title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 23. září 2004 ve věci C-414/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce předložená Verwaltungsgerichtshof): Spedition Ulustrans, Uluslararasi Nakliyat ve. Tic. A.S. Istanbul proti Finanzlandesdirektion für Oberösterreich (Celní kodex Společenství — Článek 202 — Vznik celního dluhu — Protiprávní vstup na celní území Společenství — Pojem dlužníka takovéhoto dluhu — Odpovědnost zaměstnavatele za dluh zaměstnance, jenž se dopustil protiprávního jednání při plnění celních povinností)

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 23. září 2004
   ve věci C-414/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce předložená Verwaltungsgerichtshof): Spedition Ulustrans, Uluslararasi Nakliyat ve. Tic. A.S. Istanbul proti Finanzlandesdirektion für Oberösterreich (1)

   (Celní kodex Společenství - Článek 202 - Vznik celního dluhu - Protiprávní vstup na celní území Společenství - Pojem dlužníka takovéhoto dluhu - Odpovědnost zaměstnavatele za dluh zaměstnance, jenž se dopustil protiprávního jednání při plnění celních povinností)
   (2004/C 284/04)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-414/02, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, předložená Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) rozhodnutím ze dne 6. listopadu 2002 došlým dne 19. listopadu 2002 v řízení: Spedition Ulustrans, Uluslararasi Nakliyat ve. Tic. A.S. Istanbul proti Finanzlandesdirektion für Oberösterreich, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení: C. W. A. Timmermans, předseda senátu, C. Gulmann, J.-P. Puissochet (zpravodaj), R. Schintgen a F. Macken, soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal rozsudek, jehož výrok je následující:
   Čl. 202 odst. 3 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, je třeba vykládat tak, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 79 odst. 2 Zollrechts-Durchführungsgesetz (zákon, kterým se provádí celní právo), která v případě protiprávního vstupu zboží podléhajícího dovoznímu clu na celní území Společenství činí ze zaměstnavatele spoludlužníka celního dluhu zaměstnance, jenž uskutečnil tento vstup při plnění úkolů, které mu jsou svěřeny jeho zaměstnavatelem, s tou výhradou, že tato právní úprava vyžaduje, aby se zaměstnavatel zúčastnil vstupu zboží a byl si nebo si měl být vědom toho, že je tento vstup protiprávní.

      (1)  Úř. věst. C 19, 25.1.2003.


title: Věc T-123/14: Žaloba podaná dne 17. února 2014 – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte v. OHIM – Arçelik (AquaPerfect)

text:
               28.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/34

         Žaloba podaná dne 17. února 2014 – BSH Bosch und Siemens Hausgeräte v. OHIM – Arçelik (AquaPerfect)
   (Věc T-123/14)
   2014/C 129/41
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: S. Biagosch, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Arçelik AS (Istanbul, Turecko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 9. prosince 2013 ve věci R 314/2013-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „AquaPerfect“ pro výrobky zařazené do třídy 7 – přihláška ochranné známky Společenství č. 10 330 454

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka Společenství „waterPerfect“, zapsaná pod č. 9 444 118 pro výrobky zařazené do třídy 7

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí námitek

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-195/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 29. dubna 2015 – Pierre Mulhaupt, jako insolvenční správce společnosti Société Civile Immobilière Senior Home (SCI)

text:
               3.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 254/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 29. dubna 2015 – Pierre Mulhaupt, jako insolvenční správce společnosti Société Civile Immobilière Senior Home (SCI)
   (Věc C-195/15)
   (2015/C 254/07)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Pierre Mulhaupt, jako insolvenční správce společnosti Société Civile Immobilière Senior Home (SCI)

                  Další účastnice řízení:

               Gemeinde Wedemark, Hannoversche Volksbank eG

      Předběžné otázky

   Zahrnuje pojem věcného práva ve smyslu čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení (1) takovou vnitrostátní právní úpravu, jakou je právní úprava obsažená v § 12 Grundsteuergesetz (zákon o dani z nemovitostí) ve spojení s § 77 odst. 2 první větou Abgabenordnung (zákon o správě daní a poplatků), podle níž pohledávky týkající se daně z nemovitostí ze zákona váznou na pozemku jako veřejné břemeno a vlastník musí v souvislosti s nimi strpět na nemovitosti nucený výkon?

      (1)  Úř. věst. L 160, s. 1; Zvl. vyd. 19/01, s. 191.


title: Výmaz věci C- 418/03.

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/10

         Výmaz věci C- 418/03. (1)

   (2004/C 239/20)
   Usnesením ze dne 13. července 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-418/03: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství.

      (1)  Úř. věst. C 275, 15.11.2003.


title: Věc T-563/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. března 2015 – Central Bank of Iran v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Povinnost uvést odůvodnění — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Nesprávné posouzení — Právo vlastnit majetek — Právo na dobrou pověst — Proporcionalita“

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. března 2015 – Central Bank of Iran v. Rada
   (Věc T-563/12) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Nesprávné posouzení - Právo vlastnit majetek - Právo na dobrou pověst - Proporcionalita“)
   (2015/C 155/25)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Central Bank of Iran (Teherán, Irán) (zástupce: M. Lester, barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a V. Piessevaux, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP ze dne 15. října 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 58), v rozsahu, v němž byl po provedeném přezkoumání název žalobkyně ponechán tímto rozhodnutím na seznamu v příloze II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, s. 39), a na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 945/2012 ze dne 15. října 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 16), v rozsahu, v němž byl po provedeném přezkoumání název žalobkyně ponechán tímto prováděcím nařízením na seznamu v příloze IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Central Bank of Iran se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 23.2.2013.


title: Věc C-175/14: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 5. března 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Ralph Prankl „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Daně — Směrnice 92/12/EHS — Obecná úprava výrobků podléhajících spotřební dani — Zdanění pašovaného zboží — Zboží propuštěné pro domácí spotřebu v určitém členském státě a dopravené do jiného členského státu — Určení příslušného členského státu — Právo státu tranzitu zdanit uvedené zboží“

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/21

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 5. března 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Ralph Prankl
   (Věc C-175/14) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Daně - Směrnice 92/12/EHS - Obecná úprava výrobků podléhajících spotřební dani - Zdanění pašovaného zboží - Zboží propuštěné pro domácí spotřebu v určitém členském státě a dopravené do jiného členského státu - Určení příslušného členského státu - Právo státu tranzitu zdanit uvedené zboží“)
   (2015/C 138/27)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastník původního řízení

   Ralph Prankl

      Výrok

   Článek 7 odst. 1 a 2, jakož i čl. 9 odst. 1 směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani musí být vykládány v tom smyslu, že pokud je zboží podléhající spotřební dani, které bylo nelegálně dopraveno na území členského státu, přepravováno bez průvodního dokladu upraveného v čl. 7 odst. 4 uvedené směrnice do jiného členského státu, na jehož území je toto zboží odhaleno příslušnými orgány, nejsou tranzitní členské státy oprávněny vybrat rovněž spotřební daň od řidiče nákladního vozidla, který uskutečnil uvedenou přepravu, z důvodu, že na jejich území skladoval uvedené zboží pro obchodní účely.

      (1)  Úř. věst. C 235, 21.7.2014.


title: Věc C-449/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. září 2010 Cementir Italia Srl proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 1. července 2010 ve věci T-63/08, Cementir Italia Srl v. Evropská komise

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/20

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. září 2010 Cementir Italia Srl proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 1. července 2010 ve věci T-63/08, Cementir Italia Srl v. Evropská komise
   (Věc C-449/10 P)
   ()
   2010/C 317/37
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Cementir Italia Srl (zástupci: T. Salonico, G. Barone a A. Marega, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání navrhovatelky

   Navrhovatelka navrhuje Soudnímu dvoru:

               —

               zrušit napadený rozsudek (1) a rozhodnutí (2) v rozsahu, v jakém popírá, že sporné opatření má odškodňovací a kompenzační povahu a naopak jej považuje za nezákonnou státní podporu neslučitelnou se společným trhem; nebo

               —

               zrušit napadený rozsudek v rozsahu, ve kterém popírá, že příkaz k navrácení obsažený v rozhodnutí je v rozporu se zásadou oprávněné důvěry a v důsledku toho zrušit rozhodnutí, které Italské republice ukládá neprodleně navrátit podporu a úroky; a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka má za to, že napadený rozsudek je postižen vadou a že v důsledku toho je třeba ho zrušit z následujících důvodů:

               —

               porušení článků 107 a 108 SFEU, rozporné odůvodnění a zjevná chyba spočívající ve zkreslení poskytnutých důkazů v tom, že rozsudek vykládá sporné opatření jako státní podporu, a nikoliv jako kompenzační opatření ve prospěch navrhovatelky. Tribunál se dopustil nesprávného výkladu v tom, že striktně vykládal vnitrostátní právní předpisy a judikaturu dovolávanou navrhovatelkou v prvním stupni, které ukazují, že sporné opatření nepředstavuje státní podporu, ale zachovalo si odškodňovací účel stanovený italským zákonodárcem v roce 1962 a uznaný Komisí a Tribunálem,

               —

               porušení čl. 14 odst. 1 nařízení ES č. 659/1999 (3), jakož i zásady kontradiktornosti, nedostatečného odůvodnění v tom, že Tribunál rozhodl, že příkaz k navrácení obsažený v rozhodnutí není v rozporu se zásadou oprávněné důvěry. Rozsudek Tribunálu je nesprávný a není dostatečně odůvodněný v tom, že popírá, že dlouhá odmlka ze strany Komise pokud jde o vysvětlení poskytnutá italskými orgány v roce 1991 o skutečnosti, že první prodloužení sazby Terni si zachovává původní odškodňovací účel, představuje okolnost takové povahy, která u navrhovatelky vedla ke vzniku oprávněné důvěry o tom, že prodloužení sazby Terni, mezi nimi sporné opatření, nepředstavují státní podporu.

      (1)  Rozsudek Tribunálu (pátého senátu) ze dne 1. července 2010 ve věci T-63/08.

      (2)  Rozhodnutí Komise 2008/408/ES ze dne 20. listopadu 2007 o státní podpoře č. C 36/A/06 (ex NN 38/06), kterou Itálie poskytla ve prospěch společností ThyssenKrupp, Cementir a Nuova Terni Industrie Chimiche (Úř. věst. L 144, s. 37).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc T-595/15: Žaloba podaná dne 19. října 2015 – Europäischer Tier- und Naturschutz a Giesen v. Komise

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/62

         Žaloba podaná dne 19. října 2015 – Europäischer Tier- und Naturschutz a Giesen v. Komise
   (Věc T-595/15)
   (2016/C 027/79)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Europäischer Tier- und Naturschutz (Much, Německo) a Horst Giesen (Much) (zástupce: P. Brockmann, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise nejednat ze dne 17. srpna 2015, oznámené dne 24. srpna 2015,

                           —

                           pokud jde o schválení evropské právní úpravy sdružování ve znění návrhu zákona, který již nebyl zveřejněn nebo ve znění změněném v souladu se schváleným rámcem, které staví na roveň přeshraniční činnosti mající altruistickou povahu a sdružení mající výdělečný účel; podpůrně,

                           —

                           pokud jde o harmonizaci vnitrostátního právní úpravy sdružování týkající se přeshraničních činností majících altruistické účely;

               —

               čímž Evropské komisi uloží, aby dosáhla právního stavu ve smyslu článku 266 SFEU tím, že se zdrží dalšího zhoršování ve smyslu prvního a druhého návrhového žádání, které může bránit nebo ztížit dosažení takového právního stavu, a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobci napadají nepřijetí evropské právní úpravy sdružování, neodstranění stávající diskriminace a porušování kolektivní a individuální svobody sdružování.
   Na podporu žaloby předkládají žalobci čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení článku 11 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen „EÚLP“), článku 20 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), obecných právních zásad ve smyslu čl. 6 odst. 3 SEU a článku 20 Všeobecné deklarace lidských práv OSN.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práva na rovnost před zákonem (článek 20 Listiny a článek 14 EÚLP) působícího újmu na morálních hodnotách a poškozujícího nezisková sdružení.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z povinnosti uvést odůvodnění ve smyslu článku 41 Listiny.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z omezení rozsahu práva na svobodu nejednat a zneužívajícího výkladu podle článků 52 a 54 Listiny.


title: Věc T-401/09: Žaloba podaná dne 5. října 2009 — Marcuccio v. Soudní dvůr Evropských společenství

text:
               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/30

         Žaloba podaná dne 5. října 2009 — Marcuccio v. Soudní dvůr Evropských společenství
   (Věc T-401/09)
   2009/C 297/44
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaný: Soudní dvůr Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí o zamítnutí žalovaným žádosti ze dne 24. května 2009 podané žalobcem u žalovaného, ať vzniklo jakýmkoli způsobem;

               —

               zrušit sdělení ze dne 15. června 2009 kanceláře Soudního dvora;

               —

               uložit žalovanému nahradit žalobci částku 10 000 eur, nebo jakoukoliv vyšší či nižší částku, kterou bude Soud považovat za spravedlivou, z titulu náhrady vzniklé škody;

               —

               uložit žalovanému náhradu všech nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Předmětem tohoto řízení je odmítnutí žalovaným vyhovět žádosti o náhradu údajné škody vyplývající ze skutečnosti, že advokátovi, který již k tomu neměl mandát, byl doručen kasační opravný prostředek podaný Komisí proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu, který částečně vyhověl návrhovým žádáním žalobce.
   Na podporu svých návrhových žádání žalobce uplatňuje absolutní nedostatek odůvodnění, porušení povinnosti řádné správy, jakož i porušení zákona a zjevně nesprávné posouzení.


title: Věc T-510/08: Žaloba podaná dne 20. listopadu 2008 – Toqueville v. OHIM – Schiesaro (TOCQUEVILLE 13)

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/35

         Žaloba podaná dne 20. listopadu 2008 – Toqueville v. OHIM – Schiesaro (TOCQUEVILLE 13)
   (Věc T-510/08)
   (2009/C 19/66)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Toqueville Srl (Milán, Itálie) (zástupci: S. Bariatti, I. Palombella a E. Cucchiara, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Marco Schiesaro (Milán, Itálie)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. srpna 2008 ve věci R 829/2008-2, Toqueville Srl v. M. Schiesaro;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „TOCQUEVILLE 13“ (ochranná známka Společenství č. 1 406 982) pro označení výrobků a služeb náležejících do tříd 25, 41 a 42.

      Majitel ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Marco Schiesaro.

      Rozhodnutí napadené před odvolacím senátem: rozhodnutí zrušovacího oddělení, kterým se vyhovuje návrhu na částečné zrušení předmětné ochranné známky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: prohlášení odvolání za nepřípustné a zamítnutí žádosti o navrácení do původního stavu, co se týče lhůty pro podání odvolání proti rozhodnutí zrušovacího oddělení.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení článků 73 a 78 nařízení (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství, jakož i článků 2 a 9 nařízení (ES) č. 2869/95 o poplatcích placených Úřadu pro harmonizaci [na] vnitřním trhu a článku 50 nařízení (ES) č. 2868/95, kterým se provádí nařízení (ES) č. 40/94.


title: Věc T-630/15: Žaloba podaná dne 10. listopadu 2015 – Scandlines Danmark a Scandlines Deutschland v. Komise

text:
               15.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 59/21

         Žaloba podaná dne 10. listopadu 2015 – Scandlines Danmark a Scandlines Deutschland v. Komise
   (Věc T-630/15)
   (2016/C 059/24)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Scandlines Danmark ApS (Kodaň, Dánsko), Scandlines Deutschland GmbH (Hamburk, Německo) (zástupkyně: L. Sandberg-Mørch, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou,

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 23. července 2015 o státní podpoře SA.39078 (2014/IN) (Dánsko) na financování projektu Fehmarn Belt Fixed Link a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise dospěla k nesprávnému závěru, že finanční prostředky poskytnuté společnosti Femern A/S na dánská železniční spojení s vnitrozemím nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise dospěla k nesprávnému závěru, že opatření týkající se podpory poskytnuté společnosti Femern A/S na pevné spojení (Fixed Link) jsou slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU. Komise se dopustila nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení tím, že učinila závěr, že projekt Fehmarn Belt Fixed Link byl ve společném evropském zájmu, a shledala, že podpora byla nezbytná a přiměřená. Komise se rovněž dopustila nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o zamezení neoprávněným narušením hospodářské soutěže, vyváženost a mobilizaci státních záruk.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila svou povinnost zahájit formální vyšetřovací řízení. Žalobkyně tvrdí, že existují důkazy o vážných obtížích souvisejících s délkou a okolnostmi předběžného vyšetřovacího řízení. Krom toho poukazují na nedostatečnou a neúplnou analýzu, pokud jde o finanční prostředky poskytnuté společnosti Femern A/S na dánská železniční spojení s vnitrozemím, společný evropský zájem na projektu Fehmarn Belt Fixed Link, nezbytnost a přiměřenost podpory a zamezení neoprávněným narušením hospodářské soutěže a vyváženost.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění. Komise neposkytla odůvodnění v souvislosti s dánskými železničními spojeními s vnitrozemím, společným evropským zájmem na projektu Fehmarn Belt Fixed Link, nezbytností a přiměřeností podpory a konečně v souvislosti s neoprávněnými narušeními hospodářské soutěže a vyvážeností.


title: Věc T-403/10: Žaloba podaná dne 7. září 2010 — Brighton Collectibles v. OHIM — Felmar (BRIGHTON)

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/31

         Žaloba podaná dne 7. září 2010 — Brighton Collectibles v. OHIM — Felmar (BRIGHTON)
   (Věc T-403/10)
   ()
   2010/C 328/54
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Brighton Collectibles, Inc. (City of Industry, USA) (zástupce: R. Delorey, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Felmar (Paříž, Francie)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 30. června 2010 ve věci R 408/2009-4;

               —

               zrušit všechna rozhodnutí Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ukládající žalobkyni náhradu nákladů řízení a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: další účastník řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „BRIGHTON“ pro výrobky zařazené do třídy 25

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobce

      Namítaná ochranná známka nebo označení: neregistrované slovní a obrazové ochranné známky „BRIGHTON“ a „Brighton“ týkající se opasků používané v obchodním styku ve Spojeném království, Irsku, Německu a Itálii; obecně známé slovní a obrazové ochranné známky „BRIGHTON“ a „Brighton“, užívané při obchodování s koženými výrobky, klobouky, bižuterií a hodinkami ve Spojeném království, Irsku, Německu a Itálii.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Rady č. 207/2009 (1), neboť odvolací senát se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že určil, že dřívější práva, na kterých se zakládala námitka, nebyla prokázána; porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2007, neboť odvolací senát nesprávně vyloučil nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-535/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 14. října 2015 – Freie und Hansestadt Hamburg v. Jost Pinckernelle

text:
               11.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 14. října 2015 – Freie und Hansestadt Hamburg v. Jost Pinckernelle
   (Věc C-535/15)
   (2016/C 007/14)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Freie und Hansestadt Hamburg

      Odpůrce: Jost Pinckernelle

      Další účastník řízení: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Předběžná otázka

   Má být článek 5 nařízení (1) REACH vykládán v tom smyslu, že s výhradou článků 6, 7, 21 a 23 nařízení REACH mohou být látky vyvezeny z území Unie pouze v případě, že byly zaregistrovány podle příslušných ustanovení hlavy II nařízení REACH, pokud se to vyžaduje?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES, Úř. věst. L 396, s. 1, ve znění nařízení Komise (EU) 2015/830 ze dne 28. května 2015, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek; Úř. věst. L 132, s. 8.


title: Věc C-437/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial de Vieira do Minho (Portugalsko) dne 13. září 2010 — Manuel Afonso Esteves v. Axa — Seguros de Portugal, S.A.

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial de Vieira do Minho (Portugalsko) dne 13. září 2010 — Manuel Afonso Esteves v. Axa — Seguros de Portugal, S.A.
   (Věc C-437/10)
   ()
   2010/C 317/33
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Judicial de Vieira do Minho

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Manuel Afonso Esteves

      Žalovaný: Axa — Seguros de Portugal, S.A.

      Předběžná otázka

   V případě srážky mezi vozidly, a pokud zavinění nehody, jejímž následkem vznikla škoda na zdraví a majetková škoda jednomu z řidičů (poškozenému, který se domáhá náhrady škody), nelze přičíst žádnému z řidičů, je v rozporu s právem Společenství, konkrétně s čl. 3 odst. 1 směrnice 72/166 (1), čl. 2 odst. 1 směrnice 84/5 (2) a článkem 1 směrnice 90/232 (3), jak jsou vykládány Soudním dvorem, možnost stanovit rozdělení odpovědnosti za provoz (čl. 506 odst. 1 a 2 Código Civil), které se přímo odráží na výši náhrady škody, jež má být přiznána poškozenému za majetkovou a nemajetkovou škodu vyplývající z utrpěné škody na zdraví, neboť vyvolává snížení této náhrady ve stejném poměru?

      (1)  Směrnice Rady ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění (Úř. věst. L 103, s. 1).

      (2)  Druhá směrnice Rady ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (Úř. věst. L 8, s. 17).

      (3)  Třetí směrnice Rady ze dne 14. května 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (Úř. věst. L 129, s. 33).


title: Věc C-459/10 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. července 2011 — Freistaat Sachsen, Land Sachsen-Anhalt v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Státní podpora — Podpora ve prospěch návrhu na vzdělávání některých pracovníků v novém ústředí společnosti DHL na letišti Lipsko/Halle — Žaloba na neplatnost proti rozhodnutím, kterým se prohlašuje část podpory za neslučitelnou se společným trhem — Přezkum nezbytnosti podpory — Nezohlednění motivačních účinků a jejích pozitivních vnějších účinků na výběr lokality“ )

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/17

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. července 2011 — Freistaat Sachsen, Land Sachsen-Anhalt v. Evropská komise
   (Věc C-459/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Státní podpora - Podpora ve prospěch návrhu na vzdělávání některých pracovníků v novém ústředí společnosti DHL na letišti Lipsko/Halle - Žaloba na neplatnost proti rozhodnutím, kterým se prohlašuje část podpory za neslučitelnou se společným trhem - Přezkum nezbytnosti podpory - Nezohlednění motivačních účinků a jejích pozitivních vnějších účinků na výběr lokality)
   2011/C 269/28
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Freistaat Sachsen, Land Sachsen-Anhalt (zástupce: A. Rosenfeld, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupce: B. Martenczuk, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 8. července 2010, Freistaat Sachsen a Land Sachsen–Anhalt v. Komise (T-396/08), kterým Tribunál zamítl žalobu na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2008/878/ES ze dne 2. července 2008 o státní podpoře, kterou Německo zamýšlí poskytnout společnosti DHL (Úř. věst. L 312, s. 31) — Podpora na vzdělání — Rozhodnutí, které část podpory prohlašuje za neslučitelnou se společným trhem — Chybný přezkum nezbytnosti podpory — Nezohlednění pozitivních vnějších účinků podpory a motivačních účinků podpory na výběr lokality

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Freistaat Sachsen a Land Sachsen-Anhalt se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 317, 20.11.2010.


title: Věc F-33/16: Žaloba podaná dne 27. června – ZZ v. Soudní dvůr

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/48

         Žaloba podaná dne 27. června – ZZ v. Soudní dvůr
   (Věc F-33/16)
   (2016/C 296/61)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: A. Tymen, avocat)

      Žalovaný: Soudní dvůr Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o propuštění žalobce na konci jeho zkušební doby a žaloba na náhradu hmotné a nehmotné újmy, kterou údajně utrpěl.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 17. července 2015 o propuštění žalobce;

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 16. března 2016, jímž se zamítá stížnost ze dne 16. října 2015;

               —

               uložit žalovanému povinnost k náhradě hmotné újmy způsobené žalobci;

               —

               uložit žalovanému povinnost k vyplacení náhrady stanovené ex aequo et bono na 60 000 eur za nehmotnou újmu způsobenou žalobci;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-142/12: Žaloba podaná dne 16. listopadu 2012 — ZZ v. Komise

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/77

         Žaloba podaná dne 16. listopadu 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-142/12)
   2013/C 26/161
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: B. Cambier a A. Paternostre, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušit rozhodnutí Komise o žádosti o uznání nemoci z povolání, kterou žalobce podal na základě článku 73 služebního řádu, jímž se žalobce uznává trvale částečně invalidním ve 20 % míře a je stanoveno datum konsolidace na 25. února 2010 a náhrada jeho nemajetkové a majetkové újmy.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Určit, že Komise je odpovědná za porušení přiměřené lhůty a za různá pochybení, kterých se Komise nebo její útvary dopustily při přezkumu žádosti o uznání nemoci z povolání, kterou žalobce podal na základě článku 73 služebního řádu, tím;

               —

               zrušit rozhodnutí OOJ z 11. ledna a 7. srpna 2012;

               —

               uložit Komisi, aby žalobci a jeho rodině zaplatila částku ve výši 100 000 eur jako náhradu nemajetkové újmy způsobené konkrétně žalobci nezávisle na jeho nemoci;

               —

               určit, že Komise je odpovědná za různá pochybení, kterých se dopustila Komise a její útvary a která přispěla ke vzniku, přetrvávání a zhoršení zdravotního stavu žalobce, a v důsledku toho jí uložit, aby žalobci zaplatila částku 1 798 650 eur jako náhradu jeho majetkové újmy a částku 145 850 eur jako náhradu nemajetkové újmy a různých výdajů. Od této celkové částky lze odečíst 268 679,44 eur, které již byly žalobci vyplaceny podle článku 73 služebního řádu;

               —

               uložit Komisi, aby zaplatila úroky ve výši 12 % ze všech výše uvedených částek, a to od listopadu 2004, data, ke kterému mohlo být rozhodnuto o žádosti žalobce podle článku 73 služebního řádu;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-580/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. června 2013 — McNeil v. OHIM — Alkalon (NICORONO) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství NICORONO — Starší slovní ochranná známka Společenství NICORETTE — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/73

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. června 2013 — McNeil v. OHIM — Alkalon (NICORONO)
   (Věc T-580/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství NICORONO - Starší slovní ochranná známka Společenství NICORETTE - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 225/161
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: McNeil AB (Helsingborg, Švédsko) (zástupci: I. Starr, solicitor, a G. Tritton, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Alkalo ApS (Kopenhagen, Dánsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. srpna 2011 (věc R 1582/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi McNeil AB a Alkalon Ap.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 3. srpna 2011 (věc R 1582/2010-2) se zrušuje.

               2)

               OHMI se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


title: Věc T-542/15: Žaloba podaná dne 19. září 2015 – Maďarsko v. Komise

text:
               7.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/35

         Žaloba podaná dne 19. září 2015 – Maďarsko v. Komise
   (Věc T-542/15)
   (2015/C 406/35)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Maďarsko (zástupci: D. Bonhage and F. Quast, lawyers)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí C(2015) 4979 final ze dne 14. července 2015 o nevyplacení části záloh z Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti na výdaje v programech Doprava, Střední Maďarsko, Západní Panonie, Velká uherská nížina (jih), Střední Zadunají, Severní Maďarsko, Velká uherská nížina (sever) a Jižní Zadunají – CCI 2007HU161PO007, CCI 2007HU161PO003, CCI 2007HU161PO004, CCI 2007HU161PO005, CCI 2007HU161PO006, CCI 2007HU161PO009, CCI 2007HU161PO011, CCI 2007HU161PO001;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z rozporu rozhodnutí C(2015) 4979 final ze dne 14. července 2015 o nevyplacení části záloh z Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti s nařízením (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 (Úř. věst. L 210, s. 25):

                           —

                           podle žalobce napadené rozhodnutí porušuje článek 92 nařízení (ES) č. 1083/2006, jelikož dotyčné náklady nejsou spojeny se závažnou nesrovnalostí;

                           —

                           žalobce dále tvrdí, že maďarské orgány provedly operační program v souladu s unijním právem. Podle žalobce příjemci zadali práce a služby k provedení program v souladu se směrnicí o veřejných zakázkách 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114);

                           —

                           podle žalobce byl konečně požadavek v dokumentaci na dostupnost zařízení na míchání asfaltu ve vymezené maximální vzdálenosti od staveniště přiměřeným kritériem pro posouzení technické vhodnosti zakázky na silniční stavební práce.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu:

                           —

                           podle žalobce porušuje napadené rozhodnutí právo Maďarska na obhajobu, jelikož Komise nezohlednila zásadní právní a faktické otázky, na které ji Maďarsko upozornilo před přijetím napadeného rozhodnutí;

                           —

                           podle žalobce by dále byl výsledek tohoto řízení jiný, pokud by nedošlo k této nesrovnalosti, a porušení práva na obhajobu proto musí mít za následek zrušení napadeného rozhodnutí.


title: Věc T-424/12: Žaloba podaná dne 26. září 2012 — Gaumina UAB v. Evropský institut pro rovnost žen a mužů

text:
               1.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 373/9

         Žaloba podaná dne 26. září 2012 — Gaumina UAB v. Evropský institut pro rovnost žen a mužů
   (Věc T-424/12)
   2012/C 373/15
   Jednací jazyk: litevština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Gaumina UAB (Vilnius, Litva) (zástupce: Saulius Aviža, advokát)

      Žalovaný: Evropský institut pro rovnost žen a mužů (EIGE)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského institutu pro rovnost žen a mužů ze dne 26. července 2012, kterým byla zamítnuta nabídka společnosti Gaumina UAB podaná v nabídkovém řízení č. EIGE/2012/ADM/13;

               —

               uložil Evropskému institutu pro rovnost žen a mužů, aby pokračoval v řízení o zadání zakázky a vyhodnotil nabídku společnosti Gamina UAB v nabídkovém řízení č. EIGE/2012/ADM/13.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení zásady transparentnosti a bezpředmětnosti rozhodnutí:

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že provedením nabídkového řízení č. EIGE/2012/ADM/13 týkajícího se služeb na podporu komunikačních činností podle nařízení č. 1605/2002 (1), nařízení č. 2342/2002 (2), nařízení č. 1922/2006 (3) a podmínek nabídkového řízení porušil Evropský institut pro rovnost žen a mužů požadavky informovat účastníka o důvodech odmítnutí jeho nabídky (čl. 100 odst. 2 nařízení č. 1605/2002) a zásadu transparentnosti (čl. 89 odst. 1 nařízení č. 1605/2002) a odmítl nabídku žalobkyně na základě subjektivních a abstraktních kritérií pro vyhodnocení technických nabídek a ani po další žádosti o informace neuvedl důvody pro toto rozhodnutí nebo počet přidělených bodů.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného posouzení nabídky žalobkyně a bezpředmětnosti rozhodnutí o odmítnutí nabídky

                           —

                           Žalobkyně dále tvrdí, že Evropský institut pro rovnost žen a mužů chybně vyhodnotil její technickou nabídku a porušil zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace (čl. 89 odst. 1 nařízení č. 1605/2002), když odmítl její nabídku, protože její technické části byl přidělen nedostatečný počet bodů, ačkoli nabídka splňovala kritéria vyhlášení nabídkového řízení a cíle a účel zakázky. Skutečnost, že nabídka byla vyhodnocena chybně, je podpořena i skutečností, že žalovaný nepředložil důvody ani vysvětlení jednotlivých bodů, které byly přiděleny u jednotlivých hodnotících kritérií technických nabídek, a žádné informace ohledně toho, kolik bodů celkem bylo přiděleno technické nabídce.

      (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).

      (2)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 145).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1922/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského institutu pro rovnost žen a mužů (Úř. věst. L 403, 30.12.2006, s. 9).


title: Věc C-202/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te ’s-Gravenhage (Nizozemsko) dne 30. dubna 2012 — Innoweb BV v. Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te ’s-Gravenhage (Nizozemsko) dne 30. dubna 2012 — Innoweb BV v. Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV
   (Věc C-202/12)
   2012/C 243/03
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof te ’s-Gravenhage

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Innoweb BV

      Žalované: Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vykládat čl. 7 odst. 1 směrnice (1) v tom smyslu, že se jedná o zužitkování (zpřístupnění) celého obsahu (on-line) databáze přístupné prostřednictvím internetové stránky nebo jeho kvalitativně nebo kvantitativně podstatné části, uskutečněné třetí osobou, pokud tato třetí osoba umožní veřejnosti prostřednictvím speciálního metavyhledávače, který poskytuje, provést vyhledávání v celém obsahu databáze nebo jeho podstatné části „v reálném čase“ tím, že je vyřízeno zadání vyhledávaného výrazu podané uživatelem — „přeložené“ do mechanismu vyhledávače internetové stránky, která databázi zpřístupnila?

               2)

               Pokud tomu tak není: Jedná se o odlišnou situaci, pokud tato třetí osoba po obdržení výsledků zadání vyhledávaného výrazu zpřístupní nebo zobrazí každému uživateli velmi omezenou část obsahu databáze ve formě vlastní internetové stránky?

               3)

               Je pro zodpovězení otázky 1 a 2 relevantní, že tato třetí osoba uskutečňuje uvedená jednání neustále, prostřednictvím svého vyhledávače provádí denně celkově 100 000„přeložených“ zadání vyhledávaného výrazu podaných uživateli a získané výsledky zpřístupní různým uživatelům výše uvedeným způsobem?

               4)

               Je třeba čl. 7 odst. 5 směrnice vykládat v tom smyslu, že opakované a systematické zužitkování nepodstatných částí obsahu databáze je nepřípustné, pokud předpokládá činnost, která je v rozporu s obvyklým užíváním databáze nebo nepřípustně poškozuje zájmy pořizovatele databáze, nebo postačí v tomto ohledu opakované nebo systematické zužitkování?

               5)

               Pokud je nezbytné opakované a systematické zužitkování

                           a)

                           jaký význam náleží slovu „systematické“?

                           b)

                           jedná se o systematické zužitkování, pokud se uskutečňuje na základě elektronického zpracování dat?

                           c)

                           Je relevantní, že v tomto případě se výše uvedeným způsobem využívá speciální metavyhledávač?

               6)

               Je třeba čl. 7 odst. 5 směrnice vykládat v tom smyslu, že zákaz stanovený v tomto ustanovení neplatí, pokud třetí osoba zpřístupní opakovaně jednotlivým uživatelům svého metavyhledávače na každé zadání vyhledávaného výrazu pouze nepodstatné části obsahu databáze?

               7)

               V případě kladné odpovědi, jedná se o takový případ i tehdy, pokud má opakované zužitkování těchto nepodstatných částí kumulativní účinek, takže těmto jednotlivým uživatelům je celkově zpřístupněna podstatná část obsahu databáze?

               8)

               Je třeba čl. 7 odst. 5 směrnice vykládat v tom smyslu, že v případě zakázaných jednání, která vedou k tomu, že veřejnosti je na základě kumulativního účinku zužitkování zpřístupněn celý obsah chráněné databáze nebo jeho podstatná část, jsou splněny podmínky tohoto článku, nebo je krom toho třeba uplatnit a prokázat, že tato jednání jsou v rozporu s obvyklým užíváním databáze nebo nepřípustně poškozuje zájmy pořizovatele databáze?

               9)

               Je třeba vycházet z toho, že investice osoby, která pořídila databázi, je závažně poškozena, pokud se uskuteční výše uvedená jednání?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES ze dne 11. března 1996 o právní ochraně databází (Úř. věst. L 77, s. 20; Zvl. vyd. 13/15, s. 459).


title: Věc C-482/08: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. října 2010 — Spojené království Velké Británie a Severního Irska v. Rada Evropské unie ( Žaloba na neplatnost — Rozhodnutí 2008/633/SVV — Konzultační přístup určených orgánů členských států a Europolu do Vízového informačního systému (VIS) pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů — Rozvoj ustanovení schengenského acquis — Vyloučení Spojeného království z postupu přijímání uvedeného rozhodnutí — Platnost )

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/6

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. října 2010 — Spojené království Velké Británie a Severního Irska v. Rada Evropské unie
   (Věc C-482/08) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Rozhodnutí 2008/633/SVV - Konzultační přístup určených orgánů členských států a Europolu do Vízového informačního systému (VIS) pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů - Rozvoj ustanovení schengenského acquis - Vyloučení Spojeného království z postupu přijímání uvedeného rozhodnutí - Platnost)
   2010/C 346/09
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: V. Jackson, I. Rao, zmocněnkyně a T. Ward, barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J. Schutte a R. Szostak, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Španělské království (zástupce: J. M. Rodríguez Cárcamo, zmocněnec), Evropská komise (zástupci: M. Wilderspin a B. D. Simon, zmocněnci)

      Předmět věci

   Článek 35 odst. 6 EU — Zrušení rozhodnutí Rady 2008/633/SVV ze dne 23. června 2008 o konzultačním přístupu určených orgánů členských států a Europolu do Vízového informačního systému (VIS) pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů (Úř. věst. L 218, s. 129) — Vyloučení Spojeného království z postupu přijímání uvedeného rozhodnutí — Porušení podstatných procesních náležitostí

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Španělské království a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32, 7.2.2009.


title: Věc T-635/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. května 2015 – Urb Rulmenti Suceava v. OHIM – Adiguzel (URB) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Společenství URB — Přihláška starší národní ochranné známky URB, starší národní kolektivní slovní ochranné známky URB a starších mezinárodních obrazových ochranných známek URB — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek dobré víry majitele ochranné známky Společenství — Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence zmocnění majitelem starších ochranných známek — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 — Neporušení čl. 22 odst. 3 a čl. 72 odst. 1 nařízení č. 207/2009“

text:
               6.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. května 2015 – Urb Rulmenti Suceava v. OHIM – Adiguzel (URB)
   (Věc T-635/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Společenství URB - Přihláška starší národní ochranné známky URB, starší národní kolektivní slovní ochranné známky URB a starších mezinárodních obrazových ochranných známek URB - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek dobré víry majitele ochranné známky Společenství - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence zmocnění majitelem starších ochranných známek - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neporušení čl. 22 odst. 3 a čl. 72 odst. 1 nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 221/20)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Urb Rulmenti Suceava SA (Suceava, Rumunsko) (zástupce: I. Burdusel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Harun Adiguzel (Diosd, Maďarsko) (zástupce: G. Bozocea, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. června 2014 (věc R 1974/2013-4), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Urb Rulmenti Suceava SA a Harunem Adiguzelem

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Urb Rulmenti Suceava SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3.

               Harun Adiguzel ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 361, 13.10.2014.


title: Věc F-135/15: Žaloba podaná dne 23. října 2015 – ZZ v. Komise

text:
               11.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/37

         Žaloba podaná dne 23. října 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-135/15)
   (2016/C 007/50)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: B. Sahki, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí výběrové komise výběrového řízení EPSO/AST/130/14 nepřipustit žalobce ke zkouškám, jelikož nemá požadovanou úroveň vzdělání a nejméně šestiletou odbornou praxi související s náplní práce.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit sporné rozhodnutí předsedy výběrové komise Evropského úřadu pro výběr zaměstnanců (EPSO) ze dne 16. června 2014, přijaté v souvislosti s přihláškou ze dne 1. dubna 2014;

               —

               zrušit rozhodnutí předsedy výběrové komise EPSOP o přezkoumání ze dne 4. prosince 2014, přijaté v návaznosti na stížnost ze dne 16. června 2014;

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) ze dne 6. července 2015, kterým se zamítá stížnost ze dne 3. března 2015 (R/10/15);

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-252/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. listopadu 2009 — Tipik v. Komise

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/38

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. listopadu 2009 — Tipik v. Komise
   (Věc T-252/08) (1)

   2010/C 11/72

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 209, 15.8.2008.


title: Věc C-49/10: Žaloba podaná dne 29. ledna 2010 — Evropská komise v. Slovinská republika

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/22

         Žaloba podaná dne 29. ledna 2010 — Evropská komise v. Slovinská republika
   (Věc C-49/10)
   2010/C 80/37
   Jednací jazyk: slovinština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Alcover San Pedro a B. Rous Svete)

      Žalovaná: Slovinská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Slovinská republika tím, že nepřijala opatření nezbytná k tomu, aby příslušné orgány zajistily na základě povolení podle článků 6 a 8 nebo, je-li to vhodné, na základě přezkoumání, případně aktualizace použitelných podmínek, aby stávající zařízení byla provozována v souladu s požadavky článků 3, 7, 9, 10, 13, čl. 14 písm. a) a b) a čl. 15 odst. 2 nejpozději do 30. října 2007, aniž jsou dotčeny jiné zvláštní předpisy Společenství, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/1/ES (1) ze dne 15. ledna 2008 o integrované prevenci a omezování znečištění;

               —

               uložit Slovinské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   S ohledem na odpověď Slovinské republiky na odůvodněné stanovisko Komise konstatuje, že četné továrny ve Slovinsku jsou nadále provozovány bez platného povolení v rozporu s čl. 5 odst. 1 směrnice 2008/1/ES.

      (1)  Úř. věst. L 24, s. 8.


title: Věc T-170/03: Usnesení Tribunálu ze dne 6. září 2010 — British American Tobacco (Investments) v. Komise

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/65

      Usnesení Tribunálu ze dne 6. září 2010 — British American Tobacco (Investments) v. Komise
      (Věc T-170/03) (1)

      ()
      (2010/C 288/116)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 171, 19.7.2003.


title: Věc C-493/13: Žaloba podaná dne 12. září 2013 — Evropská komise v. Estonská republika

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/48

         Žaloba podaná dne 12. září 2013 — Evropská komise v. Estonská republika
   (Věc C-493/13)
   2013/C 344/84
   Jednací jazyk: estonština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Braun, L. Nicolae a L. Naaber-Kivisoo)

      Žalovaná: Estonská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Estonská republika tím, že v případě ministerstva hospodářství a komunikací nezabezpečila účinné strukturální oddělení regulační funkce od činností spojených s vlastnictvím nebo řízením podniků, které poskytují elektronické komunikační sítě, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 3 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací,

               —

               uložit Estonské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise zastává stanovisko, že ministerstvo hospodářství a komunikací patří do působnosti pojmu „vnitrostátní regulační orgán“, definovaného v článku 2 písm. g) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) a že se na něj vztahují ustanovení článku 3 rámcové směrnice, zejména v souvislosti se strukturálním oddělením uvedeným v odstavci 2 tohoto článku.
   Ministerstvo hospodářství a komunikací vykonává kromě svých regulačních funkcí i činnosti související s vlastnictvím nebo řízením podniků, které poskytují elektronické komunikační sítě a služby. Nebylo tedy zabezpečeno účinné strukturální oddělení obou funkcí, což je v rozporu s článkem 3 odst. 2 rámcové směrnice.


title: Věci T-128/12 a T-182/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. června 2013 — HTTS v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu ve snaze zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Zjevně nesprávné posouzení“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/76

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. června 2013 — HTTS v. Rada
   (Věci T-128/12 a T-182/12) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu ve snaze zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Zjevně nesprávné posouzení)
   2013/C 225/170
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hamburg, Německo) (zástupci: J. Kienzle, M. Schlingmann a F. Lautenschlager, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně M. Bishop, Z. Kupčová a F. Naert, poté M. Bishop a Z. Kupčová, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou (věc T-182/12): Spolková republika Německo (zástupci: původně J. Möller, T. Henze a N. Graf Vitzthum, poté J. Möller a T. Henze, zmocněnci)

      Předmět věci

   Ve věci T-128/12, návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2012/35/SZBP ze dne 23. ledna 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 19, s. 22; oprava v Úř. věst. 2012 L 31, s. 7), v rozsahu, v němž bylo jméno žalobkyně z nových důvodů zahrnuto do přílohy II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 195, s. 39), jakož i návrh na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 54/2012 ze dne 23. ledna 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 961/2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 19, s. 1), v rozsahu, v němž bylo jméno žalobkyně z nových důvodů zahrnuto do přílohy VIII nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (ES) č. 423/2007 (Úř. věst. L 281, s. 1); a ve věci T-182/12, návrh na zrušení nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1) v rozsahu, v němž bylo jméno žalobkyně ponecháno na seznamu osob a subjektů, jejichž majetek byl zmrazen.

      Výrok rozsudku

               1)

               Věci T-128/12 a T-182/12 se spojují pro účely rozsudku.

               2)

               Ve věci T-128/12 již není třeba rozhodnout o návrhu na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 54/2012 ze dne 23. ledna 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 961/2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu, pokud jde o společnost HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH.

               3)

               Rozhodnutí Rady 2012/35/SZBP ze dne 23. ledna 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu se zrušuje v rozsahu, v němž bylo jméno společnosti HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping zahrnuto do přílohy II rozhodnutí 2010/413.

               4)

               Příloha IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení č. 961/2010 se zrušuje v rozsahu, v němž se týká společnosti HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping.

               5)

               Účinky rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu, ve znění rozhodnutí 2012/35, jsou zachovány, pokud jde o společnost HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping, od jeho vstupu v platnost, k němuž došlo dvacátý den po jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie, až do doby, kdy nabude účinku částečné zrušení nařízení č. 267/2012.

               6)

               Rada Evropské unie ponese kromě vlastních nákladů řízení také náklady vynaložené společností HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping.

               7)

               Spolková republika Německo ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 157, 2.6.2012.


title: Věc F-111/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 2. října 2013 — Nardone v. Komise ( „Veřejná služba — Bývalý úředník — Vystavení azbestu a jiným látkám — Nemoc z povolání — Úraz — Článek 73 služebního řádu — Lékařská komise — Odůvodnění — Žaloba na náhradu škody — Délka řízení“ )

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/31

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 2. října 2013 — Nardone v. Komise
   (Věc F-111/12) (1)

   (Veřejná služba - Bývalý úředník - Vystavení azbestu a jiným látkám - Nemoc z povolání - Úraz - Článek 73 služebního řádu - Lékařská komise - Odůvodnění - Žaloba na náhradu škody - Délka řízení)
   2013/C 336/68
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Albert Nardone (Piétrain, Belgie) (zástupci: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a V. Joris, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise, kterým byly potvrzeny závěry lékařské komise, jež rozhodla o sazbě invalidity žalobce a za původ jeho nemoci označila povolání.

      Výrok rozsudku

               1)

               Evropské komisi se ukládá povinnost zaplatit A. Nardonemu úroky z prodlení za období od 1. března 2006 a 15. července 2010 ve výši 8 448,51 eur v sazbě stanovené Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace použitelné v průběhu dotčeného období, zvýšené o dva procentní body, jakož i částku 3 000 eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí jednu čtvrtinu nákladů řízení vynaložených A. Nardonou.

               4)

               Albert Pardone ponese tři čtvrtiny vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 379 ze dne 8.12.2012, s. 35.


title: Věc T-120/09: Usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2010 — Phoenix-Reisen a DRV v. Evropská komise ( „Státní podpory — Subvence stanovená německými právními předpisy pro insolventní podniky — Stížnost pro údajné porušení práva Společenství — Zamítnutí stížnosti — Přijetí následného rozhodnutí — Nevydání rozhodnutí ve věci“ )

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/30

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2010 — Phoenix-Reisen a DRV v. Evropská komise
   (Věc T-120/09) (1)

   (Státní podpory - Subvence stanovená německými právními předpisy pro insolventní podniky - Stížnost pro údajné porušení práva Společenství - Zamítnutí stížnosti - Přijetí následného rozhodnutí - Nevydání rozhodnutí ve věci)
   2010/C 301/51
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Phoenix-Reisen GmbH (Bonn, Německo) a Deutscher Reiseverband e.V. (DRV) (Berlín, Německo) (zástupci: R. Gerharz a A. Funke, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn a B. Martenczuk, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice na podporu žalované: Spolková republika Německo (zástupci: J. Möller a B. Klein, zmocněnci)

      Předmět

   Návrh na zrušení dopisu Komise ze dne 13. února 2009, kterým Komise oznamuje svůj úmysl nezasáhnout proti údajným státním podporám poskytovaným Spolkovou republikou Německo ve formě plateb pro případ insolvence.

      Výrok

               1)

               Již není na místě o žalobě rozhodnout.

               2)

               Již není na místě rozhodnout o návrhu na spojení projednávané věci s věcí T-58/10 předloženou žalobci.

               3)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 297, 5.12.2009.


title: Věc C-453/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. září 2011 Timehouse GmbH proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 6. července 2011 ve věci T-235/10, Timehouse GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 2. září 2011 Timehouse GmbH proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 6. července 2011 ve věci T-235/10, Timehouse GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-453/11 P)
   2011/C 340/16
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Timehouse GmbH (zástupce: V. Knies, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit v plném rozsahu rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 6. července 2011 ve věci T-235/10, jakož i rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 11. března 2010 ve věci R 0942/2009-1 a uložit odpůrkyni náhradu nákladů řízení;

               —

               podpůrně, zrušit v plném rozsahu rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 6. července 2011 (T-235/10) a vrátit věc k novému projednání a rozhodnutí ve věci v souladu s názorem Soudního dvora Evropské unie Tribunálu a uložit odpůrkyni náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tribunál Evropské unie nepoužil správně pro posouzení rozlišovací způsobilosti podle čl. 7 odst. 1 bodu 2 nařízení (ES) č. 207/2009 (1) rozhodující kritérium celkového dojmu sporné ochranné známky 7 378 888 pro výrobky, které mají být zapsány „klenoty, šperky; hodinky a časomíry“, neboť odůvodnění svého rozhodnutí založil pouze na přezkumu nedostatku rozlišovací způsobilosti jednotlivých prvků ochranné známky. Vyvozením závěru o nedostatku rozlišovací způsobilosti přihlášené ochranné známky v jejím celkovém dojmu na základě (údajného) nedostatku rozlišovací způsobilosti jednotlivých prvků ochranné známky se napadené rozhodnutí opírá o nepřípustnou domněnku, resp. závěr, že ochranné známce, jejíž jednotlivé prvky postrádají rozlišovací způsobilost, nelze přiznat rozlišovací způsobilost ani v případě kombinace jejích prvků. Vzhledem k tomu, že ochranná známka jako celek má rozlišovací způsobilost, bylo také již rozhodnutí odvolacího senátu, jež bylo potvrzeno rozhodnutím Tribunálu, vydáno v rozporu s právem.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství, Úř. věst. L 78, s. 1.


title: Věc C-288/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesgerichtshof ze dne 30. června 2005 v trestním řízení proti Jürgenovi Kretzingerovi

text:
               15.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 257/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesgerichtshof ze dne 30. června 2005 v trestním řízení proti Jürgenovi Kretzingerovi
   (Věc C-288/05)
   (2005/C 257/03)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Bundesgerichtshof (Německo) ze dne 30. června 2005 v trestním řízení proti Jürgenovi Kretzingerovi, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 19. července 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Bundesgerichtshof žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách souvisejících s výkladem článku 54 Úmluvy podepsané dne 19. června 1990 v Schengenu k provedení Schengenské dohody mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (dále jen SPÚ):

               1.

               Jedná se o trestní stíhání „téhož činu“ ve smyslu článku 54 SPÚ (1), pokud byl obviněný italským soudem odsouzen kvůli dovozu pašovaného zahraničního tabáku do Itálie a jeho držení zde, jakož i kvůli nezaplacení cla za tabák při dovozu, a poté německým soudem s ohledem na předtím nastalé převzetí dotčeného zboží v Řecku kvůli obcházení (formálního) řeckého dovozního cla, které mělo být zaplaceno při dovozu třetí osobou do Řecka, pokud bylo od počátku úmyslem obviněného zboží převést po převzetí v Řecku přes Itálii do Velké Británie?

               2.

               Je sankce ve smyslu článku 54 SPÚ „již vykonána“, nebo „právě vykonávána“,

                           a)

                           pokud byl obviněný odsouzen k trestu odnětí svobody, jehož výkon byl podle práva státu, kde byl rozsudek vynesen, podmíněně odložen;

                           b)

                           pokud byl obviněný krátkodobě vzat do policejní nebo vyšetřovací vazby, a doba tohoto odnětí svobody se podle práva státu, kde byl rozsudek vynesen, započte při pozdějším výkonu trestu odnětí svobody.

               3.

               Ovlivní výklad pojmu výkonu ve smyslu článku 54 SPÚ skutečnost,

                           a)

                           že je stát, který vynesl rozsudek jako první, na základě vnitrostátního provedení rámcového rozhodnutí Rady ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, 18. 7. 2002), oprávněn svůj podle vnitrostátního práva pravomocný rozsudek vykonat;

                           b)

                           že žádosti státu, kde byl rozsudek vynesen, o právní pomoc k vydání odsouzeného zatím nebylo vyhověno, nebo k vykonání rozsudku vnitrostátně zatím nedošlo, protože byl rozsudek vydán v nepřítomnosti?

      (1)  Úř. věst. 2000, L 239, s. 19


title: Věc T-475/09: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2009 — ATB Norte v. OHIM — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/65

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2009 — ATB Norte v. OHIM — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
   (Věc T-475/09)
   2010/C 24/114
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ATB Norte, SL (Burgos, Španělsko) (zástupci: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver a G. Marín Raigal, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Miláno), Itálie)]

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 24. září 2009 ve věci R 500/2008-4,

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Bricocenter Italia S.r.l.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní prvek „BRICOCENTER“ (přihláška č. 4 934 147) pro služby třídy 35.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazové ochranné známky Společenství, které obsahují slovní prvky „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (č. 3 262 623) a „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (č. 989 046) pro služby tříd 35, 37 a 39.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí námitek v plném rozsahu.

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávný výklad a použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-328/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2013 — Mundipharma v. OHIM — AFT Pharmaceuticals (Maxigesic) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Maxigesic — Starší slovní ochranná známka Společenství OXYGESIC — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2013 — Mundipharma v. OHIM — AFT Pharmaceuticals (Maxigesic)
   (Věc T-328/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Maxigesic - Starší slovní ochranná známka Společenství OXYGESIC - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 352/26
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mundipharma GmbH (Limburg an der Lahn, Německo) (zástupce: F. Nielsen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: AFT Pharmaceuticals Ltd (Takapuna, Nový Zéland) (zástupci: M. Nentwig, L. Kouker a G. M. Becker, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. května 2012 (věc R 1788/2010-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Mundipharma GmbH a AFT Pharmaceuticals Ltd.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Mundipharma GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení

      (1)  Úř. věst. C 287, 22.9.2012.


title: Věc T-369/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2010 — Quinta do Portal v. OHIM — Vallegre (PORTO ALEGRE) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství PORTO ALEGRE — Starší národní slovní ochranná známka VISTA ALEGRE — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. září 2010 — Quinta do Portal v. OHIM — Vallegre (PORTO ALEGRE)
      (Věc T-369/09) (1)

      (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství PORTO ALEGRE - Starší národní slovní ochranná známka VISTA ALEGRE - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009)
      (2010/C 288/76)
      Jednací jazyk: portugalština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sociedade Quinta do Portal, SA (Porto, Portugalsko) (zástupce: B. Belchior, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Novais Gonçalves, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Vallegre, Vinhos do Porto, SA (Sabrosa, Portugalsko) (zástupci: P. López Ronda a G. Macias Bonilla, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 18. června 2009 (věc R 1012/2008-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Vallegre, Vinhos do Porto, SA a Sociedade Quinta do Portal, SA.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Sociedade Quinta do Portal, SA. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 297, 5.12.2009.


title: Věc T-512/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. listopadu 2014 – Ryanair v. Komise („Státní podpory – Odvětví letecké dopravy – Irská daň z letecké dopravy – Osvobození od daně při tranzitu a transferu cestujících – Rozhodnutí, kterým bylo shledáno, že se o státní podporu nejedná – Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení – Vážné obtíže – Procesní práva účastníků řízení“)

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 25. listopadu 2014 – Ryanair v. Komise
      (Věc T-512/11) (1)

      („Státní podpory - Odvětví letecké dopravy - Irská daň z letecké dopravy - Osvobození od daně při tranzitu a transferu cestujících - Rozhodnutí, kterým bylo shledáno, že se o státní podporu nejedná - Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení - Vážné obtíže - Procesní práva účastníků řízení“)
      (2015/C 016/49)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Ryanair Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: E. Vahida a I. G. Metaxas-Maragkidis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, D. Grespan a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a K. Petersen, zmocněnci); a Irsko (zástupci: E. Creedon, A. Joyce a E. McPhillips, zmocněnci, ve spolupráci s E. Reganem, SC)

         Předmět věci

      Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2011) 4932 final ze dne 13. července 2011, kterým bylo shledáno, že neuplatnění irské daně z letecké dopravy při tranzitu a transferu cestujících není státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU [státní podpora SA.29064 (2011C ex 2011/NN)].

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Komise C (2011) 4932 final ze dne 13. července 2011, kterým bylo shledáno, že neuplatnění irské daně z letecké dopravy při tranzitu a transferu cestujících není státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU [státní podpora SA.29064 (2011C ex 2011/NN)], se zrušuje.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Ryanair Ltd.

                  3)

                  Spolková republika Německo a Irsko ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 347, 26. 11. 2011.


title: Věc T-809/14: Usnesení Tribunálu ze dne 27. listopadu 2015 – Itálie v. Komise „Žaloba na neplatnost — Jazykový režim — Oznámení o volném pracovním místě na pozici ředitele Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie — Jazykové požadavky uvedené na internetovém modulu pro podávání přihlášek — Údajné odchylky od oznámení o volném pracovním místě, které bylo zveřejněno v Úředním věstníku — Dopis zaslaný Komisí po uzavření řízení pro podávání přihlášek — Nepřípustnost“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/56

         Usnesení Tribunálu ze dne 27. listopadu 2015 – Itálie v. Komise
   (Věc T-809/14) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Jazykový režim - Oznámení o volném pracovním místě na pozici ředitele Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie - Jazykové požadavky uvedené na internetovém modulu pro podávání přihlášek - Údajné odchylky od oznámení o volném pracovním místě, které bylo zveřejněno v Úředním věstníku - Dopis zaslaný Komisí po uzavření řízení pro podávání přihlášek - Nepřípustnost“)
   (2016/C 038/74)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. Gentilim, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a G. Gattinara, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení údajného rozhodnutí Komise obsaženého v dopise generálního ředitele generálního ředitelství (GŘ) pro lidské zdroje a bezpečnost ze dne 2. října 2014 adresovanému generálnímu řediteli pro Evropskou unii italského ministerstva zahraničních věcí.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 46, 9.2.2015.


title: Věc T-156/14: Usnesení Tribunálu ze dne 5. května 2014 – Volkswagen v. OHIM (StartUp)

text:
               24.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/38

         Usnesení Tribunálu ze dne 5. května 2014 – Volkswagen v. OHIM (StartUp)
   (Věc T-156/14) (1)

   2014/C 194/55
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda osmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5. 5. 2014.


title: Věc C-274/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. září 2008 – Komise Evropských společenství v. Litevská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2002/22/ES — Univerzální služba a práva uživatelů týkající se sítí a služeb elektronických komunikací — Článek 26 odst. 3 — Jednotné evropské číslo tísňového volání — Zajištění dostupnosti údaje o tom, kde se nachází volající)

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. září 2008 – Komise Evropských společenství v. Litevská republika
   (Věc C-274/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/22/ES - Univerzální služba a práva uživatelů týkající se sítí a služeb elektronických komunikací - Článek 26 odst. 3 - Jednotné evropské číslo tísňového volání - Zajištění dostupnosti údaje o tom, kde se nachází volající)
   (2008/C 285/15)
   Jednací jazyk: litevština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Braun a A. Steiblytė, zmocněnci)

      Žalovaná: Litevská republika (zástupce: D. Kriaučiūnas, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ve stanovené lhůtě nezbytných předpisů pro zajištění souladu s čl. 26 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o „univerzální službě“) (Úř. věst. L 108, s. 51; Zvl. vyd. 13/29, s. 367)
   Výrok

               1)

               Litevská republika tím, že v praxi nezajistila, aby údaj o tom, kde se nachází volající, byl, pokud je to technicky proveditelné, u všech volání na jednotné evropské číslo tísňového volání „112“, která jsou přenášena veřejnou telefonní sítí, dostupný orgánům, které zasahují v případě tísňové situace, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 26 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě).

               2)

               Litevské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


title: Věc T-571/15: Usnesení Tribunálu ze dne 16. března 2016 – Bimbo v. OHIM – ISMS (BIMBO BEL SIMPLY)

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/46

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. března 2016 – Bimbo v. OHIM – ISMS (BIMBO BEL SIMPLY)
   (Věc T-571/15) (1)

   (2016/C 191/66)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 406, 7.12.2015.


title: Věc C-340/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná House of Lords (Spojené království) dne 23. července 2008 – The Queen, na žádost M (FC) v. Her Majesty's Treasury

text:
               11.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná House of Lords (Spojené království) dne 23. července 2008 – The Queen, na žádost M (FC) v. Her Majesty's Treasury
   (Věc C-340/08)
   (2008/C 260/13)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   House of Lords
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: The Queen, na žádost M (FC)

      Žalovaný: Her Majesty's Treasury
   Předběžná otázka
   Vztahuje se čl. 2 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 881/2002 (1) na poskytování dávek sociálního zabezpečení nebo sociální pomoci státem manželovi či manželce osoby označené Výborem pro sankce zřízeným podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1267 (1999) pouze z důvodu, že manžel či manželka žije s označenou osobou a využije nebo může využít část takových peněžních prostředků k úhradě zboží a služeb ke spotřebě posledně jmenovanou osobou nebo v její prospěch?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu (Úř. věst. L 139, s. 9; Zvl. vyd. 18/01, s. 294).


title: Věc C-388/04: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne  7. února 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice – Queen's Bench Division -Administrative Court) – South Western Fish Producers' Organisation Ltd a další v. Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/13

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. února 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice – Queen's Bench Division -Administrative Court) – South Western Fish Producers' Organisation Ltd a další v. Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   (Věc C-388/04) (1)

   (2006/C 154/28)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 284, 20.11.2004.


title: Věc T-3/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. prosince 2015 – K-Swiss v. OHIM (Znázornění paralelních pruhů na botě) „Ochranná známka Společenství — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství — Obrazová ochranná známka znázorňující paralelní pruhy na botě — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/54

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. prosince 2015 – K-Swiss v. OHIM (Znázornění paralelních pruhů na botě)
   (Věc T-3/15) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství - Obrazová ochranná známka znázorňující paralelní pruhy na botě - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 027/69)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: K-Swiss, Inc. (Westlake Village, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: R. Niebel a M. Hecht, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně P. Geroulakos, poté D. Gája, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. října 2014 (věc R 1093/2014-2) týkajícímu se mezinárodního zápisu s vyznačením Evropského společenství obrazové ochranné známky znázorňující paralelní pruhy na botě.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti K-Swiss Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 65, 23.2.2015.


title: Věc C-188/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht München I (Německo) dne 4. dubna 2016 – trestní řízení proti Ionel Opria

text:
               18.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht München I (Německo) dne 4. dubna 2016 – trestní řízení proti Ionel Opria
   (Věc C-188/16)
   (2016/C 260/21)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht München I

      Účastník původního trestního řízení

   Ionel Opria

      Další zúčastněný: Staatsanwaltschaft München I

      Předběžná otázka

   Musí být článek 2, čl. 3 odst. 1 písm. c) a čl. 6 odst. 1 a 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/13/EU ze dne 22. května 2012 o právu na informace v trestním řízení (1) vykládán v tom smyslu, že brání právním předpisům členského státu, podle nichž v rámci trestního řízení proti obviněnému, který nemá trvalé bydliště nebo pobyt v tomto členském státě, může být trestní příkaz, který je mu určen, doručen zmocněnci jmenovanému obviněným s tím, že trestní příkaz nabude právní moci po uplynutí (dvoutýdenní) lhůty určené pro podání odporu, která začne běžet od doručení zmocněnci a to i tehdy, pokud se podle právních předpisů tohoto členského státu obviněnému, který v rámci dvou týdnů, kdy se skutečně o trestním příkazu dozvěděl a podal k příslušnému soudu odporu proti trestnímu příkazu, navrátí lhůta i po její prekluzi i bez návrhu s následkem, že od vydání rozhodnutí o navrácení lhůty se dále postupuje jako v případě odporu podaném včas?

      (1)  Úř. věst. L 142, 1.6.2012, s. 1.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 22. června 2004 ve věci C-155/03: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice („Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2000/70/ES — Zdravotnické prostředky obsahující stabilní deriváty z lidské krve nebo lidské plazmy — Neprovedení směrnice“)

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/6

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 22. června 2004
   ve věci C-155/03: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2000/70/ES - Zdravotnické prostředky obsahující stabilní deriváty z lidské krve nebo lidské plazmy - Neprovedení směrnice“)
   (2004/C 217/10)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-155/03, Komise Evropských společenství (zmocněnci: B. Stromsky a R. Amorosi) proti Francouzské republice (zmocněnci: G. de Bergues a C. Bergeot-Nunes), jejímž předmětem je určit, že tím že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/70/ES ze dne 16. listopadu 2000, kterou se mění směrnice Rady 93/42/EHS s ohledem na zdravotnické prostředky obsahující stabilní deriváty z lidské krve nebo lidské plazmy (Úř. věst. L 313, s. 22) nebo v každém případě tím, že tyto předpisy Komisi nesdělila, Francouzská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice, Soudní dvůr (pátý senát), ve složení C. Gulmann, předseda senátu, A. La Pergola (zpravodaj) a S. von Bahr, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajemník: R. Grass, vydal dne 22. června 2004 tento rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/70/ES ze dne 16. listopadu 2000, kterou se mění směrnice Rady 93/42/EHS s ohledem na zdravotnické prostředky obsahující stabilní deriváty z lidské krve nebo lidské plazmy, Francouzská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 této směrnice.

               2.

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 19.7.2003.


title: Věc F-79/06: Žaloba podaná dne 24. července 2006 – Caló v. Komise

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/17

         Žaloba podaná dne 24. července 2006 – Caló v. Komise
   (Věc F-79/06)
   (2006/C 237/30)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Giuseppe Caló (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí generálního ředitele GŘ Eurostat týkající se jednak reorganizace uvedeného GŘ pomocí aktů změny přidělení ředitelů a jednak zamítnutí žádosti žalobce o přidělení na jedno z volných pracovních míst ředitelů, nebo míst, která se mohou uvolnit.

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úředník žalované, poté, co napadl před Soudem prvního stupně Evropských společenství jednak rozhodnutí o znovupřidělení na místo hlavního poradce na GŘ svého přidělení (1) a jednak rozhodnutí o zamítnutí své kandidatury na místo ředitele na tomtéž GŘ (2), nyní zpochybňuje rozhodnutí žalované přijatá v rámci reorganizace GŘ Eurostat o zamítnutí jeho kandidatury na místo ředitele uvedené v oznámení o volném pracovním místě COM/2006/164 a o jmenování jiného kandidáta na toto místo.
   Na podporu své žaloby žalobce uplatňuje porušení i) povinnosti odůvodnění, ii) článku 27 služebního řádu a iii) pravidel pro obsazování funkcí platové třídy A1 a A2, schválených žalovanou dne 18. září 1999, tak jak byla upřesněna a potvrzena stručným dokumentem o politice týkající se vyše zařazených úředníků, schváleným žalovanou dne 26. října 2004.

      (1)  Věc T-118/04 (Úř. věst. C 118, 30.4.2004, s. 47).

      (2)  Věc T-134/04 (Úř. věst. C 146, 29.5.2004, s. 6).


title: Věc C-50/12 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. listopadu 2013 — Kendrion NV v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s plastovými průmyslovými pytli — Přičitatelnost protiprávního jednání, kterého se dopustila dceřiná společnost, mateřské společnosti — Společná a nerozdílná odpovědnost mateřské společnosti za platbu pokuty uložené její dceřiné společnosti — Nepřiměřená délka řízení před Tribunálem — Zásada účinné soudní ochrany“ )

text:
               8.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. listopadu 2013 — Kendrion NV v. Evropská komise
   (Věc C-50/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s plastovými průmyslovými pytli - Přičitatelnost protiprávního jednání, kterého se dopustila dceřiná společnost, mateřské společnosti - Společná a nerozdílná odpovědnost mateřské společnosti za platbu pokuty uložené její dceřiné společnosti - Nepřiměřená délka řízení před Tribunálem - Zásada účinné soudní ochrany)
   2014/C 39/03
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kendrion NV (zástupci: P. Glazener a T. Ottervanger, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: Castillo de la Torre a S. Noë, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 16. listopadu 2011, Kendrion v. Komise (T 54/06), kterým Tribunál zamítl návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2005) 4634 ze dne 30. listopadu 2005, v řízení podle článku 81 (ES) (věc COMP/F/38.354 — Průmyslové pytle), které se týká kartelové dohody na trhu s plastovými průmyslovými pytli, v rozsahu, v němž je adresováno společnosti Kendrion, nebo podpůrně návrh na snížení pokuty uložené společnosti Kendrion

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Kendrion NV se ukládá náhrada nákladů řízení o tomto kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 80, 17.3.2012.