title: Věc T-9/09 P: Kasační opravný prostředek podaný Luigim Marcucciem dne 15. ledna 2009 proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. listopadu 2008 ve věci F-133/06, Marcuccio v. Komise

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/46

         Kasační opravný prostředek podaný Luigim Marcucciem dne 15. ledna 2009 proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. listopadu 2008 ve věci F-133/06, Marcuccio v. Komise
   (Věc T-9/09 P)
   (2009/C 55/83)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek (navrhovatele)

               —

               V každém případě:

                           (A.1)

                           zrušit napadené usnesení v plném rozsahu a bezvýjimečně;

                           (A.2)

                           určit, že žaloba v prvním stupni byla přípustná v plném rozsahu;

               —

               primárně:

                           (B.1)

                           vyhovět návrhovým žádáním obsaženým v žalobě v prvním stupni v plném rozsahu a bezvýjimečně;

                           (B.2)

                           uložit žalované v prvním stupni náhradu veškerých nákladů řízení, které navrhovatel vynaložil jak v řízení v prvním stupni, tak v tomto řízení o kasačním opravném prostředku;

               —

               nebo podpůrně:

                           (B.3)

                           vrátit projednávanou věc Soudu pro veřejnou službu, v jiném složení, aby rozhodl znovu ve věci samé.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Tento kasační opravný prostředek směřuje proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. listopadu 2008, přijatému ve věci F-133/06 L. Marcuccio v. Komise.
   Na podporu svých návrhových žádání uplatňuje navrhovatel následující:

               a)

               naprosté neprovedení předběžných šetření a nerozhodnutí podstatného bodu sporu v rozsahu, v němž se napadené usnesení nevyslovuje k žádosti o prohlášení neexistence ex lege rozhodnutí napadeného před Soudem pro veřejnou službu;

               b)

               naprostý nedostatek odůvodnění zjištění, která jsou obsažena v napadeném usnesení, pokud jde o nepřípustnost návrhu, aby „bylo Komisi uloženo vrátit žalobci jeho osobní věci“, návrhu na „zrušení napadeného rozhodnutí“ a na „náhradu škody“, jakož i pokud jde o uložení náhrady nákladů řízení navrhovateli, také pro zkreslení a zfalšování skutkového stavu, pro naprosté neprovedení šetření, zmatečnost a iracionalitu, jakož i nesprávný výklad a použití práva Společenství a judikatury Společenství;

               c)

               procesní pochybení tím, že se porušila povinnost nezohlednit obsah žalobní odpovědi, kterou žalovaná podala opožděně, čímž byly poškozeny zájmy navrhovatele;

               d)

               porušení ustanovení o spravedlivém procesu.


title: Věc C-374/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. dubna 2009 — Komise Evropských společenství v. Maďarská republika

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/8

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. dubna 2009 — Komise Evropských společenství v. Maďarská republika
   (Věc C-374/08) (1)

   2009/C 167/16

      Jednací jazyk: maďarština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 260, 11.10.2008.


title: Věc F-75/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 27. června 2011 — Scheefer v. Parlament ( „Veřejná služba — Dočasný zaměstnanec — Obnovení pracovní smlouvy na dobu určitou — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/53

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 27. června 2011 — Scheefer v. Parlament
   (Věc F-75/10) (1)

   (Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec - Obnovení pracovní smlouvy na dobu určitou - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2011/C 252/115
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Séverine Scheefer (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: C. L’Hote-Tissier, R. Adam a P. Ketter, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: R. Ignătescu a S. Alves, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí žalovaného, kterými bylo odmítnuto vydat odůvodněné rozhodnutí ohledně právního postavení žalobkyně a přeměnit pracovní smlouvu žalobkyně jako dočasného zaměstnance na pracovní smlouvu uzavřenou na dobu neurčitou podle čl. 8 odst. 1 PŘOZ, jakož i nahradit škody utrpěné žalobkyní.

      Výrok usnesení

               1)

               O žalobě ve věci F-75/10, Scheefer v. Parlament, již není třeba rozhodnout.

               2)

               Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené S. Scheefer.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010, s. 64.


title: Věc C-454/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. února 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — Gunārs Pusts v. Lauku atbalsta dienests ( „Zemědělství — EZOZF — Nařízení (ES) č. 1257/1999 a č. 817/2004 — Podpora pro rozvoj venkova — Vrácení neoprávněně vyplacených částek — Vnitrostátní právní úprava, která poskytnutí agroenvironmentální podpory podřizuje podání roční žádosti, k níž jsou přiloženy určité dokumenty — Příjemce, který splnil své povinnosti týkající se využívání dotyčné plochy, ale nepodal žádost v souladu s uvedenou právní úpravou — Odnětí podpory bez vyslechnutí příjemce v případě, že tento příjemce nedodrží ustanovení použitelná na podání žádosti o agroenvironmentální podporu“ )

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/3

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. února 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — Gunārs Pusts v. Lauku atbalsta dienests
   (Věc C-454/11) (1)

   (Zemědělství - EZOZF - Nařízení (ES) č. 1257/1999 a č. 817/2004 - Podpora pro rozvoj venkova - Vrácení neoprávněně vyplacených částek - Vnitrostátní právní úprava, která poskytnutí agroenvironmentální podpory podřizuje podání roční žádosti, k níž jsou přiloženy určité dokumenty - Příjemce, který splnil své povinnosti týkající se využívání dotyčné plochy, ale nepodal žádost v souladu s uvedenou právní úpravou - Odnětí podpory bez vyslechnutí příjemce v případě, že tento příjemce nedodrží ustanovení použitelná na podání žádosti o agroenvironmentální podporu)
   2013/C 108/04
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Gunārs Pusts

      Žalovaný: Lauku atbalsta dienests

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Augstākās tiesas Senāts — Výklad nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení (Úř. věst. L 160, s. 80; Zvl. vyd. 03/25, s. 391) a nařízení Komise č. 817/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 (Úř. věst. L 153, s. 30; Zvl. vyd. 03/46, s. 87) — Agroenvironmentální podpora a podpora na plochu — Vrácení neoprávněně vyplacených částek — Vnitrostátní právní úprava, která poskytnutí podpory na plochu podřizuje podání roční žádosti, k níž jsou přiloženy určité dokumenty — Příjemce, který splnil své povinnosti týkající se využívání dotyčné plochy, ale předložil neúplné žádosti — Odnětí podpory bez vyslechnutí příjemce v případě, že tento příjemce nedodrží ustanovení použitelná na podání žádosti

      Výrok

   Nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1783/2003 ze dne 29. září 2003, nařízení Komise (ES) č. 817/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení č. 1257/1999, jakož i nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle níž je příjemce podpory víceletých agroenvironmentálních závazků povinen vrátit celou podporu již vyplacenou za předchozí roky z důvodu, že nepodal roční žádost v souladu s použitelnými vnitrostátními ustanoveními, i když tento příjemce tvrdí, že nadále plnil své povinnosti týkající se využívání dotyčných ploch a že nebyl příslušným správním orgánem vyslechnut, přitom však provedení kontroly na místě dotyčných ploch již není možné z toho důvodu, že dotčený rok již skončil.

      (1)  Úř. věst. C 331, 12.11.2011.


title: Věc T-160/07: Žaloba podaná dne 7. května 2007 – Lancôme v. OHIM – CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/43

         Žaloba podaná dne 7. května 2007 – Lancôme v. OHIM – CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)
   (Věc T-160/07)
   (2007/C 140/71)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lancôme Parfums et Beauté & Cie (Paříž, Francie) (zástupce: E. Baud, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Druhá účastnice řízení před odvolacím senátem: CMS Hasche Sigle (Kolín, Německo)
   Návrhy žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM vydané dne 26. února 2007 ve věci R 231/2006-2;

               —

               uložit žalovanému, a popřípadě vedlejšímu účastníkovi, náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež byla předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „COLOR EDITION“ pro výrobky spadající do třídy 3 – ochranná známka Společenství č. 2 965 804

      Majitel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: CMS Hasche Sigle

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 55 odst. 1 písm. a) nařízení č. 40/94 (1) Rady v rozsahu, ve kterém měl odvolací senát za to, že návrh na prohlášení neplatnosti CMS Hasche Sigle je přípustný, jakož i porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) uvedeného nařízení v rozsahu, ve kterém bylo v napadeném rozhodnutí rozhodnuto, že sporná ochranná známka„COLOR EDITOR“ je popisná.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-388/04: Žaloba podaná dne 28. září 2004 Habibem Kachakil Amarem proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (OHIM)

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/29

         Žaloba podaná dne 28. září 2004 Habibem Kachakil Amarem proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (OHIM)
   (Věc T-388/04)
   (2004/C 284/56)
   Jazyk, ve kterém byla sepsána žaloba: španělština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 28. září 2004 žaloba směřující proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (OHIM) podaná Habibem Kachakil Amarem, s bydlištěm ve Valencii (Španělsko), zastoupeným Juanem Carlos Hederem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 20. července 2004, vydané ve věci R 175/2004-1, a

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlášená ochranná známka Společenství:

               Obrazová ochranná známka tvořená silnou černou podélnou čarou zakončenou do trojúhelníku – přihláška č. 3 235 157 pro výrobky třídy 25 (oděvy, obuv, kloboučnické zboží, zvláště sportovní obuv)

               Rozhodnutí průzkumového referenta:

               Zamítnutí přihlášky z důvodu posouzení ochranné známky jako splňující absolutní důvody pro zamítnutí zápisu podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 o ochranné známce Společenství

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí odvolání

               Žalobní důvody:

               Nesprávné použití čl. 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 výše uvedeného nařízení, jakož i porušení práva na obhajobu a zásady ochrany legitimního očekávání


title: Věc C-322/05 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne  9. února 2006  – Hippocrate Vounakis v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Úředníci — Povýšení — Článek 90 odst. 2 služebního řádu — Stížnost — Lhůty — Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/4

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 9. února 2006 – Hippocrate Vounakis v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-322/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Úředníci - Povýšení - Článek 90 odst. 2 služebního řádu - Stížnost - Lhůty - Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   (2006/C 154/08)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Hippocrate Vounakis (zástupce: S. Orlandi, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a C. Berardis-Keyser, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 2. června 2005, Vounakis v. Komise (T-326/03), kterým byl jako nepřípustný odmítnut návrh na zrušení rozhodnutí Komise o nepovýšení účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek do platové třídy A4 za hodnotící období pro povýšení 2002
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               H. Vounakisovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 257, 15. 10. 2005


title: Věc C-162/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England& Wales) (Civil Division) — Spojené království) — Secretary of State for Work and Pensions v. Taous Lassal ( Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb osob — Směrnice 2004/38/ES — Článek 16 — Právo trvalého pobytu — Časová působnost — Období uplynulé před datem provedení )

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England& Wales) (Civil Division) — Spojené království) — Secretary of State for Work and Pensions v. Taous Lassal
   (Věc C-162/09) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb osob - Směrnice 2004/38/ES - Článek 16 - Právo trvalého pobytu - Časová působnost - Období uplynulé před datem provedení)
   2010/C 328/08
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Secretary of State for Work and Pensions

      Žalovaný: Taous Lassal

      Za přítomnosti: The Child Poverty Action Group

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Court of Appeal (England Wales) (Civil Division) — Výklad čl. 16 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38 ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států (Úř. věst. L 158, s. 77) — Občan Unie, který řádně pobýval ve Spojeném království po dobu pěti let před 30. dubnem 2006, dnem pro provedení směrnice do vnitrostátního práva, a poté opustil území tohoto státu na dobu 10 měsíců — Zohlednění doby dosažené před 30. dubnem 2006 pro účely přiznání práva trvalého pobytu

      Výrok

   Článek 16 odst. 1 a 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že

               —

               pro účely nabytí práva trvalého pobytu na základě čl. 16 odst. 1 směrnice 2004/38 musí být zohledněn nepřetržitý pobyt po dobu pěti let, uskutečněný před datem provedení této směrnice, tedy 30. dubna 2006, v souladu s předpisy práva Unie předcházejícími tomuto datu, a

               —

               nepřítomnost v hostitelském členském státě nepřesahující dva po sobě jdoucí roky, ke které došlo před 30. dubnem 2006 a jež následovala po nepřetržitém legálním pobytu po dobu pěti let uskutečněném před tímto datem, nemůže mít nepříznivý dopad na nabytí práva trvalého pobytu na základě uvedeného čl. 16 odst. 1.

      (1)  Úř. věst. C 153, 4.7.2009.


title: Věc T-437/05: Žaloba podaná dne  15. prosince 2005  – Brink's Security Luxembourg v. Komise

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/39

         Žaloba podaná dne 15. prosince 2005 – Brink's Security Luxembourg v. Komise
   (Věc T-437/05)
   (2006/C 48/76)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Brink's Security Luxembourg SA (Lucembursko) (zástupce: Christian Point, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               prohlásit projednávanou žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               zrušit rozhodnutí o nezadání, tedy jednostranné rozhodnutí Komise nezadat veřejnou zakázku Brink's Security Luxembourg;

               —

               zrušit rozhodnutí o zadání, tedy jednostrané rozhodnutí Komise zadat veřejnou zakázku Group 4 Falck Luxembourg;

               —

               zrušit implicitní rozhodnutí o zamítnutí Komise zrušit svá dvě výše uvedená rozhodnutí;

               —

               zrušit oba dva dopisy Komise ze dne 7. prosince a 14. prosince 2005, kterými odpovídá na žádosti žalobkyně o informace podle čl. 149 odst. 3 prováděcího nařízení finančního nařízení;

               —

               uložit Komisi zaplatit žalobkyni částku 1 000 000 EUR z titulu náhrady škody za majetkovou a nemajetkovou újmu, kterou utrpěla z důvodu protiprávnosti napadeného rozhodnutí, přičemž tato částka je stanovena ex aequo et bono a předběžně;

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Cílem projednávané žaloby je jednak zrušení rozhodnutí Komise, kterým se zamítá nabídka předložená žalobkyní v rámci zadávacího řízení č. 16/2005/OIL (poskytování služeb ostrahy a zabezpečení objektů) a jednak zrušení rozhodnutí, kterým se veřejná zakázka zadává konkurenční společnosti.
   Argumenty uvedené žalobkyní na podporu jejích návrhů na zrušení mohou být v podstatě rozděleny do sedmi žalobních důvodů.
   Prvním žalobním důvodem žalobkyně uvádí údajné porušení zásady rovného zacházení a nediskriminace v tom, že Komise uložila počet odsloužených let zaměstnanců, které měl každý uchazeč přidělit na veřejnou zakázku v počtu jednoho roku, což podle žalobkyně, která je subjektem, jemuž byla zadána předchozí zakázka, a která přijala své zaměstnance již před delší dobou, ji samu znevýhodňuje vzhledem k ostatním uchazečům, kteří mohou přijímat osoby s minimální zkušeností a dospět k nižšímu mzdovému zatížení, než je mzdové zatížení žalobkyně.
   Svým druhým žalobním důvodem žalobkyně Komisi vytýká, že porušila ustanovení směrnice 2001/23/ES (1). Tento žalobní důvod má dvě části: údajné nesrovnalosti nabídky vybrané Komisí v tom, kde tato nabídka nezajišťuje převzetí zaměstnanců žalobkyně a ani krom toho nezajišťuje zachování veškerých jejich práv. Žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí o zadání přijaté Komisí je protiprávní již od svého přijetí, neboť porušení pracovního práva je uvedeno ve vybrané nabídce.
   Třetí žalobní důvod vychází z údajného porušení zásady rovného zacházení v tom, kde vybraný subjekt, kterému byla zakázka zadána měl v okamžiku předložení své nabídky citlivé informace o žalobkyni, zejména týkající se obratu za zákazníky a činnosti, smluv a jejich lhůt, analýz jejich cen a nákladů, které získal z důvodu fúze s bývalou mateřskou společností žalobkyně. Podle názoru žalobkyně to umožnilo jejímu konkurentovi připravit výhodnější nabídku vzhledem k nabídce, kterou sama předložila.
   Čtvrtým žalobním důvodem žalobkyně uvádí údajné porušení rozhodnutí Generálního ředitelství IV Komise ze dne 28. května 2004 (2) a pravidel určených k zajištění nenarušené hospodářské soutěže v tom, že rozhodnutím zpochybněným v projednávané žalobě Komise umožnila převzetí aktiv, které skupina, ke které vybraný uchazeč náleží, byla nucena postoupit během povoleného spojení rozhodnutím ze dne 28. května 2004.
   Pátý žalobní důvod vychází z údajného porušení povinnosti odůvodnit rozhodnutí, údajného porušení zásady transparentnosti a práva na přístup k dokumentům orgánů Společenství. Žalobkyně Komisi vytýká, že i přes vícero písemných žádostí jí Komise poskytla pouze stručné vysvětlení důvodů svého rozhodnutí, omezující se na srovnávací tabulky nabídek.
   Žalobkyně rovněž uvádí porušení pravidel pro zadávání veřejných zakázek, nerespektování zadávací dokumentace a zjevně nesprávné posouzení v tom, co se týče analýzy a posouzení třetího kvalitativního kritéria pro posouzení předložených nabídek týkající se základního školení první pomoci nebo dobrovolných hasičů zaměstnanců bezpečnostní služby. Tvrdí, že má k dispozici důkaz, že uchazeč vybraný Komisí nemá k dispozici všechny zaměstnance, které navrhoval přidělit k výkonu dotčené veřejné zakázky.
   Svým posledním žalobním důvodem žalobkyně uplatňuje porušení zásady transparentnosti a práva občanů k aktům orgánů v tom, že jí Komise odmítla poskytnout informace ohledně složení výběrového výboru a zadávacího výboru.
   Žalobkyně krom toho žádá o náhradu újmy, kterou měla údajně utrpět z důvodu protiprávního chování Komise během dotčeného zadávacího řízení, přičemž uvádí zásadu mimosmluvní odpovědnosti.

      (1)  Směrnice ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů

      (2)  Rozhodnutí Komise ze dne 28/05/2004, kterým se spojení prohlašuje za slučitelné se společným trhem (Věc N IV / M. 3396 – Group 4 Falck / Securicor (4064) na základě nařízení Rady (EHS) N 4064/89).


title: Věc T-672/11: Žaloba podaná dne 23. prosince 2011 — H-Holding v. Parlament

text:
               4.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/13

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2011 — H-Holding v. Parlament
   (Věc T-672/11)
   2012/C 235/33
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: H-Holding AG (Cham, Švýcarsko) (zástupce: R. Závodný, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že žalobkyni byla v důsledku nečinnosti žalovaného v souvislosti s její peticí ze dne 24. srpna 2011 způsobena újma;

               —

               určil, že Evropská unie má pravomoc ve věci dodržování pravidel týkajících se financování politických stran na evropské úrovni;

               —

               uložil žalovanému, aby pověřil Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) provedením finančního auditu jedné české politické strany;

               —

               uložil žalovanému, aby zahájil řízení proti České republice;

               —

               uložil žalovanému, aby nahradil způsobenou újmu;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí, že žalovaný zůstal nečinný v souvislosti s peticí žalobkyně ze dne 24. srpna 2011 týkající se financování jedné české politické strany.


title: Věc C-604/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) dne 21. prosince 2010 — Football Dataco Limited, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Limited, Scottish Football League, PA Sport UK Limited v. Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC, Enetpulse APS

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) dne 21. prosince 2010 — Football Dataco Limited, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Limited, Scottish Football League, PA Sport UK Limited v. Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC, Enetpulse APS
   (Věc C-604/10)
   2011/C 89/14
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Football Dataco Limited, Football Association Premier League Ltd, Football League Limited, Scottish Premier League Limited, Scottish Football League, PA Sport UK Limited

      Žalovaní: Yahoo UK Limited, Stan James (Abingdon) Limited, Stan James PLC, Enetpulse APS

      Předběžné otázky

               1)

               Co je třeba rozumět výrazem „databázemi, které způsobem výběru nebo uspořádáním obsahu představují vlastní duševní výtvor autora“, uvedeným v čl. 3 odst. 1 směrnice 96/9/ES (1) o právní ochraně databází, a zvláště:

                           a)

                           je třeba vyloučit duševní úsilí a dovednost vynaložené na vytvoření údajů?

                           b)

                           zahrnuje výraz „výběr nebo uspořádání“ přidání značného významu již existujícímu údaji (jako při stanovení data konání fotbalového utkání);

                           c)

                           vyžaduje výraz „vlastní duševní výtvor autora“ něco více než významné úsilí a dovednosti na straně autora, a pokud ano, o co se jedná?

               2)

               Brání Směrnice existenci jiných vnitrostátních práv, které mají povahu autorského práva k databázím, než jsou práva stanovená Směrnicí?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES ze dne 11. března 1996 o právní ochraně databází.
   Úř. věst. L 77, s. 20.


title: Věc F-59/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. října 2006 – De Smedt v. Komise (Smluvní zaměstnanec — Žádost o opravu zařazení a odměny stanovených při přijetí do zaměstnání — Bývalý pomocný zaměstnanec přijatý jako smluvní zaměstnanec, aniž by u něj došlo ke změně funkcí — Článek 3a) a čl. 80 odst. 2 a 3 PŘOZ — Činnosti, které spadají pod různé funkční skupiny — Rovné zacházení)

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/64

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 19. října 2006 – De Smedt v. Komise
   (Věc F-59/05) (1)

   (Smluvní zaměstnanec - Žádost o opravu zařazení a odměny stanovených při přijetí do zaměstnání - Bývalý pomocný zaměstnanec přijatý jako smluvní zaměstnanec, aniž by u něj došlo ke změně funkcí - Článek 3a) a čl. 80 odst. 2 a 3 PŘOZ - Činnosti, které spadají pod různé funkční skupiny - Rovné zacházení)
   (2006/C 294/127)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Elisabeth De Smedt (Wezembeek-Oppem, Belgie) (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a G. Berscheid, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak zrušení rozhodnutí Komise, kterým byla zamítnuta stížnost žalobkyně, bývalé pomocné zaměstnankyně, podaná proti rozhodnutí, kterým bylo stanoveno její zařazení a odměna jakožto smluvní zaměstnankyně, a jednak návrh na náhradu škody.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každá účastnice řízení ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 229, 17.9.2005, s. 29 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-267/05 a postoupená Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).


title: Věc C-2/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 7. ledna 2015 – DHL Express (Austria) GmbH

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 7. ledna 2015 – DHL Express (Austria) GmbH
   (Věc C-2/15)
   (2015/C 127/12)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: DHL Express (Austria) GmbH

      Žalovaný: Post-Control-Kommission

      Další účastníci řízení: Bundesminister für Verkehr, Innovation und Technologie

      Předběžné otázky

               1.

               Brání směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES (1) ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/6/ES (2) ze dne 20. února 2008, zejména její článek 9, vnitrostátní právní úpravě, podle níž jsou poskytovatelé poštovních služeb povinni spolufinancovat provozní náklady národního regulačního orgánu nezávisle na tom, zda poskytují všeobecné služby?

               2.

               V případě kladné odpovědi na první otázku:

                           a)

                           Je pro vznik povinnosti financování dostatečné, pokud dotčený poskytovatel poskytuje poštovní služby, které je nutno podle vnitrostátní právní úpravy kvalifikovat jako všeobecné služby, které ale jdou nad rámec povinné minimální nabídky všeobecných služeb podle směrnice?

                           b)

                           Je třeba při stanovení podílu příslušného podniku na finančních příspěvcích postupovat stejným způsobem, jako při stanovení finančních příspěvků do vyrovnávacího fondu podle čl. 7 odst. 4 uvedené směrnice?

                           c)

                           Vyžaduje povinnost dodržování zásad nediskriminace a přiměřenosti ve smyslu čl. 7 odst. 5 uvedené směrnice a „přihlédnutí k zaměnitelnosti se všeobecnými službami“ ve smyslu bodu 27 odůvodnění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/6/ES ze dne 20. února 2008, aby byly podíly z obratu připadající na služby s přidanou hodnotou, to znamená poštovní služby, které nelze kvalifikovat jako všeobecné služby, které však se všeobecnými službami souvisejí, od celkového obratu odečteny a nebyly při stanovení podílu zohledněny?

      (1)  Úř. věst. 1998, L 15, s. 14; Zvl. vyd. 06/03, s. 71.

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/6/ES ze dne 20. února 2008, kterou se mění směrnice 97/67/ES s ohledem na úplné dotvoření vnitřního trhu poštovních služeb Společenství (Úř. věst L 52, s. 3).


title: Věc T-94/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. listopadu 2009 — EREF v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Zastoupení advokátem, který nemá postavení třetí osoby — Zjevná nepřípustnost )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/52

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. listopadu 2009 — EREF v. Komise
   (Věc T-94/07) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Zastoupení advokátem, který nemá postavení třetí osoby - Zjevná nepřípustnost“)
   2010/C 24/91
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (Brusel, Belgie) (zástupce: D. Fouquet, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: N. Khan, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 4963 v konečném znění, které se týká syndikovaného a bilaterálního úvěru sjednaných v rámci výstavby jaderného reaktoru společností Framatome ANP pro Teollisuuden Voima Oy

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 117, 29.5.2007.


title: Věc C-138/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. března 2017 Evropskou unií zastoupenou Soudním dvorem Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (třetího rozšířeného senátu) vydanému dne 10. ledna 2017 ve věci T-577/14, Gascogne Sack Deutschland a Gascogne v. Evropská unie

text:
               15.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/25

         Kasační opravný prostředek podaný dne 17. března 2017 Evropskou unií zastoupenou Soudním dvorem Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (třetího rozšířeného senátu) vydanému dne 10. ledna 2017 ve věci T-577/14, Gascogne Sack Deutschland a Gascogne v. Evropská unie
   (Věc C-138/17 P)
   (2017/C 151/32)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská unie zastoupená Soudním dvorem Evropské unie (zástupci: J. Inghelram a Á.M. Almendros Manzano, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne, Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil bod 1) výroku napadeného rozsudku;

               —

               zamítl jako neopodstatněný návrh společností Gascogne Sack Deutschland a Gascogne, uplatněný v řízení v prvním stupni, znějící na zaplacení částky 187 571 eur z titulu ztrát údajně vzniklých z důvodu dodatečných plateb za bankovní záruku po uplynutí přiměřené lhůty;

               —

               uložil společnostem Gascogne Sack Deutschland a Gascogne náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka tři důvody.
   První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení při výkladu pojmu „příčinná souvislost“, neboť Tribunál rozhodl, že porušení přiměřené lhůty soudního rozhodování bylo rozhodující příčinou tvrzené majetkové újmy spočívající v platbě nákladů na bankovní záruku, zatímco podle ustálené judikatury je rozhodující příčinou platby takových nákladů vlastní rozhodnutí podniku neplatit pokutu po dobu řízení před unijním soudem.
   Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení při výkladu pojmu „újma“, neboť Tribunál neuplatnil na tvrzenou majetkovou újmu související s platbou nákladů na bankovní záruku tutéž podmínku, jakou uplatnil vůči tvrzené majetkové újmě související s platbou úroků z výše pokuty, a sice že žalobkyně v prvním stupni řízení musí prokázat, že finanční zátěž spojená s posledně uvedenou platbou převyšuje výhodu, jež jim mohla plynout z nezaplacení pokuty.
   Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení při určování doby, kdy k tvrzené majetkové újmě došlo, a z nedostatku odůvodnění, neboť Tribunál bez objasnění důvodů uvedl, že doba, kdy k tvrzené majetkové újmě spočívající v platbě nákladů na bankovní záruku došlo, se mohla lišit od doby, kdy podle něj došlo k protiprávnímu jednání, jež mělo tuto újmu způsobit.


title: Věc C-4/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. ledna 2017 Česká republika proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 20. října 2016 ve věci T-141/15, Česká republika v. Komise

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. ledna 2017 Česká republika proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 20. října 2016 ve věci T-141/15, Česká republika v. Komise
   (Věc C-4/17 P)
   (2017/C 063/27)
   Jednací jazyk: čeština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Vláčil a J. Pavliš, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Předmět

   Kasační opravný prostředek proti rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 20. října 2016 ve věci T-141/15, Česká republika v. Komise (dále jen „napadený rozsudek“), ve které se Česká republika domáhala zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/103 (1) ze dne 16. ledna 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (oznámeno pod číslem C(2015) 53) (dále jen „napadené rozhodnutí“) v části, kterou se vylučují výdaje vynaložené Českou republikou v letech 2010 až 2012 v celkové výši 2 123 199,04 EUR.

      Návrhová žádání navrhovatelky

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadený rozsudek,

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž vylučuje výdaje v celkové výši 2 123 199,04 EUR vynaložené Českou republikou, a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka tři důvody.
   První důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení článku 11 nařízení Rady (ES) č. 479/2008 (2) ze dne 28. dubna 2008 o společné organizaci trhu s vínem (dále jen „nařízení č. 479/2008“). Tribunál se v napadeném rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení, když dospěl k závěru, že článek 11 uvedeného nařízení se nevztahuje na opatření spočívající v ochraně keřů vinné révy proti poškození způsobovanému zvěří a/nebo ptactvem.
   Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení čl. 5 odst. 2 nařízení č. 479/2008 a zásad právní jistoty a legitimního očekávání. Tribunál se v napadeném rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že Evropská komise může určitá opatření prohlásit za zcela nezpůsobilá pro financování Unií a z tohoto důvodu vyloučit z financování veškeré výdaje vynaložené na tato opatření, přestože sama Evropská komise způsobilost těchto opatření zkoumala při posuzování návrhu programu podpory a nevznesla žádné námitky.
   Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení článku 41 Listiny základních práv Evropské unie ve spojení s článkem 31 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 (3) ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky, resp. s článkem 52 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (4) ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky, a s články 11 a 16 nařízení Komise (ES) č. 885/2006 (5) ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV. Tribunál se v napadeném rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení, když došel k závěru, že Evropská komise mohla z financování Unií vyloučit výdaje za období, vůči němuž byla České republice upřena možnost se vyjádřit podle procedury stanovené pro korekce v oblasti zemědělství.

      (1)  Úř. věst. 2015, L 16, s. 33.

      (2)  Úř. věst. 2008, L 148, s. 1.

      (3)  Úř. věst. 2005, L 209, s. 1.

      (4)  Úř. věst. 2013, L 347, s. 549.

      (5)  Úř. věst. 2006, L 171, s. 90.


title: Věc T-88/05: Žaloba podaná dne 22. února 2005 Quelle Aktiengesellschaft proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/23

         Žaloba podaná dne 22. února 2005 Quelle Aktiengesellschaft proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-88/05)
   (2005/C 155/46)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 22. února 2005 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) Quelle Aktiengesellschaft, se sídlem ve Fürthu (Německo), zastoupenou H. Lindnerem.
   Dalším účastníkem řízení před odvolacím senátem byla Nars Cosmetics, Inc., se sídlem v Madridu.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu druhého odvolacího senátu ze dne 17. prosince 2004, č.j. R 379/2004-2;

               —

               zrušil rozhodnutí námitkového oddělení č. 1138/2004 ze dne 6. dubna 2004 na základě námitek č. B288706;

               —

               vyhověl námitkám a zamítl přihlášku ochranné známky 1 333 657;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               Nars Cosmetics, Inc.

               Dotčená ochranná známka Společenství:

               Obrazová ochranná známka „NARS“ pro výrobky ve třídách 3, 18 a 25 (přípravky pro bělení a jiné prací prostředky, kůže, oděvy, obuv, kloboučnické zboží) – přihláška č. 1 333 657

               Majitel ochranné známky nebo označení, namítaných v námitkovém řízení:

               Žalobkyně

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Národní obrazová ochranná známka „MARS“ pro výrobky ve třídě 25 (obuv, zvláště sportovní obuv, oděvy)

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Zamítnutí námitek

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí odvolání

               Dovolávané žalobní důvody:

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 v důsledku nedostatečného zohlednění podobnosti ochranných známek a totožnosti nebo podobnosti výrobků.


title: Věc T-190/17: Žaloba podaná dne 22. března 2017 – EKETA v. Komise

text:
               15.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/44

         Žaloba podaná dne 22. března 2017 – EKETA v. Komise
   (Věc T-190/17)
   (2017/C 151/56)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Thessaloniki, Řecko) (zástupci: V. Christianos a S. Paliou, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že pohledávka Evropské komise, na jejímž základě jí měla EKETA vrátit částku 172 992,15 eur, odpovídající dotaci, kterou dostala na projekt CATER, jak je uvedená v oznámení o dluhu č. 3241615289/29.11.2016, je neopodstatněná, pokud jde o částku 112 737,15 eur;

               —

               určil, že částka 112 737,15 eur odpovídá uznatelným nákladům a že společnost EKETA nemá povinnost vrátit tuto částku Evropské komise;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení, které vznikly žalobkyni.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1.

               Touto žalobou Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (dále jen „EKETA“) zpochybňuje pohledávky, které Komise uvedla v oznámení o dluhu č. 3241615289/29.11.2016 v souvislosti s provedením projektu CATER. Komise v tomto oznámení o dluhu žádala, aby jí společnost EKETA vrátila část dotace, kterou dostala na projekt CATER ve výši 172 992,15 eur. Tato pohledávka vznikla po kontrole na místě provedené Evropskou komisí v prostorách žalobkyně.

               2.

               Žalobkyně se v této souvislosti domáhá, aby Tribunál Evropské unie ve smyslu článku 272 SFEU určil, že z výše uvedené částky obsažené v oznámení o dluhu představuje částka 112 737,15 eur uznatelné náklady a že EKETA nemá povinnost vrátit uvedenou částku Komisi.

               3.

               EKETA tvrdí, že výše uvedenou částku 112 737,15 eur tvoří uznatelné náklady zaměstnanců a nepřímé náklady, které Komise protiprávně zamítla jako neuznatelné. Uznatelnost nákladů žalobkyně potvrzují informace, které sdělila Evropské komisi při kontrole na místě a v následné korespondenci, a které předkládá Tribunálu.


title: Spojené věci C-261/07 a C-299/07: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 23. dubna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van koophandel te Antwerpen — Belgie) — VTB-VAB NV (C-261/07) Galatea BVBA (C-299/07) v. Total Belgium NV (C-261/07) ( Směrnice 2005/29/ES — Nekalé obchodní praktiky — Vnitrostátní právní úprava zakazující vázané nabídky spotřebitelům )

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 23. dubna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van koophandel te Antwerpen — Belgie) — VTB-VAB NV (C-261/07) Galatea BVBA (C-299/07) v. Total Belgium NV (C-261/07)
   (Spojené věci C-261/07 a C-299/07) (1)

   („Směrnice 2005/29/ES - Nekalé obchodní praktiky - Vnitrostátní právní úprava zakazující vázané nabídky spotřebitelům“)
   2009/C 141/05
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van koophandel te Antwerpen

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: VTB-VAB NV (C-261/07), Galatea BVBA (C-299/07)

      Žalované: Total Belgium NV (C-261/07), Sanoma Magazines Belgium NV (C-299/07)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Rechtbank van koophandel te Antwerpen -Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („směrnice o nekalých obchodních praktikách“) (Úř. věst. L 149, s. 22) — Vnitrostátní právní úprava zakazující vázané nabídky spotřebitelům

      Výrok

   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („směrnice o nekalých obchodních praktikách“) musí být vykládána v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je vnitrostátní úprava dotčená ve věcech v původním řízení, která až na určité výjimky a aniž by zohlednila konkrétní okolnosti projednávané věci, zakazuje jakoukoli vázanou nabídku učiněnou prodávajícím spotřebiteli.

      (1)  Úř. věst. C 199, 25.8.2007.


title: Věc C-391/05: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 1. března 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Jan de Nul NV v. Hauptzollamt Oldenburg (Spotřební daně — Osvobození od daně z minerálních olejů — Směrnice 92/81/EHS — Pojem plavba po vodách Společenství )

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/9

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 1. března 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Jan de Nul NV v. Hauptzollamt Oldenburg
   (Věc C-391/05) (1)

   (Spotřební daně - Osvobození od daně z minerálních olejů - Směrnice 92/81/EHS - Pojem „plavba po vodách Společenství“)
   (2007/C 95/14)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Hamburg
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Jan de Nul NV

      Žalovaná: Hauptzollamt Oldenburg
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Finanzgericht Hamburg – Výklad čl. 8 odst.1 písm. c) prvního pododstavce směrnice Rady 92/81/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z minerálních olejů (Úř. věst. L 316, s. 12) – Pojem „vody Společenství “a „plavba “– Zdanění minerálních olejů používaných jako pohonné hmoty pro plovoucí tažnou bagrovací loď provádějící hloubící práce na Labi
   Výrok

               1)

               Pojem „vody Společenství “ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. c) prvního pododstavce směrnice Rady 92/81/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z minerálních olejů, ve znění směrnice Rady 94/74/ES ze dne 22. prosince 1994, se vztahuje na všechny vody, které mohou být využívány všemi námořními plavidly, včetně těch s největší kapacitou, která mohou křižovat mořské vody pro výdělečné účely.

               2)

               Manévrovací úkony prováděné tažnou bagrovací lodí během prací souvisejících s čerpáním a výsypem materiálů, to znamená plavební činnosti inherentně spojené s prováděním hloubicích činností, spadají do působnosti pojmu „plavba“, ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. c) prvního pododstavce směrnice 92/81, ve znění směrnice 94/74.

      (1)  Úř. věst. C 10, 14.1.2006.


title: Věc T-648/16: Žaloba podaná dne 13. září 2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zacharieva (BOBO cornet)

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/56

         Žaloba podaná dne 13. září 2016 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret v. EUIPO – Zacharieva (BOBO cornet)
   (Věc T-648/16)
   (2016/C 402/66)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turecko) (zástupkyně: T. Cenova, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Elka Zacharieva (Plovdiv, Bulharsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka: další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „BOBO cornet“ – přihláška č. 12 299 343

      Řízení před EUIPO: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. července 2016 ve věci R 906/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a další účastnici v řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení článku 75 a čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-284/10: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo — Španělsko) — Telefónica de España, SA v. Administración del Estado ( „Směrnice 97/13/ES — Společný rámec pro obecná oprávnění a individuální licence v oblasti telekomunikačních služeb — Poplatky vztahující se na podniky, které jsou držiteli obecných oprávnění — Článek 6 — Výklad — Vnitrostátní právní předpisy ukládající placení ročního poplatku vypočítávaného na základě procenta z hrubých příjmů z užívání“ )

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/16

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo — Španělsko) — Telefónica de España, SA v. Administración del Estado
   (Věc C-284/10) (1)

   (Směrnice 97/13/ES - Společný rámec pro obecná oprávnění a individuální licence v oblasti telekomunikačních služeb - Poplatky vztahující se na podniky, které jsou držiteli obecných oprávnění - Článek 6 - Výklad - Vnitrostátní právní předpisy ukládající placení ročního poplatku vypočítávaného na základě procenta z hrubých příjmů z užívání)
   2011/C 269/26
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Telefónica de España, SA

      Žalovaná: Administración del Estado

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal Supremo — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/13/ES ze dne 10. dubna 1997 o společném rámci pro obecná oprávnění a individuální licence v oblasti telekomunikačních služeb [zejména jejího článku 6] (Úř. věst. L 117, s. 15) — Poplatky vztahující se na podniky, které jsou držiteli obecných oprávnění — Uložení peněžních dávek nad rámec stanovený směrnicí a pro účel, který nezakotvuje

      Výrok

   Článek 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/13/ES ze dne 10. dubna 1997 o společném rámci pro obecná oprávnění a individuální licence v oblasti telekomunikačních služeb musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu stanovující držitelům obecných oprávnění poplatek, který se vypočítává s roční periodicitou na základě hrubých příjmů, jež z užívání plynou provozovatelům podléhajícím tomuto poplatku, a jehož účelem je pokrýt správní náklady spojené s řízeními o vydání, správě, kontrole a uplatňování těchto oprávnění, pokud celkové příjmy, které z takového poplatku plynou členskému státu, nejsou vyšší než souhrn těchto správních nákladů, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 246, 11.9.2010.


title: Věc T-17/13: Usnesení Tribunálu ze dne 6. listopadu 2014 – ANKO v. Komise („Rozhodčí doložka – Sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) – Smlouva týkající se projektu Pocemon – Vrácení částek zálohy – Dopis oznamující zaslání oznámení o dluhu – Upomínka – Nedostatek právního zájmu na podání žaloby – Nepřípustnost“)

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/37

      Usnesení Tribunálu ze dne 6. listopadu 2014 – ANKO v. Komise
      (Věc T-17/13) (1)

      („Rozhodčí doložka - Sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) - Smlouva týkající se projektu Pocemon - Vrácení částek zálohy - Dopis oznamující zaslání oznámení o dluhu - Upomínka - Nedostatek právního zájmu na podání žaloby - Nepřípustnost“)
      (2015/C 016/58)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atény, Řecko) (zástupce:V. Christianos, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a A. Cordewener, zmocněnci, ve spolupráci s S. Drakakakisem, advokátem)

         Předmět věci

      Žaloba podaná na základě článku 272 SFEU směřující k tomu, aby Tribunál určil, že zaprvé žalobkyně není povinna vrátit celou částku, kterou jí Komise vyplatila v souvislosti s projektem Pocemon, který byl uzavřen v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013), zadruhé žalobkyně není povinna zaplatit paušální náhradu škody v souvislosti s uvedeným projektem, a zatřetí Komise není oprávněna provést zápočet částek, které žalobkyni dluží.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Společnosti ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias se ukládá náhrada nákladů řízení

         (1)  Úř. věst. C 79, 16. 3. 2013.


title: Věc T-284/13 P: Usnesení Tribunálu ze dne 14. listopadu 2013 — Marcuccio v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Odmítnutí žaloby v prvním stupni jako zjevně nepřípustné — Chybějící totožnost mezi žalobou podanou faxem a následně předloženým originálem žaloby — Předložení originálu po lhůtě — Opožděnost žaloby — Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               18.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 15/18

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. listopadu 2013 — Marcuccio v. Komise
   (Věc T-284/13 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Odmítnutí žaloby v prvním stupni jako zjevně nepřípustné - Chybějící totožnost mezi žalobou podanou faxem a následně předloženým originálem žaloby - Předložení originálu po lhůtě - Opožděnost žaloby - Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   2014/C 15/27
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferro, advokát)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 11. března 2013, Marcuccio v. Komise (F-17/12) a znějící na zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Luigi Marcucio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v tomto stupni.

      (1)  Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


title: Věc C-132/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgerichts Köln (Německo) dne 18. března 2013 — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV v. ILME GmbH

text:
               8.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgerichts Köln (Německo) dne 18. března 2013 — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV v. ILME GmbH
   (Věc C-132/13)
   2013/C 164/18
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgerichts Köln

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Žalovaná: ILME GmbH

      Předběžná otázka

   Mají být články 1, 8 a 10, jakož i přílohy II, IV a III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/95/ES ze dne 12. prosince 2006 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se elektrických zařízení určených pro používání v určitých mezích napětí (1) vykládány tak, že kryty jako
         součástky
       vícepólových konektorů pro průmyslové použití nesmějí být opatřeny označením CE?

      (1)  Úř. věst. L 374, s. 10.


title: Věc T-346/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Janukovyč v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině — Zmrazení finančních prostředků — Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje — Zařazení žalobcova jména na seznam — Právo na obhajobu — Povinnost uvést odůvodnění — Právní základ — Právo na účinnou soudní ochranu — Zneužití pravomoci — Nesplnění kritérií pro zařazení na seznam — Zjevně nesprávné posouzení — Právo vlastnit majetek“

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Janukovyč v. Rada
   (Věc T-346/14) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Zařazení žalobcova jména na seznam - Právo na obhajobu - Povinnost uvést odůvodnění - Právní základ - Právo na účinnou soudní ochranu - Zneužití pravomoci - Nesplnění kritérií pro zařazení na seznam - Zjevně nesprávné posouzení - Právo vlastnit majetek“)
   (2016/C 402/38)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Viktor Fedorovyč Janukovyč (Kyjev, Ukrajina) (zástupci: T. Beazley, P. Saini, S. Fatima, QC, H. Mussa, J. Hage, K. Howard, barristers, a C. Kennedy, solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně E. Finnegan a J.-P. Hix, poté J.-P. Hix a P. Mahnič Bruni, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec) a Evropská komise (zástupkyně: S. Bartelt a D. Gauci, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU, který směřuje ke zrušení zaprvé rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 66, s. 26), a nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 66, s. 1), zadruhé rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/143 ze dne 29. ledna 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119 (Úř. věst. 2015, L 24, s. 16), a nařízení Rady (EU) 2015/138 ze dne 29. ledna 2015, kterým se mění nařízení č. 208/2014 (Úř. věst. 2015, L 24, s. 1), a zatřetí rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 ze dne 5. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119 (Úř. věst. 2015, L 62, s. 25), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/357 ze dne 5. března 2015, kterým se provádí nařízení č. 208/2014 (Úř. věst. 2015, L 62, s. 1), v rozsahu, v němž bylo jméno žalobce zařazeno na seznam osob, subjektů a orgánů, na které se vztahují tato omezující opatření, nebo bylo na tomto seznamu ponecháno.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině v původním znění a nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině v původním znění se zrušují v rozsahu, v němž bylo na seznam osob, subjektů a orgánů, na které se vztahují tato omezující opatření, zařazeno jméno Viktora Fedorovyče Janukovyče, a to až do okamžiku, kdy vstoupilo v platnost rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 ze dne 5. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/357 ze dne 5. března 2015, kterým se provádí nařízení č. 208/2014.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zčásti odmítá a zčásti zamítá.

               3)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené V. F. Janukovyčem v souvislosti s návrhem na zrušení aktů uplatněným v žalobě.

               4)

               V. F. Janukovyč ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou v souvislosti s návrhem na zrušení aktů uplatněným v návrhu na úpravu návrhových žádání.

               5)

               Polská republika a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 253, 4.8.2014.


title: Věc T-633/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – JT International v. EUIPO – Habanos (PUSH) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie PUSH — Starší slovní a obrazové ochranné známky Beneluxu a starší národní slovní a obrazové ochranné známky PUNCH — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Totožnost výrobků — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/44

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – JT International v. EUIPO – Habanos (PUSH)
   (Věc T-633/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie PUSH - Starší slovní a obrazové ochranné známky Beneluxu a starší národní slovní a obrazové ochranné známky PUNCH - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Totožnost výrobků - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 402/51)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: JT International SA (Ženeva, Švýcarsko) (zástupci: S. Malynicz, QC, K. E. Gilbert a J. Gilbert, solicitors)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: S. Bonne, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Corporación Habanos, SA (Havana, Kuba) (zástupkyně: M. Escudero Pérez, advokátka)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. srpna 2015 (věc R 3046/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Corporación Habanos a JT International.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnost JT International SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Corporación Habanos, SA.

      (1)  Úř. věst. C 27, 25.1.2016.


title: Věc C-471/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 24. října 2007 – Association générale de l'industrie du médicament ASBL, Bayer SA, Servier Benelux SA, Janssen Cilag SA, Pfizer SA v. Belgický stát – Vedlejší účastnice řízení: Sanofi-Aventis Belgium SA

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 24. října 2007 – Association générale de l'industrie du médicament ASBL, Bayer SA, Servier Benelux SA, Janssen Cilag SA, Pfizer SA v. Belgický stát – Vedlejší účastnice řízení: Sanofi-Aventis Belgium SA
   (Věc C-471/07)
   (2008/C 22/40)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Conseil d'État
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Association générale de l'industrie du médicament ASBL, Bayer SA, Servier Benelux SA, Janssen Cilag SA, Pfizer SA

      Žalovaný: Belgický stát
   Předběžné otázky

               1)

               Musí být pojem ověřování makroekonomických podmínek uvedený v čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 89/105/EHS ze dne 21. prosince 1988 o průhlednosti opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků a jejich začlenění do oblasti působnosti vnitrostátních systémů zdravotního pojištění (1) chápán pouze jako přezkoumání kontroly nákladů zdravotnictví, nebo se musí mimoto vztahovat i na jiné makroekonomické podmínky, zejména podmínky odvětví farmaceutického průmyslu, jehož přípravky mohou podléhat zmrazení cen?

               2)

               Lze pojem ověřování makroekonomických podmínek uvedený v čl. 4 odst. 1 výše uvedené směrnice Rady 89/105/EHS ze dne 21. prosince 1988 zakládat na jedné nebo více obecných tendencích, jako je například zajištění vyrovnanosti zdravotní péče, nebo musí spočívat na přesnějších kritériích?

      (1)  Úř. věst. L 40, s. 8.


title: Věc C-164/11: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 25. října 2012 — Evropská komise v. Francouzská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2003/96/ES — Zdanění energetických produktů a elektřiny — Neprovedení ve stanovené lhůtě“ )

text:
               22.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/4

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 25. října 2012 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-164/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2003/96/ES - Zdanění energetických produktů a elektřiny - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   2012/C 399/06
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: W. Mölls, zmocněnec)

      Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a N. Rouam, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Španělské království (zástupce: S. Centeno Huerta, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí opatření nezbytných pro přizpůsobení svého systému zdanění elektřiny ustanovením stanoveným směrnicí Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (Úř. věst. L 283, s. 51; Zvl. vyd. 09/01 s. 405), ve stanovené lhůtě — Použití jednotné sazby po uplynutí přechodného období

      Výrok

               1)

               Francouzská republika tím, že nepřijala opatření nezbytná pro přizpůsobení svého systému zdanění elektřiny ustanovením stanoveným směrnicí 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, a to navzdory uplynutí přechodného období stanoveného v jejím čl. 18 odst. 10 druhém pododstavci, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 186, 25.6.2011.


title: Věc C-317/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. června 2016 Ukrajinou proti usnesení Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 11. března 2015 ve věci T-346/14, Janukovyč v. Rada

text:
               9.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/23

         Kasační opravný prostředek podaný dne 2. června 2016 Ukrajinou proti usnesení Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 11. března 2015 ve věci T-346/14, Janukovyč v. Rada
   (Věc C-317/16 P)
   (2017/C 006/29)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ukrajina (zástupkyně: M. Kostytska, advokátka)

      Další účastníci řízení: Viktor Fedorovyč Janukovyč, Rada Evropské unie, Evropská komise, Polská republika
   Usnesením ze dne 5. října 2016 Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc C-62/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van Belgiё dne 18. února 2008 – UDV North America Inc. v. Brandtrades NV

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van Belgiё dne 18. února 2008 – UDV North America Inc. v. Brandtrades NV
   (Věc C-62/08)
   (2008/C 107/26)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hof van Cassatie van Belgiё
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: UDV North America Inc.

      Žalovaná: Brandtrades NV
   Předběžné otázky

               1)

               Je pro užívání označení ve smyslu čl. 9 odst. 1 písm. a) a odst. 2 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (1) nezbytné, aby třetí strana ve smyslu čl. 9 odst. 1 písm. a) nařízení

                           a)

                           užívala toto označení na vlastní účet?

                           b)

                           užívala označení jako účastník obchodu s výrobky, jehož je sama smluvní stranou?

               2)

               Může být zprostředkovatel, který vystupuje vlastním jménem, ne ale na vlastní účet, považován za třetí stranu, která užívá označení ve smyslu uvedeného ustanovení?

      (1)  Úř. věst. 1994, L 11, s. 1.


title: Věc C-378/15: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria regionale di Roma – Itálie) – Mercedes Benz Italia SpA v. Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3 „Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty — Směrnice 77/388/EHS — Článek 17 odst. 5 třetí pododstavec písm. d) — Působnost — Použití odpočitatelného podílu daně z přidané hodnoty, které podléhá pořízení veškerého zboží a služeb používaných osobou povinnou k dani — Příležitostná plnění — Použití obratu jako indicie“

text:
               13.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria regionale di Roma – Itálie) – Mercedes Benz Italia SpA v. Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3
   (Věc C-378/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty - Směrnice 77/388/EHS - Článek 17 odst. 5 třetí pododstavec písm. d) - Působnost - Použití odpočitatelného podílu daně z přidané hodnoty, které podléhá pořízení veškerého zboží a služeb používaných osobou povinnou k dani - Příležitostná plnění - Použití obratu jako indicie“)
   (2017/C 046/06)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione tributaria regionale di Roma

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Mercedes Benz Italia SpA

      Odpůrkyně: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3

      Výrok

   Článek 17 odst. 5 třetí pododstavec písm. d) a článek 19 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě a vnitrostátní praxi, jako jsou právní úprava a praxe dotčené v původním řízení, které osobě povinné k dani ukládají:

               —

               uplatnit na veškeré zboží a služby, které pořídila, odpočitatelný podíl založený na obratu, aniž by stanovily metodu výpočtu založenou na povaze a skutečném určení každého z pořízených zboží a služeb, která by objektivně odrážela skutečný podíl vzniklých výdajů na každou ze zdanitelných a nezdanitelných činností; a

               —

               vycházet ze složení svého obratu za účelem určení plnění kvalifikovatelných jako „příležitostná“, pokud posouzení provedené za tímto účelem zohledňuje i poměr těchto plnění ke zdanitelným činnostem této osoby povinné k dani a případně použití zboží a služeb, které podléhají DPH, jež obnášejí.

      (1)  Úř. věst. C 337, 12.10.2015.


title: Věc C-34/11: Žaloba podaná dne 21. ledna 2011 — Evropská komise v. Portugalská republika

text:
               2.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/15

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2011 — Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-34/11)
   2011/C 103/26
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Guerra e Andrade a A. Alcover San Pedro, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Portugalská republika tím, že nezajistila, aby úrovně PM10 ve vnějším ovzduší nepřekračovaly mezní hodnoty stanovené článkem 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES (1) ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedeného článku;

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Vzhledem k výtkám uvedeným Komisí v jejím rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2009 a zprávám předloženým Portugalskem, ze kterých vyplývá, že mezní hodnoty PM10 jsou v některých oblastech a aglomeracích nadále překračovány, a které ukazují v některých případech tendenci k dlouhodobému překračování mezních hodnot, má Komise za to, že Portugalský stát neplní povinnosti vyplývající z článku 13 směrnice 2008/50 pokud jde o aglomerace a oblasti Braga, Porto litoral, Área Metropolitana de Lisboa Norte a Área Metropolitana de Lisboa Sul.

      (1)  Úř. věst. L 152, s. 1.


title: Věc C-591/14: Žaloba podaná dne 19. prosince 2014 – Evropská komise v. Belgické království

text:
               2.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/16

      Žaloba podaná dne 19. prosince 2014 – Evropská komise v. Belgické království
      (Věc C-591/14)
      (2015/C 073/22)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J.-F. Brakeland a B. Stromsky, zmocněnci)

         Žalované: Belgické království

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  určit, že Belgické království tím, že ve stanovených lhůtách nepřijalo veškerá opatření nezbytná k vymáhání od příjemců státní podpory prohlášené za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem čl. 1 odst. 3 a 4 rozhodnutí Komise 2011/678/EU ze dne 27. července 2011 o státní podpoře poskytnuté Belgií na financování screeningu přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) u skotu (1), a že Komisi neinformovala ve stanovených lhůtách o opatřeních přijatých k dosažení souladu s tímto rozhodnutím, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 288 čtvrtého pododstavce SFEU a článků 2, 3 a 4 uvedeného rozhodnutí.

                  —

                  uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Komise rozhodnutím 2011/678 o státní podpoře poskytnuté Belgickým královstvím na financování screeningu přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) u skotu prohlásila státní podporu poskytnutou Belgií za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem.
      Lhůta stanovená v rozhodnutí pro vrácení státní podpory, která byla prohlášena za nezákonnou, uplynula dne 28. listopadu 2011, aniž by tato podpora byla v plném rozsahu vrácena.
      Ke dni podání této žaloby přitom žalované ještě nepřijalo opatření nezbytná k vymáhání poskytnuté podpory od podniků, které byly jejími příjemci, ani Komisi nesdělilo veškeré požadované informace.

         (1)  Úř. věst. L 274, s. 36.


title: Věc C-393/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná des Bundesgerichtshofs (Německo) dne 14. července 2016 – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne v. Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná des Bundesgerichtshofs (Německo) dne 14. července 2016 – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne v. Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd
   (Věc C-393/16)
   (2016/C 402/18)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobce: Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne

      Žalovaná: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd

      Další účastník řízení: Galana N.V.

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 118m odst. 2 písm. a) bod ii) nařízení (ES) č. 1234/2007 (1) a čl. 103 odst. 2 písm. a) bod ii) nařízení (EU) č. 1308/2013 (2) vykládány v tom smyslu, že do jejich oblasti působnosti spadá i případ, kdy je chráněné označení původu používáno jako součást označení pro potravinu neodpovídající specifikacím výrobku, do něhož byla přidána přísada, jež specifikacím výrobku odpovídá?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku:
               Musí být čl. 118m odst. 2 písm. a) bod ii) nařízení (ES) č. 1234/2007 a čl. 103 odst. 2 písm. a) bod ii) nařízení (EU) č. 1308/2013 vykládány v tom smyslu, že používání chráněného označení původu jako součásti označení pro potravinu, která neodpovídá specifikacím výrobku a do níž byla přidána přísada odpovídající specifikacím výrobku, představuje zneužití pověsti označení původu, pokud označení potraviny odpovídá běžné praxi při označování u relevantní veřejnosti a přísada byla přidána v množství dostatečném k tomu, aby daný výrobek získal její základní vlastnosti?

               3)

               Musí být čl. 118m odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 a čl. 103 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1308/2013 vykládány v tom smyslu, že používání chráněného označení původu za situace popsané ve druhé předběžné otázce představuje zneužití, napodobení nebo připomenutí?

               4)

               Musí být čl. 118m odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 1234/2007 a čl. 103 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1308/2013 vykládány v tom smyslu, že jsou použitelné pouze na nepravdivé nebo zavádějící údaje, které jsou způsobilé vyvolat u relevantní veřejnosti nepravdivý dojem, pokud jde o zeměpisný původ výrobku?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (Úř. věst. L 299, 16.11.2007, s. 1).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671).


title: Věc T-817/16: Žaloba podaná dne 21. listopadu 2016 – Vans v. EUIPO – Deichmann (V)

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/49

         Žaloba podaná dne 21. listopadu 2016 – Vans v. EUIPO – Deichmann (V)
   (Věc T-817/16)
   (2017/C 022/67)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vans, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupce: Rechtsanwalt M. Hirsch)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Deichmann SE (Essen, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (Vyobrazení „V“) – Přihláška č. 10 263 978

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. září 2016, ve věci R 2030/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí změnil v tom smyslu, že bude námitka zamítnuta v plném rozsahu;

               —

               podpůrně, napadené rozhodnutí změnil v tom smyslu, že bude námitka zamítnuta i pro výrobky „z kůže a z napodobeniny kůže, kufry a zavazadla, deštníky, slunečníky a vycházkové hole; náprsní tašky; tašky a vaky; batohy; turistické tašky; aktovky, školní brašny, sportovní brašny, tašky plážové; klíčenky; ledvinky a pouzdra na karty“ patřící do třídy 18 a pro „oděvy, obuv, pokrývky hlavy; pásky; rukavice“ patřící do třídy 25;

               —

               dále podpůrně napadené rozhodnutí zrušil

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 19 odst. 2 a 3, jakož i čl. 20 odst. 1 nařízení č. 2868/95;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 60 odst. 1 věty první, čl. 63 odst. 2, čl. 75 odst. 1 věty první nařízení č. 207/2009 a zásady reformatio in peius, jakož i práva být vyslechnut.


title: Věc T-281/16 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 11. listopadu 2016 – Solelec a další v. Parlament „Řízení o předběžných opatřeních — Veřejné zakázky na stavební práce — Zadávací řízení — Elektrické práce (silnoproud) v rámci projektu rozšíření a rekonstrukce budovy Parlamentu Konrad Adenauer v Lucemburku — Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání veřejné zakázky jinému uchazeči — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nesplnění podmínky naléhavosti“

text:
               9.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/38

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 11. listopadu 2016 – Solelec a další v. Parlament
   (Věc T-281/16 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky na stavební práce - Zadávací řízení - Elektrické práce (silnoproud) v rámci projektu rozšíření a rekonstrukce budovy Parlamentu Konrad Adenauer v Lucemburku - Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání veřejné zakázky jinému uchazeči - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nesplnění podmínky naléhavosti“)
   (2017/C 006/48)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Solelec SA (Esch-sur-Alzette, Lucembursko), Mannelli & Associés SA (Bertrange), Paul Wagner et fils SA (Lucemburk), Socom SA (Foetz) (zástupce: S. Marx, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: M. Mraz a L. Chrétien, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a směřující k odkladu vykonatelnosti rozhodnutí Parlamentu ze dne 27. května 2016, kterým byla odmítnuta nabídka žalobkyň týkající se části 75, která byla předložena v rámci zadávacího řízení INLO-D-UPIL-T-15-AO6, týkajícího se projektu rozšíření a rekonstrukce budovy Konrad Adenauer v Lucemburku, a rozhodnutí, kterým byla dotčená část přidělena jinému uchazeči

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               Usnesení ze dne 9. června 2016 vydané ve věci T-281/16 R se zrušuje.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 1. února 2016 ve věci E-20/15 – Kontrolní úřad ESVO v. Island (nesplnění povinnosti státem EHP/ESVO – neprovedení předpisů – směrnice 2013/10/EU, kterou se mění směrnice 75/324/EHS týkající se aerosolových rozprašovačů)

text:
               19.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 18/26

         ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 1. února 2016
   ve věci E-20/15
   Kontrolní úřad ESVO v. Island
   (nesplnění povinnosti státem EHP/ESVO – neprovedení předpisů – směrnice 2013/10/EU, kterou se mění směrnice 75/324/EHS týkající se aerosolových rozprašovačů)
   (2017/C 18/10)
   Ve věci E-20/15, Kontrolní úřad ESVO v. Island – ŽALOBA na prohlášení, že Island nesplnil své povinnosti podle článku 3 aktu uvedeného v bodě 1 kapitoly VIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Komise 2013/10/EU ze dne 19. března 2013, kterou se mění směrnice Rady 75/324/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se aerosolových rozprašovačů, aby byla její ustanovení o označování přizpůsobena nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a podle článku 7 Dohody o EHP tím, že nepřijal opatření nezbytná k provedení uvedeného aktu ve stanovené lhůtě, vynesl Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj), a Páll Hreinsson, soudci, dne 1. února 2016 rozsudek, jehož výrok zní:
   Soudní dvůr tímto:

               1.

               Prohlašuje, že Island nesplnil své povinnosti podle článku 3 aktu uvedeného v bodě 1 kapitoly VIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Komise 2013/10/EU ze dne 19. března 2013, kterou se mění směrnice Rady 75/324/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se aerosolových rozprašovačů, aby byla její ustanovení o označování přizpůsobena nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a podle článku 7 Dohody o EHP tím, že ve stanovené lhůtě nepřijal opatření nezbytná k provedení uvedeného aktu.

               2.

               Ukládá Islandu uhradit náklady řízení.


title: Věc C-485/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. června 2013 — Evropská komise v. Francouzská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Sítě a služby elektronických komunikací — Směrnice 2002/20/EA — Článek 12 — Správní poplatky uplatnitelné na podniky, které jsou držiteli obecných oprávnění — Vnitrostátní právní předpisy — Operátoři elektronických komunikací — Povinnost platit dodatečný poplatek“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/9

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. června 2013 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-485/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Sítě a služby elektronických komunikací - Směrnice 2002/20/EA - Článek 12 - Správní poplatky uplatnitelné na podniky, které jsou držiteli obecných oprávnění - Vnitrostátní právní předpisy - Operátoři elektronických komunikací - Povinnost platit dodatečný poplatek)
   2013/C 225/14
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Bordes a G. Braun, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a J.-S. Pilczer, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Španělské království (zástupce: N. Díaz Abad, zmocněnec), Maďarsko (zástupci: M. Z. Fehér, K. Szíjjártó, K. Molnár a A. Szilágyi, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 12 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (Úř. věst. L 108, s. 21; Zvl. vyd. 13/29, s. 337) — Poplatky vztahující se na podniky, které jsou držiteli obecných oprávnění — Slučitelnost vnitrostátního právního předpisu, který vůči provozovatelům elektronických telekomunikací zavádí dodatečný poplatek

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Španělské království a Maďarsko ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 355, 3.12.2011.


title: Věc T-355/14: Žaloba podaná dne 30. května 2014 – STC v. Komise

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/64

         Žaloba podaná dne 30. května 2014 – STC v. Komise
   (Věc T-355/14)
   (2014/C 223/66)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: STC SpA (Forli, Itálie) (zástupci: A. Marelli a G. Delucca, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadená rozhodnutí s veškerými právními následky a za tímto účelem zejména:

               —

               uložil veřejnému zadavateli povinnost nahradit škodu vzniklou v důsledku přijetí protiprávních rozhodnutí, a to buď v konkrétní požadované formě novým zadáním veřejné zakázky žalobkyni, nebo jiným obdobným způsobem, a v posledně zmíněném případě nahrazením škody vzniklé v důsledku ušlého zisku podniku, jakož i škody vzniklé v důsledku nemožnosti uvést zadání zakázky ve svém profesním kurikulu, v celkové výši rovnající se 15 % ceny uvedené v nabídce předložené žalobkyní, nebo podpůrně v celkové výši rovnající se 15 % tržní hodnoty, nebo v jakékoli jiné vyšší či nižší částce, kterou spravedlivě určí soud, v každém případě navýšené o úroky z důvodu náhrady škody vzniklé prodlením, a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně vedlejších nákladů, skutečně vynaložených výdajů a jiných zákonem předvídaných nákladů, s výhradou jejich vyčíslení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba je podána proti rozhodnutí, jež záporně hodnotí nabídku předloženou žalobkyní v zadávacím řízení JRC IPR 2013 C04 0031 OC, které přijala Evropská komise, generální ředitelství Společného výzkumného střediska, ředitelství pro správu lokality Ispra, oddělení Údržby a služby, a které bylo doručeno dopisem ze dne 3. dubna 2014, pod č. Ares(2014)1041069, proti rozhodnutí o zadání zakázky jinému podniku, jakož i proti rozhodnutí zamítajícímu žádost o přístup k dokumentaci k zadávacímu řízení.
   Předmětem dotčeného zadávacího řízení byl projekt, dodávka zařízení a výstavba nové trigenerační elektrárny s plynovou turbínou a související smlouva na běžnou a zvláštní údržbu na dobu šesti let, se zárukou na první dva roky.
   Žalobkyně uplatňuje na podporu své žaloby tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z nepřiznání práva žalobkyně na přístup k dokumentaci k zadávacímu řízení. Žalobkyně v tomto ohledu namítá porušení:

                           —

                           článků 42 a 47 Listiny základních práv Evropské unie;

                           —

                           práva na přístup k dokumentaci k zadávacímu řízení, v rozsahu, v němž žalobkyně neměla přístup k pořadníku vzešlému ze zadávacího řízení a k počtu bodů získaných ostatními soutěžiteli, ani k úplnému znění posudku týkajícího se žalobkyně;

                           —

                           práva na obhajobu a práva na účinnou právní ochranu.

               2.

               Druhý žalobní důvod týkající se hospodářské nabídky předložené žalobkyní. Žalobkyně v tomto ohledu namítá porušení:

                           —

                           článku 296 SFEU z důvodu rozporuplného a nedostatečného odůvodnění;

                           —

                           práva na řádnou správu zakotveného v čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                           —

                           článku 112 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Evropského parlamentu a Rady ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, s. 1);

                           —

                           článku 160 odst. 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, s. 1);

                           —

                           zásady rovného zacházení a povinnosti transparentnosti ve stádiu posuzování nabídek za účelem zadání veřejné zakázky, jakož i zásady rovných příležitostí pro všechny uchazeče.

               3.

               Třetí žalobní důvod týkající se technické nabídky předložené žalobkyní. Žalobkyně v tomto ohledu namítá porušení:

                           —

                           článku 296 SFEU z důvodu rozporuplného a nedostatečného odůvodnění;

                           —

                           práva na řádnou správu zakotveného v čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

                           —

                           článku 112 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Evropského parlamentu a Rady ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, s. 1);

                           —

                           článku 139 odst. 1 a čl. 160 odst. 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, s. 1);

                           —

                           zásady transparentnosti a článku 16 Listiny základních práv Evropské unie.

         Žalobkyně též namítá zkreslení zjištění plynoucích z dokumentace.


title: Věc C-144/05: Žaloba podaná dne 30. března 2005 Komisí Evropských společenství proti Belgickému království

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/24

         Žaloba podaná dne 30. března 2005 Komisí Evropských společenství proti Belgickému království
   (Věc C-144/05)
   (2005/C 143/35)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 30. března 2005 žaloba směřující proti Belgickému království podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Knutem Simonssonem a Wouterem Wilsem, jako zmocněnci.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES (1) ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel a kterou se zrušuje směrnice Rady 93/75/EHS, nebo v každém případě o nich Komisi neuvědomilo, nesplnilo své povinnosti, které pro něj z této směrnice vyplývají;

               2.

               uložil Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta k provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 5. února 2004.

      (1)  Úř. věst. L 208, 05.08.2002, s. 10.