title: Věc T-163/12: Žaloba podaná dne 11. dubna 2012 — Ternavsky v. Rada

text:
               2.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 157/11

         Žaloba podaná dne 11. dubna 2012 — Ternavsky v. Rada
   (Věc T-163/12)
   2012/C 157/19
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Anatoly Ternavsky (Moskva, Rusko) (zástupci: C. Rapin a E. Van den Haute, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil projednávanou žalobu za přípustnou,

               —

               zrušil bod 2 přílohy II prováděcího rozhodnutí Rady 2012/171/SZBP ze dne 23. března 2012, kterým se provádí rozhodnutí 2010/639/SZBP o omezujících opatřeních vůči Bělorusku, a bod 2 přílohy II prováděcího nařízení Rady (EU) č. 265/2012 ze dne 23. března 2012, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku,

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení,

               —

               pokud by podle Tribunálu nebylo třeba ve věci rozhodnout, uložil Radě náhradu nákladů řízení na základě ustanovení čl. 87 odst. 6 ve spojení s čl. 90 písm. a) jednacího řádu Tribunálu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného zjištění skutkových okolností, pokud jde o důvody uvedené v právních aktech Rady, které vedly k zařazení žalobce na seznam osob, kterým byla uložena sankce.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění napadených právních aktů, jelikož uvedené důvody neumožňují pochopit nezbytnost tohoto zařazení.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení rozhodnutí 2010/639/SZBP a nařízení (ES) č. 765/2006, v platném znění, jakož i zásady zákazu diskriminace, jelikož zaprvé působnost těchto aktů byla rozšířená na obchodníka bez prokázání toho, že by svým jednáním, které by mu bylo možno přičítat, podporoval režim prezidenta Lukašenka a zadruhé jiní obchodníci, které Rada rovněž považuje za blízké běloruskému mocenskému aparátu, nebyli na rozdíl od žalobce do sankčních seznamů EU zapsáni.


title: Věc F-16/16: Žaloba podaná dne 18. března 2016 – ZZ v. EUIPO

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/52

         Žaloba podaná dne 18. března 2016 – ZZ v. EUIPO
   (Věc F-16/16)
   (2016/C 191/76)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o nezapsání žalobce na seznam úředníků povýšených v rámci povyšovacího řízení 2015

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 24. července 2015, kterým žalovaný odmítl povýšit žalobce do vyšší platové třídy (AST 8) v rámci povyšovacího řízení 2015 tím, že jeho jméno nezapsal na seznam úředníků povýšených v rámci povyšovacího řízení 2015, zveřejněný dne 24. července 2015,

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-115/15: Žaloba podaná dne 14. srpna 2015 – ZZ v. Komise

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/56

         Žaloba podaná dne 14. srpna 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-115/15)
   (2015/C 320/78)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: N. de Montigy a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise, kterým byly omezeny nároky žalobce na důchod a prohlášení nepoužitelnosti rozhodnutí vedoucích administrativy ze dne 16. června 2005 v rozsahu, v němž se jimi omezuje bonifikace nároků žalobce na důchod, jakož i uložení povinnosti žalované vyplácet starobní důchod, na který má žalobce nárok.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               určit, že rozhodnutí vedoucích administrativy č. 240/05 ze dne 16. června 2005 je v projednávané věci nepoužitelné v rozsahu, v němž se jím omezuje bonifikace nároků žalobce na důchod týkající se příspěvku za řízení, a to poměrně za skutečné období placení pojistného v porovnání s celou kariérou úředníka;

               —

               zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se jím omezují nároky žalobce na důchod vyplývající z příspěvku za řízení, a to poměrně za období placení pojistného v porovnání s počtem odpracovaných let v rámci celé kariéry úředníka Unie;

               —

               uložit Komisi povinnost vyplácet žalobci starobní důchod, na který má nárok, po odečtení skutečně vypláceného důchodu, spolu s úroky z prodlení vypočtenými podle úrokové sazby ECB pro běžné operace, zvýšené o dva procentní body;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-316/06: Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Irsko

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/26

         Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-316/06)
   (2006/C 224/49)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: S. Pardo Quintillán, D. Lawunmi, zmocněnci)

      Žalované: Irsko
   Návrhová žádání žalobkyně
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Irsko tím, že nezajistilo, s ohledem na vypuštění z aglomerací známých jako IE22, Bray, IE31, Howth, IE34, Letterkenny, IE40, Shanaganagh, IE41, Sligo, a IE45, Tramore County Waterford, aby byly odpadní vody odváděné stokovými soustavami před vypuštěním podrobeny sekundárnímu čištění nebo jinému rovnocennému čištění, a to nejpozději do 31. prosince 2000, a tím, že nezajistilo, aby uvedená vypuštění splňovala relevantní požadavky přílohy I.B směrnice Rady 91/271/EHS (1) ze dne 30. května 1991 o čištění městských odpadních vod v uvedené lhůtě, nesplnilo povinnosti, které pro něho vyplývají z čl. 4 odst. 1 a 3 uvedené směrnice;

               —

               uložil Irsku náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise tvrdí, že irské orgány porušují své povinnosti zajistit, aby odpadní vody z dotčených aglomerací byly podrobeny sekundárnímu (nebo rovnocennému) čištění, jak je stanoveno v článku 4 směrnice.
   I když Irsko poskytlo vysvětlení co se týče zpoždění vzniklých v těchto aglomeracích a poskytlo určité informace o postupu v plnění požadavků směrnice, Komise zastává názor, že tato vysvětlení a informace nemohou být považovány za omluvu za nedodržení lhůty stanovené v čl. 4 odst. 1. první odrážce směrnice. Mimoto Komise tvrdí, že informace poskytnuté irskými orgány jsou nedostatečné, aby ji umožnily dojít k závěru, že instalace čistíren na sekundární čištění odpadních vod v těchto aglomeracích je bezprostřední. Ve většině případů se zdá, že několik dalších kroků musí být uskutečněno před tím, než budou čističky nainstalovány.

      (1)  Úř. věst. L 135, s. 40-52.


title: Věc T-87/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. dubna 2013 — GRP Security v. Účetní dvůr ( „Rozhodčí doložka — Veřejné zakázky na služby — Služba dozoru a bezpečnosti budov Účetního dvora — Žaloba na neplatnost — Rozhodnutí o jednostranném ukončení smlouvy doprovázené žádostí o zaplacení náhrady škody spolu s úroky — Akty smluvní povahy — Neexistence změny kvalifikace žaloby — Nepřípustnost — Rozhodnutí o sankci spočívající ve vyloučení na období tří měsíců — Právní zájem na podání žaloby — Právo na obhajobu — Vážné porušení povinností — Zásada zákonnosti trestů — Zneužití pravomoci — Proporcionalita“ )

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. dubna 2013 — GRP Security v. Účetní dvůr
   (Věc T-87/11) (1)

   (Rozhodčí doložka - Veřejné zakázky na služby - Služba dozoru a bezpečnosti budov Účetního dvora - Žaloba na neplatnost - Rozhodnutí o jednostranném ukončení smlouvy doprovázené žádostí o zaplacení náhrady škody spolu s úroky - Akty smluvní povahy - Neexistence změny kvalifikace žaloby - Nepřípustnost - Rozhodnutí o sankci spočívající ve vyloučení na období tří měsíců - Právní zájem na podání žaloby - Právo na obhajobu - Vážné porušení povinností - Zásada zákonnosti trestů - Zneužití pravomoci - Proporcionalita)
   2013/C 147/28
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: GRP Security (Bertrange, Lucembursko) (zástupce: původně G. Osch, poté C. Arendt a M. Larbi, advokáti)

      Žalovaný: Účetní dvůr Evropské unie (zástupci: původně T. Kennedy, J.-M. Stenier a J. Vermer, poté T. Kennedy a J. Vermer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení rozhodnutí Účetního dvora ze dne 14. ledna 2011, kterým byla jednostranně ukončena rámcová smlouva o poskytování služeb „Různé bezpečnostní služby“ LOG/2026/10/2 a byla požadována náhrada škody spolu s úroky a zadruhé návrh na zrušení rozhodnutí ze dne 14. ledna 2011, kterým byla uložena sankce spočívající ve vyloučení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               GRP Security se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně náhrada nákladů řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 120, 16.4.2011.


title: Věc C-263/12: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. října 2013 — Evropská komise v. Řecká republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Státní podpory — Rozhodnutí Komise, kterým se ukládá navrácení podpory — Nevykonání“ )

text:
               14.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 367/15

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. října 2013 — Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-263/12) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Státní podpory - Rozhodnutí Komise, kterým se ukládá navrácení podpory - Nevykonání)
   2013/C 367/25
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Patakia a B. Stromsky, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupci: P. Mylonopoulos, K. Boskovits, G. Kanellopoulos, jakož i M. Karageorgou, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 2, 3 a 4 rozhodnutí Komise 2011/452/EU ze dne 23. února 2011 o státní podpoře C-48/08 (ex NN 61/08), kterou poskytlo Řecko společnosti Ellinikos Xrysos SA [oznámeno pod číslem C(2011) 1006] (Úř. věst. L 193, s.27) — Nepřijetí všech opatření nezbytných k navrácení podpory, která byla prohlášena za protiprávní a neslučitelnou se společným trhem

      Výrok

               1)

               Řecká republika tím, že ve stanovených lhůtách nepřijala všechna opatření nezbytná pro navrácení podpory, kterou poskytla společnosti Ellinikos Xrysos SA při příležitosti prodeje nemovitého majetku řeckým státem a která byla prohlášena za protiprávní a neslučitelnou se společným trhem rozhodnutím Komise C(2011) 1006 final ze dne 23. února 2011 o podpoře C-48/2008 (ex NN 61/2008), kterou poskytla Řecká republika společnosti Ellinikos Xrysos SA, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2 a 3 tohoto rozhodnutí.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 21.7.2012.


title: Věc T-568/10: Žaloba podaná dne 16. prosince 2010 — Vivendi v. Komise

text:
               5.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/19

         Žaloba podaná dne 16. prosince 2010 — Vivendi v. Komise
   (Věc T-568/10)
   2011/C 72/32
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Vivendi (Paříž, Francie) (zástupci: O. Fréget, J.-Y. Ollier a M. Struys, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil tuto žalobu za přípustnou;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 1. října 2010, kterým Komise zamítla stížnost podanou společností Vivendi dne 2. března 2009 (zaregistrovanou pod číslem 2009/4267), podle které Francouzská republika porušila směrnici 2002/77/ES ze dne 16. prosince 2002 o hospodářské soutěži na trzích sítí a služeb elektronických komunikací, a tedy i čl. 106 odst. 1 SFEU, a to tím, že poskytla regulační výhodu, jež spočívala v tom, že regulační orgán ARCEP odmítl využít své pravomoci a přimět zavedeného operátora, aby operátorům požadujícím zpřístupnění účastnického vedení vrátil částky vybrané nad rámec skutečných nákladů na službu, která podléhá nákladové orientaci;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní před Tribunálem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uplatňuje žalobkyně čtyři žalobní důvody týkající se meritorní stránky věci.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení ohledně vymezení „zvláštního práva“ ve smyslu směrnice 2002/77/ES (1).

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesplnila svou povinnost dohledu podle čl. 106 odst. 3 SFEU.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení v rozsahu, v němž se Komise podle žalobkyně nesprávně domnívala, že se na povinnost provádět u některých sazeb nákladovou orientaci nevztahuje směrnice Evropské unie, nýbrž že spadá do působnosti vnitrostátního regulačního orgánu.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení, když měla Komise za to, že soukromí operátoři nejsou na svých právech kráceni, neboť se mohou obrátit na vnitrostátní obchodní soudy a domoci se tak náhrady přeplatků vybraných společností France Télécom, i když složitost takového případu znemožňuje uplatnění práva na náhradu před těmito soudy v plném rozsahu.

      (1)  Směrnice Komise 2002/77/ES ze dne 16. září 2002 o hospodářské soutěži na trzích sítí a služeb elektronických komunikací (Úř. věst. L 249, s. 21; Zvl. vyd. 08/02, s. 178)


title: Věc C-149/14: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 23. dubna 2015 – Evropská komise v. Řecká republika „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 91/676/EHS — Ochrana vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů — Vymezení ohrožených vod a oblastí — Nadměrný obsah dusičnanů — Eutrofizace — Povinnost přezkumu každé čtyři roky — Nedostatečnost — Připravení akčních programů — Nedostatek“

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/12

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 23. dubna 2015 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-149/14) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 91/676/EHS - Ochrana vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů - Vymezení ohrožených vod a oblastí - Nadměrný obsah dusičnanů - Eutrofizace - Povinnost přezkumu každé čtyři roky - Nedostatečnost - Připravení akčních programů - Nedostatek“)
   (2015/C 205/16)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Patakia a E. Manhaeve, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupce: E. Skandalou, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Řecká republika tím, že nevymezila oblasti, které se vyznačují výskytem podzemních nebo povrchových vod obsahujících více než 50 mg/l dusičnanů nebo eutrofizací, jako ohrožené oblasti, a tím, že nepřipravila akční programy pro tyto oblasti ve lhůtě jednoho roku po jejich vymezení, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 3 odst. 4 a z čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 184, 16.6.2014.


title: Věc F-91/12: Žaloba podaná dne 3. září 2012 — ZZ v. Komise

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/33

      Žaloba podaná dne 3. září 2012 — ZZ v. Komise
      (Věc F-91/12)
      (2012/C 331/63)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal a S. Orlandi, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Předmět a popis sporu

      Zrušení rozhodnutí, podle něhož se bonifikace nároků na důchod nabytých před nástupem do služebního poměru vypočítá na základě obecných prováděcích ustanovení (OPU) k článku 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011

         Návrhová žádání žalobce

      Žalobce navrhuje, aby Soud:

                  —

                  zrušil rozhodnutí, podle něhož se bonifikace nároků na důchod z důchodového systému Evropské unie nabytých před nástupem žalobce do služebního poměru vypočítá na základě obecných prováděcích ustanovení (OPU) k článku 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-344/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2010 — O2 (Germany) v. OHIM (Homezone) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Homezone — Absolutní důvody pro zamítnutí — Rozlišovací způsobilost — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. února 2010 — O2 (Germany) v. OHIM (Homezone)
   (Věc T-344/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Homezone - Absolutní důvody pro zamítnutí - Rozlišovací způsobilost - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 80/40
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: O2 (Germany) GmbH & Co. OHG (Mnichov, Německo) (zástupci: A. Fottner a M. Müller, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 5. července 2007 (věc R 1583/2006-4) týkajícímu se přihlášky slovního označení Homezone jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 5. července 2007 (věc R 1583/2006-4) se zrušuje.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.11.2007.


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. listopadu 2004 ve věci C-317/02: Komise Evropských společenství proti Irsku (Nesplnění povinnosti státem — Režim Společenství pro rybolov — Nařízení (EHS) č. 3760/92 a č. 2847/93 — Překročení rybolovných kvót)

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/7

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 18. listopadu 2004
   ve věci C-317/02: Komise Evropských společenství proti Irsku (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Režim Společenství pro rybolov - Nařízení (EHS) č. 3760/92 a č. 2847/93 - Překročení rybolovných kvót)
   (2005/C 6/11)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-317/02, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 11. září 2002, Komise Evropských společenství (zmocněnci: K. Fitch, T. van Rijn, poté posledně jmenovaný a B. Doherty) proti Irsku (zmocněnec: D. O'Hagan ve spolupráci s A. Schusterem), Soudní dvůr (šestý senát) ve složení A. Borg Barthet (zpravodaj), předseda senátu, S. von Bahr a J. Malenovský, soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 18. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Irsko nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 9 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 3760/92 ze dne 20. prosince 1992 o zavedení režimu Společenství pro rybolov a akvakulturu, jakož i článků 2, 21 a 31 nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku tím, že:

                           —

                           nepřijalo kritéria a prováděcí předpisy pro účely využívání rybolovné kvóty, která mu byla přidělena,

                           —

                           nezajistilo dodržování pravidel Společenství o zachovávání živých vodních zdrojů kontrolou lovných činností, náležitou inspekcí vykládek a hlášení o úlovcích, jakož i jinými kontrolami stanovenými příslušnými nařízeními Společenství,

                           —

                           dočasně nezakázalo rybolovnou činnost lodí plujících pod jeho vlajkou nebo registrovaných na jeho území, když vešlo ve známost, že přidělené kvóty byly vyčerpány, a

                           —

                           nezahájilo správní nebo trestní řízení proti kapitánům lodí, kteří porušili tato nařízení, nebo proti jiným osobám odpovědným za porušení.

               2)

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 26.10.2002.


title: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 21. ledna 2005 ve věci C-75/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof Van Beroep te Antwerpen): Ministerie van Financiën proti Hendrik Hanssens a další (Předběžná otázka — Nepřípustnost)

text:
               30.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/12

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 21. ledna 2005
   ve věci C-75/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof Van Beroep te Antwerpen): Ministerie van Financiën proti Hendrik Hanssens a další (1)

   (Předběžná otázka - Nepřípustnost)
   (2005/C 106/22)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-75/04, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná Hof Van Beroep te Antwerpen (Belgie) rozhodnutím ze dne 11. února 2004, které došlo Soudnímu dvoru dne 17. února 2004 v řízení Ministerie van Financiën proti Hendriku Hanssensovi, Rudi Verhoevenovi, World Wide Shipping and Forwarding NV (WWSF), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, R. Schintgen (zpravodaj), J. Makarczyk, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 21. ledna 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce předložená Hof van Beroep te Antwerpen rozhodnutím ze dne 11. února 2004 je nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


               3.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/12

         Žaloba podaná dne 24. června 2013 organizací Abelia proti Kontrolnímu úřadu ESVO
   (Věc E-8/13)
   2013/C 287/08
   Dne 24. června 2013 podala organizace Abelia, zastoupená advokátkou Ingebjørg Harto a advokátkou Ninou Leou Gjerde, Konfederace norských podniků (NHO), PO Box 5250 Majorstuen, 0303 Oslo, Norsko, žalobu na Kontrolní úřad ESVO k Soudu ESVO.
   Žalobce požaduje, aby Soudní důvr ESVO:

               1)

               prohlásil článek 1 rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 160/13/KOL ze dne 24. dubna 2013 za neplatný;

               2)

               uložil Kontrolnímu úřadu náhradu nákladů řízení.

      Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               žalobce je organizací zaměstnavatelů obchodního sektoru, která působí v rámci Konfederace norských podniků (Næringslivets Hoved-organisasjon) a zastupuje 1 250 členů, jimiž jsou společnosti činné v oblasti IT, telekomunikací, výzkumu a vývoje, poradenství a vzdělávacích služeb,

               —

               žaloba je podána proti rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 160/13/KOL ze dne 24. dubna 2013, jímž Kontrolní úřad uzavřel případ bez zahájení formálního vyšetřovacího řízení ohledně toho, zda lze norské právní předpisy o DPH a navrácení DPH považovat za státní podporu ve smyslu čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP,

               —

               žalobce mimo jiné tvrdí, že:

                           —

                           Kontrolní úřad ESVO nezahájil formální vyšetřovací řízení podle čl. 1 odst. 2 části I protokolu 3 připojeného k Dohodě mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora, srv. čl. 4 odst. 4 v části II protokolu 3 připojeného k uvedené dohodě,

                           —

                           Kontrolní úřad ESVO své rozhodnutí neodůvodnil, jak požaduje článek 16 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.


title: Věc T-85/11 P: Usnesení Tribunálu ze dne 21. února 2013 — Marcuccio v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Vážná nemoc — Úhrada léčebných výloh — Rozhodnutí Komise zamítající 100 % úhradu některých léčebných výloh vynaložených navrhovatelem — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 72 statutu — Kritéria stanovená lékařskou radou — Předložení stanoviska revizního lékaře v průběhu řízení — Pravomoc vedoucího oddělení pro úhradu léčebných výloh — Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/25

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. února 2013 — Marcuccio v. Komise
   (Věc T-85/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Vážná nemoc - Úhrada léčebných výloh - Rozhodnutí Komise zamítající 100 % úhradu některých léčebných výloh vynaložených navrhovatelem - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 72 statutu - Kritéria stanovená lékařskou radou - Předložení stanoviska revizního lékaře v průběhu řízení - Pravomoc vedoucího oddělení pro úhradu léčebných výloh - Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   2013/C 108/66
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Berardis Kayser, zmocněnci, ve spolupráci A. DaI Ferrem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 23. listopadu 2010, Marcuccio v. Komise (F-65/09, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), a směřující ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Evropské komisi v rámci tohoto stupně řízení.

      (1)  Úř. věst. C 103, 2.4.2011.


title: Věc T-118/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 2. dubna 2009 — Zuffa v. OHIM (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP — Absolutní důvody pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Popisný charakter — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a článek 73 nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               6.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/12

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 2. dubna 2009 — Zuffa v. OHIM (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP)
   (Věc T-118/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP - Absolutní důvody pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Popisný charakter - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a článek 73 nařízení (ES) č. 40/94“)
   2009/C 129/20
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Zuffa, LLC (Las Vegas, Nevada, Spojené státy) (zástupci: S. Malynicz, barrister, M. Blair a C. Balme, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 30. ledna 2006 (věc R 931/2005-1), týkajícímu se zápisu slovního označení ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 30. ledna 2006 (věc R 931/2005-1) se zrušuje v rozsahu, v němž zamítlo odvolání podané společností Zuffa, LLC, na základě čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006.


title: Spojené věci C-205/10 P, C-217/10 P a C-222/10 P: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. ledna 2011 — Heinz Helmuth Eriksen (C-205/10 P), Bent Hansen (C-217/10 P), Brigit Lind (C-222/10 P) v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Žaloba na náhradu škody — Důsledky jaderné havárie u Thule (Grónsko, Dánsko) pro veřejné zdraví — Směrnice 96/29/Euratom — Nepřijetí opatření vůči členskému státu ze strany Komise“ )

text:
               16.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/3

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. ledna 2011 — Heinz Helmuth Eriksen (C-205/10 P), Bent Hansen (C-217/10 P), Brigit Lind (C-222/10 P) v. Evropská komise
   (Spojené věci C-205/10 P, C-217/10 P a C-222/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Žaloba na náhradu škody - Důsledky jaderné havárie u Thule (Grónsko, Dánsko) pro veřejné zdraví - Směrnice 96/29/Euratom - Nepřijetí opatření vůči členskému státu ze strany Komise)
   2011/C 120/04
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé): Heinz Helmuth Eriksen (C-205/10 P), Bent Hansen (C-217/10 P), Brigit Lind (C-222/10 P) (zástupce: I. Anderson, Advocate)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: M. Patakia a E. White, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravné prostředky podané proti usnesením Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 24. března 2010, Eriksen v. Komise (T-516/08), Hansen v. Komise (T-6/09) a Lind v. Komise (T-5/09), kterými Tribunál zamítl jako zjevně postrádající jakýkoli právní základ žaloby na náhradu škody, která navrhovatelům údajně vznikla tím, že Komise nepřijala nezbytná opatření k tomu, aby přiměla Dánsko k dosažení souladu se směrnicí 96/29, kterou se stanoví základní bezpečnostní standardy na ochranu zdraví pracovníků a obyvatelstva před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření (Úř. věst. L 159, s. 1; Zvl. vyd. 05/02, s. 291), a k uplatnění těchto ustanovení na pracovníky, kteří byli postiženi jadernou havárií v Thule (Grónsko), čímž porušila usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. května 2007 o dopadu této havárie na veřejné zdraví [petice 720/2002, 2006/2012 (INI)]

      Výrok

               1)

               Kasační opravné prostředky se zamítají.

               2)

               H. Eriksenovi a B. Hansenovi, jakož i B. Lind se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 195, 17.7.2010.


title: Věc T-161/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. června 2014 – Free v. OHIM – Conradi + Kaiser (FreeLounge) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství FreeLounge — Starší národní obrazová ochranná známka free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX, starší národní slovní ochranná známka FREE, obchodní firma FREE a jméno domény FREE.FR — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Pravomoc změnit rozhodnutí“

text:
               21.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. června 2014 – Free v. OHIM – Conradi + Kaiser (FreeLounge)
   (Věc T-161/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství FreeLounge - Starší národní obrazová ochranná známka free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX, starší národní slovní ochranná známka FREE, obchodní firma FREE a jméno domény FREE.FR - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Pravomoc změnit rozhodnutí“)
   2014/C 235/20
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Free SAS (Paříž, Francie) (zástupce: Y. Coursin, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Conradi + Kaiser GmbH (Kleinmaischeid, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. ledna 2012 (věc R 437/2011-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Free SAS a Conradi + Kaiser GmbH.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 25. ledna 2012 (věc R 437/2011-2) se zrušuje v rozsahu, v němž konstatuje, že služby on-line vydávání elektronických knih a periodik, jakož i služby vydávání periodik a knih v elektronické podobě, i na internetu, které spadají do třídy 41 a na které se vztahuje přihláška, nejsou podobné službám šíření informací elektronickou formou, zejména pro celosvětové komunikační sítě typu internet, které spadají do třídy 38 a vztahuje se na ně starší obrazová ochranná známka.

               2.

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3.

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 194, 30.6.2012.


title: Věc F-68/06: Žaloba podaná dne 22. června 2006 – Bakema v. Komise

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/48

         Žaloba podaná dne 22. června 2006 – Bakema v. Komise
   (Věc F-68/06)
   (2006/C 212/85)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Reint Jacob Bakema (Zuidlaren, Nizozemsko) (zástupce: L. Rijpkema, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí Orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv (OOUS) ze dne 22. března 2006;

               —

               nařídit OOUS zaměstnat žalobce ve funkční skupině IV, platové třídě 16;

               —

               prohlásit, že žalobci musí být vyplacena odpovídající částka ve formě náhrady škody.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, bývalý člen tzv. místního technického pomocného personálu (ALAT), byl přijat do zaměstnání jako smluvní zaměstnanec a zařazen do funkční skupiny IV, platové třídy 14.
   Ve své žalobě žalobce tvrdí, že žalovaná nesprávně použila relevantní právní úpravu, zejména čl. 82 odst. 2 písm. c) pracovního řádu ostatních zaměstnanců (PŘOZ) a článek 2 obecných prováděcích ustanovení (OPU) 49-2004. Žalobce tvrdí, že výklad pojmu „diploma“ žalované obsaženého v těchto článcích je nesprávný a subjektivní. Při výpočtu jeho pracovních zkušeností měla žalovaná vzít v úvahu všechny činnosti, které žalobce vykovával po získání svého „kandidaatsdiploma“.
   Žalobce dále tvrdí, že, i když byl členem ALAT před přijetím do zaměstnání jako smluvní zaměstnanec, zásada stanovená v článku 86 PŘOZ by se měla na jeho případ použít. Podle této zásady je-li zaměstnanec přeřazen na jiné pracovní místo v rámci funkční skupiny, nesmí být zařazen do nižší platové třídy nebo platového stupně, než v jeho bývalém pracovním místě.


title: Věc C-79/07: Žaloba podaná dne 13. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Republika Malta

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/24

         Žaloba podaná dne 13. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Republika Malta
   (Věc C-79/07)
   (2007/C 82/43)
   Jednací jazyk: maltština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Condou Durande a K. Xuereb, zmocněnci)

      Žalovaná: Republika Malta
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit že, Republika Malta tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/110/ES ze dne 25. listopadu 2003 o pomoci při tranzitu za účelem vyhoštění leteckou cestou (1) nebo v každém případě, že tato ustanovení nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               —

               uložit Republice Malta náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 6. prosince 2005.

      (1)  Úř. věst. L 321, s. 26.


title: Věc T-61/10: Žaloba podaná dne 8. února 2010 — Victoria Sánchez v. Parlament a Komise

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/58

         Žaloba podaná dne 8. února 2010 — Victoria Sánchez v. Parlament a Komise
   (Věc T-61/10)
   2010/C 100/86
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkce: Fernando Marcelino Victoria Sánchez (Sevilla, Španělsko) (zástupce: N. Domínguez Varela, advokát)

      Žalovaní: Evropský parlament a Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               určit, že neposkytnutí odpovědi na žádost podanou dopisem ze dne 6. října 2009 ze strany Evropského parlamentu a Komise je porušením práva Společenství, a uložit těmto orgánům odstranění tohoto porušení

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobce zaslal dne 28. srpna 2008 petičnímu výboru Parlamentu petici týkající se údajné korupční sítě ve Španělsku v oblasti sociálního zabezpečení a veřejného zdraví. Dne 3. května 2009 mu předseda tohoto výboru sdělil, že tato petice byla odložena.
   Dne 6. prosince žalobce zaslal výzvu dopisem ve smyslu čl. 265 SFEU Evropskému parlamentu a Evropské komisi. V tomto dopise žádal

               —

               Evropský parlament, aby zrušil rozhodnutí předsedy petičního výboru doručené dne 3. května 2009 a nařídil prošetření podmínek, za kterých toto rozhodnutí bylo přijato;

               —

               Evropskou komisi, aby zahájila šetření také o soudní správě ve Španělsku.

         Jelikož žalobce během lhůty stanovené k tomuto účelu neobdržel žádnou odpověď, podal tuto žalobu pro nečinnost.
   Jako žalobní důvod žalobce uvádí porušení svého základního petičního práva a svého základního práva na rovnost před zákonem a porušení zákazu diskriminace. Dále má za to, že jsou v tomto případě splněny podmínky nezbytné pro konstatování nečinnosti žalovaných orgánů.


title: Věc C-177/06: Žaloba podaná dne  4. dubna 2006  – Komisí Evropských společenství v. Španělské království

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/25

         Žaloba podaná dne 4. dubna 2006 – Komisí Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-177/06)
   (2006/C 143/47)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: F. Castillo de la Torre, zmocněnec)

      Žalovaný: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Španělské království tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě všechna opatření nezbytná ke splnění článků 2 a 3 rozhodnutí Komise ze dne 20. prosince 2001 o systému podpor, který uplatňovalo Španělsko v roce 1993 ve prospěch některých nově založených podniků v provinciích Álava, Vizcaya a Guipúzcoa, dokumenty K (2001) 4448 konečný (1), K (2001) 4478 konečný (2) a K (2001) 4475 konečný (3), nebo v každém případě tím, že tato opatření Komisi neoznámilo v souladu s článkem 4, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedených rozhodnutí a ze Smlouvy o ES;

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta stanovená v článku 4 rozhodnutí k tomu, aby Španělské království oznámilo opatření ke splnění rozhodnutí, uplynula dne 1. března 2002, aniž Komise obdržela v tomto ohledu jakékoliv sdělení.

      (1)  Úř. věst. L 77, 24.3.2003, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 40, 14.2.2003, s. 11.

      (3)  Úř. věst. L 17, 22.1.2003, s. 20.


title: Věc C-315/09: Žaloba podaná dne 7. srpna 2009 — Komise Evropských společenství v. Belgické království

text:
               24.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/13

         Žaloba podaná dne 7. srpna 2009 — Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-315/09)
   2009/C 256/25
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Erlbacher a L. de Schietere de Lophem, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2006/88/ES ze dne 24. října 2006 o veterinárních požadavcích na živočichy pocházející z akvakultury a produkty akvakultury a o prevenci a tlumení některých nákaz vodních živočichů (1), ve znění směrnice Komise 2008/53/ES ze dne 30. dubna 2008, kterou se mění příloha IV směrnice Rady 2006/88/ES, pokud jde o jarní virémii kaprů (SVC) (2), nebo v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z těchto směrnic;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2006/88/ES uplynula dne 1. května 2008 a pro provedení směrnice 2008/53/ES dne 1. srpna 2008. Ke dni podání této žaloby však žalované nepřijalo opatření nezbytná k provedení těchto směrnic, nebo o nich v každém případě neuvědomilo Komisi.

      (1)  Úř. věst. L 328, s. 14.

      (2)  Úř. věst. L 117, s. 27.


title: Věc C-162/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. března 2015 – Evropská komise v. Polská republika

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/21

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. března 2015 – Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-162/14) (1)

   (2015/C 213/34)
   Jednací jazyk: polština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 202, 30.6.2014.


title: Věc C-38/05: Žaloba podaná dne 1. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Irsku

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/14

         Žaloba podaná dne 1. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Irsku
   (Věc C-38/05)
   (2005/C 82/29)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla dne 1. února 2005 předložena žaloba proti Irsku podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Barrym Dohertym, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Irsko porušilo své povinnosti vyplývající z čl. 15 odst. 4, 18 odst. 1 a článku 19i prvního a třetího pododstavce nařízení Rady (EHS) 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku (1), neboť pro roky 1999 a 2000 neoznámilo údaje požadované těmito ustanoveními a

               —

               uložil Irsku náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Články 15 odst. 4, 18 odst. 1 a 19i nařízení 2847/93 ukládají členským státům předávat počítačovým převodem v určité lhůtě určité údaje. Tyto údaje musí mít Komise k dispozici, aby mohla řídit a rozvíjet společnou rybářskou politiku, především s ohledem na zachování, řízení a využívání živých vodních zdrojů.
   Irsko neoznámilo údaje požadované výše uvedenými články za roky 1999 a 2000, a porušuje tedy své povinnosti.

      (1)  Úř. věst. L 261, 20.10.1993, s. 1.


title: Věc C-239/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Lucembursko) dne 12. května 2010 — Xuan-Mai Tran v. Landsbanki Luxembourg SA, v likvidaci

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Lucembursko) dne 12. května 2010 — Xuan-Mai Tran v. Landsbanki Luxembourg SA, v likvidaci
   (Věc C-239/10)
   ()
   2010/C 209/32
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Xuan-Mai Tran

      Odpůrkyně: Landsbanki Luxembourg SA, v likvidaci

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba články 1, 2 a 3 směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (1) vykládat tak, že se použijí na ukončení obchodní činnosti v důsledku vyhlášení úpadku zaměstnavatele nebo v důsledku soudního rozhodnutí, kterým se nařizuje zrušení a likvidace zaměstnavatele, který je úvěrovou institucí, z důvodu platební neschopnosti na základě čl. 61 odst. 1 písm. a) a b) loi modifiée du 5 avril 1993 relative au secteur financier, když pro takové ukončení obchodní činnosti vnitrostátní zákon stanoví okamžité skončení pracovního poměru?

               2)

               Je třeba v případě kladné odpovědi na tuto otázku články 1, 2 a 3 směrnice 98/59/ES vykládat tak, že na správce konkursní podstaty nebo likvidátora je nutno nahlížet stejně jako na zaměstnavatele, který zamýšlel hromadné propouštění a je schopný uskutečnit za tímto účelem jednání uvedená v článcích 2 a 3 směrnice a propouštění provést (věc C 323/08, body 39, 40 a 41) (2)?

      (1)  Úř. věst. L 225, s. 16.

      (2)  Rozsudek ze dne 10. prosince 2009, Rodríguez Mayor a další, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí.


title: Věc C-103/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal — Spojené království) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Weald Leasing Limited ( „Šestá směrnice o DPH — Pojem „zneužívající praktiky“ — Plnění spočívající ve finančním pronájmu uskutečňovaná skupinou podniků za účelem rozložení placení neodpočitatelné DPH“ )

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal — Spojené království) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Weald Leasing Limited
   (Věc C-103/09) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Pojem „zneužívající praktiky“ - Plnění spočívající ve finančním pronájmu uskutečňovaná skupinou podniků za účelem rozložení placení neodpočitatelné DPH)
   2011/C 55/08
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Žalovaná: Weald Leasing Limited

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — The Court of Appeal, Londýn — Výklad směrnice 77/388/EHS: šesté směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Pojem plnění představujících zneužívající praktiky — Plnění spočívající v pronájmu a podnájmu uskutečňovaná skupinou podniků provádějících plnění ve značném rozsahu osvobozená od daně za účelem rozložení jejich zatížení DPH

      Výrok

               1)

               Finanční zvýhodnění vyplývající z toho, že podnik využije takových plnění spočívajících ve finančním pronájmu majetku, o jaká jde v původním řízení, namísto přímého nákupu tohoto majetku, nepředstavuje finanční zvýhodnění, jehož poskytnutí by bylo v rozporu s cílem sledovaným relevantními ustanoveními šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995, a vnitrostátních předpisů provádějících tuto směrnici, za předpokladu, že smluvní podmínky týkající se těchto plnění, zejména podmínky stanovení výše nájemného, odpovídají obvyklým tržním podmínkám a že zapojení prostřednické třetí společnosti do uvedených plnění nepředstavuje překážku uplatnění uvedených ustanovení, což musí ověřit předkládající soud. Okolnost, že se tento podnik v rámci svých běžných obchodních transakcí nepodílí na plněních spočívajících ve finančním pronájmu, nemá v tomto ohledu žádný vliv.

               2)

               Jestliže některé smluvní podmínky týkající se plnění spočívajících ve finančním pronájmu, o něž jde ve věci v původním řízení, nebo zapojení prostřednické třetí společnosti do těchto plnění představují zneužívající praktiky, je třeba uvedená plnění překvalifikovat tak, aby byla nastolena taková situace, jaká by existovala v případě neexistence prvků těchto smluvních podmínek, které mají zneužívající charakter, nebo nezapojení této společnosti.

      (1)  Úř. věst. C 129, 6.6.2009.


title: Věc C-358/09 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 1. července 2010 — DSV Road NV v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Celní kodex — Dovoz disket pocházejících z Thajska — Vybrání dovozního cla po propuštění zboží — Žádost o prominutí dovozního cla“ )

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/16

      Usnesení Soudního dvora ze dne 1. července 2010 — DSV Road NV v. Evropská komise
      (Věc C-358/09 P) (1)

      (Kasační opravný prostředek - Celní kodex - Dovoz disket pocházejících z Thajska - Vybrání dovozního cla po propuštění zboží - Žádost o prominutí dovozního cla)
      (2010/C 288/25)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: DSV Road NV (zástupci: A. Poelmans a G. Preckler, advokáti)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupce: L. Bouyon, zmocněnec)

         Předmět věci

      Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 8. července 2009, DSV Road v. Komise (T-219/07), kterým Soud zamítl návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 24. dubna 2007, kterým bylo belgickým orgánům oznámeno, že je odůvodněné provést po propuštění zboží zaúčtování dovozního cla z disket pocházejících z Thajska a není odůvodněné uvedené clo prominout (spis REC 05/02).

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnosti DSV Road NV se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 297, 5.12.2009.


title: Věc T-180/04: Žaloba podaná dne 25. května 2004 Przedsiebiorstwem Polmos Bialystock proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/21

         Žaloba podaná dne 25. května 2004 Przedsiebiorstwem Polmos Bialystock proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc T-180/04)
   (2004/C 217/38)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla dne 25. května 2004 předložena žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) Przedsiebiorstwem Polmos Bialystock, se sídlem v Bialystock, Polsko, zastoupeným C. Bercial Arias, advokátkou.
   V & S Vin & Sprit AB byla rovněž účastníkem řízení před odvolacím senátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 16. března 2004 ve věci R 430/2003-1, kterým bylo potvrzeno rozhodnutí námitkového oddělení č. 1200/2003 vyhovující námitkám č. B 432 635

               —

               uložil Úřadu náhradu nákladů řízení, včetně nákladů námitkového řízení a řízení před odvolacím senátem.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               žalobce

               Přihlašovaná ochranná známka Společenství:

               Obrazová ochranná známka „ABSOLWENT B GRADUATE VODKA WÓDKA“ pro výrobky třídy 33 (pivo atd.)

               Majitel ochranné známky nebo označení uvedených v námitkovém řízení:

               V & S Vin & Sprit AB

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Národní slovní ochranná známka „ABSOLUT“

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Odmítnutí zápisu

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí odvolání

               Žalobní důvody:

               Nepoužitelnost čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 2 písm. c) nařízení 40/94. V této souvislosti žalobce uvádí, že dotčená označení nejsou podobná.


title: Věc T-435/12: Žaloba podaná dne 24. září 2012 — Bacardi v. OHIM — Granette & Starorežná Distilleries (42 BELOW)

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/24

         Žaloba podaná dne 24. září 2012 — Bacardi v. OHIM — Granette & Starorežná Distilleries (42 BELOW)
   (Věc T-435/12)
   2012/C 379/42
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bacardi Co. Ltd (Vadúz, Lichtenštejnsko) (zástupce: M. Reinisch, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Granette & Starorežná Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Česká republika)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 9. července 2012 ve věci R 2100/2011-2;

               —

               zamítl námitku podanou proti slovně-obrazové ochranné známce „42 BELOW“, zapsanou pod číslem 8391856, pro výrobky spadající do třídy 33;

               —

               předal OHIM rozsudek Tribunálu Evropské unie; a

               —

               uložil OHIM a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „42 BELOW“ pro výrobky spadající do třídy 33 — ochranná známka Společenství registrovaná pod číslem 8391856

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: česká obrazová ochranná známka „VODKA 42“ registrovaná pod číslem 263350, pro výrobky a služby spadající zejména do třídy 33; neregistrovaná ochranná známka „VODKA 42“ užívaná v České republice a ve Slovenské republice;

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: vyhovění odvolání a zamítnutí přihláška ochranné známky Společenství pro všechny výrobky
   Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení pravidla 50 odst. 2 písm. g) nařízení Komise č. 2868/95 a

               —

               porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Rady č. 207/2009


title: Věc C-330/08: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2004/35/ES — Odpovědnost za životní prostředí — Prevence a náprava škod na životním prostředí — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/11

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-330/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/35/ES - Odpovědnost za životní prostředí - Prevence a náprava škod na životním prostředí - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   (2009/C 32/18)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Rozet a U. Wölker, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a A. Adam, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ustanovení nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí (Úř. věst. L 143, s. 56; Zvl. vyd. 15/08, s. 357)
   Výrok

               1)

               Francouzská republika tím, že nepřijala ve stanovené lhůtě právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 19 odst. 1 prvního pododstavce této směrnice.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


title: Věc T-135/01: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  14. prosince 2005  – Fedon & Figli a další v. Rada a Komise ( Mimosmluvní odpovědnost Společenství — Neslučitelnost režimu dovozu banánů do Společenství s pravidly Světové obchodní organizace (WTO) — Zavedení Spojenými státy americkými odvetných opatření ve formě celní přirážky vybírané z dovozů ze Společenství na základě povolení WTO — Rozhodnutí orgánu pro řešení sporů WTO — Právní účinky — Odpovědnost Společenství v případě neexistence protiprávního jednání jeho orgánů — Příčinná souvislost — Neobvyklá a zvláštní škoda )

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/25

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. prosince 2005 – Fedon & Figli a další v. Rada a Komise
   (Věc T-135/01) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost Společenství - Neslučitelnost režimu dovozu banánů do Společenství s pravidly Světové obchodní organizace (WTO) - Zavedení Spojenými státy americkými odvetných opatření ve formě celní přirážky vybírané z dovozů ze Společenství na základě povolení WTO - Rozhodnutí orgánu pro řešení sporů WTO - Právní účinky - Odpovědnost Společenství v případě neexistence protiprávního jednání jeho orgánů - Příčinná souvislost - Neobvyklá a zvláštní škoda“)
   (2006/C 48/47)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Giorgio Fedon & Figli SpA (Vallesella di Cadore, Itálie), Fedon Srl (Pieve d'Alpago, Itálie) a Fedon America, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupci: I. Van Bael, A. Cevese a F. Di Gianni, advokáti)

      Žalované: Rada Evropské unie (zástupci: S. Marquardt a F. Ruggeri Laderchi, zmocněnci) a Komise Evropských společenství (zástupci: původně P. Kuijper, E. Righini, V. Di Bucci a B. Jansen, poté P. Kuijper, E. Righini a V. Di Bucci, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žaloba na náhradu škody údajně vyplývající z celní přirážky, jejíž uložení na dovozy pouzder na brýle od žalobkyň povolil Spojeným státům americkým orgán pro řešení sporů Světové obchodní organizace (WTO) na základě zjištění, že režim dovozu banánů do Společenství je neslučitelný s dohodami a ujednáními připojenými k Dohodě o zřízení Světové obchodní organizace
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyně ponesou vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení Rady a Komise.

      (1)  Úř. věst. C 275, 29.9.2001.


title: Věc T-802/16: Žaloba podaná dne 8. listopadu 2016 – Endoceutics v. EUIPO – Merck (FEMIBION)

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/45

         Žaloba podaná dne 8. listopadu 2016 – Endoceutics v. EUIPO – Merck (FEMIBION)
   (Věc T-802/16)
   (2017/C 022/61)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Endoceutics, Inc. (Quebec, Kanada) (zástupce: M. Wahlin, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Merck KGaA (Darmstadt, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „FEMIBION“ – Ochranná známka Evropské unie č. 898 924

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. července 2016, ve věci R 1608/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí částečně zrušil a zrušil ochrannou známku EU pro „farmaceutické přípravky na podporu imunitního systému, na menopauzu, na menstruaci, na léčbu a řízení těhotenství, na prevenci, léčbu a zvládání stresu, na prevenci, léčbu a zvládání špatně vyvážené nebo nedostatečné výživy z důvodu stresu“;

               —

               uložil majitelce ochranné známky EU náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v řízení před odvolacím senátem a v řízení před EUIPO.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-504/12: Žaloba podaná dne 19. listopadu 2012 — Murnauer Markenvertrieb v. OHIM (NOTFALL CREME)

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/63

         Žaloba podaná dne 19. listopadu 2012 — Murnauer Markenvertrieb v. OHIM (NOTFALL CREME)
   (Věc T-504/12)
   2013/C 26/124
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Německo) (zástupci: F. Traub a H. Daniel, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 20. září 2012 ve věci 271/2012-4,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní prvek „NOTFALL CREME“, pro výrobky zařazené do tříd 3 a 5 — přihláška ochranné známky Společenství č. 10 107 134

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a článku 83 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-233/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. dubna 2013 Principessa, v likvidaci, proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 20. února 2013 ve spojených věcech T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a další v. Komise

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 29. dubna 2013 Principessa, v likvidaci, proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 20. února 2013 ve spojených věcech T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a další v. Komise
   (Věc C-233/13 P)
   2013/C 207/31
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Principessa, v likvidaci (zástupci: A. Bianchini a F. Busetto, advokáti)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadené usnesení Tribunálu;

               —

               vyhovět návrhovým žádáním uplatněným v prvním stupni, a v důsledku toho

                           —

                           zrušit případně a v mezích zájmu navrhovatelky rozhodnutí Evropské komise 2000/394/ES ze dne 25. listopadu 1999 o podporách poskytnutých podnikům usazeným na území Benátek a Chioggia stanovených zákony č. 30/1997 a č. 206/1995, kterými se zavádějí úlevy na sociálních příspěvcích;

                           —

                           podpůrně zrušit toto rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládá povinnost vymáhat přiznané úlevy a navýšit tuto částku o úroky v obdobích uvedených v rozsudku;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů v obou stupních řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku navrhovatelka předkládá devět důvodů:

                  První důvod: Vadnost usnesení z důvodu, že v něm nebyl učiněn závěr, že dotčená opatření neposkytují příslušným příjemcům žádnou výhodu vzhledem k jejich kompenzačnímu charakteru.

                  Druhý důvod: Vadnost usnesení z důvodu, že nebyla vyloučena, nebo v každém případě nebyla posouzena schopnost dotčených opatření ovlivnit hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.

                  Třetí důvod: Vadnost usnesení z důvodu, že byla vyloučena použitelnost odchylek uvedených v čl. 87 odst. 2 písm. b) ES [nyní čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU] a čl. 87 odst. 3 písm. b) ES [nyní čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU].

                  Čtvrtý důvod: Vadnost usnesení z důvodu, že byla vyloučena použitelnost odchylky uvedené v čl. 87 odst. 3 písm. c) ES [nyní čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU].

                  Pátý důvod: Vadnost usnesení z důvodu, že byla vyloučena použitelnost odchylek uvedených v čl. 87 odst. 3 písm. d) a e) ES [nyní čl. 107 odst. 3 písm. d) a e) SFEU].

                  Šestý důvod: Vadnost usnesení z důvodu, že byla vyloučena použitelnost odchylky uvedené v čl. 86 odst. 2 ES [nyní čl. 106 odst. 2 SFEU].

                  Sedmý důvod: Vadnost usnesení z důvodu, že byla vyloučena existence podpory a z toho vyplývajícího porušení čl. 88 odst. 3 ES (nyní čl. 108 odst. 3 SFEU) a článku 15 nařízení č. 659/1999 (1).

                  Osmý důvod: Vadnost usnesení z důvodu, že byla vyloučena použitelnost čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999, pokud jde o pořadí vymáhání.

                  Devátý důvod: Vadnost usnesení z důvodu, že byla vyloučena použitelnost čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999, pokud jde o uplatnění úroků.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1).


title: Věc T-100/07: Žaloba podaná dne 4. dubna 2007 – UPS Europe a UPS Deutschland v. Komise

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/16

         Žaloba podaná dne 4. dubna 2007 – UPS Europe a UPS Deutschland v. Komise
   (Věc T-100/07)
   (2007/C 129/29)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: UPS Europe NV/SA (Brusel, Belgie) a UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Německo) (zástupci: T. Ottervanger a E. Henny, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit v souladu s článkem 232 ES nečinnost Komise z důvodu, že nerozhodla o stížnosti žalobkyň podané Komisi dne 22. dubna 2004;

               —

               uložit Komisi náhradu výdajů a nákladů žalobců v řízení;

               —

               přijmout další opatření, která Soudní dvůr považuje za vhodná.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Svým návrhem žalobkyně předkládají žalobu podle článku 232 ES, když tvrdí, že Komise nepřijala konečné rozhodnutí o jejich stížnosti původně podané dne 22. dubna 2004, následované výzvou k jednání předloženou dne 27. listopadu 2006, ohledně údajného zneužití dominantního postavení Deutsche Post podle článku 82 ES.
   Žalobkyně tvrdí, že mají legitimní zájem na předložení takové stížnosti v souladu s požadavky čl. 7 odst. 2 nařízení č. 1/2003 (1) a že se jich nečinnost Komise bezprostředně a osobně dotýká. Žalobkyně totiž tvrdí, že jsou postiženy stanovením nadměrných cen ze strany Deutsche Post na primárním trhu, jak jako spotřebitelé, tak jako soutěžitelé.
   Žalobkyně dále tvrdí, že podle sdělení Komise o řešení stížností předložených podle článků 81 ES a 82 ES (2) je Komise povinna na základě stížnosti na porušení článku 82 ES zahájit řízení proti subjektu, proti němuž stížnost směřuje, nebo přijmout konečné rozhodnutí o zamítnutí stížnosti, poté co dá stěžovateli možnost předložit vyjádření. Nicméně žalobkyně tvrdí, že ačkoliv předložily svá vyjádření k předběžnému zamítnutí stížnosti v poskytnuté lhůtě, Komise nepřijala žádné konečné rozhodnutí, čímž se dopustila porušení práva Společenství.
   A konečně, žalobkyně tvrdí, že s ohledem na okolnosti projednávaného případu bylo přibližně tříleté období, po které Komisi opakovaně vyzývaly k jednání, dostatečně dlouhé k přijetí konečného rozhodnutí. Zejména období 18 měsíců, které uběhlo od předložení jejich posledního vyjádření, je podle žalobkyň více než dostatečné k tomu, aby umožnilo Komisi ukončit třetí fázi šetření.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1-25; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

      (2)  Úř. věst. C 101, 27.4.2004, s. 65-77.


title: Věc T-99/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2008 – AC Treuhand v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Organické peroxidy — Pokuty — Článek 81 ES — Právo na obhajobu — Právo na spravedlivý proces — Pojem pachatele protiprávního jednání — Zásada legality trestných činů a trestů ( nullum crimen, nulla poena sine lege ) — Zásada právní jistoty — Legitimní očekávání )

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/42

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2008 – AC Treuhand v. Komise
   (Věc T-99/04) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Organické peroxidy - Pokuty - Článek 81 ES - Právo na obhajobu - Právo na spravedlivý proces - Pojem pachatele protiprávního jednání - Zásada legality trestných činů a trestů (nullum crimen, nulla poena sine lege) - Zásada právní jistoty - Legitimní očekávání“)
   (2008/C 209/72)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: AC-Treuhand AG (Curych, Švýcarsko) (zástupci: M. Karl, C. Steinle a J. Drolshammer, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Bouquet, zmocněnec, ve spolupráci s A. Böhlkem, advokátem)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2005/349/ES ze dne 10. prosince 2003 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Případ KOMP/E-2/37.857 – Organické peroxidy) (Úř. věst. 2005, L 110, s. 44).
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               AC Treuhand AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 30.4.2004.


title: Spojené věci C-317/04 a C-318/04: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne  30. května 2006  – Evropský parlament v. Rada Evropské unie (Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů — Letecká doprava — Rozhodnutí 2004/496/ES — Dohoda mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými — Záznamy o knihování cestujících v letecké dopravě, které se předávají Úřadu USA pro cla a ochranu hranic — Směrnice 95/46/ES — Článek 25 — Třetí státy — Rozhodnutí 2004/535/ES — Odpovídající úroveň ochrany)

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/1

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 30. května 2006 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie
   (Spojené věci C-317/04 a C-318/04) (1)

   (Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů - Letecká doprava - Rozhodnutí 2004/496/ES - Dohoda mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými - Záznamy o knihování cestujících v letecké dopravě, které se předávají Úřadu USA pro cla a ochranu hranic - Směrnice 95/46/ES - Článek 25 - Třetí státy - Rozhodnutí 2004/535/ES - Odpovídající úroveň ochrany)
   (2006/C 178/02)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Evropský parlament (zástupci: R. Passos, N. Lorenz, H. Duintjer Tebbens a A. Caiola, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobce: Evropský inspektor ochrany údajů (EIOÚ) (zástupci: H. Hijmans a V. Perez Asinari, zmocněnci)

      Žalovaná (ve věci C-317/04): Rada Evropské unie (zástupci: M. C. Giorgi Fort a M. Bishop, zmocněnci)

      Žalovaná (ve věci C-318/04): Komise Evropských společenství (zástupci: P. J. Kuijper, A. van Solinge, C. Docksey a F. Benyon, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou (ve věci C-317/04): Komise Evropských společenství (zástupci: P. J. Kuijper, A. van Solinge a C. Docksey, zmocněnci); Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: M. Bethell a C. White a T. Harris, zmocněnci, ve spolupráci s T. Wardem, barrister)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou (ve věci C-318/04): Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: M. Bethell, C. White a T. Harris, zmocněnci, ve spolupráci s T. Wardem, barrister)
   Předmět věci
   Žaloba na neplatnost: zrušení rozhodnutí Rady 2004/496/ES ze dne 17. května 2004 o uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o zpracování a předávání údajů jmenné evidence cestujících (PNR) Úřadu pro cla a ochranu hranic ministerstva vnitřní bezpečnosti Spojených států (Úř. věst. L 183, s. 83). [C-317/04]
   Žaloba na neplatnost: zrušení rozhodnutí Komise 2004/535/ES ze dne 14. května 2004 o odpovídající úrovni ochrany osobních údajů obsažených v záznamech o knihování cestujících v letecké dopravě, které se předávají Úřadu USA pro cla a ochranu hranic (Úř. věst. L 235, s. 11) [C-318-04]
   Výrok

               1)

               Rozhodnutí Rady 2004/496/ES ze dne 17. května 2004 o uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o zpracování a předávání údajů jmenné evidence cestujících (PNR) Úřadu pro cla a ochranu hranic ministerstva vnitřní bezpečnosti Spojených států a rozhodnutí Komise 2004/535/ES ze dne 14. května 2004 o odpovídající úrovni ochrany osobních údajů obsažených v záznamech o knihování cestujících v letecké dopravě, které se předávají Úřadu USA pro cla a ochranu hranic, se zrušují.

               2)

               Účinky rozhodnutí 2004/535 se zachovávají až do 30. září 2006, aniž by však tyto účinky byly zachovány po dni zániku uvedené dohody.

               3)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení ve věci C-317/04.

               4)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení ve věci C-318/04.

               5)

               Komise Evropských společenství nese vlastní náklady ve věci C-317/04.

               6)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska, jakož i evropský inspektor ochrany údajů nesou vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 228, 11.9.2004.


title: Věc T-442/11: Usnesení Tribunálu ze dne 24. října 2012 — Evropaïki Dynamiki v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Akt, který nelze napadnout žalobou — Akt zčásti potvrzující a zčásti informativní — Nepřípustnost — Žaloba na náhradu škody — Neexistence vytýkaného chování nebo určení údajné újmy — Nepřípustnost — Žaloba na náhradu škody — Neexistence důkazu o újmě — Žaloba zjevně postrádající jakékoli právní opodstatnění“ )

text:
               22.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/22

         Usnesení Tribunálu ze dne 24. října 2012 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-442/11) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Akt, který nelze napadnout žalobou - Akt zčásti potvrzující a zčásti informativní - Nepřípustnost - Žaloba na náhradu škody - Neexistence vytýkaného chování nebo určení údajné újmy - Nepřípustnost - Žaloba na náhradu škody - Neexistence důkazu o újmě - Žaloba zjevně postrádající jakékoli právní opodstatnění)
   2012/C 399/41
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: S. Delaude a D. Calciu, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. Wytinckem, advokátem)

      Předmět věci

   Zaprvé, návrh na zrušení dopisu Komise ze dne 27. května 2011, zadruhé, návrh na uložení náhrady škody Komisi, zatřetí, uložit témuž orgánu, aby zveřejnil tiskovou zprávu

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ponese vlastní náklady řízení a nahradí rovněž náklady vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 290, 1.10.2011.


title: Věc C-438/07: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Švédské království ( Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 91/271/EHS — Čištění městských odpadních vod — Upuštění od požadavku, aby byl dusík ve všech čistírnách městských odpadních vod odváděných z aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 10000 PE odstraňován čištěním podle přísnějších požadavků )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Švédské království
   (Věc C-438/07) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 91/271/EHS - Čištění městských odpadních vod - Upuštění od požadavku, aby byl dusík ve všech čistírnách městských odpadních vod odváděných z aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 10000 PE odstraňován čištěním podle přísnějších požadavků“)
   2009/C 282/06
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: I. Koskinen, L. Parpala, M. Patakia a S. Pardo Quintillán, zmocněnci)

      Žalovaný: Švédské království (zástupkyně: A. Falk, zmocněnkyně)

      Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Finská republika (zástupci: J. Heliskoski a A. Guimaraes-Purokoski, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 5 odst. 2, 3 a 5 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, s. 40; Zvl. vyd. 15/02, s. 26) ve znění směrnice Komise 98/15/ES ze dne 27. února 1998 (Úř. věst. L 67, s. 29; Zvl. vyd. 15/04, s. 27) — Nesplnění povinnosti zajistit, aby nejpozději do 31. prosince 1998 veškerá vypouštění z čistíren městských odpadních vod z aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 10 000 přímo do citlivých oblastí nebo jejich povodí splňovala veškeré relevantní požadavky stanovené v příloze I směrnice Rady 91/271/EHS.

      Výrok

               1)

               Švédské království tím, že nejpozději do 31. prosince 1998 nezajistilo, aby veškerá vypouštění z čistíren městských odpadních vod z aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 10 000 PE, vyjmenovaných v přílohách 2 a 3 jeho žalobní odpovědi, ve znění jeho dupliky, ke kterým dochází přímo do citlivých oblastí nebo jejich povodí, splňovala požadavky stanovené v příloze I směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod, ve znění směrnice Komise 98/15/ES ze dne 27. února 1998, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 5 odst. 2, 3 a 5 uvedené směrnice.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise Evropských společenství, Švédské království a Finská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc T-103/10: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. března 2010 Evropským parlamentem proti usnesení předsedy Soudu pro veřejnou službu ze dne 18. prosince 2009 ve věci F-92/09 R, U v. Parlament

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/70

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. března 2010 Evropským parlamentem proti usnesení předsedy Soudu pro veřejnou službu ze dne 18. prosince 2009 ve věci F-92/09 R, U v. Parlament
   (Věc T-103/10)
   2010/C 113/103
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropský parlament (zástupci: S. Seyr a K. Zejdová, zmocněnci)

      Další účastník řízení: U

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadené usnesení předsedy Soudu pro veřejnou službu;

               —

               vydat konečné rozhodnutí o žádosti o předběžné opatření, kterým bude tato žádost zamítnuta jako neopodstatněná;

               —

               rozhodnout, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tímto kasačním opravným prostředkem žádá účastník řízení podávající kasační opravný prostředek zrušení usnesení předsedy Soudu pro veřejnou službu ze dne 18. prosince 2009, vydaného ve věci U v. Parlament, F-92/09 R, kterým se pozastavuje platnost rozhodnutí o propuštění ze dne 6. července 2009 až do vydání rozhodnutí Soudu, kterým se ukončuje řízení.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje účastník řízení podávající kasační opravný prostředek tři žalobní důvody vycházející z:

               —

               nedostatku odůvodnění, neboť odůvodnění uvedené v napadeném usnesení neumožňuje ve více bodech zjistit důvody rozhodnutí přijatého soudcem příslušným pro rozhodování o předběžných opatřeních;

               —

               nedodržení práva Evropského parlamentu, na obhajobu neboť usnesení o předběžném opatření překročilo rámec základního posouzení podle č. 102 odst. 2 jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu, podle kterého návrhy na předběžná opatření musí označit zejména okolnosti, které dokládají naléhavost, a rovněž skutkové i právní důvody, které prima facie odůvodňují nařízení navrhovaných předběžných opatření. Tím, že se dotýká základu věci, zejména tím, že se vyjadřuje k podrobnostem průběhu řízení o zlepšení, porušuje usnesení právo Parlamentu na obhajobu, jelikož ho zbavuje možnosti zaujmout stanovisko a bránit se pokud jde o tyto aspekty;

               —

               nedodržení pravidel v oblasti důkazního břemene a provádění důkazů, neboť pokud jde o podmínku naléhavosti, nebyly vzaty v úvahu všechny relevantní skutečnosti, které by mohly ovlivnit finanční situaci žalobce, čímž došlo k nedodržení zásady rovnosti účastníků řízení před soudem.


title: Věc C-46/11: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 15. března 2012 — Evropská komise v. Polská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 92/43/EHS — Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin — Nedostatečná ochrana některých druhů, zejména vydry (lutra lutra)“ )

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/9

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 15. března 2012 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-46/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 92/43/EHS - Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin - Nedostatečná ochrana některých druhů, zejména vydry (lutra lutra))
   2012/C 133/14
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: S. Petrova a K. Herrmann, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika (zástupci: M. Szpunar, D. Krawczyk a B. Majczyna, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 16 odst. 1 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02. s. 102) — Nedostatečná ochrana některých druhů, zejména vydry (lutra lutra)

      Výrok

               1)

               Polská republika tím, že správně do svého vnitrostátního právního řádu řádně neprovedla podmínky upravující výjimky stanovené v čl. 16 odst. 1 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedeného ustanovení.

               2)

               Polská republika ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 103, 2.4.2011.


title: Věc C-495/10: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Centre hospitalier universitaire de Besançon v. Thomas Dutrueux, Caisse primaire d'assurance maladie du Jura ( „Směrnice 85/374/EHS — Odpovědnost za vadné výrobky — Rozsah působnosti — Vnitrostátní systém, který stanoví povinnost veřejných zdravotnických zařízení nahradit i při neexistenci svého zavinění škody způsobené pacientovi v důsledku vady přístroje nebo výrobku použitého v rámci poskytované léčby“ )

text:
               18.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 49/11

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Centre hospitalier universitaire de Besançon v. Thomas Dutrueux, Caisse primaire d'assurance maladie du Jura
   (Věc C-495/10) (1)

   (Směrnice 85/374/EHS - Odpovědnost za vadné výrobky - Rozsah působnosti - Vnitrostátní systém, který stanoví povinnost veřejných zdravotnických zařízení nahradit i při neexistenci svého zavinění škody způsobené pacientovi v důsledku vady přístroje nebo výrobku použitého v rámci poskytované léčby)
   2012/C 49/17
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Centre hospitalier universitaire de Besançon

      Odpůrci: Thomas Dutrueux, Caisse primaire d'assurance maladie du Jura

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Conseil d'État — Výklad článku 13 směrnice Rady 85/374/EHS ze dne 25. července 1985 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky (Úř. věst. L 210, s. 29; Zvl. vyd. 15/01, s. 257) — Odpovědnost veřejných zdravotnických zařízení vůči jejich pacientům — Přípustnost vnitrostátního systému odpovědnosti, který poškozenému i při neexistenci zavinění umožňuje, aby se domohl náhrady škody způsobené vadou výrobků — Omezení odpovědnosti poskytovatele služeb

      Výrok

   Odpovědnost poskytovatele služeb, který v rámci poskytování takových služeb, jako je léčba poskytovaná v nemocnicích, použije vadné přístroje nebo výrobky, kterých není výrobcem ve smyslu ustanovení článku 3 směrnice Rady 85/374/EHS ze dne 25. července 1985 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/34/ES ze dne 10. května 1999, a způsobí tím škody příjemci služby, nespadá do působnosti této směrnice. Tato směrnice tedy nebrání tomu, aby členský stát zavedl takový systém, jako je systém dotčený v původním řízení, který stanoví odpovědnost takového poskytovatele za takto způsobené škody i při neexistenci jakéhokoli jeho zavinění, avšak pod podmínkou, že bude zachována možnost poškozené osoby nebo uvedeného poskytovatele založit odpovědnost výrobce na základě uvedené směrnice, jsou-li splněny podmínky stanovené touto směrnicí.

      (1)  Úř. věst. C 30, 29.1.2011.


title: Věc T-183/14: Žaloba podaná dne 21. března 2014 – Schmiedag v. Komise

text:
               12.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/53

         Žaloba podaná dne 21. března 2014 – Schmiedag v. Komise
   (Věc T-183/14)
   2014/C 142/67
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Schmiedag GmbH (Hagen, Německo) (zástupci: H. Höfler, C. Kahle aV. Winkler, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí žalované ve věci státní podpory SA.33995 (2013/C) – Německo, Podpora výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a nižší příplatek EEG pro podniky, které jsou velkými spotřebiteli energie, o zahájení formálního řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU zveřejněného s výzvou k podání připomínek (Úř. věst. 2014, C 37, s. 73),

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobkyně uvádí v podstatě toto:

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení podstatných formálních náležitostí

                           —

                           Žalobkyně na tomto místě tvrdí, že žalovaná dostatečně neodůvodnila v souladu s článkem 296 odst. 2 SFEU své rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU. Rozhodnutí o zahájení řízení neobsahuje žádné specifické hmotně právní posouzení založené na skutkových a právních okolnostech pokud jde o existenci všech znaků skutkové podstaty ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení Smluv

                           —

                           Žalobkyně na tomto místě tvrdí, že rozhodnutí Komise o zahájení řízení porušuje čl. 107 odst. 1 SFEU. V této souvislosti uvádí, že Evropský soudní dvůr již ve svém rozsudku ze dne 13. března 2001, PreussenElektra (C-379/98, Sb. 2001, I-2099) rozhodl, že Gesetz über den Vorrang erneuerbarer Energien (zákon o upřednostňování obnovitelných energií) (dále jen „EEG“) neposkytuje podporu. EEG platí v podstatě nezměněn nadále. Nezměněny zůstaly především aspekty, které jsou podstatné pro posouzení státní podpory. Totéž platí pro rozhodnutí žalované ze dne 22. května 2002 (Úř. věst. C 164, s. 5), kterým žalovaná určila, že EEG nepředstavuje podporu.

                           —

                           Žalobkyně dále tvrdí, že nižší příplatek EEG nesplňuje znaky skutkové podstaty státní podpory čl. 107 odst. 1 SFEU. V této souvislosti především tvrdí, že nižší příplatek EEG nepředstavuje výhodu, kterou by za normálních tržních podmínek podnik nedosáhl, že nemá selektivní povahu, že nepředstavuje státní podporu nebo podporu poskytnutou ze státních prostředků, a že nevede ani k narušení hospodářské soutěže, ani k případnému ovlivnění obchodu mezi členskými státy.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející ze slučitelnosti se společným trhem

                           —

                           Pokud by Tribunál dospěl k názoru, že jde o státní podporu, byla by tato podle názoru žalobkyně slučitelná se společným trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) a c) SFEU.


title: Věc T-397/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. května 2011 — Prinz von Hannover v. OHIM (Vyobrazení erbu) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující erb — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Napodobení státního znaku z heraldického hlediska — Článek 7 odst. 1 písm. h) nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 6b Pařížské úmluvy“ )

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. května 2011 — Prinz von Hannover v. OHIM (Vyobrazení erbu)
   (Věc T-397/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující erb - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Napodobení státního znaku z heraldického hlediska - Článek 7 odst. 1 písm. h) nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 6b Pařížské úmluvy)
   2011/C 204/36
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ernst August Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg (Hannover, Německo) (zástupci: R. Stötzel a J. Hilger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. července 2009 (věc R 1361/2008-1) týkajícímu se přihlášky k zápisu obrazového označení znázorňujícího erb hannoverského rodu jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Ernstu Augustovi Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 297, 5.12.2009.


title: Věc T-220/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 28. března 2007 – Španělsko v. Komise ( EZOZF — Záruční sekce — Výdaje vyloučené z financování Společenství — Rajčata a citrusové plody — Kontroly vzorků — Vyšší moc )

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/32

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 28. března 2007 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-220/04) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování Společenství - Rajčata a citrusové plody - Kontroly vzorků - Vyšší moc“)
   (2007/C 96/66)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Španělské království (zástupci: L. Fraguas Gadea a F. Díez Moreno, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise (zástupci: původně M. Nolin a Pardo Quintillán, poté M. Nolin a F. Jimeno Fernández, zmocněnec)
   Předmět věci
   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2004/136/ES ze dne 4. února 2004, kterým se vylučují z financování Společenství některé výdaje uskutečněné členskými státy ze záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (Úř. věst. L 40, s. 31)
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise 2004/136/ES ze dne 4. února 2004 o vyloučení některých výdajů uskutečněných členskými státy ze záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) z financování z prostředků Společenství se zrušuje v rozsahu, ve kterém vylučuje z financování Společenství částku 979 554,48 eur odpovídající opravě podpory určené andaluským producentům některých citrusových plodů za hospodářské roky 1998 až 2001.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 146, 29.5.2004 (dříve C-175/04).