title: Věc C-700/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2019 Toshiba Samsung Storage Technology Corp., Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. července 2019 ve věci T-8/16, Toshiba Samsung Storage Technology, Toshiba Samsung Storage Technology Korea v. Komise

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/52

      Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2019 Toshiba Samsung Storage Technology Corp., Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. července 2019 ve věci T-8/16, Toshiba Samsung Storage Technology, Toshiba Samsung Storage Technology Korea v. Komise
      (Věc C-700/19 P)
      (2019/C 383/61)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Toshiba Samsung Storage Technology Corp., Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. (dále jen „navrhovatelky“) (zástupci: M. Bay, advokát, J. Ruiz Calzado, abogado, A. Aresu, advokát)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání navrhovatelek

      Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  napadený rozsudek zrušil;

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise ve věci COMP/39.639 – Optické diskové jednotky v rozsahu, v němž se týká navrhovatelek;

                  —

                  zrušil či snížil pokutu, která jim byla uvedeným rozhodnutím uložena;

                  —

                  uložil Komisi náhradu všech nákladů řízení vynaložených v prvním stupni a v řízení o kasačním opravném prostředku; a

                  —

                  přijal jakákoli opatření, která bude považovat za vhodná za okolností projednávané věci.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu kasačního opravného prostředku předkládají navrhovatelky čtyři důvody kasačního opravného prostředku.
      První důvod kasačního opravného prostředku: nesprávné právní posouzení první, druhé a třetí části prvního žalobního důvodu podaného v řízení v prvním stupni, které spočívá v porušení podstatných formálních náležitostí a práv na obhajobu.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku: nesprávné právní posouzení při stanovení právního měřítka pro konstatování existence jediného a trvajícího protiprávního jednání.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku: porušení práv na obhajobu a chybné právní kritérium.
      Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: porušení podstatných formálních náležitostí; nedostatečné odůvodnění na podporu odmítnutí první části druhého žalobního důvodu (nedostatek pravomoci) v řízení v prvním stupni; pochybení při právním zkoumání přípustnosti důkazů.


title: Věc C-714/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2019 Ramónem Guiralem Brotem proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 12. července 2019 ve věci T-773/17, Café del Mar a další v. EUIPO - Guiral Broto (C del M)

text:
               10.2.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/14

      Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2019 Ramónem Guiralem Brotem proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 12. července 2019 ve věci T-773/17, Café del Mar a další v. EUIPO - Guiral Broto (C del M)
      (Věc C-714/19 P)
      (2020/C 45/11)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Ramón Guiral Broto (zástupce: A. Sirimarco, abogado)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Café del Mar, SC, José Les Viamonte a Carlos Andrea González
      Usnesením ze dne 12. prosince 2019 rozhodl Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků), že kasační opravný prostředek nelze uznat přijatelným a uložil Ramónovi Guiralu Brotovi, aby nesl vlastní náklady řízení.


title: Věc C-715/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2019 Ramónem Guiralem Brotem proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 12. července 2019 ve věci T-774/17, Café del Mar a další v. EUIPO - Guiral Broto (C del M)

text:
               10.2.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/14

      Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2019 Ramónem Guiralem Brotem proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 12. července 2019 ve věci T-774/17, Café del Mar a další v. EUIPO - Guiral Broto (C del M)
      (Věc C-715/19 P)
      (2020/C 45/12)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Ramón Guiral Broto (zástupce: A. Sirimarco, abogado)

         Další účastníci řízení: Café del Mar, S.C., José Les Viamonte, Carlos Andrea González a Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
      Usnesením ze dne 12. prosince 2019 rozhodl Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků), že kasační opravný prostředek nelze uznat přijatelným a uložil Ramónovi Guiralu Brotovi, aby nesl vlastní náklady řízení.


title: Věc C-786/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Köln (Německo) dne 23. října 2019 – The North of England P & I Association Ltd., zároveň jako právní nástupkyně Marine Shipping Mutual Insurance Company v. Bundeszentralamt für Steuern

text:
               10.2.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/16

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Köln (Německo) dne 23. října 2019 – The North of England P & I Association Ltd., zároveň jako právní nástupkyně Marine Shipping Mutual Insurance Company v. Bundeszentralamt für Steuern
      (Věc C-786/19)
      (2020/C 45/14)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Köln

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: The North of England P & I Association Ltd., zároveň jako právní nástupkyně Marine Shipping Mutual Insurance Company

         Žalovaný: Bundeszentralamt für Steuern

         Předběžná otázka

      Je nutno čl. 2 písm. d) druhou odrážku ve spojení s čl. 25 odst. 1 první částí věty směrnice 88/357/EHS (1), resp. čl. 46 odst. 2 směrnice 92/49/EHS (2) ohledně posouzení, v jakém členském státě se nachází riziko, vykládat v tom smyslu, že se v případě pojištění rizik souvisejících s provozem námořní lodě jedná o stát, na jehož území je námořní loď zapsána v úředním rejstříku za účelem prokázání vlastnictví, nebo stát, pod jehož vlajkou námořní loď pluje?

         (1)  Druhá směrnice Rady ze dne 22. června 1988 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění jiného než životního, kterou se stanoví opatření k usnadnění účinného výkonu volného pohybu služeb a kterou se mění směrnice 73/239/EHS (Úř. věst. 1998, L 172, s. 1).

         (2)  Směrnice Rady 92/49/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění jiného než životního a o změně směrnic 73/239/EHS a 88/357/EHS (třetí směrnice o neživotním pojištění) (Úř. věst. 1992, L 228, s. 1).


title: Věc C-274/14: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Económico-Administrativo Central - Španělsko) – Řízení zahájené Banco de Santander SA („Řízení o předběžné otázce – Článek 267 SFEU – Pojem „vnitrostátní soud“ – Kritéria – Nezávislost dotčeného vnitrostátního orgánu – Neodvolatelnost členů – Nepřípustnost žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce“)

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/2

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Económico-Administrativo Central - Španělsko) – Řízení zahájené Banco de Santander SA
      (Věc C-274/14) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 267 SFEU - Pojem „vnitrostátní soud“ - Kritéria - Nezávislost dotčeného vnitrostátního orgánu - Neodvolatelnost členů - Nepřípustnost žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce“)
      (2020/C 77/02)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Económico-Administrativo Central

         Účastnice původního řízení

      Banco de Santander SA

         Výrok

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Tribunal Económico-Administrativo Central (ústřední hospodářsko-správní soud, Španělsko) ze dne 2. dubna 2014 je nepřípustná.

         (1)  Úř. věst. C 303, 8.9.2014.


title: Věc C-175/18 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. ledna 2020 – PTC Therapeutics International Ltd v. Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) a European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) („Kasační opravný prostředek – Přístup k dokumentům orgánů, institucí a jiných subjektů Unie – Nařízení (ES) č. 1049/2001 – Článek 4 odst. 2 první odrážka – Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů – Článek 4 odst. 3 – Ochrana rozhodovacího procesu – Dokumenty předložené Evropské agentuře pro léčivé přípravky v rámci žádosti o registraci humánního léčivého přípravku – Rozhodnutí zpřístupnit dokumenty třetí osobě – Obecná domněnka důvěrnosti – Absence povinnosti orgánu, instituce nebo jiného subjektu Evropské unie uplatňovat obecnou domněnku důvěrnosti“)

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/2

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. ledna 2020 – PTC Therapeutics International Ltd v. Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) a European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope)
      (Věc C-175/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Přístup k dokumentům orgánů, institucí a jiných subjektů Unie - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Článek 4 odst. 2 první odrážka - Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů - Článek 4 odst. 3 - Ochrana rozhodovacího procesu - Dokumenty předložené Evropské agentuře pro léčivé přípravky v rámci žádosti o registraci humánního léčivého přípravku - Rozhodnutí zpřístupnit dokumenty třetí osobě - Obecná domněnka důvěrnosti - Absence povinnosti orgánu, instituce nebo jiného subjektu Evropské unie uplatňovat obecnou domněnku důvěrnosti“)
      (2020/C 77/03)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: PTC Therapeutics International Ltd (zástupci: G. Castle, B. Kelly a K. Ewert, solicitors, C. Thomas, barrister, a M. Demetriou, QC)

         Další účastnice řízení: Evropská agentura pro léčivé přípravky (zástupci: původně T. Jabłoński, S. Marino, S. Drosos, A. Spina a A. Rusanov, poté T. Jabłoński, S. Marino a S. Drosos, zmocněnci) a European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) (zástupci: S. Cowlishaw, solicitor, D. Scannell, barrister)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnost PTC Therapeutics International Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro léčivé přípravky (EMA).

                  3)

                  European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018..


title: Věc C-177/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado Contencioso-Administrativo no 14 de Madrid - Španělsko) – Almudena Baldonedo Martín v. Ayuntamiento de Madrid („Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Směrnice 1999/70/ES – Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS – Ustanovení 4 – Zásada zákazu diskriminace – Ustanovení 5 – Opatření k předcházení zneužití vznikajícímu využitím po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou – Odstupné v případě skončení pracovního poměru – Články 151 a 153 SFEU – Články 20 a 21 Listiny základních práv Evropské unie – Použitelnost – Rozdílné zacházení na základě toho, zda režim, kterým se řídí pracovní poměr je veřejnoprávní nebo soukromoprávní ve smyslu vnitrostátního práva“)

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/3

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado Contencioso-Administrativo no 14 de Madrid - Španělsko) – Almudena Baldonedo Martín v. Ayuntamiento de Madrid
      (Věc C-177/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 1999/70/ES - Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS - Ustanovení 4 - Zásada zákazu diskriminace - Ustanovení 5 - Opatření k předcházení zneužití vznikajícímu využitím po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou - Odstupné v případě skončení pracovního poměru - Články 151 a 153 SFEU - Články 20 a 21 Listiny základních práv Evropské unie - Použitelnost - Rozdílné zacházení na základě toho, zda režim, kterým se řídí pracovní poměr je veřejnoprávní nebo soukromoprávní ve smyslu vnitrostátního práva“)
      (2020/C 77/04)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 14 de Madrid

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Almudena Baldonedo Martín

         Žalovaná: Ayuntamiento de Madrid

         Výrok

                  1)

                  Ustanovení 4 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené dne 18. března 1999, která je přílohou směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která nestanoví vyplacení odstupného při skončení služebního poměru zaměstnancům ve služebním poměru na dobu určitou zaměstnaným jako dočasní úředníci ani stálým úředníkům, kteří jsou v služebním poměru na dobu neurčitou, zatímco stanoví vyplácení takového odstupného smluvním zaměstnancům v pracovním poměru na dobu neurčitou v případě ukončení jejich pracovní smlouvy z objektivního důvodu.

                  2)

                  Články 151 a 153 SFEU, jakož i ustanovení 4 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, která je přílohou směrnice Rady 1999/70/ES, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která nestanoví vyplacení odstupného při ukončení služebního poměru zaměstnancům ve služebním poměru na dobu určitou zaměstnaným jako dočasní úředníci, zatímco odstupné je přiznáno smluvním zaměstnancům v pracovním poměru na dobu určitou v případě uplynutí doby, na kterou byla sjednána jejich pracovní smlouva.

         (1)  Úř. věst. C 211, 18.6.2018.


title: Věc C-178/18 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. ledna 2020 – MSD Animal Health Innovation GmbH, Intervet international BV v. Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) („Kasační opravný prostředek – Přístup k dokumentům orgánů, institucí a jiných subjektů Unie – Nařízení (ES) č. 1049/2001 – Článek 4 odst. 2 první odrážka – Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů – Článek 4 odst. 3 – Ochrana rozhodovacího procesu – Dokumenty, které byly předloženy Evropské agentuře pro léčivé přípravky v rámci žádosti o registraci veterinárního léčivého přípravku – Rozhodnutí zpřístupnit dokumenty třetí osobě – Obecná domněnka důvěrnosti – Neexistence povinnosti orgánů, institucí a jiných subjektů Evropské unie použít obecnou domněnku důvěrnosti“)

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/4

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. ledna 2020 – MSD Animal Health Innovation GmbH, Intervet international BV v. Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA)
      (Věc C-178/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Přístup k dokumentům orgánů, institucí a jiných subjektů Unie - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Článek 4 odst. 2 první odrážka - Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů - Článek 4 odst. 3 - Ochrana rozhodovacího procesu - Dokumenty, které byly předloženy Evropské agentuře pro léčivé přípravky v rámci žádosti o registraci veterinárního léčivého přípravku - Rozhodnutí zpřístupnit dokumenty třetí osobě - Obecná domněnka důvěrnosti - Neexistence povinnosti orgánů, institucí a jiných subjektů Evropské unie použít obecnou domněnku důvěrnosti“)
      (2020/C 77/05)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: MSD Animal Health Innovation GmbH, Intervet international BV (zástupci: C. Thomas, Barrister, J. Stratford QC, B. Kelly, Solicitor a P. Bogaert, advocaat)

         Další účastnice řízení: Evropská agentura pro léčivé přípravky (zástupci: původně T. Jabłoński, S. Marino, S. Drosos a A. Rusanov, poté T. Jabłoński, S. Marino, S. Drosos, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnosti MSD Animal Health Innovation GmbH a Intervet International BV ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro léčivé přípravky (EMA).

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.


title: Věc C-578/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 23. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus - Finsko) – v řízení zahájeném Energiavirasto („Řízení o předběžné otázce – Vnitřní trh s elektřinou – Směrnice 2009/72/ES – Článek 3 – Ochrana spotřebitelů – Článek 37 – Úkoly a pravomoci regulačního orgánu – Mimosoudní urovnávání sporů – Pojem „účastník řízení“ – Právo podat opravný prostředek proti rozhodnutí regulačního orgánu – Stížnost podaná zákazníkem v domácnosti proti provozovateli distribuční soustavy elektřiny“)

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/5

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 23. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus - Finsko) – v řízení zahájeném Energiavirasto
      (Věc C-578/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Vnitřní trh s elektřinou - Směrnice 2009/72/ES - Článek 3 - Ochrana spotřebitelů - Článek 37 - Úkoly a pravomoci regulačního orgánu - Mimosoudní urovnávání sporů - Pojem „účastník řízení“ - Právo podat opravný prostředek proti rozhodnutí regulačního orgánu - Stížnost podaná zákazníkem v domácnosti proti provozovateli distribuční soustavy elektřiny“)
      (2020/C 77/06)
      Jednací jazyk: finština

         Předkládající soud

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci původního řízení

      Energiavirasto

         za přítomnosti: A, Caruna Oy

         Výrok

      Článek 37 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES musí být vykládán v tom smyslu, že členským státům neukládá povinnost přiznat regulačnímu orgánu pravomoc řešit spory mezi zákazníky v domácnostech a provozovateli soustavy, a v důsledku toho poskytnout zákazníkovi v domácnosti, který předložil regulačnímu orgánu stížnost proti provozovateli soustavy, postavení „strany“ ve smyslu tohoto ustanovení a právo podat opravný prostředek proti rozhodnutí přijatému tímto orgánem v návaznosti na tuto stížnost.

         (1)  Úř. věst. C 427, 26.11.2018.


title: Věc C-814/18: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het bedrijfsleven - Nizozemsko) – Ursa Major Services BV v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit („Řízení o předběžné otázce – Společná rybářská politika – Nařízení (ES) č. 1198/2006 – Článek 55 odst. 1 – Příspěvek z Evropského rybářského fondu (ERF) – Způsobilost výdajů – Podmínka – Výdaje skutečně uhrazené příjemci – Pojem“)

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/5

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het bedrijfsleven - Nizozemsko) – Ursa Major Services BV v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Věc C-814/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společná rybářská politika - Nařízení (ES) č. 1198/2006 - Článek 55 odst. 1 - Příspěvek z Evropského rybářského fondu (ERF) - Způsobilost výdajů - Podmínka - Výdaje skutečně uhrazené příjemci - Pojem“)
      (2020/C 77/07)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      College van Beroep voor het bedrijfsleven

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Ursa Major Services BV

         Žalovaný: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Výrok

                  1)

                  Článek 55 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu musí být vykládán v tom smyslu, že se použije na vztah mezi řídicím orgánem operačního programu a příjemcem dotace poskytnuté z Evropského rybářského fondu, takže toto ustanovení lze namítat vůči tomuto příjemci.

                  2)

                  Článek 55 odst. 1 nařízení č. 1198/2006 musí být vykládán v tom smyslu, že částka fakturovaná příjemci dotace poskytnuté z Evropského rybářského fondu a zaplacená tímto příjemcem může být považována za skutečně uhrazený výdaj ve smyslu tohoto ustanovení, i když třetí osoba, která tuto částku fakturovala, rovněž poskytla finanční příspěvek na dotovaný projekt buď tím, že započetla pohledávku, kterou měla vůči příjemci, oproti pohledávce tohoto příjemce vůči ní, která vznikla v důsledku závazku přijatého touto třetí osobou poskytnout příspěvek, nebo tím, že vystavila samostatnou fakturu, za podmínky, že dotyčný výdaj a příspěvek jsou řádně doloženy potvrzenými fakturami nebo účetními doklady stejné důkazní hodnoty, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

         (1)  Úř. věst. C 122, 1.4.2019.


title: Věc C-29/19: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 23. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundessozialgericht - Německo) – ZP v. Bundesagentur für Arbeit („Řízení o předběžné otázce – Sociální zabezpečení – Migrující pracovníci – Nařízení (ES) č. 883/2004 – Dávky v nezaměstnanosti – Výpočet – Nezohlednění posledního výdělku pobíraného ve státě bydliště – Příliš krátké referenční období – Výdělek vyplacený po ukončení pracovního poměru – Osoba, která předtím vykonávala činnost zaměstnance ve Švýcarsku“)

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/6

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 23. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundessozialgericht - Německo) – ZP v. Bundesagentur für Arbeit
      (Věc C-29/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení - Migrující pracovníci - Nařízení (ES) č. 883/2004 - Dávky v nezaměstnanosti - Výpočet - Nezohlednění posledního výdělku pobíraného ve státě bydliště - Příliš krátké referenční období - Výdělek vyplacený po ukončení pracovního poměru - Osoba, která předtím vykonávala činnost zaměstnance ve Švýcarsku“)
      (2020/C 77/08)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundessozialgericht

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: ZP

         Žalovaná: Bundesagentur für Arbeit

         Výrok

                  1)

                  Článek 62 odst. 1 a 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení musí být vykládán v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, která sice stanoví, že výpočet dávek v nezaměstnanosti je založen na výši předchozího výdělku, avšak v případě, že dotčená osoba nepobírala výdělek z posledního zaměstnání, které vykonávala podle této právní úpravy, po dobu referenčního období, které uvedená právní úprava stanoví pro účely určení výdělku braného za základ pro výpočet dávek v nezaměstnanosti, neumožňuje zohlednit výdělek, který dotčená osoba pobírala z tohoto zaměstnání.

                  2)

                  Článek 62 odst. 1 a 2 nařízení č. 883/2004 musí být vykládán v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, která sice stanoví, že výpočet dávek v nezaměstnanosti je založen na výši předchozího výdělku, avšak v případě, že výdělek dotčené osoby z posledního zaměstnání, které vykonávala podle této právní úpravy, nebyl vypočítán a vyplacen k datu skončení pracovního poměru, neumožňuje zohlednit výdělek dotčené osoby za tuto činnost.

         (1)  Úř. věst. C 103, 18.3.2019.


title: Věc C-32/19: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 22. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof - Rakousko) – AT v. Pensionsversicherungsanstalt („Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb osob – Občanství Unie – Právo na volný pohyb a pobyt na území členských států – Směrnice 2004/38/ES – Článek 17 odst. 1 písm. a) – Právo trvalého pobytu – Nabytí před uplynutím nepřetržité doby pobytu v délce pěti let – Pracovník, který v době ukončení pracovní činnosti dosáhl věku pro nárok na starobní důchod“)

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/7

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 22. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof - Rakousko) – AT v. Pensionsversicherungsanstalt
      (Věc C-32/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb osob - Občanství Unie - Právo na volný pohyb a pobyt na území členských států - Směrnice 2004/38/ES - Článek 17 odst. 1 písm. a) - Právo trvalého pobytu - Nabytí před uplynutím nepřetržité doby pobytu v délce pěti let - Pracovník, který v době ukončení pracovní činnosti dosáhl věku pro nárok na starobní důchod“)
      (2020/C 77/09)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: AT

         Žalovaná: Pensionsversicherungsanstalt

         Výrok

      Článek 17 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, musí být vykládán tak, že pro účely nabytí práva trvalého pobytu v hostitelském členském státě před uplynutím nepřetržité doby pobytu v délce pěti let se podmínky týkající se výkonu pracovní činnosti v tomto státě v předcházejících nejméně dvanácti měsících a nepřetržitého pobytu v tomto státě po dobu nejméně tří let, uplatní na pracovníka, který v době ukončení pracovní činnosti dosáhl věku stanoveného právem tohoto členského státu pro nárok na starobní důchod.

         (1)  Úř. věst. C 131, 8.4.2019.


title: Věc C-506/18 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 21. ledna 2020 – Evropský parlament v. Erik Josefsson („Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Dočasný zaměstnanec – Evropský parlament – Ukončení smlouvy – Dohoda, kterou má být ukončen spor mezi účastníky řízení – Kasační opravný prostředek, který se stal bezpředmětným – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/8

      Usnesení Soudního dvora ze dne 21. ledna 2020 – Evropský parlament v. Erik Josefsson
      (Věc C-506/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec - Evropský parlament - Ukončení smlouvy - Dohoda, kterou má být ukončen spor mezi účastníky řízení - Kasační opravný prostředek, který se stal bezpředmětným - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2020/C 77/10)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropský parlament (zástupci: Í. Ní Riagáin Düro, V. Montebello-Demogeot a J. Steele, zmocněnci)

         Další účastník řízení: Erik Josefsson (zástupci: T. Bontinck, A. Guillerme a M. Forgeois, advokáti)

         Výrok

                  1.

                  O kasačním opravném prostředku již není třeba rozhodnout.

                  2.

                  Evropský parlament a Erik Josefsson ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 445, 10.12.2018.


title: Věc C-613/18: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Tributário de Lisboa - Portugalsko) – Kanadský stát v. Autoridade Tributária e Aduaneira („Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Omezení pohybu kapitálu do nebo ze třetích zemí – Přímé daně – Daň z příjmů právnických osob – Zisky vyplácené společnostmi-rezidenty na portugalském území – Snížení základu daně“)

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/8

      Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Tributário de Lisboa - Portugalsko) – Kanadský stát v. Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Věc C-613/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Omezení pohybu kapitálu do nebo ze třetích zemí - Přímé daně - Daň z příjmů právnických osob - Zisky vyplácené společnostmi-rezidenty na portugalském území - Snížení základu daně“)
      (2020/C 77/11)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal Tributário de Lisboa

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Kanadský stát

         Žalovaná: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Výrok

      Články 63 a 65 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě členského státu, jako je úprava dotčená ve věci v původním řízení, podle které podléhají dividendy vyplácené společností-rezidentem dani, jejíž skutečná sazba je vyšší v případě, kdy jsou vyplaceny právnické osobě-rezidentovi ve třetí zemi, která jako hlavní činnost nevykonává obchodní, průmyslovou či zemědělskou činnost, než v případě, kdy jsou takové dividendy vyplaceny právnické osobě-rezidentovi v uvedeném členském státě. Jinak by tomu bylo jen v případě, že by smlouva o zamezení dvojímu zdanění a zabránění daňovým únikům v oblasti daní z příjmů, podepsaná mezi Kanadou a Portugalskou republikou dne 14. června 1999, umožňovala kompenzovat účinky rozdílného zacházení vyplývajícího z právní úpravy uvedeného členského státu, což musí ověřit předkládající soud.

         (1)  Úř. věst. C 445, 10.12.2018.


title: Věc C-47/19: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 7. října 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg - Německo) – HA v. Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst („Řízení o předběžné otázce – Společný systém daně z přidané hodnoty – Směrnice 2006/112/ES – Článek 132 odst. 1 písm. h) až j) – Různé případy osvobození od daně související s dětmi či mládeží a školským či vysokoškolským vyučováním – Výuka surfování a plachtění pro školská a vysokoškolská zařízení – Školní výlet“)

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/9

      Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 7. října 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg - Německo) – HA v. Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst
      (Věc C-47/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Článek 132 odst. 1 písm. h) až j) - Různé případy osvobození od daně související s dětmi či mládeží a školským či vysokoškolským vyučováním - Výuka surfování a plachtění pro školská a vysokoškolská zařízení - Školní výlet“)
      (2020/C 77/12)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Hamburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: HA

         Žalovaný: Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst

         Výrok

                  1)

                  Pojem „školské nebo vysokoškolské vyučování“ ve smyslu čl. 132 odst. 1 písm. i) a j) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že nezahrnuje výuku surfování a plachtění poskytovanou takovými školami surfování a plachtění, jako jsou školy ve věci v původním řízení, pro školská nebo vysokoškolská zařízení, v nichž může být tato výuka součástí programu tělovýchovné činnosti nebo součástí vzdělávání učitelů tělesné výchovy a kde může být známkována.

                  2)

                  Pojem poskytnutí služeb „souvisejících s ochranou dětí a mládeže“ ve smyslu čl. 132 odst. 1 písm. h) směrnice 2006/112 musí být vykládán v tom smyslu, že nezahrnuje výuku surfování a plachtění poskytovanou takovými školami surfování a plachtění, jako jsou školy ve věci v původním řízení, nezávisle na tom, zda je tato výuka poskytována v rámci školního výletu.

         (1)  Úř. věst. C 131, 8.4.2019.


title: Věc C-813/19 PPU: Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel d'Aix-En-Provence - Francie) – Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného na MN („Řízení o předběžné otázce – Naléhavé řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Justiční spolupráce v trestních věcech – Evropský zatýkací rozkaz – Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV – Článek 6 odst. 1 – Pojem „vystavující justiční orgán“ – Účinná soudní ochrana“)

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/10

      Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel d'Aix-En-Provence - Francie) – Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného na MN
      (Věc C-813/19 PPU) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Naléhavé řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Justiční spolupráce v trestních věcech - Evropský zatýkací rozkaz - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Článek 6 odst. 1 - Pojem „vystavující justiční orgán“ - Účinná soudní ochrana“)
      (2020/C 77/13)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour d'appel d'Aix-En-Provence

         Účastníci původního řízení

      MN

         za účasti: RJA, RJO, FD, BG, PG, KL, LK, MJ, NI, OH

         Výrok

      Článek 6 odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/JAI ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy musí být vykládán v tom smyslu, že pod pojem „vystavující justiční orgán“ ve smyslu tohoto ustanovení spadají i francouzští státní zástupci, kteří na základě příslušných služebních a organizačních předpisů podléhají vedení a dohledu svých nadřízených a pravomoci ministra spravedlnosti, pokud jim jejich postavení poskytuje při vydávání evropského zatýkacího rozkazu záruku nezávislosti zejména na výkonné moci.
      Rámcové rozhodnutí 2002/584 musí být vykládáno v tom smyslu, že požadavky na účinnou soudní ochranu, které musí požívat osoba, vůči které je vydán evropský zatýkací rozkaz pro účely trestního stíhání, jsou splněny, pokud jsou podle právních předpisů vystavujícího členského státu podmínky vydání tohoto zatýkacího rozkazu, a zejména jeho přiměřenost předmětem soudního přezkumu v tomto členském státě.

         (1)  Úř. věst. C 19, 20.1.2020.


title: Věc C-58/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. ledna 2019 Mykolou Janovyčem Azarovem proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. prosince 2018 ve věci T-247/17, Mykola Janovyč Azarov v. Rada Evropské unie

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/11

      Kasační opravný prostředek podaný dne 25. ledna 2019 Mykolou Janovyčem Azarovem proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. prosince 2018 ve věci T-247/17, Mykola Janovyč Azarov v. Rada Evropské unie
      (Věc C-58/19 P)
      (2020/C 77/14)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Mykola Janovyč Azarov (zástupci: A. Egger a G. Lansky, advokáti)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie
      Usnesením ze dne 22. října 2019 rozhodl Soudní dvůr (sedmý senát) takto:

                  1)

                  Kasační opravný prostředek je zjevně opodstatněný.

                  2)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 13. prosince 2018, Azarov v. Rada (T-247/17, nezveřejněný, EU:T:2018:931), se zrušuje.

                  3)

                  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/381 ze dne 3. března 2017, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2017/374 ze dne 3. března 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, se zrušují v rozsahu, v němž se týkají Mykoly Janovyče Azarova.

                  4)

                  Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených v řízení v prvním stupni i v řízení o tomto kasačním opravném prostředku.


title: Věc C-236/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. března 2019 Istvánem Szécsim a Nórou Somossy proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 16. ledna 2019 ve věci T-331/18, István Szécsi a Nóra Somossy v. Evropská komise

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/11

      Kasační opravný prostředek podaný dne 15. března 2019 Istvánem Szécsim a Nórou Somossy proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 16. ledna 2019 ve věci T-331/18, István Szécsi a Nóra Somossy v. Evropská komise
      (Věc C-236/19 P)
      (2020/C 77/15)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: István Szécsi a Nóra Somossy (zástupce: D. Lázár, Rechtsanwalt)

         Další účastnice řízení: Evropská komise
      Usnesením ze dne 1. října 2019 Soudní dvůr (šestý senát) zamítl kasační opravný prostředek jako zjevně neopodstatněný a rozhodl, že István Szécsi a Nóra Somossy ponesou vlastní náklady řízení.


title: Věc C-315/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gericht Erster Instanz Eupen (Belgie) dne 16. dubna 2019 – YU v. Wallonische Region

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/12

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gericht Erster Instanz Eupen (Belgie) dne 16. dubna 2019 – YU v. Wallonische Region
      (Věc C-315/19)
      (2020/C 77/16)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Gericht Erster Instanz Eupen

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: YU

         Žalovaný: Wallonische Region
      Soudní dvůr Evropské unie (šestý senát) usnesením ze dne 26. září 2019 rozhodl:
      Článek 45 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, podle které se rezident tohoto členského státu může výjimky z povinnosti registrovat v tomto členském státě vozidlo, které je registrováno v jiném členském státě a které mu poskytl jeho zaměstnavatel usazený v tomto jiném členském státě, dovolávat pouze tehdy, pokud se doklady o tom, že splňuje podmínky uplatnění této výjimky, nacházejí vždy v tomto vozidle.


title: Věc C-461/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. června 2019 All Star CV proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 29. března 2019 ve věci T-611/17, All Star CV v. EUIPO - Carrefour Hypermarchés

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/12

      Kasační opravný prostředek podaný dne 7. června 2019 All Star CV proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 29. března 2019 ve věci T-611/17, All Star CV v. EUIPO - Carrefour Hypermarchés
      (Věc C-461/19 P)
      (2020/C 77/17)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: All Star CV (zástupci: S. Malynicz, A. Newnes, A. Artinian, advokáti)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      Usnesením ze dne 30. září 2019 Soudní dvůr (senát rozhodujícího o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřijatelný.


title: Věc C-513/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Rejonowym dla Warszawy-Woli w Warszawie (Polsko) dne 5. července 2019 – P. J. v. (X) S.A.

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Rejonowym dla Warszawy-Woli w Warszawie (Polsko) dne 5. července 2019 – P. J. v. (X) S.A.
      (Věc C-513/19)
      (2020/C 77/18)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud:

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: P. J.

         Žalovaná: (X) S.A.
      Soudní dvůr (devátý senát) usnesením ze dne 7. listopadu 2019 rozhodl, že žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce je zjevně nepřípustná.


title: Věc C-548/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. července 2019 Laurence Bonnafous proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 6. června 2019 ve věci T-614/17, Bonnafous v. EACEA

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/13

      Kasační opravný prostředek podaný dne 17. července 2019 Laurence Bonnafous proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 6. června 2019 ve věci T-614/17, Bonnafous v. EACEA
      (Věc C-548/19 P)
      (2020/C 77/19)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Laurence Bonnafous (zástupkyně: S. Rodrigues, A. Blot, advokátky)

         Další účastnice řízení: Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast
      Usnesením ze dne 27. listopadu 2019 Soudní dvůr (sedmý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek se zamítá jako zjevně neopodstatněný.


title: Věc C-550/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social de Madrid (Španělsko) dne 17. července 2019 – EV v. Obras y Servicios Públicos S.A., Acciona Agua, S.A.

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social de Madrid (Španělsko) dne 17. července 2019 – EV v. Obras y Servicios Públicos S.A., Acciona Agua, S.A.
      (Věc C-550/19)
      (2020/C 77/20)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de lo Social de Madrid

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: EV

         Žalované: Obras y Servicios Públicos S.A., Acciona Agua, S.A.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být ustanovení 4 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, jež je začleněna do unijního právního řádu směrnicí Rady 1999/70 (1), a směrnice 2001/23 vykládány v tom smyslu, že když čl. 24 odst. 2 kolektivní smlouvy v odvětví stavebnictví stanoví, že se nezávisle na trvání obecně sjednané smlouvy na určité stavební práce nepoužije ustanovení čl. 15 odst. 1 písm. a) prvního pododstavce ZP a zaměstnanci si zachovávají postavení zaměstnanců „s pracovní smlouvou na stavební práce“ jak v těchto případech, tak v případech nástupnictví podniků podle článku 44 ZP nebo převzetí upraveného v článku 27 této obecné kolektivní smlouvy, není objektivní důvod k tomu, aby se odchyloval od vnitrostátní právní úpravy, v jejímž rámci čl. 15 odst. 1 písm. a) ZP stanoví, že „[d]oba trvání těchto smluv nesmí překročit tři roky, přičemž tuto dobu trvání lze prodloužit až na dvanáct měsíců celostátní oborovou kolektivní smlouvou nebo, pokud taková smlouva neexistuje, oborovou kolektivní smlouvou nižšího stupně. Po uplynutí těchto lhůt získávají zaměstnanci postavení stálých zaměstnanců podniku“?

                  2)

                  Musí být ustanovení 4 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, jež je začleněna do unijního právního řádu směrnicí Rady 1999/70, a směrnice 2001/23 vykládány v tom smyslu, že když čl. 24 odst. 5 kolektivní smlouvy v odvětví stavebnictví stanoví, že [obsazení, ať už s přerušením nebo nepřetržitě,] různého pracovního místa prostřednictvím dvou nebo více pracovních smluv na stavební práce s týmž podnikem nebo skupinou podniků v období a ve lhůtě stanovené v čl. 15 odst. 5 ZP nevede k získání postavení stanoveného v uvedeném předpise ani v těchto případech, ani v případech nástupnictví podniků podle článku 44 ZP nebo převzetí upraveného v článku 27 této kolektivní smlouvy, není objektivní důvod k tomu, aby se odchyloval od vnitrostátní právní úpravy, v jejímž rámci čl. 15 odst. 5 ZP stanoví, že „[a]niž jsou dotčena ustanovení odst. 1 písm. a) a odstavců 2 a 3, získávají zaměstnanci, kteří byli v období [30] měsíců, s přerušením nebo nepřetržitě, zaměstnáni po dobu delší [24] měsíců na témže či jiném pracovním místě téhož podniku nebo téže skupiny podniků a kteří uzavřeli přinejmenším dvě smlouvy na dobu určitou, ať již přímo, anebo na základě přidělení zprostředkovatelnou dočasného zaměstnání za stejných či odlišných smluvních podmínek, postavení stálých zaměstnanců. Ustanovení předchozího pododstavce se rovněž použije tam, kde nastanou situace nástupnictví nebo převzetí podniků podle ustanovení zákona nebo kolektivní smlouvy“?

                  3)

                  Musí být čl. 3 odst. 1 směrnice 2001/23 (2) vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby bylo na základě kolektivní smlouvy v odvětví stavebnictví vyloučeno, že práva a povinnosti, které musí respektovat nový podnik nebo subjekt, jenž bude vyvíjet činnost, která je předmětem veřejné zakázky,
                        budou omezeny výlučně na práva a povinnosti vyplývající z poslední smlouvy
                      uzavřené zaměstnancem s podnikem, který od veřejné zakázky odstupuje, a neexistuje objektivní důvod k tomu, aby se [kolektivní smlouva] odchylovala od vnitrostátní právní úpravy, v jejímž rámci článek 44 ZP stanoví převzetí všech práv a povinností bez omezení na poslední pracovní smlouvu?

         (1)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. 1999, L 175, s. 43; Zvl. vyd. 05/03, s. 368).

         (2)  Směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů (Úř. věst. 2001, L 82, s. 16).


title: Věc C-586/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. srpna 2019 společností L'Oréal proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 19. června 2019 ve věci T-179/16 RENV, L'Oréal v. EUIPO - Guinot

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/15

      Kasační opravný prostředek podaný dne 1. srpna 2019 společností L'Oréal proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 19. června 2019 ve věci T-179/16 RENV, L'Oréal v. EUIPO - Guinot
      (Věc C-586/19 P)
      (2020/C 77/21)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: L'Oréal (zástupci: T. de Haan, P. Péters, advokáti)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Guinot
      Usnesením ze dne 7. října 2019 Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřijatelný.


title: Věc C-587/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. srpna 2019 společností L'Oréal proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 19. června 2019 ve věci T-180/16 RENV, L'Oréal v. EUIPO - Guinot

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/15

      Kasační opravný prostředek podaný dne 1. srpna 2019 společností L'Oréal proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 19. června 2019 ve věci T-180/16 RENV, L'Oréal v. EUIPO - Guinot
      (Věc C-587/19 P)
      (2020/C 77/22)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: L'Oréal (zástupci: T. de Haan, P. Péters, advokáti)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Guinot
      Usnesením ze dne 7. října 2019 Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřijatelný.


title: Věc C-588/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. srpna 2019 společností L'Oréal proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 19. června 2019 ve věci T-181/16 RENV, L'Oréal v. EUIPO - Guinot

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/16

      Kasační opravný prostředek podaný dne 1. srpna 2019 společností L'Oréal proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 19. června 2019 ve věci T-181/16 RENV, L'Oréal v. EUIPO - Guinot
      (Věc C-588/19 P)
      (2020/C 77/23)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: L'Oréal (zástupci: T. de Haan, P. Péters, advokáti)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Guinot
      Usnesením ze dne 7. října 2019 Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřijatelný.


title: Věc C-589/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. srpna 2019 společností L'Oréal proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 19. června 2019 ve věci T-182/16 RENV, L'Oréal v. EUIPO - Guinot

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/16

      Kasační opravný prostředek podaný dne 1. srpna 2019 společností L'Oréal proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 19. června 2019 ve věci T-182/16 RENV, L'Oréal v. EUIPO - Guinot
      (Věc C-589/19 P)
      (2020/C 77/24)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: L'Oréal (zástupci: T. de Haan, P. Péters, advokáti)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Guinot
      Usnesením ze dne 7. října 2019 Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřijatelný.


title: Věc C-664/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. září 2019 Agencjií Wydawniczą Technopol sp. z o. o. proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 26. června 2019 ve věci T-117/18, Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/17

      Kasační opravný prostředek podaný dne 4. září 2019 Agencjií Wydawniczą Technopol sp. z o. o. proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 26. června 2019 ve věci T-117/18, Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO
      (Věc C-664/19 P)
      (2020/C 77/26)
      Jednací jazyk: polština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (zástupce: C. Rogula, advokát)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) usnesením ze dne 5. prosince 2019 rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřijatelný.


title: Věc C-761/19: Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Evropská komise v. Maďarsko

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/17

      Žaloba podaná dne 17. října 2019 – Evropská komise v. Maďarsko
      (Věc C-761/19)
      (2020/C 77/27)
      Jednací jazyk: maďarština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: C. Cattabriga a Zs. Teleki, zmocněnkyně)

         Žalovaný: Maďarsko

         Návrhová žádání žalobkyně

      Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  určil, že Maďarsko tím, že nedovoluje členství státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty, v Komoře veterinárních lékařů, což těmto státním příslušníkům a priori znemožňuje vykonávat povolání veterinárního lékaře v režimu zaměstnání a v režimu samostatné výdělečné činnosti, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/109/ES (1);

                  —

                  uložil Maďarsku náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

                  1.

                  Dne 3. ledna 2017 obdržela Komise podnět související s požadavkem stanoveným v Magyar Állatorvosi Kamaráról valamint az állatorvosi szolgáltatói tevékenység végzéséről szóló 2012. évi CXXVII. törvény (zákon č. CXXVII z roku 2012, o Komoře veterinárních lékařů Maďarska a o výkonu povolání veterinárního lékaře), podle kterého se členem Komory veterinárních lékařů může stát osoba, jež splňuje mimo jiné požadavek na státní občanství státu, který je smluvní stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru. Podnět podal státní příslušník třetí země, kterému od roku 2007 svědčí postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta v Maďarsku a který v roce 2014 absolvoval studia na Veterinární fakultě Univerzity v Budapešti. Jeho žádost o přijetí do Komory veterinárních lékařů byla zamítnuta, protože nesplňuje shora zmíněný požadavek zákona. V Maďarsku mohou povolání veterinárního lékaře, a to jak v režimu zaměstnání, tak v režimu samostatné výdělečné činnosti, vykonávat jen členové Komory veterinárních lékařů.

                  2.

                  Dne 20. července 2018 zahájila Komise proti Maďarsku v souvislosti s uvedeným ustanovením zákona o Komoře veterinárních lékařů řízení pro nesplnění povinností, ve kterém Maďarsku vytkla nesplnění povinnosti vyplývající z čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/109/ES.

                  3.

                  Maďarská vláda v odpovědi tvrdila, že na povolání veterinárního lékaře se vztahuje výjimka obsažená v čl. 11 odst. 1 písm. a) druhé části směrnice 2003/109/ES, neboť toto povolání může být spojeno s výkonem veřejné moci, a to nikoli jen příležitostně.

                  4.

                  Komisi tvrzení maďarské vlády uvedená v její odpovědi nepřesvědčila, a tak dne 25. ledna 2019 vydala odůvodněné stanovisko, ve kterém setrvala na svém postoji.

                  5.

                  Dne 29. března 2019 předala maďarská vláda Komisi svou odpověď na odůvodněné stanovisko, ve které potvrdila svůj postoj.

                  6.

                  Komise dospěla k závěru, že na výkon povolání veterinárního lékaře v režimu zaměstnání a v režimu samostatné výdělečné činnosti v Maďarsku se nevztahuje výjimka podle čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/109/ES. Činnosti veterinárního lékaře, kterým Maďarsko připisuje povahu výkonu veřejné moci, neobnášejí účast přímo a specificky svázanou s výkonem veřejné moci a nejsou nevyhnutelně a neoddělitelně spojené s uvedeným povoláním, a buď mají jen přípravnou a doplňkovou povahu, anebo jde o činnosti, které jsou vykonávány na základě zvláštní dohody nebo pod dohledem veřejné moci.

                  7.

                  Vzhledem k výše uvedeným důvodům se Komise dne 25. července 2019 rozhodla obrátit na Soudní dvůr s tím, aby určil, že Maďarsko nesplnilo povinnost vyplývající ze směrnice 2003/109/ES.

         (1)  Směrnice Rady ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty (Úř. věst. 2004, L 16, s. 44; Zvl. vyd. 19/06, s. 272).


title: Věc C-805/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Salzburg (Rakousko) dne 31. října 2019 – CT v. VINI GmbH

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Salzburg (Rakousko) dne 31. října 2019 – CT v. VINI GmbH
      (Věc C-805/19)
      (2020/C 77/28)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesgericht Salzburg

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: CT

         Žalovaná: VINI GmbH

         Předběžná otázka

      Je třeba článek 31 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 7 odst. 2 směrnice 2003/88/ES (1) o některých aspektech úpravy pracovní doby vykládat v tom smyslu, že vnitrostátní právní předpis obsažený v § 10 odst. 2 Urlaubsgesetz (zákon o dovolené; ZoD), podle něhož nepřísluší náhrada za dovolenou za aktuální (poslední) pracovní rok, pokud zaměstnanec předčasně ukončí pracovní poměr, se neuplatní?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. 2003, L 299, s. 9).


title: Věc C-810/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Frankfurt am Main (Německo) dne 4. listopadu 2019 – Flightright GmbH v. Qatar Airways

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Frankfurt am Main (Německo) dne 4. listopadu 2019 – Flightright GmbH v. Qatar Airways
      (Věc C-810/19)
      (2020/C 77/29)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Frankfurt am Main

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Flightright GmbH

         Žalovaná: Qatar Airways

         Předběžné otázky

                  1)

                  Jedná se o „přímo navazující let“ ve smyslu čl. 2 písm. h) nařízení (ES) č. 261/2004 (1) i tehdy, pokud je u letů s jednotnou rezervací, které mají mezipřistání na přestupním letišti mimo území Evropské unie, naplánován delší pobyt na místě mezipřistání a další rezervovaný let není nejbližším možným dostupným letem?

                  2)

                  V případě záporné odpovědi na první otázku:

                              Musí být čl. 3 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004 vykládán v tom smyslu, že nařízení platí také pro přepravu cestujících letem, který není nastoupen na letišti umístěném na území členského státu, ale byl součástí jednotné rezervace, která zahrnovala také let z letiště umístěného na území členského státu, ačkoliv se nejedná o přímo navazující let?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, 17. 2. 2004, s. 1).


title: Věc C-815/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 6. listopadu 2019 – Natumi GmbH v. Land Nordrhein-Westfalen

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 6. listopadu 2019 – Natumi GmbH v. Land Nordrhein-Westfalen
      (Věc C-815/19)
      (2020/C 77/30)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Natumi GmbH

         Žalovaný: Land Nordrhein-Westfalen

         za účasti: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht (zástupce zájmů Spolku u Spolkového správního soudu)

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být článek 28 ve spojení s bodem 1.3 přílohy IX (1) nařízení (ES) č. 889/2008 vykládán v tom smyslu, že při zpracování ekologických potravin může být jako složka používána řasa lithothamnium calcareum?

                  2.

                  V případě kladné odpovědi na první otázku:

                              Je přípustné použít také odumřelé řasy?

                  3.

                  V případě kladné odpovědi také na druhou otázku:

                              Může být pro produkt, jehož složkou je (odumřelá) řasa lithothamnium calcareum a který nese označení „bio“, používáno označení „s vápníkem“, „s mořskou řasou bohatou na vápník“ nebo „s kvalitním vápníkem z mořské řasy lithothamnium“?

         (1)  Nařízení Komise (ES) č. 889/2008 ze dne 5. září 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 834/2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů, pokud jde o ekologickou produkci, označování a kontrolu (Úř. věst. 2008, L 250, s. 1).


title: Věc C-826/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Korneuburg (Rakousko) dne 13. listopadu 2019 – WZ v. Austrian Airlines AG

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Korneuburg (Rakousko) dne 13. listopadu 2019 – WZ v. Austrian Airlines AG
      (Věc C-826/19)
      (2020/C 77/32)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesgericht Korneuburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: WZ

         Žalovaná: Austrian Airlines AG

         Předběžné otázky

                  1.

                  Má být čl. 8 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (nařízení o právech cestujících v letecké dopravě) (1) vykládán v tom smyslu, že se má uplatnit na dvě letiště, která se nacházejí v bezprostřední blízkosti centra města, avšak pouze jedno na území města a druhé v sousední spolkové zemi?

                  2.

                  Mají být čl. 5 odst. 1 písm. c), čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 3 nařízení o právech cestujících v letecké dopravě vykládány v tom smyslu, že v případě přistání na jiném cílovém letišti téhož místa, téhož města nebo téhož regionu existuje nárok na náhradu z důvodu zrušení letu?

                  3.

                  Mají být čl. 6 odst. 1, čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 3 nařízení o právech cestujících v letecké dopravě vykládány v tom smyslu, že v případě přistání na jiném letišti téhož místa, téhož města nebo téhož regionu existuje nárok na náhradu z důvodu významného zpoždění [letu]?

                  4.

                  Mají být články 5, 7 a čl. 8 odst. 3 nařízení o právech cestujících v letecké dopravě vykládány v tom smyslu, že pro určení, zda cestující utrpěl časovou ztrátu ve výši 3 hodin nebo delší ve smyslu rozsudku Soudního dvora Evropské unie ze dne 19. listopadu 2009 ve spojených věcech C-402/07 a C-432/07 Sturgeon a další (2), je třeba zpoždění počítat tak, že záleží na okamžiku přistání na jiném cílovém letišti, nebo na okamžiku přepravy na cílové letiště, uvedené v původní rezervaci, nebo na jiné blízké místo určení dohodnuté s cestujícím?

                  5.

                  Má být čl. 5 odst. 3 nařízení o právech cestujících v letecké dopravě vykládán v tom smyslu, že letecký dopravce, který provozuje lety formou série letů, se může opírat o určitou událost, konkrétně o snížení frekvence příletů podmíněné bouřkou, která nastala při třetí předcházející rotaci dotčeného letu?

                  6.

                  Má být čl. 8 odst. 3 nařízení o právech cestujících v letecké dopravě vykládán v tom smyslu, že letecký dopravce musí v případě přistání na jiném, než cílovém letišti sám od sebe nabídnout přepravu na jiné místo, nebo že o přepravu musí požádat cestující?

                  7.

                  Mají být čl. 7 odst. 1, čl. 8 odst. 3 a čl. 9 odst. 1 písm. c) nařízení o právech cestujících v letecké dopravě vykládány v tom smyslu, že cestující má nárok na náhradu z důvodu porušení povinností pomoci a péče stanovených v článcích 8 a 9 tohoto nařízení?

         (1)  Úř. věst. 2004, L 46, s.. 1.

         (2)  Úř. věst. 2010, C 24, s. 4.


title: Věc C-868/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Německo) dne 27. listopadu 2019 – M-GmbH v. Finanzamt für Körperschaften

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/23

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Německo) dne 27. listopadu 2019 – M-GmbH v. Finanzamt für Körperschaften
      (Věc C-868/19)
      (2020/C 77/34)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Berlin-Brandenburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: M-GmbH

         Žalovaný: Finanzamt für Körperschaften

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 11 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1) (dále jen „směrnice o DPH“) vykládán v tom smyslu, že brání ustanovení § 2 odst. 2 bodu 2 Umsatzsteuergesetz (zákon o DPH, dále jen „UStG“), zakazuje-li toto ustanovení osobní společnosti (v projednávané věci společnost ve formě GmbH & Co. KG), jejímiž společníky jsou kromě ovládajícího subjektu nejen osoby, které jsou podle § 2 odst. 2 bodu 2 UStG finančně začleněny do podniku ovládajícího subjektu, aby byla propojenou společností v rámci daňové jednotky podle práva upravujícího daň z obratu?

                  2)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku:

                              a.

                              Musí být čl. 11 odst. 2 směrnice o DPH – s přihlédnutím k zásadě proporcionality a neutrality - vykládán v tom smyslu, že může odůvodňovat vyloučení osobních společností druhu uvedeného v první předběžné otázce z daňové jednotky podle práva upravujícího daň z obratu, neboť vnitrostátní právo u osobních společností nestanoví konkrétní formu pro uzavření a změnu společenské smlouvy a u dohod uzavřených pouze ústně může být v jednotlivých případech obtížné prokázat existenci finančního začlenění propojené společnosti?

                              b.

                              Brání skutečnost, že vnitrostátní zákonodárce nevyjádřil svůj úmysl zabránit daňovým únikům a vyhýbání se daňovým povinnostem již při přijímání opatření, použití čl. 11 odst. 2 směrnice o DPH?

         (1)  Úř. věst.. 2006, L 347, s. 1.


title: Věc C-875/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2019 FV proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. září 2019 ve věci T-27/18 RENV, FV v. Rada

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/24

      Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2019 FV proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. září 2019 ve věci T-21/18 RENV, FV v. Rada
      (Věc C-875/19 P)
      (2020/C 77/35)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: FV (zástupce: É. Boigelot, advokát)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek ze dne 19. září 2019 (T-27/18 RENV), a v důsledku toho vyhověl návrhovým žádáním uvedeným v žalobě, a tudíž zrušil hodnotící zprávu vyhotovenou pro navrhovatele za rok 2013;

                  —

                  uložil Radě náhradu všech nákladů v obou stupních řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Napadený rozsudek zamítl návrh na zrušení hodnotící zprávy za rok 2013. Důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál nesplnil povinnost přezkumu a uvedení odůvodnění a zkreslil spis, a dále z nedodržení pokynů k hodnocení, povinnosti uvést odůvodnění a povinnosti jednat s náležitou péčí, jakož i ze zjevně nesprávného posouzení.
      Tribunál tím, že podle navrhovatele vyžadoval předložení lékařských potvrzení a tím, že v důsledku toho měl za to, že nepřítomnosti nebyly odůvodněné a právoplatně mohly být zohledněny při hodnocení, nedodržel pokyny k hodnocení. Navrhovatel má kromě toho za to, že rozhodnutí nutně, nebo dokonce automaticky, zohlednit nepřítomnosti nebo pozdní příchody za účelem nepříznivého ohodnocení navrhovatele, je protiprávní. Konečně tvrdí, že Rada nikdy nezpochybnila zdravotní povahu nepřítomností nebo pozdních příchodů, ani nekritizovala nepřítomnosti přijetím administrativních opatření a schválila následně podané žádosti o omluvení pozdních příchodů. Tribunál si tedy podle něj odporoval a zkreslil skutečnosti ve spise.
      Navrhovatel kromě toho tvrdí, že nepravidelná přítomnost na pracovišti ipso facto neznamená, že není vynakládáno neustálé úsilí. Má navíc za to, že do programu týkajícího se pracovní doby navrhovatele nebyla zaznamenána žádná individualizovaná pracovní doba. Dále obecný komentář kvalifikující jeho „smysl pro odpovědnost“ jako pozoruhodný mohl být podle něj konkretizován jen „výjimečným“ hodnocením. Navrhovatel uvádí, že pokud jde o posouzení „kvality práce“, odůvodnění hodnotící zprávy se nevztahuje k téže úrovni plnění úkolů navrhovatelem. Konečně tvrdí, že pokud jde o posouzení „schopnosti týmové práce“ a „mezilidských vztahů“, Tribunál nezohlednil velké množství skutečností ve spise. Tribunál tedy podle navrhovatele zkreslil skutečnosti ve spise, dopustil se nesprávného výkladu a neuvedení odůvodnění, nedodržel pokyny k hodnocení a právoplatně a správně neprovedl svůj přezkum zjevně nesprávného posouzení.
      Navrhovatel nakonec uvádí, že jeho pracovní situace a psychické obtěžování, kterému byl vystaven, nebyly zohledněny v napadeném rozsudku. Má za to, že Tribunál rovněž přehlédl obsah povinnosti jednat s náležitou péčí, když nezohlednil zájem navrhovatele a vzal v úvahu jen údajné služební důvody.


title: Věc C-877/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2019 FV proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. září 2019 ve věci T-153/17, FV v. Rada

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/25

      Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2019 FV proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. září 2019 ve věci T-153/17, FV v. Rada
      (Věc C-877/19 P)
      (2020/C 77/36)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: FV (zástupce: É. Boigelot, advokát)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek ze dne 19. září 2019 (T-153/17);

                  —

                  v důsledku toho vyhověl návrhovým žádáním uvedeným v žalobě, a tudíž zrušil hodnotící zprávy za roky 2014 a 2015, které byly s konečnou platností přijaty dne 5. prosince 2016;

                  —

                  uložil odpůrkyni náhradu všech nákladů v obou stupních řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Napadený rozsudek zamítl návrh na zrušení hodnotících zpráv za roky 2014 a 2015.
      Důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál nesplnil povinnost přezkumu a uvedení odůvodnění a zkreslil spis, a dále z nedodržení pokynů k hodnocení, povinnosti uvést odůvodnění a povinnosti jednat s náležitou péčí, jakož i ze zjevně nesprávného posouzení.
      Tribunál se podle navrhovatele dopustil zjevně nesprávného posouzení a zkreslení skutkového stavu, když měl za to, že jeho údajně nevhodné chování bylo jediným důvodem, proč mu administrativa udělila hodnocení „dostatečný“ ve vztahu ke „smyslu pro odpovědnost“, zatímco pokyny k hodnocení definují tuto kolonku jako „přístup dotyčného k jeho práci, jeho ochota aktivně a konstruktivně vykonávat své úkoly“.
      Navrhovatel má kromě toho za to, že Tribunál neprovedl správně přezkum snížení úkolů navrhovatele. Nemoc a práce na poloviční úvazek ze zdravotního důvodu nemohou podle něj odůvodnit odnětí části úkolů úředníka a navíc bez jeho souhlasu.
      Navrhovatel dále zpochybňuje posouzení Tribunálu, pokud jde o změnu kanceláře a pracovního místa, jakož i jeho chování v průběhu hodnotícího období 2014 a má za to, že se tím dopustil zkreslení spisu.
      Navrhovatel konečně tvrdí, že napadený rozsudek nevytkl porušení zásady řádné péče, zejména vzhledem k tomu, že se jednalo o úředníka, jehož psychické zdraví bylo narušeno, a neuplatnil čl. 59 odst. 1 třetí pododstavec služebního řádu.


title: Věc C-894/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. prosince 2019 Evropským parlamentem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 20. září 2019 ve věci T-47/18, UZ v. Parlament

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/26

      Kasační opravný prostředek podaný dne 3. prosince 2019 Evropským parlamentem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 20. září 2019 ve věci T-47/18, UZ v. Parlament
      (Věc C-894/19 P)
      (2020/C 77/37)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropský parlament (zástupci: V. Montebello-Demogeot a I. Lázaro Betancor, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: UZ

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek,

                  —

                  v důsledku toho zamítl žalobu,

                  —

                  rozhodl, že každý účastník ponese vlastní náklady tohoto řízení,

                  —

                  uložil UZ náhradu nákladů řízení v prvním stupni.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Prvním důvodem kasačního opravného prostředku, založeným na nesprávném právním posouzení, zkreslení skutečností a nedostatečném odůvodnění, Parlament tvrdí, že Tribunál došel k nesprávnému závěru, že provedená šetření byla stižena absencí objektivní nestrannosti. Omezená předchozí znalost skutkových okolností ze strany jednoho z vyšetřovatelů nemohla být důvodem pro legitimní pochybnosti o jeho objektivní nezávislosti, jelikož tyto pochybnosti mohly být rozptýleny účastí několika vyšetřovatelů na dotčeném šetření. Soudem rozhodujícím ve věci nebyl tento zásadní prvek vůbec zohledněn. A konečně, Tribunál neposuzoval ani neodůvodnil, jak mohla údajná absence objektivní nestrannosti v této souvislosti vést k odlišnému výsledku, jak vyžaduje judikatura.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení, zkreslení skutečností a nedostatečného odůvodnění v souvislosti se závěrem o porušení zásady rovnosti zbraní při práci disciplinárního výboru. Parlament tvrdí, že soud rozhodující ve věci nepřihlédl ke skutkovým poznatkům, jelikož orgán oprávněný ke jmenování byl zastoupen dvěma osobami a další účastnice řízení měla stejná práva, neboť byla doprovázena svým advokátem. Parlament má za to, že Tribunál se protiprávně odchýlil od své judikatury týkající se uplatňování zásady rovnosti zbraní v oblasti administrativy a opomenul zkoumat, zda by při neexistenci tohoto údajného nedostatku mohlo řízení vést k odlišnému výsledku.
      Svým třetím důvodem kasačního opravného prostředku, založeným na nesprávném právním posouzení, zkreslení skutečností a nedostatečném odůvodnění závěru uznávajícího porušení práva vedlejší účastnice být vyslechnuta, Parlament tvrdí, že tato byla řádně vyslechnuta jednak ústně, prostřednictvím pověření orgánu oprávněného pro jmenování, a dále tím, že na slyšení předala své písemné připomínky. Jelikož je pověření stanoveno vnitřními předpisy a dochází k němu jen tehdy, pokud pověřující orgán oprávněný ke jmenování nemůže ze služebních důvodů jednat sám, dopustil se Tribunál nesprávného právního posouzení, když měl za to, že nebyl dodržen článek 22 přílohy IX služebního řádu. Parlament se navíc dovolává pochybení při kvalifikaci přeřazení z platové třídy AD 13 do třídy AD 12 jako závažné sankce z důvodu, že s sebou nese ztrátu vedoucí pozice. A konečně, Parlament tvrdí, že soud rozhodující ve věci nezkoumal, zda v případě, že by další účastnice byla vyslechnuta přímo orgánem oprávněným ke jmenování, mohla předložit jiné poznatky, než které jsou uvedeny ve spisu, a do jaké míry by mohlo být rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ve skutečnosti odlišné.


title: Věc C-896/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Qorti Ċivili Prim’Awla - Ġurisdizzjoni Kostituzzjonali (Malta) dne 5. prosince 2019 – Repubblika v. Il-Prim Ministru

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/27

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Qorti Ċivili Prim’Awla - Ġurisdizzjoni Kostituzzjonali (Malta) dne 5. prosince 2019 – Repubblika v. Il-Prim Ministru
      (Věc C-896/19)
      (2020/C 77/38)
      Jednací jazyk: maltština

         Předkládající soud

      Qorti Ċivili Prim’Awla - Ġurisdizzjoni Kostituzzjonali

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Repubblika

         Žalovaný: Il-Prim Ministru

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je třeba mít za to, že pokud jde o právní platnost článků 96, 96A a 100 maltské Ústavy, uplatní se samostatně nebo ve vzájemné souvislosti čl. 19 odst. 1 druhý [pododstavec] SEU a článek 47 Listiny základních práv Evropské unie?

                  2)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku, je třeba mít za to, že pravomoc předsedy vlády při jmenování členů soudního sboru na Maltě je v souladu s čl. 19 odst. 1 SEU a s článkem 47 Listiny základních práv, a to i s ohledem na článek 96A Ústavy, který nabyl účinnosti v roce 2016?

                  3)

                  Bude-li konstatováno, že pravomoc předsedy vlády v souladu s výše uvedenými ustanoveními není, je třeba tuto skutečnost zohlednit při jmenování členů soudního sboru v budoucnu nebo bude mít vliv i na jmenování provedená v minulosti?


title: Věc C-930/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgie) dne 20. prosince 2019 – X v. État belge

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/30

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgie) dne 20. prosince 2019 – X v. État belge
      (Věc C-930/19)
      (2020/C 77/41)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil du Contentieux des Étrangers

         Účastníci původního řízení

      Žalobce: X

         Žalovaný: État belge

         Předběžná otázka

      Je čl. 13 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států (1) v rozporu s články 20 a 21 Listiny základních práv Evropské unie v rozsahu, v němž stanoví, že rozvod nebo prohlášení manželství za neplatné ani ukončení registrovaného partnerství nevede ke ztrátě práva pobytu rodinných příslušníků občana Unie, kteří nejsou státními příslušníky žádného členského státu – mimo jiné pokud je to opodstatněno obzvlášť obtížnými okolnostmi, například u osob, které se během manželství nebo registrovaného partnerství staly obětí domácího násilí – avšak pouze pod podmínkou, že dotyčné osoby prokážou, že jsou zaměstnanými osobami nebo osobami samostatně výdělečně činnými nebo že mají pro sebe a své rodinné příslušníky dostatečné prostředky, aby se po dobu svého pobytu nestali zátěží pro systém sociální pomoci hostitelského členského státu, a jsou účastníky zdravotního pojištění, kterým jsou v hostitelském členském státě kryta všechna rizika, nebo jsou příslušníky rodiny osoby splňující tyto požadavky a tato rodina byla již založená v hostitelském členském státě, zatímco čl. 15 odst. 3 směrnice Rady 2003/86/ES ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny (2), který stanoví stejnou možnost zachování práva pobytu, posledně uvedenou podmínku pro zachování tohoto práva nestanoví?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. 2004, L 158, s. 77).

         (2)  Úř. věst. 2003, L 251, s. 12.


title: Věc C-940/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 30. prosince 2019 – Les Chirurgiens-Dentistes de France, Confédération des Syndicats médicaux français, Fédération des Syndicats pharmaceutiques de France, Syndicat des Biologistes, Syndicat des Médecins libéraux, Union dentaire, Conseil national de l’Ordre des Chirurgiens-Dentistes, Conseil national de l’Ordre des Masseurs-Kinésithérapeutes, Conseil national de l’Ordre des Infirmiers v. Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l’Enseignement supérieur, de la Recherche et de l’Innovation, Premier ministre

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/31

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 30. prosince 2019 – Les Chirurgiens-Dentistes de France, Confédération des Syndicats médicaux français, Fédération des Syndicats pharmaceutiques de France, Syndicat des Biologistes, Syndicat des Médecins libéraux, Union dentaire, Conseil national de l’Ordre des Chirurgiens-Dentistes, Conseil national de l’Ordre des Masseurs-Kinésithérapeutes, Conseil national de l’Ordre des Infirmiers v. Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l’Enseignement supérieur, de la Recherche et de l’Innovation, Premier ministre
      (Věc C-940/19)
      (2020/C 77/42)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Les Chirurgiens-Dentistes de France, Confédération des Syndicats médicaux français, Fédération des Syndicats pharmaceutiques de France, Syndicat des Biologistes, Syndicat des Médecins libéraux, Union dentaire, Conseil national de l’Ordre des Chirurgiens-Dentistes, Conseil national de l’Ordre des Masseurs-Kinésithérapeutes, Conseil national de l’Ordre des Infirmiers

         Žalovaní: Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l’Enseignement supérieur, de la Recherche et de l’Innovation, Premier ministre

         Předběžná otázka

      Brání čl. 4f odst. 6 směrnice 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 (1) tomu, aby členský stát zavedl možnost částečného přístupu k některým z povolání, na něž se vztahuje mechanismus automatického uznávání odborných kvalifikací, jak je stanoveno v kapitole III hlavy III téže směrnice?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (Úř. věst. L 255, 30.9.2005, s. 22).


title: Věc C-948/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) dne 31. prosince 2019 – UAB „Manpower Lit“ v. E.S., M.L., M.P., V.V. a R.V

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/32

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) dne 31. prosince 2019 – UAB „Manpower Lit“ v. E.S., M.L., M.P., V.V. a R.V
      (Věc C-948/19)
      (2020/C 77/43)
      Jednací jazyk: litevština

         Předkládající soud

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: UAB „Manpower Lit“

         Odpůrci: E.S., M.L., M.P., V.V. a R.V.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Jaký obsah má mít pojem „veřejný podnik“ v čl. 1 odst. 2 směrnice 2008/104/ES (1)? Je třeba takové agentury Evropské unie, jako je [Evropský institut pro rovnost žen a mužů (EIGE)], považovat za „veřejné podniky“ ve smyslu uvedené směrnice?

                  2)

                  Jaké subjekty (agentura práce, uživatel, jeden z nich, případně oba) podléhají kritériu „provozování hospodářské činnosti“ podle čl. 1 odst. 2 směrnice 2008/104? Je třeba oblasti činnosti a funkcí EIGE, tak jak jsou stanoveny v článcích 3 a 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1922/2006 (2), považovat za hospodářské činnosti dle definice (chápání) tohoto pojmu ve smyslu čl. 1 odst. 2 směrnice 2008/104?

                  3)

                  Mohou být odstavce 2 a 3 článku 1 směrnice 2008/104 vykládány tak, že mohou vyloučit z použití této směrnice takové veřejné a soukromé agentury práce nebo uživatele, kteří nejsou zapojeni do vztahů uvedených v čl. 1 odst. 3 směrnice a neprovozují hospodářskou činnost uvedenou v čl. 1 odst. 2 směrnice?

                  4)

                  Mají se ustanovení čl. 5 odst. 1 směrnice 2008/104 o právech agenturních zaměstnanců na základní pracovní a zaměstnanecké podmínky, zejména na odměňování, v plném rozsahu použít na agentury Evropské unie, které podléhají zvláštním unijním pracovněprávním pravidlům a článkům 335 a 336 SFEU?

                  5)

                  Porušuje právní úprava členského státu (článek 75 zákoníku práce Litvy), která provádí ustanovení čl. 5 odst. 1 směrnice 2008/104 pro všechny podniky využívající agenturní zaměstnance (včetně unijních orgánů), zásadu správní samostatnosti orgánů Unie zakotvenou v článcích 335 a 336 SFEU a pravidla upravující výpočet a výplatu platu stanovená služebním řádem úředníků Evropské unie?

                  6)

                  Vzhledem k tomu, že všechna pracovní místa (pracovní funkce), na kterých jsou zaměstnanci přímo zaměstnáni institutem EIGE, zahrnují úkoly, které mohou být prováděny výlučně zaměstnanci, na které se vztahuje služební řád úředníků Evropské unie, mohou být příslušná pracovní místa (pracovní funkce) agenturních zaměstnanců považována za „stejn[á] pracovní míst[a]“ ve smyslu čl. 5 odst. 1 směrnice 2008/104?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/104/ES ze dne 19. listopadu 2008 o agenturním zaměstnávání (Úř. věst. 2008, L 327, s. 9).

         (2)  Úř. věst. 2006, L 403, s. 9.


title: Věc C-950/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Helsingin hallinto-oikeus (Finsko) dne 17. prosince 2019 – A

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/33

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Helsingin hallinto-oikeus (Finsko) dne 17. prosince 2019 – A
      (Věc C-950/19)
      (2020/C 77/44)
      Jednací jazyk: finština

         Předkládající soud

      Helsingin hallinto-oikeus

         Účastníci původního řízení

      Navrhovatel v řízení o opravném prostředku: A

         Další účastník řízení: Patentti- ja rekisterihallituksen tilintarkastuslautakunta

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 22a odst. 1 (vložený směrnicí 2014/56/EU (1)) směrnice 2006/43/ES (2) vykládán v tom smyslu, že klíčový auditorský partner nastupuje na takovou pozici, kterou stanoví tento odstavec, okamžikem uzavření pracovní smlouvy?

                  2)

                  V případě záporné odpovědi na první otázku: Musí být čl. 22a odst. 1 vykládán v tom smyslu, že klíčový auditorský partner nastupuje na takovou pozici, kterou stanoví tento odstavec, zahájením práce na dotčené pozici?

         (1)  Úř. věst. 2014, L 158, s. 196).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (Úř. věst. 2006, L 157, s. 87).


title: Věc C-3/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rīgas rajona tiesa (Lotyšsko) dne 7. ledna 2020 – trestní řízení proti AB, CE, SIA „MM investīcijas“

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/33

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rīgas rajona tiesa (Lotyšsko) dne 7. ledna 2020 – trestní řízení proti AB, CE, SIA „MM investīcijas“
      (Věc C-3/20)
      (2020/C 77/45)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Rīgas rajona tiesa

         Účastníci původního trestního řízení

      AB, CE, SIA „MM investīcijas“

         Předběžné otázky

                  1)

                  Uplatní se čl. 11 písm. a) a čl. 22 první pododstavec protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie připojeného ke Smlouvě o fungování Evropské unie na funkci člena Rady guvernérů Evropské centrální banky, vykonávanou guvernérem centrální banky členského státu, tedy na prezidenta Lotyšské centrální banky, AB?

                  2)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku, zaručují tato ustanovení této osobě imunitu ve vztahu k trestnímu řízení i nadále poté, co přestala zastávat pozici guvernéra centrální banky členského státu, a tedy i pozici člena Rady guvernérů Evropské centrální banky?

                  3)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku, představuje tato imunita pouze vynětí z „pravomoci soudů“, jak stanoví čl. 11 písm. a) protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie připojeného ke Smlouvě o fungování Evropské unie, nebo se vztahuje rovněž na trestní stíhání, včetně doručení usnesení o zahájení trestního stíhání a získávání důkazů? V případě, že se imunita uplatní na trestní stíhání, má tato okolnost vliv na možnost použít důkazy?

                  4)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku, umožňuje čl. 11 písm. a) protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie připojeného ke Smlouvě o fungování Evropské unie ve spojení s článkem 17 uvedeného protokolu orgánu odpovědnému za řízení, anebo v odpovídajícím stadiu řízení soudnímu senátu, posoudit existenci zájmu Evropské unie v rámci uvedeného řízení a pouze v případě, že shledá existenci tohoto zájmu – tedy pokud je inkriminované jednání AB spjato s výkonem jeho funkce v orgánu Evropské unie –, požádat dotyčný orgán, tedy Evropskou centrální banku, aby zbavil tuto osobu imunity?

                  5)

                  Musí existence zájmů Evropské unie při použití ustanovení protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Evropské unie připojeného ke Smlouvě o fungování Evropské unie vždy přímo souviset s přijímáním rozhodnutí nebo s jednáním uskutečňovaným při výkonu funkce v orgánu Evropské unie? Může být takový úředník předmětem úkonů trestního řízení, pokud jeho obvinění nesouvisí s jeho funkcí v orgánu Evropské unie, ale s činnostmi vykonávanými v rámci jeho funkce v členském státě?


title: Věc C-4/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varhoven administrativen sad (Bulharsko) dne 7. ledna 2020 – Alti“ OOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Plovdiv pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/34

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varhoven administrativen sad (Bulharsko) dne 7. ledna 2020 – Alti“ OOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Plovdiv pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
      (Věc C-4/20)
      (2020/C 77/46)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Varhoven administrativen sad

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku: Alti“ OOD

         Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Plovdiv pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite (ředitel ředitelství „Opravné prostředky, daňová agenda a záležitosti sociálního zabezpečení“ – Plovdiv při Ústřední správě Národní agentury pro veřejné příjmy)

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být článek 205 směrnice 2006/112/ES (1) a zásada proporcionality vykládány v tom smyslu, že solidární odpovědnost registrované osoby, která je příjemcem zdanitelného dodání zboží, za daň z přidané hodnoty neodvedenou jejím dodavatelem, zahrnuje kromě hlavního dluhu dodavatele (dluh na dani z přidané hodnoty) také akcesorickou povinnost nahradit škodu způsobenou prodlením ve výši zákonných úroků z hlavního dluhu od začátku prodlení dlužníka až do okamžiku vydání opravného daňového výměru, jímž se stanoví solidární odpovědnost, resp. až do splnění závazku?

                  2)

                  Musí být článek 205 směrnice 2006/112 a zásada proporcionality vykládány v tom smyslu, že brání takovému vnitrostátnímu ustanovení, jako je čl. 16 odst. 3 Danačno-osiguritelen procesualen kodeks (daňový a pojišťovací řád procesní), podle nějž odpovědnost třetí osoby za nezaplacené daně osoby povinné k dani zahrnuje daně a úroky?

         (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


title: Věc C-24/20: Žaloba podaná dne 17. ledna 2020 – Evropská komise v. Rada Evropské unie

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/35

      Žaloba podaná dne 17. ledna 2020 – Evropská komise v. Rada Evropské unie
      (Věc C-24/20)
      (2020/C 77/47)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, J. Norris a I. Naglis, zmocněnci)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání žalobkyně

      Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil článek 3 rozhodnutí Rady 2019/1754 (1) ze dne 7. října 2019 o přistoupení Evropské unie k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních,

                  —

                  zrušil článek 4 rozhodnutí 2019/1754 v rozsahu, v němž obsahuje odkazy na členské státy, či podpůrně zrušil článek 4 v plném rozsahu, nejsou-li odkazy na členské státy oddělitelné od zbytku ustanovení;

                  —

                  zachoval účinky zrušených částí rozhodnutí 2019/1754, zejména pokud jde o zmocnění podle článku 3 uplatněné před datem vyhlášení rozsudku v členských státech, které jsou v současnosti stranou Lisabonské dohody z roku 1958, a to až do doby, než vstoupí v platnost rozhodnutí Rady Evropské unie, a sice v přiměřené lhůtě, která by neměla přesáhnout šest měsíců od vyhlášení rozsudku,

                  —

                  uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 218 odst. 6 a čl. 293 odst. 1 SFEU, zásady svěřených pravomocí zakotvené v čl. 13 odst. 2 SEU, zásady institucionální rovnováhy a oprávnění Komise v oblasti legislativní iniciativy, jelikož bylo napadené rozhodnutí přijato bez návrhu Komise.
      Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 2 odst. 1 a článku 207 SFEU a z nedostatku odůvodnění, jelikož Rada překročila svou pravomoc udělením obecného a trvalého zmocnění bez řádného zdůvodnění.

         (1)  Úř. věst. 2019, L 271, s. 12.


title: Věc C-115/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal correctionnel de Saint-Brieuc - Chambre détachée de Guingamp - Francie) – Procureur de la République v. Tugdual Carluer, Yann Latouche, Dominique Legeard, Thierry Leleu, Dimitri Pinschof, Brigitte Plunian a Rozenn Marechal

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/36

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. ledna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal correctionnel de Saint-Brieuc - Chambre détachée de Guingamp - Francie) – Procureur de la République v. Tugdual Carluer, Yann Latouche, Dominique Legeard, Thierry Leleu, Dimitri Pinschof, Brigitte Plunian a Rozenn Marechal
      (Věc C-115/18) (1)

      (2020/C 77/48)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 152, 30.4.2018.


title: Věc C-297/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. října 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesverwaltungsgericht Steiermark - Rakousko) – Humbert Jörg Köfler, Wolfgang Leitner, Joachim Schönbeck, Wolfgang Semper v. Bezirkshauptmannschaft Murtal, za účasti: Finanzpolizei

text:
               9.3.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 77/36

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. října 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesverwaltungsgericht Steiermark - Rakousko) – Humbert Jörg Köfler, Wolfgang Leitner, Joachim Schönbeck, Wolfgang Semper v. Bezirkshauptmannschaft Murtal, za účasti: Finanzpolizei
      (Věc C-297/18) (1)

      (2020/C 77/49)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 301, 27.8.2018.