title: Věc F-66/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. května 2016 – Zareba v. Komise

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/49

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. května 2016 – Zareba v. Komise
   (Věc F-66/14) (1)

   (2016/C 222/76)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 361, 13.10.2014, s. 32.


title: Věc C-24/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht München (Německo) dne 21. ledna 2015 – Josef Plöckl v. Finanzamt Schrobenhausen

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht München (Německo) dne 21. ledna 2015 – Josef Plöckl v. Finanzamt Schrobenhausen
   (Věc C-24/15)
   (2015/C 138/38)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht München

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Josef Plöckl

      Žalovaný: Finanzamt Schrobenhausen

      Předběžná otázka

   Dovolují čl. 22 odst. 8 a čl. 28c část A písm. a) první pododstavec a písm. d) šesté směrnice Rady 77/388/EHS (1) ze dne 17. května 1977 členským státům odepřít osvobození dodání zboží uvnitř Společenství od daně (zde: přemístění uvnitř Společenství), pokud dodavatel sice nesplnil veškerá opatření, která od něj lze rozumně požadovat s ohledem na formální požadavky kladené na záznam identifikačního čísla pro DPH, ale neexistují žádné konkrétní důvody se domnívat, že došlo k daňovému úniku, zboží bylo přemístěno do jiného členského státu a jsou dány také ostatní podmínky pro osvobození od daně?

      (1)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, Úř. věst. L 145, s. 1, ve znění změn.


title: Věc T-514/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. dubna 2010 — Laboratorios Byly v. OHIM — Ginis (BILLY’S Products) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BILLY’S Products — Starší slovní ochranné známky Společenství BYLY a byly — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. dubna 2010 — Laboratorios Byly v. OHIM — Ginis (BILLY’S Products)
   (Věc T-514/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BILLY’S Products - Starší slovní ochranné známky Společenství BYLY a byly - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 148/51
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laboratorios Byly, SA (Barberà del Vallès, Španělsko) (zástupce: L. Plaza Fernández-Villa, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: Vasileios Ginis (Atény, Řecko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. září 2008 (věc R 469/2008-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Laboratorios Byly, SA a Vasileiosem Ginisem.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 15. září 2008 (věc R 469/2008-2) se zrušuje.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 19, 24.1.2009.


title: Věc T-446/05: Žaloba podaná dne  22. prosince 2005  – Amann & Söhne a Cousin Filterie v. Komise

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/42

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2005 – Amann & Söhne a Cousin Filterie v. Komise
   (Věc T-446/05)
   (2006/C 60/81)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Amann & Söhne GmbH & Co. KG (Bönnigheim, Německo) a Cousin Filterie S.A.S. (Wervicq, Francie) (zástupci: A. Röhling a M. Dietrich, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, ve kterém se týká žalobkyň;

               —

               podpůrně snížit výši pokuty uložené žalobkyním na přiměřenou částku;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně napadají rozhodnutí Komise K(2005) 3452 konečné ze dne 14. září 2005 ve věci 38.337 – PO/Garne (doplněné rozhodnutím žalované K[2005] 3765 ze dne 13. října 2005). V napadeném rozhodnutí byly žalobkyním uloženy pokuty za porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňují šest žalobních důvodů.
   Na prvním místě uvádí porušení čl. 7 odst. 1 věty první nařízení č. 1/2003 (1). V této souvislosti uplatňují, že Komise v článku 1 napadeného rozhodnutí po právní stránce chybně vycházela ze tří oddělených protiprávních jednání porušujících čl. 81 odst. 1 ES a čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP. Ve skutečnosti se mělo jednat o jediné protiprávní jednání ve smyslu čl. 7 odst. 1 nařízení č. 1/2003. Žalovaná měla dále chybně stanovit délku trvání protiprávního jednání.
   Druhým žalobním důvodem žalobkyně uplatňují porušení čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17/1962 (2), popřípadě čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003. Podle jejich názoru Komise uložením pokut přesahujících 10 % celkového světového obratu Amann-Gruppe poručila tato ustanovení.
   Kromě toho napadené rozhodnutí Komise porušuje zásadu rovného zacházení a zásadu proporcionality.
   Na čtvrtém místě Amann & Söhne GmbH & Co. KG uvádí nesprávné použití pokynů v oblasti průmyslových nití z důvodu nesprávného rozlišování při stanovení výchozí částky, z důvodu nesprávného výpočtu délky trvání protiprávního jednání, jakož i z důvodu chyby spočívající v nezohlednění polehčujících okolností.
   Jako pátý žalobní důvod žalobkyně uplatňují nesprávné použití pokynů v oblasti automobilového průmyslu. Toto porušení Komise spočívá v nesprávném výpočtu základní výše pokuty, jakož i v nezohlednění skutečnosti, že protiprávní jednání nebylo provedeno.
   Žalobkyně se konečně dovolávají toho, že žalovaná porušila zásadu práva být vyslechnut ve smyslu čl. 27 odst. 1 nařízení č. 1/2003, jakož i práva obhajoby žalobkyň podle čl. 27 odst. 2 nařízení č. 1/2003.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1).

      (2)  Nařízení č. 17: První nařízení, kterým se provádí články 85 a 86 Smlouvy (Úř. věst. 13, 21.2.1962, s. 204).


title: Věc C-509/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalsko) dne 9. listopadu 2012 — IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos v. Navileme-Consultadoria Náutica, Lda, Nautizende — Consultadoria Náutica, Lda

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalsko) dne 9. listopadu 2012 — IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos v. Navileme-Consultadoria Náutica, Lda, Nautizende — Consultadoria Náutica, Lda
   (Věc C-509/12)
   2013/C 32/05
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Central Administrativo Norte

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos

      Odpůrkyně: Navileme-Consultadoria Náutica, Lda, Nautizende — Consultadoria Náutica, Lda

      Předběžná otázka

   Je s ohledem na zásadu zákazu diskriminace mezi státními příslušníky členského státu a státními příslušníky jiného členského státu [nynější článek 18 SFEU (bývalý článek 12 ES)], na volný pohyb osob v Unii a výjimky z něj [nynější čl. 45 odst. 3 SFEU (bývalý článek 39 ES)] a na volný pohyb služeb a jeho možná omezení [nynější článek 52 SFEU (bývalý článek 55 ES)] na základě článku 62 SFEU (bývalý článek 55 ES) třeba unijní právo vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu ustanovení, které pro vydání průkazu způsobilosti k vedení námořního rekreačního plavidla vyžaduje pobyt na příslušném území?


title: Věc T-132/08: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. června 2009 — ERNI Electronics v. OHIM (MaxiBridge) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství MaxiBridge — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter funkce výrobků označených v přihlášce ochranné známky — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009] )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/48

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. června 2009 — ERNI Electronics v. OHIM (MaxiBridge)
   (Věc T-132/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství MaxiBridge - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter funkce výrobků označených v přihlášce ochranné známky - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009]“)
   2009/C 180/90
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ERNI Electronics GmbH (Adelberg, Německo) (zástupci: N. Breitenbach a W. Schaller, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. ledna 2008 (věc R 1530/2006-4) o zápisu slovního označení MaxiBridge jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               ERNI Electronics GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 142, 7.6.2008.


title: Věc C-256/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) dne 1. června 2015 – Drago Nemec v. Slovinská republika

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) dne 1. června 2015 – Drago Nemec v. Slovinská republika
   (Věc C-256/15)
   (2015/C 302/18)
   Jednací jazyk: slovinština

      Předkládající soud

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Drago Nemec

      Odpůrkyně: Slovinská republika

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 2 odst. 1 třetí pododstavec směrnice 2000/35/ES (1) vykládán v tom smyslu, že v systému, ve kterém je fyzické osobě vydáno pro účely provozování hospodářské činnosti povolení, které obsahuje označení činnosti, pro kterou se povolení uděluje, nejde o podnik, a tedy ani o obchodní transakci ve smyslu uvedeného ustanovení směrnice, pokud se právní úkon, ze kterého vyplývá opožděná platba, týká činnosti, na kterou se povolení nevztahuje?
               V případě záporné odpovědi na výše uvedenou otázku:

               2)

               Musí být čl. 2 odst. 1 třetí pododstavec směrnice 2000/35/ES vykládán v tom smyslu, že fyzická osoba se považuje za podnik a právní úkon, ze kterého vyplývá opožděná platba, představuje obchodní transakci ve smyslu výše uvedeného ustanovení, pokud se jedná o právní úkon, který nespadá do registrované činnosti dotčené fyzické osoby, avšak vyplývá z činnosti, která může být ze své povahy hospodářskou činností, a pro tuto transakci byla vydána faktura?

               3)

               Je pravidlo, podle kterého úroky z prodlení přestanou plynout, když výše vzniklých a nezaplacených úroků dosáhne výše jistiny (pravidlo ne ultra alterum tantum), v rozporu s ustanoveními směrnice 2000/35/ES?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/35/ES ze dne 29. června 2000 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích (Úř. věst. L 200, s. 35; Zvl. vyd. 17/01, s. 226).


title: Věc C-314/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Wojewódzki Sąd Administracyjny w Poznaniu (Polská republika) dne 14. července 2008 – Krzysztof Filipiak v. Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

text:
               27.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Wojewódzki Sąd Administracyjny w Poznaniu (Polská republika) dne 14. července 2008 – Krzysztof Filipiak v. Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu
   (Věc C-314/08)
   (2008/C 247/14)
   Jednací jazyk: polština
   Předkládající soud
   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Poznaniu
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Krzysztof Filipiak

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu
   Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 43 odst. 1 a 2 Smlouvy o založení Evropského společenství vykládat tak, že brání polským vnitrostátním předpisům obsaženým v čl. 26 odst. 1 bodu 2 zákona ze dne 26. července 1991 o dani z příjmů fyzických osob, které umožňují snížení základu daně pro daň z příjmů výlučně o částku příspěvku na povinné sociální zabezpečení zaplaceného na základě vnitrostátních právních předpisů, a obsaženým v čl. 27b odst. 1 zákona ze dne 26. července 1991 o dani z příjmů fyzických osob [omissis], které umožňují snížit daň z příjmů o částku příspěvku na povinné zdravotní pojištění zaplaceného výlučně na základě vnitrostátních právních předpisů v případě, kdy občan Polské republiky s neomezenou daňovou povinností v Polsku týkající se příjmů zdanitelných v Polsku odvádí rovněž příspěvky na povinné sociální zabezpečení a zdravotní pojištění v jiném členském státě z důvodu, že tam provozuje hospodářskou činnost, přičemž tyto příspěvky nebyly v tomto jiném členském státu Evropské unie odečteny od příjmu ani od daně?

               2)

               Je třeba zásadu přednosti práva Společenství a zásady vyplývající z článku 10 a z čl. 43 odst. 1 a 2 Smlouvy o založení Evropského společenství vykládat tak, že mají přednost před vnitrostátními právními předpisy obsaženými v čl. 91 odst. 2 a 3 a čl. 190 odst. 1 a 3 ústavy Polské republiky (Dz.U. 1997, č. 14, pol. 176, ve znění změn) v rozsahu, v němž na jejich základě došlo k odkladu účinnosti rozsudku ústavního soudu?


title: Věc T-566/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2013 — Total Raffinage Marketing v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh parafínových vosků — Trh gače — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Stanovení cen a rozdělení trhů — Důkaz o existenci kartelové dohody — Pojem jediné a pokračující protiprávní jednání — Doba trvání protiprávního jednání — Přerušení protiprávního jednání — Pokyny o metodě stanovování pokut z roku 2006 — Rovné zacházení — Presumpce neviny — Přičitatelnost protiprávního jednání — Odpovědnost mateřské společnosti za porušení pravidel hospodářské soutěže jejími dceřinými společnostmi — Rozhodující vliv vykonávaný mateřskou společností — Domněnka v případě vlastnictví 100 % kapitálu — Proporcionalita — Zaokrouhlovací metoda — Plná jurisdikce“ )

text:
               26.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2013 — Total Raffinage Marketing v. Komise
   (Věc T-566/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh parafínových vosků - Trh gače - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Stanovení cen a rozdělení trhů - Důkaz o existenci kartelové dohody - Pojem jediné a pokračující protiprávní jednání - Doba trvání protiprávního jednání - Přerušení protiprávního jednání - Pokyny o metodě stanovování pokut z roku 2006 - Rovné zacházení - Presumpce neviny - Přičitatelnost protiprávního jednání - Odpovědnost mateřské společnosti za porušení pravidel hospodářské soutěže jejími dceřinými společnostmi - Rozhodující vliv vykonávaný mateřskou společností - Domněnka v případě vlastnictví 100 % kapitálu - Proporcionalita - Zaokrouhlovací metoda - Plná jurisdikce)
   2013/C 313/33
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Total Raffinage Marketing (Puteaux, Francie) (zástupci: A. Vandencasteele, C. Falmagne, C. Lemaire a S. Naudin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castilo de la Torre a A. Biolan, zmocněnci, ve spolupráci s N. Coutrelisem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2008) 5476 final ze dne 1. října 2008 o postupu podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.181 — Svíčkové vosky), jakož i podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni.

      Výrok rozsudku

               1)

               Výše pokuty uložená společnosti Total Raffinage Marketing v článku 2 rozhodnutí Komise C(2008) 5476 final ze dne 1. října 2008 o postupu podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.181 — Svíčkové vosky) se stanoví na 125 459 842 eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Total Raffinage Marketing ponese devět desetin vlastních nákladů a nahradí devět desetin nákladů vynaložených Evropskou komisí. Komise ponese jednu desetina vlastních nákladů a nahradí jednu desetinu nákladů vynaložených společností Total Raffinage Marketing.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc T-314/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Portugalsko v. Komise „Fond soudržnosti — Rozvoj přístavní infrastruktury autonomního regionu Madeira (Přístav Caniçal) — Snížení finančního příspěvku — Nedodržení lhůty pro přijetí rozhodnutí — Porušení podstatných formálních náležitostí“

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/46

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Portugalsko v. Komise
   (Věc T-314/13) (1)

   („Fond soudržnosti - Rozvoj přístavní infrastruktury autonomního regionu Madeira (Přístav Caniçal) - Snížení finančního příspěvku - Nedodržení lhůty pro přijetí rozhodnutí - Porušení podstatných formálních náležitostí“)
   (2015/C 302/59)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, zmocněnec, ve spolupráci s M. Gorjão-Henriquesem a J. da Silva Sampaioem, advokáty)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Guerra e Andrade a D. Recchia, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení článků 1 a 2 rozhodnutí Komise C (2013) 1870 final ze dne 27. března 2013 o snížení příspěvku poskytnutého z Fondu soudržnosti v Portugalské republice na projekt „Rozvoj přístavní infrastruktury autonomního regionu Madeira – Přístav Caniçal“, Madeira (Portugalsko).

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise C (2013) 1870 final ze dne 27. března 2013 o snížení příspěvku poskytnutého z Fondu soudržnosti v Portugalské republice na projekt „Rozvoj přístavní infrastruktury autonomního regionu Madeira – Přístav Caniçal“, Madeira (Portugalsko) se zrušuje.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 226, 3.8.2013.


title: Věc C-232/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie)dne 14. května 2012 — Fastweb SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni a další

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie)dne 14. května 2012 — Fastweb SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni a další
   (Věc C-232/12)
   2012/C 217/21
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Fastweb SpA

      Žalovaná: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni a další

      Předběžné otázky

   Musí být ustanovení práva Společenství platná v daném odvětví, zejména ustanovení směrnice č. 2002/20 (1), vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě uvedené v tomto usnesení, zejména zákonu č. 266 z roku 2005, zejména z důvodu jejího konkrétního použití při regulaci?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 21; Zvl. vyd. 13/29, s. 337).


title: Věc T-156/10: Usnesení Tribunálu ze dne 23. ledna 2014 — Confederación de Cooperativas Agrarias de España a CEPES v. Komise ( „Žaloba pro neplatnost — Státní podpory — Španělská právní úprava, která po zvýšení cen pohonných hmot stanoví opatření ve prospěch zemědělských družstev — Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné s vnitřním trhem — Profesní sdružení — Nedostatek osobního dotčení — Nedostatek navrácení — Zánik právního zájmu na podání žaloby — Nepřípustnost“ )

text:
               15.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/10

         Usnesení Tribunálu ze dne 23. ledna 2014 — Confederación de Cooperativas Agrarias de España a CEPES v. Komise
   (Věc T-156/10) (1)

   (Žaloba pro neplatnost - Státní podpory - Španělská právní úprava, která po zvýšení cen pohonných hmot stanoví opatření ve prospěch zemědělských družstev - Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné s vnitřním trhem - Profesní sdružení - Nedostatek osobního dotčení - Nedostatek navrácení - Zánik právního zájmu na podání žaloby - Nepřípustnost)
   2014/C 78/20
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Confederación de Cooperativas Agrarias de España (Madrid, Španělsko); a Confederación Empresarial Española de la Economía Social (CEPES) (Madrid) (zástupci: M. Araujo Boyd a M. Muñoz de Juan, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio de autonomní oblasti de Madrid (Aeescam) (zástupci: R. Ortega Bueno a M. Delgado Echevarría, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2010/473/EU ze dne 15. prosince 2009 o opatřeních na podporu zemědělství zavedených Španělskem z důvodu nárůstu cen pohonných hmot (Úř. Věst. 2010, L 235, s. 1).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná

               2)

               Confederación de Cooperativas Agrarias de España a Confederación Empresarial Española de la Economía Social (CEPES) ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které vznikly Evropské komisi.

               3)

               Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio autonomní oblasti Madrid (Aeescam) ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 148, 5. 6. 2010.


title: Věc T-365/05: Žaloba podaná dne  26. září 2005  – Mische v. Parlament

text:
               10.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/15

         Žaloba podaná dne 26. září 2005 – Mische v. Parlament
   (Věc T-365/05)
   (2005/C 315/28)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Harald Mische (Brusel, Belgie) (zástupci: G. Vandersanden, L. Levi, advokáti)

      Žalovaný: Evropský Parlament
   Návrhová žádání žalobce

               —

               nařídit zrušení zařazení uvedeného v rozhodnutí o jmenování ze dne 4. října 2004 orgánu oprávněného ke jmenování, které nabylo účinnosti 16. listopadu, zařazení žalobce na základě jeho zaměstnání u GŘ Soutěž jako „rada – právník“ v kategorii A*, platové třídě 6, stupni 1, a tím obnovit jeho práva vyplývající z řádného a legálního zaměstnání, tj. řádné a legální zařazení od 16. listopadu 2004, což značí zařazení přinejmenším do platové třídy A 7 a stupně 3 (platné k 1. listopadu 2003), nebo jeho ekvivalent podle článků 1 až 11 přílohy XIII služebního řádu (platová třída A*8, stupeň 3);

               —

               přiznat (i) náhrady škody s úroky z prodlení jako odškodnění za škodu na jeho kariéře a (ii) jiné náhrady škody ve formě legálního a řádného platu, zejména na základě použití přechodného ustanovení uvedeného v článku 21 přílohy XIII platného služebního řádu účinného od 1. května 2004, nebo podpůrně, snížení příspěvků do penzijního systému podle zásady rovného platu. Tyto nároky budou muset být řádně stanoveny později, nyní jsou předběžně a ex aequo at bono stanoveny na nejméně 10 000 eur ročně;

               —

               uložit Parlamentu náhradu všech nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úředník jmenovaný po nabytí účinnosti nového služebního řádu dne 1. května 2004, avšak ze seznamu způsobilých uchazečů sestaveného na základě výběrového řízení uskutečněného před tímto datem, zpochybňuje své zařazení do platové třídy. Uplatňuje totožné žalobní důvody a hlavní argumenty, kterých se již dovolával ve věci T-288/05 (1).

      (1)  Úř. věst. C 229, 17.9.2005, s. 35.


title: Věc C-466/07: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. února 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesarbeitsgericht Düsseldorf – Německo) – Dietmar Klarenberg v. Ferrotron Technologies GmbH ( Sociální politika — Směrnice 2001/23/ES — Převod podniků — Zachování práv zaměstnanců — Pojem,převod' — Smluvní převod části závodu jinému podniku — Organizační samostatnost po převodu )

text:
               4.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. února 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesarbeitsgericht Düsseldorf – Německo) – Dietmar Klarenberg v. Ferrotron Technologies GmbH
   (Věc C-466/07) (1)

   („Sociální politika - Směrnice 2001/23/ES - Převod podniků - Zachování práv zaměstnanců - Pojem,převod' - Smluvní převod části závodu jinému podniku - Organizační samostatnost po převodu“)
   (2009/C 82/08)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Landesarbeitsgericht Düsseldorf
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Dietmar Klarenberg

      Žalovaná: Ferrotron Technologies GmbH
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Landesarbeitsgericht Düsseldorf – Výklad čl. 1 odst. 1 písm. a) a b) směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů (Úř. věst. L 82, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 98) – Použitelnost směrnice 2001/23/ES na smluvní převod části závodu na jiný podnik, který převedenou část závodu začlenil do své organizační struktury, aniž by zachoval organizační samostatnost této části závodu – Pojem „převod“ ve smyslu směrnice 2001/23/ES
   Výrok
   Článek 1 odst. 1 písm. a) a b) směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů musí být vykládán v tom smyslu, že tato směrnice může být použita rovněž v situaci, v níž si převedená část podniku nebo závodu nezachová svou organizační samostatnost, za předpokladu, že je zachována funkční vazba mezi jednotlivými převedenými výrobními faktory a že tato vazba umožňuje nabyvateli tyto faktory využívat za účelem provozování stejné nebo obdobné hospodářské činnosti, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 8, 8.12.2008.


title: Věc F-29/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 26. července 2010 — Quadu v. Parlament

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/76

      Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 26. července 2010 — Quadu v. Parlament
      (Věc F-29/07) (1)

      ()
      (2010/C 288/147)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007, s. 37.


title: Věc T-73/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. října 2008 – Carbone-Lorraine v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s výrobky na bázi uhlíku a grafitu pro elektrická nebo mechanická použití — Pokyny o metodě stanovování pokut — Závažnost a doba trvání protiprávního jednání — Polehčující okolnosti — Spolupráce během správního řízení — Zásada proporcionality — Zásada rovného zacházení )

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/31

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. října 2008 – Carbone-Lorraine v. Komise
   (Věc T-73/04) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s výrobky na bázi uhlíku a grafitu pro elektrická nebo mechanická použití - Pokyny o metodě stanovování pokut - Závažnost a doba trvání protiprávního jednání - Polehčující okolnosti - Spolupráce během správního řízení - Zásada proporcionality - Zásada rovného zacházení“)
   (2008/C 301/48)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Le Carbone-Lorraine (Courbevoie, Francie) (zástupci: původně A. Winckler a I. Simic, dále A. Winckler a H. Kanellopoulos, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Castillo de la Torre a É. Gippini Fournier, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2004/420/ES ze dne 3. prosince 2003, v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Případ C.38.359 – Výrobky na bázi uhlíku a grafitu pro elektrická nebo mechanická použití), a podpůrně zrušení pokuty uložené žalobkyni uvedeným rozhodnutím, nebo snížení její výše.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Le Carbone-Lorraine se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc T-629/11: Žaloba podaná dne 5. prosince 2011 — Biogas Nord Anlagenbau v. Komise

text:
               18.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 49/28

         Žaloba podaná dne 5. prosince 2011 — Biogas Nord Anlagenbau v. Komise
   (Věc T-629/11)
   2012/C 49/50
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Biogas Nord Anlagenbau GmbH (Bielefeld, Německo) (zástupce: C. Birkemeyer, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil podle článku 264 SFEU rozhodnutí Komise 2011/527/EU ze dne 26. ledna 2011 o státní podpoře Německa C 7/10 (ex CP 250/09 a NN 5/10) „KStG, Sanierungsklausel (systém převodu daňových ztrát)“ (oznámeno pod číslem K(2011) 275);

               —

               uložil Komisi podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu náhradu nákladů žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod: dodržení zásady soukromého věřitele
               V rámci prvního žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že se v případě § 8c odst. 1a německého Körperschaftsteuergesetz (zákon o dani z příjmu právnických osob) (dále jen „KStG“) nejedná o státní podporu ve smyslu článku 107 a násl. SFEU, neboť zvýhodněné podniky poskytují protiplnění stejné hodnoty, které obstojí ve srovnání s chováním soukromého věřitele v tržním hospodářství.

               2)

               Druhý žalobní důvod: chybějící selektivnost
               Žalobkyně ohledně tohoto bodu tvrdí, že se v případě § 8c odst. 1a KStG nejedná o státní podporu ve smyslu článku 107 a násl. SFEU, neboť toto ustanovení nemá žádný selektivní zvýhodňující účinek.

               3)

               Třetí žalobní důvod: ochrana legitimního očekávání
               Žalobkyně v rámci třetího žalobního důvodu tvrdí, že se na podniky, které předtím, než se dozvěděly o řízení zahájeném Komisí podle čl. 108 odst. 2 SFEU, provedly převody nemovitostí, vztahuje ve vztahu k napadenému rozhodnutí ochrana legitimního očekávání.


title: Věc F-71/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. listopadu 2007 – Karatzoglou v. Evropská agentura pro obnovu (EAR)

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/58

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. listopadu 2007 – Karatzoglou v. Evropská agentura pro obnovu (EAR)
   (Věc F-71/07) (1)

   (2008/C 22/113)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci z důvodu smírného narovnání.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.11.2007, s. 70.


title: Věc C-281/12: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Trento Sviluppo srl, Centrale Adriatica Soc coop v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato ( „Řízení o předběžné otázce — Ochrana spotřebitele — Nekalé obchodní praktiky vůči spotřebitelům — Směrnice 2005/29/ES — Článek 6 odstavec 1 — Pojem „klamavé jednání“ — Kumulativní povaha podmínek uvedených v dotčeném ustanovení“ )

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/13

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Trento Sviluppo srl, Centrale Adriatica Soc coop v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Věc C-281/12) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitele - Nekalé obchodní praktiky vůči spotřebitelům - Směrnice 2005/29/ES - Článek 6 odstavec 1 - Pojem „klamavé jednání“ - Kumulativní povaha podmínek uvedených v dotčeném ustanovení)
   2014/C 52/21
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Trento Sviluppo srl, Centrale Adriatica Soc coop

      Žalovaný: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Consiglio di Stato — Výklad čl. 6 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (Úř. věst. L 149, s. 22) — Pojem „klamavé jednání“ — Kumulativní povaha podmínek uvedených v dotčeném ustanovení

      Výrok

   Obchodní praktika musí být považována za „klamavou“ ve smyslu čl. 6 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách), pokud tato praktika jednak obsahuje nesprávné informace nebo je schopná uvést průměrného spotřebitele v omyl, a jednak je způsobilá vést spotřebitele k přijetí rozhodnutí o obchodní transakci, které by jinak neučinil. Článek 2 písm. k) této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „rozhodnutí o obchodní transakci“ zahrnuje každé rozhodnutí, které přímo souvisí s rozhodnutím, zda zakoupit či nezakoupit produkt.

      (1)  Úř. věst. C 235, 4.8.2012.


title: Věc T-100/08 P: Usnesení Tribunálu ze dne 6. května 2010 — Kerelov v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Přijímání — Otevřené výběrové řízení — Odmítnutí ředitele EPSO sdělit uchazeči informace a dokumenty týkající se vstupního testu — Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/39

         Usnesení Tribunálu ze dne 6. května 2010 — Kerelov v. Komise
   (Věc T-100/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Přijímání - Otevřené výběrové řízení - Odmítnutí ředitele EPSO sdělit uchazeči informace a dokumenty týkající se vstupního testu - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
   2010/C 179/67
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Georgi Kerelov (Pazardžik, Bulharsko) (zástupce: A. Kerelov, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: B. Eggers a K. Herrmann, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 12. prosince 2007, Kerelov v. Komise (F-110/07, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí), a směřující ke zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Georgi Kerelov ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


title: Věc T-494/14: Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2016 – Klymenko v. Rada „Žaloba na neplatnost — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině — Zmrazení finančních prostředků — Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje — Zařazení žalobcova jména na seznam — Lhůta pro podání — Přípustnost — Důkaz o tom, že zařazení na seznam je podložené — Zjevně opodstatněná žaloba“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/34

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2016 – Klymenko v. Rada
   (Věc T-494/14) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Zařazení žalobcova jména na seznam - Lhůta pro podání - Přípustnost - Důkaz o tom, že zařazení na seznam je podložené - Zjevně opodstatněná žaloba“)
   (2016/C 305/47)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Oleksandr Klymenko (Kyjev, Ukrajina) (zástupci: M. Shaw, QC, a I. Quirk, barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Vitro a J. P. Hix, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího rozhodnutí Rady 2014/216/SZBP ze dne 14. dubna 2014, kterým se provádí rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 111, s. 91) a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 381/2014 ze dne 14. dubna 2014, kterým se provádí nařízení Rady (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 111, s. 33) v rozsahu, v němž se vztahují na žalobce.

      Výrok

               1)

               Prováděcí rozhodnutí Rady 2014/216/SZBP ze dne 14. dubna 2014, kterým se provádí rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 381/2014 ze dne 14. dubna 2014, kterým se provádí nařízení Rady (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině se zrušují v rozsahu, v němž se vztahují na Oleksandra Klymenka.

               2)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené O. Klymenkem.

      (1)  Úř. věst. C 292, 1.9.2014.


title: Věc T-252/06 P: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 12. července 2007 – Beau v. Komise ( Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Nemoc z povolání — Zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek — Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek )

text:
               22.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/10

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 12. července 2007 – Beau v. Komise
   (Věc T-252/06 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Nemoc z povolání - Zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek - Zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
   (2007/C 223/14)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Marie-Yolande Beau (Paříž, Francie) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a K. Herrmann, zmocněnci)
   Předmět
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 28. června 2006, Beau v. Komise (F-39/05, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí) a směřující ke zrušení tohoto rozsudku.
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Marie-Yolande Beau ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 281, 18.11.2006.


title: Věc C-229/15: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 16. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Minister Finansów v. Jan Mateusiak („Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Článek 18 písm. c) a články 184 a 187 — Zdanitelná plnění — Ukončení zdanitelné ekonomické činnosti — Ponechání si zboží, které vedlo k odpočtu DPH — Oprava odpočtů — Opravné období — Zdanění podle čl. 18 písm. c) směrnice 2006/112 po uplynutí opravného období“)

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/10

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 16. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Minister Finansów v. Jan Mateusiak
   (Věc C-229/15) (1)

   ((„Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Článek 18 písm. c) a články 184 a 187 - Zdanitelná plnění - Ukončení zdanitelné ekonomické činnosti - Ponechání si zboží, které vedlo k odpočtu DPH - Oprava odpočtů - Opravné období - Zdanění podle čl. 18 písm. c) směrnice 2006/112 po uplynutí opravného období“))
   (2016/C 305/15)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Minister Finansów

      Žalovaný: Jan Mateusiak

      Výrok

   Článek 18 písm. c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2009/162/EU ze dne 22. prosince 2009, musí být vykládán v tom smyslu, že v případě ukončení zdanitelné ekonomické činnosti osoby povinné k dani může být ponechání si zboží touto osobou, stala-li se daň z přidané hodnoty z tohoto zboží odpočitatelnou při jeho pořízení, považováno za dodání zboží uskutečněné za protiplnění podléhající dani z přidané hodnoty, pokud uplynulo opravné období stanovené v článku 187 směrnice 2006/112, ve znění směrnice 2009/162.

      (1)  Úř. věst. C 294, 7.9.2015.


title: Věc C-369/14: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 16. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln – Německo) – Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH v. Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG „Řízení o předběžné otázce — Odpadní elektrická a elektronická zařízení — Směrnice 2002/96/ES — Článek 2 odst. 1 a čl. 3 písm. a), jakož i přílohy I A a I B — Směrnice 2012/19/EU — Článek 2 odst. 1 písm. a), čl. 2 odst. 3 písm. b) a čl. 3 odst. 1 písm. a) a b), jakož i přílohy I a II — Pojmy ‚elektrické a elektronické přístroje a zařízení‘ a ‚elektrické a elektronické nářadí‘ — Pohony garážových vrat“

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/11

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 16. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln – Německo) – Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH v. Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG
   (Věc C-369/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Odpadní elektrická a elektronická zařízení - Směrnice 2002/96/ES - Článek 2 odst. 1 a čl. 3 písm. a), jakož i přílohy I A a I B - Směrnice 2012/19/EU - Článek 2 odst. 1 písm. a), čl. 2 odst. 3 písm. b) a čl. 3 odst. 1 písm. a) a b), jakož i přílohy I a II - Pojmy ‚elektrické a elektronické přístroje a zařízení‘ a ‚elektrické a elektronické nářadí‘ - Pohony garážových vrat“)
   (2015/C 311/12)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Köln

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH

      Žalovaná: Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG

      Výrok

   Článek 2 odst. 1 a čl. 3 písm. a), jakož i přílohy I A bod 6 a I B bod 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/96/ES ze dne 27. ledna 2003 o odpadních elektrických a elektronických zařízeních (OEEZ), a čl. 2 odst. 1 písm. a) a čl. 2 odst. 3 písm. b) a čl. 3 odst. 1 písm. a) a b), jakož i příloha I bod 6 a příloha II bod 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU ze dne 4. července 2012 o odpadních elektrických a elektronických zařízeních (OEEZ) musí být vykládány v tom smyslu, že pohony garážových vrat, jako jsou ty, o které se jedná v původním řízení, které fungují díky napájení elektrickým proudem o napětí přibližně 220 V až 240 V, jsou určené k tomu, aby společně s garážovými vraty tvořily součást vybavení staveb, a mohou být kdykoli odmontovány, opět namontovány nebo dodatečně namontovány ke zmíněnému vybavení, spadají do oblasti působnosti směrnice 2002/96/ES a směrnice 2012/19/ES v průběhu přechodného období stanoveného v čl. 2 odst. 1 písm. a) posledně uvedené směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 439, 8. 12. 2014.


title: Věc C-15/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van Koophandel te Gent – Belgie) – New Valmar BVBA v. Global Pharmacies Partner Health Srl „Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb zboží — Zákaz opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením vývozu — Článek 35 SFEU — Společnost se sídlem v nizozemskojazyčném regionu Belgického království — Právní úprava, která ukládá povinnost vyhotovovat faktury v nizozemském jazyce pod sankcí absolutní neplatnosti — Koncesní smlouva přeshraniční povahy — Omezení — Odůvodnění — Nepřiměřenost“

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van Koophandel te Gent – Belgie) – New Valmar BVBA v. Global Pharmacies Partner Health Srl
   (Věc C-15/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb zboží - Zákaz opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením vývozu - Článek 35 SFEU - Společnost se sídlem v nizozemskojazyčném regionu Belgického království - Právní úprava, která ukládá povinnost vyhotovovat faktury v nizozemském jazyce pod sankcí absolutní neplatnosti - Koncesní smlouva přeshraniční povahy - Omezení - Odůvodnění - Nepřiměřenost“)
   (2016/C 314/05)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van Koophandel te Gent

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: New Valmar BVBA

      Žalovaná: Global Pharmacies Partner Health Srl

      Výrok

   Článek 35 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě člena federace v rámci členského státu, jako je Vlámské společenství Belgického království, která ukládá všem podnikům majícím provozovnu na území tohoto člena federace povinnost vyhotovovat celé znění faktur týkajících se přeshraničních transakcí výlučně v úředním jazyce uvedeného člena federace, a to pod sankcí neplatnosti těchto smluv, o níž musí rozhodnout soud i bez návrhu.

      (1)  Úř. věst. C 118, 13.4.2015.


title: Věc T-672/14 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 15. prosince 2014 – August Wolff a Remedia v. Komise „Předběžné opatření — Registrace humánních léčivých přípravků — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“

text:
               9.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 81/21

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 15. prosince 2014 – August Wolff a Remedia v. Komise
   (Věc T-672/14 R)
   („Předběžné opatření - Registrace humánních léčivých přípravků - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
   (2015/C 081/27)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Německo); a Remedia d.o.o (Záhřeb, Chorvatsko) (zástupci: P. Klappich, C. Schmidt a P. Arbeiter, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Šimerdová, A. Sipos a B.-R. Killmann, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Evropské komise C (2014) 6030 final ze dne 19. srpna 2014 o povolení humánních léčivých přípravků, určených k topickému použití, s velkými koncentracemi estradiolu podle článku 31 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67).

      Výrok

               1)

               Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

               2)

               Usnesení ze dne 2. října 2014 se zrušuje.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/1

         2009/C 267/01
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 256, 24.10.2009

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 244, 10.10.2009

      Úř. věst. C 233, 26.9.2009

      Úř. věst. C 220, 12.9.2009

      Úř. věst. C 205, 29.8.2009

      Úř. věst. C 193, 15.8.2009

      Úř. věst. C 180, 1.8.2009

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-509/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. června 2013 — Portugalsko v. Komise ( „Rybolov — Finanční příspěvek při provádění režimů kontrol a sledování — Rozhodnutí o neuhrazení výdajů uskutečněných v souvislosti s nákupem dvou oceánských hlídkovacích plavidel — Článek 296 ES — Směrnice 93/36/EHS — Legitimní očekávání — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/62

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. června 2013 — Portugalsko v. Komise
   (Věc T-509/09) (1)

   (Rybolov - Finanční příspěvek při provádění režimů kontrol a sledování - Rozhodnutí o neuhrazení výdajů uskutečněných v souvislosti s nákupem dvou oceánských hlídkovacích plavidel - Článek 296 ES - Směrnice 93/36/EHS - Legitimní očekávání - Povinnost uvést odůvodnění)
   2013/C 225/138
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: původně L. Inez Fernandes, A. Trindade Mimoso a A. Miranda Boavida, poté I. Inez Fernandes, H. Leitão a V. Coelho, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet a M. Afonso, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 14. října 2009, kterým byly výdaje související s nákupem dvou oceánských hlídkovacích plavidel, částečně určených ke kontrole a sledování rybolovu, prohlášeny za nezpůsobilé k finanční podpoře Evropské unie na základě rozhodnutí Komise 2002/978/ES ze dne 10. prosince 2002 o výdajích, na něž lze poskytnout příspěvek, jejichž cílem je přispět k určitým činnostem stanoveným některými členskými státy v průběhu roku 2002 při provádění režimů kontrol, inspekcí a sledování v rámci společné rybářské politiky (Úř. věst. L 338, s. 33).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 27.3.2010.


title: Věc T-176/04: Žaloba podaná dne 13. května 2004 Luigim Marcucciem proti Komisi Evropských společenství

text:
               10.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/17

         Žaloba podaná dne 13. května 2004 Luigim Marcucciem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-176/04)
   (2004/C 179/34)
   Jednací jazyk: italština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 13. května 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Luigim Marcucciem, zastoupeným Allesandrem Distantem, advokátem s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí personální služby o zamítnutí jeho žádosti;

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   Žaloba byla podána v následujících souvislostech: Žalobce dne 1. dubna 2003 předložil Komisi Evropských společenství žádost, aby a) – pokud existuje – zaslala žalobci zprávu o lékařském vyšetření vypracovanou Dr. M.P. Simonnet poté, co žalobce vyšetřila v jeho domě dne 20. června 2002, a to buď formou ověřené kopie předané žalobci nebo jím v žádosti uvedenému lékaři; v druhém případě aby byl žalobce o tomto zaslání písemně informován; b) pokud taková zpráva o lékařském vyšetření neexistuje, tuto skutečnost písemně sdělila žalobci; c) pokud by postupu uvedenému v bodech a) a b) bránily nějaké překážky, aby na ně byl žalobce písemně upozorněn.
   Po vydání rozhodnutí zamítajícího jeho žádost, podal žalobce tuto žalobu.
   Na podporu svých tvrzení žalobce uplatňuje následující žalobní důvody:
   Došlo k porušení platného práva, neboť úředník má nárok na přístup ke všem údajům, které se ho týkají, jež byly zaměstnanci žalované shromážděny při výkonu jejích úkolů a které má žalovaná k dispozici, takže má také nárok na přístup ke zprávě o lékařském vyšetření;
   došlo k porušení práva žalobce na zdraví a tělesnou a duševní nedotknutelnost jakož i k porušení povinnosti orgánů Společenství pečovat o blaho zaměstnanců;
   došlo k porušení povinnosti odůvodnit akty, stanovené v článku 25 Statutu;
   došlo k porušení povinnosti péče: na žalobcův zájem dozvědět se obsah zprávy o lékařském vyšetření, či alespoň aby s jejím obsahem byl seznámen jím určený lékař, nebyl brán nejmenší ohled. Je nejasné, které úřední zájmy – jež neexistovaly – chtěla žalovaná chránit tím, že zamítla žádost a stížnost.


title: Věc T-443/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. listopadu 2013 — Equinix (Germany) v. OHIM Acotel (ancotel.) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška prostorové ochranné známky Společenství ancotel. — Starší prostorová ochranná známka Společenství ACOTEL — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               11.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. listopadu 2013 — Equinix (Germany) v. OHIM Acotel (ancotel.)
   (Věc T-443/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška prostorové ochranné známky Společenství ancotel. - Starší prostorová ochranná známka Společenství ACOTEL - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2014/C 9/37
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Equinix (Germany) GmbH, původně ancotel GmbH (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupce: H. Truelsen, avokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Poch, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Acotel SpA (Řím, Itálie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. srpna 2012 (věc R 1895/2011-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Acotel SpA a ancotel GmbH, nyní Equinix (Germany) GmbH.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá

               2)

               Equinix (Germany) GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 379, 8.12.2012.


title: Věc C-449/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 8. října 2012 — L. J. A. van Luijk, další účastník řízení: Burgemeester van Den Haag

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 8. října 2012 — L. J. A. van Luijk, další účastník řízení: Burgemeester van Den Haag
   (Věc C-449/12)
   2013/C 26/31
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: L. J. A. van Luijk

      Další účastník řízení: Burgemeester van Den Haag

      Předběžné otázky

               1)

               Je čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 2252/2004 ze dne 13. prosince 2004 o normách pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy (Úř. věst. L 385, s. 1) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 444/2009 ze dne 28. května 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 2252/2004 (Úř. věst. L 142, s. 1) platný ve světle článků 7 a 8 Listiny základních práv Evropské unie a článku 8 Evropské úmluvy o lidských právech a základních svobodách?

               2)

               Je třeba v případě, že odpověď na otázku č. 1 zní, že čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 2252/2004 ze dne 13. prosince 2004 o normách pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy (Úř. věst. L 385, s. 1) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 444/2009 ze dne 28. května 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 2252/2004 (Úř. věst. L 142, s. 1) je platný, čl. 4 odst. 3 nařízení ve světle článků 7 a 8 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 8 odst. 2 Evropské úmluvy o lidských právech a základních svobodách a čl. 7 písm. f) směrnice 95/46 (1) ve spojení s čl. 6 odst. 1 písm. b) této směrnice vykládat v tom smyslu, že za účelem provedení uvedeného nařízení musí členské státy na základě zákona zajistit, že biometrické údaje, které jsou shromažďovány a uchovávány podle tohoto nařízení, nesmějí být shromažďovány, zpracovávány a využívány k jiným účelům než k vydání dokladu?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, s. 31; Zvl. vyd. 13/15, s. 355).


title: Věc C-250/07: Žaloba podaná dne 24. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecko

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/17

         Žaloba podaná dne 24. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecko
   (Věc C-250/07)
   (2007/C 155/34)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Patakia a D. Kukovec)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nevydala oznámení o předběžné výzvě k účasti v soutěži, a tím, že se bez odůvodnění opozdila s odpovědí na dotaz o upřesnění žalobce ohledně důvodů pro zamítnutí jeho kandidatury, nesplnila povinnost ohledně předběžné výzvy k účasti v soutěži při zahájení řízení o zadání veřejné zakázky, která pro ni vyplývá na základě směrnice Rady 93/38/EHS (1) ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací a rovněž porušila povinnost, která pro ni vyplývá na základě článku 4 směrnice 93/38/EHS,

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise obdržela stížnost týkající se porušení spáchaných v rámci výzvy k účasti v soutěži Dimosia Epichirisi Ilektrismou (DEI – Veřejný podnik pro elektrickou energii) za účelem studie, dodání, dopravy, instalace a zavedení dvou termoelektrických jednotek určených pro tepelnou elektrárnu v Atherinolakkos na Krétě.
   Komise má za to, že DEI zanedbala zveřejnění výzvy k účasti v soutěži v rozporu s čl. 20 odst. 2 písm. a) směrnice 93/38/EHS, který stanoví výjimky pro případy, kdy nejsou splněny podmínky, které je třeba vykládat kumulativním způsobem. Konkrétněji má Komise za to, že DEI zneužila výklad pojmů „vhodná nabídka“ a „pokud se původní podmínky zakázky podstatně nezmění“ k odůvodnění použití výjimky stanovené v tomto ustanovení.
   Komise má rovněž za to, že v projednávaném případě není možné se dovolávat důvodů krajní naléhavosti, ani není možné se dovolávat událostí, které nebylo možno předvídat ve smyslu čl. 20 odst. 2 písm. d), jelikož takové skutečnosti nejsou DEI podloženy.
   Konečně ve světle judikatury Soudního dvora má Komise za to, že došlo k velkému zpoždění v odůvodnění zamítnutí kandidatury žalobce v rozporu s čl. 41 odst. 4 směrnice 93/38/EHS.
   Komise v důsledku toho usuzuje, že Řecká republika porušila své povinnosti, které pro ni vyplývají na základě čl. 20 odst. 2 a čl. 41 odst. 4 směrnice 93/38/EHS.

      (1)  Úř. věst. L 199, 9.8.1993, s. 84; Zvl. vyd. 06/02, s. 194.


title: Věc C-531/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hessisches Landessozialgericht (Německo) dne 19. října 2011 — Angela Strehl v. Bundesagentur für Arbeit Nürnberg

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/28

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hessisches Landessozialgericht (Německo) dne 19. října 2011 — Angela Strehl v. Bundesagentur für Arbeit Nürnberg
      (Věc C-531/11)
      (2012/C 25/49)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Hessisches Landessozialgericht

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Angela Strehl

         Žalovaná: Bundesagentur für Arbeit Nürnberg

         Předběžné otázky

      Je třeba článek čl. 68 odst. 1 první větu nařízení č. 1408/71 (1) vykládat v tom smyslu, že příslušná instituce členského státu bydliště musí při výpočtu dávek vzít v úvahu rovněž mzdu nebo plat pracovnice jiné než příhraniční pracovnice (čl. 71 odst. 1 písm. b), bod ii) nařízení č. 1408/71), které dotyčná osoba pobírala ve svém posledním zaměstnání v jiném členském státu, pokud v členském státu bydliště nenavazuje žádné zaměstnání a k zapsání do evidence uchazečů o zaměstnání došlo až 11 měsíců po ukončení jejího zaměstnání v jiném členském státu?

         (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35).


title: Věc T-598/10: Usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2011 — Biodes v. OHIM — Manasul Internacional (LINEASUL) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Zrušení rozhodnutí odvolacího senátu — Bezpředmětnost sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               12.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/22

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2011 — Biodes v. OHIM — Manasul Internacional (LINEASUL)
   (Věc T-598/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Zrušení rozhodnutí odvolacího senátu - Bezpředmětnost sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2011/C 331/44
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Biodes, SL (Madrid, Španělsko) (zástupce: E. Manresa Medina, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Manasul Internacional, SL (Ponferrada, Španělsko)

      Předmět

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. září 2010 (věc R 1520/2009-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Manasul Internacional, SL a Biodes, SL

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není namístě rozhodnout.

               2)

               Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 12.3.2011.


title: Věc T-384/13: Žaloba podaná dne 26. července 2013 — Intermark v. OHIM — Coca-Cola (RIENERGY Cola)

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/50

         Žaloba podaná dne 26. července 2013 — Intermark v. OHIM — Coca-Cola (RIENERGY Cola)
   (Věc T-384/13)
   2013/C 260/90
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Intermark Srl (Stei, Rumunsko) (zástupce: Á. László, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: The Coca-Cola Company (Atlanta, Spojené státy)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               vyhověl přihlášce, změnil napadené rozhodnutí žalovaného, nařídil zamítnutí námitek a nařídil, aby označení žalobkyně bylo v celém rozsahu zapsáno jako ochranná známka;

               —

               pro případ, že dospěje k závěru, že je nevyhnutelné znovu a podrobně posoudit skutkové okolnosti a důkazy věci, zrušil napadené rozhodnutí žalovaného a věc vrátil OHIM k novému posouzení a novému rozhodnutí;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „Cola“ pro výrobky a služby spadající do tříd 32 a 35 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 507 963

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: zápis ochranné známky Společenství č. 8 792 475, č. 2 107 118 a č. 8 709 818 týkající se obrazové ochranné známky „Coca-Cola“ pro výrobky a služby spadající do tříd 30, 32, 33 a 35

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009


title: Věc T-714/16: Žaloba podaná dne 7. října 2016 – Asolo v EUIPO – Red Bull (FLÜGEL)

text:
               12.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/29

         Žaloba podaná dne 7. října 2016 – Asolo v EUIPO – Red Bull (FLÜGEL)
   (Věc T-714/16)
   (2016/C 462/37)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Asolo LTD (Limassol, Kypr) (zástupce: W. Pors, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Rakousko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „FLÜGEL“ – Ochranná známka Evropské unie č. 637 686

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. července 2016 ve věci R 282/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               návrh na prohlášení neplatnosti zamítl;

               —

               uložil EUIPO a společnosti Red Bull náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 54 odst. 2 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 53 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-336/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Chemnitz (Německo) dne 3. srpna 2006 – Manfred Seuke v. Landkreis Mittweida

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Chemnitz (Německo) dne 3. srpna 2006 – Manfred Seuke v. Landkreis Mittweida
   (Věc C-336/06)
   (2006/C 261/21)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Chemnitz
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Manfred Seuke

      Žalovaný: Landkreis Mittweida
   Předběžné otázky

               1.

               Je členský stát oprávněn v souladu s čl. 1 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 a odst. 4 směrnice 91/439/EHS (1) požadovat po držiteli řidičského průkazu vydaného v jiném členském státě, aby tento požádal u tuzemského orgánu o uznání práva užívat toto řidičské oprávnění v tuzemsku, bylo-li držiteli zahraničního řidičského průkazu EU předtím v tuzemsku řidičské oprávnění odňato nebo jinak zrušeno?
               Pokud ne:

               2.

               Musí být čl. 1 odst. 2 ve spojení s čl. 8 odst. 2 a odst. 4 směrnice 91/439/EHS vykládán v tom smyslu, že členský stát je na svém území oprávněn odmítnout uznat oprávnění řídit na základě řidičského průkazu vydaného v jiném členském státě, pokud bylo předtím řidičské oprávnění držiteli zahraničního řidičského průkazu EU v tuzemsku odňato nebo jinak zrušeno, jestliže lhůta pro dobu, ve které je zakázáno opětovné udělení řidičského oprávnění v tuzemsku, nařízená v souvislosti s tímto opatřením uplynula před vydáním řidičského průkazu v jiném členském státě, a pokud je nutno vzhledem k objektivním indiciím (neexistence bydliště v členském státě, který řidičský průkaz vydal, a neúspěšná žádost o opětovné vydání řidičského oprávnění v tuzemsku) vycházet z toho, že získáním zahraničního řidičského oprávnění EU měly být pouze obejity přísné hmotněprávní požadavky tuzemského řízení o opětovném vydání řidičského oprávnění, zejména lékařsko-psychologické posouzení?

      (1)  Úř. věst. L 237, s. 1.


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne  10. ledna 2006  ve věci C-402/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret): Skov Æg proti Bilka Lavprisvarehus A/S a Bilka Lavprisvarehus A/S proti Jette Mikkelsen, Michaelu Due Nielsenovi (Směrnice 85/374/EHS — Odpovědnost za vadné výrobky — Odpovědnost dodavatele vadného výrobku)

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/4

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 10. ledna 2006
   ve věci C-402/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret): Skov Æg proti Bilka Lavprisvarehus A/S a Bilka Lavprisvarehus A/S proti Jette Mikkelsen, Michaelu Due Nielsenovi (1)

   (Směrnice 85/374/EHS - Odpovědnost za vadné výrobky - Odpovědnost dodavatele vadného výrobku)
   (2006/C 48/07)
   Jednací jazyk: dánština
   Ve věci C-402/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Vestre Landsret (Dánsko) ze dne 26. září 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 29. září 2003, v řízení Skov Æg proti Bilka Lavprisvarehus A/S a Bilka Lavprisvarehus A/S proti Jette Mikkelsen, Michaelu Due Nielsenovi, Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann (zpravodaj), C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Schiemann a J. Makarczyk, předsedové senátů, C. Gulmann, J. N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, P. Kūris, E. Juhász a G. Arestis, soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: H. von Holstein, náměstek vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 10. ledna 2006 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Směrnice Rady 85/374/ES ze dne 25. července 1985 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky musí být vykládána tak, že:

               —

               brání vnitrostátnímu právnímu pravidlu, podle kterého dodavatel nese, nad rámec případů taxativně vyjmenovaných v jejím čl. 3 odst. 3, odpovědnost bez zavinění, kterou tato směrnice zavádí a přičítá výrobci;

               —

               nebrání vnitrostátnímu právnímu pravidlu, podle kterého má dodavatel povinnost nést v plném rozsahu odpovědnost výrobce za zavinění.

      (1)  Úř. věst. C 304, 13.12.2003.


title: Věc C-504/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. září 2011 ThyssenKrupp Ascenseurs Luxemburg Sàrl proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve spojených věcech T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a další v. Evropská komise

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. září 2011 ThyssenKrupp Ascenseurs Luxemburg Sàrl proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve spojených věcech T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a další v. Evropská komise
   (Věc C-504/11 P)
   2011/C 347/32
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: ThyssenKrupp Ascenseurs Luxemburg Sàrl (zástupce: T. Schaper, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit rozsudek Tribunálu (osmého senátu) ze dne 13. července 2011 ve spojených věcech T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07 (ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a další v. Evropská komise) v plném rozsahu, pokud zamítá žalobu a pokud se týká účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek;

               —

               Podpůrně přiměřeně dále snížit pokutu uloženou účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek v článku 2 napadeného rozhodnutí Evropské komise ze dne 21. února 2007;

               —

               Dále podpůrně vrátit věc Tribunálu k novému rozhodnutí;

               —

               Uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) dotyčným opravným prostředkem napadá rozsudek Tribunálu (osmého senátu) ze dne 13. července 2011 ve věci T-148/07 a další (ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a další v. Evropská komise) v rozsahu, v němž tento rozsudek zamítá žalobu ze dne 7. května 2007 podanou proti rozhodnutí Evropské komise K(2007) 512 konečné ze dne 21. února 2007 (věc COMP/E-1/38.823 — výtahy a eskalátory) a v němž se týká navrhovatelky.
   Navrhovatelka vytýká nepříslušnost Komise, porušení podstatných formálních předpisů, porušení Smlouvy ES resp. SFEU a právních norem, které je třeba použít při provádění těchto smluv jakož i zneužití pravomocí a porušení základních práv v rámci tří důvodů kasačního opravného prostředku:

               Zaprvé navrhovatelka vytýká, že Tribunál nesprávně potvrdil příslušnost Komise k provedení řízení. Zastává názor, že Tribunál měl prohlásit rozhodnutí Komise za neplatné z důvodu nepoužitelnosti článku 101 SFEU (bývalý článek 81 ES) z důvodu neexistence mezistátního významu vytýkaných lokálních porušení práv. I kdyby Tribunál prohlásil článek 101 SFEU za použitelný, měl zohlednit, že s příslušností Komise se neslučuje každopádně systém souběžných příslušností podle oznámení ESHS založený nařízením č. 1/2003 (1). Konečně Tribunál nezohlednil, že dodatečné zahájení řízení Komisí představuje porušení zásady určitosti a zákonnosti v souvislosti s tresty, chráněné základními právy.

               Zadruhé vytýká navrhovatelka, že Tribunál nesprávně potvrzuje rozhodnutí Komise o solidární odpovědnosti navrhovatelky na základě obratu skupiny ThyssenKrupp AG. Rozsudek porušuje v tomto ohledu článek 23 nařízení č. 1/2003, princip právního státu v podobě zásady nulla poena sine lege, zásadu proporcionality trestů, zásadu in dubio pro reo a zásadu zavinění. Rozsudek je nesprávný v rozsahu, v němž spočívá na předpokladu, že dceřiná společnost společně se svou mateřskou společností (a jinými společnostmi skupiny) tvoří společenství dlužníků v podobě hospodářské jednotky. Krom toho a nezávisle na tom porušuje i zásadu zavinění, neboť navrhovatelce byla uložena společně s její mateřskou společností pokuta jakožto solidárním dlužníkům. Podpůrně je vytýkáno, že Tribunál potvrdil solidární odpovědnost navzdory absenci uspořádání podílů na dluhu ve vnitřním vztahu.

               Zatřetí vytýká navrhovatelka, že Tribunál porušil ve svém rozsudku povinnost komplexního přezkumu, která mu přísluší, a to tím, že dostatečně nepřezkoumal nepřiměřenost stanovení výchozí částky, násobícího koeficientu z titulu odrazení ani nedostatečné ohodnocení spolupráce navrhovatelky s Komisí a tím porušil základní právo na spravedlivý proces a v něm spočívající záruku právní ochrany.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy Text s významem pro EHP (Úř. věst. L 1, s.1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc T-220/16: Žaloba podaná dne 9. května 2016 – Perry Ellis International Group v EUIPO (PRO PLAYER)

text:
               27.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/33

         Žaloba podaná dne 9. května 2016 – Perry Ellis International Group v EUIPO (PRO PLAYER)
   (Věc T-220/16)
   (2016/C 232/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Perry Ellis International Group Holdings Ltd (Nassau, Bahamy) (zástupci: O. Günzel, C. Tenkhoff, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „PRO PLAYER“ – Přihláška č. 13 258 595

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. února 2016, ve věci R 1091/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-336/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbetsdomstolen (Švédsko) dne 6. července 2015 – Unionen v. Almega Tjänsteförbunden, ISS Facility Services AB

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbetsdomstolen (Švédsko) dne 6. července 2015 – Unionen v. Almega Tjänsteförbunden, ISS Facility Services AB
   (Věc C-336/15)
   (2015/C 311/34)
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Arbetsdomstolen

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Unionen

      Žalovaní: Almega Tjänsteförbunden, ISS Facility Services AB

      Předběžná otázka

   Je slučitelné se směrnicí o převodech podniků (1), pokud po uplynutí jednoho roku od převodu podniku při uplatnění ustanovení kolektivní smlouvy nabyvatele, podle něhož v případě, kdy je podmínkou pro prodloužení výpovědní doby dosažení určitého počtu let odpracovaných nepřetržitě u jediného zaměstnavatele, není zohledněn počet let odpracovaných u převodce, pokud dotčení zaměstnanci měli podle totožného ustanovení kolektivní smlouvy, která platila u převodce, nárok na zohlednění takových odpracovaných let?

      (1)  Směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů (Úř. věst. 2001 L 82, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 98).


title: Věc T-487/07: Žaloba podaná dne 21. prosince 2007 – Imperial Chemical Industries v. OHIM (FACTORY FINISH)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/58

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2007 – Imperial Chemical Industries v. OHIM (FACTORY FINISH)
   (Věc T-487/07)
   (2008/C 51/106)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Imperial Chemical Industries (ICI) plc (Londýn, Spojené království) (zástupce: S. Malynicz, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 24. října 2007 ve věci R 668/2007-4;

               —

               uložit Úřadu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „FACTORY FINISH“ pro výrobky ve třídě 2 – přihláška č. 4 538 518

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí žádosti.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Rady č. 40/94, jelikož „FACTORY FINISH“ není popisem, ale netypickou juxtapozicí, jejímž výsledkem je slovní novotvar, a porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, jelikož ochranná známka, jejíž zápis se požaduje, nepostrádá rozlišovací způsobilost.


title: Věc T-157/10: Žaloba podaná dne 8. dubna 2010 — Barilla v. OHIM — Brauerei Schlösser (ALIXIR)

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/47

         Žaloba podaná dne 8. dubna 2010 — Barilla v. OHIM — Brauerei Schlösser (ALIXIR)
   (Věc T-157/10)
   2010/C 148/76
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Barilla G. e R. Fratelli SpA (Parma, Itálie) (zástupci: A. Colmano, G. Sironi a A. Vanzetti, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Brauerei Schlösser GmbH (Düsseldorf, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 25. ledna 2010 ve věci R 20/2009-2;

               —

               zamítnout námitky podané další účastnicí řízení před odvolacím senátem proti zápisu dotčené ochranné známky Společenství;

               —

               podpůrně, vrátit věc žalovanému, aby mohl zamítnout námitky, a

               —

               uložit žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ALIXIR“ pro výrobky zařazené, mimo jiné, do třídy 32

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis německé slovní ochranné známky „Elixeer“ pro výrobky zařazené do třídy 32

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění odvolání v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně rozhodl, že existuje nebezpečí záměny mezi dotčenými ochrannými známkami.


title: Věc C-127/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska (Nesplnění povinnosti státem — Sociální politika — Ochrana bezpečnosti a zdraví zaměstnanců — Směrnice 89/391/EHS — Článek 5 odst. 1 — Povinnost zaměstnavatele zajistit bezpečnost a ochranu zdraví zaměstnanců s ohledem na všechna hlediska týkající se práce — Odpovědnost zaměstnavatele)

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/3

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-127/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Sociální politika - Ochrana bezpečnosti a zdraví zaměstnanců - Směrnice 89/391/EHS - Článek 5 odst. 1 - Povinnost zaměstnavatele zajistit bezpečnost a ochranu zdraví zaměstnanců s ohledem na všechna hlediska týkající se práce - Odpovědnost zaměstnavatele)
   (2007/C 183/03)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M.-J. Jonczy a N. Yerrell, zmocněnci)

      Žalovaný: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: C. Gibbs, zmconěnec, D. Anderson QC a D. Barr, barrister)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení čl. 5 odst. 1 a 4 směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci (Úř. věst. L 183, s. 1) – Vnitrostátní právní úprava omezující povinnost zaměstnavatele zajistit bezpečnost a ochranu zdraví zaměstnanců s ohledem na všechna hlediska týkající se práce
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 143, 11.6.2005.


title: Věc T-390/10 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2012 — Füller-Tomlinson v. Parlament ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Sociální zabezpečení — Nemoc z povolání — Určení míry invalidity vzniklé pracovním úrazem nebo nemocí z povolání — Použití evropského měřítka hodnocení stupně újmy na fyzické a psychické integritě pro lékařské účely — Zkreslení skutkových okolností — Přiměřená lhůta“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2012 — Füller-Tomlinson v. Parlament
   (Věc T-390/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Sociální zabezpečení - Nemoc z povolání - Určení míry invalidity vzniklé pracovním úrazem nebo nemocí z povolání - Použití evropského měřítka hodnocení stupně újmy na fyzické a psychické integritě pro lékařské účely - Zkreslení skutkových okolností - Přiměřená lhůta)
   2013/C 26/76
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Paulette Füller-Tomlinson (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Levi, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupci: K. Zejdová a S. Seyr, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 1. července 2010, Füller-Tomlinson v. Parlament (F-97/08, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), a směřující ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Paulette Füller-Tomlinson ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc T-370/14: Žaloba podaná dne 23. května 2014 – Petropars a další v. Rada

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/33

         Žaloba podaná dne 23. května 2014 – Petropars a další v. Rada
   (Věc T-370/14)
   2014/C 261/58
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Petropars Ltd (Teherán, Írán); Petropars International FZE (Dubaj, Spojené arabské emiráty); a Petropars UK Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Zaiwalla, P. Reddy a Z. Burbeza, Solicitors, a R. Blakeley, Barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí z března 2014;

               —

               zrušil stanovisko z března 2014 v rozsahu, v němž se týká žalobkyň, a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobkyně předkládají čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že kritéria pro zapsání na seznam stanovená v čl. 23 odst. 2 písm. d) nařízení č. 267/2012 (1) nebo v čl. 20 odst. 1 písm. c) rozhodnutí 2010/413 (2) nejsou splněna a že se Rada dopustila zjevně nesprávného právního posouzení, když uvedla, že kritéria splněna byla a nadále jsou splněna, protože žalobkyně nejsou vlastněny nebo kontrolovány National Iranian Oil Company (NIOC).

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že kritéria pro zapsání na seznam nejsou splněna, protože Rada neprokázala, že NIOC je finančně podporována íránskou vládou.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení že zachování určení žalobkyň v každém případě porušuje jejich základní práva a svobody, včetně jejich práva na podnikání a pokojné využívání jejich vlastnictví je v rozporu se zásadou proporcionality. Žalobkyně dále tvrdí, že skutečnost, že jsou nadále zapsány na seznam, představuje porušení zásady opatrnosti a zásad ochrany životního prostředí a ochrany lidského zdraví a bezpečnosti, které může způsobit podstatné narušení zdraví a bezpečnosti íránských pracovníků a životního prostředí.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Rada porušila právo žalobkyň na obhajobu tím, že neprovedla úplný a odpovídající přezkum určení žalobkyň a řádně se nezabývala vyjádřením, které jí bylo předloženo.

      (1)  Nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. 2012 L 88, s. 1).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř věst. 2010 L 195, s. 39).


title: Věc T-342/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 17. června 2008 – Angiotech Pharmaceuticals v. OHIM (VASCULAR WRAP)

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/36

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 17. června 2008 – Angiotech Pharmaceuticals v. OHIM (VASCULAR WRAP)
   (Věc T-342/06) (1)

   (2008/C 197/68)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Věc C-610/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okresným súdem Prešov (Slovensko) dne 29. prosince 2014 – Helena Kolcunová v. Provident Financial s. r. o.

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okresným súdem Prešov (Slovensko) dne 29. prosince 2014 – Helena Kolcunová v. Provident Financial s. r. o.
   (Věc C-610/14)
   (2015/C 118/17)
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Okresný súd Prešov

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Helena Kolcunová

      Žalovaná: Provident Financial s. r. o.

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být směrnice Rady 93/13/EHS (1) ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (dále jen „směrnice 93/13/EHS“) vykládána v tom smyslu, že služba zajištění splácení spotřebitelského úvěru, jejímž předmětem je hotovostní přebírání splátek úvěru od spotřebitele, představuje hlavní předmět plnění v rámci spotřebitelského úvěru, nebo v tom smyslu, že jde o hlavní předmět plnění v rámci zvláštní smlouvy?

               2)

               Musí být směrnice Rady 87/102/EHS (2) ze dne 22. prosince 1986 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se spotřebitelského úvěru, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/7/ES (3) ze dne 16. února 1998, vykládána v tom smyslu, že se do RPSN zahrnuje i odměna za hotovostní přebírání splátek úvěru nebo její část, pokud odměna podstatně převyšuje náklady nezbytné na tuto vedlejší službu, a musí být článek 14 této směrnice vykládán v tom smyslu, že jde o obcházení institutu RPSN, pokud při doplňkové službě odměna podstatně převyšuje náklady na doplňkovou službu a odměna není zahrnuta do RPSN?

               3)

               Musí být směrnice […] 93/13/EHS […] vykládána v tom smyslu, že ke splnění požadavku transparentnosti vedlejší služby (jde-li vůbec o vedlejší službu, a nikoli o cenu/odměnu za samotný úvěr), za kterou se hradí administrativní poplatek, stačí, že cena této administrativní služby (administrativní poplatek) je jasná a srozumitelná, i když předmět plnění této administrativní služby není určen?

               4)

               Musí být čl. 4 odst. 2 směrnice […] 93/13/EHS […] vykládán v tom smyslu, že pouhá skutečnost, že administrativní poplatek je zahrnut do výpočtu RPSN, znamená, že jde o cenu/odměnu za úvěr a brání výše uvedené provedení soudního přezkumu takového administrativního poplatku pro účely této směrnice?

               5)

               Je-li odpověď na otázku pod bodem 3 taková, že předmět administrativní služby, za kterou se má hradit administrativní poplatek, je dostatečně transparentní, představuje v takovém případě administrace se všemi možnými v úvahu přicházejícími administrativními pracemi a úkony hlavní předmět spotřebitelského úvěru?

               6)

               Musí být čl. 4 odst. 2 směrnice […] 93/13/EHS […] vykládán v tom smyslu, že pro účely této směrnice tvoří odměnu/cenu za úvěr nejen úrok, ale i poplatky věřitele (bez ohledu na to, zda jsou uvedeny ve smlouvě, ve všeobecných obchodních podmínkách, nebo v sazebníku) a mohou tudíž být tyto poplatky coby případná odměna/cena za úvěr předmětem přezkumu z hlediska jejich přiměřenosti ve vztahu ke službě, za kterou mají být uhrazeny?

      (1)  Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288.

      (2)  Úř. věst. L 42, 1987, s. 48; Zvl. vyd. 15/01, s. 326.

      (3)  Úř. věst. L 101, s. 17; Zvl. vyd. 15/04, s. 36.


title: Věc C-203/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kammarrätten i Stockholm (Švédsko) dne 4. května 2015 – Tele2 Sverige AB v. Post- och telestyrelsen

text:
               6.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kammarrätten i Stockholm (Švédsko) dne 4. května 2015 – Tele2 Sverige AB v. Post- och telestyrelsen
   (Věc C-203/15)
   (2015/C 221/06)
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Kammarrätten i Stockholm

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Tele2 Sverige AB

      Odpůrce: Post- och telestyrelsen

      Předběžné otázky

               1)

               Je obecná povinnost uchovávat provozní údaje týkající se veškerých osob, veškerých prostředků elektronické komunikace a veškerých provozních údajů bez jakéhokoli rozlišení, omezení nebo jakýchkoli výjimek pro účely boje proti trestné činnosti (jak je popsáno [v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce]) v souladu s čl. 15 odst. 1 směrnice 2002/58/ES (1), a to s ohledem na články 7, 8 a čl. 52 odst. 1 Listiny?

               2)

               Pokud bude odpověď na první otázku záporná, může být uchovávání přesto přípustné, pokud:

                           a)

                           je přístup vnitrostátních orgánů k uchovávaným údajům stanoven tak, [jak je popsáno v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce], a

                           b)

                           jsou bezpečnostní požadavky upraveny tak, [jak je popsáno v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce], a

                           c)

                           veškeré relevantní údaje musí být uchovávány po dobu šesti měsíců ode dne ukončení komunikace a následně vymazány, [jak je popsáno v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce]?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (Úř. věst. L 201, s. 37; Zvl. vyd. 13/29, s. 514).