title: Věc C-537/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. února 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sądu Najwyższego – Polsko) – Řízení zahájené na návrh YV, za účasti: Krajowej Rady Sądownictwa

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/19

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. února 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sądu Najwyższego – Polsko) – Řízení zahájené na návrh YV, za účasti: Krajowej Rady Sądownictwa
      (Věc C-537/18) (1)

      (2020/C 313/24)
      Jednací jazyk: polština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 427, 26.11.2018.


title: Věc C-202/19 P: Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 20. ledna 2020 – Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd v. Evropská komise

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/20

      Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 20. ledna 2020 – Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd v. Evropská komise
      (Věc C-202/19 P) (1)

      (2020/C 313/26)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.


title: Věc C-203/19 P: Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 20. ledna 2020 – Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd v. Evropská komise

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/20

      Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 20. ledna 2020 – Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd v. Evropská komise
      (Věc C-203/19 P) (1)

      (2020/C 313/27)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.


title: Věc C-204/19 P: Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 20. ledna 2020 – Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd v. Evropská komise, Rada Evropské unie

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/20

      Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 20. ledna 2020 – Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd v. Evropská komise, Rada Evropské unie
      (Věc C-204/19 P) (1)

      (2020/C 313/28)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.


title: Věc C-205/19 P: Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 20. ledna 2020 – Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd v. Evropská komise, Rada Evropské unie

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/20

      Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 20. ledna 2020 – Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd v. Evropská komise, Rada Evropské unie
      (Věc C-205/19 P) (1)

      (2020/C 313/29)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.


title: Věc C-542/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hamburg – Německo) – YX v. Eurowings GmbH

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/21

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hamburg – Německo) – YX v. Eurowings GmbH
      (Věc C-542/19) (1)

      (2020/C 313/30)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 353, 11.11.2019.


title: Věc C-661/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Handelsgericht Wien – Rakousko) – flightright GmbH v. Austrian Airlines AG

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/21

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Handelsgericht Wien – Rakousko) – flightright GmbH v. Austrian Airlines AG
      (Věc C-661/19) (1)

      (2020/C 313/31)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 406, 2.12.2019.


title: Věc T-332/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Ocean Capital Administration a další v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Íránu – Zmrazení finančních prostředků – Seznam osob a subjektů, na něž se vztahují tato opatření – Zařazení jmen žalobců“)

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/22

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Ocean Capital Administration a další v. Rada
      (Věc T-332/15) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob a subjektů, na něž se vztahují tato opatření - Zařazení jmen žalobců“)
      (2020/C 313/32)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Ocean Capital Administration GmbH (Hamburk, Německo) a dalších 31 žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: P. Moser, QC, E. Metcalfe, barrister, a M. Taher, solicitor)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/556 ze dne 7. dubna 2015, kterým se mění rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2015, L 92, s. 101), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/549 ze dne 7. dubna 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2015, L 92, s. 12), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobců, a dále návrh podaný na základě článku 277 SFEU znějící na prohlášení nepoužitelnosti rozhodnutí Rady 2013/497/SZBP ze dne 10. října 2013, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2013, L 272, s. 46), a nařízení Rady (EU) č. 971/2013 ze dne 10. října 2013, kterým se mění nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2013, L 272, s. 1).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zčásti odmítá a zčásti zamítá.

                  2)

                  Společnosti Ocean Capital Administration GmbH a dalším žalobcům, jejichž jména jsou uvedena v příloze, se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 294, 7.9.2015.


title: Věc T-203/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – VQ v. ECB („Hospodářská a měnová politika – Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi – Článek 18 odst. 1 nařízení (EU) č. 1024/2013 – Správní peněžitá sankce, kterou ECB uložila úvěrové instituci za porušení čl. 77 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 – Způsoby zveřejňování na internetových stránkách ECB – Článek 18 odst. 6 nařízení č. 1024/2013 a čl. 132 odst. 1 nařízení (EU) č. 468/2014“)

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/22

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – VQ v. ECB
      (Věc T-203/18) (1)

      („Hospodářská a měnová politika - Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi - Článek 18 odst. 1 nařízení (EU) č. 1024/2013 - Správní peněžitá sankce, kterou ECB uložila úvěrové instituci za porušení čl. 77 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 - Způsoby zveřejňování na internetových stránkách ECB - Článek 18 odst. 6 nařízení č. 1024/2013 a čl. 132 odst. 1 nařízení (EU) č. 468/2014“)
      (2020/C 313/33)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: VQ (zástupkyně: G. Cahill, barrister)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: E. Koupepidou, E. Yoo a M. Puidokas, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: I. Gurov a J. Bauerschmidt, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: L. Armati, A. Steiblytė, K.-P. Wojcik a A. Nijenhuis, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU, znějící na zrušení rozhodnutí ECB ECB-SSM-2018-ESSAB-4, SNC 2016–0026 ze dne 14. března 2018, přijatého na základě čl. 18 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se ECB svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. 2013, L 287, s. 63), v rozsahu, v němž ECB jednak žalobkyni uložila správní peněžitou sankci ve výši 1 600 000 eur a jednak rozhodla o zveřejnění této sankce na internetových stránkách ECB, aniž anonymizovala název žalobkyně.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  VQ ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou centrální bankou (ECB), včetně nákladů řízení souvisejících s řízením o předběžném opatření.

                  3)

                  Rada Evropské unie a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 182, 28.5.2018.


title: Věc T-576/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Crédit agricole v. ECB („Hospodářská a měnová politika – Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi – Článek 18 odst. 1 nařízení (EU) č. 1024/2013 – Správní peněžitá sankce, kterou ukládá ECB úvěrové instituci – Článek 26 odst. 3 první pododstavec nařízení (EU) č. 575/2013 – Trvající porušování kapitálových požadavků – Porušení povinností z nedbalosti – Zpětné uplatnění mírnějších represivních právních předpisů – Neexistence – Právo na obhajobu – Výše sankce – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/23

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Crédit agricole v. ECB
      (Věc T-576/18) (1)

      („Hospodářská a měnová politika - Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi - Článek 18 odst. 1 nařízení (EU) č. 1024/2013 - Správní peněžitá sankce, kterou ukládá ECB úvěrové instituci - Článek 26 odst. 3 první pododstavec nařízení (EU) č. 575/2013 - Trvající porušování kapitálových požadavků - Porušení povinností z nedbalosti - Zpětné uplatnění mírnějších represivních právních předpisů - Neexistence - Právo na obhajobu - Výše sankce - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2020/C 313/34)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Crédit agricole SA (Montrouge, Francie) (zástupkyně: A. Champsaur a A. Delors, advokátky)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: C. Hernández Saseta, A. Pizzolla a D. Segoin, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí ECB ECB/SSM/2018-FRCAG-75 ze dne 16. července 2018 přijatého podle čl. 18 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se ECB svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. 2013, L 287, s. 63), jímž byla žalobkyni uložena správní peněžitá sankce ve výši 4 300 000 eur za trvající porušování kapitálových požadavků stanovených v čl. 26 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. 2013, L 176, s. 1, opravy Úř. věst. 2013, L 208, s. 68, a Úř. věst. 2013, L 321, s. 6).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské centrální banky (ECB) ECB/SSM/2018-FRCAG-75 ze dne 16. července 2018 se zrušuje v rozsahu, v němž společnosti Crédit agricole SA ukládá správní peněžitou sankci ve výši 4 300 000 eur.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Společnost Crédit agricole ponese vlastní náklady řízení.

                  4)

                  ECB ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 436, 3.12.2018.


title: Věc T-577/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Crédit agricole Corporate and Investment Bank v. ECB („Hospodářská a měnová politika – Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi – Článek 18 odst. 1 nařízení (EU) č. 1024/2013 – Správní peněžitá sankce, kterou ukládá ECB úvěrové instituci – Článek 26 odst. 3 první pododstavec nařízení (EU) č. 575/2013 – Trvající porušování kapitálových požadavků – Porušení povinností z nedbalosti – Právo na obhajobu – Výše sankce – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/24

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Crédit agricole Corporate and Investment Bank v. ECB
      (Věc T-577/18) (1)

      („Hospodářská a měnová politika - Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi - Článek 18 odst. 1 nařízení (EU) č. 1024/2013 - Správní peněžitá sankce, kterou ukládá ECB úvěrové instituci - Článek 26 odst. 3 první pododstavec nařízení (EU) č. 575/2013 - Trvající porušování kapitálových požadavků - Porušení povinností z nedbalosti - Právo na obhajobu - Výše sankce - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2020/C 313/35)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Crédit agricole Corporate and Investment Bank (Montrouge, France) (zástupkyně: A. Champsaur a A. Delors, advokátky)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: C. Hernández Saseta, A. Pizzolla a D. Segoin, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí ECB ECB/SSM/2018-FRCAG-75 ze dne 16. července 2018, přijatého podle čl. 18 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se ECB svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. 2013, L 287, s. 63), jímž byla žalobkyni uložena správní peněžitá sankce ve výši 300 000 eur za trvající porušování kapitálových požadavků stanovených v čl. 26 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. 2013, L 176, s. 1, opravy Úř. věst. 2013, L 208, s. 68, a Úř. věst. 2013, L 321, s. 6)

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské centrální banky (ECB) ECB/SSM/2018-FRCAG-76 ze dne 16. července 2018 se zrušuje v rozsahu, v němž Crédit agricole Corporate and Investment Bank ukládá správní peněžitou sankci ve výši 300 000 eur.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Společnost Crédit agricole Corporate and Investment Bank ponese vlastní náklady řízení.

                  4)

                  ECB ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 436, 3.12.2018.


title: Věc T-21/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Pablosky v. EUIPO – docPrice (mediFLEX easySTEP) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie mediFLEX easySTEP – Starší obrazová ochranná známka Evropské unie Stepeasy – Relativní důvody pro zamítnutí zápisu – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Pablosky v. EUIPO – docPrice (mediFLEX easySTEP)
      (Věc T-21/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie mediFLEX easySTEP - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie Stepeasy - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2020/C 313/37)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Pablosky, SL (Madrid, Španělsko) (zástupkyně: M. Centell, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Crespo Carrillo, H. O’Neill a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: docPrice GmbH (Koblenz, Německo) (zástupkyně: K. Landes, advokátka)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. listopadu 2018 (věc R 76/2018-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Pablosky a docPrice.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 8. listopadu 2018 (věc R 76/2018-4), týkající se námitkového řízení mezi společnostmi Pablosky, SL a docPrice GmbH, se v rozsahu, v němž se týká „oděvů“ a „pokrývek hlavy“ spadajících do třídy 25 ve smyslu Niceské dohody, zrušuje.

                  2)

                  Odvolání podané společností docPrice k odvolacímu senátu EUIPO se v rozsahu, v němž se týká výrobků uvedených v bodě 1, zamítá.

                  3)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  4)

                  Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 82, 4.3.2019.


title: Věc T-20/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Pablosky v. EUIPO – docPrice (mediFLEX easystep) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie mediFLEX easystep – Starší obrazová ochranná známka Evropské unie Stepeasy – Relativní důvody pro zamítnutí zápisu – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Pablosky v. EUIPO – docPrice (mediFLEX easystep)
      (Věc T-20/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie mediFLEX easystep - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie Stepeasy - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2020/C 313/36)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Pablosky, SL (Madrid, Španělsko) (zástupkyně: M. Centell, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Crespo Carrillo, H. O’Neill a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: docPrice GmbH (Koblenz, Německo) (zástupkyně: K. Landes, advokátka)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. listopadu 2018 (věc R 77/2018-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Pablosky a docPrice.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 8. listopadu 2018 (věc R 77/2018-4), týkající se námitkového řízení mezi společnostmi Pablosky, SL a docPrice GmbH, se v rozsahu, v němž se týká „oděvů“ a „pokrývek hlavy“ spadajících do třídy 25 ve smyslu Niceské dohody, zrušuje.

                  2)

                  Odvolání podané společností docPrice k odvolacímu senátu EUIPO se v rozsahu, v němž se týká výrobků uvedených v bodě 1, zamítá.

                  3)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  4)

                  Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 82, 4.3.2019.


title: Věc T-328/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Scorify v. EUIPO – Scor (SCORIFY) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie SCORIFY – Starší slovní ochranná známka Evropské unie SCOR – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2020 – Scorify v. EUIPO – Scor (SCORIFY)
      (Věc T-328/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie SCORIFY - Starší slovní ochranná známka Evropské unie SCOR - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2020/C 313/38)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Scorify UAB (Vilnius, Litva) (zástupkyně: V. Viešūnaitė, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Botis a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Scor SE (Paříž, Francie) (zástupci: T. de Haan a C. de Callataÿ, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. března 2019 (věc R 1639/2018-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Scor a Scorisk.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Scorify UAB se ukládá náhrada nákladů řízení

         (1)  Úř. věst. C 246, 22.7.2019.


title: Věc T-170/19: Usnesení Tribunálu ze dne 22. června 2020 – Sherpa Europe v. EUIPO – Núcleo de comunicaciones y control (SHERPA NEXT) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Zpětvzetí námitek – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/28

      Usnesení Tribunálu ze dne 22. června 2020 – Sherpa Europe v. EUIPO – Núcleo de comunicaciones y control (SHERPA NEXT)
      (Věc T-170/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2020/C 313/40)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sherpa Europe, SL (Erandio, Španělsko) (zástupkyně: M. Esteve Sanz, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. García Murillo a M. J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Núcleo de comunicaciones y control, SL (Tres Cantos, Španělsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. prosince 2018 (věc R 523/2017-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Núcleo de comunicaciones y control a Sherpa Europe.

         Výrok

                  1)

                  Není již důvodné rozhodnout ve věci samé.

                  2)

                  Společnost Sherpa Europe, SL, ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

                  3)

                  Núcleo de comunicaciones y control, SL, ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 155, 6.5.2019.


title: Věc T-463/20: Žaloba podaná dne 20. července 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe v. EUIPO – Wong (GT RACING)

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/29

      Žaloba podaná dne 20. července 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe v. EUIPO – Wong (GT RACING)
      (Věc T-463/20)
      (2020/C 313/42)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Malynicz, QC a M. Maier, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem: Wai Leong Wong (Glasgow, Spojené království)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie GT RACING – Přihláška č. 17 138 033

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. května 2020, ve věci R 1612/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici řízení před odvolacím senátem nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nebyla specificky identifikovaná relevantní veřejnost;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že došlo k pochybení při porovnání označení;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že došlo k pochybení při porovnání výrobků zařazených do tříd 9, 16 a 28 v případě starší ochranné známky a výrobků zařazených do třídy 18 v případě sporné ochranné známky Evropské unie,

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nebyly zohledněny důkazy týkající se pravděpodobného vnímání starší ochranné známky Evropské unie příslušnou veřejností;

                  —

                  nezohlednění dalších prvků výše uvedených námitek podle čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5);

                  —

                  nepřihlédnutí k tomu, že jeho vlastní zjištění skutkového stavu bylo dostatečné k prokázání dobré vůle, klamavé prezentace a újmy podle práva Spojeného království v oblasti neoprávněného používání ochranné známky;

                  —

                  nezohlednění dalších právních kritérií v oblasti neoprávněného používání ochranné známky podle čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-466/20: Žaloba podaná dne 20. července 2020 – LF v. Komise

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/30

      Žaloba podaná dne 20. července 2020 – LF v. Komise
      (Věc T-466/20)
      (2020/C 313/43)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: LF (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 11. září 2019, jímž mu byl zamítnut příspěvek za práci v zahraničí;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby žalobce uplatňuje jediný žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 1 písm. b) přílohy VII služebního řádu úředníků Evropské unie.


title: Věc T-476/20: Žaloba podaná dne 27. července 2020 – Alteryx v. EUIPO – Allocate Software (ALLOCATE)

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/31

      Žaloba podaná dne 27. července 2020 – Alteryx v. EUIPO – Allocate Software (ALLOCATE)
      (Věc T-476/20)
      (2020/C 313/44)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Alteryx, Inc. (Irvine, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: A. Poulter a M. Holah, Solicitors)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Allocate Software Ltd (Londýn, Spojené království)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie ALLOCATE – Ochranná známka Evropské unie č. 6 740 658

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. května 2020 ve věci R 1709/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení;

                  —

                  uložil žalovanému, aby nesl své náklady řízení a nahradil náklady vynaložené žalobkyní, včetně nákladů řízení před odvolacím senátem;

                  —

                  v případě, že další účastník se účastní řízení jako vedlejší účastník řízení, uložil mu, aby nesl vlastní náklady řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení článku 58 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 18 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 49 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, neboť odvolací senát neuvedl důvody, na kterých je rozhodnutí založeno.


title: Věc T-489/20: Žaloba podaná dne 6. srpna 2020 – Eos Products v. EUIPO (forma kulovité nádoby)

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/31

      Žaloba podaná dne 6. srpna 2020 – Eos Products v. EUIPO (forma kulovité nádoby)
      (Věc T-489/20)
      (2020/C 313/45)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Eos Products Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) (zástupkyně: S. Stolzenburg-Wiemer, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška trojrozměrné ochranné známky Evropské unie (forma kulovité nádoby) – Přihláška č. 15 903 081

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. června 2020, ve věci R 2017/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení článku 95 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-491/20: Žaloba podaná dne 23. července 2020 – El Corte Inglés v. EUIPO – Ou (-Vpro)

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/32

      Žaloba podaná dne 23. července 2020 – El Corte Inglés v. EUIPO – Ou (-Vpro)
      (Věc T-491/20)
      (2020/C 313/46)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J.L. Rivas Zurdo, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Kuei-Chin Ou (Tchaj-Pej, Tchaj-wan)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie –Vpro – Přihláška č. 17 741 133

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. dubna 2020 ve věci R 1758/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž tím, že zamítlo odvolání osoby, která podala námitky, potvrdilo rozhodnutí námitkového oddělení vydané v námitkovém řízení B 3 055 001, které udělilo (obrazovou) ochrannou známku Evropské unie č.17 741 133 -Vpro pro rozlišení výrobků spadajících do tříd 24 a 25;

                  —

                  uložil žalovanému nebo žalovaným náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-492/20: Žaloba podaná dne 24. července 2020 – S. Tous v. EUIPO – Zhejiang China-Best Import & Export (Lampa)

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/33

      Žaloba podaná dne 24. července 2020 – S. Tous v. EUIPO – Zhejiang China-Best Import & Export (Lampa)
      (Věc T-492/20)
      (2020/C 313/47)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: S. Tous, SL (Manresa, Španělsko) (zástupci: D. Gómez Sánchez a J.L. Gracia Albero, advokáti)

         Žalovaná: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Zhejiang China-Best Import & Export Co. Ltd (Hangzhou, Čína)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Napadený (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství (Svítidla) – (Průmyslový) vzor Společenství č. 4422343-0012

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. května 2020 ve věci R 1553/2019-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  uložil majitelce sporného (průmyslového) vzoru náhradu nákladů tohoto řízení, jakož i nákladů řízení před zrušovacím oddělením a třetím odvolacím senátem.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Porušení čl. 25 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady (ES) č. 6/2002 [ve spojení s články 6 a 7 a čl. 9 odst. 2 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001].


title: Věc T-499/20: Žaloba podaná dne 10. srpna 2020 – Banco Cooperativo Español v. SRB

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/33

      Žaloba podaná dne 10. srpna 2020 – Banco Cooperativo Español v. SRB
      (Věc T-499/20)
      (2020/C 313/48)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Banco Cooperativo Español, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: D. Sarmiento Ramírez-Escudero, J. Beltrán de Lubiano Sáez de Urabain a P. Biscari García, advokáti)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  (i)

                  určil nepoužitelnost čl. 5 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci 2015/63;

                  (ii)

                  určil, že napadené rozhodnutí je neplatné pro rozpor s čl. 103 odst. 2 druhým pododstavcem směrnice 2014/59 a s článkem 70 nařízení č. 806/2014, vykládanými s ohledem na článek 16 Listiny základních práv Evropské unie a na zásadu proporcionality;

                  (iii)

                  v každém případě určil, že napadené rozhodnutí nemůže vyvolávat zpětné účinky ode dne přijetí rozhodnutí z roku 2016, a z toho důvodu zrušil článek 3 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž takové účinky vyvolává;

                  (iv)

                  v každém případě uložil SRB povinnost nahradit BCE škodu:

                              a.

                              ve výši odpovídající úrokům z prodlení z částky zaplacené v roce 2016 za dobu od 23. června 2016 do data, kdy SRB vyplatí dlužnou částku, vypočítaným na základě příslušné úrokové sazby ECB pro refinanční operace (v současné době 0 %), zvýšené o 3,5 p. b.;

                              b.

                              podpůrně k bodu (a) a jen pro případ, že Tribunál dospěje k závěru, že napadené rozhodnutí je věcně v souladu s právem, ale že nemůže vyvolávat zpětné účinky, ve výši odpovídající úrokům z prodlení z částky zaplacené v roce 2016 za dobu od 23. června 2016 do 19. března 2020, tj. data, od kterého napadené rozhodnutí vyvolává účinky, vypočítaným na základě příslušné úrokové sazby Evropské centrální banky pro refinanční operace (v současné době 0 %), zvýšené o 3,5 p. b.;

                              c.

                              podpůrně k bodům (a) nebo (b) ve výši odpovídající ziskovosti, které by dosáhla BCE, kdyby v aukci ze dne 16. června 2016 nabyla španělské státní dluhopisy na 10 let, v částce odpovídající příspěvku předem pro rok 2016, počítané od 23. června 2016 do data, kdy SRB vyplatí dlužnou částku (nebo v případě, že Tribunál dospěje k závěru, že napadené rozhodnutí je věcně v souladu s právem, ale nevyvolává zpětné účinky, do 19. března 2020);

                  (v)

                  v každém případě uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (dále jen „SRB“) ze dne 19. března 2020 o výpočtu příspěvků předem do Jednotného fondu pro řešení krizí pro rok 2016 (SRB/ES/2020/16) (dále jen „napadené rozhodnutí“). Žalobkyně upřesňuje, že SRB měl v úmyslu stanovit, že napadené rozhodnutí bude mít zpětnou účinnost, když datum účinků tohoto rozhodnutí stanovil na 15. dubna 2016, kdy bylo přijato první rozhodnutí o příspěvcích předem pro rok 2016.
      Na podporu žaloby uvádí žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod, vycházející z námitky protiprávnosti na základě článku 277 SFEU a znějící na to, aby Tribunál určil nepoužitelnost čl. 5 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 ze dne 21. října 2014, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, pokud jde o příspěvky předem do mechanismů financování k řešení krizí (Úř. věst. 2015, L 11, s. 44).

                              —

                              Žalobkyně v této souvislosti uvádí, že citovaný článek nařízení v přenesené pravomoci je v rozporu:

                                          a)

                                          s čl. 103 odst. 7 směrnice 2014/59, neboť zavádí takový systém výpočtu, který požaduje od instituce s konzervativním rizikovým profilem příspěvek předem odpovídající instituci s vysokým rizikovým profilem;

                                          b)

                                          s článkem 16 Listiny základních práv Evropské unie, neboť neodůvodněně omezuje základní právo žalobkyně na svobodu podnikání, a

                                          c)

                                          se zásadou proporcionality, neboť nezohledňuje dvojí započtení některých pasiv žalobkyně, a vede tak ke zjevně neodůvodněnému zbytečnému a nepřiměřenému omezení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 103 odst. 2 druhého pododstavce směrnice 2014/59 a článku 70 nařízení č. 806/2014, vykládanými s ohledem na článek 16 Listiny a zásadu proporcionality.

                              —

                              Žalobkyně v této souvislosti uvádí, že důvody nepoužitelnosti čl. 5 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci 2015/63 jasně ukazují potřebu přizpůsobit její rizikový profil provozním zvláštnostem družstevní soustavy, v jejímž čele stojí, jak to vyžadují výše uvedené články. Proto, a vzhledem k tomu, že napadené rozhodnutí, jehož obsah odpovídá striktnímu a doslovnému uplatnění ustanovení, které nijak nezohledňuje uvedený rizikový profil žalobkyně, je třeba mít za to, že je v rozporu s čl. 103 odst. 2 druhým pododstavcem směrnice 2014/59 a zejména nařízením č. 806/2014, jehož článek 70, týkající se příspěvků předem, odkazuje na ustanovení směrnice 2014/59 a předpisy, které ji provádějí.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod, vycházející z porušení judikatury Soudního dvora, podle které lze stanovit, že rozhodnutí bude mít zpětnou účinnost.

                              —

                              Žalobkyně v této souvislosti uvádí, že napadené rozhodnutí je v rozporu s judikaturou, protože

                                          a)

                                          cíle, které SRB uvádí k odůvodnění retroaktivního použití napadeného rozhodnutí, nejsou cíle obecného zájmu způsobilé odůvodnit odchylku od obecné zásady, že unijní akty nemají zpětnou účinnost;

                                          b)

                                          zpětná účinnost v každém případě není zásadní ani nezbytná k naplnění uvedených cílů, jelikož existují jiné, pro dotčené strany méně zatěžující alternativy zajišťující jejich dosažení, a

                                          c)

                                          byla zmařena legitimní očekávání žalobkyně, jelikož SRB jednal v rozporu s účinky zamýšlenými rozsudkem Tribunálu ve věci T-323/16.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod, vycházející z mimosmluvní odpovědnosti SRB podle článků 268 a 340 SFEU a čl. 87 odst. 3 nařízení č. 806/2014 za bezdůvodné obohacení.

                              —

                              Žalobkyně v této souvislosti uvádí, že SRB musí nahradit BCE škodu z titulu mimosmluvní odpovědnosti za bezdůvodné obohacení odpovídající úrokům za období od zaplacení příspěvku předem pro rok 2016 – které po zrušení rozhodnutí z roku 2016 v řízení ve věci T-323/16 ztratilo podklad v podobě rozhodnutí SRB – do konečného vyplacení nebo podpůrně do data napadeného rozhodnutí.


title: Věc T-877/19: Usnesení Tribunálu ze dne 25. června 2020 – Einkaufsbüro Deutscher Eisenhändler v. Tigges (TOOLINEO)

text:
               21.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/35

      Usnesení Tribunálu ze dne 25. června 2020 – Einkaufsbüro Deutscher Eisenhändler v. Tigges (TOOLINEO)
      (Věc T-877/19) (1)

      (2020/C 313/49)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda devátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 61, 24.2.2020.


title: Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO předložená dne 28. května 2020 komisí Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht ve věci Pintail AG v. Finanzmarktaufsicht (Věc E-6/20) 2020/C 316/08

text:
               24.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 316/9

      Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO předložená dne 28. května 2020 komisí Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht ve věci Pintail AG v. Finanzmarktaufsicht
      (Věc E-6/20)
      (2020/C 316/08)
      Dne 2. června 2020 obdržela podatelna Soudního dvora ESVO žádost o poradní stanovisko ze dne 28. května 2020, kterou Soudnímu dvoru ESVO podala komise Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht ve věci Pintail AG v. Finanzmarktaufsicht v souvislosti s následujícími otázkami:

                  1.

                  Musí být pojmy „činnost“ a „podnikatelská, resp. obchodní činnost“, jak jsou používány ve směrnicích 2009/110/ES a 2007/64/ES (resp. (EU) 2015/2366), chápány jako synonyma? Pokud ne, jaký je mezi nimi rozdíl?

                  2.

                  Musí být „činnost“ nebo „obchodní činnost“ instituce elektronických peněz, které bylo uděleno povolení, ve smyslu směrnice 2009/110/ES chápána tak, že znamená vydávání elektronických peněz, nabízení jejich vydávání nebo alespoň činnosti instituce elektronických peněz, které podléhají povolení (striktní výklad), nebo postačuje i dostatečně evidentní obchodní aktivita, např. vykonávání jiných obchodních činností, jak stanoví čl. 6 odst. 1 písm. e) směrnice 2009/110/ES, směřuje-li tato aktivita skutečně a v souladu s objektivními kritérii k vydávání elektronických peněz a není-li zcela bezvýznamná (široký výklad)? Pokud by byl vyžadován široký výklad: jaký je rozdíl mezi obchodní aktivitou takového druhu a čistě přípravnými aktivitami?

                  3.

                  Na základě jakých kritérií musí být vykládáno „neprovozování činnosti“ uvedené v čl. 12 odst. 1 písm. a) směrnice 2007/64/ES (resp. čl. 13 odst. 1 písm. a) směrnice (EU) 2015/2366)?

                  4.

                  Změní nějak výklad to, zda členský stát provedl čl. 12 odst. 1 písm. a) směrnice 2007/64/ES (resp. čl. 13 odst. 1 písm. a) směrnice (EU) 2015/2366) tak, že po šesti měsících nečinnosti je povolení odňato aktivním jednáním ze strany orgánů, nebo tak, že k zániku dochází ze zákona (ex lege) a orgán to následně pouze konstatuje?


title: Věc T-483/20: Žaloba podaná dne 31. července 2020 – Tecnica Group v. EUIPO – Zeitneu (Tvar zimní boty)

text:
               28.9.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/24

      Žaloba podaná dne 31. července 2020 – Tecnica Group v. EUIPO – Zeitneu (Tvar zimní boty)
      (Věc T-483/20)
      (2020/C 320/55)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Tecnica Group SpA (Giavera del Montello, Itálie) (zástupce: C. Sala, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Zeitneu GmbH (Curych, Švýcarsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Trojrozměrná ochranná známka Evropské unie (tvar zimní boty) – Ochranná známka Evropské unie č. 10 168 441

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. května 2020, ve věci R 1093/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení zásady res judicta podle článků 123 a 124 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení zásad legality, rovného zacházení a řádné správy podle článků 123 a 124 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušen zásady legitimního očekávání podle článků 123 a 124 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení článku 127 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc C-663/18: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. listopadu 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel d'Aix-En-Provence – Francie) – trestní řízení proti BS, CA („Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb zboží – Společná organizace trhů v odvětví lnu a konopí – Výjimky – Ochrana veřejného zdraví – Vnitrostátní právní úprava, která omezuje produkci konopí a jeho uvádění na trh pouze na vlákna a semena – Kanabidiol (CBD)“)

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/2

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. listopadu 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel d'Aix-En-Provence – Francie) – trestní řízení proti BS, CA
      (Věc C-663/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb zboží - Společná organizace trhů v odvětví lnu a konopí - Výjimky - Ochrana veřejného zdraví - Vnitrostátní právní úprava, která omezuje produkci konopí a jeho uvádění na trh pouze na vlákna a semena - Kanabidiol (CBD)“)
      (2021/C 28/02)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour d'appel d'Aix-En-Provence

         Účastníci původního trestního řízení

      BS, CA

         za přítomnosti: Ministère public, Conseil national de l’ordre des pharmaciens

         Výrok

      Články 34 a 36 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která zakazuje uvádět na trh CBD, který je legálně vyprodukován v jiném členském státě, v případě, že je extrahován z celé rostliny cannabis sativa, a nikoli pouze z jejích vláken a semen, ledaže je tato právní úprava s to zaručit naplnění cíle ochrany veřejného zdraví a nepřekračuje meze toho, co je k dosažení tohoto cíle nezbytné. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zrušují nařízení Rady (ES) č. 637/2008 a nařízení Rady (ES) č. 73/2009, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007, musejí být vykládána v tom smyslu, že se na takovou právní úpravu nevztahují.

         (1)  Úř. věst. C 4, 7.1.2019.


title: Věc C-77/19: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. listopadu 2020 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené království] – Kaplan International colleges UK Ltd v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs („Řízení o předběžné otázce – Daně – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 132 odst. 1 písm. f) – Osvobození služeb, které svým členům poskytují nezávislá seskupení osob, od daně – Použitelnost na skupiny pro účely DPH – Článek 11 – Skupina pro účely DPH“)

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/3

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. listopadu 2020 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené království] – Kaplan International colleges UK Ltd v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Věc C-77/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 132 odst. 1 písm. f) - Osvobození služeb, které svým členům poskytují nezávislá seskupení osob, od daně - Použitelnost na skupiny pro účely DPH - Článek 11 - Skupina pro účely DPH“)
      (2021/C 28/03)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Kaplan International Colleges UK Ltd

         Žalovaná: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Výrok

      Článek 132 odst. 1 písm. f) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2008/8/ES ze dne 12. února 2008, musí být vykládán v tom smyslu, že osvobození od daně stanovené v tomto ustanovení se nevztahuje na služby poskytované nezávislým seskupením osob skupině osob, které lze považovat za jedinou osobu povinnou k dani ve smyslu článku 11 této směrnice, pokud všichni členové této skupiny nejsou členy uvedeného nezávislého seskupení osob. Existence ustanovení vnitrostátního práva, která stanoví, že zastupující člen takové skupiny osob, které lze považovat za jedinou osobu povinnou k dani, má vlastnosti a postavení členů dotyčného nezávislého seskupení osob pro účely uplatnění osvobození od daně stanoveného pro nezávislá seskupení osob, je v tomto ohledu irelevantní.

         (1)  Úř. věst. C 131, 8.4.2019.


title: Věc C-93/19 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. listopadu 2020 – Evropská služba pro vnější činnost v. Chantal Hebberecht („Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Úředníci – Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) – Politika rotace úředníků – Místo vedoucí delegace Evropské unie v Etiopii – Rozhodnutí, kterým se zamítá prodloužení přidělení na toto pracovní místo – Zájem služby – Zásada rovného zacházení – Pozitivní diskriminace ve prospěch méně zastoupeného pohlaví – Článek 1d služebního řádu úředníků Evropské unie“)

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/3

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. listopadu 2020 – Evropská služba pro vnější činnost v. Chantal Hebberecht
      (Věc C-93/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) - Politika rotace úředníků - Místo vedoucí delegace Evropské unie v Etiopii - Rozhodnutí, kterým se zamítá prodloužení přidělení na toto pracovní místo - Zájem služby - Zásada rovného zacházení - Pozitivní diskriminace ve prospěch méně zastoupeného pohlaví - Článek 1d služebního řádu úředníků Evropské unie“)
      (2021/C 28/04)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská služba pro vnější činnost (zástupci: S. Marquardt a R. Spáč, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Chantal Hebberecht

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  ESVČ ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 155, 6. 5. 2019.


title: Věc C-147/19: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. listopadu 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A v. Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE) („Řízení o předběžné otázce – Duševní vlastnictví – Práva související s autorským právem – Směrnice 92/100/EHS – Článek 8 odst. 2 – Směrnice 2006/115/ES – Článek 8 odst. 2 – Sdělování audiovizuálního díla, jehož součástí je zvukový záznam nebo rozmnoženina zvukového záznamu, veřejnosti – Jediná spravedlivá odměna“)

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/4

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. listopadu 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A v. Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)
      (Věc C-147/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Duševní vlastnictví - Práva související s autorským právem - Směrnice 92/100/EHS - Článek 8 odst. 2 - Směrnice 2006/115/ES - Článek 8 odst. 2 - Sdělování audiovizuálního díla, jehož součástí je zvukový záznam nebo rozmnoženina zvukového záznamu, veřejnosti - Jediná spravedlivá odměna“)
      (2021/C 28/05)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Supremo

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A

         Žalovaní: Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)

         Výrok

      Článek 8 odst. 2 čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 92/100/EHS ze dne 19. listopadu 1992 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem a čl. 8 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/115/ES ze dne 12. prosince 2006 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem musí být vykládány v tom smyslu, že jedinou spravedlivou odměnu stanovenou v těchto ustanoveních nemusí platit uživatel, když veřejnosti sděluje audiovizuální nahrávku obsahující záznam audiovizuálního díla, do něhož byl začleněn zvukový záznam nebo rozmnoženina tohoto zvukového záznamu.

         (1)  Úř. věst. C 182, 27.5.2019.


title: Věc C-238/19: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. listopadu 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Hannover – Německo) – EZ v. Spolková republika Německo („Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Azylová politika – Směrnice 2011/95/EU – Podmínky pro získání postavení uprchlíka – Odepření výkonu vojenské služby – Článek 9 odst. 2 písm. e) – Právo země původu, které neupravuje právo na námitku svědomí – Ochrana osob, které uprchly ze země původu po uplynutí doby odložení vojenské služby – Článek 9 odst. 3 – Souvislost mezi důvody uvedenými v článku 10 této směrnice a stíháním a sankcemi uvedenými v čl. 9 odst. 2 písm. e) uvedené směrnice – Důkaz“)

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/5

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. listopadu 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Hannover – Německo) – EZ v. Spolková republika Německo
      (Věc C-238/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Azylová politika - Směrnice 2011/95/EU - Podmínky pro získání postavení uprchlíka - Odepření výkonu vojenské služby - Článek 9 odst. 2 písm. e) - Právo země původu, které neupravuje právo na námitku svědomí - Ochrana osob, které uprchly ze země původu po uplynutí doby odložení vojenské služby - Článek 9 odst. 3 - Souvislost mezi důvody uvedenými v článku 10 této směrnice a stíháním a sankcemi uvedenými v čl. 9 odst. 2 písm. e) uvedené směrnice - Důkaz“)
      (2021/C 28/06)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Hannover

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: EZ

         Žalovaná: Spolková republika Německo

         Výrok

                  1)

                  Článek 9 odst. 2 písm. e) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby v případě, že právo státu původu neupravuje možnost odepřít výkon vojenské služby, bylo toto odepření konstatováno v situaci, kdy dotyčná osoba neformalizovala své odepření v souladu s příslušným postupem a uprchla ze země svého původu, aniž se dostavila k vojenské správě.

                  2)

                  Článek 9 odst. 2 písm. e) směrnice 2011/95 musí být vykládán v tom smyslu, že pro brance, který odepře vykonat vojenskou službu za konfliktu, avšak nezná své budoucí služební zařazení v rámci armády, v kontextu všeobecné občanské války, která se vyznačuje opakovaným a systematickým pácháním zločinů nebo jednání uvedených v čl. 12 odst. 2 téže směrnice armádou, která nasazuje brance, by výkon vojenské služby znamenal přímou či nepřímou účast na spáchání takových zločinů nebo jednání bez ohledu na zařazení v rámci armády.

                  3)

                  Článek 9 odst. 3 směrnice 2011/95 musí být vykládán v tom smyslu, že vyžaduje, aby existovala souvislost mezi důvody uvedenými v článku 10 této směrnice a trestními stíháními a tresty podle čl. 9 odst. 2 písm. e) uvedené směrnice.

                  4)

                  Ustanovení čl. 9 odst. 2 písm. e) ve spojení s ustanovením čl. 9 odst. 3 směrnice 2011/95 musí být vykládána v tom smyslu, že existenci souvislosti mezi důvody uvedenými v čl. 2 písm. d), jakož i v článku 10 této směrnice a trestními stíháními a tresty za odepření výkonu vojenské služby podle čl. 9 odst. 2 písm. e) uvedené směrnice nelze považovat za prokázanou pouze z toho důvodu, že tato trestní stíhání a tyto tresty souvisejí s uvedeným odepřením. Je však dána silná domněnka, že odepření výkonu vojenské služby za podmínek stanovených v čl. 9 odst. 2 písm. e) téže směrnice souvisí s jedním z pěti důvodů připomenutých v jejím článku 10. Je věcí příslušných vnitrostátních orgánů, aby s ohledem na všechny dotčené okolnosti ověřily pravděpodobnost této souvislosti.

         (1)  Úř. věst. C 206, 17.6.2019.


title: Věc C-463/19: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. listopadu 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil de prud'hommes de Metz – Francie) – Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle v. Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle („Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Směrnice 2006/54/ES – Rovné příležitosti a rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání – Články 14 a 28 – Vnitrostátní kolektivní smlouva přiznávající pracovnicím, které samy vychovávají své dítě, právo na dovolenou navazující na zákonnou mateřskou dovolenou – Odepření práva na tuto dovolenou pracovníkům mužského pohlaví – Ochrana pracovnice s ohledem jak na následky těhotenství, tak na její mateřství – Podmínky použití“)

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/8

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. listopadu 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil de prud'hommes de Metz – Francie) – Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle v. Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle
      (Věc C-463/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 2006/54/ES - Rovné příležitosti a rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání - Články 14 a 28 - Vnitrostátní kolektivní smlouva přiznávající pracovnicím, které samy vychovávají své dítě, právo na dovolenou navazující na zákonnou mateřskou dovolenou - Odepření práva na tuto dovolenou pracovníkům mužského pohlaví - Ochrana pracovnice s ohledem jak na následky těhotenství, tak na její mateřství - Podmínky použití“)
      (2021/C 28/10)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil de prud'hommes de Metz

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle

         Žalovaná: Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle

         za přítomnosti: Mission nationale de contrôle et d’audit des organismes de sécurité sociale

         Výrok

      Články 14 a 28 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání musí být ve světle směrnice Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň (desátá směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) vykládány v tom smyslu, že nebrání ustanovení vnitrostátní kolektivní smlouvy, jež vyhrazuje pracovnicím, které samy vychovávají své dítě, právo na dovolenou po uplynutí zákonné mateřské dovolené, za podmínky, že cílem této dodatečné dovolené je ochrana pracovnic s ohledem jak na následky těhotenství, tak na jejich mateřství, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu, který přitom musí přihlédnout zejména k podmínkám přiznání uvedené dovolené, k podmínkám jejího čerpání a k její délce, jakož i k související úrovni právní ochrany.

         (1)  Úř. věst. C 280, 19.8.2019.


title: Věc C-519/19: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. listopadu 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sądu Okręgowyho w Warszawie – Polsko) – Ryanair DAC v. DelayFix, dříve Passenger Rights („Řízení o předběžné otázce – Justiční spolupráce v občanských a obchodních věcech – Nařízení (EU) č. 1215/2012 – Smlouva o letecké přepravě – Ujednání o soudní příslušnosti sjednané cestujícím v postavení spotřebitele – Pohledávka tohoto cestujícího vůči letecké společnosti – Postoupení této pohledávky společnosti vymáhající pohledávky – Uplatnění tohoto ujednání o soudní příslušnosti leteckou společností vůči společnosti, která je nabyvatelem pohledávky uvedeného cestujícího – Směrnice 93/13/EHS“)

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/8

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. listopadu 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sądu Okręgowyho w Warszawie – Polsko) – Ryanair DAC v. DelayFix, dříve Passenger Rights
      (Věc C-519/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Justiční spolupráce v občanských a obchodních věcech - Nařízení (EU) č. 1215/2012 - Smlouva o letecké přepravě - Ujednání o soudní příslušnosti sjednané cestujícím v postavení spotřebitele - Pohledávka tohoto cestujícího vůči letecké společnosti - Postoupení této pohledávky společnosti vymáhající pohledávky - Uplatnění tohoto ujednání o soudní příslušnosti leteckou společností vůči společnosti, která je nabyvatelem pohledávky uvedeného cestujícího - Směrnice 93/13/EHS“)
      (2021/C 28/11)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Ryanair DAC

         Žalovaná: DelayFix, dříve Passenger Rights

         Výrok

      Článek 25 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že za účelem zpochybnění příslušnosti soudu pro rozhodování o žalobě na náhradu škody podané na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, která směřuje proti letecké společnosti, letecká společnost nemůže uplatnit vůči společnosti vymáhající pohledávky, na kterou cestující postoupil svou pohledávku, ujednání o soudní příslušnosti obsažené v přepravní smlouvě uzavřené mezi cestujícím a touto leteckou společností, ledaže by podle právních předpisů státu, jehož soudy jsou určeny v tomto ujednání, tato společnost vymáhající pohledávky vstoupila do všech práv a povinností původní smluvní strany, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu. Takové ujednání, které je obsaženo ve smlouvě uzavřené mezi spotřebitelem, tj. cestujícím v letecké dopravě, a poskytovatelem služby, tj. uvedenou leteckou společností, aniž bylo sjednáno individuálně, a které přiznává výlučnou příslušnost soudu, v jehož obvodu se nachází její sídlo, musí být případně považováno za zneužívající ve smyslu čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách.

         (1)  Úř. věst. C 337, 7.10.2019.


title: Věc C-775/19: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 19. listopadu 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Baden-Württemberg – Německo) – 5th AVENUE Products Trading GmbH v. Hauptzollamt Singen („Řízení o předběžné otázce – Celní unie – Nařízení (EHS) č. 2913/92 – Celní kodex Společenství – Článek 29 odst. 1 a odst. 3 písm. a) – Článek 32 odst. 1 písm. c) a odst. 5 písm. b) – Nařízení (EHS) č. 2454/93 – Článek 157 odst. 2 – Určení celní hodnoty – Hodnota transakce dováženého zboží – Pojem ‚podmínka prodeje‘ – Platba jako protiplnění za poskytnutí práva na výhradní distribuci“)

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/9

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 19. listopadu 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Baden-Württemberg – Německo) – 5th AVENUE Products Trading GmbH v. Hauptzollamt Singen
      (Věc C-775/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Celní kodex Společenství - Článek 29 odst. 1 a odst. 3 písm. a) - Článek 32 odst. 1 písm. c) a odst. 5 písm. b) - Nařízení (EHS) č. 2454/93 - Článek 157 odst. 2 - Určení celní hodnoty - Hodnota transakce dováženého zboží - Pojem ‚podmínka prodeje‘ - Platba jako protiplnění za poskytnutí práva na výhradní distribuci“)
      (2021/C 28/12)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: 5th AVENUE Products Trading GmbH

         Žalovaný: Hauptzollamt Singen

         Výrok

      Článek 29 odst. 1 a odst. 3 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, musí být vykládán v tom smyslu, že platba, jež je hrazena kupujícím dováženého zboží prodávajícímu tohoto zboží po omezenou dobu jako protiplnění za to, že mu prodávající poskytne právo na výhradní distribuci tohoto zboží na daném území, a jež je počítána z obratu dosaženého na tomto území, musí být zahrnuta do celní hodnoty uvedeného zboží.

         (1)  Úř. věst. C 27, 27.1.2020.


title: Věc C-191/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. dubna 2020 Tiziano Vizzone proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 4. března 2020 ve věci T-658/19, Vizzone v. Komise

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/10

      Kasační opravný prostředek podaný dne 30. dubna 2020 Tiziano Vizzone proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 4. března 2020 ve věci T-658/19, Vizzone v. Komise
      (Věc C-191/20 P)
      (2021/C 28/13)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Tiziano Vizzone (zástupci: M. Bettani, S. Brovelli)

         Další účastnice řízení: Evropská komise
      Usnesením ze dne 25. listopadu 2020 Soudní dvůr (šestý senát) odmítl kasační opravný prostředek jako zjevně nepřípustný a rozhodl, že Tiziano Vizzone ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-327/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Okręgowym w Opolu (Polsko) dne 22. července 2020 – Skarb Państwa – Starosta Nyski v. New Media Development & Hotel Services Sp. z o. o.

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Okręgowym w Opolu (Polsko) dne 22. července 2020 – Skarb Państwa – Starosta Nyski v. New Media Development & Hotel Services Sp. z o. o.
      (Věc C-327/20)
      (2021/C 28/14)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Okręgowy w Opolu

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Skarb Państwa – Starosta Nyski

         Žalovaná: New Media Development & Hotel Services Sp. z o. o.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 2 bod 1) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU ze dne 16. února 2011 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích, ve znění pozdějších předpisů (1) vykládán v tom smyslu, že brání právní úpravě obsažené v článku 2 a čl. 4 bodu 1) ustawy z dnia 8 marca 2013 r. o przeciwdziałaniu nadmiernym opóźnieniom w transakcjach handlowych (zákon ze dne 8. března 2013 o postupu proti nadměrným prodlením v obchodních transakcích, dále jen „zákon proti nadměrným prodlením“), podle které pojem „zboží“ nezahrnuje nemovitosti a pojem „dodání zboží“ nezahrnuje přenechání nemovitosti k trvalému užívání ve smyslu článku 232 a násl. kodeksu ciwilnego (občanský zákoník), případně takovou činnost nelze považovat za poskytnutí služby?

                  2)

                  Bude-li odpověď na první otázku kladná,
                  musí být čl. 2 bod 1) směrnice 2011/7 vykládán v tom smyslu, že brání právní úpravě obsažené v článku 71 a násl. ustawy z dnia 21 sierpnia 1997 r. o gospodarce nieruchomościami (zákon ze dne 21. srpna 1997 o správě nemovitostí) a v článku 238 občanského zákoníku, podle které v případě výběru ročních poplatků za trvalé užívání ze strany Státní pokladny (Skarb Państwa) od subjektů, jež vykonávají podnikatelskou činnost, ale nejsou původními subjekty, jimž Státní pokladna přiznala právo na trvalé užívání, ale toto právo nabyly od jiných trvalých uživatelů, se nejedná o činnost spadající pod pojmy „obchodní transakce“ a „orgán veřejné moci“ ve smyslu čl. 2 bodů 1) a 2) výše uvedené směrnice a článku 2 a čl. 4 bodu 1) zákona o proti nadměrným prodlením, případně se na takovou činnost výše uvedená směrnice ani výše uvedené zákony nevztahují?

                  3)

                  Bude-li odpověď na první a druhou otázku kladná,
                  musí být čl. 12 odst. 4 směrnice 2011/7 a čl. 6 odst. 3 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/35/ES ze dne 29. června 2000 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích (Úř. věst. 2000, L 200, s. 35; Zvl. vyd. 17/01, s. 226), vykládány v tom smyslu, že brání právní úpravě obsažené v článku 15 zákona proti nadměrným prodlením a v článku 12 ustawy z dnia 12 czerwca 2003 r. o terminie zapłaty w transakcjach handlowych (zákon ze dne 12. června 2003 o platebních lhůtách v obchodních transakcích), která vylučuje možnost použít ustanovení výše uvedené směrnice a jejího prováděcího zákona na smlouvy o převodu (prodeji) práva trvalého užívání na stávajícího trvalého uživatele, jež má povinnost platit roční poplatek, které byly uzavřeny po 28. dubnu 2013 a 1. lednu 2004, pokud Státní pokladna původně přiznala právo trvalého užívání jinému subjektu před 28. dubnem 2013 a 1. lednem 2004?

         (1)  Úř. věst. 2011, L 48, s. 1


title: Věc C-418/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. září 2020 Scorify UAB proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 8. července 2020 ve věci T-328/19, Scorify v. EUIPO – Scor (SCORIFY)

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/11

      Kasační opravný prostředek podaný dne 8. září 2020 Scorify UAB proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 8. července 2020 ve věci T-328/19, Scorify v. EUIPO – Scor (SCORIFY)
      (Věc C-418/20 P)
      (2021/C 28/15)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Scorify UAB (zástupkyně: V. Viešūnaitė, advokatė)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Scor SE
      Usnesením ze dne 26. listopadu 2020 Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřijatelný a že navrhovatelka ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-475/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – Admiral Gaming Network Srl v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidente del Consiglio dei Ministri

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/11

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – Admiral Gaming Network Srl v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidente del Consiglio dei Ministri
      (Věc C-475/20)
      (2021/C 28/16)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Admiral Gaming Network Srl

         Odpůrci: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidente del Consiglio dei Ministri

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je s výkonem svobody usazování zaručené v článku 49 SFEU a s výkonem volného pohybu služeb zaručeného v článku 56 SFEU slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které snižuje ážia a odměny pouze vůči omezené a konkrétní kategorii provozovatelů, čili pouze vůči provozovatelům her s herními automaty, a nikoli vůči všem provozovatelům v odvětví her?

                  2)

                  Je se zásadou ochrany legitimního očekávání zakotvenou v unijním právu slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je výše uvedené ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které pouze z ekonomických důvodů snížilo odměnu dohodnutou v koncesní dohodě uzavřené mezi společností a státní správou italského státu během jejího trvání?


title: Věc C-476/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – Cirsa Italia SpA v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/12

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – Cirsa Italia SpA v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
      (Věc C-476/20)
      (2021/C 28/17)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka: Cirsa Italia SpA

         Odpůrkyně: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je s výkonem svobody usazování zaručené v článku 49 SFEU a s výkonem volného pohybu služeb zaručeného v článku 56 SFEU slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které snižuje ážia a odměny pouze vůči omezené a konkrétní kategorii provozovatelů, čili pouze vůči provozovatelům her s herními automaty, a nikoli vůči všem provozovatelům v odvětví her?

                  2)

                  Je se zásadou ochrany legitimního očekávání zakotvenou v unijním právu slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je výše uvedené ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které pouze z ekonomických důvodů snížilo odměnu dohodnutou v koncesní dohodě uzavřené mezi společností a státní správou italského státu během jejího trvání?


title: Věc C-477/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – Codere Network SpA v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – Codere Network SpA v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri
      (Věc C-477/20)
      (2021/C 28/18)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Codere Network SpA

         Odpůrci: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je s výkonem svobody usazování zaručené v článku 49 SFEU a s výkonem volného pohybu služeb zaručeného v článku 56 SFEU slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které snižuje ážia a odměny pouze vůči omezené a konkrétní kategorii provozovatelů, čili pouze vůči provozovatelům her s herními automaty, a nikoli vůči všem provozovatelům v odvětví her?

                  2)

                  Je se zásadou ochrany legitimního očekávání zakotvenou v unijním právu slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je výše uvedené ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které pouze z ekonomických důvodů snížilo odměnu dohodnutou v koncesní dohodě uzavřené mezi společností a státní správou italského státu během jejího trvání?


title: Věc C-478/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – Gamenet SpA v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – Gamenet SpA v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
      (Věc C-478/20)
      (2021/C 28/19)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka: Gamenet SpA

         Odpůrkyně: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je s výkonem svobody usazování zaručené v článku 49 SFEU a s výkonem volného pohybu služeb zaručeného v článku 56 SFEU slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které snižuje ážia a odměny pouze vůči omezené a konkrétní kategorii provozovatelů, čili pouze vůči provozovatelům her s herními automaty, a nikoli vůči všem provozovatelům v odvětví her?

                  2)

                  Je se zásadou ochrany legitimního očekávání zakotvenou v unijním právu slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je výše uvedené ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které pouze z ekonomických důvodů snížilo odměnu dohodnutou v koncesní dohodě uzavřené mezi společností a státní správou italského státu během jejího trvání?


title: Věc C-479/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – NTS Network SpA v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – NTS Network SpA v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
      (Věc C-479/20)
      (2021/C 28/20)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka: NTS Network SpA

         Odpůrkyně: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je s výkonem svobody usazování zaručené v článku 49 SFEU a s výkonem volného pohybu služeb zaručeného v článku 56 SFEU slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které snižuje ážia a odměny pouze vůči omezené a konkrétní kategorii provozovatelů, čili pouze vůči provozovatelům her s herními automaty, a nikoli vůči všem provozovatelům v odvětví her?

                  2)

                  Je se zásadou ochrany legitimního očekávání zakotvenou v unijním právu slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je výše uvedené ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které pouze z ekonomických důvodů snížilo odměnu dohodnutou v koncesní dohodě uzavřené mezi společností a státní správou italského státu během jejího trvání?


title: Věc C-480/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – Sisal Entertainment SpA v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – Sisal Entertainment SpA v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
      (Věc C-480/20)
      (2021/C 28/21)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka: Sisal Entertainment SpA

         Odpůrkyně: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je s výkonem svobody usazování zaručené v článku 49 SFEU a s výkonem volného pohybu služeb zaručeného v článku 56 SFEU slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které snižuje ážia a odměny pouze vůči omezené a konkrétní kategorii provozovatelů, čili pouze vůči provozovatelům her s herními automaty, a nikoli vůči všem provozovatelům v odvětví her?

                  2)

                  Je se zásadou ochrany legitimního očekávání zakotvenou v unijním právu slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je výše uvedené ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které pouze z ekonomických důvodů snížilo odměnu dohodnutou v koncesní dohodě uzavřené mezi společností a státní správou italského státu během jejího trvání?


title: Věc C-481/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – Snaitech SpA, dříve Cogetech SpA v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Se. Ma. di Francesco Senese

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/15

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – Snaitech SpA, dříve Cogetech SpA v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Se. Ma. di Francesco Senese
      (Věc C-481/20)
      (2021/C 28/22)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Snaitech SpA, dříve Cogetech SpA

         Odpůrci: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Se. Ma. di Francesco Senese

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je s výkonem svobody usazování zaručené v článku 49 SFEU a s výkonem volného pohybu služeb zaručeného v článku 56 SFEU slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které snižuje ážia a odměny pouze vůči omezené a konkrétní kategorii provozovatelů, čili pouze vůči provozovatelům her s herními automaty, a nikoli vůči všem provozovatelům v odvětví her?

                  2)

                  Je se zásadou ochrany legitimního očekávání zakotvenou v unijním právu slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je výše uvedené ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které pouze z ekonomických důvodů snížilo odměnu dohodnutou v koncesní dohodě uzavřené mezi společností a státní správou italského státu během jejího trvání?


title: Věc C-482/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – Snaitech SpA, dříve Snai SpA v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/15

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 28. září 2020 – Snaitech SpA, dříve Snai SpA v. Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
      (Věc C-482/20)
      (2021/C 28/23)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka: Snaitech SpA, dříve Snai SpA

         Odpůrkyně: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je s výkonem svobody usazování zaručené v článku 49 SFEU a s výkonem volného pohybu služeb zaručeného v článku 56 SFEU slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které snižuje ážia a odměny pouze vůči omezené a konkrétní kategorii provozovatelů, čili pouze vůči provozovatelům her s herními automaty, a nikoli vůči všem provozovatelům v odvětví her?

                  2)

                  Je se zásadou ochrany legitimního očekávání zakotvenou v unijním právu slučitelné zavedení takového právního ustanovení, jako je výše uvedené ustanovení obsažené v čl. 1 odst. 649 zákona 190/14, které pouze z ekonomických důvodů snížilo odměnu dohodnutou v koncesní dohodě uzavřené mezi společností a státní správou italského státu během jejího trvání?


title: Věc C-507/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Pécsi Törvényszék (Maďarsko) dne 8. října 2020 – FGSZ Földgázszállító Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/16

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Pécsi Törvényszék (Maďarsko) dne 8. října 2020 – FGSZ Földgázszállító Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Věc C-507/20)
      (2021/C 28/24)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Pécsi Törvényszék

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: FGSZ Földgázszállító Zrt.

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Předběžná otázka

      Je praxe členského státu, podle které se – na základě toho, že snížení základu daně v případě definitivního nezaplacení v souladu s čl. 90 odst. 1 směrnice o DPH (1) má účinky ex tunc – promlčecí lhůta pět let stanovená obecně tímto členským státem, během které může dojít ke snížení základu daně, počítá od okamžiku původního dodání zboží, a nikoliv od okamžiku, kdy se dotčená pohledávka stala nedobytnou, a v důsledku uplynutí uvedené promlčecí lhůty ztratí osoba povinná k dani jednající v dobré víře nárok na snížení základu daně v případě pohledávek, které se staly definitivně nedobytnými, za okolností, kdy mezi okamžikem dodání zboží a okamžikem, kdy se pohledávka stane definitivně nedobytnou, může uplynout několik let, a kdy v okamžiku, kdy se pohledávka stala definitivně nedobytnou, právní úprava členského státu neumožňovala, v rozporu s unijním právem, snížení základu daně v případě pohledávek, které se stanou definitivně nedobytnými, v souladu se základními zásadami proporcionality, daňové neutrality a efektivity – zejména s přihlédnutím k bodu 63 stanoviska generální advokátky předneseného ve věci Biosafe — Indústria de Reciclagens (C-8/17), jakož i bodu 27 rozsudku Di Maura (C-246/16) a bodu 36 rozsudku T-2 (C-396/16), a s ohledem na to, že členský stát nemůže v rámci DPH vybrat částku vyšší než jakou skutečně obdržel ten, kdo dodal zboží nebo službu v rámci uvedeného dodání nebo poskytnutí?

         (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


title: Věc C-515/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 14. října 2020 – B AG v. Finanzamt A

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/17

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 14. října 2020 – B AG v. Finanzamt A
      (Věc C-515/20)
      (2021/C 28/25)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzhof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: B AG

         Žalovaný: Finanzamt A

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být pojem palivové dřevo uvedený v článku 122 směrnice 2006/112/ES (1) vykládán v tom smyslu, že zahrnuje každé dřevo, které je na základě svých objektivních vlastností určeno výhradně ke spálení?

                  2.

                  Může členský stát, který na základě článku 122 směrnice 2006/112/ES zavede sníženou sazbu daně u dodání palivového dřeva, přesně vymezit její rozsah za použití kombinované nomenklatury v souladu s čl. 98 odst. 3 směrnice 2006/112/ES?

                  3.

                  V případě kladné odpovědi na druhou otázku: může členský stát využít oprávnění vymezit rozsah snížené sazby daně u dodání palivového dřeva za použití kombinované nomenklatury, které mu přiznává článek 122 směrnice 2006/112/ES a čl. 98 odst. 3 směrnice 2006/112/ES, při dodržení zásady daňové neutrality tak, že dodání různých forem palivového dřeva, které se liší svými objektivními charakteristikami a vlastnostmi, avšak z pohledu průměrného spotřebitele podle kritéria srovnatelnosti v použití slouží stejné potřebě (v projednávané věci topení) a tím si navzájem konkurují, podléhají různým sazbám daně?

         (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


title: Věc C-516/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 14. října 2020 – JT, NQ v. Ryanair DAC

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/17

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 14. října 2020 – JT, NQ v. Ryanair DAC
      (Věc C-516/20)
      (2021/C 28/26)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Köln

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: JT, NQ

         Žalovaná: Ryanair DAC

         Předběžná otázka

      Představuje stávka vlastních zaměstnanců leteckého dopravce uskutečněná na základě výzvy odborové organizace mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1).


title: Věc C-523/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Győri Törvényszék (Maďarsko) dne 19. října 2020 – Koppány 2007 Kft. v. Vas Megyei Kormányhivatal

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Győri Törvényszék (Maďarsko) dne 19. října 2020 – Koppány 2007 Kft. v. Vas Megyei Kormányhivatal
      (Věc C-523/20)
      (2021/C 28/27)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Győri Törvényszék

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Koppány 2007 Kft.

         Žalovaný: Vas Megyei Kormányhivatal

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být výraz „oprávněně pobývají“ uvedený v článku 1 nařízení (EU) č. 1231/2010 (1), kterým se rozšiřuje působnost nařízení (ES) č. 883/2004 (2) a nařízení (ES) č. 987/2009 (3) na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahují pouze z důvodu jejich státní příslušnosti, vykládán v tom smyslu, že se vztahuje rovněž na státní příslušníky třetích zemí, kteří pobývají v dotčeném členském státě na základě povolení k pobytu a disponují prohlášením o místě ubytování potvrzeným cizineckou policií?

                  2)

                  Vztahuje se výraz „oprávněně pobývají“ na státní příslušníky třetích zemí, kteří mají potvrzené místo ubytování v sídle jejich zaměstnavatele?

                  3)

                  Je třeba při výkladu výrazu „oprávněně pobývají“ přihlížet k pojmu „bydliště“ uvedenému v čl. 1 písm. j) nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení nebo k pojmu „bydliště“ definovanému ve vnitrostátním právu dotčeného členského státu?

                  4)

                  Jaký význam má mít výraz „oprávněně pobývají“ jako jednotný pojem unijního práva?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1231/2010 ze dne 24. listopadu 2010, kterým se rozšiřuje působnost nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahují pouze z důvodu jejich státní příslušnosti (Úř. věst. 2010, L 344, s. 1)

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. 2004, L 166, s. 1; Zvl. vyd. 5/5, s. 72).

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. 2009, L 284, s. 1)


title: Věc C-526/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 19. října 2020 – IO a další v. Deutsche Lufthansa AG

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 19. října 2020 – IO a další v. Deutsche Lufthansa AG
      (Věc C-526/20)
      (2021/C 28/28)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Köln

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: IO, SP, DR

         Žalovaná: Deutsche Lufthansa AG

         Předběžná otázka

      Představuje stávka vlastních zaměstnanců leteckého dopravce uskutečněná na základě výzvy odborové organizace mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1).


title: Věc C-527/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 19. října 2020 – PJ v. Deutsche Lufthansa AG

text:
               25.1.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 28/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 19. října 2020 – PJ v. Deutsche Lufthansa AG
      (Věc C-527/20)
      (2021/C 28/29)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Köln

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: PJ

         Žalovaná: Deutsche Lufthansa AG

         Předběžná otázka

      Představuje stávka vlastních zaměstnanců leteckého dopravce uskutečněná na základě výzvy odborové organizace mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1).