201806150781955052018/C 231/603012018TC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180513484921Věc T-301/18: Žaloba podaná dne 13. května 2018 – Janukovyč v. Rada
 ---documentbreak--- C2312018CS4810120180513CS0060481492Žaloba podaná dne 13. května 2018 – Janukovyč v. Rada
   (Věc T-301/18)2018/C 231/60Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobce: Oleksandr Viktorovyč Janukovyč (Petrohrad, Rusko) (zástupce: T. Beazley, QC)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/333 ze dne 5. března 2018 (
                  1
               ) a prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/326 ze dne 5. března 2018 (
                  2
               ), v rozsahu, v němž se týkají žalobce; a

            —

            uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce sedm žalobních důvodů.

            1.

            První žalobní důvod vycházející z toho, že žalobce nesplňuje v rozhodném období stanovená kritéria pro zařazení osoby na seznam. Rada Evropské unie řádně nezohlednila a neposoudila veškeré materiály, které jí byly předloženy, přičemž rovněž postupovala velmi selektivně při výběru materiálu, který zohlednila. Argumenty na podporu tohoto žalobního důvodu vycházejí z toho, že vůči žalobci je vedeno pouze vyšetřování, které nepostupuje a zjevně nestačí ke splnění relevantního kritéria; a materiály, o něž Rada opírá své rozhodnutí o ponechání jména žalobce na seznamu, jsou zcela nedostatečné, rozporné, nepravdivé a nejsou podpořeny žádnými důkazy.

            2.

            Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se Rada dopustila zjevně nesprávných posouzení tím, že žalobce zahrnula do napadených opatření. Rada se ponecháním jména žalobce na seznamu i přes zjevný nesoulad mezi „odůvodněním“ a příslušnými kritérii pro zařazení, dopustila nesprávného právního posouzení. Důvody uvedené v souvislosti s prvním žalobním důvodem se dále uplatní i v rámci tohoto druhého žalobního důvodu.

            3.

            Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Rada neuvedla odůvodnění. Rada nevymezila skutečné a konkrétní důvody pro zařazení žalobce na seznam. „Odůvodnění“ přijaté v šestém pozměňujícím rozhodnutí a šestém pozměňujícím nařízení za účelem ponechání jména žalobce na seznamu (kromě toho, že jsou nesprávné), jsou formalistické, nevhodné a nedostatečně konkrétní.

            4.

            Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení práv žalobce na obhajobu a/nebo z toho, že mu byla odepřena účinná soudní ochrana. Rada si mimo jiné vhodným způsobem nevyžádala vyjádření žalobce před jeho ponecháním na seznamu a žalobci nebyla dána náležitá a spravedlivá příležitost k tomu, aby buď napravil chyby, nebo poskytl informace, jež se týkají jeho osobní situace. V žádném okamžiku nedisponovala Rada/žalobce závažnými, věrohodnými nebo konkrétními důkazy, jež by mohly ospravedlnit uložení omezujících opatření.

            5.

            Pátý žalobní důvod vychází z toho, že Rada neměla řádný právní základ pro přijetí šestých pozměňujících nástrojů. Argumenty na podporu tohoto tvrzení vycházejí z toho, že: a) V případě šestého pozměňujícího rozhodnutí nebyly splněny podmínky, aby se Rada mohla opírat o článek 29 SEU. Mimo jiné: i) cíle, které Rada výslovně uvedla, jsou pouze nepodloženými tvrzeními; ii) právní základ postrádá jakoukoliv dostatečnou vazbu na náležitý soudní přezkum vyžadovaný za stávajících okolností; a iii) uložení omezujících opatření žalobci totiž podporuje a ospravedlňuje chování nového režimu na Ukrajině, který sám podrývá spravedlivý proces a právní stát a který porušuje lidská práva; b) Nebyly splněny podmínky pro uplatnění článku 215 SFEU, neboť nebylo vydáno žádné platné rozhodnutí na základě kapitoly 2 hlavy V SEU; c) Neexistovala dostatečná souvislost pro uplatnění článku 215 SFEU vůči žalobci.

            6.

            Šestý žalobní důvod vychází z tvrzení, že se Rada dopustila zneužití pravomoci. Skutečným záměrem Rady při provádění šestých pozměňovacích nástrojů byl v zásadě pokus zavděčit se současnému režimu na Ukrajině (tak, aby si Ukrajina vytvořila užší vazby s EU) a nebyl jím účel/odůvodnění, jež jsou uvedeny na začátku šestých pozměňujících nástrojů. Kritéria pro zařazení na seznam představují mimořádné a obecné zmocnění, jež je v souladu s cílem Rady.

            7.

            Sedmý žalobní důvod vychází z tvrzení, že práva žalobce vlastnit majetek podle čl. 17 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie byla porušena mimo jiné tím, že omezující opatření představují neodůvodněná a nepřiměřená omezení těchto práv, protože kromě jiného: i) neexistuje žádná informace o tom, že jakékoliv údajně žalobcem protiprávně vyvedené státní prostředky se považují za převedené mimo Ukrajinu; a ii) není nezbytné ani vhodné zmrazit veškerý majetek žalobce, protože ukrajinské orgány nyní stanovily hodnotu údajných ztrát, pro které je vedeno související trestní stíhání proti žalobci.

      (
         1
      ) – Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/333 ze dne 5. března 2018, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2018, L 63, s. 48).
   (
         2
      ) – Prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/326 ze dne 5. března 2018, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2018, L 63, s. 5).


201806150791955182018/C 231/462652018TC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180427363721Věc T-265/18: Žaloba podaná dne 27. dubna 2018 – Biernacka-Hoba v. EUIPO – Formata Bogusław Hoba (Formata)
 ---documentbreak--- C2312018CS3610120180427CS0046361372Žaloba podaná dne 27. dubna 2018 – Biernacka-Hoba v. EUIPO – Formata Bogusław Hoba (Formata)
   (Věc T-265/18)2018/C 231/46Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: polština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ilona Biernacka-Hoba (Aleksandrów Łódzki, Polsko) (zástupce: R. Rumpel, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Formata Bogusław Hoba (Aleksandrów Łódzki, Polsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „Formata“ – přihláška ochranné známky Evropské unie č. 11 529 427

      Řízení před EUIPO: řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. února 2018 ve věci R 2032/2017-4.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            prohlásil žalobu za opodstatněnou,

            —

            zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž zamítá návrh na prohlášení neplatnosti ochranné známky „Formata“ č 011529427,

            —

            napadené rozhodnutí změnil tak, že prohlásí ochrannou známku „Formata“ č. 011529427 za neplatnou,

            —

            změnil napadené rozhodnutí v části týkající se náhrady nákladů řízení,

            —

            uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

            —

            Nesprávný závěr o neexistenci dostatečných důkazů o starším právu


201806150381954972018/C 231/203122018CJC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180511171711Věc C-312/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. května 2018 společnostmi Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH, Société traitements chimiques des métaux proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 21. března 2018 ve věci T-361/17, Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH, Société traitements chimiques des métaux v. Evropská komise
 ---documentbreak--- C2312018CS1710120180511CS0020171171Kasační opravný prostředek podaný dne 11. května 2018 společnostmi Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH, Société traitements chimiques des métaux proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 21. března 2018 ve věci T-361/17, Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH, Société traitements chimiques des métaux v. Evropská komise
   (Věc C-312/18 P)2018/C 231/20Jednací jazyk: angličtina
      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH, Société traitements chimiques des métaux (zástupci: M. Brealey QC, I. Vandenborre, advocaat, S. Dionnet, avocat)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

            —

            zrušil usnesení Tribunálu (osmého senátu) ze dne 21. března 2018 ve věci T-361/17, Eco-Bat Technologies a další v. Komise;

            —

            prohlásil za přípustnou žalobu navrhovatelky zapsanou do rejstříku pod číslem T-361/17;

            —

            vrátil věc Tribunálu, aby zrušil nebo snížil pokutu uloženou Komisí původním rozhodnutím ve znění opravného rozhodnutí;

            —

            uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tribunál se při určení referenčního data dopustil nesprávného právního posouzení tím, že se zabýval původním neúplným rozhodnutím namísto úplného a konečného rozhodnutí, které bylo správné a kompletní ve všech aspektech (zejména v těch aspektech, které jsou předmětem kasačního opravného prostředku). Tím Tribunál porušil základní práva navrhovatelky (zejména právo na obhajobu). Každý má právo na plné vyčerpání lhůty k podání žaloby, která začne běžet dnem podstatné změny rozhodnutí. Tribunál rovněž nesprávně vyložil povinnost Komise uvést odůvodnění a zásadu řádné správy, když měl za to, že navrhovatelka se měla podívat na předpoklady, aby plně pochopila, jak Komise dospěla k dané výši pokuty.


201806150841955142018/C 231/472672018TC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180430373711Věc T-267/18: Žaloba podaná dne 30. dubna 2018 – Iceland Foods v. EUIPO – Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND)
 ---documentbreak--- C2312018CS3710120180430CS0047371371Žaloba podaná dne 30. dubna 2018 – Iceland Foods v. EUIPO – Íslandsstofa (INSPIRED BY ICELAND)
   (Věc T-267/18)2018/C 231/47Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Iceland Foods Ltd (Deeside, Spojené království) (zástupci: S. Malynicz, QC, J. Hertzog, C. Hill a J. Warner, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Íslandsstofa (Reykjavik, Island)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie INSPIRED BY ICELAND – Přihláška č. 14 350 094

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. února 2018, ve věci R 340/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            napadené rozhodnutí zrušil;

            —

            uložil EUIPO a dalšímu účastníku řízení nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Dovolávané žalobní důvody

            —

            Porušení čl. 71 nařízení č. nařízení 2017/1001 z důvodu, že nebylo rozhodnuto o odvolání;

            —

            Porušení podstatné procesní náležitosti podle článku 72 nařízení č. 2017/1001tím, že odvolací senát jednal v rozporu se zásadami hospodárnosti řízení a spravedlnosti, když rozhodl o vrácení věci k přezkoumání napadené ochranné známky z absolutních důvodů, a zároveň předběžně rozhodl o použitelnosti absolutních důvodů, aniž by vyslechl žalobkyni, čímž opominul zásadu kontradiktornosti.


201806150631955022018/C 231/214292013TC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180517181921Věc T-429/13 a T-451/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. května 2018 – Bayer CropScience a další v. Komise „Přípravky na ochranu rostlin — Účinné látky klothianidin, thiamethoxam a imidakloprid — Přezkum schválení — Článek 21 nařízení (ES) č. 1107/2009 — Zákaz použití a prodeje osiva ošetřeného přípravky na ochranu rostlin obsahujícími dotčené účinné látky — Článek 49 odst. 2 nařízení č. 1107/2009 — Zásada obezřetnosti — Proporcionalita — Právo být vyslechnut — Mimosmluvní odpovědnost“
 ---documentbreak--- C2312018CS1810120180517CS0021181192Rozsudek Tribunálu ze dne 17. května 2018 – Bayer CropScience a další v. Komise
   (Věc T-429/13 a T-451/13) (
         1
      )
   „„Přípravky na ochranu rostlin — Účinné látky klothianidin, thiamethoxam a imidakloprid — Přezkum schválení — Článek 21 nařízení (ES) č. 1107/2009 — Zákaz použití a prodeje osiva ošetřeného přípravky na ochranu rostlin obsahujícími dotčené účinné látky — Článek 49 odst. 2 nařízení č. 1107/2009 — Zásada obezřetnosti — Proporcionalita — Právo být vyslechnut — Mimosmluvní odpovědnost““2018/C 231/21Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně ve věci T-429/13: Bayer CropScience AG (Monheim am Rhein, Německo) (zástupci: K. Nordlander, advokátka, a P. Harrison, solicitor)

      Žalobci ve věci T-451/13: Syngenta Crop Protection AG (Basilej, Švýcarsko) a 15 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: původně D. Waelbroek, I. Antypas, advokáti, a D. Slater, solicitor, poté D. Waelbroek a I. Antypas)

      Žalovaná ve věcech T-429/13 a T-451/13: Evropská komise (zástupci: P. Ondrůšek a G. von Rintelen, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalobce ve věcech T-429/13 a T-451/13: Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM) (Montardon, Francie) (zástupci: L. Verdier a B. Trouvé, advokáti), The National Farmers’ Union (NFU) (Stoneleigh, Spojené království) (zástupci: H. Mercer, QC, a N. Winter, solicitor), Association européenne pour la protection des cultures (ECPA) (Brusel, Belgie) (zástupci: D. Abrahams, barrister, I. de Seze a É. Mullier, advokátky), Rapool-Ring GmbH Qualitätsraps deutscher Züchter (Isernhagen, Německo) (zástupci: původně C. Stallberg a U. Reese, poté U. Reese a J. Szemjonneck, advokáti), European Seed Association (ESA) (Brusel) (zástupci: původně P. de Jong, P. Vlaemminck a B. Van Vooren, poté P. de Jong, K. Claeyé a E. Bertolotto, advokáti), Agricultural Industries Confederation Ltd (Peterborough, Spojené království) (zástupci: původně P. de Jong, P. Vlaemminck a B. Van Vooren, poté P. de Jong, K. Claeyé a E. Bertolotto, advokáti)

      Vedlejší účastníci řízení podporující žalovanou ve věci T-429/13 a T-451/13: Švédské království (zástupci: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg a C. Hagerman, zmocněnci), Union nationale de l’apiculture française (UNAF) (Paříž, Francie) (zástupci ve věci T-429/13: B. Fau a J.-F. Funke, advokáti, a ve věci T-451/13: B. Fau), Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV (Soltau, Německo), Österreichischer Erwerbsimkerbund (Großebersdorf, Rakousko) (zástupci: A. Willand a B. Tschida, advokáti), Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brusel), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) (Louvain-la-Neuve, Belgie), Buglife – The Invertebrate Conservation Trust (Peterborough) (zástupce: B. Kloostra, advokátka), Stichting Greenpeace Council (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupce: B. Kloostra, advokátka)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení prováděcího nařízení Komise (EU) č. 485/2013 ze dne 24. května 2013, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 540/2011, pokud jde o podmínky schválení účinných látek klothianidin, thiamethoxam a imidakloprid, a kterým se zakazuje použití a prodej osiva ošetřeného přípravky na ochranu rostlin obsahujícími uvedené účinné látky (Úř. věst. 2013, L 139, s. 12), a ve věci T-451/13 návrh na základě článku 268 SFEU znějící na náhradu škody, která žalobcům údajně vznikla.

      Výrok rozsudku

            1)

            Věci T-429/13 a T-451/13 se spojují pro účely rozsudku, jimž se končí řízení.

            2)

            Žaloby se zamítají.

            3)

            Společnost Bayer CropScience AG, společnost Syngenta Crop Protection AG a další žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, Union nationale de l’apiculture française (UNAF), Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV a Österreichischer Erwerbsimkerbund.

            4)

            Švédské království ponese vlastní náklady řízení.

            5)

            Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM), The National Farmers’ Union (NFU), Association européenne pour la protection des cultures (ECPA), Rapool-Ring GmbH Qualitätsraps deutscher Züchter, European Seed Association (ESA), Agricultural Industries Confederation Ltd, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life), Buglife – The Invertebrate Conservation Trust a Stichting Greenpeace Council ponesou vlastní náklady řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 325, 9.11.2013.


201806220511970842018/C 240/733572017TC24020180709CS01CSINFO_JUDICIAL20180515636311Věc T-357/17: Usnesení Tribunálu ze dne 15. května 2018 – Aide et Action France v. Komise
 ---documentbreak--- C2402018CS6310120180515CS0073631631Usnesení Tribunálu ze dne 15. května 2018 – Aide et Action France v. Komise
   (Věc T-357/17) (
         1
      )2018/C 240/73Jednací jazyk: francouzštinaPředseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 269, 14.8.2017.


201806220621970612018/C 240/592732018TC24020180709CS01CSINFO_JUDICIAL20180430515111Věc T-273/18: Žaloba podaná dne 30. dubna 2018 – Bernaldo de Quirós v. Komise
 ---documentbreak--- C2402018CS5110120180430CS0059511511Žaloba podaná dne 30. dubna 2018 – Bernaldo de Quirós v. Komise
   (Věc T-273/18)2018/C 240/59Jednací jazyk: francouzština
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Belén Bernaldo de Quirós (Brusel, Belgie) (zástupkyně: M. Casado García-Hirschfeld, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou

      a v důsledku toho

            —

            zrušil rozhodnutí ze dne 6. července 2017,

            —

            v případě potřeby zrušil rozhodnutí ze dne 31. ledna 2018 o zamítnutí stížnosti,

            —

            uložil náhradu nemajetkové újmy, která byla žalobkyni způsobena těmito rozhodnutími, odhadované zcela symbolicky na 1 euro,

            —

            uložil žalované náhradu všech nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

            1.

            První žalobní důvod vychází z porušení mandátu Úřadu pro vyšetřování a disciplinární opatření při správním vyšetřování vedeném proti žalobkyni, jakož i z porušení zásad nestrannosti a řádné správy.

            2.

            Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásady respektování práv na obhajobu a článku 3 přílohy IX služebního řádu a z porušení zásady rovnosti zbraní během slyšení žalobkyně na základě článku 22 přílohy IX služebního řádu.

            3.

            Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality a ze zjevně nesprávného posouzení.


201806220351970372018/C 240/292612018CJC24020180709CS01CSINFO_JUDICIAL20180413252622Věc C-261/18: Žaloba podaná dne 13. dubna 2018 – Evropská komise v. Irsko
 ---documentbreak--- C2402018CS2520120180413CS0029252262Žaloba podaná dne 13. dubna 2018 – Evropská komise v. Irsko
   (Věc C-261/18)2018/C 240/29Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Noll-Ehlers, J. Tomkin, zmocněnci)

      Žalované: Irsko

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr

            —

            určil, že Irsko tím, že nepřijalo opatření nezbytná k zajištění souladu s druhým bodem rozsudku Soudního dvora ve věci C-215/06 (
                  1
               ), Komise v. Irsko, porušilo své povinnosti vyplývající z článku 260 SFEU;

            —

            uložil Irsku povinnost zaplatit Komisi paušální částku ve výši 1343,2 eur vynásobenou počtem dní mezi vyhlášením rozsudku ve věci C-215/06 a buď splněním povinnosti vyplývající z tohoto rozsudku ze strany Irska, nebo vyhlášením rozsudku v právě projednávané věci, a to podle toho, která z událostí nastane dříve, přičemž minimální paušální částka činí 1685000 eur.

            —

            uložil Irsku povinnost zaplatit Komisi penále ve výši 12264 eur za každý den počínaje dnem vyhlášení rozsudku v právě projednávané věci až do dne splnění povinnosti vyplývající z rozsudku ve věci C-215/06 ze strany Irska; a

            —

            uložil Irsku náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Irsko má podle čl. 260 odst. 1 SFEU povinnost přijmout nebytná opatření k zajištění souladu s rozsudkem Soudního dvora ve věci C-215/06. Vzhledem k tomu, že Irsko nepřijalo opatření nezbytná k zajištění souladu s druhým bodem tohoto rozsudku, Komise se rozhodla postoupit věc Soudnímu dvoru.
   Ve své žalobě Komise navrhuje, aby Soudní dvůr uložil Irsku povinnost zaplatit paušální částku ve výši 1343,2 eur za den a penále ve výši 12264 za den. Výše paušální částky a výše penále byly vypočítány s přihlédnutím k závažnosti a délce trvání protiprávního jednání, jakož i s ohledem na odrazující účinek založený na platební schopnosti tohoto členského státu.
   (
         1
      ) – Rozsudek ze dne 3. července 2008, Komise v. Irsko, C-215/16, EU:C:2008:380.


201807130212003582018/C 268/161602017CJC26820180730CS01CSINFO_JUDICIAL20180607131311Věc C-160/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 7. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – Raoul Thybaut, Johnny De Coster, Frédéric Romain v. Valonský region „Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Směrnice 2001/42/ES — Článek 2 písm. a) — Pojem ‚plány a programy‘ — Článek 3 — Posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí — Obvod městských pozemkových úprav — Možnost odchýlit se od norem územního plánování — Změna ‚plánů a programů‘“
 ---documentbreak--- C2682018CS1310120180607CS0016131131Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 7. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – Raoul Thybaut, Johnny De Coster, Frédéric Romain v. Valonský region
   (Věc C-160/17) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Směrnice 2001/42/ES — Článek 2 písm. a) — Pojem ‚plány a programy‘ — Článek 3 — Posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí — Obvod městských pozemkových úprav — Možnost odchýlit se od norem územního plánování — Změna ‚plánů a programů‘““2018/C 268/16Jednací jazyk: francouzština
      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Raoul Thybaut, Johnny De Coster, Frédéric Romain

      Žalovaný: Valonský region

      Za přítomnosti: obec Orp-Jauche, Bodymat SA

      Výrok

   Článek 2 písm. a), čl. 3 odst. 1 a čl. 3 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí musí být vykládány v tom smyslu, že vyhláška, jejímž předmětem je vymezení obvodu městských pozemkových úprav, který pouze vymezuje zeměpisnou oblast, v jejímž rámci bude moci být uskutečněn urbanistický záměr týkající se přeměny a rozvoje městských funkcí, a který vyžaduje výstavbu, změnu, rozšíření, odstranění nebo vyvýšení pozemních komunikací a veřejných prostranství a při jehož realizaci bude možné odchýlit se od určitých norem v oblasti územního plánování, spadá z důvodu této možnosti odchylky pod pojem „plány a programy“, které mohou mít významný vliv na životní prostředí ve smyslu této směrnice, a vyžaduje posouzení vlivů na životní prostředí.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 178, 6.6.2017.


201807270472025192018/C 285/494342018CJC28520180813CS01CSINFO_JUDICIAL20180629313222Věc C-434/18: Žaloba podaná dne 29. června 2018 – Evropská komise v. Italská republika
 ---documentbreak--- C2852018CS3120120180629CS0049312322Žaloba podaná dne 29. června 2018 – Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-434/18)2018/C 285/49Jednací jazyk: italština
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Patakia, G. Gattinara, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr

            —

            určil, že Italská republika tím, že Komisi neoznámila vnitrostátní program pro nakládání s vyhořelým jaderným palivem a radioaktivním odpadem, porušila svoji povinnost vyplývající z čl. 15 odst. 4 ve spojení s čl. 13 odst. 1 směrnice Rady 2011/70/Euroatom ze dne 19. července 2011, kterou se stanoví rámec Společenství pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem (
                  1
               );

            —

            uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Článek 15 odst. 4 ve spojení s čl. 13 odst. 1 směrnice Rady 2011/70/Euroatom ze dne 19. července 2011, kterou se stanoví rámec Společenství pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, stanoví, že členské státy oznámí Komisi poprvé obsah svého vnitrostátního programu zahrnujícího všechny body uvedené v článku 12 též směrnice „co nejdříve“, nejpozději však do 23. srpna 2015.
   Komise uvádí, že podle informací poskytnutých Italskou republikou ve fázi před zahájením soudního řízení k tomuto oznámení nedošlo, jelikož italské orgány ještě Komisi nepředložily konečné znění vnitrostátního programu přijatého pro nakládání s vyhořelým jaderným palivem a radioaktivním odpadem.
   (
         1
      ) – Úř. věst. L 199, s. 48.


201808030532050372018/C 294/524402018CJC29420180820CS01CSINFO_JUDICIAL20180704383921Věc C-440/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. dubna 2018 Vereins Deutsche Sprache e.V. proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 4. července 2018 ve věci T-468/16, Verein Deutsche Sprache e.V. v. Evropská komise
 ---documentbreak--- C2942018CS3810120180704CS0052381392Kasační opravný prostředek podaný dne 23. dubna 2018 Vereins Deutsche Sprache e.V. proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 4. července 2018 ve věci T-468/16, Verein Deutsche Sprache e.V. v. Evropská komise
   (Věc C-440/18 P)2018/C 294/52Jednací jazyk: němčina
      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Verein Deutsche Sprache e.V. (zástupce: W. Ehrhardt, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

            —

            zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 23. dubna 2018 ve věci T-468/16 a rozhodnutí generální tajemníka ze dne 10. června 2016, které bylo přijato jménem Komise na základě článku 4 prováděcích pravidel k nařízení (ES) č. 1049/2001 (
                  1
               ).

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka vznáší následující důvody kasačního opravného prostředku:

      Nedostatky ve vedení řízení ze strany Tribunálu: navrhovatelka spatřuje pochybení v tom, že Tribunál nevyužil prostředky dokazování, které má k dispozici na základě článku 24 statutu a článků 88 a 89 jednacího řádu. Rovněž měl povinnost zabývat se podrobněji skutečnostmi, které předložila Komise, bez ohledu na návrhy dokazování předložené navrhovatelkou. Podle navrhovatelky existují dostatečné důkazy k vyvrácení skutkových tvrzení Komise.

      Nesprávné zacházení s návrhem na provedení důkazů ze dne 20. února 2017: navrhovatelka má za to, že Tribunál se dopustil pochybení, když podrobněji nezkoumal dopis vědeckého pracovníka univerzity, který byl navržen jako důkaz obsahující odborné informace, přestože Tribunál výslovně tento důkazní prostředek připustil.
   Navrhovatelka vytýká Tribunálu, že odmítl vyslechnout jako svědka tiskového mluvčího Komise, přestože výše uvedený dokument představoval dostatečný důvod ospravedlňující vyslechnutí tohoto svědka.

      Neuplatnitelnost domněnky legality: navrhovatelka, na rozdíl od konstatování učiněné Tribunálem, tvrdí, že domněnka legality, jak byla stanovena Soudním dvorem, se neuplatní na argumentaci instituce EU, která – byť by byla pravdivá – je v rozporu se zásadou řádné správy.
   Judikatura týkající se uplatnění domněnky legality, kterou uvádí Tribunál, se týká jiných situací, a nelze ji tudíž přenést na projednávanou věc.

      Nezohlednění indicií o existenci dalších dokumentů: navrhovatelka, která opakuje své argumenty, zpochybňuje závěr Tribunálu, podle kterého nepředložila indicie, jež by svědčily o existenci dalších dokumentů.

      Nesprávné posouzení argumentace navrhovatelky týkající se požadavku transparentnosti: navrhovatelka uvádí, že Tribunál vycházel z nesprávné hypotézy oprávněného tvrzení Komise o dalších dokumentech, čímž pochybil, když nezohlednil argumentaci navrhovatelky týkající se požadavku transparentnosti.
   (
         1
      ) – Úř. věst. 2001, L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331.


201808030782050872018/C 294/703862018TC29420180820CS01CSINFO_JUDICIAL20180627565721Věc T-386/18: Žaloba podaná dne 27. června 2018 – Iccrea Banca v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí
 ---documentbreak--- C2942018CS5610120180627CS0070561572Žaloba podaná dne 27. června 2018 – Iccrea Banca v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí
   (Věc T-386/18)2018/C 294/70Jednací jazyk: italština
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo (Řím, Itálie) (zástupci: P. Messina, F. Isgrò a A. Dentoni Litta, advokáti)

      Žalovaní: Evropská komise, Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil podle článku 263 SFEU rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí č. SRB/ES/SRF/2018/03 ze dne 12. dubna 2018 a případně související přílohy, jakož i jakákoli jiná rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí, i když nejsou známa, na základě nichž Banca d’Italia (Italská centrální banka) přijala rozhodnutí č. 0517765/18 ze dne 27. dubna 2018 a č. 0646641/18 ze dne 28. května 2018;

            —

            v souladu s článkem 268 SFEU nahradil společnosti ICCREA Banca škodu spočívající ve vyšších výdajích, kterou způsobil Jednotný výbor pro řešení krizí při výkonu pravomoci stanovit příspěvky, které žalobkyně zaplatila;

            —

            podpůrně a v případě zamítnutí výše uvedených návrhů prohlásil neplatnost čl. 5 odst. 1 písm. a) a f) obsažených v [nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63] (nebo případně celého nařízení) pro porušení zásad rovnosti, zákazu diskriminace a proporcionality;

            —

            v každém případě uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí č. SRB/ES/SRF/2018/03 ze dne 12. dubna 2018 a souvisejícím přílohám, jakož i veškerým dalším rozhodnutím tohoto orgánu, i když nejsou známa, v nichž byla žalobkyni stanovena povinnost platit příspěvky vyplývající z nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63. (
         1
      )
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

            1.

            První žalobní důvod vycházející z nedostatečného šetření, nesprávného posouzení skutkového stavu, porušení a nesprávného použití čl. 5 písm. a) nařízení EU/2015/63, jakož i porušení zásady zákazu diskriminace a řádné správy.

                     —

                     V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že Jednotný výbor pro řešení krizí nesprávně použil čl. 5 písm. a) nařízení EU/2015/63 při stanovení výše příspěvků, které žalobkyně zaplatila, a to tím, že nezohlednil závazky uvnitř skupiny.

            2.

            Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatečného šetření, nesprávného posouzení skutkového stavu, porušení a nesprávného použití čl. 5 písm. f) nařízení EU/2015/63, jakož i porušení zásad zákazu diskriminace a řádné správy.

                     —

                     Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že Jednotný výbor pro řešení krizí nesprávně použil čl. 5 písm. f) nařízení EU/2015/63 tím, že zavedl dvojí započítávání.

            3.

            Třetí žalobní důvod vycházející z protiprávního jednání orgánu Evropské unie, které zakládá mimosmluvní odpovědnost podle článku 268 SFEU.

                     —

                     Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že jednání Jednotného výboru pro řešení krizí zahrnuje všechny předpoklady, které evropská judikatura požaduje pro nároky na náhradu škody, a to protiprávnost přičitatelnou orgánu, skutečnou existenci škody a existenci příčinné souvislosti mezi údajným jednáním a tvrzenou škodou.

            4.

            Čtvrtý žalobní důvod týkající se, podpůrně a jako vedlejší důvod, porušení zásad efektivity, rovnocennosti a rovného zacházení a následné nepoužitelnosti nařízení EU/2015/63.
            V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že jakýkoli rozpor mezi uvedeným nařízením a situací žalobkyně porušuje uvedené zásady, neboť subjektům nacházejícím se ve stejné skutkové situaci jako ICCREA by byly sníženy příspěvky, což by vedlo k protiprávnímu zhoršování postavení žalobkyně s důsledkem, že s podobnými situacemi by se zacházelo odlišně.

      (
         1
      ) – Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 ze dne 21. října 2014 , kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, pokud jde o příspěvky předem do mechanismů financování k řešení krizí (Úř. věst. 2015, L 11, s. 44).


201808030392050162018/C 294/223442018CJC29420180820CS01CSINFO_JUDICIAL20180525161722Věc C-344/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeidhof te Gent (Belgie) dne 25. května 2018 – ISS Facility Services NV v. Sonia Govaerts, Euroclean NV
 ---documentbreak--- C2942018CS1620120180525CS0022162172Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeidhof te Gent (Belgie) dne 25. května 2018 – ISS Facility Services NV v. Sonia Govaerts, Euroclean NV
   (Věc C-344/18)2018/C 294/22Jednací jazyk: nizozemština
      Předkládající soud

   Arbeidhof te Gent

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: ISS Facility Services NV

      Odpůrkyně: Sonia Govaerts, Euroclean NV

      Předběžná otázka

   Musí být ustanovení čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 2001/23/ES (
         1
      ) ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů vykládána v tom smyslu, že v případě současného převodu různých částí podniku ve smyslu čl. 1 odst. 1 směrnice na různé nabyvatele přechází práva a povinnosti z existující pracovní smlouvy zaměstnance, který byl zaměstnán v každé z převáděných části podniku, na každého nabyvatele, avšak v poměru k rozsahu zaměstnání uvedeného zaměstnance v části podniku nabyté příslušným nabyvatelem,
   nebo v tom smyslu, že uvedená práva a povinnosti jako celek přechází na nabyvatele té části podniku, v němž příslušný zaměstnanec vykonává převážnou část pracovní činnosti,
   nebo v tom smyslu, že, pokud nelze ustanovení směrnice vykládat jedním z výše uvedených způsobů, práva a povinnosti z pracovní smlouvy uvedeného zaměstnance nepřechází na žádného nabyvatele, přičemž to platí také pro případ, že není možné stanovit rozsah zaměstnání zaměstnance v každé z převáděných částí podniku?
   (
         1
      ) – Úr. věst. 2001, L 82, s. 16.


201808030472050192018/C 294/042092016CJC29420180820CS01CSINFO_JUDICIAL201806284411Věc C-209/16 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 28. června 2018 – Spolková republika Německo v. Lowell Financial Services GmbH, původně GFKL Financial Services AG, Evropská komise „Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Německé daňové předpisy upravující možnost převodu ztrát do dalších zdaňovacích období (‚klauzule o restrukturalizaci‘) – Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem – Žaloba na neplatnost – Přípustnost – Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU – Osobně dotčená osoba – Článek 107 odst. 1 SFEU – Pojem ‚státní podpora‘ – Podmínka týkající se selektivity – Určení referenčního rámce – Právní kvalifikace skutkového stavu“
 ---documentbreak--- C2942018CS410120180628CS00044141Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 28. června 2018 – Spolková republika Německo v. Lowell Financial Services GmbH, původně GFKL Financial Services AG, Evropská komise
   (Věc C-209/16 P) (
         1
      )
   „„Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Německé daňové předpisy upravující možnost převodu ztrát do dalších zdaňovacích období (‚klauzule o restrukturalizaci‘) — Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU — Osobně dotčená osoba — Článek 107 odst. 1 SFEU — Pojem ‚státní podpora‘ — Podmínka týkající se selektivity — Určení referenčního rámce — Právní kvalifikace skutkového stavu““2018/C 294/04Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a R. Kanitz, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Lowell Financial Services GmbH, původně GFKL Financial Services AG (zástupci: M Schweda, M. Knebelsberger a F. Loose, Rechtsanwälte), Evropská komise (zástupci: R. Lyal, T. Maxian Rusche a K. Blanck-Putz, zmocněnci)

      Výrok

            1)

            Vedlejší kasační opravný prostředek se zamítá.

            2)

            Body 2 a 3 výroku rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 4. února 2016, GFKL Financial Services v. Komise (T-620/11, EU:T:2016:59) se zrušují.

            3)

            Rozhodnutí Komise 2011/527/UE ze dne 26. ledna 2011 o státní podpoře Německa C 7/10 (ex CP 250/09 a NN 5/10) „Zákon o dani z příjmu právnických osob (KStG), systém převodu daňových ztrát (‚Sanierungsklausel‘)“ se zrušuje.

            4)

            Evropská komise ponese vlastní náklady řízení vynaložené v řízení v prvním stupni i v řízení o kasačním opravném prostředku, jakož i náklady vynaložené Spolkovou republikou Německo v řízení o kasačním opravném prostředku a náklady vynaložené Lowell Financial Services GmbH afférents v řízení v prvním stupni.

            5)

            Lowell Financial Services GmbH ponese vlastní náklady řízení vynaložené v řízení o kasačním opravném prostředku.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 222, 20.6.2016.


201808030622050812018/C 294/613222018TC29420180820CS01CSINFO_JUDICIAL20180523464721Věc T-322/18: Žaloba podaná dne 23. května 2018 – García Ruiz v. Parlament
 ---documentbreak--- C2942018CS4610120180523CS0061461472Žaloba podaná dne 23. května 2018 – García Ruiz v. Parlament
   (Věc T-322/18)2018/C 294/61Jednací jazyk: španělština
      Účastníci řízení

      Žalobce: Faustino-Francisco García Ruiz (Alcorcón, Španělsko) (zástupkyně: C. Manzano Ledesma, advokátka)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

            —

            považoval tuto žalobu za žalobu proti aktu petičního výboru, připustil ji k projednání, vyhověl jí a určil, že došlo k porušení práv, čímž dojde k zaručení zájmů žalobce Tribunálem;

            —

            uložil případně náhradu náhrada nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobce uvádí, že:
   stížnost podává proto, že petiční výbor Evropského parlamentu neadresoval předkladateli jiný akt jiný než doporučení nebo stanovisko a neposkytl ochranu práva žadatele, čímž došlo k porušení Smlouvy ve smyslu čl. 232 odst. 3 Smlouvy o ES a čl. 265 odst. 3 SFEU;
   rozhodnutími orgánů veřejné správy Madridského společenství a soudů bylo nepříznivě zasaženo do jeho práv a finančních zájmů, neboť došlo k porušení práva na pobírání příplatku k veřejnoprávnímu důchodu, přiznávaného Madridským společenstvím;
   správní rozhodnutí Madridského společenství a soudní rozsudky vedou k nerovnému zacházení a diskriminaci v oblasti odměňování ve srovnání s ostatními dobrovolnými i nedobrovolnými příjemci důchodu;
   v oblasti důchodů má Evropská unie svěřené pravomoci, takže tomuto soudu přísluší chránit právo žalobce poté, co mu vnitrostátní orgány veřejné správy a vnitrostátní soudy upřely právo přiznané unijními soudy v ustálené judikatuře a směrnicemi odkazujícími na rovnost v oblasti odměňování, když v souvislosti s pobíráním neexistuje mezi shora uvedenými kategoriemi příjemců důchodu objektivní faktický ani právní rozdíl.


title: Věc T-299/18 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 26. června 2018 – Strabag Belgium v. Parlament „Řízení o předběžných opatřeních – Veřejné zakázky na stavební práce – Návrh na odklad vykonatelnosti – Čekací doba – Nabídka s neobvykle nízkou cenou – Fumus boni juris – Neexistence naléhavosti“

text:
               27.8.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/39

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 26. června 2018 – Strabag Belgium v. Parlament
      (Věc T-299/18 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky na stavební práce - Návrh na odklad vykonatelnosti - Čekací doba - Nabídka s neobvykle nízkou cenou - Fumus boni juris - Neexistence naléhavosti“)
      (2018/C 301/52)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Strabag Belgium (Antverpy, Belgie) (zástupci: M. Schoups, K. Lemmens a M. Lahbib, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: P. López-Carceller, Z. Nagy a B. Simon, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Parlamentu ze dne 19. dubna 2018, kterým potvrdil své rozhodnutí ze dne 24. listopadu 2017 o odmítnutí nabídky žalobkyně a o zadání zakázky týkající se rámcové smlouvy na obecné stavební práce na budovách Parlamentu v Bruselu (Belgie) pěti uchazečům (zadávací řízení 06/D 20/2017/M036)

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-57/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2018 – Pegasus v. Parlament „Institucionální právo – Evropský parlament – Rozhodnutí, kterým byl politické straně poskytnut příspěvek – Předběžné financování stanovené ve výši 33 % z maximální částky poskytnutého příspěvku – Povinnost zřídit bankovní záruku za předběžné financování – Finanční nařízení – Prováděcí pravidla k finančnímu nařízení – Nařízení (ES) č. 2004/2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni – Přiměřenost – Rovné zacházení“

text:
               27.8.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2018 – Pegasus v. Parlament
      (Věc T-57/17) (1)

      („Institucionální právo - Evropský parlament - Rozhodnutí, kterým byl politické straně poskytnut příspěvek - Předběžné financování stanovené ve výši 33 % z maximální částky poskytnutého příspěvku - Povinnost zřídit bankovní záruku za předběžné financování - Finanční nařízení - Prováděcí pravidla k finančnímu nařízení - Nařízení (ES) č. 2004/2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni - Přiměřenost - Rovné zacházení“)
      (2018/C 301/39)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Pegasus (Brusel, Belgie) (zástupce: P. Richter, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Görlitz, S. Alves a C. Burgos, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU směřující k částečnému zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu FINS-2017-31 ze dne 12. prosince 2016, o poskytnutí příspěvku žalobkyni, jelikož toto rozhodnutí omezuje výši předběžného financování na 33 % maximální částky příspěvku a jeho vyplacení podřizuje zřízení bankovní záruky.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Pegasus se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 78, 13.3.2017.


title: Věc C-421/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de première instance de Namur (Belgie) dne 27. června 2018 – Ordre des avocats du barreau de Dinant v. JN

text:
               27.8.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal de première instance de Namur (Belgie) dne 27. června 2018 – Ordre des avocats du barreau de Dinant v. JN
      (Věc C-421/18)
      (2018/C 301/28)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal de première instance de Namur

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Ordre des avocats du barreau de Dinant

         Žalovaný: JN

         Předběžná otázka

      Představuje žaloba advokátní komory, jejímž předmětem je uložení povinnosti zaplatit roční profesní příspěvky jednomu z jejích členů, který je komoře dluží, žalobu týkající se „předmětu sporu tvořeného smlouvou nebo nároky ze smlouvy“ ve smyslu čl. 7 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1215/2012 (1) ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech?

         (1)  Úř. věst. 2012, L 351, s. 1.


title: Věc T-352/18: Žaloba podaná dne 5. června 2018 – Germann Avocats a XJ (*) v. Komise

text:
                  27.8.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 301/39

         Žaloba podaná dne 5. června 2018 – Germann Avocats a  XJ (*1) v. Komise
         (Věc T-352/18)
         (2018/C 301/53)
         Jednací jazyk: angličtina

            Účastnice řízení

            Žalobkyně: Germann Avocats LLC (Ženeva, Švýcarsko),  XJ (*1) (zástupce: N. Skandamis, advokát)

            Žalovaná: Evropská komise

            Návrhová žádání

         Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                     —

                     zrušil rozhodnutí žalované obsažené v dopise doručeném žalobkyním dne 2. dubna 2018, kterým byla odmítnuta jejich společná nabídka na následnou studii o postupech odborových svazů týkajících se zákazu diskriminace a rozmanitosti na pracovišti (výzva k podávání nabídek JUST/2017/RDIS/FW/EQUA/0042);

                     —

                     uložil žalované povinnost zajistit z právního hlediska uspokojivou transparentnost ve formě relevantních informací a kvantitativní a kvalitativní analýzy situace v oblasti hospodářské soutěže zejména ve vztahu k úspěšnému uchazeči a v souvislosti s obavami, pokud jde o rozmanitost na relevantních trzích stran předmětné zakázky;

                     —

                     uložil žalované povinnost zaplatit žalobkyním částku ve výši 35 000 eur včetně úroků jako náhradu újmy, která jim údajně vznikla v důsledku poručení jejich legitimního očekávání, ztráty příležitosti plnit předmětnou smlouvu a porušení dalších práv a zásad;

                     —

                     uložil žalované náhradu nákladů tohoto řízení.

            Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

                     1.

                     První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila povinnost uvést odůvodnění při hodnocení jejich nabídky týkající se výzvy k podávání nabídek JUST/2017/RDIS/FW/EQUA/0042.

                     2.

                     Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení při hodnocení nabídek žalobkyň týkajících se uvedené výzvy k podávání nabídek.

                     3.

                     Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná porušila povinnost naplnit legitimní očekávání žalobkyň, pokud jde o situaci na trhu vyznačující se hospodářskou soutěží, která zaručuje rovné podmínky soutěžitelů, včetně toho, že tolerovala či podporovala stávající či možná zneužití dominantního postavení na trhu a že porušila zásadu rovného zacházení, řádné správy, transparentnosti a dobré víry v rámci řízení, v němž bylo přijato sporné rozhodnutí.

            (*1)  Údaje vymazané nebo nahrazené v rámci zajištění ochrany osobních dat a/nebo důvěrné povahy.


title: Věc C-456/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. července 2018 Maďarskem proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 25. dubna 2018 ve spojených věcech T-554/15 a T-555/15, Maďarsko v. Evropská komise

text:
               27.8.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/21

      Kasační opravný prostředek podaný dne 12. července 2018 Maďarskem proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 25. dubna 2018 ve spojených věcech T-554/15 a T-555/15, Maďarsko v. Evropská komise
      (Věc C-456/18 P)
      (2018/C 301/29)
      Jednací jazyk: maďarština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Maďarsko (zástupce: M. Z. Fehér a G. Koós, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Maďarsko prostřednictvím kasačního opravného prostředku navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 25. dubna 2018 ve spojených věcech T-554/15 a T-555/15;

                  —

                  částečně zrušil rozhodnutí Komise C(2015) 4805 ze dne 15. července 2015 o maďarském příspěvku podniků tabákového průmyslu na zdravotní péči v rozsahu, v němž nařizuje přestat uplatňovat jak progresivní daňové sazby na příspěvek na zdravotní péči, tak snížení uvedeného příspěvku v případě investic, které byly zavedeny dohányipari vállalkozások 2015. évi egészségügyi hozzájárulásáról szóló 2014. évi XCIV. törvény (zákon č. XCIV z roku 2014 o příspěvku na zdravotní péči za rok 2015 ze strany podniků tabákového průmyslu), který byl schválen maďarským parlamentem;

                  —

                  částečně zrušil rozhodnutí Komise C(2015) 4808 ze dne 15. července 2015 o změně z roku 2014 sazby příspěvku na kontrolu potravinového řetězce v Maďarsku, a to v rozsahu, v němž nařizuje přerušit uplatňování progresivních sazeb příspěvku na kontrolu potravinového řetězce;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Maďarská vláda zakládá kasační opravný prostředek na třech argumentech v souladu s kritérii vypracovanými Soudním dvorem v judikatuře.
      Zaprvé maďarská vláda zakládá kasační opravný prostředek na nesprávném právním posouzení, kterého se dopustil Tribunál při přezkumu důvodů žaloby, které spolu navzájem souvisely.
      Zadruhé se Tribunál dopustil nesprávného posouzení ohledně povinnosti odůvodnění, článku 296 SFEU a čl. 41 odst. 1 Listiny.
      Zatřetí maďarská vláda uplatňuje nesprávné posouzení, které vedlo k tomu, že nebyla přiměřeně posouzena tvrzení Maďarska, a k nesprávnímu výkladu argumentů uvedených v žalobě.
      Podle maďarské vlády Komise zcela nedodržela procesní postupy a pravidla odůvodnění při přijetí sporných rozhodnutí, dopustila se zjevně nesprávného posouzení a překročila své pravomoci. Ačkoli přezkum výše uvedeného byl v pravomoci Tribunálu, ten takový přezkum opomněl a řádně neprovedl.
      Maďarská vláda tvrdí, že v důsledku toho Tribunál zaprvé nesprávně vyložil čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 (1) a nesprávně uplatnil judikaturu Soudního dvora týkající se uvedeného článku. Zadruhé se Tribunál dopustil nesprávného posouzení, jelikož podle maďarské vlády nesprávně posoudil tvrzení uvedené ve vztahu k požadavkům zásady proporcionality a zásady rovného zacházení a nesprávně vyvodil závěr, že koherence s předchozími rozhodnutími Komise a s její praxí není z pohledu právní jistoty zásadní. Obdobně Tribunál správně nevyložil tvrzení maďarské vlády, že došlo k souběhu podmínek pro státní podpory, a nezohlednil toto tvrzení relevantní pro účinky přerušení. Nakonec Tribunál rovněž nesplnil povinnost odůvodnění při konstatování, v rozporu s tím, co Komise uplatňovala v celém řízení, že podmínkou pro nařízení přerušení prostřednictvím sporných rozhodnutí bylo, že Maďarsko nevykazovalo vůli je provádět, a že to Komise v rozhodnutím dostačujícím způsobem dokázala.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1).


title: Věc T-397/18: Žaloba podaná dne 29. června 2018 – Hugo’s Hotel v. EUIPO – H’ugo’s (Hugo’s Burger Bar)

text:
               27.8.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/40

      Žaloba podaná dne 29. června 2018 – Hugo’s Hotel v. EUIPO – H’ugo’s (Hugo’s Burger Bar)
      (Věc T-397/18)
      (2018/C 301/54)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Hugo’s Hotel Ltd (St. Julians, Malta) (zástupce: R. Sladden, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: H’ugo’s GmbH (Mnichov, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Hugo’s Burger Bar v červené, černé a bílé barvě – Přihláška č. 14 608 806

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. května 2018, ve věci R 1879/2017-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí odvolacího senátu;

                  —

                  prohlásil, že může být proveden zápis ochranné známky uvedené v přihlášce č. 014608806

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-644/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2018 – ClientEarth v. Komise „Přístup k dokumentům – Nařízení (ES) č. 1049/2001 – Dokumenty Komise týkající se souladu postupu pro řešení sporů mezi investory a státy a systému soudů pro investice stanovených v obchodních dohodách Unie s unijním právem – Částečné odepření přístupu – Výjimka týkající se ochrany veřejného zájmu, pokud jde o mezinárodní vztahy – Výjimka týkající se ochrany právního poradenství – Výjimka týkající se ochrany soudních řízení – Převažující veřejný zájem“

text:
               27.8.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2018 – ClientEarth v. Komise
      (Věc T-644/16) (1)

      („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty Komise týkající se souladu postupu pro řešení sporů mezi investory a státy a systému soudů pro investice stanovených v obchodních dohodách Unie s unijním právem - Částečné odepření přístupu - Výjimka týkající se ochrany veřejného zájmu, pokud jde o mezinárodní vztahy - Výjimka týkající se ochrany právního poradenství - Výjimka týkající se ochrany soudních řízení - Převažující veřejný zájem“)
      (2018/C 301/34)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: ClientEarth (Londýn, Spojené království) (zástupci: O. Brouwer, advokát, a N. Frey, solicitor)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Clotuche-Duvieusart a J. Baquero Cruz, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Komise C(2016) 4286 final ze dne 1. července 2016, kterým se odpírá přístup k určitým dokumentům týkajícím se souladu postupu pro řešení sporů mezi investory a státy a systému soudů pro investice stanovených v obchodních dohodách Unie s právem Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Dobročinná organizace ClientEarth ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 402, 31.10.2016.


title: Spojené věci C-397/17 a C-398/17: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 12. července 2018 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg Brussel- Belgie) – Profit Europe NV v. Belgische Staat „Řízení o předběžné otázce – Nařízení (EHS) č. 2658/87 – Celní unie a společný celní sazebník – Sazební zařazení zboží – Kombinovaná nomenklatura – Podpoložky 7307 11 10, 7307 19 10 a 7307 19 90 – Příslušenství (fitinky) pro trouby nebo trubky z litiny s kuličkovým grafitem“

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/11

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 12. července 2018 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg Brussel- Belgie) – Profit Europe NV v. Belgische Staat
      (Spojené věci C-397/17 a C-398/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (EHS) č. 2658/87 - Celní unie a společný celní sazebník - Sazební zařazení zboží - Kombinovaná nomenklatura - Podpoložky 7307 11 10, 7307 19 10 a 7307 19 90 - Příslušenství (fitinky) pro trouby nebo trubky z litiny s kuličkovým grafitem“)
      (2018/C 319/13)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Nederlandstalige Rechtbank van eerste aanleg Brussel

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Profit Europe NV

         Žalovaný: Belgische Staat

         Výrok

      Kombinovaná nomenklatura uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1001/2013 ze dne 4. října 2013 musí být vykládána v tom smyslu, že příslušenství (fitinky) pro trouby nebo trubky z litiny s kuličkovým grafitem musí být zařazeno do podpoložky 7307 19 90 kombinované nomenklatury.

         (1)  Úř. věst. C 300, 11.9.2017.


title: Věc T-432/18: Žaloba podaná dne 13. července 2018 – Palo v. Komise

text:
               10.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/23

      Žaloba podaná dne 13. července 2018 – Palo v. Komise
      (Věc T-432/18)
      (2018/C 319/27)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Peeter Palo (Tallinn, Estonsko) (zástupci: L. Levi a A. Blot, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 5. října 2017 o odepření nároku žalobce na odchodné stanovené v čl. 12 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu;

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 10. dubna 2018, kterým se zamítá stížnost žalobce ze dne 11. prosince 2017 směřující proti výše uvedenému rozhodnutí;

                  —

                  uložil žalované, aby nahradila majetkovou újmu utrpěnou žalobcem;

                  —

                  uložil žalované, aby nahradila nemajetkovou újmu utrpěnou žalobcem;

                  —

                  uložil žalované náhradu všech nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení čl. 12 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásad rovného zacházení a zákazu diskriminace.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady legitimního očekávání.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení zásady dobré správy a zásady povinnosti péče.


title: Věc T-433/18: Žaloba podaná dne 13. července 2018 – Bax v. ECB

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/52

      Žaloba podaná dne 13. července 2018 – Bax v. ECB
      (Věc T-433/18)
      (2018/C 328/71)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Annemieke Bax (Frankfurt, Německo) (zástupci: L. Levi a A. Champetier, advokáti)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (ECB)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Výkonné rady ECB ze dne 14. prosince 2017, kterým byla zamítnuta žádost žalobkyně o využití režimu podpor při změně kariéry, kterou zavedla ECB,

                  —

                  v případě potřeby zrušil rozhodnutí ECB ze dne 8. května 2018, kterým bylo zamítnuto zvláštní odvolání žalobkyně,

                  —

                  uložil ECB povinnost zaplatit žalobkyni náhradu utrpěné nemajetkové újmy ve výši 20 000 eur,

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení zásad transparentnosti, zákazu diskriminace a právní jistoty.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí SEC/EB/X/17/398a.rev-1/final („Obecná metodika praktického provádění režimu podpory při změně kariéry (CTS)“) je protiprávní z důvodu, že je mimo jiné v rozporu s rozhodnutím ECB/2017/NP 19 ze dne 17. května 2017.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že žalovaná vůči žalobkyni nesplnila svou povinnost péče.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že došlo k diskriminaci na základě pohlaví v rozporu se směrnicí 2006/54 (1).

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že došlo k porušení zásady proporcionality z důvodu použití nepřiměřených kritérií způsobilosti.

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (Úř. věst. 2006, L 204, s. 23).


title: Věc C-121/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. července 2018 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené království] – Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) Ltd., podnikající pod obchodní firmou „Mylan“ v. Gilead Sciences Inc. „Řízení o předběžné otázce – Humánní léčivé přípravky – Léčba viru lidského imunodeficitu (HIV) – Původní léčivé přípravky a generické léčivé přípravky – Dodatkové ochranné osvědčení pro léčivé přípravky – Nařízení (ES) č. 469/2009 – Článek 3 písm. a) – Podmínky získání – Pojem ‚výrobek chráněný platným základním patentem‘ – Kritéria pro posouzení“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/13

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. července 2018 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené království] – Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) Ltd., podnikající pod obchodní firmou „Mylan“ v. Gilead Sciences Inc.
      (Věc C-121/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Humánní léčivé přípravky - Léčba viru lidského imunodeficitu (HIV) - Původní léčivé přípravky a generické léčivé přípravky - Dodatkové ochranné osvědčení pro léčivé přípravky - Nařízení (ES) č. 469/2009 - Článek 3 písm. a) - Podmínky získání - Pojem ‚výrobek chráněný platným základním patentem‘ - Kritéria pro posouzení“)
      (2018/C 328/15)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      High Court of Justice (Chancery Division)

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) Ltd., podnikající pod obchodní firmou „Mylan“

         Žalovaná: Gilead Sciences Inc.

         Výrok

      S ohledem na všechny výše uvedené úvahy je třeba odpovědět na položenou otázku tak, že čl. 3 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky musí být vykládán v tom smyslu, že výrobek, jenž se skládá z několika účinných látek, které mají kombinovaný účinek, je „chráněn platným základním patentem“ ve smyslu tohoto ustanovení, pokud se nároky základního patentu nezbytně a specifickým způsobem týkají kombinace účinných látek, z nichž je složen, ač není výslovně uvedena v těchto nárocích. Za tímto účelem z pohledu odborníka a na základě stavu techniky k datu podání přihlášky základního patentu nebo k datu vzniku práva přednosti téhož patentu:

                  —

                  musí kombinace účinných látek nezbytně vyplývat ve světle popisu a výkresů tohoto patentu z vynálezu, na který se patent vztahuje, a

                  —

                  každou z uvedených účinných látek musí být možné konkrétně identifikovat ve světle veškerých informací zveřejněných uvedeným patentem.

         (1)  Úř. věst. C 151, 15.5.2017.


title: Věc T-439/18: Žaloba podaná dne 13. července 2018 – Sintokogio v. EUIPO (ProAssist)

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/53

      Žaloba podaná dne 13. července 2018 – Sintokogio v. EUIPO (ProAssist)
      (Věc T-439/18)
      (2018/C 328/72)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sintokogio Ltd (Nagoya, Japonsko) (zástupci: V. Dalichau, S. Kirschstein-Freund, B. Breitinger, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie ve vztahu ke slovní ochranné známce ProAssist – Přihláška č. 1 327 746

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. května 2018 ve věci R 2341/2017-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil, pokud jde o část mezinárodního zápisu 1327746 vyznačující Evropskou unii;

                  —

                  podpůrně změnil napadené rozhodnutí, pokud jde o část mezinárodního zápisu 1327746 vyznačující Evropskou unii;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení před odvolacím senátem a nákladů řízení před Tribunálem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení zásady rovného zacházení a řádné správy, článku 107 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc C-216/18 PPU: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court (Ireland) – Irsko) – Ŕízení o výkonu evropských zatýkacích rozkazů vydaných proti LM „Řízení o předběžné otázce – Naléhavé řízení o předběžné otázce – Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech – Evropský zatýkací rozkaz – Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV – Článek 1 odst. 3 – Postupy předávání mezi členskými státy – Podmínky výkonu – Listina základních práv Evropské unie – Článek 47 – Právo na přístup k nezávislému a nestrannému soudu“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/22

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court (Ireland) – Irsko) – Ŕízení o výkonu evropských zatýkacích rozkazů vydaných proti LM
      (Věc C-216/18 PPU) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Naléhavé řízení o předběžné otázce - Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Evropský zatýkací rozkaz - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Článek 1 odst. 3 - Postupy předávání mezi členskými státy - Podmínky výkonu - Listina základních práv Evropské unie - Článek 47 - Právo na přístup k nezávislému a nestrannému soudu“)
      (2018/C 328/28)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      High Court (Irlande)

         Účastník původního řízení

      LM

         Výrok

      Článek 1 odst. 3 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy, ve znění rámcového rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009, musí být vykládán v tom smyslu, že pokud vykonávající justiční orgán, který má rozhodnout o předání osoby, proti níž je vydán evropský zatýkací rozkaz za účelem trestního stíhání, má důkazy, jako jsou důkazy uvedené v odůvodněném návrhu Evropské komise přijatém podle čl. 7 odst. 1 SEU, které mohou prokazovat existenci skutečného nebezpečí, že z důvodu systémových nebo celoplošných nedostatků, pokud jde o nezávislost soudní moci ve vystavujícím členském státu, dojde k porušení základního práva na spravedlivý proces, které je zaručeno v čl. 47 druhém pododstavci Listiny základních práv Evropské unie, musí uvedený orgán konkrétním a přesným způsobem ověřit, zda s ohledem na osobní situaci této osoby, povahu protiprávního jednání, za které je stíhána, a skutkové okolnosti, za nichž byl vydán evropský zatýkací rozkaz a vzhledem k informacím od vystavujícího členského státu poskytnutým podle čl. 15 odst. 2 rámcového rozhodnutí 2002/584 v pozměněném znění, existují závažné a prokazatelné důvody se domnívat, že v případě předání do posledně uvedeného členského státu hrozí uvedené osobě takové nebezpečí.

         (1)  Úř. věst. C 190, 4.6.2018.


title: Věc T-608/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – PA v. Parlament „Veřejná služba – Úředníci – Hodnotící posudek – Hodnocení za rok 2014 – Povýšení – Hodnocení za rok 2015 – Povinnost uvést odůvodnění – Zneužití pravomoci – Článek 41 odst. 1 Listiny základních práv“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/42

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – PA v. Parlament
      (Věc T-608/16) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Hodnotící posudek - Hodnocení za rok 2014 - Povýšení - Hodnocení za rok 2015 - Povinnost uvést odůvodnění - Zneužití pravomoci - Článek 41 odst. 1 Listiny základních práv“)
      (2018/C 328/57)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: PA (zástupce: C. Bernard-Glanz, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: L. Deneys a V. Montebello-Demogeot, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU směřující ke zrušení zaprvé hodnotícího posudku navrhovatele za rok 2014, ve znění dokončeném rozhodnutím generálního tajemníka Parlamentu ze dne 20. října 2015, zadruhé rozhodnutí generálního tajemníka Parlamentu ze dne 9. prosince 2015, kterým mu byl přidělen za rok 2014 jeden bod za zásluhy, zatřetí rozhodnutí Parlamentu, oznámeného zaměstnancům tohoto orgánu dne 30. listopadu 2015, nepovýšit žalobce do platové třídy AST 11 v rámci hodnocení za rok 2015, a v případě potřeby ke zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 9. června 2016, kterým byla zamítnuta žalobcova stížnost ze dne 21. ledna 2016.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  PA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 364, 3.10.2016 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-38/16 a předaná Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc C-220/18 PPU: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Německo) – výkonu evropského zatýkacího rozkazu vydaného proti ML „Řízení o předběžné otázce – Naléhavé řízení o předběžné otázce – Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech – Evropský zatýkací rozkaz – Rámcové rozhodnutí 2002/584/JAI – Článek 1 odst. 3 – Postupy předávání mezi členskými státy – Podmínky výkonu – Důvody pro odmítnutí výkonu – Listina základních práv Evropské unie – Článek 4 – Zákaz nelidského či ponižujícího zacházení – Vězeňské podmínky ve vystavujícím členském státě – Rozsah přezkumu prováděného vykonávajícími justičními orgány – Existence opravného prostředku ve vystavujícím členském státě – Ujištění poskytnuté orgány uvedeného členského státu“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/23

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen – Německo) – výkonu evropského zatýkacího rozkazu vydaného proti ML
      (Věc C-220/18 PPU) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Naléhavé řízení o předběžné otázce - Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Evropský zatýkací rozkaz - Rámcové rozhodnutí 2002/584/JAI - Článek 1 odst. 3 - Postupy předávání mezi členskými státy - Podmínky výkonu - Důvody pro odmítnutí výkonu - Listina základních práv Evropské unie - Článek 4 - Zákaz nelidského či ponižujícího zacházení - Vězeňské podmínky ve vystavujícím členském státě - Rozsah přezkumu prováděného vykonávajícími justičními orgány - Existence opravného prostředku ve vystavujícím členském státě - Ujištění poskytnuté orgány uvedeného členského státu“)
      (2018/C 328/29)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

         Účastníci původního řízení

      ML

         za přítomnosti: Generalstaatsanwaltschaft Bremen

         Výrok

      Článek 1 odst. 3, článek 5 a čl. 6 odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/JAI ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy ve znění rámcového rozhodnutí Rady 2009/299/JAI ze dne 26. února 2009, musí být vykládány v tom smyslu, že pokud má vykonávající justiční orgán důkazy o existenci systémových či plošných nedostatků týkajících se podmínek uvěznění ve vězeňských zařízeních vystavujícího členského státu, jejichž přesnost musí ověřit předkládající soud s ohledem na všechny dostupné aktualizované informace:

                  —

                  existenci skutečného nebezpečí, že osoba dotčená evropským zatýkacím rozkazem vystaveným pro účely výkonu trestu odnětí svobody bude předmětem nelidského nebo ponižujícího zacházení ve smyslu článku 4 Listiny základních práv Evropské unie, vykonávající justiční orgán nemůže vyloučit jen z toho důvodu, že uvedená osoba má ve vystavujícím členském státě k dispozici prostředek právní ochrany, který jí umožňuje napadnout podmínky svého uvěznění, ačkoli existenci takového prostředku právní ochrany může uvedený orgán zohlednit pro účely rozhodnutí o předání dotčené osoby;

                  —

                  vykonávající justiční orgán má povinnost přezkoumat pouze podmínky uvěznění ve vězeňských zařízeních, ve kterých je podle informací, které má k dispozici, konkrétně předvídáno uvěznění dotčené osoby, a to i dočasné či přechodné;

                  —

                  vykonávající justiční orgán musí za tím účelem ověřit pouze konkrétní a přesné podmínky uvěznění dotčené osoby, které jsou relevantní pro určení, zda je dotčená osoba vystavena skutečnému nebezpečí nelidského nebo ponižujícího zacházení ve smyslu článku 4 Listiny základních práv;

                  —

                  vykonávající justiční orgán může zohlednit informace poskytnuté jinými orgány vystavujícího členského státu, než vystavujícím justičním orgánem, jako je konkrétně ujištění, že dotčená osoba nebude předmětem nelidského nebo ponižujícího zacházení ve smyslu článku 4 Listiny základních práv.

         (1)  Úř. věst. C 221, 25.6.2018.


title: Věc T-745/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2018 – BPCE v. ECB „Hospodářská a měnová politika – Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi – Článek 4 odst. 1 písm. d) a odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013 – Výpočet pákového poměru – Odmítnutí ECB povolit žalobkyni, aby z výpočtu pákového poměru vyloučila expozice, které splňují určité podmínky – Článek 429 odst. 14 nařízení (EU) č. 575/2013 – Diskreční pravomoc ECB – Právní omyly – Zjevně nesprávné posouzení“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/43

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2018 – BPCE v. ECB
      (Věc T-745/16) (1)

      („Hospodářská a měnová politika - Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi - Článek 4 odst. 1 písm. d) a odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013 - Výpočet pákového poměru - Odmítnutí ECB povolit žalobkyni, aby z výpočtu pákového poměru vyloučila expozice, které splňují určité podmínky - Článek 429 odst. 14 nařízení (EU) č. 575/2013 - Diskreční pravomoc ECB - Právní omyly - Zjevně nesprávné posouzení“)
      (2018/C 328/58)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobce: BPCE (Paříž, Francie) (zástupci: původně A. Gosset-Grainville, C. Renner a P. Kupka, poté A. Gosset-Grainville, P. Kupka a M. Trabucchi a nakonec A. Gosset-Grainville a M. Trabucchi, advokáti)

         Žalovaná: Evropská investiční banka (zástupci: K. Lackhoff, R. Bax a G. Bassani, zmocněnci, ve spolupráci s H.-G. Kamannem a F. Louisem, advokáty)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Finská republika (zástupce: S. Hartikainen, zmocněnec)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí ECB ECB/SSM/2016-9695005MSX1OYEMGDF46/195 ze dne 24. srpna 2016, přijatého podle čl. 4 odst. 1 písm. d) a článku 10 nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. 2013, L 287, s. 63), a čl. 429 odst. 14 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. 2013, L 176, s. 1, opravy Úř. věst. 2013, L 208, s. 68, a Úř. věst. 2013, L 321, s. 6).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské centrální banky (ECB ECB/SSM/2016-9695005MSX1OYEMGDF46/195 ze dne 24. srpna 2016 se zrušuje.

                  2)

                  ECB se ukládá náhrada nákladů řízení.

                  3)

                  Finská republika ponese vlastní náklady.

         (1)  Úř. věst. C 6, 9.1.2017.


title: Věc T-460/18: Žaloba podaná dne 26. července 2018 – eSlovensko Bratislava v. Komise

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/53

      Žaloba podaná dne 26. července 2018 – eSlovensko Bratislava v. Komise
      (Věc T-460/18)
      (2018/C 328/73)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovensko) (zástupce: B. Fridrich, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise, konkrétně individuální právní akt nazvaný „Platba započtením trvajících pohledávek a dluhů“ vydaný oddělením pro plnění rozpočtu Evropské komise (souhrnný rozpočet a ERF), ref. BUDG/DGA/C4/LM/24307, ze dne 22. června 2018;

                  —

                  uložil Komisi povinnost zaplatit žalobkyni (identifikační číslo 42412439) způsobilé náklady jakožto původnímu příjemci a smluvní straně Smlouvy o přidělení grantu INEA/CEF/ICT/A2015/1154788, Projekt 2015-SK-IA-0038 – „Slovenské centrum bezpečnějšího internetu IV“, v souladu s touto platnou a účinnou smlouvou o přidělení grantu a konkrétně s jejím článkem 4.1.3;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod směřuje ke zrušení sporného rozhodnutí z důvodu porušení právní normy vztahující se k uplatňování Smluv, zejména nesprávného právního posouzení skutkových okolností týkajících se započtení, neboť žalobkyně (identifikační číslo 42412439) je podle zásady Plaumann tímto rozhodnutím přímo dotčena a toto rozhodnutí na ni mělo nepříznivý dopad.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod směřuje k tomu, aby byla Komisi uložena povinnost zaplatit žalobkyni způsobilé náklady jakožto původnímu příjemci a smluvní straně smlouvy o přidělení grantu č. INEA/CEF/ICT/A2015/1154788, Projekt 2015-SK-IA-0038 – „Slovenské centrum bezpečnějšího internetu IV“, v souladu s touto platnou a účinnou smlouvou o přidělení grantu a konkrétně s jejím článkem 4.1.3, a vychází z toho, že Komise má pravomoc řešit otázky týkající se provádění projektů a finančních převodů v souvislosti s platnou a účinnou smlouvou mezi Komisí a žalobkyní.

                              —

                              Sporné rozhodnutí Komise je založeno na článku 68 finančního nařízení, (1) který stanoví, že „[v] zájmu efektivní správy aktiv je třeba stanovit pravidla pro inventární soupisy majetku a vyjasnit odpovědnost účetních a schvalujících osob v této oblasti, jakož i pravidla pro další prodej majetku zapsaného v inventárním soupisu“. V tomto smyslu žalobkyně zdůrazňuje, že Komise byla několikrát ze strany žalobkyně informována o tom, že v řízení, které proti ní Komise vedla, došlo k záměně s jinou organizací, která se účastnila předchozích projektů podobného druhu.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod směřuje k tomu, aby bylo Komisi uloženo nahradit náklady řízení. Vzhledem k výše uvedeným argumentům a k tvrzené svévolné povaze sporného rozhodnutí žalobkyně žádá Tribunál, aby jí byly nahrazeny náklady vynaložené v řízení a náklady na právní pomoc v souvislosti s žalobou.

         (1)  Nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Evropského parlamentu a Rady ze dne 25. října 2012 , kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. 2012, L 298, s. 1).


title: Věc T-464/18: Žaloba podaná dne 31. července 2018 – Grupo Bimbo v. EUIPO – Rubio Snacks (Tia Rosa)

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/54

      Žaloba podaná dne 31. července 2018 – Grupo Bimbo v. EUIPO – Rubio Snacks (Tia Rosa)
      (Věc T-464/18)
      (2018/C 328/74)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexico City, Mexiko) (zástupce: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Rubio Snacks, SL (Bullas, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobce před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Tia Rosa – Přihláška č. 14 442 883

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. května 2018 ve věci R 2739/2017-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž potvrdilo vyhovění námitce 002628793 proti obrazové ochranné známce Evropské unie č. 14 442 883 Tia Rosa ve vztahu k následujícím produktům třídy 30:

                     Přípravky z obilovin; pšeničné či kukuřičné placky; tacos (čipsy); tacos [potravina]; tacos [potravina]; slané sušenky [crackers]; slané sušenky s příchutí koření; cereální tyčinky; proteinové cereální tyčinky; obiloviny (přípravky z-); chléb; macesy; strouhanka; pečivo; celozrnný chléb; vícezrnný chléb; suchary; potraviny z pšeničné mouky; pochutiny z obilovin; pochutiny z kukuřice; hotové slané pochutiny z extrudované kukuřice; pochutiny z pšenice; pochutiny se sezamem; křupavé pochutiny z obilovin; pochutiny z máčené kukuřice; popkorn; popkorn s příchutí; všechny výše uvedené produkty s výslovným vyloučením jakéhokoli produktu z brambor;

                  —

                  potvrdil zápis ochranné známky č. 14 442 883 Tia Rosa pro všechny požadované produkty;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici řízení náhradu jak nákladů řízení před EUIPO, tak před Tribunálem.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc C-674/16: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. června 2018 – Guccio Gucci SpA v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Guess? IP Holder LP

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/10

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. června 2018 – Guccio Gucci SpA v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Guess? IP Holder LP
      (Věc C-674/16) (1)

      (2018/C 341/12)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 144, 8.5.2017.


title: Věc T-465/18: Žaloba podaná dne 25. července 2018 – Eurolamp v. EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology)

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/24

      Žaloba podaná dne 25. července 2018 – Eurolamp v. EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology)
      (Věc T-465/18)
      (2018/C 341/35)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Eurolamp ABEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron (Soluň, Řecko) (zástupce: A. Argyriadis, dikigoros)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „EUROLAMP pioneers in new technology“ – Přihláška č. 16 180 879

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. května 2018, ve věci R 1358/2017-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  žalobě vyhověl;

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  v plném rozsahu vyhověl přihlášce č. 16 180 879 k zápisu ochranné známky v Evropské unii pro veškeré dotčené zboží;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení 2017/1001.


title: Věc C-61/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 4. června 2018 – Evropská komise v. Bulharská republika

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/12

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 4. června 2018 – Evropská komise v. Bulharská republika
      (Věc C-61/18) (1)

      (2018/C 341/19)
      Jednací jazyk: bulharština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 112, 26.3.2018.


title: Věc T-377/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2018 – SQ v. EIB „Veřejná služba – Zaměstnanci EIB – Stížnost na psychické obtěžování – Správní šetření – Pojem ‚psychické obtěžování‘ – Požadavek, že vytýkané jednání musí být opakované, aby představovalo ‚psychické obtěžování‘ – Odmítnutí zahájit disciplinární řízení proti osobě, jež se dopustila takového jednání – Povinnost zachování důvěrnosti ohledně probíhajícího správního šetření a následně ohledně rozhodnutí, jímž bylo ukončeno řízení a konstatováno psychické obtěžování“

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/16

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2018 – SQ v. EIB
      (Věc T-377/17) (1)

      („Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Stížnost na psychické obtěžování - Správní šetření - Pojem ‚psychické obtěžování‘ - Požadavek, že vytýkané jednání musí být opakované, aby představovalo ‚psychické obtěžování‘ - Odmítnutí zahájit disciplinární řízení proti osobě, jež se dopustila takového jednání - Povinnost zachování důvěrnosti ohledně probíhajícího správního šetření a následně ohledně rozhodnutí, jímž bylo ukončeno řízení a konstatováno psychické obtěžování“)
      (2018/C 341/27)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: SQ (zástupci: N. Cambonie a P. Walter, advokáti)

         Žalovaná: Evropská investiční banka (EIB) (zástupci: G. Faedo a K. Carr, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem, a J. Currall, barrister)

         Předmět věci

      Návrh podaný podle čl. 50a odst. 1 statutu Soudního dvora Evropské unie a článku 41 pracovního řádu zaměstnanců EIB, kterým se žalobkyně domáhá částečného zrušení rozhodnutí prezidenta EIB ze dne 20. března 2017, a dále náhrady majetkové a nemajetkové újmy, jež žalobkyni podle jejího tvrzení vznikla v důsledku psychického obtěžování ze strany jejího nadřízeného a postupu EIB.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí prezidenta Evropské investiční banky (EIB) ze dne 20. března 2017 se částečně zrušuje v rozsahu, v jakém je v něm použita nesprávná definice pojmu „psychické obtěžování“, v jakém nestanoví okamžitou sankci za zjištěný případ psychického obtěžování v EIB a v jakém ukládá adresátce dotčeného rozhodnutí povinnost zachování důvěrnosti v rozporu s cíli sledovanými vyšetřovacím řízením týkajícím se tvrzeného psychického obtěžování.

                  2)

                  Ve zbývající části se návrhová žádání směřující ke zrušení zamítají.

                  3)

                  EIB je povinna zaplatit SQ částku ve výši 10 000 eur za vzniklou nemajetkovou újmu.

                  4)

                  Ve zbývající části se návrhová žádání směřující k náhradě újmy zamítají.

                  5)

                  EIB ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených SQ.

                  6)

                  SQ ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 277, 21.8.2017.


title: Věc T-466/18: Žaloba podaná dne 25. července 2018 – Eurolamp v. EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology)

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/25

      Žaloba podaná dne 25. července 2018 – Eurolamp v. EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology)
      (Věc T-466/18)
      (2018/C 341/36)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Eurolamp ABEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron (Soluň, Řecko) (zástupce: A. Argyriadis, dikigoros)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Obrazová barevná ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „EUROLAMP pioneers in new technology“ představující kombinaci následujících barev: zelené a černé – Přihláška č. 16 180 821

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. května 2018, ve věci R 1359/2017-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  žalobě vyhověl;

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  v plném rozsahu vyhověl přihlášce č. 16 180 821 k zápisu ochranné známky v Evropské unii pro veškeré dotčené zboží;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení 2017/1001.


title: Věc C-116/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. června 2018 – Evropská komise v. Rumunsko

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/12

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. června 2018 – Evropská komise v. Rumunsko
      (Věc C-116/18) (1)

      (2018/C 341/20)
      Jednací jazyk: rumunština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 142, 23.4.2018.


title: Věc T-379/18: Žaloba podaná dne 22. června 2018 – WI v. Komise

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/16

      Žaloba podaná dne 22. června 2018 – WI v. Komise
      (Věc T-379/18)
      (2018/C 341/28)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: WI (zástupci: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadená rozhodnutí,

                  —

                  uložil vyplacení pozůstalostního důchodu [WI],

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby proti rozhodnutí Úřadu Evropské komise pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) ze dne 16. srpna 2017, kterým bylo žalobci odmítnuto přiznání pozůstalostního důchodu, jakož i proti potvrzujícímu rozhodnutí předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení pojmu pozůstalý manžel, jakož i z porušení čl. 1d odst. 2 služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“) a článku 17 jeho přílohy VIII, jelikož Komise při zamítnutí žádosti žalobce o uznání jeho postavení pozůstalého manžela vycházela ze zužujícího a chybného výkladu uvedeného pojmu stanoveného služebním řádem.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásady řádné správy a povinnosti řádné péče, jelikož dle žalobce měla Komise při výkladu článku 17 přílohy VIII služebního řádu zohlednit výjimečné okolnosti projednávané věci tak, že ho měla vyložit v tom smyslu, že žalobce má z titulu svého postavení pozůstalého manžela právoplatný nárok na důchod.


title: Věc T-771/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. listopadu 2017 – Toontrack Music v. EUIPO (EZMIX) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie EZMIX — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] — Rovné zacházení a zásada řádné správy“

text:
               15.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. listopadu 2017 – Toontrack Music v. EUIPO (EZMIX)
   (Věc T-771/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie EZMIX - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] - Rovné zacházení a zásada řádné správy“)
   (2018/C 013/28)
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Toontrack Music AB (Umeå, Švédsko) (zástupce: L.-E. Ström, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Söder a D. Hanf, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. července 2016 (věc R 2436/2015-5) týkajícímu se zápisu slovního označení EZMIX jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Toontrack Music AB se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 14, 16.1.2017.


title: Věc C-418/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Nürnberg – Německo) – Andreas Fabri, Elisabeth Mathes v. Sun Express Deutschland GmbH

text:
               15.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/11

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. října 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Nürnberg – Německo) – Andreas Fabri, Elisabeth Mathes v. Sun Express Deutschland GmbH
   (Věc C-418/17) (1)

   (2018/C 013/19)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.