title: Věc C-404/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším soudem České republiky (Česká republika) dne 25. srpna 2014 — Marie Matoušková, soudní komisařka v dědickém řízení/Misha Martinus a Elisabeth Jekaterina Martinus, zastoupení Davidem Sedlákem, jako opatrovníkem; Beno Jeriël Eljada Martinus

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším soudem České republiky (Česká republika) dne 25. srpna 2014 — Marie Matoušková, soudní komisařka v dědickém řízení/Misha Martinus a Elisabeth Jekaterina Martinus, zastoupení Davidem Sedlákem, jako opatrovníkem; Beno Jeriël Eljada Martinus
   (Věc C-404/14)
   (2014/C 431/16)
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší soud České republiky

      Účastníci původního řízení

      Žadatelka: Marie Matoušková, soudní komisařka v dědickém řízení

      Dotčení účastníci dědického řízení: Misha Martinus a Elisabeth Jekaterina Martinus, zastoupení Davidem Sedlákem, jako opatrovníkem; Beno Jeriël Eljada Martinus

      Předběžná otázka

   Je-li za nezletilého jeho opatrovníkem uzavřena dědická dohoda, která ke své platnosti vyžaduje schválení soudem, jedná se ze strany soudu o opatření ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. b), nebo o opatření ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. f) nařízení č. 2201/2003 (1) o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000?

      (1)  Úř. věst. L 338, 23.12.2003, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 243.


title: Věc C-253/08: Žaloba podaná dne 13. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/25

         Žaloba podaná dne 13. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-253/08)
   (2008/C 223/39)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: N. Yerrell a M. Telles Romão, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že tím, že Portugalská republika nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/22/ES (1) ze dne 15. března 2006 o minimálních podmínkách pro provedení nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 o předpisech v sociální oblasti týkajících se činností v silniční dopravě a o zrušení směrnice Rady 88/599/EHS, a v každém případě tím, že je neoznámila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice;

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního práva uplynula dne 1. dubna 2007.

      (1)  Úř. věst. L 102, s. 35.


title: Spojené věci C-7/10 a C-9/10: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 29. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State — Nizozemsko) — Staatssecretaris van Justitie v. Tayfun Kahveci (C-7/10), Osman Inan (C-9/10) ( „Dohoda o přidružení EHS-Turecko — Právo pobytu — Rodinní příslušníci tureckého pracovníka, který získal státní příslušnost — Zachování turecké státní příslušnosti — Datum získání státní příslušnosti“ )

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 29. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State — Nizozemsko) — Staatssecretaris van Justitie v. Tayfun Kahveci (C-7/10), Osman Inan (C-9/10)
   (Spojené věci C-7/10 a C-9/10) (1)

   (Dohoda o přidružení EHS-Turecko - Právo pobytu - Rodinní příslušníci tureckého pracovníka, který získal státní příslušnost - Zachování turecké státní příslušnosti - Datum získání státní příslušnosti)
   2012/C 151/04
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Staatssecretaris van Justitie

      Odpůrci: Tayfun Kahveci (C-7/10), Osman Inan (C-9/10)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Raad van State — Výklad článku 7 rozhodnutí č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení přijatého Radou přidružení, která byla zřízena Dohodou zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem — Právo pobytu rodinného příslušníka tureckého pracovníka působícího na řádném pracovním trhu členského státu — Rodinní příslušníci tureckého pracovníka, který nabyl státní příslušnost hostitelského členského státu, ale ponechal si tureckou státní příslušnost — Datum získání státní příslušnosti

      Výrok

   Článek 7 rozhodnutí č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení, přijatého Radou přidružení zřízenou dohodou zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, musí být vykládán v tom smyslu, že rodinní příslušníci tureckého pracovníka působícího na řádném trhu práce v členském státě se mohou nadále dovolávat tohoto ustanovení, pokud tento pracovník získal státní příslušnost hostitelského členského státu a přitom si ponechal tureckou státní příslušnost.

      (1)  Úř. věst. C 63, 13.3.2010.


title: Věc C-83/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Hannover (Německo) dne 23. února 2015 – TUIfly GmbH v. Wieland Volkert, Sonja Volkert, Linda Volkert

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Hannover (Německo) dne 23. února 2015 – TUIfly GmbH v. Wieland Volkert, Sonja Volkert, Linda Volkert
   (Věc C-83/15)
   (2015/C 213/21)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Hannover

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka a žalovaná: TUIfly GmbH

      Odpůrci v odvolacím řízení a žalobci: Wieland Volkert, Sonja Volkert, Linda Volkert
   Usnesením Soudního dvora ze dne 23. dubna 2015 byla věc vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.


title: Věc C-419/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. září 2008 společností Trubowest Handel GmbH a Viktorem Makarovem proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) vydanému dne 9. července 2008 ve věci T-429/04, Trubowest Handel GmbH, Viktor Makarov v. Rada, Komise

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/30

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. září 2008 společností Trubowest Handel GmbH a Viktorem Makarovem proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) vydanému dne 9. července 2008 ve věci T-429/04, Trubowest Handel GmbH, Viktor Makarov v. Rada, Komise
   (Věc C-419/08 P)
   (2008/C 285/50)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Trubowest Handel GmbH, Viktor Makarov (zástupci: K. Adamantopoulos, E. Petritsi, dikigoroi)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně v plném rozsahu;

               —

               vyhovět návrhu na náhradu škody podle článku 288 ES podanému Soudu prvního stupně a vydat konečné rozhodnutí ve věci samé, nebo podpůrně vrátit věc Soudu prvního stupně;

               —

               uložit Radě a Komisi, aby kromě svých vlastních nákladů řízení nahradily i veškeré náklady řízení vynaložené účastníky řízení podávajícími kasační opravný prostředek jak v tomto řízení, tak v řízení před Soudem prvního stupně.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že napadený rozsudek je třeba zrušit z následujících důvodů:

               1)

               Soud prvního stupně se dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu a použití práva Společenství v souvislosti s podmínkami, za nichž může vzniknout mimosmluvní odpovědnost Společenství podle čl. 288 druhého pododstavce ES. Zaprvé je namítáno, že napadený rozsudek je postižen vadou spočívající v nesprávném právním posouzení v rozsahu, v němž Soud prvního stupně zcela opomněl přihlédnout k namítanému protiprávnímu jednání v rámci posouzení příčinné souvislosti a opomněl jej prošetřit v jeho právním kontextu, přestože tak měl učinit za účelem zjištění, zda je Společenství právně odpovědné, či nikoliv. Soud prvního stupně se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že správně v souladu s právem Společenství nepřezkoumal existenci přímé příčinné souvislosti mezi jednáním orgánů Společenství a následnou škodou, kterou utrpěli účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek, a tím, že shledal, že neexistuje dostatečně přímá příčinná souvislost mezi jednáním orgánů Společenství a následnou škodou z důvodu, že buď účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek neprokázali přiměřenou míru řádné péče, nebo že pochybení je přičitatelné výlučně německým orgánům.

               2)

               Soud prvního stupně se dopustil nesprávného právního posouzení, když se pro nepříslušnost odmítl zabývat nároky týkajícími se částek 118 058,46 eur, 277 939,37 eur a nákladů řízení, ve vztahu k nimž byly vyčerpány dostupné vnitrostátní prostředky nápravy v důsledku uzavření smíru. V důsledku toho není účastníkům řízení podávajícím kasační opravný prostředek dostupný žádný účinný prostředek nápravy a jsou proto postiženi za výkon jejich práva na uzavření smíru na základě německého občanského zákoníku, třebaže v tomto případě jde o odpovědnost Společenství. V tomto kontextu je namítáno, že Soud prvního stupně zkreslil skutečnosti a důkazy, když rozhodl, že účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek nepředložili žádné důkazy ohledně role, kterou při uzavření smíru sehrálo jednak Společenství a ruské úřady, a jednak trestní řízení.


title: Věc C-212/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Mures – Rumunsko) – ENEFI Energiahatékonysági Nyrt v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov (DGRFP) „Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Úpadkové řízení — Nařízení (ES) č. 1346/2000 — Článek 4 — Účinky, které stanoví právo členského státu pro pohledávky, které nebyly předmětem úpadkového řízení — Zánik — Daňová povaha pohledávky — Neexistence vlivu — Článek 15 — Pojem ‚probíhající soudní řízení‘ — Vykonávací řízení — Vyloučení“

text:
               9.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/15

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Mures – Rumunsko) – ENEFI Energiahatékonysági Nyrt v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov (DGRFP)
   (Věc C-212/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Úpadkové řízení - Nařízení (ES) č. 1346/2000 - Článek 4 - Účinky, které stanoví právo členského státu pro pohledávky, které nebyly předmětem úpadkového řízení - Zánik - Daňová povaha pohledávky - Neexistence vlivu - Článek 15 - Pojem ‚probíhající soudní řízení‘ - Vykonávací řízení - Vyloučení“)
   (2017/C 006/18)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Mures

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: ENEFI Energiahatékonysági Nyrt

      Žalovaná: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov (DGRFP)

      Výrok

               1)

               Článek 4 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení musí být vykládán v tom smyslu, že do oblasti jeho působnosti spadají ustanovení vnitrostátního práva členského státu, na jehož území bylo zahájeno úpadkové řízení, která stanovují, že věřiteli, který se neúčastnil tohoto řízení, zaniká právo na uplatnění pohledávky nebo že dochází k přerušení výkonu rozhodnutí, jehož prostřednictvím je taková pohledávka vymáhána v jiném členském státě.

               2)

               Daňová povaha pohledávky, která je vymáhána prostřednictvím výkonu rozhodnutí v jiném členském státě, než je stát, na jehož území bylo zahájeno úpadkové řízení, za takové situace, o jakou se jedná v původním řízení, není relevantní pro odpověď na první předběžnou otázku.

      (1)  Úř. věst. C 262, 10.8.2015.


title: Věc C-224/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. května 2015 Rose Vision, S.L., proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 5. března 2015 ve věci T-45/13, Rose Vision a Seseña v. Komise

text:
               13.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. května 2015 Rose Vision, S.L., proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 5. března 2015 ve věci T-45/13, Rose Vision a Seseña v. Komise
   (Věc C-224/15 P)
   (2015/C 228/10)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rose Vision, S.L. (zástupce: J. J. Marín López, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu (pátého senátu) ze dne 5. března 2015, Rose Vision a Seseña v. Komise, T-45/13, EU:T:2015:138;

               —

               určil, že rozhodnutí o pozastavení plateb přijaté Komisí a dalšími unijními orgány (zejména Výkonnou agenturou pro výzkum) v souvislosti se zprávami o finančním auditu 11-INFS-025 a 11-BA119-016 jsou neplatná, a to s důsledky uvedenými v bodě 51 kasačního opravného prostředku;

               —

               určil, že Komise porušila smluvní ujednání smlouvy o poskytnutí dotace na projekt FutureNEM, týkající se povinnosti mlčenlivosti, takže Komise musí nahradit společnosti Rose Vision škodu za podmínek uvedených v bodě 93 kasačního opravného prostředku;

               —

               určil, že zařazením společnosti Rose Vision do kategorie výstrah W2 systému včasného varování (EWS), zavedeného rozhodnutím 2008/969/ES, Euratom (1) o systému včasného varování pro používání schvalujícími osobami Komise a výkonnými agenturami, a pozastavením plateb došlo ke vzniku mimosmluvní odpovědnosti Komise vůči této společnosti, v důsledku čehož jí musí Komise nahradit způsobenou majetkovou a finanční škodu a morální újmu uvedenou v bodech 122 kasačního opravného prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               Nesprávné právní posouzení spočívající v závěru, že lhůta k předložení závěrečných zpráv o auditu 11-INFS-025 a 11-BA119-016, stanovená v bodě II.22 odst. 5 všeobecných podmínek FP7, byla prodloužena (body 93 a 95 napadeného rozsudku) a že Komise neporušila smlouvu o poskytnutí dotace (bod 97 napadeného rozsudku)

               2.

               Nesprávné právní posouzení spočívající v nedostatečném odůvodnění závěru, že „již [návrh zprávy o auditu 11-INFS-025] upozorňoval na existenci určitých zaměstnaneckých nákladů, na které nelze poskytnout dotaci, jakož i na porušení blíže určených smluvních ujednání, což konečná verze uvedené zprávy o auditu potvrdila“ (bod 99 napadeného rozsudku)

               3.

               Nesprávné právní posouzení spočívající v závěru – učiněného s odkazem na zprávu o auditu 11-INFS-025 – že Rose Vision „nepředložila žádný podklad, na jehož základě by bylo možné zpochybnit závěry uvedené zprávy o auditu“ (bod 101 napadeného rozsudku) a že Komise neporušila smlouvu o poskytnutí dotace (bod 102 napadeného rozsudku)

               4.

               Nesprávné právní posouzení spočívající v popření toho, že došlo k porušení smluvních ujednání smlouvy o poskytnutí dotace na projekt FutureNEM, týkajících se povinnosti mlčenlivosti (bod 104 napadeného rozsudku)

               5.

               Nesprávné právní posouzení spočívající v zamítnutí odpovědnosti Unie za škody způsobené zařazením společnosti Rose Vision do kategorie výstrah W2 systému včasného varování (EWS), zavedeného rozhodnutím 2008/969/ES, Euratom, a pozastavením plateb ve prospěch společnosti Rose Vision (bod 120 napadeného rozsudku)

      (1)  Úř. věst. L 344, s. 125.


title: Věc T-775/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2016 – EK/servicegroup v. EUIPO (FERLI) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie FERLI — Požadavek jasnosti — Článek 28 nařízení (ES) č. 207/2009 — Právo na obhajobu — Článek 75 druhá věta nařízení č. 207/2009“

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2016 – EK/servicegroup v. EUIPO (FERLI)
   (Věc T-775/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie FERLI - Požadavek jasnosti - Článek 28 nařízení (ES) č. 207/2009 - Právo na obhajobu - Článek 75 druhá věta nařízení č. 207/2009“)
   (2017/C 022/42)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: EK/servicegroup eG (Bielefeld, Německo) (zástupci: T. Müller a T. A. Müller, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. října 2015 (věc R 1233/2015-4) týkajícímu se žádosti o přihlášku slovního označení FERLI jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti EK/servicegroup eG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 78, 28.2.2016.


title: Věc T-184/13: Žaloba podaná dne 28. března 2013 — Skype v. OHIM — British Sky Broadcasting a Sky IP International (SKYPE)

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/28

         Žaloba podaná dne 28. března 2013 — Skype v. OHIM — British Sky Broadcasting a Sky IP International (SKYPE)
   (Věc T-184/13)
   2013/C 171/55
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Skype (Dublin, Irsko) (zástupci: I. Fowler, Solicitor, J. Schmitt, advokát, a J. Mellor, QC)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Spojené království) a Sky IP International Ltd (Isleworth)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. ledna 2013 ve věci R 121/2011-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „SKYPE“ — přihláška ochranné známky Společenství č. 4 521 084 pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 38 a 42

      Majitelky ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „SKY“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 38, 41 a 42 — přihláška ochranné známky Společenství č. 3 203 411

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitce ve vztahu ke všem napadeným výrobkům a službám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009


title: Věc C-534/10 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. prosince 2012 — Brookfield New Zealand Ltd, Elaris SNC v. Odrůdový úřad Společenství (OÚS), Schniga GmbH ( „Kasační opravný prostředek — Ochrana odrůdových práv Společenství — Nařízení (ES) č. 2100/94 — Článek 73 odst. 2 — Rozhodnutí odvolacího senátu OÚS, kterým se zamítá žádost o odrůdové právo Společenství — Posuzovací pravomoc — Přezkum ze strany Tribunálu — Článek 55 odst. 4 ve spojení s čl. 61 odst. 1 písm. b) — Oprávnění OÚS požádat znovu o zaslání rostlinného materiálu“ )

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. prosince 2012 — Brookfield New Zealand Ltd, Elaris SNC v. Odrůdový úřad Společenství (OÚS), Schniga GmbH
   (Věc C-534/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochrana odrůdových práv Společenství - Nařízení (ES) č. 2100/94 - Článek 73 odst. 2 - Rozhodnutí odvolacího senátu OÚS, kterým se zamítá žádost o odrůdové právo Společenství - Posuzovací pravomoc - Přezkum ze strany Tribunálu - Článek 55 odst. 4 ve spojení s čl. 61 odst. 1 písm. b) - Oprávnění OÚS požádat znovu o zaslání rostlinného materiálu)
   2013/C 46/02
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Brookfield New Zealand Ltd, Elaris SNC (zástupce: M. Eller, advokát)

      Další účastníci řízení: Odrůdový úřad Společenství (OÚS), (zástupci: M. Ekvad a M. Lightbourne, zmocněnci), Schniga GmbH (zástupce: G. Würtenberger, advokát)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) — Schniga v. OCVV — Elaris a Brookfield New Zealand (T-135/08), kterým Tribunál zrušil rozhodnutí odvolacího senátu Odrůdového úřadu Společenství (OÚS) ze dne 21. listopadu 2007, jímž bylo zrušeno rozhodnutí udělující společnosti Schniga GmbH odrůdové právo Společenství pro odrůdy jablek „Gala-Schnitzer“ a zamítnuty námitky předložené SNC Elaris a Brookfield New Zealand.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Brookfield New Zealand Ltd a Elaris SNC se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 38, 5.2.2011.


title: Věc F-102/14: Žaloba podaná dne 6. října 2014 – ZZ v. OHIM

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/51

         Žaloba podaná dne 6. října 2014 – ZZ v. OHIM
   (Věc F-102/14)
   (2015/C 007/61)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: Heinrich Tettenborn)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí žalovaného uplatnit doložku – obsaženou v pracovní smlouvě žalobkyně, která stanoví ukončení pracovní smlouvy žalobkyně v případě, že žalobkyně nebude zařazena na rezervní seznam dalšího otevřeného výběrového řízení organizovaného Evropským úřadem pro výběr personálu (EPSO) pro její funkční skupinu se zvláštním zaměřením na průmyslové vlastnictví – na výběrová řízení OHIM/AD/01/13 a OHIM/AST/02/13, a návrh na náhradu škody za morální a nemajetkovou újmu, kterou žalobkyně utrpěla.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí OHIM, které bylo žalobkyni oznámeno dopisem OHIM ze dne 28. listopadu 2013, uplatnit doložku – obsaženou v článku 5 pracovní smlouvy žalobkyně, která stanoví ukončení pracovní smlouvy žalobkyně v případě, že žalobkyně nebude zařazena na rezervní seznam dalšího otevřeného výběrového řízení organizovaného Evropským úřadem pro výběr personálu (EPSO) pro její funkční skupinu se zvláštním zaměřením na průmyslové vlastnictví – na výběrová řízení OHIM/AD/01/13 a OHIM/AST/02/13, která byla vyhlášena dne 31. října 2013;

               —

               uložit OHIM povinnost zaplatit žalobkyni náhradu škody v přiměřené, Soudem určené výši, za morální a nemajetkovou újmu, kterou žalobkyně utrpěla na základě rozhodnutí OHIM uvedeného v bodě 1 návrhového žádání, a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-248/06: Žaloba podaná dne 11. září 2006 – Professional Golfers' Association v. OHIM

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/27

         Žaloba podaná dne 11. září 2006 – Professional Golfers' Association v. OHIM
   (Věc T-248/06)
   (2006/C 261/52)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Professional Golfers' Association Limited (Sutton Coldfield, Spojené království) (zástupce: D. McFarland, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Ladies Proffesional Golf Association (Corporation) (Daytona Beach, USA)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. července 2006 ve věci R1087/2005-2 v plném rozsahu z důvodu porušení článků 73 a 74 nařízení Rady č. 40/94; a

               —

               nařídit, že se věc vrací zpět odvolacímu senátu a bude projednána odlišným sborem soudců, než který rozhodoval v rozhodnutí vydaném dne 11. července 2006;

         nebo, podpůrně, pokud Soud dojde k závěru, že články 73 a 74 nařízení č. 40/94 nebyly porušeny:

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. července 2006 ve věci R1087/2005-2 a rozhodnout ve prospěch The Professional Golfers' Association Limited; a

               —

               uložit náhradu nákladů řízení žalovanému.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Ladies Proffesional Golf Association Corp.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „LPGA“ pro výrobky a služby náležející do tříd 25, 28 a 41 – přihláška č. 2 354 173

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka Společenství „PGA“ pro výrobky a služby náležející do tříd 16, 25, 28, 37, 41 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 73 nařízení Rady č. 40/94, jelikož žádný z účastníků neměl možnost vyjádřit se k výsledkům vyhledávání na internetu, které provedl odvolací senát.
   Porušení článku 74 nařízení, jelikož odvolací senát vzal v úvahu skutečnosti, které nebyly předloženy nebo odůvodněny účastníky řízení, a nevzal v úvahu skutečnosti, důvody a návrhy, které byly řádně předloženy žalobkyní.


title: Věc T-476/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. září 2011 Evropskou komisí proti rozsudku vydanému dne 28. června 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-55/10, AS v. Komise

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/24

         Kasační opravný prostředek podaný dne 8. září 2011 Evropskou komisí proti rozsudku vydanému dne 28. června 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-55/10, AS v. Komise
   (Věc T-476/11 P)
   2011/C 319/52
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Evropská komise (zástupci: J. Currall a B. Eggers, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: AS (Brusel, Belgie)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. června 2011 ve věci F-55/10, [AS] v. Komise;

               —

               rozhodl o nákladech řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka čtyři důvody kasačního opravného prostředku.

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení tím, že došlo k uznání zájmu na zrušení rozhodnutí o zamítnutí kandidatury. Komise poukazuje:

                           —

                           v první části na porušení práva Unie tím, že nebyl zohledněn rozsudek Tribunálu ze dne 9. prosince 2010 ve věci T-526/08 P, Komise v. Strack, v rozsahu, ve kterém Soud pro veřejnou službu uznal zájem dotčené osoby na zrušení rozhodnutí, kterým se zamítá její kandidatura na sporné pracovní místo, přestože nenavrhla zrušení rozhodnutí o jmenování a tato dvě rozhodnutí nelze oddělit;

                           —

                           v druhé části na nesprávnou právní kvalifikaci skutkových okolností případu tím, že právní zájem na podání žaloby byl uznán abstraktně, aniž by byly konkrétně přezkoumány všechny indicie;

                           —

                           v třetí části na nesprávné odmítnutí zohlednit některé informace vyplývající z lékařského spisu, které ukazují, že žalobkyně neměla v projednávané věci právní zájem na podání žaloby.

               2)

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející jednak ze skutečnosti, že se Soud pro veřejnou službu při provádění výkladu a použití pravidla shody mezi stížností a žalobou dopustil porušení práva Unie tím, že s odkazem na svůj rozsudek ze dne 1. července 2010 ve věci F-45/07, Mandt v. Parlament, konstatoval, že nový žalobní důvod vycházející z porušení služebního řádu úředníků Evropské unie je přípustný, přestože nebyl uplatněn ve stížnosti a „výrazně se liší“ od jediného žalobního důvodu vycházejícího z porušení oznámení o uvolnění pracovního místa, a jednak ze skutečnosti, že porušil čl. 91 odst. 2 služebního řádu tím, že pokládal vymezení „důvodu sporu“ jako „zpochybnění vnitřní legality napadeného aktu nebo — alternativně — zpochybnění jeho vnější legality“ za správné, což zbavuje řízení před podáním žaloby veškerého smyslu a neslouží jeho účelu, který spočívá ve smírném narovnání sporu mezi dotčenou osobou a orgánem oprávněným k jeho jmenování.

               3)

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení čl. 7 odst. 1 služebního řádu, jakož i z nesprávného odůvodnění v rozsahu, ve kterém Soud pro veřejnou službu vyložil čl. 7 odst. 1 služebního řádu v tom smyslu, že každému úředníkovi přiznává absolutní právo na přístup ke všem pracovním místům v jeho platové třídě. Tím nesprávně posoudil rozsah čl. 7 odst. 1 služebního řádu a článku 10 přílohy XIII uvedeného řádu, jakož i úvahy Komise týkající se služebního zájmu.

               4)

               Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z porušení práva Unie přiznáním odškodnění ve výši 3 000 eur jako náhrady nemajetkové újmy, přestože žalobní důvod vycházející z porušení článku 7 služebního řádu je nejen nepřípustný, nýbrž i neopodstatněný.


title: Věc T-337/10: Usnesení Tribunálu ze dne 4. června 2014 – Seatech International a další v. Rada a Komise

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/72

         Usnesení Tribunálu ze dne 4. června 2014 – Seatech International a další v. Rada a Komise
   (Věc T-337/10) (1)

   2014/C 315/117
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 288, 23.10.2010.


title: Věc T-188/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. října 2006 – Freixenet v. OHIM (Matně černá zabroušená láhev) ( Ochranná známka Společenství — Tvar matně černé zabroušené láhve — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Porušení práv obhajoby — Článek 73 nařízení č. 40/94 )

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/31

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. října 2006 – Freixenet v. OHIM (Matně černá zabroušená láhev)
   (Věc T-188/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Tvar matně černé zabroušené láhve - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Porušení práv obhajoby - Článek 73 nařízení č. 40/94“)
   (2006/C 281/53)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Freixenet, SA (Sant Sadurní d'Anoia, Španělsko) (zástupci: F. de Visscher, E. Cornu, É. De Gryse a D. Moreau, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: I. de Medrano Caballero, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. února 2004 (věc R 104/2001-4) ohledně zápisu ochranné známky představované tvarem matně černé zabroušené láhve jako ochranné známky Společenství.
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 11. února 2004 (věc R 104/2001-4) se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               OHIM ponese vlastní náklady, jakož i náklady vynaložené žalobkyní.

      (1)  Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


title: Věc T-491/08 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2010 — Bui Van v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Jmenování — Zařazení do platové třídy — Zpětvzetí správního aktu — Ochrana legitimního očekávání — Přiměřená lhůta — Právo být vyslechnut“ )

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2010 — Bui Van v. Komise
   (Věc T-491/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Jmenování - Zařazení do platové třídy - Zpětvzetí správního aktu - Ochrana legitimního očekávání - Přiměřená lhůta - Právo být vyslechnut“)
   2010/C 179/63
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Philippe Bui Van (Hettange-Grande, Francie) (zástupce: P. Nelissen Grade, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a G. Berscheid, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 11. září 2008, Bui Van v. Komise (F-51/07, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), který směřuje ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 11. září 2008, Bui Van v. Komise (F-51/07), se zrušuje v rozsahu, v němž se jím Philippu Bui Vanovi přiznává náhrada škody ve výši 1 500 eur.

               2)

               Kasační opravný prostředek a zbývající návrhová žádání vzájemného kasačního opravného prostředku se zamítají.

               3)

               Věc se vrací Soudu pro veřejnou službu k rozhodnutí o žalobě na náhradu škody.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 32, 7.2.2009.


title: Věc C-569/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Special Commissioners, Londýn (Spojené království) dne 24. prosince 2007 – HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd v. The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Special Commissioners, Londýn (Spojené království) dne 24. prosince 2007 – HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd v. The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Věc C-569/07)
   (2008/C 64/38)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   Special Commissioners, Londýn
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd

      Žalovaný: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Předběžné otázky
   Brání články 10 nebo 11 směrnice Rady 69/335 (1), ve znění směrnice Rady 85/303/EHS ze dne 10. června 1985 (2), nebo články 43 ES, 49 ES nebo 56 ES nebo jiná ustanovení práva Společenství tomu, aby jeden členský stát (dále jen „první členský stát“) vybíral daň z převodu nebo emise akcií v rámci clearingového centra ve výši 1,5 %, pokud:

               i)

               společnost (dále jen „společnost A“) usazená v prvním členském státě nabídne výměnou za získání kotovaných a obchodovatelných akcií jiné společnosti (dále jen „společnost B“) usazené v jiném členském státě (dále jen „druhý členský stát“) akcie společnosti A, které mají být emitovány na burze cenných papírů v druhém členském státě;

               ii)

               akcionáři společnosti B mají možnost získat nové akcie společnosti A buď:

                           a)

                           v listinné podobě nebo

                           b)

                           v zaknihované podobě prostřednictvím systému vypořádání v prvním členském státě nebo

                           c)

                           v zaknihované podobě prostřednictvím clearingového centra v druhém členském státě;

               iii)

               právní předpisy prvního členského státu ve stručnosti stanoví, že:

                           a)

                           v případě emise akcií v listinné podobě (nebo v zaknihované podobě v systému pro vypořádání dematerializovaných akcií prvního členského státu) se daň z emise akcií nevybere, ale vybere se z každého následného prodeje akcií, a to ve výši 0,5 % z protihodnoty za převod; ale

                           b)

                           při převodu zaknihovaných akcií na provozovatele clearingového centra nebo při emisi těchto akcií ve prospěch tohoto provozovatele se daň vybere (při emisi akcií) ve výši 1,5 % z emisní ceny nebo (při převodu akcií za protihodnotu) ve výši 1,5 % z částky nebo hodnoty odpovídající protihodnotě nebo (v ostatních případech) ve výši 1,5 % z hodnoty akcií, ale žádná daň se nevybere z následných prodejů akcií (nebo práv souvisejících s akciemi) v rámci clearingového centra.

                           c)

                           provozovatel clearingového centra si může zvolit, pokud obdrží schválení příslušného daňového orgánu, že žádná daň nebude vybrána z převodu nebo emise akcií v rámci jeho clearingového centra, ale že se tato daň vybere z každého prodeje akcií v rámci tohoto clearingového centra, a to ve výši 1,5 % z protihodnoty. Příslušný daňový orgán může (a skutečně tak činí) vyžadovat, jako podmínku pro schválení takové volby, aby provozovatel clearingového systému, který hodlá učinit takovou volbu, vytvořil a udržoval v platnosti postupy (které daňový orgán považuje za přijatelné) pro výběr daně v rámci clearingového centra a pro dodržování nebo zajištění dodržování příslušné právní úpravy.

               iv)

               platná právní úprava pro burzu cenných papírů v druhém členském státě vyžaduje, aby všechny akcie emitované v rámci jeho působnosti byly drženy v zaknihované podobě prostřednictvím jediného clearingového centra zřízeného v druhém členském státě, jehož provozovatel neučinil výše uvedenou volbu?

      (1)  Směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (Úř. věst. L 249, s. 25; Zvl. vyd. 09/01, s. 11).

      (2)  Úř. věst. L 156, s. 23; Zvl. vyd. 09/01, s. 122.


title: Věc C-436/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Mons (Belgie) dne 13. září 2010 — Belgický stát — SPF Finances v. BLM SA

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Mons (Belgie) dne 13. září 2010 — Belgický stát — SPF Finances v. BLM SA
   (Věc C-436/10)
   ()
   2010/C 328/22
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Mons

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Belgický stát — SPF Finances

      Odpůrkyně: BLM SA

      Předběžné otázky

   Musí být čl. 6 odst. 2 první pododstavec písm. a) a čl. 13 B písm. b) šesté směrnice Rady č. 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (1) vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům, podle kterých se užívání části budovy, která byla postavena nebo jejímž držitelem je na základě věcného práva k nemovitosti právnická osoba povinná k dani, pro soukromou potřebu ředitele a jeho rodiny, je-li přitom daň z tohoto investičního majetku odvedená na vstupu odpočitatelná, považuje za poskytování služeb osvobozené od daně, jako jsou pacht nebo nájem nemovitého majetku ve smyslu uvedeného čl. 13 B písm. b)?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1.


title: Věc C-619/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Německo) dne 29. listopadu 2016 – Sebastian W. Kreuziger v. Land Berlin

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Německo) dne 29. listopadu 2016 – Sebastian W. Kreuziger v. Land Berlin
   (Věc C-619/16)
   (2017/C 038/19)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: W. Kreuziger

      Odpůrce: Land Berlin

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 7 odst. 2 směrnice 2003/88/ES (1) vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům či vnitrostátní praxi, podle nichž je nárok na finanční náhradu při ukončení pracovního poměru vyloučen, jestliže pracovník nepožádal o poskytnutí placené dovolené za kalendářní rok, ačkoli měl možnost tak učinit?

               2)

               Má být čl. 7 odst. 2 směrnice 2003/88/ES vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům či vnitrostátní praxi, podle nichž je nárok na finanční náhradu při ukončení pracovního poměru podmíněn tím, že pracovník z důvodů nezávislých na své vůli nebyl schopen svůj nárok na placenou dovolenou za kalendářní rok vyčerpat před koncem pracovního poměru?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. 2003, L 299, s. 9; Zvl. vyd. 05/04, s. 381).


title: Věc C-257/13: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 14. listopadu 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône – Francie) – Anouthani Mlamali v. Caisse d’allocations familiales des Bouches-du-Rhône „Řízení o předběžné otázce — Článek 94 jednacího řádu Soudního dvora — Nedostatečné upřesnění skutkového a právního kontextu sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících nezbytnost odpovědi na předběžnou otázku — Zjevná nepřípustnost“

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/11

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 14. listopadu 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône – Francie) – Anouthani Mlamali v. Caisse d’allocations familiales des Bouches-du-Rhône
   (Věc C-257/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 94 jednacího řádu Soudního dvora - Nedostatečné upřesnění skutkového a právního kontextu sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících nezbytnost odpovědi na předběžnou otázku - Zjevná nepřípustnost“)
   2014/C 102/14
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Anouthani Mlamali

      Žalovaná: Caisse d’allocations familiales des Bouches-du-Rhône

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône – Výklad článku 11 směrnice Rady 2003/109/ES ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty (Úř. věst. L 16, s. 44; Zvl. vyd. 19/06, s. 272) – Státní příslušník třetí země v legálním postavení – Zamítnutí žádosti o rodinné přídavky ve prospěch vyživovaného nezletilého dítěte, které je rovněž státním příslušníkem třetí země – Obcházení zákonného mechanismu sloučení rodiny – Zamítnutí odůvodněné nepředložením potvrzení o lékařské prohlídce vydaným Agence nationale de l'accueil des étrangers et des migrations – Rovné zacházení

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches-du-Rhône (Francie)ze dne 13. května 2013 je zjevně nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


               10.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/7

         Žaloba podaná dne 9. července 2013 Kontrolním úřadem ESVO proti Islandu
   (Věc E-16/13)
   2013/C 294/07
   Dne 9. července 2013 podal Kontrolní úřad ESVO, zastoupený zplnomocněnými zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese 35, rue Belliard, 1040 Brusel, Belgium) Markusem Schneiderem a Catherine Howdle, žalobu k Soudu ESVO směřující proti Islandu.
   Kontrolní úřad ESVO požaduje, aby Soudní dvůr ESVO:

               1)

               prohlásil, že nepřijetím i) opatření nutných k provedení aktu uvedeného v bodě 7b přílohy XIX Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/122/ES ze dne 14. ledna 2009 o ochraně spotřebitele ve vztahu k některým aspektům smluv o dočasném užívání ubytovacího zařízení (timeshare), o dlouhodobých rekreačních produktech, o dalším prodeji a o výměně) a začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k této dohodě nebo ii) jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ESVO ve stanovené lhůtě nesplnil Island své povinnosti podle uvedeného aktu a podle článku 7 Dohody o EHP;

               2)

               uložil Islandu nést náklady tohoto řízení.

         Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               v této žalobě Kontrolního úřadu ESVO se uvádí, že Island nejpozději do 11. září 2012 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 11. července 2012 týkajícímu se skutečnosti, že islandský stát do svého vnitrostátního právního řádu neprovedl směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/122/ES ze dne 14. ledna 2009 o ochraně spotřebitele ve vztahu k některým aspektům smluv o dočasném užívání ubytovacího zařízení (timeshare), o dlouhodobých rekreačních produktech, o dalším prodeji a o výměně (akt) uvedenou v bodě 7b přílohy XIX Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do této dohody protokolem 1 k uvedené dohodě,

               —

               Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že před uvedeným dnem neobdržel žádné informace, jež by mohly naznačovat, že akt byl plně proveden.


title: Věc T-584/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2011 — Cantiere navale De Poli v. Komise ( „Státní podpory — Dočasný obranný mechanismus pro stavbu lodí — Změna režimu podpor předem schváleného Komisí zamýšlená italskými orgány — Rozhodnutí prohlašující režim podpor za neslučitelný se společným trhem“ )

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2011 — Cantiere navale De Poli v. Komise
   (Věc T-584/08) (1)

   (Státní podpory - Dočasný obranný mechanismus pro stavbu lodí - Změna režimu podpor předem schváleného Komisí zamýšlená italskými orgány - Rozhodnutí prohlašující režim podpor za neslučitelný se společným trhem)
   2011/C 89/34
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Cantiere navale De Poli SpA (Benátky, Itálie) (zástupci: původně A. Abate a R. Longanesi Cattani, poté A. Abate a A. Franchi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: E. Righini, C. Urraca Caviedes a V. Di Bucci, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2010/38/ES ze dne 21. října 2008 o státní podpoře C-20/08 (ex N 62/08), kterou Itálie zamýšlí poskytnout na základě změny režimu podpor N 59/04 týkajícího se dočasného obranného mechanismu pro stavbu lodí (Úř. věst. 2010, L 17, s. 50).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Cantiere navale De Poli SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc C-475/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Efeteio Athinon (Řecko) dne 21. listopadu 2006 – K. P. Marinopoulos – Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Efeteio Athinon (Řecko) dne 21. listopadu 2006 – K. P. Marinopoulos – Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon v. Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon
   (Věc C-475/06)
   (2007/C 20/10)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Efeteio Athinon
   Účastnice původního řízení

      Odvolatelka: K. P. Marinopoulos – Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon

      Odpůrkyně: Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon
   Předběžné otázky

               1)

               Představuje odmítnutí podniku zaujímajícího dominantní postavení uspokojit plně objednávky, které jsou mu zaslány velkoobchodníky s farmaceutickými výrobky, když toto odmítnutí vede k omezení vývozní činnosti těchto velkoobchodníků, a tím i k omezení škody způsobené paralelním obchodem, samo o sobě zneužití ve smyslu článku 82 ES? Je odpověď na tuto otázku ovlivněna skutečností, že paralelní obchod je pro velkoobchodníky velmi výnosný vzhledem k rozdílným cenám existujícím v rámci Evropské unie z důvodu státního zásahu, nebo jinak řečeno, skutečností, že trh s farmaceutickými výrobky nevykazuje podmínky čisté hospodářské soutěže, nýbrž se naopak vyznačuje zvýšeným stupněm státního zásahu? Platí konečně, že vnitrostátní soud je povinen použít pravidla Společenství týkající se hospodářské soutěže stejným způsobem na trhy, které fungují v rámci režimu hospodářské soutěže, a na trhy, na kterých je hospodářská soutěž narušena zásahem státu?

               2)

               Jak má být eventuální zneužití posuzováno, jestliže Soudní dvůr rozhodne, že omezení paralelního obchodu z výše uvedených důvodů nepředstavuje zneužití vždy, když je provedeno podnikem v dominantním postavení?

         Obzvláště:

               2.1

               Je vhodné použít kritérium procentního podílu, o který je překročena běžná národní spotřeba, nebo kritérium škody, kterou utrpí podnik v dominantním postavení ve vztahu ke svému celkovému obratu a celkovému zisku? V případě kladné odpovědi, jakým způsobem je třeba určit úroveň procentuálního překročení a výši škody – škody brané jako určitý procentní podíl z obratu a celkového zisku –, nad kterou dotčené jednání může být kvalifikováno jako zneužití?

               2.2

               Je třeba zaujmout přístup založený na zvážení zájmů a v kladném případě, jaké zájmy musí být takto zváženy?
               Konkrétněji:

                           a)

                           Má na odpověď vliv skutečnost, že pacient – konečný spotřebitel získá omezenou hospodářskou výhodu z paralelního obchodu?

                           b)

                           Je třeba vzít v úvahu zájmy orgánů sociálního zabezpečení na získání levnějších léků, a pokud ano, do jaké míry?

               2.3

               Jaká jiná kritéria a jaké jiné přístupy mohou být považovány v projednávaném případě za vhodné?


title: Věc C-518/07: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 9. března 2010 — Evropská komise v. Spolková republika Německo ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 95/46/ES — Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a volný pohyb těchto údajů — Článek 28 odst. 1 — Vnitrostátní orgány dozoru — Nezávislost — Správní dohled vykovávaný těmito orgány )

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 9. března 2010 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-518/07) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 95/46/ES - Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a volný pohyb těchto údajů - Článek 28 odst. 1 - Vnitrostátní orgány dozoru - Nezávislost - Správní dohled vykovávaný těmito orgány“)
   2010/C 113/04
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Docksey, C. Ladenburger a H. Krämer, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a J. Möller, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Evropský inspektor ochrany údajů (zástupci: H. Hijmans a A. Scirocco, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 28 odst. 1 druhého pododstavce směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, s. 31; Zvl. vyd. 13/15, s. 355) — Povinnost členských států zajistit, aby vnitrostátní orgány dozoru pověřené dohledem nad zpracováním osobních údajů plnily své úkoly zcela nezávisle — Podrobení státnímu dohledu zemské orgány dozoru pověřené dohledem nad zpracováním osobních údajů v neveřejném sektoru

      Výrok

               1)

               Spolková republika Německo tím, že v jednotlivých spolkových zemích (Länder) podřídila státnímu dohledu orgány dozoru pověřené dohledem nad zpracováním osobních údajů neveřejnoprávními organizacemi a veřejnoprávními podniky, které soutěží na trhu (öffentlich-rechtliche Wettbewerbsunternehmen), čímž nesprávně provedla požadavek, aby tyto orgány plnily své úkoly „zcela nezávisle“, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 28 odst. 1 druhého pododstavce směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení Evropské komise.

               3)

               Evropský inspektor ochrany údajů ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 9.2.2008.


title: Věc T-79/16: Žaloba podaná dne 19. února 2016 – Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters a další v. Komise

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/41

         Žaloba podaná dne 19. února 2016 – Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters a další v. Komise
   (Věc T-79/16)
   (2016/C 118/48)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters (Hoenderloo, Nizozemsko) a 21 dalších žalobců (zástupci: H. Viaene, D. Gillet a T. Ruys, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu na neplatnost za přípustnou,

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 2. září 2015 týkající se údajné protiprávní státní podpory týkající se dotovaného nabytí nebo bezplatného poskytnutí přírodních oblastí (podpora SA.27301 [2015/NN] – Nizozemsko), jakož i implicitní zamítnutí stížnosti podané Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci čtyři žalobní důvody.

               1.

               Porušení procesních práv zakotvených v čl. 108 odst. 2 SFEU. Komise nemohla být schopna na závěr předběžného přezkumu s dostačující jistotou stanovit přípustnost podpory, a to z důvodu následujících skutečností:

                           —

                           mimořádně dlouhá délka předběžného přezkumu,

                           —

                           obsáhlá korespondence mezi zúčastněnými osobami během předběžného přezkumu,

                           —

                           nahrazení podpůrného opatření povoleného rozhodnutím jiným podpůrným opatřením během předběžného přezkumu,

                           —

                           obsah nového podpůrného opatření schváleného Komisí.

               2.

               Porušení zásady zákazu zpětné působnosti a zásady právní jistoty
               Komise údajně porušila zásadu zákazu zpětné působnosti a zásadu právní jistoty tím, že uplatnila rámec Evropské unie pro státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby (1), který vstoupil v platnost dne 31. ledna 2012, na režim podpor, který již od roku 2011 nebyl uplatňován a byl již nahrazen novým režimem, schváleným Komisí.

               3.

               Nesprávné právní posouzení a nedostatek odůvodnění při uplatnění rámcové právní úpravy

                           —

                           Komise se dopustila zjevně nesprávných posouzení při uplatnění požadavku mandátu na poskytování služby obecného hospodářského zájmu, zejména pokud jde o délku mandátu. Mimoto se dopustila zjevně nesprávných posouzení při analýze vyrovnávací částky a nerespektovala povinnost vést oddělené účetnictví.

                           —

                           Při ověření existence požadovaného mandátu na poskytování služby obecného hospodářského zájmu Komise nezkoumala otázku, zda u bezplatného přidělení pozemků skutečně jde o mandát. Mimoto Komise neprovedla žádnou analýzu záruk k zabránění nadměrných dotací při bezplatném převodu pozemků.

               4.

               Porušení čl. 106 odst. 2 SFEU

                           —

                           Bezplatné převody a podpory na získání jsou zjevně nepotřebné a nevhodné k dosažení sledovaného cíle ochrany přírody.

         Jelikož bylo podpůrné opatření použito pouze 13 organizacemi spravujícími pozemky, není nijak nezbytné ani odůvodněné pro plnění povinnosti veřejné služby týkající se ochrany přírody.

      (1)  Rozhodnutí Komise 2012/21/EU ze dne 20. prosince 2011 o použití čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie na státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby udělené určitým podnikům pověřeným poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu (Úř. věst. L 7, s. 3) a sdělení Komise – Rámec Evropské unie pro státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby (2011) (Úř. věst. C 8, s. 15).


title: Věc C-13/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Juzgado de lo Social n° 33 de Madrid ze dne 7. ledna 2005 ve věci Sonia Chacón Navas proti Eurest Colectividades, S.A.

text:
               19.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Juzgado de lo Social no 33 de Madrid ze dne 7. ledna 2005 ve věci Sonia Chacón Navas proti Eurest Colectividades, S.A.
   (Věc C-13/05)
   (2005/C 69/16)
   Jednací jazyk: španělština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Juzgado de lo Social no 33 de Madrid ze dne 7. ledna 2005 ve věci Sonia Chacón Navas proti Eurest Colectividades, S.A., které došlo kanceláři Soudního dvora dne 19. ledna 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Juzgado de lo Social no 33 de Madrid žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Zahrnuje směrnice 2000/78 (1), stanoví-li ve svém článku 1 obecný rámec pro boj s diskriminací na základě zdravotního postižení, do své oblasti ochrany zaměstnankyni, která byla svým podnikem propuštěna výlučně z důvodu nemoci?

               2)

               Podpůrně, a za předpokladu, že bude shledáno, že případy nemoci nespadají do ochranného rámce, který směrnice 2000/78 poskytuje proti diskriminaci na základě zdravotního postižení a první otázka bude zodpovězena záporně: lze považovat nemoc za dodatečný identifikující znak vedle těch, u nichž směrnice 2000/78 zakazuje diskriminaci?

      (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, 2.12.2000, s. 16).


title: Věc C-346/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. července 2012 společností Milchkontor GmbH (dříve Nordmilch AG) proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 22. května 2012 ve věci T-546/10, Nordmilch AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/26

         Kasační opravný prostředek podaný dne 19. července 2012 společností Milchkontor GmbH (dříve Nordmilch AG) proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 22. května 2012 ve věci T-546/10, Nordmilch AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-346/12 P)
   2012/C 287/51
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Milchkontor GmbH (dříve Nordmilch AG) (zástupce: W. Berlit, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Lactimilk, SA

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit body 1 a 2 výroku rozsudku Tribunálu ze dne 22. května 2012 (věc T-546/10);

               —

               vyhovět v plném rozsahu žalobě žalobkyně podané v prvním stupni řízení;

               —

               uložit společnosti Lactimilk, SA náhradu nákladů řízení vynaložených účastnicí řízení podávající opravný prostředek v plném rozsahu.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) tvrdí, že napadené rozhodnutí Tribunálu musí být zrušeno, neboť Tribunál tím, že chybně shledal podobnost mezi ochrannou známkou přihlašovanou navrhovatelkou a ochrannou známkou společnosti Lactimilk, SA a tím, že došel k závěru, že existuje nebezpečí záměny, tak nesprávně použil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94. Tribunál pochybil, když neprovedl srovnání skutečných dotčených ochranných známek napsaných způsobem, ve kterým byly přihlášeny nebo zapsány (tedy velkými písmeny) a namísto toho zkoumal nebezpečí záměny na základě obou ochranných známek napsaných odlišně. Tím Tribunál zkreslil skutkové okolnosti. Tribunál se krom toho nesprávně domníval, že přízvuk je v přihlašované ochranné známce kladen na druhou slabiku, bez ohledu na skutečnost, že přihlašovaná ochranná známka je psána velkými písmeny, takže — na základě způsobu, kterým je chápána rovněž ve španělštině — u přihlašované ochranné známky nepřichází otázka přízvuku pouze na druhé slabice v úvahu.


title: Věc T-449/16: Žaloba podaná dne 10. srpna 2016 – sheepworld v. EUIPO (Bester Opa)

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/25

      Žaloba podaná dne 10. srpna 2016 – sheepworld v. EUIPO (Bester Opa)
      (Věc T-449/16)
      (2016/C 364/26)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: sheepworld AG (Ursensollen, Německo) (zástupce: S. von Rüden, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „Bester Opa“ – přihláška č. 14 169 528

         Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. května 2016 ve věci R 92/2016-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí,

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených v odvolacím řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 bodu b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-371/12: Žaloba podaná dne 20. srpna 2012 — American Express Marketing & Development v. OHIM (EUROPEAN IP ZONE)

text:
               20.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/14

         Žaloba podaná dne 20. srpna 2012 — American Express Marketing & Development v. OHIM (EUROPEAN IP ZONE)
   (Věc T-371/12)
   2012/C 319/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: American Express Marketing & Development Corp. (New York, Spojené státy) (zástupci: V. Spitz, A. Gaul, T. Golda a S. Kirschstein-Freund, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               Zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. června 2012 ve věci R 1453/2011-2;

               —

               Podpůrně, změnil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. června 2012 ve věci R 1453/2011-2, a určil, že odvolání je odůvodněné, a

               —

               Uložil žalovanému náhradu nákladů řízení o odvolání a řízení před Tribunálem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „EUROPEAN IP ZONE“ pro služby ve třídě 42 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 9488041

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Odmítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady č. 207/2009 (1)

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-259/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. května 2014 ADR Center Srl proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 23. března 2014 ve věci T-110/14, ADR Center Srl v. Evropská komise

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. května 2014 ADR Center Srl proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 23. března 2014 ve věci T-110/14, ADR Center Srl v. Evropská komise
   (Věc C-259/14 P)
   (2015/C 046/23)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: ADR Center Srl (zástupci: L. Tantalo, advokát, G. De Palo, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise
   Usnesením ze dne 4. prosince 2014 Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. června 2005 ve věci C-105/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Firenze): trestní řízení proti Marii Pupino (Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech — Články 34 a 35 EU — Rámcové rozhodnutí 2001/220/SVV — Postavení obětí v trestním řízení — Ochrana ohrožených osob — Výslech nezletilých svědků — Účinky rámcového rozhodnutí)

text:
               6.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 16. června 2005
   ve věci C-105/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Firenze): trestní řízení proti Marii Pupino (1)

   (Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Články 34 a 35 EU - Rámcové rozhodnutí 2001/220/SVV - Postavení obětí v trestním řízení - Ochrana ohrožených osob - Výslech nezletilých svědků - Účinky rámcového rozhodnutí)
   (2005/C 193/05)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-105/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 35 EU, podaná rozhodnutím soudce pověřeného předběžným vyšetřováním u Tribunale di Firenze (Itálie) ze dne 3. února 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 5. března 2003, v trestním řízení proti Marii Pupino, Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans a A. Rosas, R. Silva de Lapuerta a A. Borg Barthet, předsedové senátu, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues (zpravodaj), P. Kūris, E. Juhász, G. Arestis a M. Ilešič, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 16. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Články 2, 3 a čl. 8 odst. 4 rámcového rozhodnutí Rady 2001/220/SVV ze dne 15. března 2001 o postavení obětí v trestním řízení musí být vykládány v tom smyslu, že vnitrostátní soud musí mít možnost umožnit dětem nízkého věku, které, jako je tomu ve věci v původním řízení, tvrdí, že byly oběťmi špatného zacházení, učinit výpověď za podmínek umožňujících zaručit těmto dětem přiměřenou úroveň ochrany, například mimo veřejné soudní jednání a před jeho konáním.

               2.

               Vnitrostátní soud je povinen vzít v úvahu všechna pravidla vnitrostátního práva a vykládat je v co největším možném rozsahu ve světle znění, jakož i účelu uvedeného rámcového rozhodnutí.

      (1)  Úř. věst. C 146, 21.6.2003.


title: Věc C-209/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 8. května 2006 – Canon Deutschland GmbH v. Hauptzollamt Krefeld

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 8. května 2006 – Canon Deutschland GmbH v. Hauptzollamt Krefeld
   (Věc C-209/06)
   (2006/C 224/34)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Düsseldorf
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Canon Deutschland GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Krefeld
   Předběžná otázka
   Je možné zařadit videokameru (kamkordér), která při dovezení není schopna zaznamenávat vnější videosignály, do podpoložky 8525 40 99 KN, když je možné videopřípojku tohoto kamkordéru následně použitím určitého softwaru upravit pro příjem videosignálu, přestože na tuto možnost výrobce ani prodejce neupozornili, ani jí nepodporují? (1)

      (1)  Výklad přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s.1, Zvl. vyd. 02/02, s. 382).


title: Věc C-154/09: Žaloba podaná dne 4. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/28

         Žaloba podaná dne 4. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-154/09)
   2009/C 153/52
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Guerra e Andrade a A. Nijenhuis, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že tím, že Portugalská republika správně nepřizpůsobila vnitrostátní právo právním předpisům práva Společenství, které upravují určení poskytovatele nebo poskytovatelů univerzální služby a v každém případě tím, že nezajistila používání těchto předpisů v praxi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 3 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 směrnice 2002/22/ES (1);

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Článek 121 portugalského zákona o elektronických komunikacích (zákon č. 5/2004 ze dne 10. února 2004) zachovává veřejné služby, výlučnou koncesi na veřejné služby nebo příslušná práva a povinnosti až do roku 2025, přičemž koncesionářem veřejných telekomunikačních služeb je podnik PT Comunicações S.A.
   Podle Komise je portugalský zákon o elektronických komunikacích nejasný, nesouvislý a nesoudržný v oblasti určení podniků odpovědných za poskytování univerzální služby.
   Proto portugalský stát neurčil podnik nebo podniky odpovědné za poskytování univerzální služby prostřednictvím účinného, objektivního, průhledného a nediskriminačního mechanismu, jak stanoví čl. 8 odst. 2 ve spojení s čl. 3 odst. 2 směrnice 2002/22.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L 108, s. 51; Zvl. vyd. 13/29, s. 367)


title: Věc T-690/15: Žaloba podaná dne 29. listopadu 2015 – Marcas Costa Brava v. OHIM – Excellent Brands JMI (Cremcaffé)

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/85

         Žaloba podaná dne 29. listopadu 2015 – Marcas Costa Brava v. OHIM – Excellent Brands JMI (Cremcaffé)
   (Věc T-690/15)
   (2016/C 048/93)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španělsko) (zástupci: E. Manresa Medina a J. Manresa Medina, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švýcarsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Červenobílá obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Cremcaffé“ – Ochranná známka Společenství č. 11 407 021

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. září 2015, ve věci R 2586/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               konstatoval, že užívání ochranné známky Společenství č. 2 423 705 je považováno za prokázané pro třídu 30, a že přihláška ochranné známky Společenství č. 11 407 021 je neslučitelná s ochrannou známkou Společenství č. 2 423 705;

               —

               uložil OHIM a dalším případným žalovaným náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Nesprávný výklad čl. 15 odst. 1, čl. 15 odst. 1 písm. a) a čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/1

         2010/C 246/01
   Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 234, 28.8.2010

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 221, 14.8.2010

      Úř. věst. C 209, 31.7.2010

      Úř. věst. C 195, 17.7.2010

      Úř. věst. C 179, 3.7.2010

      Úř. věst. C 161, 19.6.2010

      Úř. věst. C 148, 5.6.2010

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-880/16: Žaloba podaná dne 5. prosince 2016 – RF v. Komise

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/35

         Žaloba podaná dne 5. prosince 2016 – RF v. Komise
   (Věc T-880/16)
   (2017/C 053/44)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: RF (Gdynia, Polsko) (zástupce: K. Komar-Komarowski, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise C(2016) 5925 final ze dne 15. září 2016 o zamítnutí stížnosti ve věci COMP AT.40251 – Železniční doprava, nákladní doprava a věc vrátil Komisi k novému rozhodnutí;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení článku 13 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003, L 1, s. 1), protože tento článek byl nesprávně vyložen, případně nesprávně použit.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 105 odst. 1 SFEU.


title: Věc C-574/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Varese (Itálie) dne 9. listopadu 2015 – trestní řízení proti Maurovi Scialdonemu

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Varese (Itálie) dne 9. listopadu 2015 – trestní řízení proti Maurovi Scialdonemu
   (Věc C-574/15)
   (2016/C 048/18)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Varese (Itálie)

      Účastník původního trestního řízení

   Mauro Scialdone

      Předběžné otázky

               1)

               Lze evropské právo, a zejména čl. 4 odst. 3 Smlouvy o EU ve spojení s článkem 325 SFEU a směrnicí 2006/112/ES (1), které stanoví povinnost asimilace pro členské státy, pokud jde o politiky týkající se trestů, vykládat v tom smyslu, že brání vydání vnitrostátního právního předpisu, který stanoví, že trestnost nezaplacení DPH je podmíněna překročením peněžní prahové hodnoty, která je vyšší, než prahová hodnota stanovená ve vztahu k nezaplacení přímé daně z příjmů?

               2)

               Lze evropské právo, a zejména čl. 4 odst. 3 Smlouvy o EU ve spojení s článkem 325 SFEU a směrnicí 2006/112/ES, které ukládají členským státům povinnost stanovit účinné, přiměřené a odrazující sankce na ochranu finančních zájmů EU, vykládat v tom smyslu, že brání vydání vnitrostátního právního předpisu, který vylučuje trestní odpovědnost obžalovaného (ať jde o jednatele, právního zástupce, osobu pověřenou vykonávat daňové úkony, a sice osobu podílející se na protiprávním jednání), pokud organizace s právní subjektivitou s ním spojená zaplatila opožděně daň a správní sankce splatné z titulu DPH, třebaže již byl vydán daňový výměr a došlo k zahájení trestního stíhání, k obvinění, k formálnímu zahájení sporu před soudem, avšak dosud nebylo vyhlášeno zahájení hlavního líčení, v systému, který neukládá výše uvedenému jednateli, právnímu zástupci nebo jejich zmocněnci a osobě podílející se na protiprávním jednání žádný jiný trest, a to ani správní sankci?

               3)

               Je třeba pojem „podvod“ upravený v článku 1 Úmluvy PIF vykládat v tom smyslu, že zahrnuje i případy nezaplacení, částečného nebo opožděného zaplacení daně z přidané hodnoty, a tedy, zda článek 2 výše uvedené úmluvy ukládá členskému státu, aby nezaplacení, částečné nebo opožděné zaplacení DPH ve výši přesahující 50 000 euro trestal odnětím svobody?

         V případě záporné odpovědi, je třeba ustanovení článku 325 SFEU, které ukládá členským státům povinnost, aby ukládaly odrazující, přiměřené a účinné sankce, včetně trestních sankcí, vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům, které zbavují trestní a správní odpovědnosti jednatele a právní zástupce právnických osob, nebo jejich zmocněnce vykonávající daňové úkony a osoby podílející se na protiprávním jednání, za nezaplacení, částečné nebo opožděné zaplacení DPH ve vztahu k částkám, které jsou třikrát až pětkrát vyšší, než je minimální prahová hodnota stanovená v případě podvodu, a sice 50 000 euro?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc C-272/15: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. prosince 2016 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království] – Swiss International Air Lines AG v. The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Směrnice 2003/87/ES — Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů — Povinnost vyřadit povolenky na emise, pokud jde o lety mezi členskými státy Unie a většinou třetích zemí — Rozhodnutí č. 377/2013/EU — Článek 1 — Dočasná odchylka — Vyloučení letů směřujících na letiště nebo odlétajících z letišť ve Švýcarsku — Rozdíl v zacházení mezi třetími státy — Obecná zásada rovného zacházení — Nepoužitelnost“

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/12

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. prosince 2016 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království] – Swiss International Air Lines AG v. The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency
   (Věc C-272/15) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Směrnice 2003/87/ES - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Povinnost vyřadit povolenky na emise, pokud jde o lety mezi členskými státy Unie a většinou třetích zemí - Rozhodnutí č. 377/2013/EU - Článek 1 - Dočasná odchylka - Vyloučení letů směřujících na letiště nebo odlétajících z letišť ve Švýcarsku - Rozdíl v zacházení mezi třetími státy - Obecná zásada rovného zacházení - Nepoužitelnost“)
   (2017/C 053/14)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: Swiss International Air Lines AG

      Odpůrci: The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

      Výrok

   Přezkum rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 377/2013/EU ze dne 24. dubna 2013, kterým se stanoví dočasná odchylka od směrnice 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, s ohledem na zásadu rovného zacházení neodhalil nic, čím by mohla být dotčena platnost tohoto rozhodnutí, když se dočasná odchylka, která je stanovena podle článku 1 uvedeného rozhodnutí pro požadavky vyplývající z čl. 12 odst. 2a a z článku 16 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/101/ES ze dne 19. listopadu 2008, pokud jde o vyřazení povolenek na emise skleníkových plynů u letů, které byly uskutečněny v roce 2012 mezi členskými státy Evropské unie a většinou třetích zemí, nevztahuje mimo jiné na lety směřující na letiště nebo odlétající z letišť ve Švýcarsku.

      (1)  Úř. věst. C 279, 24.8.2015.


title: Věc T-342/12: Žaloba podaná dne 1. srpna 2012 — Fuchs v. OHIM — Les Complices (Star)

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/28

         Žaloba podaná dne 1. srpna 2012 — Fuchs v. OHIM — Les Complices (Star)
   (Věc T-342/12)
   2012/C 295/51
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Max Fuchs (Freyung, Německo) (zástupce: C. Onken, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Les Complices SA (Montreuil-sous-Bois, Francie)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 8. května 2012 ve věci R 2040/2011-5;

               —

               zamítnout námitku č. 1299967 v plném rozsahu; a

               —

               uložit žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobce

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka představující černou hvězdu, pro výrobky zařazené do tříd 18, 24 a 25 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 5588694

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Přihláška obrazové ochranné známky Společenství č. 632232 představující bílou hvězdu v černém kruhu pro výrobky zařazené do tříd 3, 9, 14, 16, 18, 20, 24 a 28; přihláška francouzské obrazové ochranné známky č. 1579557 představující bílou hvězdu v černém kruhu pro výrobky zařazené do třídy 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám pro část napadených výrobků

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009


title: Věc C-26/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 20. ledna 2014 — Beaudout Père et Fils SARL v. Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération Générale Agroalimentaire — CFDT a další

text:
               22.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 85/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 20. ledna 2014 — Beaudout Père et Fils SARL v. Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération Générale Agroalimentaire — CFDT a další
   (Věc C-26/14)
   2014/C 85/31
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Beaudout Père et Fils SARL

      Žalovaní: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération Générale Agroalimentaire — CFDT a další

      Předběžná otázka

   Je dodržení povinnost transparentnosti plynoucí z článku 56 Smlouvy o fungování Evropské unie povinným předpokladem pro to, aby členský stát rozšířil na všechny společnosti v oboru kolektivní dohodu svěřující správu systému povinného doplňkového sociálního zabezpečení zaměstnanců jedinému subjektu vybranému sociálními partnery?


title: Věc T-28/16: Žaloba podaná dne 26. ledna 2016 – Německo v. Komise

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/56

         Žaloba podaná dne 26. ledna 2016 – Německo v. Komise
   (Věc T-28/16)
   (2016/C 098/72)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a A. Lippstreu)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil článek 1 a přílohu prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/2098 ze dne 13. listopadu 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) v rozsahu, v němž jsou z financování Unií vyloučeny platby ve výši 7 719 920,30 eur zaplacené příslušnou platební agenturou Spolkové republiky Německo v rámci EZFRV

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 71 odst. 2 ve spojení s čl. 2 písm. e) nařízení (ES) č. 1698/2005 (1) tím, že Komise požaduje, aby výběrová kritéria byla uplatněna nejen na konkrétní „operace“ ve smyslu čl. 2 písm. e) nařízení č. 1698/2005, nýbrž i na předběžné fáze vnitrostátního procesu obnovy vesnic, a tím porušuje požadavky na výběrová kritéria.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady partnerství ve smyslu článku 6 nařízení (ES) č. 1698/2005, zásady loajální spolupráce (čl. 4 odst. 3 první pododstavec SEU) a zásady legitimního očekávání tím, že Komise své rozhodnutí o opravě opírá o postup, který sama schválila resp. který nenapadla.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady subsidiarity (článek 5 SEU) tím, že Komise zasáhla do procesní autonomie a pravomoci členských států v oblasti územního plánování.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 52 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 (2), čl. 31 odst. 2 nařízení č. 1290/2005 (3) a zásady proporcionality, jelikož Komise na základě paušální opravy ve výši 10 % nepřiměřeně posoudila způsob a v každém případě omezený rozsah případného porušení v souvislosti s výběrovými kritérii, jakož i nezohlednila skutečnost, že Unii ve skutečnosti nevznikla finanční škoda ani neexistovalo skutečné nebezpečí vzniku škody.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 277, 21.10.2005, s. 1).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Úř. věst. L 347,S. 549 ).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 1)


title: Věc C-241/16 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 1. února 2017 – Darko Graf v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Žaloba na náhradu škody — Akt o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii — Závazky vztahující se ke strategii soudní reformy — Vytvoření povolání soudního exekutora a jeho následné zrušení — Škoda způsobená osobám jmenovaným jako soudní exekutoři — Bezvadné monitorování plnění závazků Chorvatskou republikou ze strany Evropské komise — Zamítnutí žaloby — Zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek“

text:
               24.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/3

         Usnesení Soudního dvora ze dne 1. února 2017 – Darko Graf v. Evropská komise
   (Věc C-241/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Žaloba na náhradu škody - Akt o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii - Závazky vztahující se ke strategii soudní reformy - Vytvoření povolání soudního exekutora a jeho následné zrušení - Škoda způsobená osobám jmenovaným jako soudní exekutoři - Bezvadné monitorování plnění závazků Chorvatskou republikou ze strany Evropské komise - Zamítnutí žaloby - Zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek“)
   (2017/C 129/04)
   Jednací jazyk: chorvatština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Darko Graf (zástupce: L. Duvnjak, odvjetnik)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: S. Ječmenica a G. Wils, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se odmítá.

               2)

               Darko Grafovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 251, 11.7.2016.


title: Věc C-120/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. března 2012 Bernhardem Rintischem proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. prosince 2011 ve věci T-62/09, Bernhard Rintisch v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/9

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. března 2012 Bernhardem Rintischem proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. prosince 2011 ve věci T-62/09, Bernhard Rintisch v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-120/12 P)
   2012/C 165/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Bernhard Rintisch (zástupce: A. Dreyer, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Bariatrix Europe Inc., SAS

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek sedmého senátu Tribunálu (Soudu prvního stupně) ze dne 16. prosince 2011 ve věci T-62/09;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatel uvádí, že napadený rozsudek musí být zrušen z důvodu, že Tribunál porušil čl. 74 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 40/94 (1) (nyní čl. 76 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (2)), a z důvodu zneužití pravomoci. Podle názoru navrhovatele Tribunál nesprávně vyložil čl. 74 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 40/94, když rozhodl, že odvolací senát postupoval správně, když nezohlednil písemnosti a důkazy předložené navrhovatelem. Tribunál nesprávně rozhodl, že odvolací senát právem odmítl použít diskreční pravomoc, když nezohlednil výše uvedené písemnosti.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc C-487/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 30. listopadu 2009 — INMOGOLF SA v. Administración General del Estado

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 30. listopadu 2009 — INMOGOLF SA v. Administración General del Estado
   (Věc C-487/09)
   2010/C 63/32
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: INMOGOLF SA

      Žalovaný: Administración General del Estado

      Předběžné otázky

   S ohledem na to, že směrnice Rady 69/335/EHS (1) ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (v současnosti směrnice 2008/71/ES (2) ze dne 12. února 2008) zakazuje v čl. 11 písm. a) ukládat daň z oběhu akcií, podílů na společnosti a jiných obdobných cenných papírů, přičemž v čl. 12 odst. 1 písm. a) výhradně stanoví, že členské státy mohou ukládat daně z převodů cenných papírů, paušální či nikoli, a s ohledem na to, že článek 108 zákona 24/1988 Ley del Mercado de Valores ze dne 28. července 1988 (ve znění daném dodatečným 12. ustanovením zákona 18/1991 ze dne 6. června 1991) přesto stanoví obecné pravidlo o výjimce jak z daně z přidané hodnoty, tak z daně z převodu majetku — stanoví totiž, že operace týkající se převodu cenných papíru podléhají dani z převodů majetku (a to z titulu úplatných převodů majetku), pokud představují části kapitálu společností, jejichž aktiva jsou nejméně z 50 % tvořena nemovitým majetkem, a pokud nabyvatel získá v důsledku uvedeného převodu takové postavení, které mu umožní vykonávat kontrolu nad danou společností; uvedené ustanovení nerozlišuje mezi majetkovými společnostmi a společnostmi vyvíjejícími hospodářskou činnost:

               1)

               Obsahuje směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 zákaz používat automatickým způsobem právní předpisy členských států, jako je čl. 108 odst. 2 zákona 24/1988 Ley del Mercado de Valores, v němž je stanoveno zdanění určitých převodů cenných papírů zahrnujících převody nemovitého majetku, a to i v případě, že tyto převody nejsou vedeny záměrem vyhnout se placení daně?

         V případě, že není nutný záměr vyhnout se placení daně:

               2)

               Obsahuje směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 zákaz existence takových právních předpisů, jakým je španělský zákon 24/1988, v němž je stanoveno, že lze uložit daň z nabytí většiny kapitálu společností, jejichž aktiva jsou z větší části tvořena nemovitým majetkem, přestože se tyto společnosti zabývají čistě provozní činností a přestože tento nemovitý majetek nelze oddělit od hospodářské činnosti, kterou určitá společnost vyvíjí?

      (1)  Úř. věst. L 249, s. 25; Zvl. vyd. 09/01, s. 11.

      (2)  Úř. věst. L 46, s. 11.


title: Věc C-450/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. srpna 2016 (telefaxem dne 4. srpna) U-R LAB proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 25. května 2016 ve věcech T-422/15 a T-423/15, U-R LAB v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. srpna 2016 (telefaxem dne 4. srpna) U-R LAB proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 25. května 2016 ve věcech T-422/15 a T-423/15, U-R LAB v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
   (Věc C-450/16 P)
   (2017/C 070/12)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: U-R LAB (zástupce: A. Rudoni, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   Usnesením ze dne 25. listopadu 2016 Soudní dvůr (desátý senát) kasační opravný prostředek zamítl.