů nebyla předem schválena Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 52, 22.2.2014.


title: Věc T-309/14: Usnesení Tribunálu ze dne 16. března 2015 – Mat Foundries Europe v. Komise

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/40

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. března 2015 – Mat Foundries Europe v. Komise
   (Věc T-309/14) (1)

   (2015/C 155/57)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc T-27/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. prosince 2009 — Stella Kunststofftechnik v. OHIM — Stella Pack (Stella) ( Ochranná známka Společenství — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka Společenství Stella — Námitkové řízení zahájené dříve na základě této ochranné známky — Přípustnost — Článek 50 odst. 1 a čl. 55 odst. 1 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 51 odst. 1 a čl. 56 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/51

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. prosince 2009 — Stella Kunststofftechnik v. OHIM — Stella Pack (Stella)
   (Věc T-27/09) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Společenství Stella - Námitkové řízení zahájené dříve na základě této ochranné známky - Přípustnost - Článek 50 odst. 1 a čl. 55 odst. 1 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 51 odst. 1 a čl. 56 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 24/89
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Stella Kunststofftechnik GmbH (Eltville, Německo) (zástupce: M. Beckensträter, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: A. Führer a G. Schneider, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Stella Pack S.A. (Lubartów, Polsko) (zástupce: O. Bischof, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. listopadu 2008 (věc R 693/2008-4), týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Stella Kunststofftechnik GmbH a Stella Pack sp. z o.o.,

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Stella Kunststofftechnik GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 4.4.2009.


title: Věc C-550/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná cour d'appel de Poitiers (Francie) dne 25. října 2013 – trestní řízení proti Jean-Paul Grimal

text:
               26.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 159/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná cour d'appel de Poitiers (Francie) dne 25. října 2013 – trestní řízení proti Jean-Paul Grimal
   (Věc C-550/13)
   2014/C 159/14
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Poitiers

      Účastník původního řízení

   Jean-Paul Grimal
   Usnesením ze dne 19. března 2014 prohlásil Soudní dvůr (desátý senát) žádost o rozhodnutí o předběžné otázce za zjevně nepřípustnou.


title: Věc T-608/14: Žaloba podaná dne 11. srpna 2014 – Laverana v. OHIM (ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION)

text:
               13.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 361/23

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2014 – Laverana v. OHIM (ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION)
   (Věc T-608/14)
   2014/C 361/35
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Německo) (zástupci: J. Wachinger, M. Zöbisch a D. Chatterjee, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 2. června 2014 ve věci R 121/2014-4;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5 a 35 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 1 9 22  697

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Zneužití pravomoci rozhodnutím přijatým na základě úvah spadajících do oblasti práva hospodářské soutěže


title: Věc T-95/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. června 2015 – Iranian Offshore Engineering & Construction v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Nesprávné posouzení — Povinnost uvést odůvodnění — Právo na účinnou soudní ochranu — Zneužití pravomoci — Právo na vlastnictví — Rovné zacházení“

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. června 2015 – Iranian Offshore Engineering & Construction v. Rada
   (Věc T-95/14) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Nesprávné posouzení - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na účinnou soudní ochranu - Zneužití pravomoci - Právo na vlastnictví - Rovné zacházení“)
   (2015/C 262/31)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (Teherán, Írán) (zástupci: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea a J. Iriarte Ángel, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. de Elera-San Miguel Hurtado a V. Piessevaux, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na rušení rozhodnutí Rady 2013/661/SZBP ze dne 15. listopadu 2013, kterým se mění rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 306, s. 18), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1154/2013 ze dne 15. listopadu 2013, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 306, s. 3), a to v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobkyně.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Iranian Offshore Engineering & Construction Co. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 102, 7. 4. 2014.