				|

		52012DC0433

			SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Strategie pro udržitelnou konkurenceschopnost odvětví stavebnictví a jeho podniků /* COM/2012/0433 final */

			   	SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU
A RADĚ
Strategie pro udržitelnou konkurenceschopnost
odvětví stavebnictví a jeho podniků
1. Úvod
Odvětví stavebnictví hraje v evropském
hospodářství významnou roli. Vytváří téměř 10 % HDP a
poskytuje 20 milionů pracovních míst, zejména v mikropodnicích a malých
podnicích. Stavebnictví je rovněž hlavním spotřebitelem
meziproduktů (surovin, chemických látek, elektrických a elektronických
zařízení atd.) a souvisejících služeb. Vzhledem k jeho hospodářskému
významu může výkonnost odvětví stavebnictví významně ovlivnit
rozvoj celého hospodářství.
Kvalita výstavby také přímo
ovlivňuje kvalitu života Evropanů. V neposlední řadě má
energetická náročnost budov a účinnost zdrojů ve výrobě,
přepravě a využívání výrobků pro výstavbu budov a infrastruktur
významný dopad na energetiku, změnu klimatu a životní prostředí.
Konkurenceschopnost stavebních
společností je proto důležitá nejen pro růst a zaměstnanost
obecně, ale také pro zajištění udržitelnosti odvětví.
Toto odvětví by mohlo významně
přispět nejen k tvorbě nových pracovních míst[1] tím, že posílí svoji
činnost v některých velmi slibných oblastech, jako je renovace budov
a infrastruktura, například prostřednictvím vhodných politik na
posílení poptávky, ale také k podpoře investic. Odvětví
stavebnictví tak hraje důležitou roli v plnění strategie Evropa 2020
pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění.
Kromě toho, sdělení Komise „Energetický plán do roku 2050“[2] poukazuje na to, že klíčem
k transformaci energetického systému EU je zvýšení energetické účinnosti
novostaveb i stávajících budov.
Udržitelné stavební odvětví hraje
klíčovou roli při dosahování dlouhodobého cíle EU na 80‑90%
snížení emisí skleníkových plynů. Podle plánu přechodu na
konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství do roku 2050[3] by nákladově účinným
příspěvkem odvětví stavebnictví bylo 40 až 50% snížení
těchto emisí do roku 2030 a přibližně 90% snížení v roce
2050. K posílení konkurenceschopnosti evropského odvětví stavebnictví by
podstatným způsobem přispěly potřebné investice. Toto
odvětví hraje rovněž důležitou úlohu, pokud jde
o přizpůsobování se změně klimatu a odolnost
vůči přírodním katastrofám a katastrofám způsobeným člověkem,
a to tím, že podpoří dlouhodobé investice, které budou zohledňovat otázku
odolnosti vůči katastrofám.
Stavební odvětví ale čelí
řadě strukturálních problémů, jako je nedostatek kvalifikovaných
pracovníků v mnoha podnicích, nízká přitažlivost tohoto odvětví
pro mladé lidi z důvodu pracovních podmínek, omezená schopnost inovace a
fenomén neohlášené práce. V širším pohledu charakterizují současnou
situaci tohoto odvětví tři základní prvky.
Za prvé, stavební odvětví je jedním z
odvětví nejvíce zasažených finanční a hospodářskou krizí (objem
prací v oblasti budov a infrastruktury v období od ledna 2008 do listopadu 2011
poklesl v celé EU-27 o 16 %[4]).
Zadruhé, odvětví čelí zvýšené konkurenci ze strany mimoevropských
provozovatelů, a to nejen na mezinárodních trzích, ale i v rámci
vnitřního trhu, zejména pokud jde o projekty v oblasti infrastruktury.
Působení této vnější konkurence není vždy spravedlivé;
společnosti EU se často musejí vyrovnávat s mnohem vyššími náklady
než společnosti mimoevropské. Otázky energie a životního prostředí
vytvořily mezi společnostmi novou dynamiku a daly vzniknout
různým iniciativám v rámci veřejného sektoru, které se staly
klíčovými faktory v hospodářské soutěži. Stavební podniky
již dosáhly významného pokroku, ale dosažení cílů EU v oblasti klimatu,
energetiky a životního prostředí bude vyžadovat významné změny, s
nimiž se bude odvětví obtížně vyrovnávat bez náležité podpory v rámci
politik.
Toto sdělení
Komise vymezuje hlavní problémy, jimž odvětví v současnosti čelí
a bude čelit až do roku 2020, pokud jde o investice, lidský kapitál,
požadavky z hlediska životního prostředí, právní předpisy a
přístup na trhy, a navrhuje za tímto účelem iniciativy na jeho
podporu. V krátkodobém horizontu je důraz kladen na potřebu
podpořit růst a zaměstnanost v odvětví stavebnictví v
reakci na hospodářskou krizi. V dlouhodobém horizontu budou úkoly,
před nimiž odvětví stojí, vyžadovat jednotný a koordinovaný
přístup na evropské úrovni za účelem zlepšení fungování hodnotového
řetězce, a to zejména prostřednictvím dobrovolných partnerství
mezi soukromým a veřejným sektorem a v případě potřeby
prostřednictvím vhodného regulačního rámce.
2. Situace a hlavní úkoly
Vzhledem k rozmanitosti činností v každém
oboru stavebnictví panují v celém odvětví rozdíly, pokud jde o
sociálně-ekonomické, organizační, kulturní a technologické otázky a
přizpůsobování nových právních předpisů příležitostem
na trhu.
Existují globální
úkoly, které mohou ve střednědobém horizontu umožnit udržitelný
růst, budou-li nyní přijata vhodná opatření. Tak by mohlo dojít
k rozvoji řady služeb pro řešení takových otázek, jako je zdraví a
bezpečnost, energetická účinnost, ekologické stavebnictví, odolnost
vůči katastrofám, mikroklima vnitřního prostředí,
opětovné použití / využití / recyklace a konstrukce na míru („Design-to-fit“).
Při správném řešení by i tyto úkoly mohly ukázat cestu k novým tržním
příležitostem.
2.1 Obecné makroekonomické souvislosti
Odvětví
stavebnictví pocítilo dopad finanční krize obzvláště
silně; došlo k vážným poklesům poptávky zejména v rámci
soukromého trhu s nemovitostmi, ale i rámci jiných trhů, např. trhu v
oblasti infrastruktury. Tendence se v jednotlivých členských státech liší.
V některých bylo jedním ze spouštěcích momentů splasknutí
bubliny na realitním trhu, které nadále výrazně omezuje činnost v
celém odvětví[5].
V jiných trpí toto odvětví zejména v důsledku zmenšujících se
úvěrových trhů. Omezení veřejných výdajů
v důsledku krize bude vytvářet další tlak na investice do
budování infrastruktury.
Některé
země v reakci na krizi investovaly do balíčků stimulů,
například formou pobídek počátečních investic do projektů v
oblasti infrastruktury, snížené sazby DPH pro novostavby a/nebo renovace budov,
preferenční úrokové sazby na hypotéky atd. Nicméně trvalý účinek
na konkurenceschopnost odvětví budou mít pouze ty přístupy, které
zahrnují opatření, jejichž cílem je zlepšování dovedností a kvalifikací,
inovace a „zelená“ ekonomika. To zdůrazňuje potřebu vhodného
formulování politik, které by v krátkodobém horizontu stimulovaly
růst a zaměstnanost, ale v dlouhodobém horizontu rovněž napomohly
restrukturalizaci odvětví stavebnictví.
2.2 Výkonnost hodnotového
řetězce
Na trzích
odvětví stavebnictví EU i v rámci samotného odvětví panuje značná
roztříštěnost: mnoho mikropodniků, velké rozdíly mezi
členskými státy, pokud jde o výkonnost odvětví, a značné
obtíže při šíření osvědčených postupů. Lepší integrace
hodnotového řetězce by výrazně zvýšila rozsah vedlejších
účinků inovací v důsledku spolupráce.
Stavební společnosti pracující na
místě a v menší míře i výrobci stavebních výrobků budou ve stále
vyšší míře konfrontováni s potřebou kvalifikovaných pracovních sil.
Nahrazen bude muset být rovněž obrovský počet kvalifikovaných lidí,
představující více než dvě třetiny pracovních míst ve
stavebnictví, který odejde v období od současnosti do roku 2020 do
důchodu[6].
Chronický nedostatek kvalifikovaných pracovních sil lze na jedné straně
vysvětlit nízkou přitažlivostí odvětví pro mladé lidi a na druhé
straně vzrůstající potřebou dovedností odpovídajících
specifickým kvalifikacím, kterou vzdělávání a odborná příprava (jakož
i trh práce) obtížně uspokojují. Přechod na účinné využívání
zdrojů a nízkouhlíkovou ekonomiku přinese významné strukturální
změny rovněž ve stavebnictví, které se bude muset
přizpůsobit a předvídat potřeby dovedností a schopností v
těchto oblastech. To se týká zejména přípravy pracovní síly na
výstavbu „budov s téměř nulovou energií“, ať už se jedná o nové
nebo renovované budovy. Změny v oblasti dovedností a kvalifikací ve
stavebnictví si rovněž vyžádá zavádění základních technologií a využívání
pružných postupů organizace práce.
Výdaje na výzkum a inovace zůstávají ve srovnání s odvětvím průmyslu obecně
vcelku nízké. To však lze vysvětlit intenzivní potřebou pracovních
sil a skutečností, že hlavním zájmem stavebních podniků je integrovat
v rámci svých činností dostupný externí technologický vývoj. Odvětví pravděpodobně zvýší své úsilí v
oblasti výzkumu a inovací, aby se vyrovnalo s vysokou spotřebou
vstupů (jako jsou např. kovové a nekovové nerosty, chemikálie a
dřevo) a s produkováním velkého množství odpadu. Kromě toho vyvíjí
průmysl stále více materiálů, u nichž je snazší sběr a
opětovné využití, a systémy nebo „stavební řešení“, která
usnadňují „demontáž“ staveb a opětovné využití materiálů. Tyto
snahy naplňují nový základní požadavek nařízení o stavebních
výrobcích týkající se udržitelného využívání přírodních zdrojů a jsou
také v souladu s Iniciativou v oblasti surovin, a to
prostřednictvím možného vývoje osvědčených postupů pro
sběr a zpracování odpadu, zejména pokud jde o získávání / opětovné
využívání cenných materiálů z odpadů, a prostřednictvím podpory
výzkumu v oblasti ekonomických pobídek pro recyklaci / opětovné získávání
materiálů. Je ovšem zapotřebí, aby EU a vnitrostátní iniciativy tento
proces přijímání inovačních řešení a osvědčených
postupů zrychlily.
2.3 Nízkouhlíkové hospodářství
Jak se uvádí v přepracované
směrnici o energetické náročnosti budov[7], zavádění budov
s téměř nulovou spotřebou energie[8] bude pro odvětví
stavebnictví velkou výzvou. Trh má několik let čas na to, aby se
přizpůsobil, avšak podporu potřebují všichni účastníci
trhu, od veřejných subjektů (které musí směrnici provést o dva
roky dříve) až po stavební společnosti, projektanty, vývojáře
atd. Přizpůsobení bude nutné i v oblastech, jako jsou struktury
financování, veřejné zakázky, vzdělávání a uvádění na trh.
Počet „nízkoenergetických“ budov
sice vzrůstá, ale kritického množství dosud nebylo dosaženo a úsilí o
zlepšení energetické účinnosti a integraci obnovitelných zdrojů
energie je pomalé. K dosažení kritického množství by mělo napomoci
prosazení regulačního rámce společně s odpovídajícími fiskálními
politikami.
Také v oblasti renovací stávajících budov je
zapotřebí vyvinout větší úsilí ke zvýšení úspor energie. Počet stávajících budov, které procházejí rozsáhlou renovací,
je navíc relativně nízký. „Strategie pro konkurenceschopnou,
udržitelnou a bezpečnou energii“[9],
„Plán přechodu na konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství do
roku 2050“[10]
a „energetický plán do roku 2050“[11]
proto kladou důraz na potřebu posílení činnosti v oblasti
budov, zejména pokud jde o renovace. V této činnosti je
třeba pokračovat.
Dopravní infrastruktura vykazuje obrovský dopad na životní prostředí, jakož i
značnou spotřebu energie a surovin a produkci odpadů. Sítě
infrastruktury musí zásadním způsobem přispět k
udržitelnější Evropě.
2.4 Hospodářská soutěž mezi
stavebními podniky v rámci EU a na mezinárodních trzích
Hospodářská soutěž na trzích EU se
zlepšila prostřednictvím uplatňování směrnic
o veřejných zakázkách, provedení směrnice o službách a
přijetí evropských norem pro konstrukci a výstavbu („eurokódů“).
Společnosti EU, které jsou do této soutěže zapojeny, ale nemají vždy
rovné postavení, zejména pokud jde o mimoevropské společnosti, na
které se často vztahují méně přísné sociální a environmentální
požadavky a které nezřídka využívají státní podporu. Členské státy by
měly zajistit, aby se společnosti EU a společnosti ze zemí mimo
EU ucházely o veřejné zakázky za stejných podmínek, aniž by došlo k ohrožení
výdobytků EU dosažených v sociální oblasti a v oblasti životního
prostředí.
Situace na mezinárodních trzích je
ještě obtížnější. Průmysl často čelí vážným
překážkám, a to nejen z technického hlediska, ale také pokud jde o
podmínky hospodářské soutěže v jiných zemí, např. v
Číně, která omezuje příležitosti ke vstupu na tyto trhy.
Nicméně vzhledem k tomu, že evropské stavební trhy porostou dle
očekávání pomaleji než trhy nově vznikající, bude muset celé
odvětví zaujmout a udržet si pevnější celosvětové postavení. Pro
stavební společnosti EU je důležité, aby třetí země
otevřely své trhy podnikům EU a umožnily jim tak soutěžit o
veřejné zakázky. EU by se měla více prosazovat a navázat jednání se
zeměmi mimo EU ohledně dalšího otevření jejich komerčních
trhů i trhů s veřejnými zakázkami, prošetření
případných diskriminačních postupů při zadávání
veřejných zakázek a zahájení konzultací s dotčenou zemí o řešení
sporů stran přístupu na trh.
3. Evropská Strategie pro udržitelnou
konkurenceschopnost odvětví stavebnictví
V zájmu řešení
výše uvedených klíčových úkolů byla pro příští desetiletí
formulována evropská strategie. Je určena k
doplnění strategií rozvíjených podniky v odvětví stavebnictví za
účelem zlepšení jejich konkurenceschopnosti a řešení
společenských úkolů.
Tato strategie se
zaměřuje na pět hlavních cílů: a) podpora
příznivých investičních podmínek; b) zlepšení základny lidského
kapitálu ve stavebnictví; c) zlepšení účinnosti zdrojů,
environmentálního profilu a podnikatelských příležitostí; d) posílení
vnitřního trhu pro stavebnictví; e) posílení celosvětového
konkurenčního postavení stavebních podniků EU. Každý cíl zahrnuje
různé klíčové úkoly; pro podporu růstu, výzkumu a inovací a
nízkouhlíkového hospodářství je kupříkladu nezbytné zajistit
příznivé podmínky. Podobně zásadním prvkem je solidní základna, pokud
jde o lidský kapitál, aby se zlepšila výkonnost hodnotového řetězce a
bylo možné přijímat inovativní řešení, zejména pro nízkouhlíkové
hospodářství. Na jedné straně strategie navrhuje
doporučení k možnému řešení krátkodobých až
střednědobých hospodářských úkolů a problémů
v oblasti zaměstnanosti, jimž odvětví stavebnictví čelí. Na
druhé straně představuje řadu doporučení s dlouhodobým
horizontem k zajištění trvalého vlivu na konkurenceschopnost daného
odvětví.
3.1 Podpora příznivých
investičních podmínek
Renovace budov a
projekty v rámci transevropských sítí mohou oživit růst odvětví
stavebnictví a zároveň napomoci dosažení cílů politik v oblasti
evropské energetiky, dopravy a soudržnosti. Boj proti prodlení při
platbách navíc zlepší finanční životaschopnost dodavatelů v oblasti
stavebnictví, zejména řemeslníků a malých stavebních firem, jakož i
jejich přístup k úvěrům. V dlouhodobém horizontu by mělo
odvětví stavebnictví zvýšit svoji schopnost inovace s cílem posílit svoji
produktivitu, jakož i přidanou hodnotu, a zlepšit vliv na životní
prostředí u všech odvětví hodnotového řetězce.
3.1.1 Krátkodobá opatření
Zvláštní
důraz by měl být kladen na podporu činností v oblasti renovace
budov a údržby infrastruktur, které představují významný podíl
celkové zaměstnanosti a produkce v oblasti stavebnictví. Zejména míra
renovací budov[12]
a postupy v souvislosti se zlepšováním energetické účinnosti jsou
nedostatečné, má-li se dosáhnout stanovených cílů strategie EU 2020
zaměřených na úsporu energie. Přijetí navrhovaných cílů
spočívajících v každoroční renovaci 3 % budov ústřední
vlády[13]
(dvojnásobek stávající míry renovací) a 2 % budov celkem[14] na nákladově optimální
úroveň by nejen přispělo k dosažení cílů, ale také
zajistilo hospodářský růst a zvyšování zaměstnanosti na místní
úrovni v celé EU. Přijetí těchto zlepšení ovšem vyžaduje
překonání řady regulačních, ekonomických a finančních
překážek.
Za prvé by
měly členské státy řádně provést a dodržovat
směrnici o energetické náročnosti budov[15]. Některé členské
státy trpí nedostatkem ctižádosti a neschopností prosazovat normy energetické
účinnosti budov, což brzdí rozvoj energetické účinnosti budov a
odrazuje odvětví stavebnictví.
Daňové pobídky[16] a opatření finanční podpory jsou ze strany subjektů na trhu
dobře přijímány a podporují renovace stávajících budov. Jednotlivé
vnitrostátní režimy a jejich dopad se však velmi liší. Proto by výměna
zkušeností mohla výrazně přispět k pochopení možných vlivů,
jakož i rizik vyplývajících z nedokonalého provádění a nezamýšlených
důsledků. V zájmu optimalizace pákového efektu by se mělo
rovněž usilovat o komplementárnost vnitrostátních režimů na
jedné straně a prostředků EU, soukromých prostředků a
finančních nástrojů na straně druhé.
EU poskytuje podporu a financování
prostřednictvím různých mechanismů a členské státy by je
měly lépe využívat. Strukturální fondy a Fond soudržnosti
(2007–2013) mohou být využity v oblasti energetické účinnosti a investic
do obnovitelných forem energie, a to nejen u veřejných a komerčních
budov, ale i u stávajících obytných domů. Nástroje finančního
inženýrství, jako je JESSICA, navíc skýtají možnost investovat do malých
projektů rozvoje a obnovy měst, které by nezískaly finanční
prostředky prostřednictvím běžných tržních mechanismů.
Kapitálové fondy a záruky za úvěry od Evropské investiční banky
(EIB), Evropské banky pro obnovu a rozvoj (EBRD) a Evropského fondu energetické
účinnosti společně s podporou konečným příjemcům
na vývoj projektů, např. ELENA, rovněž poskytují
příležitosti pro získání veřejných grantů.
Režimem, který by
mohl podpořit investice do renovací účinně využívajících zdroje,
je rozvoj služeb v oblasti konstrukce, výstavby a provozu pro malé
projekty renovace se smluvními zárukami parametrů staveb.
Tento segment trhu se stává zajímavým nejen pro společnosti poskytující
energetické služby, ale také pro specializované malé dodavatele, kteří by
potenciálně rovněž mohli poskytnout záruky parametrů staveb na
rozsah stavebních služeb. Veřejná intervence by mohla podpořit rozvoj
takových služeb, a to zejména v oblasti veřejných zakázek a v odvětví
bydlení, jakož i rozvoj pojišťovacích produktů, které by mohly pokrýt
technická rizika související se zárukami parametrů staveb. Veřejné
orgány by měly zejména zajistit, aby renovace zahrnovaly i aktivní
hospodaření s energií a inteligentní měření.
A
konečně je důležité, aby stavební podniky měly přístup
ke svým vlastním finančním zdrojům v přiměřené
lhůtě. Nová směrnice o opožděných platbách[17] zavádí přísnější
ustanovení, zejména prostřednictvím harmonizace období pro platby ze
strany veřejných orgánů podnikům, zvýšení zákonné úrokové sazby
z prodlení a umožněním podnikům získat úhradu nákladů na její
vymáhání. V rámci revize směrnic EU o veřejných zakázkách Komise
navrhla, aby členské státy měly možnost stanovit, že subdodavatelé
mohou požádat o přímé platby ze strany zadavatele na dodávky, stavební
práce a služby poskytnuté hlavnímu dodavateli v rámci plnění smlouvy.
 Komise: ·                         předloží do konce roku 2012 analýzu různých finančních nástrojů EU a vnitrostátních finančních nástrojů na podporu energetické účinnosti budov, případně včetně doporučení, jak by bylo možno lépe využít veřejné financování na podporu renovací budov; ·                         představí v roce 2013 předběžné závěry probíhajícího pilotního projektu zaměřeného na zjišťování rozsahu využívání systémů pojištění, které by mohly zahrnovat smluvní záruky za výkon a přeshraniční služby, a to zejména pro malé stavební dodavatele; ·                         zahájí v roce 2012 ve všech členských státech informační kampaň pro podniky o boji proti opožděným platbám v obchodních transakcích; ·                         provede v roce 2012, v souvislosti se směrnicí o opožděných platbách, pilotní projekt pro rychlé a účinné vymáhání nesplacených pohledávek malých a středních podniků působících přes hranice. Členské státy se vyzývají, aby: ·                         vytvořily nebo posílily vhodné programy pro projekty oprav, údržby a renovace s ambiciózními cíli v oblasti udržitelnosti, a to včetně přezkoumání prostoru pro příslušné fiskální a finanční nástroje (snížená sazba DPH, cílené subvencování atd.) a úvěrové mechanismy pro renovační projekty s ambiciózními cíli udržitelného rozvoje; ·                         podporovaly využívání finančních nástrojů a programů podpory na vývoj projektů nabízených v rámci strukturálních fondů, EIB, EBRD a Evropského fondu pro energetickou účinnost pro malé renovační projekty se smluvní zárukou na stavební výkony, předzásobení („frontloading“) strukturálních fondů pro energeticky účinné budovy.
3.1.2 Střednědobá až
dlouhodobá opatření
Nový návrh politiky soudržnosti EU na období
2014–2020[18]
klade ještě větší důraz na podporu investic souvisejících s cíli
EU v oblasti změny klimatu a energetiky a navrhuje ve stávajícím období
bezmála zdvojnásobit částku přidělenou na udržitelnou energii.
Navrhuje se, aby významná část strukturálních fondů a Fondu
soudržnosti byla vyhrazena na investice na podporu přechodu na
nízkouhlíkové hospodářství, zejména energeticky účinné a obnovitelné
zdroje energie, včetně renovace budov, a zásadnější roli v
budoucnosti pravděpodobně sehrají finanční nástroje pro
specificky přizpůsobené investice do energetické účinnosti a
obnovitelných energií v rámci městské infrastruktury a odvětví
stavebnictví.
Pro
hospodářství je zásadní rozvoj „hlavní sítě“, jak navrhuje Evropská
komise, zajišťující účinné multimodální dopravní spojení mezi
hlavními městy EU a ostatními velkými městy, přístavy, letišti a
dalšími hlavními hospodářskými centry. Evropská komise dne 19. října
2011 představila nový balíček opatření určených k zajištění
příznivého rámce pro rozvoj transevropských dopravních sítí (TEN-T).
Tento balíček obsahuje revidované pokyny pro transevropské dopravní
sítě, nástroj na propojení Evropy s celkovým rozpočtem ve výši 50
miliard EUR a návrh včasného provádění projektových dluhopisů u
Evropské investiční banky.
Cílem je
nejpozději do 31. prosince 2050 zavést „celkovou“ síť, zatímco hlavní
síť je třeba přednostně realizovat do 31. prosince 2030.
Hlavní síť koridorů, jak navrhla Evropská komise dne 19. října
2011, a jejich „platformy“ propojí dotčené členské státy, jakož i
s příslušné zúčastněné strany, např. provozovatele a
uživatele infrastruktury, a zajistí tak koordinaci, spolupráci a
transparentnost. Kromě těchto návrhů bude nezbytná minimální
harmonizace vnitrostátních správních postupů k zajištění hladkého fungování
přeshraničních úseků sítě.
Činnosti v oblasti výzkumu a
inovací by měly spojit technologicky zaměřené
činnosti[19]
se socioekonomickým výzkumem nástrojů zaměřených na trh a
poptávku (odborná příprava, zadávání veřejných zakázek, normalizace,
pojištění atd.), aby se urychlil přechod od výzkumu k využívání
inovačních řešení. To si vyžádá širší partnerství různých
zájmů v rámci iniciativ, které budou financovány prostřednictvím
různých finančních nástrojů EU, aby se dosáhlo širší tržní
perspektivy a vytvořilo se kritické množství. V tomto ohledu by významnou
základnu pro rozvoj takových partnerství mohly představovat stávající
iniciativy, jako je partnerství veřejného a soukromého sektoru pro
energeticky účinné budovy, „Culture Heritage“ (kulturní dědictví),
„Smart Cities and Communities“ (inteligentní města a obce) nebo „reFINE“
(„research for Future Infrastructure Networks in Europe“ – výzkum pro budoucí
evropské infrastrukturní sítě). Politika soudržnosti EU může
poskytnout podporu pro výzkum a inovace v těchto oblastech v rámci
vnitrostátních programů a bude i nadále klást silný důraz na
posilování konkurenceschopnosti malých a středních podniků,
včetně jejich využívání IKT. Rozvoj inovačních strategií pro
inteligentní specializaci, kterou navrhuje Komise jakožto předpoklad pro
využívání strukturálních fondů v příštím programovém období
2014–2020, přispěje k zajištění cílenější podpory
strukturálních fondů a strategického přístupu pro zužitkování
potenciálu pro inteligentní růst ve všech regionech[20].
 Komise: ·                         navrhla v rámci politiky soudržnosti na období 2014–2020, aby se významná část strukturálních fondů a Fondu soudržnosti účinně vyčlenila na investice na podporu přechodu na nízkouhlíkové hospodářství, zejména ve vztahu k energetické účinnosti a obnovitelným zdrojům energie, včetně renovací budov, a bude nadále podporovat využívání revolvingových fondů v této oblasti, aby se zajistil větší pákový efekt; ·                         bude rozvíjet základní soubor požadavků na stavební práce v případě přeshraničních úseků projektů transevropské dopravní sítě, aby na technické úrovni zajistila minimální harmonizaci příslušných vnitrostátních povolovacích postupů; ·                         uspořádá na jaře 2013 konferenci o inovacích v odvětví stavebnictví s cílem zjistit, jaké technologické nedostatky existují v rámci celého hodnotového řetězce, a stanovit akční plán k jejich odstranění. Členské státy se vyzývají, aby: ·                         s ostatními členskými státy a soukromým sektorem rozvíjely společné koordinované iniciativy, které spojují výzkum, technologický rozvoj, inovativní veřejné zakázky, certifikaci, pojištění, meziregionální uskupení, atd., aby se urychlilo šíření nových znalostí a technologií v rámci trhů na evropské a regionální úrovni. EU tyto iniciativy podpoří v rámci programu Horizont 2020 a programu pro konkurenceschopnost podniků a malých a středních podniků (COSME) na období 2014–2020 a politiky soudržnosti EU, nikoli pouze přímými granty, ale rovněž finančními nástroji na zlepšení přístupu k financování malých a středních podniků prostřednictvím vlastního kapitálu a úvěrů. Vnitrostátní a regionální orgány se vyzývají k tomu, aby zajistily účinné a komplementární využívání různých zdrojů podpory EU, včetně prostředků fondů politiky soudržnosti za předpokladu, že související operační programy taková opatření umožňují.
3.2. Zlepšení základny lidského kapitálu
odvětví stavebnictví
Dnes je výrazný
nedostatek kvalifikovaných pracovníků v místních stavebních podnicích a
v menší míře i v rámci odvětví stavebních výrobků.
Kromě toho vykazují systémy vzdělávání a odborné přípravy po
celé Evropě velkou rozmanitost, pokud jde o míru centralizace či
decentralizace, strukturu poskytování odborné přípravy, roli sociálních
partnerů, finanční struktury a vzdělávací osnovy.
Je nezbytné lépe
předvídat budoucí potřeby dovedností a kvalifikací, aby se do
příslušných stavebních profesí přilákal dostatečný počet
studentů a vytvořily se podmínky pro lepší pracovní prostředí a
řízení profesního postupu pracovníků i pro větší mobilitu pracovníků
v oblasti stavebnictví a širší poskytování přeshraničních
služeb. Přitom je nutno vzít v úvahu dopad stárnutí pracovníků v EU a
zvláštní situace, pokud jde o ochranu zdraví při práci a bezpečnost,
v tomto odvětví.
3.2.1 Krátkodobá opatření
Iniciativa „BUILD
UP Skills“ (Rozvoj dovedností) prováděná v rámci programu Inteligentní
energie – Evropa má za cíl přizpůsobit systém odborného
vzdělávání a přípravy potřebám dovedností a kvalifikací v
oblasti energetické účinnosti a obnovitelných zdrojů energie. „BUILD
UP Skills“ umožní vymezit vnitrostátní kvalifikační plány až do roku 2020
a podpořit zavedení rozsáhlých vzdělávacích a certifikačních
systémů, jakož i návrh kvalifikací k modernizaci stávajících struktur,
případně s podporou nástrojů na financování, jako je Evropský
sociální fond a program celoživotního vzdělávání i navrhovaný program,
který jej nahradí, Erasmus pro všechny. Zvýšil by se tím počet
kvalifikovaných místních pracovníků na trhu a posílila se důvěra
majitelů budov, pokud jde o investice do energetických zlepšení.
Tato iniciativa by
také mohla sloužit jako základ pro určování vzdělávacích
programů, programů odborné přípravy či potřeb
kvalifikací v jiných oblastech souvisejících se stavebnictvím a udržitelným
rozvojem (např. industrializace stavebního procesu, využívání inovativních
a nekonvenčních stavebních produktů a technik, využívání IKT
v rámci systémů správy budov atd.).
 Komise: ·                         zhodnotí iniciativu „BUILD UP Skills“ a zejména posoudí, zda je vhodné rozšířit oblast působnosti první iniciativy tak, aby zahrnovala i další kategorie odborníků ve stavebnictví či další potřeby kvalifikací související se stavebním procesem a udržitelným rozvojem. Členské státy, stavební organizace a vzdělávací instituce se vyzývají, aby: ·                         vyjednaly kolektivní smlouvy na podporu rozvoje dovedností v souvislosti s iniciativou „BUILD UP Skills“ a dalšími podobnými programy.
3.2.2 Střednědobá až
dlouhodobá opatření
Odvětví
stavebnictví by mělo ze strategického hlediska zlepšit svoji schopnost
určovat a předvídat potřeby dovedností a přizpůsobit
tomu programy odborné přípravy a kvalifikací. V některých zemích
existují platformy ke zjišťování budoucích potřeb v oblasti
zaměstnání a dovedností s nepřímým dopadem na odvětví
stavebnictví. Iniciativa na evropské úrovni by mohla za podpory sociálního
dialogu zlepšit výměnu informací o těchto potřebách, jakož i
připravenost odvětví přijímat postupy efektivního využívání
zdrojů a zavádět udržitelné budovy, a také zlepšit schopnost
vzdělávacích systémů tyto potřeby uspokojit.
V
této souvislosti Evropská komise podpoří studii proveditelnosti evropských
sociálních partnerů týkající se zřízení evropské odvětvové rady
pro dovednosti. Evropské odvětvové rady pro dovednosti jsou sítě
vnitrostátních středisek pro sledování trhu práce a analýzy dovedností na
úrovni odvětví; budou řízeny zástupci odvětví a evropskými
sociálními partnery za účasti zástupců z poskytovatelů
vzdělávání a odborné přípravy a sloužit k výměně
informací a osvědčených postupů za účelem zpracování doporučení
týkajících se vývoje dovedností a pracovních míst.
Komise
rovněž v roce 2012 provede zkoušky proveditelnosti v oblasti udržitelné
výstavby, pokud jde aliance pro dovednosti v odvětví mezi poskytovateli
odborného vzdělávání a přípravy, podniky a jinými
zúčastněnými stranami, s cílem zajistit vhodné, aktuálnější
a nové osnovy a kurzy, jakož i na inovativní způsoby poskytování odborného
vzdělávání a přípravy.
Propagací a
využíváním nástrojů vyvinutých v rámci politiky EU, pokud jde o další
vzdělávání, by se měla podpořit mobilita kvalifikovaných
pracovníků. Cílem směrnice o vysílání pracovníků je
stanovit jádro jasně vymezených podmínek práce a zaměstnávání za
účelem minimální ochrany pracovníků, kterou musí poskytovatel služeb
v hostitelské zemi dodržet. Směrnice tak zajišťuje
přiměřenou úroveň ochrany vyslaných pracovníků. Aby se
zabránilo jakémukoli zneužívání a obcházení pravidel a také „sociálnímu
dumpingu“, kdy mohou poskytovatelé služeb nehostitelského státu nasadit nižší
ceny než místní poskytovatelé služeb, protože jejich pracovní normy jsou nižší,
je třeba lépe provádět směrnici o vysílání pracovníků, a to
zejména prostřednictvím lepších informací o platných pracovních
podmínkách, účinnější správní spolupráce a výměny informací mezi
kontrolními orgány, účinnějších kontrol a zavedení společné a
nerozdílné odpovědnosti za mzdy vyslaných pracovníků.
Odvětví musí
vzhledem k demografickým změnám řešit dvojí úkol. Na jedné
straně by stavební podniky EU měly hledat strategie s cílem vyrovnat
klesající počet mladých pracovníků EU, kteří začínají
pracovat v tomto odvětví, a značný počet pracovníků,
kteří v příštích letech odejdou do důchodu; na druhé straně
by se měly zlepšit pracovní podmínky, aby se zajistila vyšší střední
délka života. Tento dvojí úkol vyžaduje větší zatraktivnění
pracovního prostředí a více pozornosti otázkám zdraví a bezpečnosti,
aby se v budoucnosti předešlo předčasným odchodům do
důchodu v důsledku pracovních úrazů nebo nemocí.
 Komise: ·                         bude podporovat v rámci evropského sociálního dialogu na úrovni EU iniciativy zaměřené na přizpůsobení odborného vzdělávání a přípravy budoucím potřebám kvalifikací a dovedností v odvětví stavebnictví, a to i v souvislosti s řešením účinnosti zdrojů, zjišťováním základních požadavků na dovednosti v rámci konkrétních oborů a usnadňováním vzájemného uznávání kvalifikací; ·                         podpoří evropské odvětvové sociální partnery v oblasti stavebnictví ve vytvoření Evropské rady pro dovednosti pro odvětví stavebnictví; ·                         bude je povzbuzovat k rozvíjení iniciativ v takových oblastech, jako je energetická účinnost budov, zdraví a bezpečnost, normy kvality a odborná příprava, včetně učňovského vzdělávání pro mladé lidi. Tyto iniciativy mohou mít formu informačních kampaní a odborného vzdělávání a mohou v závislosti na vnitrostátních podmínkách zahrnovat i společné řízení fondů; ·                         prostřednictvím programu celoživotního učení ověří proveditelnost aliancí odvětvových kvalifikací v oblasti udržitelného stavebnictví, tj. partnerství mezi poskytovateli odborného vzdělávání a přípravy, podniky a jinými zúčastněnými stranami s cílem zajistit vhodné vzdělávací osnovy a kvalifikace v oblasti odborného vzdělání a přípravy, jakož i inovační způsoby poskytování odborného vzdělávání a přípravy. Členské státy, sociální partneři ve stavebním průmyslu a vzdělávací instituce se vyzývají, aby: ·                         rychle jednali v zájmu přijetí nově navrhované směrnice[21] o prosazování směrnice 96/71/ES o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb; ·                         navázali partnerství na podporu vhodných programů odborného vzdělávání a odborné přípravy na vnitrostátní a regionální úrovni, které zohlední stávající a nové potřeby odvětví stavebnictví, zejména v zájmu posílení správních kapacit a využívání IKT; ·                         zahájili a podporovali kampaně na zvýšení atraktivnosti odvětví stavebnictví pro talentované lidi.
3.3 Zlepšení účinnosti zdrojů,
vlivu na životní prostředí a možností podnikání
Plán pro
vytvoření Evropy účinněji využívající zdroje[22] nastiňuje významný dopad
stavebnictví na přírodní zdroje, energii, ochranu životního prostředí
a změnu klimatu. Významná zlepšení v oblasti stavebních činností a
prací v průběhu jejich životního cyklu mají potenciál
přispět k vytvoření konkurenceschopného stavebního odvětví
a k rozvoji budov účinně využívajících zdroje a energii, kdy všechny
nové budovy budou téměř nulovými spotřebiteli energie a všechny
materiály budou účinně využívat zdroje.
Zlepšení
prováděná v oblasti stavebních činností a výstavby přinášejí
další obchodní příležitosti, a to zejména pro malé a střední podniky,
neboť potřebná činnost může záviset na místních podmínkách
a vyžadovat individuální řešení. Jak je již uvedeno v Plánu na
vytvoření Evropy účinněji využívající zdroje, Komise
představí v roce 2013 sdělení o udržitelných budovách, kde budou dále
vymezena a rozpracována opatření na podporu odvětví účinně
využívajícího zdroje.
V zájmu lepšího
pochopení a rozšíření koncepce udržitelné výstavby bude zapotřebí
vypracovat harmonizované ukazatele, normy a metody pro posuzování vlivu
stavebních produktů, postupů a výstavby na životní prostředí. Ty
by měly zajistit jednotný a vzájemně uznávaný výklad výkonnosti a
zachování řádného fungování vnitřního trhu se stavebními výrobky a
službami.
Komise navrhne
přístupy k vzájemnému uznávání nebo harmonizaci různých stávajících
metod posuzování, a to mimo jiné s cílem zvýšit jejich použitelnost a
dostupnost pro stavební podniky, pojišťovny a investory. Tato
iniciativa bude navazovat na stávající platformy, jako je stavební síť
CEN, návody, jako jsou návod Společného výzkumného střediska pro
zohledňování a posuzování životního cyklu a evropské výzkumné projekty,
jako jsou „SuperBuildings“ a „Open House“.
Tato práce bude
dále přispívat k vývoji systematičtějšího přístupu k
posuzování aspektů udržitelnosti u projektů financovaných v rámci
programů veřejné podpory, včetně celoevropských modelů
posouzení nákladů a přínosů. Pilotní projekty vypracované v
rámci ekologických veřejných zakázek a regionální politiky by mohly
orgánům odpovědným za plánování a zadávání zakázek poskytnout
odpovídající nástroje, a to především k renovaci stávajících budov a
modernizaci dopravní infrastruktury.
Zúčastněné
strany odvětví během veřejné konzultace uvedly, že některým
stavebním projektům může stát v cestě vnitrostátní povolovací postup,
např. zpoždění způsobená odporem veřejnosti, problematikou
vyvlastnění a potřebou získat několik různých povolení,
včetně ekologických. Tyto problémy byly zjištěny v souvislosti
s probíhající revizí směrnice o posuzování vlivu na životní
prostředí[23],
která má mimo jiné za cíl zjednodušit a zefektivnit stávající postupy, a bude
mít proto v tomto ohledu pozitivní dopad, neboť posuzování dopadu na
životní prostředí tvoří součást povolovacího postupu.
Většina překážek vyplývá z různých ustanovení v rámci vnitrostátních
právních předpisů a správních postupů upravujících postup
udělování povolení. To může bránit vytváření rovných podmínek a
šíření environmentálních technologií. Vzhledem k tomu, že tyto právní
předpisy často zahrnují oblasti výlučné pravomoci členských
států (např. otázky vlastnictví), bude Komise podporovat výměnu
informací a prosazování osvědčených postupů,
např. prostřednictvím dobrovolného přijetí norem chování
týkajících se takových otázek, jako je doba trvání a etapy postupu
udělování povolení nebo ustavení rozhodčího procesu mezi správními
orgány.
Cíl
opětovného použití, recyklace a/nebo znovuzískání 70 % stavebních a
demoličních odpadů do roku 2020 podle rámcové směrnice o
odpadech představuje cennou obchodní příležitost pro hodnotový
řetězec v oblasti stavebnictví. Pro toto odvětví by mohly být
přínosem lepší a jasnější definice odpadů, harmonizované
registrační podmínky pro přepravu odpadů a harmonizovaná
pravidla, pokud jde o vlastnosti stavebních produktů z hlediska
využití materiálů, trvanlivosti a slučitelnosti s ochranou životního
prostředí.
 Komise: ·                         představí iniciativy na zlepšení vzájemného uznávání vlivu na životní prostředí a metod posouzení rizik, zejména v rámci normalizačních činností a systémů pojištění; ·                         bude podporovat rozvoj celoevropského modelu posouzení nákladů a přínosů na základě životního cyklu pro ekologické zadávání veřejných zakázek a zásady udržitelného rozvoje v rámci regionální politiky; ·                         posoudí překážky vyplývající z vnitrostátních právních předpisů, kterými se řídí proces schvalování významných stavebních projektů, s cílem stanovit osvědčené postupy pro zjednodušení příslušných procesů (např. normy chování pro udělování povolení, rozhodčí řízení mezi správními orgány); ·                         vypracuje harmonizovaná pravidla pro vykazování vlivu vlastností stavebních produktů na životní prostředí, pokud jde o udržitelné využívání přírodních zdrojů v rámci nařízení o stavebních výrobcích. Členské státy se vyzývají, aby: ·                         zhodnotily výkonnost různých stavebních pododvětví, pokud jde o konkurenceschopnost a udržitelný vývoj na vnitrostátní a regionální úrovni.
3.4 Posilování vnitřního trhu v
oblasti stavebnictví
Odvětví
stavebnictví je na mnoha úrovních vysoce regulované (např. výrobky,
stavební práce, profesní kvalifikace, bezpečnost a ochrana zdraví při
práci, dopad na životní prostředí) a mnoho aspektů je v pravomoci
členských států. Má-li se zajistit lepší fungování vnitřního
trhu pro stavební výrobky a služby, je důležité, aby byl právní rámec co
možná nejjasnější a nejpředvídatelnější a aby byly správní
náklady přiměřené sledovaným cílům.
To bude vyžadovat
systematičtější rozbor různých regulačních
přístupů a správních předpisů, které upravují
provádění právních předpisů EU týkajících se stavebnictví. Tento
rozbor ukáže, jak různé právní předpisy EU na evropské a vnitrostátní
úrovni interagují a je-li nezbytné zavádět vyjasňující či další
opatření ke snížení administrativní zátěže pro subjekty
v oblasti stavebnictví a zlepšení fungování vnitřního trhu v
odvětví stavebnictví. Pokud jde o přeshraniční služby,
„kontroly výkonnosti“, které byly provedeny v období 2011–2012, posoudily dopad
různých právních aktů EU týkajících se stavebních podniků a
odhalily tak některé případy nesprávného uplatňování právních
předpisů EU a potřebu vyjasnění či nových
opatření, která mají být přijata. Tak vzniknou doporučení pro
urychlení procesu sbližování různých vnitrostátních a regionálních
regulačních přístupů.
Tomuto procesu sbližování by mohly napomoci
eurokódy. Představují soubor konstrukčních norem a nejaktuálnějších
norem správné praxe, které se vztahují na všechny hlavní stavební materiály,
všechny hlavní oblasti pozemního stavitelství a širokou škálu typů
konstrukcí a výrobků. Jde o flexibilní nástroj, neboť každá země
má možnost eurokódy přizpůsobit svým zvláštním podmínkám a posouzení
rizik s ohledem na klima, seismická rizika, tradice atd. Komise
důrazně vyzývá členské státy EU, aby eurokódy přijaly jako
své vnitrostátní konstrukční normy[24],
aby se zajistila odolnost budov vůči katastrofám.
Provádění právních předpisů a
přijímání nových tržních řešení by mohly rovněž napomoci
činnosti na poli komunikace a šíření informací, jako je např.
internetový portál „BUILD UP“[25].
 Komise: ·                         bude provádět „kontroly způsobilosti“ právních předpisů EU s cílem odhalit případy nadměrné administrativní zátěže, překrývání, nedostatky, nesrovnalosti a zastaralá opatření; ·                         zaměří se na stavebnictví jakožto prioritu v navazujícím sdělení o provádění směrnice o službách pod názvem „Partnerství pro nový růst služeb“[26]; ·                         předloží zprávu o provádění eurokódů v členských státech v reakci na doporučení Komise 2003/887/ES; na základě výsledků této zprávy navrhne opatření k posílení nebo, v případě potřeby, prosazení používání eurokódů při zadávání veřejných zakázek a v souvislosti s dalšími nástroji, jako jsou vnitrostátní posouzení rizik a plány řízení rizik. Členské státy se vyzývají, aby: ·                         vypracovaly účinné nástroje pro dozor nad trhem v souvislosti s prováděním evropských právních předpisů, jako součást uplatňování nařízení č. 765/2008/ES.
3.5 Posílení konkurenčního postavení
stavebních podniků EU ve světě
EU se od roku 2006
stále více snaží v rámci svých jednání o mezinárodním obchodu dosáhnout u
ostatních obchodních partnerů ambiciózních závazků v oblasti
přístupu na trh v oblasti obchodu se službami a veřejnými
zakázkami, zejména pokud jde o oblast veřejných stavebních zakázek. Jedním
z posledních úspěchů je otevření přístupu ke korejským
koncesním smlouvám pro dodavatele EU v rámci dohody o volném obchodu mezi EU a
Koreou.
Zvláštní
mezikontinentální fóra s Afrikou a Latinskou Amerikou v oblasti udržitelné
výstavby by mohly podpořit transformaci veřejných zakázek na
těchto trzích směrem k výkonnostním kritériím, udržitelnosti a
účinnosti nákladů.
Partnerství EU–Afrika pro dopravní infrastrukturu[27] poskytuje příležitosti k
zlepšení transkontinentálního spojení a vytvoření spolehlivějšího a
bezpečnějšího dopravního systému.
Pokud jde o financování
infrastruktury, mohly by provádění náležitých opatření dále
podpořit různé finanční nástroje EU a fondy spolupráce.
Iniciativa EU
„Malé podniky, velký svět“ bude poskytovat příslušné informace,
poradenství a pomoc malým specializovaným dodavatelům v jejich úsilí o
přístup na mezinárodní trhy a nalezení možných obchodních partnerů.
Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) rovněž usnadňuje rozvoj
nových modelů podnikání pro malé a střední podniky, zejména pokud jde
o internacionalizaci.
Existuje značný zájem o využívání EN
eurokódů mimo EU, v zemích, které chtějí nahradit či
aktualizovat své vnitrostátní normy technicky vyspělými normami nebo které
mají zájem o to obchodovat s Evropskou unií a s členskými státy ESVO.
Výrazným pokrokem byl v tomto ohledu dialog o regulaci mezi EU a Ruskem.
 Komise: ·                         navrhla legislativní iniciativu[28] s cílem zajistit otevření trhů s veřejnými zakázkami třetích zemí a rovné soutěžní podmínky mezi podniky EU a jejich konkurenty ze zahraničí; ·                         bude i nadále v rámci obchodních jednání vyžadovat od partnerských zemí ambiciózní závazky, pokud jde o přístup na komerční trhy i trhy s veřejnými zakázkami; ·                         bude spolupracovat s Evropskou investiční bankou na rozšíření prostoru pro využití finančních nástrojů EU na podporu transkontinentálních spojení; ·                         bude poskytovat finanční podporu pro technickou pomoc na podporu internacionalizace malých specializovaných dodavatelů; ·                         bude rozvíjet spolupráci s třetími zeměmi, zejména s Afrikou a Latinskou Amerikou, ale i v rámci regulačního dialogu EU–Rusko, evropské politiky sousedství a evropsko-středomořského partnerství, v oblasti udržitelné výstavby ve veřejných zakázkách, a to zejména vedením těchto partnerů k tomu, aby používali eurokódy jako nástroj pro provádění svých stavebních předpisů. Členské státy se vyzývají, aby: ·                         rychle jednaly v zájmu přijetí nově navrhovaného nařízení[29] o přístupu zboží a služeb třetích zemí na vnitřní trh EU při zadávání veřejných zakázek a o postupech, které podporují jednání o přístupu zboží a služeb EU na trhy s veřejnými zakázkami třetích zemí.
4. Řízení a provádění
strategie
K tomuto
sdělení je přiložen akční plán uvádějící podrobnosti
týkající se očekávaného výsledku každého doporučení, sdílení
pravomocí mezi Evropskou komisí, členskými státy a odvětvovými
organizacemi a harmonogramu provádění.
Provádění
strategie vyžaduje zjednodušení a koordinaci mnoha probíhajících iniciativ na
evropské, vnitrostátní a odvětvové úrovni, aby se vytvořilo více
synergií a maximalizoval se jejich dopad v krátkodobém, střednědobém
a dlouhodobém horizontu. Mělo by vycházet ze struktury řízení, která
spojí koordinaci a monitorování, a to jak z tematického, tak strategického
hlediska, včetně:
·
třístranného strategického fóra na vysoké
úrovni (Komise, členské státy, zástupci odvětví), které by se
vyjádřilo k iniciativám EU, jež mají dopad na stavebnictví, a
k provádění strategie, a následně by poskytlo doporučení
týkající se veškerých potřebných úprav strategie nebo nových iniciativ,
jež mají být zahájeny.
·
vytvoření tematických skupin
sestávajících z členských států a ze zástupců odvětví,
které mají zájem na specifických prioritách strategie; tyto skupiny by
měly udržovat spojení se stávajícími evropskými sítěmi a projekty. Na
skupiny budou dohlížet útvary Komise zodpovědné za konkrétní téma, kterým
se každá skupina zabývá.
Tato struktura
umožní jak strategické vedení ze strany EU, tak iniciativy vycházející zdola od
členských států a stavebních pododvětví. Mají-li se vyřešit
globální úkoly, musí být posílena spolupráce mezi jednotlivými
pododvětvími a napříč hodnotovým řetězcem.
5. Závěry
Vzhledem k významu
odvětví stavebnictví pro HDP EU a její zaměstnanost, jakož i vzhledem
k úloze, jakou hraje při dosažení některých zásadních cílů v
oblasti změny klimatu, ochrany životního prostředí a energetiky, je
konkurenceschopnost tohoto odvětví stálou politickou prioritou.
Kromě toho, a
to zejména v době finanční a hospodářské krize, by měly být
politiky EU v oblasti změny klimatu, energetické účinnosti a
obnovitelných zdrojů energie, zejména v souvislosti s politikou pro
trvalou podporu renovace budov, vnímány jako příležitost k oživení
podnikání a zaměstnanosti v odvětví stavebnictví.
Toto sdělení
poukazuje na oblasti s růstovým potenciálem pro podniky v odvětví
stavebnictví, a to namnoze v rámci stávajících politických strategií a
nástrojů. Úplné provedení těchto strategií EU by kupříkladu podpořilo
dlouhodobé investice do transevropských sítí, výzkumu a inovací a silnější
základny lidského kapitálu, čímž by se posílila konkurenceschopnost
odvětví stavebnictví jak v rámci vnitřního trhu EU, tak na
mezinárodních trzích. To by mělo být provázeno jasným a uceleným právním
rámcem a harmonizovanými metodami posouzení výkonnosti pro udržitelnost v zájmu
zajištění řádného fungování vnitřního trhu se stavebními výrobky
a službami.
Úspěch
navrhované strategie závisí na angažovanosti členských států a
zúčastněných stran v oblasti stavebnictví na různých
úrovních:
·
třístranné strategické fórum na vysoké úrovni
by mělo mít jednoznačné pověření k provedení
kritického zhodnocení výkonnosti odvětví stavebnictví;
·
členské státy a zúčastněné strany v
oblasti stavebnictví by měly zajistit vhodné vazby s vnitrostátními a
odvětvovými programy pro stavebnictví;
·
členské státy a zúčastněné strany v
oblasti stavebnictví by měly usnadnit přenos zkušeností a
osvědčených postupů od tematických skupin tak, aby se dosáhlo
jejich provozního uplatnění v rámci stavebních podniků;
·
každý politický zásah by měl být monitorován a
posuzován na základě řady ukazatelů.
PŘÍLOHA – AKČNÍ PLÁN
Krátkodobá opatření (2012–2014) –
odkaz v oddílech 3.1.1 a 3.2.1 sdělení
 Opatření || Výsledek || Rámec politiky || Hlavní pravomoc || Časový horizont
 Analýza různých finančních nástrojů EU a vnitrostátních finančních nástrojů na podporu energetické účinnosti budov || Zpráva Evropské komise a doporučení ohledně finanční podpory energetické účinnosti budov || Směrnice 2010/31/EU o energetické náročnosti budov / Akční plán energetické účinnosti 2011 || Evropská komise || Probíhá – konec v roce 2013
 Fiskální nástroje a úvěrové mechanismy pro renovační projekty přiměřené cílům udržitelnosti, které mají být dosaženy || Pracovní dokument útvarů Evropské komise o provádění opatření v oblasti energetické účinnosti ze strany členských států (včetně fiskálních nástrojů a úvěrových mechanismů v odvětví stavebnictví) na základě vnitrostátních akčních plánů pro energetickou účinnost || Směrnice 2006/32/ES o energetické účinnosti u konečného uživatele a o energetických službách / směrnice 2010/31/ES o energetické náročnosti budov || Evropská komise || 2012–2013
 Pilotní projekt týkající se pojištění a záruky za splnění || Předběžná doporučení ohledně systémů pojištění k pokrytí záruk účinnosti ze strany malých stavebních dodavatelů || Nový pilotní projekt podporovaný Evropským parlamentem (zahájen v roce 2012) || Evropská komise || 2013
 Informační kampaň týkající se nové směrnice o opožděných platbách || Zvýšení povědomí o právech dodavatelů, pokud jde o podmínky plateb || Směrnice 2011/7/EU || Evropská komise || 2012
 Pilotní projekt pro rychlé a účinné vymáhání nesplacených pohledávek malých a středních podniků působících přes hranice || Zvýšení povědomí o právech dodavatelů, pokud jde o podmínky plateb || Směrnice 2011/7/EU || Evropská komise || 2012–2013
 Zhodnocení iniciativy „BUILD UP Skills“ s cílem rozšířit tuto iniciativu na další kategorie odborníků ve stavebnictví a další potřeby kvalifikací || Hodnotící zpráva || Program Inteligentní energie – Evropa || Evropská komise || 2013–2014
 Nástroje finančního inženýrství a podpora na rozvoj projektů pro malé renovační projekty se smluvními zárukami energetické účinnosti budov || Zpráva členských států o provádění finančních nástrojů a mechanismů || Strukturální fondy || Členské státy || 2012–2014
 Zahrnutí plánů pro rozvoj dovedností v rámci iniciativy „Build-up skills“ mezi priority pro financování z Evropského sociálního fondu pro období 2014–2020 || Plán rozvoje dovedností realizovaný prostřednictvím financování z prostředků ESF || Energetická politika Regionální politika Politika zaměstnanosti || Evropská komise Členské státy || 2012–2013
Střednědobá až dlouhodobá
opatření (2014–2020)
1. Podpora
příznivých investičních podmínek – odkazy v oddílu 3.1.2 sdělení
 Opatření || Výsledek || Rámec politiky || Pravomoc || Časový horizont
 Minimální harmonizace na technické úrovni vnitrostátních postupů udělování povolení v případě přeshraničních úseků projektů transevropské dopravní sítě || Společné technické specifikace EU || Transevropská dopravní síť || Evropská komise || 2014 - 2016
 Zjištění technologických nedostatků v rámci celého hodnotového řetězce a vypracování akčního plánu k jejich odstranění || Konference a doporučení na téma inovačních priorit pro stavebnictví || Inovační politika || Evropská komise || 2013
 Společné koordinované iniciativy mezi členskými státy a soukromými aktéry, které spojují výzkum, technologický rozvoj, inovativní veřejné zakázky, certifikaci, pojištění, meziregionální uskupení atd., aby se urychlilo šíření nových znalostí a technologií v rámci trhů na úrovni EU a regionální úrovni || Projekty || Horizont 2020 COSME Fondy politiky soudržnosti EU || Členské státy || 2014–2020
2. Zlepšení
základny lidského kapitálu odvětví stavebnictví – odkazy v oddílu 3.2.2
sdělení
 Opatření || Výsledek || Rámec politiky || Pravomoc || Časový horizont
 Iniciativy v rámci evropského sociálního dialogu zaměřené na přizpůsobení odborného vzdělávání a přípravy budoucím potřebám kvalifikací a dovedností v odvětví stavebnictví určením základních požadavků na dovednosti v rámci konkrétních oborů a usnadněním vzájemného uznávání kvalifikací || Studie k rozvinutí informační platformy || Sociální dialog na úrovni EU || Evropská komise || 2012–2014
 Vytvoření rady EU pro dovednosti v odvětví stavebnictví k rozvoji iniciativ v oblastech energetické účinnosti a účinnosti zdrojů, pokud jde o budovy, zdraví a bezpečnost, normy kvality, učňovské vzdělávání, společné řízení fondů ze strany sociálních partnerů atd. || Rada EU pro dovednosti v odvětví || Sociální dialog na úrovni EU || Evropská komise || 2013–2016
 Celoevropská aliance pro dovednosti v rámci odvětví pro udržitelné stavebnictví || Partnerství za účelem inovativního poskytování přizpůsobených učebních osnov nebo kvalifikací v oblasti odborného vzdělání a přípravy || Nové dovednosti pro nová pracovní místa || Evropská komise || 2013–2016
 Rychle jednat v zájmu přijetí nově navrhované směrnice o prosazování směrnice 96/71/ES o vysílání pracovníků || Přijetí nové směrnice EU || Směrnice 96/71 || Rada a Evropský parlament || 2012–2014
 Partnerství pro programy odborného vzdělávání a odborné přípravy na vnitrostátní a regionální úrovni, které zohlední stávající a nové potřeby odvětví stavebnictví, zejména v oblasti IKT || Zaměřená partnerství v oblasti odborného vzdělávání a odborné přípravy || Vnitrostátní politická opatření v oblasti odborného vzdělávání a odborné přípravy || Odvětvové organizace || 2013–2016
 Kampaně na zvýšení atraktivnosti odvětví stavebnictví pro talentované lidi. || Kampaně na zvýšení povědomí ||   || Odvětvové organizace || 2012–2020
3. Zlepšení účinnosti zdrojů,
vlivu na životní prostředí a možností podnikání – odkazy v oddílu 3.3
sdělení
 Opatření || Výsledek || Rámec politiky || Pravomoc || Časový horizont
 Vzájemné uznávání metod k posouzení environmentálního profilu budov[30] || Program EU pro environmentální posouzení budov a technické specifikace EU || Politika EU pro účinnost zdrojů a normalizační politika EU || Evropská komise || 2014–2016
 Vzájemné uznávání metod posouzení rizik s ohledem na environmentální profil, zejména v souvislosti normalizačních činností a systémů pojištění EU || Technické specifikace EU || Normalizační politika EU || Evropská komise || 2014–2018
 Metodika celoevropského modelu posouzení nákladů a přínosů v oblasti budov pro ekologické zadávání veřejných zakázek[31] || Pokyny EU ohledně posuzování nákladů a přínosů na základě životního cyklu v oblasti zadávání veřejných zakázek || Ekologické zadávání veřejných zakázek || Evropská komise || 2014–2016
 Posílení využívání ekologických veřejných zakázek v rámci regionální politiky v nadcházejícím programovém období[32] || Další prosazování kritérií ekologických veřejných zakázek v oblasti stavebnictví u projektů financovaných z prostředků EU || Regionální politika || Evropská komise || 2014–2020
 Posouzení překážek vyplývajících z vnitrostátních právních předpisů, jimiž se řídí proces schvalování v případě velkých stavebních projektů || Operační závěry z procesu revize směrnice o posuzování dopadu na životní prostředí Pokyny pro zefektivnění postupů environmentálního posouzení projektů společného zájmu v oblasti energetické infrastruktury || Environmentální posouzení a vnitrostátní postupy udělování povolení || Evropská komise || 2013–2016
 Harmonizovaná pravidla pro vykazování vlivu vlastností stavebních produktů na životní prostředí, pokud jde o udržitelné využívání přírodních zdrojů[33] || Harmonizovaná pravidla a aktualizované normy EU || ENTR/nařízení o stavebních výrobcích || Evropská komise || 2013–2018
 Zhodnocení výkonnosti stavebních pododvětví, pokud jde o konkurenceschopnost a udržitelný vývoj na vnitrostátní a regionální úrovni. || Zprávy || Vnitrostátní politická opatření v oblasti stavebnictví || Členské státy ||
4. Posilování
vnitřního trhu v oblasti stavebnictví – odkazy v oddílu 3.4 sdělení
 Opatření || Výsledek || Rámec politiky || Hlavní pravomoc || Časový horizont
 „Kontroly účelnosti“ právních předpisů EU s cílem odhalit případy nadměrné administrativní zátěže, překrývání, nedostatky, nesrovnalosti a zastaralá opatření || Hodnotící zpráva a doporučení ohledně právních předpisů EU || Inteligentní regulace || Evropská komise || 2013–2015
 Přezkum provádění eurokódů v členských státech a návrhy na prosazení používání eurokódů při zadávání veřejných zakázek a v souvislosti s dalšími nástroji, jako jsou vnitrostátní posouzení rizik a plány řízení rizik. || Zpráva a případné pověření k normalizaci ostatních hlavních konstrukčních norem || Doporučení Evropské komise o eurokódech 2003/887/ES || Evropská komise || 2013–2014
 Dozor nad trhem v souvislosti s prováděním evropských právních předpisů || Snížení počtu stížností ze strany průmyslu || Nařízení 765/2008/ES || Členské státy ||
5 Posílení
konkurenčního postavení stavebních podniků EU ve světě –
odkazy v oddílu 3.5 sdělení
 Opatření || Výsledek || Rámec politiky || Hlavní pravomoc || Časový horizont
 Jednání o obchodních závazcích, pokud jde o přístup na komerční trhy a trhy s veřejnými zakázkami třetích zemí || Obchodní dohody zajišťující přístup na trh pro stavební výrobky a služby || Obchodní politika EU || Evropská komise || Probíhá
 Zvýšení počtu příležitostí pro využívání finančních nástrojů EU, např. ze strany Evropské investiční banky, na podporu transkontinentálních spojení || Cílené informace o využívání finančních nástrojů EU || Např. partnerství EU–Afrika pro dopravní infrastrukturu || Evropská komise || 2013–2016
 Finanční podpora pro technickou pomoc na podporu internacionalizace malých specializovaných dodavatelů || Technická podpora malých dodavatelů v EU || Sdělení „Malé podniky, velký svět“ || Evropská komise || 2012–2015
 Rozvoj spolupráce s Afrikou, Latinskou Amerikou, Ruskem, sousedními zeměmi, na které se vztahuje evropská politika sousedství, týkající se udržitelného stavebnictví v rámci veřejných zakázek || Mezinárodní fórum || Dialog EU o zahraničních otázkách a otázkách regulace || Evropská komise || 2013–2015
 Rychle jednat v zájmu přijetí nově navrhovaného nařízení o přístupu zboží a služeb třetích zemí na vnitřní trh EU při zadávání veřejných zakázek a o postupech, které podporují jednání o přístupu zboží a služeb EU na trhy s veřejnými zakázkami třetích zemí || Přijetí nařízení EU || Návrh nařízení o reciprocitě v přístupu na trh || Členské státy || 2012–2014
[1]               Odhaduje se, že v tomto odvětví může do roku
2020 vzniknout 275 000 nových pracovních míst. CEDEFOP ‘Skills, Demand and
Supply’ 2010, s. 96 - http://www.cedefop.europa.eu/en/Files/3052_en.pdf
.
[2]               KOM(2011) 885/2.
[3]               KOM(2011) 112.
[4]               Tisková zpráva Eurostatu 169/2011 ze dne 17. listopadu
2011.
[5]               Například index výroby upravený podle pracovních
dnů se v období od 1. čtvrtletí roku 2007 do 2. čtvrtletí roku
2011 ve Španělsku snížil o 49% a v Irsku o 76% – zdroj: Eurostat
[6]               CEDEFOP ‘Skills, Demand and Supply’ 2010, s. 93 - http://www.cedefop.europa.eu/en/Files/3052_en.pdf
.
[7]               Směrnice Evropského parlamentu a rady
2010/31/EU ze dne 19. května 2010 o energetické náročnosti
budov.
[8]               Více podrobností o příslušných ustanoveních, viz
směrnice 2010/31/EU, články 2.2 a 9.
[9]               KOM 2010 (639) v konečném znění.
[10]             KOM 2011 (112) v konečném znění.
[11]             KOM 2011 (885) v konečném znění.
[12]             Průměrná míra renovací stávajících budov v EU je
1,2% ročně.
[13]             Kompromisní znění nové směrnice o energetické
účinnosti mezi Evropským parlamentem a Radou (ještě musí být
schváleno).
[14]             Plán pro Evropu účinněji využívající zdroje
[KOM(2011) 571].
[15]             Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/31/EU o
energetické náročnosti budov (přepracované znění), Úř.
věst. L 153, 18.6.2010, s. 13.
[16]             Jako např. snížené sazby DPH, preferenční
úrokové sazby, daň z emisí CO2 a energie, cílené subvence atd.
[17]             Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU o
postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích
(přepracované znění), Úř. věst. L 48, 23.2.2011.
[18]             KOM(2011) 615 v konečném znění.
[19]             Ty by se měly vztahovat na širokou škálu oblastí,
jako jsou např. nové materiály, využívání IKT, recyklace/zpětné
získávání stavebních a demoličních odpadů, pohodlí v budovách atd.
[20]             http://ipts.jrc.ec.europa.eu/activities/research-and-innovation/s3platform.cfm.
[21]             COM(2012) 131/final.
[22]             KOM(2011) 571 v konečném znění.
[23]             Směrnice Rady 85/337/EHS o posuzování vlivů
některých veřejných a soukromých záměrů na životní
prostředí.
[24]             Doporučení Komise 2003/887/ES ze dne 11. prosince
2003
[25]             www.buildup.eu .
[26]             COM(2012) 261 final.
[27]             KOM(2009) 301 v konečném znění.
[28]             COM(2012) 124 final.
[29]             Tamtéž.
[30]             Opatření, které bude dále rozpracováno ve
sdělení o udržitelných budovách v roce 2013.
[31]             Opatření, které bude dále rozpracováno ve
sdělení o udržitelných budovách v roce 2013.
[32]             Opatření, které bude dále rozpracováno ve
sdělení o udržitelných budovách v roce 2013.
[33]             Opatření, které bude dále rozpracováno ve
sdělení o udržitelných budovách v roce 2013.


title: Věc T-109/06: Žaloba podaná dne  12. dubna 2006  – Vodafone España a Vodafone Group v. Komise

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/46

         Žaloba podaná dne 12. dubna 2006 – Vodafone España a Vodafone Group v. Komise
   (Věc T-109/06)
   (2006/C 131/85)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vodafone España, SA (Madrid, Španělsko) Vodafone Group plc (Newbury, Spojené království) (zástupci: J. Flynn, QC, E. McKnight a K. Fountoukakos-Kyriakakos, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyň

               —

               zrušit rozhodnutí Komise obsažené v dopise ze dne 30. ledna 2006, adresovaném španělskému CMT; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení Vodafone Groupe.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně usilují o zrušení rozhodnutí Komise Evropských společenství obsaženého v dopise ze dne 30. ledna 2006 španělskému Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones („CMT“), které bylo přijato na základě článku 7 směrnice 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (1) (rámcová směrnice).
   Napadeným rozhodnutím Komise na konci první fáze šetření stanoveného v článku 7 rámcové směrnice, aniž by zahájila další dvouměsíční šetření podle čl. 7 odst. 4 („druhá fáze“), schválila navrhované opatření, které CMT oznámil Komisi, kterým CMT předběžně rozhodl o:

               i)

               zjištění, že Vodafone a dva další podniky (Telefonica a Amena) měly společnou významnou tržní sílu v tom, že měly kolektivní dominantní postavení v odvětví velkoobchodního trhu pro příchozí a odchozí hovory ve veřejných mobilních sítích ve Španělsku; a

               ii)

               uložení povinnosti těmto třem podnikům vyhovět přijatelným žádostem o přístup do jejich sítí a nabízet přijatelné podmínky pro dodávku služeb přístupu.

         Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje článek 7 rámcové směrnice, jelikož Komise měla zahájit druhou fázi šetření, neboť

               i)

               si měla být vědoma toho, že CMT nemohl, s odkazem na důkazy a odůvodnění uvedené v navrhovaném opatření, odůvodnit zjištění společné významné tržní síly;

               ii)

               měla identifikovat řadu závažných pochybností ohledně toho, zda CMT použil pojem významné tržní síly správně, podle judikatury Soudního dvora a Soudu prvního stupně; a

               iii)

               měla identifikovat závažné pochybnosti, pokud jde o to, jak CMT sbíral a vyhodnotil relevantní důkazy.

         Dále žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí vede k nerovnému zacházení s podniky ve srovnatelné situaci a vytváří překážky jednotnému trhu, jelikož rozhodnutí je neslučitelné s ostatními rozhodnutími přijatými na základě článku 7 rámcové směrnice.
   Konečně žalobkyně tvrdí, že Komise porušila procesní práva žalobkyň tím, že nezahájila druhou fázi vyšetřování, a tím, že žalobkyně zbavila možnosti vyjádřit se v první fázi šetření Komise k dodatečným informacím, které Komise získala od CMT.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 33; Zvl. vyd. 13/29, s. 349).


title: Věc T-13/10: Žaloba podaná dne 20. ledna 2010 — Goutier v. OHIM — Rauch (ARANTAX)

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/35

         Žaloba podaná dne 20. ledna 2010 — Goutier v. OHIM — Rauch (ARANTAX)
   (Věc T-13/10)
   2010/C 80/58
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Klaus Goutier (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupce: E. E. Happe, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Norbert Rauch (Herzogenaurach, Německo)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. listopadu 2009 (v odvolacím řízení R 1769/2008-4) v rozsahu, v němž byla zamítnuta přihláška k zápisu ochranné známky pro následující služby tím, že bylo zrušeno napadené rozhodnutí:

                           —

                           třída 35 — daňové poradenství, příprava daňových prohlášení, účetnictví, auditorské služby, odborné poradenství, podnikové poradenství;

                           —

                           třída 36 — příprava daňových posudků a odhadů, fúze a akvizice, a to finanční poradenství při koupi nebo prodeji podniků, jakož i podílů v podnicích;

                           —

                           třída 43 — právní poradenství a zastupování, rešerše v právních věcech.

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobce

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ARANTAX“ pro služby zařazené do tříd 35, 36 a 42 (přihláška č. 4 823 084)

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Norbert Rauch

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Německá obrazová ochranná známka „atarax“ č. 30 168 707 pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 35, 37, 41 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a částečné zamítnutí přihlášky k zápisu ochranné známky Společenství

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1), vzhledem k tomu, že mezi kolidujícími si ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-7/16: Žaloba podaná dne 8. ledna 2016 – La tarte tropézienne v. OHIM (LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ)

text:
               7.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/22

         Žaloba podaná dne 8. ledna 2016 – La tarte tropézienne v. OHIM (LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ)
   (Věc T-7/16)
   (2016/C 090/30)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: La tarte tropézienne (Cogolin, Francie) (zástupce: T. Cuche, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: mezinárodní zápis obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek „LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ“ s vyznačením Evropské unie – žádost o ochranu zápisu č. 1 212 405

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. října 2015 ve věci R 720/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že žaloba je přípustná,

               —

               konstatoval, že ochrana mezinárodního zápisu č. 1.212.405 v Evropské unii je platná pro označení těchto výrobků: „mouka a výrobky z obilnin; cukr; med; melasový sirup; droždí, prášek do pečiva; koření; těsta na dorty; dorty; mražené dorty; palačinky“,

               —

               v důsledku toho částečně zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. října 2015 v rozsahu, v němž zamítlo ochranu mezinárodního zápisu č. 1.212.405 v Evropské unii pro výrobky „mouka a výrobky z obilnin; cukr; med; melasový sirup; droždí, prášek do pečiva; koření; těsta na dorty; dorty; mražené dorty; palačinky“,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-501/10: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. února 2012 — (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Santa Maria Capua Vetere — Itálie) — trestní řízení proti Raffaelovi Russovi ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Hazardní hry — Sběr sázek na sportovní události — Požadavek koncese — Důsledky, které je třeba vyvodit z porušení unijního práva při přidělování koncesí — Udělení 16300 dodatečných koncesí — Zásada rovného zacházení a povinnost transparentnosti — Zásada právní jistoty — Ochrana držitelů dřívějších licencí — Vnitrostátní právní úprava — Minimální povinné vzdálenosti mezi místy výběru sázek — Přípustnost — Přeshraniční činnosti, které lze postavit na roveň činnostem, jež jsou předmětem koncese — Zákaz stanovený vnitrostátními právními předpisy — Přípustnost“ )

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/12

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. února 2012 — (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Santa Maria Capua Vetere — Itálie) — trestní řízení proti Raffaelovi Russovi
   (Věc C-501/10) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Hazardní hry - Sběr sázek na sportovní události - Požadavek koncese - Důsledky, které je třeba vyvodit z porušení unijního práva při přidělování koncesí - Udělení 16 300 dodatečných koncesí - Zásada rovného zacházení a povinnost transparentnosti - Zásada právní jistoty - Ochrana držitelů dřívějších licencí - Vnitrostátní právní úprava - Minimální povinné vzdálenosti mezi místy výběru sázek - Přípustnost - Přeshraniční činnosti, které lze postavit na roveň činnostem, jež jsou předmětem koncese - Zákaz stanovený vnitrostátními právními předpisy - Přípustnost)
   2012/C 151/20
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Účastník původního trestního řízení

   Raffaele Russo

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale di Santa Maria Capua Vetere — Volný pohyb osob — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Sběr sázek — Vnitrostátní právní předpisy, které podmiňují výkon této činnosti získání povolení a licence veřejné bezpečnosti — Ochrana přiznaná právním subjektům, které získaly povolení a licence na základě postupu, který neoprávněně vyloučil jiné subjekty v témže odvětví — Slučitelnost s články 43 ES a 49 ES

      Výrok

               1)

               Články 43 ES a 49 ES, jakož i zásady rovného zacházení a efektivity musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát, který v rozporu s unijním právem vyloučil jednu kategorii subjektů z přidělování koncesí na provozování hospodářské činnosti a který se snaží toto porušení zhojit tím, že v nabídkovém řízení nabídne velký počet nových koncesí, chránil obchodní pozice získané existujícími subjekty tím, že mimo jiné stanoví minimální vzdálenosti mezi zařízeními nových koncesionářů a zařízeními již existujících subjektů.

               2)

               Články 43 ES a 49 ES musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby osobám spojeným se subjektem, který byl vyloučen z nabídkového řízení v rozporu s unijním právem, byly uloženy sankce za výkon organizované činnosti sběru sázek bez koncese nebo policejního povolení, a to i po novém nabídkovém řízení, jehož cílem bylo zhojení tohoto porušení unijního práva, jelikož toto nabídkové řízení a následné přidělení nových koncesí nezhojilo účinně protiprávní vyloučení uvedeného subjektu z předchozího nabídkového řízení.

               3)

               Z článků 43 ES a 49 ES, ze zásady rovného zacházení, povinnosti transparentnosti, jakož i ze zásady právní jistoty vyplývá, že takové podmínky a podrobnosti nabídkového řízení, o jaké se jedná ve věcech v původních řízeních, a zejména taková ustanovení upravující zánik koncesí udělených v uvedeném nabídkovém řízení, jako jsou ustanovení uvedená v čl. 23 odst. 2 písm. a) a odstavci 3 návrhu smlouvy mezi autonomní správou státních monopolů a úspěšným uchazečem o koncesi týkající se hazardních her souvisejících s jinými událostmi než koňskými dostihy, musí být formulovány jasně, přesně a jednoznačně, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 346, 18.12.2010.


title: Věc T-83/10: Žaloba podaná dne 19. února 2010 — Riva Fire v. Komise

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/65

         Žaloba podaná dne 19. února 2010 — Riva Fire v. Komise
   (Věc T-83/10)
   2010/C 100/96
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Riva Fire (Milán, Itálie) (zástupci: M. Merola, advokát, M. Pappalardo, advokát, T. Ubaldi, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí v plném rozsahu, pokud z vyšetřování vyplyne, že všechny skutkové a právní okolnosti, na nichž se zakládá uvedené rozhodnutí, nebyly předloženy kolegiu komisařů při přijetí tohoto rozhodnutí;

               —

               v každém případě zrušit článek 1 rozhodnutí v rozsahu, v němž uvádí, že se žalobkyně účastnila trvající kartelové dohody nebo jednání ve vzájemné shodě v souvislosti s kruhovou ocelí pro výztuž do betonu ve formě tyčí nebo svitků, jejichž účelem nebo účinkem bylo stanovení cen a omezení nebo kontrola výroby nebo prodeje na společném trhu;

               —

               v důsledku toho zrušit článek 2 rozhodnutí Komise v rozsahu, v němž ukládá žalobkyni pokutu ve výši 26,9 milionů eur;

         Podpůrně:

               —

               Snížit výši pokuty 26,9 milionů eur uložené žalobkyni v článku 2 napadeného rozhodnutí prostřednictvím nového stanovení výše této pokuty.

         V každém případě

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhá zrušení rozhodnutí Komise Evropských společenství K(2009) 7492 v konečném znění, ze dne 30. září 2009, týkajícího se řízení podle článku 65 UO (COMP/37.956 — Kruhová ocel pro výztuž do betonu), doplněného a změněného rozhodnutím Evropské komise K(2009) 9912 v konečném znění, ze dne 8. prosince 2009. Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává osmi důvodů směřujících ke zrušení.
   V  žalobkyně tvrdí, že Komise není příslušná k tomu, aby určila porušení čl. 65 odst.1 UO z důvodu skutečností, které spadají do působnosti tohoto ustanovení i po pozbytí platnosti Smlouvy o UO, a aby ji potrestala na základě čl. 7 odst. 1 a čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 (1), ačkoli se tato ustanovení vztahují výlučně na porušení článků 81 a 82 ES (nyní články 101 a 102 SFEU).
   Ve  žalobkyně tvrdí, že sporné rozhodnutí porušuje čl.10 odst. 3 a 5 nařízení (EHS) č. 17 (2) a čl. 14 odst. 1 a 3 nařízení č. 1/2003 z důvodu, že z rozhodnutí nevyplývá, že by Komise konzultovala poradní výbor podle výše uvedených článků a že by tento výbor získal všechny potřebné informace k tomu, aby plně věcně posoudil protiprávní jednání vytýkané podnikům, jimž bylo rozhodnutí určeno.
   Ve  žalobkyně tvrdí, že Komise porušila čl. 36 první pododstavec UO, neboť tím, že odmítla zveřejnit kritéria, která použila pro stanovení výše pokut, jež měly být uloženy, omezila možnost osob, kterým byly námitky určeny, aby předložily svá vyjádření.
   Ve  žalobkyně poukazuje na to, že sporné rozhodnutí porušuje články 10 a 11 nařízení Komise (ES) č. 773/2004 (3), ve znění zcela změněném Komisí, jakož i práva dotčených podniků na obhajobu, protože v důsledku zrušení původního rozhodnutí Komise Tribunálem přijala Komise znovu napadené rozhodnutí, aniž by podnikům zaslala nové oznámení námitek.
   V  se žalobkyně dovolává nedostatku a rozpornosti odůvodnění rozhodnutí, neboť Komise jednak omezuje referenční zeměpisný trh na území Italské republiky, a jednak tvrdí, že údajná kartelová dohoda může ovlivnit obchod ve Společenství za účelem uplatnění zásady lex mitior.
   V  žalobkyně uvádí, že analýza Komise, která byla popsána v rozhodnutí, je stižena vadami spočívajícími v nesprávném posouzení skutkového stavu, které vedly k nesprávnému uplatnění článku 65 UO, pokud jde o různé aspekty vytýkaného protiprávního jednání a zejména části kartelové dohody týkající se stanovení základních cen kruhové oceli pro výztuž do betonu, stanovení cenové přirážky související s průměrem, jakož i omezení nebo kontroly výroby nebo prodeje.
   V  žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí je nesprávné a nedostatečně odůvodněné (rovněž z důvodu nedostatečného šetření), neboť je jí přičítáno  protiprávní jednání.
   V  se žalobkyně dovolává porušení čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003, sdělení Komise o schovívavosti z roku 1996 a pokynů Komise o metodě stanovování pokut z roku 1998.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1).

      (2)  Rada EHS: Nařízení č. 17: První nařízení, kterým se provádějí články 85 a 86 Smlouvy (Úř. věst. 13, 21.2.1962, s. 204).

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 123, s. 18).


title: Věc T-371/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 24. července 2006 – AITEC a další v. Komise

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/14

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 24. července 2006 – AITEC a další v. Komise
   (Věc T-371/05) (1)

   (2006/C 237/25)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 296, 26.11.2005.


title: Věc T-320/13: Žaloba podaná dne 13. června 2013 — DelSolar (Wujiang) v. Komise

text:
               27.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/19

         Žaloba podaná dne 13. června 2013 — DelSolar (Wujiang) v. Komise
   (Věc T-320/13)
   2013/C 215/27
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: DelSolar (Wujiang) Ltd (Wujiang City, Čína) (zástupci: L. Catrain González, lawyer, E. Wright a H. Zhu, barristers)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil nařízení Komise (EU) č. 513/2013 (1) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z toho, že se Evropská komise dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že rozšířila působnost čl. 2 odst. 7 písm. c) třetí odrážky nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, s. 51) (dále jen „základní nařízení“) a přezkoumala údajná podstatná zkreslení, která vzhledem k tomu, že nebyla způsobená bývalý systémem netržního hospodářství, jasně nespadala do působnosti čl. 2 odst. 7 písm. c) třetí odrážky základního nařízení.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Evropská komise nesprávně dospěla k závěru, že výrobní náklady a celková finanční situace žalobkyně byly předmětem podstatných zkreslení způsobených bývalým systémem netržního hospodářství, jak stanoví třetí odrážka uvedeného článku základního nařízení

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Evropská komise dopustila nesprávného právního posouzení s ohledem na skutečnost, že ani přijaté zanedbatelné dotace ani preferenční daňový režim, který využívala žalobkyně a její dceřiná společnost Delta Greentech (China) Co. Ltd. (dále společně jen „DelSolar Group“), nebyly „způsobeny bývalým systémem netržního hospodářství“.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Evropské komise zamítnout žádost žalobkyně o přiznání tržního zacházení jen na základě preferenčního daňového systému a zanedbatelných dotací je nepřiměřené a nepotřebné.

      (1)  Nařízení Komise (EU) č. 513/2013 ze dne 4. června 2013 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky a o změně nařízení (EU) č. 182/2013, kterým se zavádí celní evidence tohoto dovozu pocházejícího nebo odesílaného z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 152, s. 5).


title: Věc C-457/04: Žaloba podaná dne 29. října 2004 Komisí Evropských společenství proti Portugalské republice

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/30

         Žaloba podaná dne 29. října 2004 Komisí Evropských společenství proti Portugalské republice
   Věc C-457/04
   (2005/C 6/55)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 29. října 2004 žaloba směřující proti Portugalské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Antóniem Caeirosem a Gregoriem Valerem Jordanou, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Portugalská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/17/ES (1) ze dne 3. března 2003 kterou se mění směrnice 98/70/ES o jakosti benzinu a motorové nafty, nesplnila povinnosti, které pro ní vyplývají z čl. 2 prvního pododstavce uvedené směrnice 2003/17/ES;

               —

               podpůrně, určil, že Portugalská republika tím, že tyto předpisy bezodkladně nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ní vyplývají z čl. 2 prvního pododstavce výše uvedené směrnice 2003/17/ES;

               —

               uložil Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta pro provedení směrnice 2003/17/ES uplynula dne 30. června 2003.

      (1)  Úř. věst. L 76, s. 10.


title: Věc C-472/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. září 2015 Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 25. června 2015 ve věci T-305/13, SACE a Sace BT v. Komise

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. září 2015 Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 25. června 2015 ve věci T-305/13, SACE a Sace BT v. Komise
   (Věc C-472/15 P)
   (2015/C 381/23)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) a Sace BT SpA (zástupci: M. Siragusa a G. Rizza, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise, Italská republika

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Společnost SACE se domáhá, aby Soudní dvůr vyhověl tomuto kasačnímu opravnému prostředku, zrušil rozhodnutí Tribunálu uvedené ve výroku napadeného rozsudku a vyhověl, aniž by bylo třeba vrátit věc Tribunálu, návrhovým žádáním předloženým navrhovatelkami v prvním stupni, a tudíž:

               —

               zrušil v plném rozsahu rozhodnutí Evropské komise C(2013) 1501 final ze dne 20. března 2013 o opatřeních SA.23425, která v roce 2004 a 2009 provedla Itálie ve prospěch společnosti Sace BT SpA,

               —

               podpůrně zrušil uvedené rozhodnutí částečně, pouze v rozsahu žalobních důvodů, kterým bylo vyhověno, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů týkajících se řízení o předběžných opatřeních ve věci T-305/13 R.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod kasačního opravného prostředku týkající se přičitatelnosti sporných opatření italskému státu: porušení čl. 107 odst. 1 SFEU, jak je vykládán Soudním dvorem v jeho rozsudku Stardust Marine (věc C-482/99); zjevně nesprávný výklad čl. 177 písm. b) bodu i) odůvodnění rozhodnutí; zjištění skutkového stavu stižené věcnými nesprávnostmi, což vyplývá z písemností ve spise, a zkreslení obsahu rozhodnutí; nelogičnost odůvodnění; neoprávněné doplnění odůvodnění napadeného rozhodnutí; nesprávné uplatnění zásady, podle které legalita rozhodnutí v oblasti státních podpor musí být posuzována ve světle informací, které mohla mít Komise k dispozici při jeho přijetí, s ohledem na dva dopisy MEF (ministerstvo hospodářství a financí) a SACE SpA předložené italskou vládou v příloze k jejímu spisu vedlejšího účastníka.

               —

               Napadený rozsudek stanovil následující zásadu: skutečnost, že sporná operace sleduje zájmy veřejného podniku, které se shodují s cílem obecného zájmu, nutně neznamená, že tento podnik mohl přijmout rozhodnutí, aniž by zohlednil požadavky orgánů veřejné moci. Podle Tribunálu nic nebrání tomu, aby stát mohl veřejnému podniku uložit povinnost provést operaci podnikatelské povahy, která, i když by hypoteticky mohla splňovat kritérium soukromého investora v tržním hospodářství, zůstane v každém případě přičitatelná státu. Ke splnění podmínky přičitatelnosti nelze tudíž na Komisi požadovat prokázání toho, že jednání veřejného podniku by bylo jiné, kdyby jednal samostatně. Sledováním těchto úvah se Tribunál odchýlil od zásad stanovených v rozsudku Stardust Marine. Z napadeného rozsudku vyplývá, že pouhá skutečnost, že je veřejný podnik kontrolován státem a podléhá zvláštnímu organizačnímu režimu, sama o sobě stačí k učinění závěru, že se veřejné orgány vždy a každopádně již pojmově účastní přijímání intervenčních rozhodnutí ve prospěch dceřiných společností uvedeného podniku. V tomto případě může být přičitatelnost státu vyloučena pouze tehdy, pokud se prokáže, že správní rada mateřské společnosti přijala rozhodnutí, z jehož obsahu vyplývá, že mateřská společnost nedovoluje souběžně sledovat i obecné zájmy. V tomto případě mohla být tímto rozhodnutím pouze likvidace společnosti SACE BT, proti které by již pojmově Komise ostatně nic nenamítala. Pokud však opatření přijatému veřejným podnikem může teoreticky odpovídat i cíl obecného zájmu nebo bylo přijato s přihlédnutím i k tomuto zájmu, musí se mít za to, že správní rada takto jednala, jelikož při rozhodování nemohla nepřihlédnout k požadavkům orgánů veřejné moci, přičemž není dovoleno ani není možné podat důkaz o opaku;

               —

               Obecné indicie přičitatelnosti použité Komisí a schválené Tribunálem nevypovídají nic o míře samostatnosti, v jaké správní rada společnosti SACE SpA řídila a nadále řídí podnik: a to nejen pokud je na uvedené indicie nahlíženo nezávisle na sobě, ale také v případě, že jsou zvažovány jako celek. Takové indicie neumožnily prokázat nic jiného, než okolnost, že v roce 2009 italský stát kontroloval SACE SpA, jelikož byl vlastníkem všech akcií. Rozsudek Stardust Marine však vyžaduje, aby indicie použité za účelem prokázání zapojení státu úzce souvisely s dotčenými opatřeními, s ohledem na jejich rozsah, jejich obsah a podmínky, které s sebou nesou. Napadený rozsudek výslovně uznává, že indicie přičitatelnosti použité v rozhodnutí – všechny (kromě jedné) týkající se činností společnosti SACE v odvětví pojištění neobchodovatelných rizik, a sice odvětví, v němž společnost SACE BT nepůsobí – se naopak týkají obecného kontextu, v němž SACE SpA působí, a nikoli okolností tohoto případu a kontextu, v němž byla sporná opatření přijata. Navzdory tomu Tribunál neprohlásil, že takové indicie nejsou ze své povahy náležité k přímému založení domněnky o konkrétním zapojení státu do přijetí dotčených opatření. Těmito úvahami se Tribunál v rámci přezkumu přičitatelnosti soustředil na všechny vztahy mezi státem a podniky splňující organizační model veřejných podniků – výslovně kvalifikovaných zákonem v italském právním řádu jako akciové společnosti – s tím výsledkem, že zbavil jakékoli relevance konkrétní předmět, specifický charakter a konkrétní obsah dotčených opatření, jakož i konkrétní odůvodnění pro jejich přijetí. Indicie použité Komisí ve skutečnosti ukazují, že je velice nepravděpodobné, že došlo k jakémukoli zapojení státu do přijetí sporných opatření;

               —

               Naproti tomu Tribunál v analýze podmínky přičitatelnosti ponechal bez povšimnutí nespornou okolnost, že ze zákona MEF neřídí a nekoordinuje veřejné společnosti, jak společnost SACE uplatnila v žalobě, když citovala relevantní ustanovení. Mimoto Tribunál nesprávně uplatnil zásadu, podle které legalita rozhodnutí v oblasti státních podpor musí být posuzována ve světle informací, které mohla mít Komise k dispozici při jeho přijetí, s ohledem na dva dopisy MEF a SACE SpA předložené italskou vládou v příloze k jejímu spisu vedlejšího účastníka. Tyto dopisy totiž právě potvrzují zásadu samostatnosti řízení, kterou se vyznačuje vztah MEF – SACE SpA, o kterém Komise věděla, jelikož italská vláda ho Komisi několikrát ozřejmila během formálního vyšetřovacího řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU. Oba dokumenty byly tedy uplatněny pouze pro potvrzení toho, co bylo již tvrzeno, aniž by obsahovaly jakoukoli významnou změnu podstatných prvků dotčených opatření.

      Druhý důvod kasačního opravného prostředku týkající se neexistence výhody údajně poskytnuté společnosti SACE BT druhým sporným opatřením: porušení čl. 107 odst. 1 SFEU a nesprávné uplatnění kritéria soukromého investora v tržním hospodářství; zjištění skutkového stavu stižené věcnými nesprávnostmi, což vyplývá z písemností ve spisu; zkreslení argumentu, podle kterého společnost SACE SpA měla fakticky prospěch z implicitního navýšení o 5/12 sazby inkasovaného poplatku vzhledem k poplatku placenému společností SACE BT soukromým zajistitelům; nesprávná kvalifikace uvedeného argumentu jako nepřípustného nového důvodu.

               —

               Tribunál – který ukázal, jako předtím Komise, zjevné omezené znalosti a chápání dynamiky odvětví pojišťovnictví, zejména s ohledem na smlouvy o zajištění škodního nadměrku [Excess of Loss(XoL)] – se dopustil závažných a zjevných pochybení, když konstatoval skutečnosti, jejichž věcná nesprávnost vyplývá z písemností ve spise. Vystavení zajistitele škodního nadměrku rizikům není vyšší, pokud je účast zajistitele na krytí velmi vysoká: vyšší podíl účasti na smlouvě XoL totiž odpovídá poměrně inkasovanému poplatku. Mimoto pro zajistitele neexistuje žádné zvýšené riziko, pokud je převodce ve finančních potížích, jelikož ve smlouvě XoL není riziko ztráty jistiny pro zajistitele vázáno na potíže převádějící společnosti, nýbrž na riziko platební neschopnosti nabyvatelů pojištěných. Dodává se, že riziko default převodce SACE BT bylo zcela neexistující, a to i v případě finančních potíží, vzhledem k tomu, že k platbě poplatku mateřské společnosti pro účely upsání zajistné smlouvy došlo formou jediné platby a předem tak, že v případě neexistence platby by se zajistné krytí prostě neaktivovalo. Dotčená smlouva XoL se netýkala pouze 25 % rizik zajištěných společností SACE BT, a tudíž je nepravda, že druhá smlouva stanovící další poplatek mohla být ujednána se společností SACE SpA, pokud jde o zbývající část zajistného krytí, jak je uvedeno v rozsudku. Konečně Tribunál zcela zkreslil argument, podle kterého – jelikož je SACE SpA stranou smlouvy, a tudíž se jí týká zajistné krytí rizik, až od 5. června 2009, byť obdržela jako protiplnění poplatek vypočítaný na ročním základě – uvedená společnost měla fakticky prospěch z implicitního navýšení o 5/12 sazby inkasovaného poplatku vzhledem k poplatku placenému společností SACE BT soukromým zajistitelům, při zohlednění rizikového období, které již uplynulo, aniž by došlo k jakékoli škodné události. Vzhledem k tomu, že takové okolnosti vyplývají z napadeného rozhodnutí, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když učinil závěr, že nebyly Komisi známy v průběhu správního řízení. Jelikož se společnost SACE omezila na uvedení – v rámci a jako doplnění druhého žalobního důvodu – dalšího argumentu prokazujícího neexistenci věcného požadavku výhody, Tribunál nesprávně kvalifikoval dotčený argument jako nepřípustný nový důvod.

      Třetí důvod kasačního opravného prostředku týkající se neexistence výhody údajně poskytnuté společnosti SACE BT třetím a čtvrtým sporným opatřením: porušení čl. 107 odst. 1 SFEU a nesprávné uplatnění kritéria soukromého investora v tržním hospodářství; neoprávněné doplnění odůvodnění napadeného rozhodnutí

               —

               Správní rada společnosti SACE SpA jednala zcela podobně jako jiné soukromé hospodářské subjekty, které s ohledem na vysokou míru nejistoty a naléhavosti, kterou představovala situace na trhu v roce 2009, přikročily k podobným kapitálovým injekcím do svých dceřiných společností, a to navzdory neexistenci prognóz budoucích peněžních toků, které by z účetního hlediska podpořily očekávání jejich ziskovosti přinejmenším v dlouhodobém horizontu. Tato objektivní situace vyplývající z jednoduchého pozorování dynamiky trhu k určitému datu měla mít přednost před jakoukoli teoretickou či spekulativní úvahou v rámci uplatnění kritéria soukromého investora v tržním hospodářství ze strany Komise. Mimoto v rozhodnutí se neuvádí jediný konkrétní případ soukromé společnosti působící v běžných tržních podmínkách, která by čelila vážným obtížím v souvislosti s krizí a vstoupila do likvidace na základě rozhodnutí svých akcionářů, než aby byla rekapitalizována. Tribunál každopádně nevysvětlil, proč byla společnost SACE povinna posoudit ex ante budoucí ziskovost společnosti SACE BT a předat Komisi příslušné předběžné poznatky pro posouzení, když ze situace na trhu vyplynulo, že soukromí investoři tak neučinili. Konečně vzhledem k tomu, že Komise měla v průběhu formálního vyšetřovacího řízení za to, že nemusí s náležitou péčí posuzovat argumenty vznesené společností SACE za účelem uplatnění empirického kritéria v kontextu kritéria soukromého investora v tržním hospodářství, se Tribunál dopustil pochybení, když prohlásil, že Komise je mohla oprávněně zamítnout vzhledem k teoretické možnosti, že kapitálové transakce prováděné soukromými subjekty rovněž mohly být v nesouladu s kritériem soukromého investora v tržním hospodářství, neboť obsahují prvky podpory.


title: Věc T-131/12: Žaloba podaná dne 23. března 2012 — Spa Monopole v. OHIM — Orly International (SPARITUAL)

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/24

         Žaloba podaná dne 23. března 2012 — Spa Monopole v. OHIM — Orly International (SPARITUAL)
   (Věc T-131/12)
   2012/C 165/41
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgie) (zástupci: L. De Brouwer, E. Cornu a É. De Gryse, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Orly International, Inc. (Van Nuys, Spojené státy)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 9. ledna 2012 ve věci R 2396/2010-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „SPARITUAL“ pro výrobky zařazené do třídy 3 — přihlášená ochranná známka Společenství č. 3631884

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápisy slovních ochranných známek Beneluxu „SPA“ a „Le Hermes de Spa“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 32 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí žádosti ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí námitek

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 při posouzení dobrého jména slovní ochranné známky „SPA“, pokud jde o třídu 32, a porušení čl. 8 odst. 5 uvedeného nařízení č. 207/2009 při posouzení nebezpečí, že přihlášená ochranná známka bude neoprávněně těžit z dobrého jména ochranné známky „SPA“.