title: Věc T-350/18: Usnesení Tribunálu ze dne 28. listopadu 2018 – Euronet Consulting v. Komise „Veřejné zakázky na služby – Zadávací řízení – Odmítnutí nabídky uchazeče – Částečné zrušení napadeného aktu – Rozhodnutí, kterým se mění napadený akt – Zánik předmětu sporu – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/20

      Usnesení Tribunálu ze dne 28. listopadu 2018 – Euronet Consulting v. Komise
      (Věc T-350/18) (1)

      („Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Odmítnutí nabídky uchazeče - Částečné zrušení napadeného aktu - Rozhodnutí, kterým se mění napadený akt - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2019/C 54/34)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Euronet Consulting EEIG (Brusel, Belgie) (zástupci: P. Peeters a R. van Cleemput, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Estrada de Solà, T. Ramopoulos a A. Aresu, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 a znějící na zrušení rozhodnutí Komise, které bylo žalobkyni sděleno dopisem ze dne 26. března 2018 a kterým se zamítá nabídka podaná konsorciem, v jehož rámci je žalobkyně vedoucí pro část 2 v rámci zadávacího řízení EuropeAid/138778/DH/SER/MULTI, nazvaného „Rámcová smlouva na služby týkající se provádění vnější pomoci 2018 (FWC SIEA 2018) 2017/S 128-260026“, a kterým se zadává zakázka deseti jiným uchazečům.

         Výrok

                  1)

                  Není již důvodné rozhodnout ve věci samé.

                  2)

                  Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení, včetně nákladů spojených s řízením o předběžném opatření.

         (1)  Úř. věst. C 259, 23.7.2018.


title: Věc T-671/18 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 28. listopadu 2018 – ZU v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních – Veřejná služba – Návrh na odklad vykonatelnosti – Chybějící naléhavost“

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/20

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 28. listopadu 2018 – ZU v. Komise
      (Věc T-671/18 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejná služba - Návrh na odklad vykonatelnosti - Chybějící naléhavost“)
      (2019/C 54/35)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci/ Účastnice řízení

         Žalobce: ZU (zástupce: C. Bernard-Glanz, advokát)

         Žalovaná: Evropská Komise (zástupci: G. Berscheid a R. Striani, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Generálního ředitelství Komise pro lidské zdroje a bezpečnost (DG HR) ze dne 12. října 2018 (Ares(2018)5241886 – 12/10/2018) o převedení žalobce a rozhodnutí Generálního ředitelství Komise pro lidské zdroje a bezpečnost (DG HR) ze dne 29. října 2018 (Ares(2018)5529220 – 29/10/2018) ohledně jeho návratu do sídla.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-707/18: Žaloba podaná dne 29. listopadu 2018 – Tilly-Sabco v. Rada a Komise

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/22

      Žaloba podaná dne 29. listopadu 2018 – Tilly-Sabco v. Rada a Komise
      (Věc T-707/18)
      (2019/C 54/37)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Francie) (zástupci: R. Milchior a S. Charbonnel, advokáti)

         Žalované: Evropská komise, Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  připustil k projednání žalobu na neplatnost nařízení Rady (EU) 2018/1277 ze dne 18. září 2018, kterým se stanoví vývozní náhrady pro drůbeží maso v nulové výši (Úř. věst. 2018, L 239, s. 1);

            a v důsledku toho

                  —

                  zrušil nařízení Rady (EU) 2018/1277 ze dne 18. září 2018, kterým se stanoví vývozní náhrady pro drůbeží maso v nulové výši (Úř. věst. 2018, L 239, s. 1);

                  —

                  rozhodl, že Rada nese odpovědnost za pochybení spočívající v přijetí nařízení (EU) 2018/1277 ze dne 18. září 2018, jež bude zrušeno;

                  —

                  podpůrně rozhodl, že Komise nese odpovědnost za pochybení spočívající v tom, že nechala Radu přijmout nařízení (EU) 2018/1277 ze dne 18. září 2018, jež bude zrušeno, ovšem jen tehdy, kdyby odpovědnost Komise nebyla uznána v řízení ve věci T-437/18;

                  —

                  ještě podpůrněji rozhodl, že Rada a Komise nesou odpovědnost za pochybení spočívající v přijetí nařízení (EU) 2018/1277 ze dne 18. září 2018, jež bude zrušeno, ovšem jen tehdy, kdyby odpovědnost Komise nebyla uznána v řízení ve věci T-437/18;

                  —

                  rozhodl, že v důsledku pochybení Rady nebo Komise vznikla společnosti Tilly-Sabco újma;

            a v důsledku toho

                  —

                  primárně

                              —

                              rozhodl, že Rada zaplatí žalobkyni částku 3 238 000 eur, z toho:

                                          —

                                          2 848 000 eur odpovídajících nevyplaceným náhradám z prodejů uskutečněných v období od 19. července do 31. prosince 2013;

                                          —

                                          390 000 eur náhrad v souvislosti s ušlým ziskem v důsledku neuskutečněných prodejů dalších 3 550 tun do zemí Blízkého východu v témž období;

                              —

                              uložil Radě povinnost zaplatit částku 3 238 000 eur

                                          —

                                          zvýšenou o vyrovnávací úroky plynoucí od zrušeného nařízení (EU) č. 689/2013 do vyhlášení rozsudku v této věci, a to v sazbě roční inflace konstatované v dotčeném období Eurostatem (Statistický úřad Evropské unie) v členském státě, ve kterém je tato společnost usazena;

                                          —

                                          zvýšenou o úroky z prodlení plynoucí od vyhlášení tohoto rozsudku do úplného zaplacení, a to v sazbě stanovené Evropskou centrální bankou (ECB) pro její hlavní refinanční operace, zvýšené o dva procentní body;

                  —

                  podpůrně

                              —

                              rozhodl, Komise zaplatí žalobkyni částku 3 238 000 eur, z toho:

                                          —

                                          2 848 000 eur odpovídajících nevyplaceným náhradám z prodejů uskutečněných v období od 19. července do 31. prosince 2013;

                                          —

                                          390 000 eur náhrad v souvislosti s ušlým ziskem v důsledku neuskutečněných prodejů dalších 3 550 tun do zemí Blízkého východu v témž období;

                              —

                              uložil Komisi povinnost zaplatit částku 3 238 000 eur

                                          —

                                          přehodnocenou o vyrovnávací úroky plynoucí od zrušeného nařízení (EU) č. 689/2013 do vyhlášení rozsudku v této věci, a to v sazbě roční inflace konstatované v dotčeném období Eurostatem (Statistický úřad Evropské unie) v členském státě, ve kterém je tato společnost usazena;

                                          —

                                          zvýšenou o úroky z prodlení plynoucí od vyhlášení tohoto rozsudku do úplného zaplacení, a to v sazbě stanovené Evropskou centrální bankou (ECB) pro její hlavní refinanční operace, zvýšené o dva procentní body;

                              —

                              rozhodl, že částku, jejíž zaplacení bude v této věci uloženo Komisi, s příslušenstvím bude možné snížit o částku, jejíž zaplacení může být Komisi uloženo ve věci T-437/18;

                              —

                              uložil Komisi povinnost zaplatit náhradu nemajetkové újmy způsobené jejím dvojím pochybením, a to ve výši určené ex aequo et bono na 20 000 eur;

                  —

                  dále podpůrněji

                              —

                              rozhodl, že Rada a Komise zaplatí žalobkyni částku 3 238 000 eur s tím, že Tribunál určí, v jakém poměru se tato částka mezi tyto orgány rozdělí, z toho:

                                          —

                                          2 848 000 eur odpovídajících nevyplaceným náhradám z prodejů uskutečněných v období od 19. července do 31. prosince 2013;

                                          —

                                          390 000 eur náhrad v souvislosti s ušlým ziskem v důsledku neuskutečněných prodejů dalších 3 550 tun do zemí Blízkého východu v témž období;

                              —

                              uložil Radě a Komisi povinnost zaplatit částku 3 238 000 eur s tím, že Tribunál určí, v jakém poměru se tato částka mezi tyto orgány rozdělí,

                                          —

                                          přičemž pevná částka k tíži Rady a pevná částka k tíži Komise bude přehodnocena o vyrovnávací úroky plynoucí od zrušeného nařízení (EU) č. 689/2013 do vyhlášení rozsudku v této věci, a to v sazbě roční inflace konstatované v dotčeném období Eurostatem (Statistický úřad Evropské unie) v členském státě, ve kterém je tato společnost usazena, a

                                          —

                                          zvýšenou o úroky z prodlení plynoucí od vyhlášení tohoto rozsudku do úplného zaplacení, a to v sazbě stanovené Evropskou centrální bankou (ECB) pro její hlavní refinanční operace, zvýšené o dva procentní body;

                  —

                  uložil Radě a Komisi náhradu nákladů tohoto řízení s tím, že Tribunál určí, v jakém poměru se tato částka mezi tyto orgány případně rozdělí.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod, vycházející ze zneužití legislativního procesu nebo porušení procesních pravidel spočívajících podle žalobkyně v tom, že v projednávaném případě nebyl dodržen postup pro nahrazení zrušeného aktu, jelikož autorkou zrušeného aktu, a sice [prováděcího] nařízení (EU) č. 689/2013 ze dne 18. července 2013, kterým se stanoví vývozní náhrady pro drůbeží maso (Úř. věst. 2013, L 196, s. 13), byla Komise a nové nařízení ze dne 18. září 2018 přijala Rada na základě jiných předpisů.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení pravidla rovnocennosti právních forem spočívajícího v tom, že nové nařízení nepřijala Komise, nýbrž Rada, a Komise měla navíc spolupracovat s Řídícím výborem pro společnou organizaci zemědělských trhů.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod, vycházející z toho, že napadené nařízení postrádá právní základ, neboť čl. 43 odst. 3 SFEU, který byl zvolen jako jediný možný právní základ pro přijetí napadeného nařízení, neopravňuje Radu k přijetí takového nařízení. Právní základ, který by Radě umožňoval přijmout předpis stanovící vývozní náhrady pro drůbeží maso, proto neexistuje.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod, vycházející ze zneužití legislativního procesu spočívajícího v tom, že Komise měla za účelem splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora ze dne 20. září 2017, Tilly-Sabco v. Komise, (C-183/16 P, EU:C:2017:704), sama přijmout akt nahrazující zrušené nařízení, a nikoli žádat Radu, aby akt přijala „namísto ní“.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod, vycházející z nedostatečného nebo nesprávného odůvodnění jak v souvislosti s formou, neboť v napadeném nařízení není vysvětleno, proč bylo třeba žádat o jeho přijetí Radu, ani proč a jak to, že čl. 43 odst. 3 SFEU byl jediným možným právním základem pro jeho přijetí, tak ve věci samé v souvislosti se stanovením sazby náhrady, neboť Rada – stejně jako předtím Komise – neprovedla pražádnou ekonomickou analýzu.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod, vycházející z vnitřní nesoudržnosti napadeného nařízení spočívající v tom, že Rada bez rozmyslu a bez analýzy přijala totožné nařízení na základě nesprávného a neplatného právního základu, takže shora citovaný rozsudek Soudního dvora nezohlednila.

            Podle žalobkyně bude na základě zrušení tohoto nového nařízení (EU) 2018/1277 možné domáhat se na Radě náhrady škody, která jí vznikla v důsledku jeho přijetí. Podpůrně podává žalobkyně žalobu na uplatnění odpovědnosti proti Komisi, jež navrhla přijetí tohoto nového nařízení, které musí být zrušeno. Konečně ještě podpůrněji navrhuje, aby Tribunál určil společnou a sdílenou odpovědnost Rady a Komise s tím, že pochybení obou těchto orgánů je odlišné.


title: Věc T-714/18: Žaloba podaná dne 4. prosince 2018 – Adraces v. Komise

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/25

      Žaloba podaná dne 4. prosince 2018 – Adraces v. Komise
      (Věc T-714/18)
      (2019/C 54/38)
      Jednací jazyk: portugalština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Associação para o Desenvolvimento da Raia Centro Sul – Adraces (Vila Velha de Ródão, Portugalsko) (zástupci: G. Anastácio, D. Pirra Xarepe, J. Whyte a M. Barros Silva, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  určil, že rozhodnutí Komise ARES(2018) 4940694 ze dne 26. září 2018, kterým byla ukončena rámcová dohoda o partnerství č. COM/LIS/ED/2018-2020_1, je neplatné a uložil Komisi povinnost obnovit předchozí situaci žalobkyně;

                  —

                  uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod, vycházející z porušení zásady právní jistoty spočívajícího v tom, že Komise jednostranně a bez udání důvodu nebo odůvodnění vypověděla veřejnoprávní smlouvu.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení zásady dobré víry spočívajícího v tom, že Komise tím, že do řečené rámcové dohody zavedla obecné ujednání, podle kterého může tuto dohodu libovolně a bez udání důvodu nebo odůvodnění vypovědět, překročila své pravomoci nedbajíc rovnováhy zájmů, která je základem každé – veřejnoprávní i soukromoprávní – smlouvy.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod, vycházející z porušení zásady respektování práv a oprávněných zájmů jednotlivců, kterou je veřejná správa v oblasti veřejnoprávních smluv vázána, spočívajícího v tom, že Komise jednostranně a prostě libovolně a bezdůvodně vypověděla shora zmíněnou dohodu v rozporu se zásadou pacta sunt servanda.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod, vycházející z porušení zásady řádné správy spočívajícího v tom, že Komise uvedenou smlouvu vypověděla na základě pouhého článku v tisku, aniž dostatečně podrobně posoudila konkrétní případ, čímž se dopustila nesprávného úředního postupu.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod, vycházející z porušení zásady proporcionality spočívajícího v tom, že Komise vypověděla zmíněnou dohodu bez uvedení důvodu nebo odůvodnění v návaznosti na odsouzení jednoho z pracovníků žalobkyně za trestné činy padělání a podvodu, které nijak nesouvisejí s činností žalobkyně ani s pravomocemi a příslušností Komise.


title: Věc T-717/18: Žaloba podaná dne 5. prosince 2018 – B.D. v. EUIPO – Philicon 97 (PHILIBON)

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/26

      Žaloba podaná dne 5. prosince 2018 – B.D. v. EUIPO – Philicon 97 (PHILIBON)
      (Věc T-717/18)
      (2019/C 54/39)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: B.D. – Boyer Developpement (Moissac, Francie) (zástupce: E. Junca, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Philicon 97 AD (Plovdiv, Bulharsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie PHILIBON – ochranná známka Evropské unie č. 9 690 041

         Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne10. Října 2018, ve věci R 375/2018-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení ze dne 21. prosince 2017;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Odvolací senát použil ustanovení nařízení (EU) 2017/1001, které nebylo v době podání žádosti o prohlášení neplatnosti podané u EUIPO platné. Odvolací senát nesplnil podmínky uvedené v čl. 8 odst. 5 ve spojení s článkem 53 nařízení č. 207/2009;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 2 písm. c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-718/18: Žaloba podaná dne 5. prosince 2018 – Boyer v. EUIPO – Philicon 97 (PHILIBON DEPUIS 1957 www.philibon.com)

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/27

      Žaloba podaná dne 5. prosince 2018 – Boyer v. EUIPO – Philicon 97 (PHILIBON DEPUIS 1957 www.philibon.com)
      (Věc T-718/18)
      (2019/C 54/40)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Boyer (Moissac, Francie) (zástupce: E. Juncka, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Philicon 97 AD (Plovdiv, Bulharsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie v modré, žluté a bílé barvě – Ochranná známka Evropské unie č. 12 501 466

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. října 2018, ve věci R 374/2018-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení ze dne 21. prosince 2017;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Odvolací senát použil ustanovení nařízení 2017/1001, které nebylo v době podání návrhu na prohlášení neplatnosti podaného u EUIPO platné. Odvolací senát nesplnil podmínky stanovené v čl. 8 odst. 5 ve spojení s článkem 53 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-721/18: Žaloba podaná dne 7. prosince 2018 – Apostolopoulou a Apostolopoulou- Chrysanthaki v. Komise

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/27

      Žaloba podaná dne 7. prosince 2018 – Apostolopoulou a Apostolopoulou- Chrysanthaki v. Komise
      (Věc T-721/18)
      (2019/C 54/41)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Zoi Apostolopoulou (Atény, Řecko), Anastasia Apostolopoulou- Chrysanthaki (Atény, Řecko) (zástupce: D. Gkouskos, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  vyhověl žalobě a uložil žalovaným společně a nerozdílně uhradit každému ze žalobců částku v celkové výši pět set tisíc eur, jak je tato částka podrobně rozepsána v žalobě;

                  —

                  uložil žalovaným povinnost zdržet se v budoucnu jakéhokoli zásahu do práv na ochranu osobnosti žalobců;

                  —

                  uložil první žalované, aby obnovila čest a pověst žalobců prostřednictvím prohlášení před Efeteio Athinon (odvolací soud v Aténách), u kterého se v řízení ve druhém stupni projednává námitka podaná žalobci dne 11. září 2017 s obecným jednacím číslem 572461/2017 a zvláštním jednacím číslem 1898/2017, v jehož rámci první žalovaná přednesla nepravdivá a urážlivá prohlášení ve vztahu k žalobcům;

                  —

                  uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Projednávaná žaloba je podána proti Evropské komisi a Evropské unii. Vzhledem k tomu, že Evropská unie je vždy zastupována u Tribunálu orgánem, jemuž je přičítán napadený akt nebo jednání, je Komise považována za jedinou žalovanou v této věci.
      Na podporu žaloby předkládají žalobci čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení lidské důstojnosti a osobnosti žalobců v důsledku pomlouvačných prohlášení Komise před Monomeles Protodikeio Athinon (soud prvního stupně v Aténách – samosoudce) a porušení zásady řádné správy s cílem dosáhnout nuceného výkonu vůči žalobcům.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady legality, dobré víry a legitimního očekávání v důsledku tvrzení Komise, že žalobci jakožto společníci jsou právně odpovědní a že společnost neměla právní subjektivitu, třebaže uzavřela více smluv, když je známo, že podle řeckého práva a stanov společnosti nebyli žalobci osobně odpovědní za závazky společnosti.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práva na účinný procesní prostředek a na spravedlivý proces, jelikož žalobci nebyli účastníky řízení, v nichž byly vydány exekuční tituly.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nespravedlivého a protiprávního zrychlení exekučního řízení vůči žalobcům.


title: Věc T-722/18: Žaloba podaná dne 7. prosince 2018 – Repsol v. EUIPO – Basic (BASIC)

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/28

      Žaloba podaná dne 7. prosince 2018 – Repsol v. EUIPO – Basic (BASIC)
      (Věc T-722/18)
      (2019/C 54/42)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Repsol, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Devaureix a J. Erdozain López, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Basic AG Lebensmittelhandel (Mnichov, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie BASIC v modré, červené, oranžové a bílé barvě – Ochranná známka Evropské unie č. 5 648 159

         Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. srpna 2018, ve věci R 178/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  vyhověl žalobě spolu se všemi přiloženými dokumenty;

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  uložil společnosti Basic Aktiengesellschaft Lebensmittelhandel a EUIPO náhradu nákladů tohoto řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 72 odst. 6 nařízení Rady (ES) č. 207/2009;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 207/2009.


title: Věc T-724/18: Žaloba podaná dne 7. prosince 2018 – Aurea Biolabs v. EUIPO – Avizel (AUREA BIOLABS)

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/29

      Žaloba podaná dne 7. prosince 2018 – Aurea Biolabs v. EUIPO – Avizel (AUREA BIOLABS)
      (Věc T-724/18)
      (2019/C 54/43)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Aurea Biolabs Pte Ltd (Cochin, Indie) (zástupci: B. Brandreth, barrister, L. Oommen, solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Avizel SA (Lucemburk, Lucembursko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie AUREA BIOLABS – Přihláška č. 15 836 737

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. září 2018 ve věci R 814/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-728/18: Žaloba podaná dne 6. prosince 2018 – Brand IP Licensing v. EUIPO – Facebook (lovebook)

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/30

      Žaloba podaná dne 6. prosince 2018 – Brand IP Licensing v. EUIPO – Facebook (lovebook)
      (Věc T-728/18)
      (2019/C 54/44)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Brand IP Licensing Ltd (Road Town, Britské panenské ostrovy) (zástupce: J. MacKenzie, Solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Facebook, Inc. (Menlo Park, Kalifornie, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „lovebook“ – Přihláška č. 9 926 577

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. října 2018, ve věci R 2279/2017-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  zrušil rozhodnutí námitkového oddělení EUIPO ze dne 24. srpna 2017 v plném rozsahu;

                  —

                  zamítl námitku;

                  —

                  uložil, aby žalobkyni byly nahrazeny náklady řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-730/18: Žaloba podaná dne 12. prosince 2018 – DQ a další v. Parlament

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/31

      Žaloba podaná dne 12. prosince 2018 – DQ a další v. Parlament
      (Věc T-730/18)
      (2019/C 54/45)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: DQ a jedenáct dalších žalobců (zástupce: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil projednávanou žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

            a v důsledku toho,

                  —

                  zrušil implicitní rozhodnutí o zamítnutí žádosti o náhradu škody (dále jen „napadené rozhodnutí“) podané žalobcemi dne 13. prosince 2017 podle čl. 90 odst. 1 služebního řádu;

                  —

                  v případě potřeby zrušil rozhodnutí ze dne 12. září 2018 o zamítnutí stížnosti podané dne 23. května 2018 ve smyslu čl. 90 odst. 2 služebního řádu;

                  —

                  uložit náhradu nemajetkové újmy způsobené řadou aktů a jednání Parlamentu, která musí být předmětem celkového posouzení a kterou žalobci s výhradou opětovného ocenění odhadují ex aequo et bono na částku 192 000 eur;

                  —

                  uložil Parlamentu zaplatit v mezidobí vzniklé kompenzační úroky a úroky z prodlení;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci protiprávní činy, jichž se dopustil Parlament jakožto zaměstnavatel, zejména porušení zásady řádné správy a povinnosti řádné péče, útok na jejich důstojnost, porušení jejich soukromého a rodinného života, porušení jejich práva na ochranu lékařského tajemství a porušení jejich práva na pracovní podmínky, které respektují jejich zdraví, bezpečnost a důstojnost.
      Žalobci tvrdí, že skutečnosti a jednání, které uvedly, jsou na první pohled autentickými nebo přinejmenším pravděpodobnými skutečnostmi a jednáními, které umožňují předpokládat existenci činů psychického obtěžování vůči nim, a dospěli k závěru o vzniku odpovědnosti Evropského parlamentu, zejména kvůli jeho pasivitě při zpracování žádosti o pomoc podle článků 12 a 24 služebního řádu úředníků Evropské unie.


title: Věc T-732/18: Žaloba podaná dne 14. prosince 2018 – Dalasa v. EUIPO – Charité Universitätsmedizin Berlin (charantea)

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/31

      Žaloba podaná dne 14. prosince 2018 – Dalasa v. EUIPO – Charité Universitätsmedizin Berlin (charantea)
      (Věc T-732/18)
      (2019/C 54/46)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Dalasa Handelsgesellschaft mbH (Vídeň, Rakousko) (zástupkyně: I. Hödl, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts (Berlín, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie – Přihláška č. 15 485 956

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. října 2018, ve věci R 539/2018-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  vyhověl žalobě, pozměnil napadené rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 15. října 2018, R 539/2018-4 týkající se námitkového řízení č. B 2 758 830 (přihláška ochranné známky Evropské unie č. 15 485 956), zamítl námitku a povolil zápis ochranné známky Evropské unie;

            podpůrně, aby

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 15. října 2018, R 539/2018-4 týkající se námitkového řízení č. B 2 758 830 (přihláška ochranné známky Evropské unie č. 15 485 956) a věc vrátil EUIPO;

                  —

                  v každém případě uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, jakož i

                  —

                  uložil odpůrci náhradu všech nákladů řízení, které vznikly v rámci řízení před námitkovým oddělením a před odvolacím senátem.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-733/18: Žaloba podaná dne 14. prosince 2018 – Dalasa v. EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea)

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/32

      Žaloba podaná dne 14. prosince 2018 – Dalasa v. EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea)
      (Věc T-733/18)
      (2019/C 54/47)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Dalasa Handelsgesellschaft mbH (Vídeň, Rakousko) (zástupkyně: I. Hödl, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts (Berlín, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie charantea – Přihláška č. 15 785 801

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. října 2018, ve věci R 540/2018-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  vyhověl žalobě, pozměnil napadené rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 15. října 2018, R 540/2018-4 týkající se námitkového řízení č. B 2 815 978 (přihláška ochranné známky Evropské unie č. 15 785 801), zamítl námitku a povolil zápis ochranné známky Evropské unie;
                  podpůrně, aby

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 15. října 2018, R 540/2018-4 týkající se námitkového řízení č. B 2 815 978 (přihláška ochranné známky Evropské unie č. 15 785 801) a věc vrátil EUIPO;

                  —

                  v každém případě uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, jakož i

                  —

                  uložil odpůrci náhradu všech nákladů řízení, které vznikly v rámci řízení před námitkovým oddělením a před odvolacím senátem.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-737/18: Žaloba podaná dne 17. prosince 2018 – Siberia Oriental v. CPVO (Siberia)

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/33

      Žaloba podaná dne 17. prosince 2018 – Siberia Oriental v. CPVO (Siberia)
      (Věc T-737/18)
      (2019/C 54/48)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Siberia Oriental BV (‘t Zand, Nizozemsko) (zástupce: T. Overdijk, advokát)

         Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství (CPVO)

         Údaje týkající se řízení před CPVO

         Dotčené odrůdové právo Společenství: Odrůdové právo Společenství č. EU0404 (odrůda lilie „Siberia“)

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí odvolacího senátu CPVO ze dne 15. října 2018, ve věci A 009/2017

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil CPVO, aby změnil konec platnosti v seznamu odrůd na 30. dubna 2020.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  porušení podstatných formálních náležitostí;

                  —

                  porušení nařízení Rady (ES) č. 2100/94 nebo jeho prováděcích předpisů, včetně Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie.


title: Věc T-139/17: Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2018 – Kibelisa v. Rada

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/34

      Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2018 – Kibelisa v. Rada
      (Věc T-139/17) (1)

      (2019/C 54/49)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda devátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 129, 24.4.2017.


title: Věc T-140/17: Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2018 – Kampete v. Rada

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/34

      Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2018 – Kampete v. Rada
      (Věc T-140/17) (1)

      (2019/C 54/50)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda devátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 129, 24.4.2017.


title: Věc T-141/17: Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2018 – Amisi Kumba v. Rada

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/34

      Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2018 – Amisi Kumba v. Rada
      (Věc T-141/17) (1)

      (2019/C 54/51)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda devátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 129, 24.4.2017.


title: Věc T-142/17: Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2018 – Kaimbi v. Rada

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/35

      Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2018 – Kaimbi v. Rada
      (Věc T-142/17) (1)

      (2019/C 54/52)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda devátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 129, 24. 4. 2017.


title: Věc T-143/17: Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2018 – Ilunga Luyoyo v. Rada

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/35

      Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2018 – Ilunga Luyoyo v. Rada
      (Věc T-143/17) (1)

      (2019/C 54/53)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda devátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 129, 24. 4. 2017.


title: Věc T-144/17: Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2018 – Numbi v. Rada

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/35

      Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2018 – Numbi v. Rada
      (Věc T-144/17) (1)

      (2019/C 54/54)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda devátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 129, 24.4.2017.


title: Věc T-145/17: Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2018 – Kanyama v. Rada

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/35

      Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2018 – Kanyama v. Rada
      (Věc T-145/17) (1)

      (2019/C 54/55)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda devátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 129, 24.4.2017.


title: Věc C-298/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. prosince 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – France Télévisions SA v. Playmédia, Conseil supérieur de l’audiovisuel (CSA) „Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2002/22/ES – Sítě a služby elektronických komunikací – Univerzální služba a práva uživatelů – Podnik provozující síť elektronických komunikací používanou pro šíření rozhlasového nebo televizního vysílání pro veřejnost – Podnik, který nabízí sledování televizních programů prostřednictvím živého streamování po internetu – Povinnost šíření (must carry)“

text:
               18.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/7

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. prosince 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – France Télévisions SA v. Playmédia, Conseil supérieur de l’audiovisuel (CSA)
      (Věc C-298/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2002/22/ES - Sítě a služby elektronických komunikací - Univerzální služba a práva uživatelů - Podnik provozující síť elektronických komunikací používanou pro šíření rozhlasového nebo televizního vysílání pro veřejnost - Podnik, který nabízí sledování televizních programů prostřednictvím živého streamování po internetu - Povinnost šíření (must carry)“)
      (2019/C 65/07)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: France Télévisions SA

         Žalovaní: Playmédia, Conseil supérieur de l’audiovisuel (CSA)

         Za přítomnosti: Ministre de la Culture et de la Communication

         Výrok

                  1)

                  Článek 31 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/136/ES ze dne 25. listopadu 2009, musí být vykládán tak, že podnik, který nabízí sledování televizních programů prostřednictvím živého streamování po internetu, nelze na základě této samotné skutečnosti považovat za podnik, který poskytuje síť elektronických komunikací používanou pro veřejné šíření rozhlasového a televizního vysílání.

                  2)

                  Ustanovení směrnice 2002/22, ve znění směrnice 2009/136, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání tomu, aby členský státu uložil, v situaci, jako je situace v původním řízení, povinnost šíření (must carry) podnikům, které nabízejí sledování televizních programů prostřednictvím živého streamování po internetu, aniž zajišťují sítě elektronické komunikace.

         (1)  Úř. věst. C 256, 7.8.2017.


title: Věc C-716/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Timişoara (Rumunsko) dne 14. listopadu 2018 – CT v. Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Caraş-Severin – Serviciul Inspecţie Persoane Fizice, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1

text:
               18.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/24

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Timişoara (Rumunsko) dne 14. listopadu 2018 – CT v. Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Caraş-Severin – Serviciul Inspecţie Persoane Fizice, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1
      (Věc C-716/18)
      (2019/C 65/32)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Curtea de Apel Timişoara

         Účastníci původního řízení

         Odvolatel: CT

         Odpůrci: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Caraş-Severin – Serviciul Inspecţie Persoane Fizice, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Timişoara – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1

         Předběžné otázky

                  1)

                  Vyžadují ustanovení čl. 288 [odst. 1] bod 4 směrnice Rady 2006/112 ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie (Úř. věst. 2006, L 347) dne 11. prosince 2006 (1), za takových okolností, jaké jsou okolnosti v projednávané věci, v rámci kterých fyzická osoba vykonává ekonomickou činnost prostřednictvím výkonu několika svobodných povolání, jakož i prostřednictvím pronájmu nemovitého majetku, čímž získává pravidelné příjmy, aby byla určitá podnikatelská činnost určena jako hlavní činnost za účelem stanovení toho, zda pronájem může být kvalifikován jako vedlejší plnění k této činnosti, a v případě kladné odpovědi, na základě jakých kritérií lze určit uvedenou hlavní činnost, anebo [zda výše uvedená ustanovení] musí být vykládána v tom smyslu, že souhrn podnikatelských činností, prostřednictvím kterých se uskutečňuje ekonomická činnost této fyzické osoby, představuje „hlavní činnost“?

                  2)

                  Umožňují ustanovení čl. 288 [odst. 1] bodu 4 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie (Úř. věst. 2006, L 347) dne 11. prosince 2006, v případě, že nemovitý majetek pronajatý fyzickou osobou třetí osobě není určen a používán k výkonu zbývající ekonomické činnosti této osoby, tudíž není možné stanovit vztah mezi [pronajatým nemovitým majetkem] a výkonem různých povolání dotyčné osoby, kvalifikovat plnění spočívající v pronájmu jako „vedlejší plnění“, což má za důsledek vyloučení tohoto plnění z výpočtu obratu, který slouží jako referenční hodnota pro účely uplatnění zvláštního režimu osvobození od daně pro malé podniky?

                  3)

                  Za situace popsané v druhé předběžné otázce, je pro účely kvalifikace plnění spočívajícího v pronájmu jako „vedlejšího“ relevantní skutečnost, že toto plnění bylo uskutečněno ve prospěch třetí osoby, která je právnickou osobou, ve které má fyzická osoba postavení společníka a jednatele, přičemž tato právnická osoba má sídlo v předmětné nemovitosti a vykonává podnikatelskou činnost, která je stejné povahy jako podnikatelská činnost dotyčné fyzické osoby?

         (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.


title: Věc T-701/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Niche Generics v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Trh s perindoprilem, který je léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální i generické podobě – Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU – Dohoda o smírném narovnání patentových sporů – Správní řízení – Ochrana důvěrnosti informací sdělených mezi advokáty a klienty – Potenciální hospodářská soutěž – Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu – Objektivní nezbytnost omezení – Uvedení práva hospodářské soutěže do souladu s patentovým právem – Podmínky pro uplatnění výjimky podle čl. 101 odst. 3 SFEU – Pokuty – Horní hranice ve výši 10 % – Přičtení protiprávního jednání“

text:
               4.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 – Niche Generics v. Komise
      (Věc T-701/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s perindoprilem, který je léčivým přípravkem určeným k léčení kardiovaskulárních onemocnění, v jeho originální i generické podobě - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU - Dohoda o smírném narovnání patentových sporů - Správní řízení - Ochrana důvěrnosti informací sdělených mezi advokáty a klienty - Potenciální hospodářská soutěž - Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu - Objektivní nezbytnost omezení - Uvedení práva hospodářské soutěže do souladu s patentovým právem - Podmínky pro uplatnění výjimky podle čl. 101 odst. 3 SFEU - Pokuty - Horní hranice ve výši 10 % - Přičtení protiprávního jednání“)
      (2019/C 82/32)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Niche Generics Ltd (Hitchin, Spojené království) (zástupci: E. Batchelor, M. Healy, K. Cousins, solicitors, a F. Carlin, barrister)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Castilla Contreras, T. Vecchi a B. Mongin, poté F. Castilla Contreras, B. Mongin a C. Vollrath, zmocněnci, ve spolupráci s S. Kingston, barrister)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Komise C (2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 v řízení podle článků 101 a 102 SFEU [věc AT.39612 – Perindopril (Servier)], v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a podpůrně ke zrušení nebo snížení pokuty, která byla žalobkyni uvedeným rozhodnutím uložena.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Niche Generics Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 431, 1. 12. 2014.


title: Věc T-86/19: Žaloba podaná dne 15. února 2019 — Solnova v. EUIPO — Canina Pharma (BIO-INSECT Shocker)

text:
               1.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 122/30

      Žaloba podaná dne 15. února 2019 — Solnova v. EUIPO — Canina Pharma (BIO-INSECT Shocker)
      (Věc T-86/19)
      (2019/C 122/34)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Solnova AG (Zollikon, Švýcarsko) (zástupce: P. Lee, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Canina Pharma GmbH (Hamm, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Zápis ochranné známky Evropské unie BIO-INSECT Shocker — Ochranná známka Evropské unie č. 14 837 553

         Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. prosince 2018, ve věci R 276/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení, které vznikly v průběhu řízení před odvolacím senátem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. g) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Spojené věci T-101/14 a T- -610/15: Usnesení Tribunálu ze dne 6. února 2019 — British Aggregates v. Komise

text:
               1.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 122/31

      Usnesení Tribunálu ze dne 6. února 2019 — British Aggregates v. Komise
      (Spojené věci T-101/14 a T- -610/15) (1)

      (2019/C 122/35)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí spojených věcí.

         (1)  Úř. věst. C 112, 14.4.2014.


title: Věc T-741/15: Usnesení Tribunálu ze dne 6. února 2019 — British Aggregates a další v. Komise

text:
               1.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 122/31

      Usnesení Tribunálu ze dne 6. února 2019 — British Aggregates a další v. Komise
      (Věc T-741/15) (1)

      (2019/C 122/36)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 68, 22.2.2016.


title: Věc T-18/18: Usnesení Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 — Lillelam v. EUIPO — Pfaff (LITTLE LAMB)

text:
               1.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 122/32

      Usnesení Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 — Lillelam v. EUIPO — Pfaff (LITTLE LAMB)
      (Věc T-18/18) (1)

      (2019/C 122/38)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda devátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 94, 12.3.2018.


title: Věc T-632/17: Žaloba podaná dne 15. září 2017 – Erdősi Galcsikné v. Komise

text:
               13.11.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 382/51

         Žaloba podaná dne 15. září 2017 – Erdősi Galcsikné v. Komise
   (Věc T-632/17)
   (2017/C 382/64)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Éva Erdősi Galcsikné (Budapešť, Maďarsko) (zástupce: D. Lazar, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 1. června 2017 k č.j. Ares(2017)2755900,

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 17. července 2017 k č.j. C(2017)5146 final,

               —

               uložil Komisi, aby žalobkyni zpřístupnila veškeré dokumenty pilotního řízení EU 8572/15, CHAP (2015)00353, nezávisle na tom, zda již existují nebo zda mají být předloženy až v budoucnu, jakož i

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod: zveřejněním sporných dokumentů by nebyl ohrožen účel ochrany vyšetřování.
               Předmětem pilotního řízení EU 8572/15 je masivní porušování práva na nestranný soud a na spravedlivé řízení maďarskými soudy z důvodu používání právních předpisů týkajících se konverze úvěrů vyjádřených v cizí měně do maďarské měny. Tyto zákony narušují dělení moci, neboť zasahují do soukromých právních vztahů občanů. Tyto zákony zejména nutí dlužníky nést ztráty související s měnovým rizikem a zakazují zpochybňování platnosti úvěrových smluv před soudem.
               Jednání mezi Evropskou komisí a maďarskou vládou za účelem zajištění slučitelnosti maďarského právního řádu s právem Společenství nejsou k dosažení tohoto cíle vhodné, neboť soudci jsou v právním státě nezávislí.
               Zveřejnění sporných dokumentů by neohrozilo účel ochrany vyšetřování, ale naopak by jej podpořilo, neboť veřejná diskuse by mohla vést ke změně judikatury maďarských soudů.

               2.

               Druhý žalobní důvod: existuje převažující veřejný zájem na zveřejnění sporných dokumentů
               Je ve veřejném zájmu veřejně šířit dokumenty, neboť by to umožnilo:

                           —

                           změnit právní kulturu maďarských soudů,

                           —

                           diskutovat veřejně v evropském měřítku smysl výkladu základních práv maďarskou vládou, a

                           —

                           vést veřejnou diskusi o porozumění výkladu článku 47 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 6 odst. 1 první věty 1 EÚLP Komisí.


title: Věc C-481/16: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – Evropská komise v. Řecká republika „Nesplnění povinnosti státem — Státní podpory — Podpora, která byla prohlášena za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem — Povinnost navrácení — Informační povinnost — Nevykonání — Důvody obhajoby — Absolutní nemožnost provedení“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/12

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-481/16) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Státní podpory - Podpora, která byla prohlášena za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem - Povinnost navrácení - Informační povinnost - Nevykonání - Důvody obhajoby - Absolutní nemožnost provedení“)
   (2018/C 005/15)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Bouchagiar a B. Stromsky, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupci: K. Boskovits a V. Karra, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Řecká republika tím, že ve stanovených lhůtách nepřijala všechna opatření nezbytná pro vykonání rozhodnutí Komise 2014/539/EU ze dne 27. března 2014 o státní podpoře SA.34572 (13/C) (ex 13/NN), kterou poskytlo Řecko společnosti Larco General Mining & Metallurgical Company S.A., a v každém případě tím, že neuvědomila Evropskou komisi o opatřeních přijatých na základě tohoto rozhodnutí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 3 až 5 uvedeného rozhodnutí a ze Smlouvy o FEU.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 383, 17.10.2016.


title: Věc C-588/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. října 2017 Španělským královstvím proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 20. července 2017 ve věci T-143/15, Španělské království v. Evropská komise

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. října 2017 Španělským královstvím proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 20. července 2017 ve věci T-143/15, Španělské království v. Evropská komise
   (Věc C-588/17 P)
   (2018/C 005/29)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Španělské království (zástupkyně: M. J. García-Valdecasas Dorrego, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Soudní dvůr: | vyhověl tomuto kasačnímu opravnému prostředku a částečně zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 20. července 2017 ve věci T-143/15, Španělské království v. Evropská komise (ECLI:EU:T:2017:534), a to v rozsahu, v němž se vztahuje na finanční opravu uloženou Španělskému království, kterou se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2015, L 16, s. 62 až 205/75), odpovídající přírodním znevýhodněním a agroenvironmentálním opatřením programu rozvoje venkova pro oblast autonomního společenství Kastilie a León v souvislosti s částkou odpovídající části podpory pro oblasti s přírodním znevýhodněním a dosahující výše 1 793 798,22 €;

               —

               v nově vydaném rozsudku zrušil prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 16. ledna 2015 v rozsahu, v němž se vztahuje na finanční opravu uloženou Španělskému království, kterou se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2015, L 16, s. 62 až 205/75), odpovídající přírodním znevýhodněním a agroenvironmentálním opatřením programu rozvoje venkova pro oblast autonomního společenství Kastilie a León v souvislosti s částkou odpovídající části podpory pro oblasti s přírodním znevýhodněním a dosahující výše 1 793 798,22 €.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

                  Zjevné zkreslení skutkového stavu

               Došlo ke zjevnému zkreslení skutkového stavu, neboť i) jak v žalobě uvedlo a prokázalo Španělské království, před smírčím orgánem bylo dosaženo dohody o základu pro finanční opravu a ii) Španělské království prokázalo, jakým způsobem se na krmné plochy bez zvířat mohou vztahovat sporná opatření, a tudíž jakým způsobem mohou být opravami uloženými Komisí dotčeny.

               2.

                  Nesprávné právní posouzení rozsahu platnosti dohod uzavřených před smírčím orgánem, jež je důsledkem zjevného porušení zásady řádné správy a zásady loajální spolupráce

               Argumentace Tribunálu je stižena nesprávným právním posouzením, neboť nezohledňuje platnost a účinky částečných dohod uzavřených Komisí a členským státem před smírčím orgánem. Tribunál se navíc tím, že svou argumentací uznal možnost správního orgánu jednostranně a bez jakéhokoli vysvětlení nerespektovat dohody, ke kterým spolu s některým státem dospěl ve smírčím řízení – upraveném v právních předpisech právě proto, aby Komise a státy mohly dospět k dohodě – dopustil zjevného porušení zásady řádné správy a zásady loajální spolupráce.

               3.

                  Nesprávné právní posouzení vycházející z nedostatku odůvodnění napadeného rozsudku

               Tribunál nerozhodl o bodě III.2.3 kasačního opravného prostředku, ve kterém navrhovatel namítá porušení čl. 31 odst. 2 nařízení č. 1290/2005 (1) a zásady proporcionality spočívající v tom, že Komise do základu pro finanční opravu zahrnula příjemce podpory ve znevýhodněných oblastech bez krmných ploch.

               4.

                  Nesprávné právní posouzení dosahu čl. 31 odst. 2 nařízení č. 1290/2005 a soudního přezkumu zásady proporcionality, jakož i porušení zásady řádného výkonu spravedlnosti

               Tribunál neprovedl soudní přezkum, který podle čl. 31 odst. 2 nařízení a podle zásady proporcionality provést měl a který spočívá v určení, zda daný stát dostál své povinnosti prokázat, že Komise pochybila při dovozování finančních důsledků uvedeného protiprávního jednání. Nezabýval se ani údaji předloženými Španělským královstvím, které dokládají pochybení Komise.
               Argumentace Tribunálu trpí i porušením zásady řádného výkonu spravedlnosti, neboť pomíjí, že Španělské království určilo počet podniků s povinností provádět sčítání dobytka, a odchyluje se od předmětu sporu vymezeného účastníky řízení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (již neplatné) (Úř. Věst. 2005, L 209, s. 1)


title: Věc C-499/16: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – AZ v. Minister Finansów „Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Článek 98 — Možnost členských států uplatnit sníženou sazbu na některá dodání zboží a poskytnutí služeb — Bod 1 přílohy III — Potraviny — Jemné pečivo a cukrářské pečivo — Doba minimální trvanlivosti nebo doba použitelnosti — Zásada daňové neutrality“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/12

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – AZ v. Minister Finansów
   (Věc C-499/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 98 - Možnost členských států uplatnit sníženou sazbu na některá dodání zboží a poskytnutí služeb - Bod 1 přílohy III - Potraviny - Jemné pečivo a cukrářské pečivo - Doba minimální trvanlivosti nebo doba použitelnosti - Zásada daňové neutrality“)
   (2018/C 005/16)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: AZ

      Odpůrce: Minister Finansów

      Výrok

   Článek 98 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání – za předpokladu, že je dodržena zásada daňové neutrality, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu – takovým vnitrostátním právním předpisům, jako jsou právní předpisy dotčené ve věci v původním řízení, které uplatnění snížené sazby daně z přidané hodnoty na výrobky z jemného pečiva a cukrářské pečivo, mimo trvanlivé pečivo, podmiňují jediným kritériem spočívajícím v jejich „době minimální trvanlivosti“ či „době použitelnosti“.

      (1)  Úř. věst. C 22, 23.1.2017.


title: Věc T-570/15: Usnesení Tribunálu ze dne 26. října 2017 – Federcaccia della Regione Liguria a další v. Komise „Životní prostředí — Ochrana volně žijících ptáků — Druhy, které mohou být předmětem lovu — Podmínky, které musí splňovat vnitrostátní právní předpisy o lovu — Harmonizace kritérií pro uplatňování čl. 7 odst. 4 směrnice 2009/147/ES — Doba hájení v Ligurii“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/42

         Usnesení Tribunálu ze dne 26. října 2017 – Federcaccia della Regione Liguria a další v. Komise
   (Věc T-570/15) (1)

   („Životní prostředí - Ochrana volně žijících ptáků - Druhy, které mohou být předmětem lovu - Podmínky, které musí splňovat vnitrostátní právní předpisy o lovu - Harmonizace kritérií pro uplatňování čl. 7 odst. 4 směrnice 2009/147/ES - Doba hájení v Ligurii“)
   (2018/C 005/57)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Federcaccia della Regione Liguria (Janov, Itálie) a 10 dalších žalobců, jejichž jména a názvy jsou uvedeny v příloze usnesení (zástupci: A. Bruni, P. Balletti a A. Mozzati, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Gattinara a C. Hermes, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 265 SFEU a znějící na určení, že Komise neoprávněně neaktualizovala určité italské údaje obsažené v dokumentu týkajícím se klíčových pojmů, který vypracoval výbor ORNIS a který je stanoven ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. 2010, L 20, s. 7), návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení dopisu Komise ze dne 6. října 2014, který uvádí, že prodloužení období lovu v Itálii pro určité druhy ptáků není v souladu s evropskou právní úpravou a návrh podaný na základě článku 268 SFEU a znějící na náhradu škody, která žalobcům údajně vznikla v důsledku neaktualizování italských údajů Komisí.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Federcaccia della Regione Liguria a dalším žalobcům, jejichž jména a názvy jsou uvedeny v příloze usnesení, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 381, 16.11.2015.


title: Věc T-419/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2017 – Carrera Brands v. EUIPO – Autec (Carrera) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka Evropské unie Carrera — Článek 56 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 63 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] — Přípustnost žádosti o zrušení — Dohoda o nezpochybnění — Rozhodnutí vnitrostátních soudů — Zneužití práva — Pravidlo 20 odst. 7 písm. c) nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní čl. 71 odst. 1 písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430] — Návrh na přerušení řízení před EUIPO“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2017 – Carrera Brands v. EUIPO – Autec (Carrera)
   (Věc T-419/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Evropské unie Carrera - Článek 56 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 63 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] - Přípustnost žádosti o zrušení - Dohoda o nezpochybnění - Rozhodnutí vnitrostátních soudů - Zneužití práva - Pravidlo 20 odst. 7 písm. c) nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní čl. 71 odst. 1 písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430] - Návrh na přerušení řízení před EUIPO“)
   (2018/C 005/43)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Carrera Brands Ltd (Hong Kong, Čína) (zástupce: C. Markowsky, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Autec AG (Norimberk, Německo) (zásutpce: C. Früchtl, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. června 2016 (věc R 278/2015-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi Autec a Carrera Brands

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Carrera Brands Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 343, 19.9.2016.


title: Věc C-552/16: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Sofia-grad – Bulharsko) – „Wind Inovation 1“ EOOD, v likvidaci v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Sofia „Řízení o předběžné otázce — Daně — Společný systém daně z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Zrušení společnosti, které vede k jejímu výmazu z registru plátců daně z přidané hodnoty (DPH) — Povinnost vyčíslit DPH z existujících aktiv a odvést vyčíslenou DPH státu — Zachování nebo změna zákona platného ke dni přistoupení k Evropské unii — Článek 176 druhý pododstavec — Dopad na nárok na odpočet — Článek 168“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/13

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Sofia-grad – Bulharsko) – „Wind Inovation 1“ EOOD, v likvidaci v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Sofia
   (Věc C-552/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Společný systém daně z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Zrušení společnosti, které vede k jejímu výmazu z registru plátců daně z přidané hodnoty (DPH) - Povinnost vyčíslit DPH z existujících aktiv a odvést vyčíslenou DPH státu - Zachování nebo změna zákona platného ke dni přistoupení k Evropské unii - Článek 176 druhý pododstavec - Dopad na nárok na odpočet - Článek 168“)
   (2018/C 005/17)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně:„Wind Inovation 1“ EOOD, v likvidaci

      Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Sofia

      Výrok

               1)

               Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání vnitrostátním právním předpisům, podle kterých povinný výmaz společnosti, o jejímž zrušení rozhodl soud, z registru plátců daně z přidané hodnoty (DPH) vede k povinnosti vyčíslit splatnou nebo odvedenou DPH na vstupu z aktiv existujících ke dni zrušení této společnosti a odvést tuto daň státu, pokud tato společnost od svého zrušení již neuskutečňuje ekonomická plnění.

               2)

               Směrnice 2006/112, zejména její článek 168, musí být vykládána v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava dotčená v původním řízení, podle které povinný výmaz společnosti, o jejímž zrušení rozhodl soud, z registru plátců DPH vede i v případě, kdy tato společnost v průběhu likvidace nadále uskutečňuje ekonomická plnění, k povinnosti vyčíslit splatnou nebo odvedenou DPH na vstupu z aktiv existujících ke dni zrušení této společnosti a odvést tuto daň státu, a která tudíž nárok na odpočet podmiňuje splněním této povinnosti.

      (1)  Úř. věst. C 22, 23.1.2017.


title: Věc T-456/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2017 – Galletas Gullón v. EUIPO – Hug (GULLON DARVIDA) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie GULLON DARVIDA — Starší slovní mezinárodní a národní ochranná známka DAR VIDA — Předložení dokumentů poprvé před odvolacím senátem — Posuzovací pravomoc přiznaná čl. 76 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 95 odstavec 2 nařízení (EU) 2017/1001] — Pravidlo 19 odst. 1 a pravidlo 20 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní článek 7 odst. 1 a článek 8 odst. 1 a 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430] — Pravidlo 50 odst. 1 nařízení č. 2868/95 — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001] — Nebezpečí záměny“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2017 – Galletas Gullón v. EUIPO – Hug (GULLON DARVIDA)
   (Věc T-456/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie GULLON DARVIDA - Starší slovní mezinárodní a národní ochranná známka DAR VIDA - Předložení dokumentů poprvé před odvolacím senátem - Posuzovací pravomoc přiznaná čl. 76 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 95 odstavec 2 nařízení (EU) 2017/1001] - Pravidlo 19 odst. 1 a pravidlo 20 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní článek 7 odst. 1 a článek 8 odst. 1 a 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430] - Pravidlo 50 odst. 1 nařízení č. 2868/95 - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001] - Nebezpečí záměny“)
   (2018/C 005/44)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Španělsko) (zástupce: I. Escudero Pérez, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: E. Zaera Cuadrado, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Hug AG (Malters, Švýcarsko) (zástupci: A. Renck a J. Schmitt, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. června 2016 (věc R 773/2015-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Hug a Galletas Gullón.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               SpolečnostGalletas Gullón, SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Hug AG v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 383, 17.10.2016.


title: Věc C-641/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Francie) – Tünkers France, Tünkers Maschinenbau GmbH v. Expert France „Řízení o předběžné otázce — Úpadková řízení — Nařízení (ES) č. 1346/2000 — Příslušný soud — Žaloba pro nekalou soutěž podaná v rámci úpadkového řízení — Žaloba podaná společností se sídlem v jiném členském státě proti nabyvateli odvětví činnosti společnosti, vůči níž je vedeno úpadkového řízení — Žaloba, která nebyla podána v rámci úpadkového řízení nebo žaloba vyplývající přímo z tohoto řízení a s takovým řízením úzce související“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/14

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Francie) – Tünkers France, Tünkers Maschinenbau GmbH v. Expert France
   (Věc C-641/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Úpadková řízení - Nařízení (ES) č. 1346/2000 - Příslušný soud - Žaloba pro nekalou soutěž podaná v rámci úpadkového řízení - Žaloba podaná společností se sídlem v jiném členském státě proti nabyvateli odvětví činnosti společnosti, vůči níž je vedeno úpadkového řízení - Žaloba, která nebyla podána v rámci úpadkového řízení nebo žaloba vyplývající přímo z tohoto řízení a s takovým řízením úzce související“)
   (2018/C 005/18)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelky: Tünkers France, Tünkers Maschinenbau GmbH

      Odpůrkyně: Expert France

      Výrok

   Článek 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení musí být vykládán v tom smyslu, že soud, který zahájil úpadkové řízení, není příslušný k rozhodování o žalobě na náhradu škody způsobené nekalou soutěží, kterou se nabyvateli odvětví činnosti nabytého v rámci úpadkového řízení vytýká, že neoprávněně vystupoval jako subjekt zabezpečující výhradní distribuci zboží vyráběného dlužníkem.

      (1)  Úř. věst. C 70, 6.3.2017.


title: Věc C-98/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social n° 33 de Barcelona – Španělsko) – María Begoña Espadas Recio v. Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE) „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 97/81/ES — Rámcová dohoda UNICE, CEEP a EKOS o částečném pracovním úvazku — Ustanovení 4 — Pracovníci a pracovnice — Rovné zacházení v oblasti sociálního zabezpečení — Směrnice 79/7/EHS — Článek 4 — Pracovník zaměstnaný na vertikálně rozvržený částečný úvazek — Dávky v nezaměstnanosti — Vnitrostátní právní úprava vylučující neodpracované dny z doby pojištění za účelem stanovení doby poskytování dávky“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/2

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona – Španělsko) – María Begoña Espadas Recio v. Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)
   (Věc C-98/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 97/81/ES - Rámcová dohoda UNICE, CEEP a EKOS o částečném pracovním úvazku - Ustanovení 4 - Pracovníci a pracovnice - Rovné zacházení v oblasti sociálního zabezpečení - Směrnice 79/7/EHS - Článek 4 - Pracovník zaměstnaný na vertikálně rozvržený částečný úvazek - Dávky v nezaměstnanosti - Vnitrostátní právní úprava vylučující neodpracované dny z doby pojištění za účelem stanovení doby poskytování dávky“)
   (2018/C 005/02)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: María Begoña Espadas Recio

      Žalovaný: Servicio Público de Empleo Estatal (SPEE)

      Výrok

               1)

               Ustanovení 4 bod 1 rámcové dohody o částečném pracovním úvazku, uzavřené dne 6. června 1997, obsažené v příloze směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 o rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, se nevztahuje na takovou dávku v nezaměstnanosti, jako je dávka příspěvkového typu dotčená v původním řízení.

               2)

               Článek 4 odst. 1 směrnice Rady 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení musí být vykládán tak, že brání právním předpisům členského státu, které v případě vertikálně rozvržené práce na částečný úvazek vylučují neodpracované dny z výpočtu dnů pojištění a zkracují tak dobu poskytování dávky v nezaměstnanosti, jestliže je zjištěno, že většinu zaměstnanců na vertikálně rozvržený pracovní úvazek, jichž se tato právní úprava nepříznivě dotýká, tvoří ženy.

      (1)  Úř. věst. C 171, 26.5.2015.


title: Věc T-458/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2017 – Acquafarm v. Komise „Mimosmluvní odpovědnost — Rybolov — Operační program financovaný Unií — Unijní právní úprava zakazující dovoz korýšů z Austrálie — Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům — Nečinnost — Legitimní očekávání“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2017 – Acquafarm v. Komise
   (Věc T-458/16) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Rybolov - Operační program financovaný Unií - Unijní právní úprava zakazující dovoz korýšů z Austrálie - Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům - Nečinnost - Legitimní očekávání“)
   (2018/C 005/45)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Acquafarm, SL (Huelva, Španělsko) (zástupce: A. Pérez Moreno, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Arenas, I. Galindo Martín a F. Moro, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná na základě článku 268 SFEU a směřující k náhradě škody, která byla žalobkyni údajně způsobena v důsledku nemožnosti dokončit projekt v oblasti akvakultury, zaměřený na korýše z Austrálie a spolufinancovaný na základě nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (Úř. věst. 2006, L 223, s. 1), neboť dovoz těchto korýšů byl zakázán ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 1251/2008 ze dne 12. prosince 2008, kterým se provádí směrnice Rady 2006/88/ES, pokud jde o podmínky a požadavky na osvědčení pro uvádění živočichů pocházejících z akvakultury a produktů akvakultury na trh a pro jejich dovoz do Společenství, a kterým se stanoví seznam druhů přenašečů (Úř. věst. 2008, L 333, s. 41).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Acquafarm, SL ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 419, 14.11.2016.


title: Věc T-833/16: Usnesení Tribunálu ze dne 23. října 2017 – Karp v. Parlament „Žaloba na neplatnost a náhradu škody — Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci — Zařazení — Článek 90 odst. 2 služebního řádu — Akt, který nelze napadnout žalobou — Přípravný akt — Předčasná stížnost — Vada postupu před zahájením soudního řízení — Nepřípustnost“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/43

         Usnesení Tribunálu ze dne 23. října 2017 – Karp v. Parlament
   (Věc T-833/16) (1)

   („Žaloba na neplatnost a náhradu škody - Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Zařazení - Článek 90 odst. 2 služebního řádu - Akt, který nelze napadnout žalobou - Přípravný akt - Předčasná stížnost - Vada postupu před zahájením soudního řízení - Nepřípustnost“)
   (2018/C 005/58)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Kevin Karp (Brusel, Belgie) (zástupci: N. Lambers a R. Ben Ammar, advokáti)

      Žalovaný Evropský parlament (zástupci: Í. Ní Riagáin Düro a M. Windisch, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 270 SFUE znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí Parlamentu, kterými byl žalobce zařazen do funkční skupiny I, platové třídy 1, jakožto akreditovaný parlamentní asistent na základě pracovní smlouvy uzavřené dne 25. února 2015 a do funkční skupiny II, platové třídy 4, platového stupně 1, jakožto smluvní zaměstnanec na základě pracovní smlouvy uzavřené dne 12. května 2016 a zadruhé na náhradu škody, kterou žalobce údajně utrpěl následkem tohoto zařazení.

      Výrok

               1)

               Žádost o zrychlené řízení se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               3)

               Kevinovi Karpovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 46, 13.2.2017.


title: Věc T-555/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. listopadu 2017 – Teeäär v. ECB „Veřejná služba — Zaměstnanci ECB — Podpora při změně kariéry — Nedostatek pravomoci autora aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení — Pravidla řádné správy v oblasti řízení personálu — Majetková a nemajetková újma“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. listopadu 2017 – Teeäär v. ECB
   (Věc T-555/16) (1)

   („Veřejná služba - Zaměstnanci ECB - Podpora při změně kariéry - Nedostatek pravomoci autora aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení - Pravidla řádné správy v oblasti řízení personálu - Majetková a nemajetková újma“)
   (2018/C 005/46)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Raivo Teeäär (Tallin, Estonsko) (zástupkyně: původně L. Levi a M. Vandenbussche, poté L. Levi, advokátky)

      Žalovaná: Evropská centrální banka (ECB) (zástupci: F. Malfrère a K. Kaiser, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 270 SFEU znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí ECB ze dne 18. srpna 2014, kterým byla zamítnuta žalobcova žádost o podporu při změně kariéry, a zadruhé na přiznání náhrady za majetkovou a nemajetkovou újmu, která mu údajně vznikla.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské centrální banky (ECB) ze dne 18. srpna 2014, kterým byla zamítnuta žádost Raiva Teeäära o podporu při změně kariéry zavedenou tímto orgánem, se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               ECB se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 279, 24.8.2015 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-86/15 a předaná Tribunálu Evropské unie dne 1. září 2016).


title: Věc T-619/17: Žaloba podaná dne 9. září 2017 – de la Fuente Martín v. SRB

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/44

         Žaloba podaná dne 9. září 2017 – de la Fuente Martín v. SRB
   (Věc T-619/17)
   (2018/C 005/59)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Juan Antonio de la Fuente Martín (Madrid, Španělsko) a dalších 525 žalobců (zástupci: M. Durán Muñoz a M. Duran Campos, advokáti)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil, zneplatnil a odvolal rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí SRB/EES/2017/08 přijaté na rozšířeném výkonném zasedání dne ze 7. června 2017, částečně zveřejněné v neúplném znění dne 12. července 2017, kterým byl schválen program řešení krize ve vztahu k Banco Popular Español, S.A., jímž byly akcionářům a majitelům kapitálových nástrojů vráceny akcie a kapitálové nástroje uvedené banky, a v důsledku toho v plném rozsahu navrátil těmto akcionářům a majitelům kapitálových nástrojů zpět jejich práva;

               —

               podpůrně určil, že napadeným rozhodnutím SRB vznikla akcionářům a majitelům dluhopisů Banco Popular Español, S.A., škoda, kterou je SRB povinen nahradit v souladu s ustanoveními článku 87 nařízení č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, a uložil Jednotnému výboru, potažmo Evropské unii, povinnost nahradit mým mandantům náhradu škody ve výši odpovídající peněžité hodnotě akcií a kapitálových nástrojů, jichž byli mí mandanti majiteli v den předcházející přijetí rozhodnutí napadeného touto žalobou, případně podpůrně ve výši odpovídající peněžité hodnotě, kterou by si zachovaly, kdyby v okamžiku přijetí napadeného rozhodnutí SRB bylo vůči dané finanční instituci zahájeno obecné úpadkové řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-356/16: Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. října 2017 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgie) – trestní řízení proti Wamo BVBA a Lucovi Cecilemu Jozefovi Van Molovi „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Směrnice 2005/29/ES — Nekalé obchodní praktiky — Vnitrostátní právní úprava zakazující reklamu na zákroky estetické chirurgie nebo nechirurgické estetické medicíny“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/14

         Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. října 2017 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgie) – trestní řízení proti Wamo BVBA a Lucovi Cecilemu Jozefovi Van Molovi
   (Věc C-356/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Směrnice 2005/29/ES - Nekalé obchodní praktiky - Vnitrostátní právní úprava zakazující reklamu na zákroky estetické chirurgie nebo nechirurgické estetické medicíny“)
   (2018/C 005/19)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Účastníci původního trestního řízení

   Wamo BVBA a Luc Cecile Jozef Van Mol

      Výrok

   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, která chrání veřejné zdraví, jakož i důstojnost a integritu povolání estetického chirurga a lékaře estetické medicíny tím, že všem fyzickým i právnickým osobám zakazuje šířit reklamu na zákroky estetické chirurgie nebo nechirurgické estetické medicíny.

      (1)  Úř. věst. C 335, 12.9.2016.


title: Věc T-653/17: Žaloba podaná dne 26. září 2017 – Relea Álvarez a další v. SRB

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/44

         Žaloba podaná dne 26. září 2017 – Relea Álvarez a další v. SRB
   (Věc T-653/17)
   (2018/C 005/60)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: María Jesús Relea Álvarez (Madrid, Španělsko) a dalších 20 žalobců (zástupci: M. Gómez de Liaño Botella, V. Hernández-Talavera Martin, M. Gómez de Liaño Botella, F. Azpeitia Gamazo a L. Lopez Álvarez, advokáti)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               určil, že EU má hmotnou odpovědnost za způsobené škody a uložil povinnost vyplatit z fondu jednotného mechanismu pro řešení krizí hodnotu kapitálových nástrojů, kterou tyto nástroje měly před spuštěním mechanismu pro řešení krizí nebo podpůrně hodnotu uvedených nástrojů určenou znaleckým posudkem vypracovaným nezávislou osobou v souladu s článkem 340, kterým žalobci s návrhy na neplatnost spojují návrhy na náhradu škody jim způsobené;

               —

               uložil náhradu nákladů tohoto řízení v souladu s článkem 132 a násl. jednacího řádu Tribunálu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-599/17: Žaloba podaná dne 16. října 2017 – Evropská komise v. Španělské království

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/23

         Žaloba podaná dne 16. října 2017 – Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-599/17)
   (2018/C 005/30)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Rius a T. Scharf, zmocněnci)

      Žalovaný: Španělské království

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Španělské království tím, že do 3. července 2016 nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s prováděcí směrnicí Komise (EU) 2015/2392 ze dne 17. prosince 2015 k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 596/2014 (1), pokud jde o oznamování skutečných nebo možných porušení tohoto nařízení příslušným orgánům (2), nebo je v každém případě neoznámila Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 13 prvního pododstavce uvedené směrnice;

               —

               uložil Španělskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta k provedení prováděcí směrnice Komise (EU) 2015/2392 do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 3. července 2016.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 596/2014 ze dne 16. dubna 2014 o zneužívání trhu (nařízení o zneužívání trhu) a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES a směrnic Komise 2003/124/ES, 2003/125/ES a 2004/72/ES (Úř. Věst. 2014, L 173, s. 1; oprava Úř. věst. 2016, L 287, s. 320)

      (2)  Úř. věst. 2015, L 332, s. 126


title: Věc C-489/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Berlin – Německo) – CTL Logistics GmbH v. DB Netz AG „Řízení o předběžné otázce — Železniční doprava — Směrnice 2001/14/ES — Poplatky za využívání infrastruktury — Zpoplatnění — Vnitrostátní regulační subjekt zajišťující soulad poplatků za využívání infrastruktury s touto směrnicí — Smlouva o využívání infrastruktury mezi provozovatelem železniční infrastruktury a železničním podnikem — Zásada zákazu diskriminace — Vrácení poplatků bez zásahu tohoto subjektu a mimo odvolací řízení před tímto subjektem — Vnitrostátní právní úprava umožňující civilnímu soudu stanovit přiměřenou výši v případě nespravedlivě stanovených poplatků“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/3

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Berlin – Německo) – CTL Logistics GmbH v. DB Netz AG
   (Věc C-489/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Železniční doprava - Směrnice 2001/14/ES - Poplatky za využívání infrastruktury - Zpoplatnění - Vnitrostátní regulační subjekt zajišťující soulad poplatků za využívání infrastruktury s touto směrnicí - Smlouva o využívání infrastruktury mezi provozovatelem železniční infrastruktury a železničním podnikem - Zásada zákazu diskriminace - Vrácení poplatků bez zásahu tohoto subjektu a mimo odvolací řízení před tímto subjektem - Vnitrostátní právní úprava umožňující civilnímu soudu stanovit přiměřenou výši v případě nespravedlivě stanovených poplatků“)
   (2018/C 005/03)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Berlin

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: CTL Logistics GmbH

      Žalovaná: DB Netz AG

      Výrok

   Ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury a zpoplatnění železniční infrastruktury, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004, zejména jejích čl. 4 odst. 5, čl. 30 odst. 1, 3, 5 a 6, musí být vykládána v tom smyslu, že brání použití takové vnitrostátní právní úpravy, jako je úprava dotčená ve věci v původním řízení, která stanoví, že obecné soudy mohou v jednotlivých případech přezkoumávat přiměřenost poplatků za využívání železniční infrastruktury, a případně změnit výši těchto poplatků, a to bez ohledu na dohled vykonávaný regulačním orgánem v souladu s článkem 30 směrnice 2001/14 ve znění směrnice 2004/49.

      (1)  Úř. věst. C 406, 7.12.2015.


title: Věc T-586/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2017 – Vincenti v. EUIPO „Veřejná služba — Úředníci — Povyšování — Povyšování za rok 2015 — Neexistence hodnotících zpráv v důsledku volna z důvodu nemoci — Obecná prováděcí ustanovení k článku 45 služebního řádu“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. listopadu 2017 – Vincenti v. EUIPO
   (Věc T-586/16) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Povyšování - Povyšování za rok 2015 - Neexistence hodnotících zpráv v důsledku volna z důvodu nemoci - Obecná prováděcí ustanovení k článku 45 služebního řádu“)
   (2018/C 005/47)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Guillaume Vincenti (Alicante, Španělsko) (zástupce: H. Tettenborn, avocat)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)(zástupci: K. Tóth a A. Lukošiūtė, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí EUIPO ze dne 24. července 2015, jímž nebyl žalobce povýšen do vyšší platové třídy (AST 8) na základě povyšovacího řízení 2015, jelikož jeho jméno nebylo zapsáno na seznam úředníků povýšených v rámci povyšování za rok 2015.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 24. července 2015, kterým se stanoví seznam úředníků povýšených v rámci povyšování za rok 2015, se zrušuje v rozsahu, v němž nebyl Guillaume Vincenti zohledněn pro účely povyšování za rok 2015.

               2)

               EUIPO se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 191, 30.5.2016 (věc původně zapsaná u Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-16/16 a postoupená Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc C-649/15 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – TV2/Danmark A/S v. Evropská komise, Dánské království, Viasat Broadcasting UK Ltd „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Článek107 odst. 1 SFEU — Veřejnoprávní vysílání — Opatření přijatá dánskými orgány vůči dánské televizní stanici TV2/Danmark — Pojem ‚podpory poskytované státem nebo ze státních prostředků‘ — Rozsudek Altmark“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – TV2/Danmark A/S v. Evropská komise, Dánské království, Viasat Broadcasting UK Ltd
   (Věc C-649/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Článek107 odst. 1 SFEU - Veřejnoprávní vysílání - Opatření přijatá dánskými orgány vůči dánské televizní stanici TV2/Danmark - Pojem ‚podpory poskytované státem nebo ze státních prostředků‘ - Rozsudek Altmark“)
   (2018/C 005/04)
   Jednací jazyk: dánština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: TV2/Danmark A/S (zástupce: O. Koktvedgaard, advokat)

      Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche, B. Stromsky a L. Grønfeldt, zmocněnci), Dánské království (zástupci: C. Thorning, zmocněnec, ve spolupráci s R. Holdgaardem, advokat), Viasat Broadcasting UK Ltd (zástupci: S. Kalsmose-Hjelmborg a M. Honoré, advokater)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               TV2/Danmark A/S ponese vlastní náklady řízení a nahradí veškeré náklady řízení vynaložené Komisí a společností Viasat Broadcasting UK Ltd v prvním stupni, jakož i v řízení o tomto kasačním opravném prostředku.

               3)

               Dánské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 48, 8.2.2016.