title: Věc T-55/05: Žaloba podaná dne 31. ledna 2005 Rijn Schelde Mondia France proti Komisi Evropských společenství

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/37

         Žaloba podaná dne 31. ledna 2005 Rijn Schelde Mondia France proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-55/05)
   (2005/C 93/69)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 31. ledna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství společností Rijn Schelde Mondia France, se sídlem v Rouen (Francie), zastoupenou François Citronem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               určil, že dopis ze dne 7. října 2004 zaslaný Evropskou komisí generálnímu ředitelství cel ve spisu REM 2201 představuje rozhodnutí Evropské komise poškozující společnost Rijn Schelde Mondia France a že musí být zrušeno;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně v projednávaném sporu napadá rozhodnutí, které má být obsaženo v dopise Komise ze dne 7. října 2004, zaslaném Komisí francouzskému generálnímu ředitelství cel.
   V tomto ohledu je připomenuto, že dopisem ze dne 31. října 2000 žalobkyně požádala francouzskou správu cel, aby schválila prominutí cel, které jí bylo oznámeno generálním ředitelstvím cel v Rouen a v Le Havru v celkové výši 962 058,674 EUR. Francouzská správa, která se považovala za příslušnou pro vyřízení požadované žádosti o prominutí cel, spis přesto postoupila Komisi, aby se vyjádřila „k tomu, zda je zjištěná nedbalost zjevná, či nikoli“.
   Napadeným rozhodnutím Komise spis vrátila francouzským celním úřadům „k vyřízení vašimi službami“. Francouzské správě nicméně sdělila, že má za to, že se žalobkyně dopustila zjevné nedbalosti, přičemž doporučila, aby bylo žalobkyni zamítnuto prominutí cel.
   Na podporu svých tvrzení žalobkyně uplatňuje:

               —

               Existenci překročení pravomoci v projednávaném případě, jelikož Komise, která se prohlásila za nepříslušnou k rozhodnutí o žádosti o prominutí cel, přesto přijala stanovisko k otázce týkající se údajné zjevné vytýkané nedbalosti.

               —

               Komise nepřijala své rozhodnutí ve lhůtě devíti měsíců stanovené článkem 907 druhým pododstavcem prováděcího nařízení k celnímu kodexu Společenství.

               —

               Porušení povinnosti odůvodnění aktů.

               —

               Existenci zneužití pravomoci v projednávaném případě v rozsahu, v němž bylo rozhodnutí o nepříslušnosti Komise přijato tři roky poté, co jí byl spis francouzskou správou předán, a to i když nevzala v úvahu argument o nepříslušnosti původně vznesený samotnou žalobkyní u francouzských celních úřadů.

         Nakonec žalobkyně vytýká Komisi zjevně nesprávné posouzení základních náležitostí zjevné nedbalosti v projednávaném případě.


title: Věc C-4/07: Žaloba podaná dne 11. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/20

         Žaloba podaná dne 11. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-4/07)
   (2007/C 42/37)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Condou-Durande, P. Guerra a Andrade, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Portugalská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/110/ES (1) ze dne 25. listopadu 2003 o pomoci při tranzitu za účelem vyhoštění leteckou cestou, nebo v každém případě jejich nesdělením Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice;

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 6. prosince 2005.

      (1)  Úř. věst. L 321, s. 26 (Zvl. vyd. 19/06, s. 233).


title: Věc C-365/12 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. února 2014 – Evropská komise v. EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Švédské království, Siemens AG, ABB Ltd „Kasační opravný prostředek — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Přístup k dokumentům orgánů — Dokumenty týkající se řízení podle článku 81 ES — Nařízení (ES) č. 1/2003 a (ES) č. 773/2004 — Odepření přístupu — Výjimky týkající se ochrany vyšetřování, obchodních zájmů a rozhodovacího procesu orgánů — Povinnost dotčeného orgánu konkrétně a individuálně zkoumat obsah dokumentů, kterých se týká žádost o přístup k dokumentům“

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. února 2014 – Evropská komise v. EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Švédské království, Siemens AG, ABB Ltd
   (Věc C-365/12 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Přístup k dokumentům orgánů - Dokumenty týkající se řízení podle článku 81 ES - Nařízení (ES) č. 1/2003 a (ES) č. 773/2004 - Odepření přístupu - Výjimky týkající se ochrany vyšetřování, obchodních zájmů a rozhodovacího procesu orgánů - Povinnost dotčeného orgánu konkrétně a individuálně zkoumat obsah dokumentů, kterých se týká žádost o přístup k dokumentům“)
   2014/C 112/07
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: B. Smulders, P. Costa de Oliveira a A. Antoniadis, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: EnBW Energie Baden-Württemberg AG (zástupci: A. Hahn a A. Bach, advokáti), Švédské království (zástupce: C. Meyer-Seitz, zmocněnkyně), Siemens AG (zástupci: I. Brinker, C. Steinle a M. Holm-Hadulla, advokáti), ABB Ltd (zástupci: J. Lawrence, solicitor, H. Bergmann a A. Huttenlauch, advokáti)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 22. května 2010, Enbw Energie Baden Württemberg v. Komise (T 344/08), kterým Tribunál zrušil rozhodnutí Komise SG.E.3/MV/psi D (2008) 4931 ze dne 16. června 2008, kterým byla zamítnuta žádost o zpřístupnění spisu ve věci COMP/F/38.899 – Plynem izolovaná spínací ústrojí – Nesprávný výklad nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43) a zejména jeho článku 4 odst. 2 a 3

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 22. května 2012 EnBW Energie Baden-Württemberg v. Komise (T 344/08) se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí Komise SG.E.3/MV/psi D (2008) 4931 ze dne 16. června 2008, kterým byla zamítnuta žádost EnBW Energie Baden-Württemberg AG o zpřístupnění spisu ve věci COMP/F/38.899 – Plynem izolovaná spínací ústrojí, se zrušuje v rozsahu, v němž Komise opomněla v uvedeném rozhodnutí rozhodnout o té části žádosti EnBW, která se týkala získání přístupu k dokumentům ve spise spadajícím do kategorie 5 písm. b).

               3)

               Ve zbývající části se žaloba podaná společností EnBW Energie Baden-Württemberg AG u Tribunálu ve věci T-344/08 zamítá.

               4)

               Evropská komise a společnost EnBW Energie Baden-Württemberg AG ponesou vlastní náklady.

               5)

               Švédské království, společnost Siemens AG a společnost ABB Ltd ponesou vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 287, 22.9.2012.


title: Věc F-108/15: Žaloba podaná dne 27. července 2015 – ZZ a ZZ v. Komise

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/54

         Žaloba podaná dne 27. července 2015 – ZZ a ZZ v. Komise
   (Věc F-108/15)
   (2015/C 320/75)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a ZZ (zástupci: N. de Montigny, J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise omezit na pět let období zpětného přepočítání paušální náhrady za práci přesčas, na kterou mají žalobci nárok.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí PMO.1 ze dne 16. září 2014 omezit vyplácení úpravy paušální náhrady za práci přesčas, na kterou mají žalobci nárok od 1. března 2007 a 1. března 2008, na pět let od 1. září 2008, kdy PMO zjistil chybu ve výpočtu jejich odměny;

               —

               uložit Komisi povinnost vyplatit žalobcům úpravu paušální náhrady za práci přesčas od 1. března 2007 a 2008, sníženou o částky, které již byly zaplaceny, a úroky z prodlení z nedoplatků na uvedené náhradě vypočítané od data jejich splatnosti až do jejich skutečného zaplacení podle sazby stanovené Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace, zvýšené o dva procentní body;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 27. ledna 2005 ve věci C-92/03: Komise Evropských společenství proti Portugalské republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 75/439/EHS — Nakládání s odpadními oleji — Přednostní zpracovávání regenerací)

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 27. ledna 2005
   ve věci C-92/03: Komise Evropských společenství proti Portugalské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 75/439/EHS - Nakládání s odpadními oleji - Přednostní zpracovávání regenerací)
   (2005/C 82/05)
   Jednací jazyk: portugalština
   Ve věci C-92/03, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 28. února 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnci: A. Caeiros a M. Konstantinidis) proti Portugalské republice (zmocněnci: L. Fernandes a M. Lois), podporované Finskou republikou (zmocněnkyně: A. Guimaraes-Purokoski), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta (zpravodaj), C. Gulmann, R. Schintgen a J. Klučka, soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 27. ledna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Portugalská republika tím, že nepřijala opatření nezbytná pro přednostní zpracovávání odpadních olejů regenerací, pokud to technická, hospodářská a organizační omezení umožňují, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 75/439/EHS ze dne 16. června 1975 o nakládání s odpadními oleji, ve znění směrnice Rady 87/101/EHS ze dne 22. prosince 1986.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Finská republika ponese své náklady.

      (1)  Úř. věst. C 112, 10.5.2003.


title: Věc C-169/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Cour de cassation de Belgique ze dne 4. dubna 2005 ve věci URADEX SCRL proti Union Professionnelle de la Radio et de la Télédistribution, zkráceně RTD, a Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision, zkráceně BRUTELE

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/28

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Cour de cassation de Belgique ze dne 4. dubna 2005 ve věci URADEX SCRL proti Union Professionnelle de la Radio et de la Télédistribution, zkráceně RTD, a Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision, zkráceně BRUTELE
   (Věc C-169/05)
   (2005/C 143/44)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Cour de cassation de Belgique (Belgie) ze dne 4. dubna 2005 ve věci URADEX SCRL proti Union Professionnelle de la Radio et de la Télédistribution, zkráceně RTD, a Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision, zkráceně BRUTELE, který došel kanceláři Soudního dvora dne 15. dubna 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Cour de cassation de Belgique žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Musí být čl. 9 odst. 2 směrnice Rady 93/83/EHS ze dne 27. září 1993 o koordinaci určitých předpisů týkajících se autorského práva a práv s ním souvisejících při družicovém vysílání a kabelovém přenosu (1) vykládán v tom smyslu, že pokud je organizace pro kolektivní správu oprávněna spravovat práva nositele autorského práva nebo nositele práv souvisejících s autorským právem, který nepřevedl správu svých práv na organizaci pro kolektivní správu, nemá tato organizace pravomoc vykonávat právo tohoto nositele udělit nebo odmítnout povolení provozovateli kabelového přenosu ke kabelovému přenosu, pokud je pověřena pouze správou peněžních aspektů práv uvedeného nositele?

      (1)  Úř. věst. L 248, 6.10.1993, s. 15.


title: Věc C-138/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením het College van Beroep voor het bedrijfsleven ze dne 22. března 2005 ve věci Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit, vedlejším účastníkem řízení je LTO Nederland

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením het College van Beroep voor het bedrijfsleven ze dne 22. března 2005 ve věci Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit, vedlejším účastníkem řízení je LTO Nederland
   (Věc C-138/05)
   (2005/C 143/31)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením het College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemsko) ze dne 22. března 2005 ve věci Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit, vedlejším účastníkem řízení je LTO Nederland, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 25. března 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Het College van Beroep voor het bedrijfsleven žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Může být článek 8 směrnice o přípravcích na ochranu rostlin (1) uplatňován vnitrostátním soudem po uplynutí lhůty stanovené v článku 23 této směrnice?

               2)

               Je třeba vykládat článek 16 směrnice o biocidních přípravcích (2) tak, že má stejný význam jako čl. 8 odst. 2 směrnice o přípravcích na ochranu rostlin?

               3)

               Má být čl. 8 odst. 2 směrnice o přípravcích na ochranu rostlin vykládán jako povinnost stand-still v tom smyslu, že členský stát může změnit svůj stávající systém nebo praxi výlučně v rozsahu, ve kterém tato změna vede ke zkoumání souvisejícímu s povolováním přípravků na ochranu zdraví rostlin v souladu s touto směrnicí?

               4)

               Je-li odpověď na třetí otázku záporná:
               Ukládá čl. 8 odst. 2 směrnice o přípravcích na ochranu rostlin omezení změn vnitrostátních právních předpisů o uvádění biocidních přípravků na trh, a pokud ano, jaká omezení?

               5)

               Je-li odpověď na čtvrtou otázku záporná:
               Na základě jakých kritérií je třeba zkoumat, zda se jedná o opatření, která vážně ohrožují uskutečnění cíle stanoveného ve směrnici na ochranu rostlin?

               6)

               Je-li odpověď na druhou otázku záporná:

                           a)

                           Musí být čl. 8 odst. 2 směrnice o přípravcích na ochranu rostlin vykládán v tom smyslu, že pokud členský stát uvádí na svém území na trh přípravky na ochranu rostlin, obsahující účinné látky neuvedené v příloze I této směrnice, které již byly na trhu dva roky ode dne oznámení směrnice, je povinen řídit se rovněž ustanovením článku 4 směrnice o přípravcích na ochranu rostlin?

                           b)

                           Musí být čl. 8 odst. 2 směrnice o přípravcích na ochranu rostlin vykládán v tom smyslu, že pokud členský stát uvádí na svém území na trh prostředky na ochranu rostlin, obsahující účinné látky neuvedené v příloze I této směrnice, které již byly na trhu dva roky ode dne oznámení směrnice, je povinen řídit se rovněž ustanoveními čl. 8 odst. 3 směrnice o přípravcích na ochranu rostlin?

               7)

               Musí být čl. 8 odst. 3 směrnice o přípravcích na ochranu rostlin vykládán v tom smyslu, že jako přezkoumávání je třeba chápat i ohodnocení nového používání přípravku na ochranu rostlin, který byl již uveden na trh, v rámci kterého se zkoumá, zda existují nepřípustná rizika pro uživatele/pracovníky pro veřejné zdraví a životní prostředí v rámci dočasného opatření ve smyslu článku 16aa zákona o pesticidech?

               8)

               Má být čl. 8 odst. 3 směrnice o přípravcích na ochranu rostlin vykládán v tom smyslu, že obsahuje pouze předpisy o předložení údajů před přezkoumáváním, nebo musí být chápán tak, že uvedené požadavky mají význam také pro určení, jakým způsobem se má zahájit a provést přezkoumávání?

      (1)  Směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (Úř. věst. L 230, 19.08.1991, s. 1).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (Úř. věst. L 123, 24.04.1998, s. 1).


title: Věc C-253/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. května 2011 Alstom, T&D Holding, dříve Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, dříve Areva T&D SA, Alstom Grid AG, dříve Areva T&D AG proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 3. března 2011 ve spojených věcech T-117/07 a T-121/07, Areva a další v. Komise

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. května 2011 Alstom, T&D Holding, dříve Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, dříve Areva T&D SA, Alstom Grid AG, dříve Areva T&D AG proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 3. března 2011 ve spojených věcech T-117/07 a T-121/07, Areva a další v. Komise
   (Věc C-253/11 P)
   2011/C 211/37
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Alstom, T&D Holding, dříve Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, dříve Areva T&D SA, Alstom Grid AG, dříve Areva T&D AG (zástupci: J. Derenne a A. Müller-Rappard, avocats)

      Další účastnice řízení: Areva, Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu (druhého senátu) ze dne 3. března 2011 ve věcech T-117/07 a T-121/07, Areva SA, Areva T&D Holding SA, Areva T&D AG, Areva T&D SA a Alstom v. Evropská komise;

               —

               v případě, že má Soudní dvůr za to, že spor je možné rozhodnout s konečnou platností:

                           —

                           zrušit následující články rozhodnutí Komise K(2006) 6762 ze dne 24. ledna 2007 (věc COMP/38.899 — Plynem izolované spínací přístroje):

                                       —

                                       čl. 1 odst. b) [Alstom],

                                       —

                                       čl. 1 odst. d) [Alstom Grid AG (dříve Areva T&D AG)],

                                       —

                                       čl. 1 odst. e) [T&D Holding (dříve Areva T&D Holding SA)],

                                       —

                                       čl. 1 odst. f) [Alstom Grid SAS (dříve Areva T&D SA)],

                                       —

                                       čl. 2 odst. b) [Alstom],

                                       —

                                       čl. 2 odst. c) [Alstom, Alstom Grid AG (dříve Areva T&D AG), T&D Holding (dříve Areva T&D Holding SA) a Alstom Grid SAS (dříve Areva T&D SA)];

                           —

                           podpůrně snížit významně pokuty uložené navrhovatelkám;

                           —

                           uložit Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vzniklých v řízení před Tribunálem;

               —

               v případě, že má Soudní dvůr za to, že spor není možné rozhodnout s konečnou platností, vrátit zpět věc senátu Tribunálu v jiném složení a rozhodnout o nákladech řízení později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelky uplatňují na podporu svého kasačního opravného prostředku pět důvodů kasačního opravného prostředku:
   Svým prvním důvodem, který je složen ze dvou částí, navrhovatelky uvádějí, že Tribunál porušil článek 269 SFEU tím, že konstatoval, že rozhodnutí Komise je dostatečně odůvodněno. V tomto ohledu Tribunálu zaprvé vytýkají, že v bodech 90 až 99 napadeného rozsudku konstatoval, že Komise právně dostačujícím způsobem odůvodnila svůj závěr ohledně společné a nerozdílné odpovědnosti společnosti Alstom se společností Areva T&D SA a společností Areva T&D AG, který je založen na skutečnosti, že Alstom nevyvrátila domněnku, že vykonávala rozhodující vliv na své dceřiné společnosti, zatímco Komise neprojednala skutečnosti předložené společností Alstom za účelem vyvrácení této domněnky (první část). Navrhovatelky zadruhé Tribunálu vytýkají, že v bodě 200 napadeného rozsudku konstatoval, že Komise nebyla právem povinna předložit důvody pro to, že dvěma společnostem, které netvoří hospodářskou entitu k okamžiku přijetí rozhodnutí, může být uložena společně a nerozdílně pokuta.
   Svým druhým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelky uvádí, že Tribunál porušil články 36 a 53 statutu Soudního dvora ve spojení s článkem 263 SFEU, v rozsahu, v němž v bodech 101 až 110 (první část), 148 až 150 (druhá část) a 214 až 216 (třetí část) rozsudku nahrazuje odůvodnění Komise svým odůvodněním tím, že k napadenému rozhodnutí a posteriori doplnil důvody, které se v něm nenachází. Stejně tak Alstom a další vytýkají Tribunálu, že v bodě 206 napadeného rozsudku konstatoval, že dvěma společnostem, které netvoří hospodářskou entitu k okamžiku přijetí napadeného rozhodnutí, může být uložena společně a nerozdílně pokuta (čtvrtá část).
   Třetí důvod kasačního opravného prostředku, který vychází z toho, že Tribunál vyžaduje probatio diabolica v rozporu s článkem 101 SFEU a zejména v rozporu s pravidly týkajícími se přičitatelnosti odpovědnosti mateřské společnosti za jednání své dceřiné společnosti a v rozporu se zásadami práva na spravedlivý proces a s presumpcí neviny, které jsou zakotveny v článcích 47 a 48 Listiny základních práv Evropské unie, je složen ze dvou částí. Navrhovatelky tvrdí, že:

               a)

               tím, že potvrdil přičitatelnost odpovědnosti za jednání, kterých se dopustily její dceřiné společnosti, jejich mateřské společnosti Alstom, a tím, že použil zásady stanovené judikaturou o presumpci výkonu rozhodujícího vlivu, Tribunál v bodech 84 až 110 napadeného rozsudku porušil právo na spravedlivý proces a zásadu presumpce neviny, když v souvislosti s přičitatelností odpovědnosti použil definici výkonu rozhodujícího vlivu mateřské společnosti na svou dceřinou společnost bez jakéhokoli vztahu ke skutečnému jednání na relevantním trhu a když tedy této domněnce přiznal nevyvratitelnou povahu;

               b)

               dále tím, že se Tribunál v bodech 144 až 152 napadeného rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení při stanovení skutečného výkonu rozhodujícího vlivu společnosti Areva T&D Holding SA na společnost Areva T&D SA a Areva T&D AG v období od 9. ledna do 11. března 2004

         Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál porušil pojem solidární odpovědnost, jelikož v bodech 214 ž 216 napadeného rozsudku konstatoval, že solidární odpovědnost určuje příslušné podíly na pokutě, které mají zaplatit společnosti, jimž byla společně a nerozdílně tato pokuta uložena (první část) a v bodech 232 až 236 a 238 až 242 napadeného rozsudku porušil zásady právní jistoty a personality trestu, jakož i článek 13 EU, jelikož Komise přenesla pravomoc určit odpovědnost každé sankcionované společnosti.
   Pátý důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál porušil svou povinnost projednat předložené žalobní důvody, jelikož v bodech 223 až 230 rozsudku nesprávně posoudil rozsah žalobního důvodu vycházejícího z porušení práva na účinný procesní prostředek a práva na soudní ochranu a neprojednal tedy předložený žalobní důvod, nýbrž jiný žalobní důvod, který nebyl předložen.


title: Věc C-248/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. května 2017 Bank Tejarat proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 14. března 2017 ve věci T-346/15, Bank Tejarat v. Rada

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. května 2017 Bank Tejarat proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 14. března 2017 ve věci T-346/15, Bank Tejarat v. Rada
   (Věc C-248/17 P)
   (2017/C 249/30)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Bank Tejarat (zástupci: S. Zaiwalla, P. Reddy, A. Meskarian, solicitors, M. Brindle QC, T. Otty, R. Blakeley, barristers)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               vyhověl tomuto kasačnímu opravnému prostředku a zrušil body 1 a 2 výroku druhého rozsudku Soudního dvora;

               —

               vyhověl žalobě banky ohledně opětovného zařazení na seznam;

               —

               zrušil sporná opatření v rozsahu, v němž se vztahují na banku, a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení vynaložených v řízení o kasačním opravném prostředku a v řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když neprávem nepřiložil žádnou váhu či přiložil nedostatečnou váhu důkazům předloženým bankou, a tím zkreslil klíčové důkazy významné pro otázku, zda Rada podložila tvrzení obsažená ve sporném odůvodnění.
   Bez ohledu na rozhodnutí o prvním důvodu kasačního opravného prostředku se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když zkreslil klíčové důkazy významné pro otázku, zda Rada podložila tvrzení obsažená ve sporném odůvodnění, či neprávem uložil důkazní břemeno bance.
   Pokud jde o první dva důvody kasačního opravného prostředku – kdyby Tribunál použil správné zásady nebo nezkreslil shora uvedené důkazy, sporná opatření by zrušil.
   Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když určil, že Rada byla oprávněna opětovně zařadit banku na seznam na základě důvodů, jež mohly a měly být uplatněny před prvním rozsudkem, a že postup Rady nebyl v rozporu s článkem 266 SFEU, se zásadami res iudicata, právní jistoty, konečné povahy rozsudku či účinnosti, s právem na účinnou soudní ochranu, právy banky podle článku 47 Listiny základních práv Evropské unie nebo podle článků 6 a 13 EÚLP, právem na řádnou správu či zásadou proporcionality.


title: Věc T-259/11: Usnesení Tribunálu ze dne 9. října 2013 — Zinātnes, inovāciju un testēšanas centrs v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Program Phare — Projekt rozvoje střediska pro inovaci a zkoušení výrobků určených pro stavbu — Rozhodnutí Komise požadovat navrácení části poskytnutých prostředků — Neexistence bezprostředního dotčení — Nepřípustnost“ )

text:
               7.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/11

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. října 2013 — Zinātnes, inovāciju un testēšanas centrs v. Komise
   (Věc T-259/11) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Program Phare - Projekt rozvoje střediska pro inovaci a zkoušení výrobků určených pro stavbu - Rozhodnutí Komise požadovat navrácení části poskytnutých prostředků - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost)
   2013/C 359/19
   Jednací jazyk: lotyština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Zinātnes, inovāciju un testēšanas centrs (Jelgava, Lotyšsko) (zástupce: E. Darapoļskis, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. van Nuffel a A. Sauka, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná sdružením Zinātnes, inovāciju un testēšanas centrs v souladu s článkem 263 SFEU, jejímž předmětem je zrušení rozhodnutí Komise oznámeného ministerstvu financí Lotyšské republiky dopisem ze dne 16. listopadu 2010.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žádost o přístup k dokumentům Komise se rovněž zamítá.

               3)

               Zinātnes, inovāciju un testēšanas centrs se ukládá náhrada nákladů řízení.

               4)

               O návrhu Lotyšské republiky a Litevské republiky na vstup do řízení jako vedlejší účastnice řízení není třeba rozhodovat.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


title: Věc C-573/14: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 31. ledna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides v. Mostafa Lounani „Řízení o předběžné otázce — Prostor svobody, bezpečnosti a práva — Azyl — Směrnice 2004/83/ES — Minimální normy, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka — Článek 12 odst. 2 písm. c) a čl. 12 odst. 3 — Vyloučení z postavení uprchlíka — Pojem ‚činy, které jsou v rozporu se zásadami a cíli OSN‘ — Dosah — Řídící člen teroristické organizace — Odsouzení za trestný čin účasti na činnostech teroristické skupiny — Individuální posouzení“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/12

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 31. ledna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides v. Mostafa Lounani
   (Věc C-573/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Azyl - Směrnice 2004/83/ES - Minimální normy, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka - Článek 12 odst. 2 písm. c) a čl. 12 odst. 3 - Vyloučení z postavení uprchlíka - Pojem ‚činy, které jsou v rozporu se zásadami a cíli OSN‘ - Dosah - Řídící člen teroristické organizace - Odsouzení za trestný čin účasti na činnostech teroristické skupiny - Individuální posouzení“)
   (2017/C 104/18)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Odpůrce: Mostafa Lounani

      Výrok

               1)

               Článek 12 odst. 2 písm. c) směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany, musí být vykládán v tom smyslu, že k tomu, aby mohla být shledána existence v něm stanoveného důvodu pro vyloučení z postavení uprchlíka, není nutné, aby žadatel o mezinárodní ochranu byl odsouzen za některý z teroristických trestných činů uvedených v čl. 1 odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady 2002/475/SVV ze dne 13. června 2002 o boji proti terorismu.

               2)

               Článek 12 odst. 2 písm. c) a čl. 12 odst. 3 směrnice 2004/83 musí být vykládány v tom smyslu, že takové činy spočívající v účasti na činnostech teroristické skupiny, jako jsou činy, za které byl odsouzen odpůrce v původním řízení, mohou být důvodem k vyloučení z postavení uprchlíka, i když není prokázáno, že dotyčná osoba spáchala teroristický čin upřesněný v rezolucích Rady bezpečnosti Organizace spojených národů, pokusila se o jeho spáchání nebo hrozila jeho spácháním. Pro účely individuálního posouzení skutečností, jež umožňuje zjistit, zda existují závažné důvody se domnívat, že dotyčná osoba je vinna činy, které jsou v rozporu se zásadami a cíli OSN, podněcovala k páchání takových činů nebo se na jejich páchání jinak účastnila, je skutečnost, že tato osoba byla soudy členského státu odsouzena za účast na činnostech teroristické skupiny, obzvláště důležitá stejně jako zjištění, že uvedená osoba byla řídícím členem této skupiny, aniž je nutné prokázat, že tatáž osoba sama podněcovala k páchání teroristického činu nebo se na jeho páchání jinak účastnila.

      (1)  Úř. věst. C 46, 9.2.2015.


title: Věc C-90/07: Žaloba podaná dne 16. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Belgické království

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/23

         Žaloba podaná dne 16. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-90/07)
   (2007/C 95/41)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Konstantinidis a J.-B. Laignelot, zmocněnci)

      Žalovaný: Belgické království
   Návrhová žádání

               —

               určit, že Belgické království tím, že nepřijalo všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/12/ES ze dne 11. února 2004, kterou se mění směrnice 94/62/ES o obalech a obalových odpadech (1) a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice 2004/12/ES uplynula dne 18. srpna 2005.

      (1)  Úř. věst. L 47, s. 26; Zvl. vyd. 13/34, s. 3.


title: Věc C-352/04: Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne  14. prosince 2005  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Köln) – mdm Versandservice GmbH v. Spolková republika Německo

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/29

         Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 14. prosince 2005 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Köln) – mdm Versandservice GmbH v. Spolková republika Německo
   (Věc C-352/04) (1)

   (2006/C 143/57)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004.


title: Věc T-181/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. září 2008 – Itálie v. Komise ( EZOZF — Záruční sekce — Výdaje vyloučené z financování Společenství — Finanční opravy — Ovoce a zelenina — Mléčné výrobky — Orná půda — Rozvoj venkova — Nedodržení lhůt splatnosti )

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/20

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. září 2008 – Itálie v. Komise
   (Věc T-181/06) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování Společenství - Finanční opravy - Ovoce a zelenina - Mléčné výrobky - Orná půda - Rozvoj venkova - Nedodržení lhůt splatnosti“)
   (2008/C 272/37)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Cattabriga a D. Jimeno Fernández, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokát)
   Předmět věci
   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2006/334/ES ze dne 28. dubna 2006 o vyloučení z financování Společenství některých výdajů vynaložených členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (Úř. věst. L 124, s. 21) v rozsahu, v němž vylučuje určité výdaje uskutečněné Italskou republikou v odvětví ovoce a zeleniny, mléka a mléčných výrobků, orné půdy, rozvoje venkova, jakož i pokud jde o otázku lhůt splatnosti
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 212, 2.9.2006.


title: Věc C-271/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale di Tolmezzo ze dne 16. června 2004 ve věci Azienda Agricola Elena Di Doi proti Azienda per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale di Tolmezzo ze dne 16. června 2004 ve věci Azienda Agricola Elena Di Doi proti Azienda per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)
   (Věc C-271/04)
   (2004/C 228/45)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Tribunale di Tolmezzo (Itálie) ze dne 16. června 2004 ve věci Azienda Agricola Elena Di Doi proti Azienda per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 25. června 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Tribunale di Tolmezzo žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Musí být článek 1 nařízení (EHS) č. 856/84 (1) ze dne 31. března 1984 a články 1 až 4 nařízení (EHS) č. 3950/92 (2) ze dne 28. prosince 1992 vykládány v tom smyslu, že doplňková dávka z mléka a mléčných výrobků má povahu správní sankce, kterou jsou výrobci povinni zaplatit pouze v případě, že bylo překročeno stanovené množství, ať už úmyslně nebo z nedbalosti?

      (1)  Úř. věst. L 90, 1.4.1984, s. 10.

      (2)  Úř. věst. L 405, 31.12.1992, s. 1.


title: Věc T-382/08: Žaloba podaná dne 10. září 2008 – Advance Magazine Publishers v. OHIM Capela & Irmãos (VOGUE)

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/47

         Žaloba podaná dne 10. září 2008 – Advance Magazine Publishers v. OHIM Capela & Irmãos (VOGUE)
   (Věc T-382/08)
   (2008/C 301/80)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Spojené státy) (zástupce: M. Esteve Sanz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: J. Capela & Irmãos, Lda. (Porto, Portugalsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               změnit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. června 2008 ve věci R 328/2003-2 v tom smyslu, že odvolání podané žalobkyní k odvolacímu senátu je opodstatněné, v důsledku čehož jsou námitky zamítnuty a povoluje se zápis dotčené ochranné známky Společenství;

               —

               podpůrně zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. června 2008 ve věci R 328/2003-2; a

               —

               uložit žalovanému, případně dalšímu účastníku řízení před odvolacím senátem, náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených v souvislosti s odvoláním k OHIM.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „VOGUE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 14, 16, 25 a 41

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis portugalské slovní ochranné známky č. 143 183 „VOGUE Portugal“ pro výrobky zařazené do třídy 25; portugalský obchodní název č. 32 046 „VOGUE SAPATARIA“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: i) Porušení čl. 43 odst. 2 a 3 nařízení Rady č. 40/94 a pravidla č. 22 nařízení Komise č. 2868/95 (1), jelikož odvolací senát se nesprávně domníval, že důkazní prostředky předložené dalším účastníkem řízení před odvolacím senátem představovaly důkaz skutečného užívání starší ochranné známky; ii) porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, jelikož odvolací senát nesprávně určil, že dotčené výrobky jsou si navzájem podobné; iii) porušení čl. 61 odst. 1 a čl. 62 odst. 2 nařízení Rady č. 40/94, jelikož odvolací senát ve svém rozhodnutí nesprávně vycházel ze skutečnosti, že žalobkyně nezpochybnila skutková zjištění námitkového oddělení ohledně důkazu užívání nebo podobnosti dotčených výrobků a služeb, jakož i ze skutečnosti, že se žalobkyně před námitkovým oddělením implicitně domnívala, že důkaz užívání je dostatečný.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189).


title: Věc C-335/13: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Scottish Land Court – Spojené království) – Robin John Feakins v. The Scottish Ministers „Řízení o předběžné otázce — Společná zemědělská politika — Režim jednotné platby — Nařízení Komise (ES) č. 795/2004 — Článek 18 odst. 2 — Vnitrostátní rezerva — Mimořádné okolnosti — Zásada rovného zacházení“

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Scottish Land Court – Spojené království) – Robin John Feakins v. The Scottish Ministers
   (Věc C-335/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společná zemědělská politika - Režim jednotné platby - Nařízení Komise (ES) č. 795/2004 - Článek 18 odst. 2 - Vnitrostátní rezerva - Mimořádné okolnosti - Zásada rovného zacházení“)
   (2015/C 007/10)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Scottish Land Court

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Robin John Feakins

      Žalovaný: The Scottish Ministers

      Výrok

               1)

               Článek 18 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 795/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu jednotné platby podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1974/2004 ze dne 29. října 2004, musí být vykládán v tom smyslu, že se použije, jestliže zemědělec splňuje podmínky pro použití dvou nebo více z článků 19 až 23a uvedeného nařízení, ve znění nařízení č. 1974/2004, a dále pokud zemědělec, který splňuje podmínky pro použití alespoň jednoho z článků 19 až 23a tohoto nařízení, ve znění nařízení č. 1974/2004, splňuje rovněž podmínky pro použití alespoň jednoho z následujících článků: čl. 37 odst. 2, článku 40, čl. 42 odst. 3 a čl. 42 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001.

               2)

               Článek 18 odst. 2 nařízení č. 795/2004, ve znění nařízení č. 1974/2004, je neplatný v rozsahu, v němž brání zemědělci, který čelil mimořádným okolnostem ve smyslu článku 40 nařízení č. 1782/2003, v tom, aby současně požádal o úpravu své referenční částky podle tohoto ustanovení a o dodatečnou referenční částku z vnitrostátní rezervy podle některého z článků 19 až 23a nařízení č. 795/2004, ve znění nařízení č. 1974/2004, zatímco zemědělec, který takovým okolnostem nečelil a jemuž byla přiznána referenční částka vypočtená podle čl. 37 odst. 1 nařízení č. 1782/2003, může kumulovat tuto částku a referenční částku z vnitrostátní rezervy podle některého z článků 19 až 23a nařízení č. 795/2004, ve znění nařízení č. 1974/2004.

      (1)  Úř. věst. C 260, 7. 9. 2013.


title: Věc C-551/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Itálie) dne 25. října 2013 — SETAR v. Comune di Quartu S. Elena

text:
               21.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 377/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Itálie) dne 25. října 2013 — SETAR v. Comune di Quartu S. Elena
   (Věc C-551/13)
   2013/C 377/17
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: SETAR — Società Edilizia Turistica Alberghiera Residenziale

      Žalovaná: Comune di Quartu S. Elena

      Předběžná otázka

   Je právní úprava stanovená v článku 188 legislativního nařízení č. 152/2006 a ve vyhlášce ministerstva životního prostředí ze dne 17. [prosince] 2009, podle které se nabytí účinnosti právních předpisů provádějících směrnici 2008/98/ES (1) odkládá až do přijetí ministerské vyhlášky, která určí technický postup a lhůty pro nabytí účinnosti výše uvedených prováděcích právních předpisů v platnost, v rozporu s právem Společenství?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Text s významem pro EHP (Úř. věst. L 312, s. 3).


title: Věc C-308/14: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. června 2016 – Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska „Nesplnění povinnosti státem — Koordinace systémů sociálního zabezpečení — Nařízení č. 883/2004 — Článek 4 — Rovné zacházení v souvislosti s přístupem k dávkám sociálního zabezpečení — Právo pobytu — Směrnice 2004/38/ES — Vnitrostátní právní úprava, která odepírá určité rodinné přídavky a slevu na dani na dítě státním příslušníkům jiných členských států, kteří nepožívají práva legálního pobytu“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/4

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. června 2016 – Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-308/14) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Koordinace systémů sociálního zabezpečení - Nařízení č. 883/2004 - Článek 4 - Rovné zacházení v souvislosti s přístupem k dávkám sociálního zabezpečení - Právo pobytu - Směrnice 2004/38/ES - Vnitrostátní právní úprava, která odepírá určité rodinné přídavky a slevu na dani na dítě státním příslušníkům jiných členských států, kteří nepožívají práva legálního pobytu“)
   (2016/C 305/05)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Martin a M. Wilderspin, zmocněnci)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: M. Holt a J. Beeko, zmocněnci, ve spolupráci s J. Coppelem QC)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 329, 22.9.2014.


title: Věc C-432/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. června 2013 — Leifheit AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Vermop Salmon GmbH

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/58

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. června 2013 — Leifheit AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Vermop Salmon GmbH
   (Věc C-432/12) (1)

   2013/C 225/123
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 355, 17.11.2012.


title: Věc C-374/13 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. dubna 2014 – Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Přihláška slovní ochranné známky METROINVEST — Námitka majitelky národní obrazové ochranné známky a přihlašovatelky obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek, METRO‘ v modré a žluté barvě — Zamítnutí zápisu“

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/7

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. dubna 2014 – Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
   (Věc C-374/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Přihláška slovní ochranné známky METROINVEST - Námitka majitelky národní obrazové ochranné známky a přihlašovatelky obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek, METRO‘ v modré a žluté barvě - Zamítnutí zápisu“)
   2014/C 261/11
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (zástupce: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (zástupce: J.-C. Plate, Rechtsanwalt)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 31.8.2013.


title: Věc C-161/06: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. prosince 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského soudu v Ostravě – Česká republika) – Skoma-Lux s. r. o. v. Celní ředitelství Olomouc (Akt o podmínkách přistoupení k Evropské unii — Článek 58 — Právní úprava Společenství — Neexistence překladu do jazyka členského státu — Uplatnitelnost vůči jednotlivcům)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/13

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. prosince 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského soudu v Ostravě – Česká republika) – Skoma-Lux s. r. o. v. Celní ředitelství Olomouc
   (Věc C-161/06) (1)

   (Akt o podmínkách přistoupení k Evropské unii - Článek 58 - Právní úprava Společenství - Neexistence překladu do jazyka členského státu - Uplatnitelnost vůči jednotlivcům)
   (2008/C 51/21)
   Jednací jazyk: čeština
   Předkládající soud
   Krajský soud v Ostravě
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Skoma-Lux s. r. o.

      Žalovaný: Celní ředitelství Olomouc
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Krajský soud v Ostravě (Česká republika) – Výklad článku 58 Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (Úř. věst. L 236, s. 33) – Uložení pokuty českému dovozci z důvodu celního prohlášení obsahujícího nesprávné údaje, na základě nařízení (EHS) č. 2454/93, které nebylo předem zveřejněno v českém jazyce v Úředním věstníku Evropské unie

   Výrok

               1)

               Článek 58 Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropské unii a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, brání tomu, aby povinnosti obsažené v právní úpravě Společenství, která nebyla vyhlášena v Úředním věstníku Evropské unie v jazyce nového členského státu, ačkoliv je tento jazyk jedním z úředních jazyků Evropské unie, mohly být uloženy jednotlivcům v tomto státě, i když se tyto osoby mohly seznámit s touto právní úpravou jinými způsoby.

               2)

               Soudní dvůr rozhodnutím o tom, že nařízení Společenství, které nebylo vyhlášeno v jazyce členského státu, nelze uplatňovat vůči jednotlivcům v tomto státě, provádí výklad práva Společenství ve smyslu článku 234 ES.

      (1)  Úř. věst. C 154, 1.7.2006.


title: Věc T-524/08: Žaloba podaná dne 2. prosince 2008 – AIB-Vinçotte Luxembourg v. Parlament

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/51

         Žaloba podaná dne 2. prosince 2008 – AIB-Vinçotte Luxembourg v. Parlament
   (Věc T-524/08)
   (2009/C 44/91)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: AIB-Vinçotte Luxembourg ASBL (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: R. Adam. advokát)

      Žalovaný: Evropský Parlament
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 2. října 2008, kterým se odmítá nabídka žalobkyně v rámci výzvy k účasti v soutěži č. INLO – A – BATI LUX – 07268 & 271 – 00 za účelem opravy a rozšíření budovy Konrad Adenauer v Lucemburku;

               —

               vyhradit žalobkyni veškeré ostatní nároky, prostředky a kroky, zejména uložení náhrady škody Parlamentu spolu s úroky ve vztahu k utrpěné škodě;

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně napadá rozhodnutí Parlamentu o odmítnutí její nabídky předložené v rámci výzvy k podávání nabídek pro položku B zakázky týkající se projektu rozšíření a opravy budovy KAD v Lucemburku – Pověření schváleného inspekčního orgánu (Úř. věst. 2008, S 193-254240).
   Žalobkyně na podporu své žaloby uplatňuje čtyři žalobní důvody vycházející z:

               —

               zjevně nesprávného právního posouzení na straně Parlamentu, pokud jde o i) sdružení, kterému byla zadána zakázka, nemá nezbytná povolení pro uskutečnění požadovaných úkolů, které jsou požadovány v zadávací dokumentaci, a ii) nabídka tohoto sdružení uváděla nepřiměřeně nízkou cenu s ohledem na kritéria zadávací dokumentace;

               —

               porušení povinnosti uvést odůvodnění, jelikož i) Parlament neuvedl konkrétní výhody vybrané nabídky ve srovnání s nabídkou žalobkyně, což neumožňuje žalobkyni, aby identifikovala důvody,p proč její nabídka nebyla vybrána a ii) žalobkyně nebyla informována o tom, zda výběrová komise zasedala, a případně jaké byly její závěry;

               —

               porušení zásad řádné péče, řádné správy a transparentnosti, jelikož Parlament nepodal v přiměřené lhůtě požadované vysvětlení;

               —

               porušení zadávacího postupu, jelikož ani napadené rozhodnutí, ani následující korespondence neuváděly opravné prostředky.


title: Věc C-351/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgie) dne 4. července 2011 — K. G. H. Belgium NV v. Belgický stát

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgie) dne 4. července 2011 — K. G. H. Belgium NV v. Belgický stát
   (Věc C-351/11)
   2011/C 282/12
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: K. G. H. Belgium NV

      Žalovaný: Belgický stát

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 217 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307) vykládat v tom smyslu, že se členské státy při stanovení podrobných pravidel pro účtování částek cel mohou omezit na to, že do svých vnitrostátních právních předpisů přijmou ustanovení, ve kterých je pouze stanoveno, že

                           —

                           se ve smyslu těchto vnitrostátních právních předpisů „zaúčtováním“ rozumí „zapsání odváděné dávky odpovídající celnímu dluhu do účetních dokladů nebo na jiný rovnocenný nosič údajů“ — v projednávané věci čl. 1 bod 6 obecného zákona o clech a odváděných dávkách koordinovaný královským nařízením ze dne 18. června 1977 (Belgisch Staatsblad ze dne 21. září 1977, s. 11425), potvrzený zákonem o clech a odváděných dávkách ze dne 6. července 1978 (Belgisch Staatsblad ze dne 12. srpna 1978, s. 9013) a ke dni 1. ledna 1994 nahrazený článkem 1 bodem 4 zákona o změně a doplnění obecného zákona o clech a odváděných dávkách (Belgisch Staatsblad ze dne 30. prosince 1993, s. 29031),
                           a

                           —

                           předpisy o zaúčtování a podmínky pro zaplacení odváděných dávek při existenci daňového dluhu jsou stanoveny v nařízeních Evropských společenství — v projednávané věci článek 3 obecného zákona o clech a odváděných dávkách koordinovaný královským nařízením ze dne 18. června 1977 (Belgisch Staatsblad ze dne 21. září 1977, s. 11425), potvrzený zákonem o clech a odváděných dávkách ze dne 6. července 1978 (Belgisch Staatsblad ze dne 12. srpna 1978, s. 9013) a ke dni 1. ledna 1990 nahrazený článkem 72 zákona ze dne 22. prosince 1989, kterým se stanoví daňová právní úprava (Belgisch Staatsblad ze dne 29. prosince 1989, s. 21141),
                           nebo mají členské státy k provedení čl. 217 odst. 2 celního kodexu do svých vnitrostátních právních předpisů povinnost stanovit, jakým způsobem v praxi probíhá zaúčtování částek cel ve smyslu čl. 217 odst. 1 celního kodexu, tak aby dlužník mohl ověřit, zda bylo toto zúčtování celními orgány skutečně provedeno?

               2)

               Je třeba čl. 217 odst. 2 vykládat v tom smyslu, že pokud vnitrostátní právní předpisy pouze stanoví, že

                           —

                           se ve smyslu těchto vnitrostátních právních předpisů „zaúčtováním“ rozumí „zapsání odváděné dávky odpovídající celnímu dluhu do účetních dokladů nebo na jiný rovnocenný nosič údajů“ — v projednávané věci čl. 1 bod 6 obecného zákona o clech a odváděných dávkách koordinovaný královským nařízením ze dne 18. června 1977 (Belgisch Staatsblad ze dne 21. září 1977, s. 11425), potvrzený zákonem o clech a odváděných dávkách ze dne 6. července 1978 (Belgisch Staatsblad ze dne 12. srpna 1978, s. 9013) a ke dni 1. ledna 1994 nahrazený článkem 1 bodem 4 zákona o změně a doplnění obecného zákona o clech a odváděných dávkách (Belgisch Staatsblad ze dne 30. prosince 1993, s. 29031),
                           a

                           —

                           předpisy o zaúčtování a podmínky pro zaplacení odváděných dávek při existenci daňového dluhu jsou stanoveny v nařízeních Evropských společenství — v projednávané věci článek 3 obecného zákona o clech a odváděných dávkách koordinovaný královským nařízením ze dne 18. června 1977 (Belgisch Staatsblad ze dne 21. září 1977, s. 11425), potvrzený zákonem o clech a odváděných dávkách ze dne 6. července 1978 (Belgisch Staatsblad ze dne 12. srpna 1978, s. 9013) a ke dni 1. ledna 1990 nahrazený článkem 72 zákona ze dne 22. prosince 1989, kterým se stanoví daňová právní úprava (Belgisch Staatsblad ze dne 29. prosince 1989, s. 21141),
                           celní úřady mohou tvrdit, že jimi provedené zanesení odváděné dávky do formuláře 1552 B nebo do databáze dluhů PLDA (elektronická databáze celních dluhů), jakož i jakýkoli jiný jimi provedené zapsání nebo zanesení odváděné dávky na jiný rovnocenný nosič údajů je třeba považovat za zaúčtování částek cel ve smyslu čl. 217 odst. 1 celního kodexu?

               3)

               Musí být v případě, že zanesení odváděné dávky do formuláře 1552 B provedené celními úřady je třeba považovat za zaúčtování částek cel ve smyslu čl. 217 odst. 1 celního kodexu, článek 217 celního kodexu vykládán v tom smyslu, že pouze zanesení přesné částky odváděné dávky, která vyplývá z celního dluhu na formuláři 1552 B, je třeba považovat za zaúčtování částek cel ve smyslu čl. 217 odst. 1 celního kodexu?


title: Věc C-216/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Laufen (Německo) dne 30. dubna 2014 – trestní řízení proti Gavrilu Covacimu

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Laufen (Německo) dne 30. dubna 2014 – trestní řízení proti Gavrilu Covacimu
   (Věc C-216/14)
   2014/C 253/22
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgerichts Laufen

      Účastníci původního řízení

   Gavril Covaci

      Další účastník řízení: Staatsanwaltschaft Traunstein

      Předběžné otázky

               1)

               Mají být čl. 1 odst. 2 a článek 2 odst. 1 a 8 směrnice 2010/64/EU (1) vykládány v tom smyslu, že brání soudnímu příkazu, který na základě § 184 Gerichtsverfassungsgesetz od obviněných požaduje, aby opravné prostředky účinně podávali pouze v jazyce soudního řízení, zde v německém jazyce?

               2)

               Mají být článek 2, čl. 3 odst. 1 písm. c), čl. 6 odst. 1 a 3 směrnice 2012/13/EU (2) vykládány v tom smyslu, že brání příkazu, aby si obviněný ustanovil zmocněnce pro doručování, pokud lhůta k podání opravného prostředku počíná běžet již od okamžiku doručení zmocněnci pro doručování a není přitom rozhodné, zda se obviněný vůbec dozví o svém obvinění?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU ze dne 20. října 2010 o právu na tlumočení a překlad v trestním řízení (Úř. věst. L 280, s. 1).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/13/EU ze dne 22. května 2012 o právu na informace v trestním řízení (Úř. věst. L 142, s. 1).


title: Věc C-120/14 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. dubna 2015 – Christoph Klein v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Mimosmluvní odpovědnost — Směrnice 93/42/EHS — Články 8 a 18 — Zdravotnické prostředky — Nečinnost Komise po oznámení rozhodnutí o zákazu uvádění na trh — Promlčecí lhůta — Přerušení běhu promlčecí lhůty v důsledku podání žádosti o právní pomoc — Postup využití ochranné doložky“

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/11

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. dubna 2015 – Christoph Klein v. Evropská komise
   (Věc C-120/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Mimosmluvní odpovědnost - Směrnice 93/42/EHS - Články 8 a 18 - Zdravotnické prostředky - Nečinnost Komise po oznámení rozhodnutí o zákazu uvádění na trh - Promlčecí lhůta - Přerušení běhu promlčecí lhůty v důsledku podání žádosti o právní pomoc - Postup využití ochranné doložky“)
   (2015/C 205/15)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Christoph Klein (zástupci: H. Ahlt a M. Ahlt, Rechtsanwälte)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: A. Sipos a G. von Rintelen, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie Klein v. Komise (T-309/10, EU:T:2014:19) se zrušuje v rozsahu, v němž Tribunál zamítl žalobu v rozsahu, v němž směřovala k tomu, aby bylo Evropské komisi uloženo nahradit újmu, kterou údajně Christoph Klein utrpěl počínaje dnem 15. září 2006.

               2)

               Ve zbývající části se kasační opravný prostředek zamítá.

               3)

               Věc se vrací zpět Tribunálu Evropské unie.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 184, 16. 6. 2014.


title: Věc T-251/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. května 2009 — Meyer Falk v. Komise ( Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkající se boje proti organizovanému zločinu a reformy soudnictví v Bulharsku — Odepření přístupu — Zánik předmětu sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/50

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 19. května 2009 — Meyer Falk v. Komise
   (Věc T-251/06) (1)

   („Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se boje proti organizovanému zločinu a reformy soudnictví v Bulharsku - Odepření přístupu - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2009/C 180/93
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Thomas Meyer-Falk (Bruchsal, Německo) (zástupce: S. Crosby, solicitor)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Costa de Oliveira a A. Antoniadis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí ze dne 6. listopadu 2006, kterým Komise odepřela žalobci přístup ke dvěma dokumentům týkajícím se boje proti organizovanému zločinu a reformy soudnictví v Bulharsku

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí ve věci samé již nebude vydáno.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 236, 13.9.2008.


title: Věc T-226/08: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2009 — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel v. OHIM — Schwarzbräu (Alaska) ( Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství Alaska — Absolutní důvod pro zamítnutí — Neexistence popisného charakteru — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní po změně článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009] )

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/36

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2009 — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel v. OHIM — Schwarzbräu (Alaska)
   (Věc T-226/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství Alaska - Absolutní důvod pro zamítnutí - Neexistence popisného charakteru - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní po změně článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 205/65
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (Ebersburg, Německo) (zástupce: P. Wadenbach, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Schwarzbräu GmbH (Zusmarshausen, Německo) (zástupce: L. Schlarmann, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. dubna 2008 (věc R 1124/2004-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH a Schwarzbräu GmbH.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)(OHIM).

               3.

               Schwarzbräu GmbH se ukládá náhrada vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


title: Věc T-359/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. července 2017 – Axel Springer v. EUIPO – Stiftung Warentest (TestBild) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie TestBild — Starší národní slovní ochranná známka test — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Podobnost výrobků nebo služeb — Podobnost označení — Inherentní rozlišovací způsobilost — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/41

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. července 2017 – Axel Springer v. EUIPO – Stiftung Warentest (TestBild)
   (Věc T-359/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie TestBild - Starší národní slovní ochranná známka test - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Podobnost výrobků nebo služeb - Podobnost označení - Inherentní rozlišovací způsobilost - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 277/60)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Axel Springer SE (Berlín, Německo) (zásutpci: K. Hamacher a G. Müllejans, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Stiftung Warentest (Berlín) (zástupci: původně R. Mann, J. Smid, T. Brach, H. Nieland a A.-K. Kornrumpf, poté J. Smid, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. května 2016 (věc R 555/2015-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Stiftung Warentest a Axel Springer.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 4. května 2016 (věc R 555/2015-4) se ruší v rozsahu, v němž konstatuje existenci nebezpečí záměny, pokud jde o „tiskoviny, zejména revue testy, informace určené spotřebitelům, prospekty, katalogy, knihy, noviny a periodika; učební a výukové pomůcky s výjimkou přístrojů“, které spadají do třídy 16 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků.

               2.

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3.

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 296, 16.8.2016.


title: Věc T-448/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. června 2017 – Mr. Kebab v. EUIPO – Mister Kebap (Mr. KEBAB) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška k zápisu obrazové ochranné známka Evropské unie Mr. KEBAB — Starší španělská obrazová ochranná známka MISTER KEBAP — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/43

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. června 2017 – Mr. Kebab v. EUIPO – Mister Kebap (Mr. KEBAB)
   (Věc T-448/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška k zápisu obrazové ochranné známka Evropské unie Mr. KEBAB - Starší španělská obrazová ochranná známka MISTER KEBAP - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 277/63)
   Jednací jazyk: slovenština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mr. Kebab s. r. o. (Košice-Západ, Slovensko) (zástupce: L. Vojčík, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Folliard-Monguiral a R. Cottrellovú, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Mister Kebap, SL (Finestrat, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. května 2006 (věc R 987/2015-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Mister Kebap a Mr. Kebab.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Mr. Kebab s. r. o. se ukládá náhrad nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 383, 17.10.2016.


title: Věc T-274/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. května 2011 Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni proti rozsudku vydanému dne 15. března 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-28/10, Mioni v. Komise

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/32

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. května 2011 Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni proti rozsudku vydanému dne 15. března 2011 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-28/10, Mioni v. Komise
   (Věc T-274/11 P)
   2011/C 232/57
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání navrhovatele

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil v celém rozsahu napadený rozsudek vydaný dne 15. března 2011 druhým senátem Soudu pro veřejnou službu Evropské unie, oznámený doporučeným dopisem ze dne 15. března 2011, kterým byla zamítnuta žaloba podaná navrhovatelem dne 7. května 2010;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu, včetně nezbytných výdajů vyložených v souvislosti s řízením, a zejména výdajů souvisejících s vytvořením adresy pro účely doručování, nákladů na dopravu a pobyt, jakož i výdaje na advokáta podle čl. 91 písm. b) jednacího řádu.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku navrhovatel předkládá dva důvody.

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení článku 4 přílohy VII služebního řádu, jakož i ze zkreslení důkazů předložených Soudu pro veřejnou službu. Navrhovatel Soudu pro veřejnou službu vytýká, že nepřihlédl k předloženým listinám pod čísly 22, 23, 24 a 25 v jeho spise, když v bodě 31 rozsudku rozhodl, že přítomnost navrhovatele ve Francii mezi lety 1999 a 2000 nemůže být považována za vůli navrhovatele přemístit centrum svých zájmů do své rodné země, a dále, že v bodech 29, 31 a 33 napadeného rozsudku provedl nesoudržné posouzení pojmu obvyklé bydliště.

               2)

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází ze zkreslení důkazů předložených Soudu pro veřejnou službu a z nedostatku odůvodnění v rozsahu, v němž Soud odůvodnil opožděné zrušení příspěvku za práci v zahraničí „nedorozuměním ohledně místa, kde navrhovatel složil maturitní zkoušku“. Navrhovatel Soudu vytýká, že nepřihlédl k listině 15 obsažené v jeho spise, že neodpověděl na bod 31 jeho žaloby, a dospěl tak ke zjevně věcně nesprávným závěrům.


title: Věc F-64/14: Žaloba podaná dne 12. července 2014 – ZZ v. Komise

text:
               13.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 361/31

         Žaloba podaná dne 12. července 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-64/14)
   2014/C 361/47
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Veřejná služba – Návrh na zrušení rozhodnutí Komise nepřipustit žalobkyni k překladatelským zkouškám ve výběrovém řízení EPSO/AD/263/13 pro sestavení seznamu kandidátů pro přijetí na pozici italsky hovořících překladatelů.

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2013 nepřipustit žalobkyni k překladatelským zkouškám;

               —

               zrušil, bude-li to nutné, rozhodnutí ze dne 2. dubna 2014 o zamítnutí stížnosti žalobkyně;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-149/12: Žaloba podaná dne 14. prosince 2012 — ZZ v. Komise

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/38

         Žaloba podaná dne 14. prosince 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-149/12)
   2013/C 108/89
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: G. Cipressa, avvocato)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení měsíčního vymáhání částky 500 eur srážené z invalidního důchodu žalobce za měsíce duben až červen 2012

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí uvedené ve výpisu důchodu žalobce a týkající se měsíce duben 2012, o snížení invalidního důchodu, na který má žalobce právo za předchozí měsíc, o 500 euro;

               —

               zrušit rozhodnutí uvedené ve výpisu důchodu žalobce a týkající se měsíce květen 2012, o snížení invalidního důchodu, na který má žalobce právo za předchozí měsíc, o 500 euro

               —

               zrušit rozhodnutí uvedené ve výpisu důchodu žalobce a týkající se měsíce červen 2012, o snížení invalidního důchodu, na který má žalobce právo za předchozí měsíc, o 500 euro

               —

               zrušit rozhodnutí o zamítnutí stížností podaných proti výše uvedeným rozhodnutím;

               —

               uložit žalované povinnost zaplatit žalobci tyto částky: 500 euro a úroky z této částky ve výši 10 % ročně s roční kapitalizací od 1. května 2012 do dne úplného zaplacení, 500 euro a úroky z této částky ve výši 10 % ročně s roční kapitalizací od 1. června 2012 do dne úplného zaplacení, 500 euro a úroky z této částky ve výši 10 % ročně s roční kapitalizací od 1. července 2012 do dne úplného zaplacení;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-540/08: Žaloba podaná dne 12. prosince 2008 – Esso a další v. Komise

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/56

         Žaloba podaná dne 12. prosince 2008 – Esso a další v. Komise
   (Věc T-540/08)
   (2009/C 44/98)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Esso Société Anonyme Française (Courbevoie, Francie), Esso Deutschland GmbH (Hamburg, Německo), ExxonMobil Petroleum and Chemical BVBA (Antwerpen, Belgie), Exxon Mobil Corp. (Irving, Spojené státy) (zástupci: R. Snelders, R. Subiotto, L.-P. Rudolf, M. Piergiovanni, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               částečně zrušit rozhodnu Komise ze dne 1. října 2008 o použití čl. 81 odst. 1 (věc COMP/39.181ES/39.181 Parafínové vosky);

               —

               snížit pokuty uložené žalobkyním uvedeným rozhodnutím a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně usilují o částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 5476 konečné ze dne 1. října 2008 ve věci COMP/39.181 Parafínové vosky) (dále jen „napadené rozhodnutí“) a snížení pokut uložených žalobkyním
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňují dva hlavní žalobní důvody:
   Svým prvním žalobním důvodem žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí je zatíženo právní vadou v tom, že zakládá výpočet pokuty uložené společnosti Esso Societé Anonyme Française (dále jen „Esso“) na metodice, která nereflektuje nespornou skutečnost, že před fúzí Exxon a Mobil se obchody s parafínovým voskem společnosti Exxon na porušení nepodílely. Žalobkyně tvrdí, že podle napadeného rozhodnutí je pokuta vyměřena tak, jako by se Exxon podílela na porušení po dobu sedmi let před fúzí, i když napadené rozhodnutí uznává, že tomu tak nebylo. V důsledku toho napadené rozhodnutí nadhodnocuje relativní váhu společnosti Esso v porušení a porušuje zásady rovného zacházení a proporcionality, jakož i čl. 23 odst. 3 nařízení 1/2003 (1) a sdělení o pokutách z roku 2006 (2).
   Druhým žalobním důvodem žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí je zatíženo právní vadou, když konstatuje, že účast žalobkyň na porušení v části související s parafínem skončila teprve v roce 2003. Žalobkyně tvrdí zejména, že napadené rozhodnutí neodpovídá důkaznímu břemeni Komise při prokazování délky účasti žalobkyň na porušení v částí související s parafínem. Žalobkyně krom toho tvrdí, že napadené rozhodnutí nedovozuje řádné závěry z nesporné skutečnosti, že žalobkyně se nepodílely – a nebyly informovány o výsledku – žádného z „technických setkání“, která se uskutečnila po 27.–28. únoru 2003.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

      (2)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. C 210, 1.9.2006, s. 2).


title: Věc C-34/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal du travil de Bruxelles (Belgie) dne 26. ledna 2009 – Gerardo Ruiz Zambrano v. Office national de l'emploi (ONEM)

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal du travil de Bruxelles (Belgie) dne 26. ledna 2009 – Gerardo Ruiz Zambrano v. Office national de l'emploi (ONEM)
   (Věc C-34/09)
   2009/C 90/15
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal du travil de Bruxelles

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Gerardo Ruiz Zambrano

      Žalovaný: Office national de l'emploi (ONEM)

      Předběžné otázky

               1)

               Poskytují články 12, 17 a 18 Smlouvy o založení Evropského společenství, ať již jeden nebo více z nich, vykládané samostatně nebo ve vzájemném spojení, občanu Unie právo pobytu na území členského státu, jehož je tento občan státním příslušníkem, bez ohledu na to, zda předtím vykonal své právo pohybu na území členských států?

               2)

               Musí být články 12, 17 a 18 Smlouvy o založení Evropského společenství ve spojení s ustanoveními článků 21, 24 a 34 Listiny základních práv (přijaté Evropskou radou v Nice dne 7. prosince 2000 a zveřejněné v nyní platném znění v Úř. věst. 2007, C 303), vykládány v tom smyslu, že právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, jež přiznávají všem občanům Unie bez diskriminace na základě státní příslušnosti, znamená, je-li tímto občanem nezletilé dítě v nízkém věku zaopatřované příbuzným v přímé vzestupné linii, který je státním příslušníkem třetího státu, že musí být zaručeno právo pobytu tohoto dítěte na území členského státu, ve kterém má bydliště a jehož je státním příslušníkem, bez ohledu na to, zda předtím samo nebo prostřednictvím svého zákonného zástupce vykonalo právo pohybu, a s tímto právem pobytu musí být spojen užitečný účinek, jehož nezbytnost uznala judikatura Společenství [rozsudek ze dne 19. října 2004, Chen v. Spojené království (C 200/02)], a to tak, že příbuznému v přímé vzestupné linii, který je státním příslušníkem třetího státu, který má vůči tomuto dítěti vyživovací povinnost a má dostatečné prostředky a je účasten v systému zdravotního pojištění, se udělí odvozené právo pobytu, jakého by jinak požíval tentýž státní příslušník třetího státu, kdyby nezletilé dítě, které vyživuje, bylo občanem Unie, který není státním příslušníkem členského státu, ve kterém má bydliště?

               3)

               Musí být články 12, 17 a 18 Smlouvy o založení Evropského společenství ve spojení s ustanoveními článků 21, 24 a 34 Listiny základních práv vykládány v tom smyslu, že právo pobytu nezletilého dítěte, které je státním příslušníkem členského státu, na jehož území má bydliště, musí znamenat zproštění povinnosti opatřit si pracovní povolení pro příbuzného v přímé vzestupné linii, který je státním příslušníkem třetího státu, má vůči tomuto nezletilému dítěti vyživovací povinnost a – nebýt požadavku na pracovní povolení uloženého vnitrostátním právem členského státu, v němž má bydliště – splňuje výkonem pracovní činnosti v pracovněprávním vztahu, v souvislosti s níž je účasten v systému sociálního zabezpečení uvedeného státu, podmínku dostatečných prostředků a účasti v systému zdravotního pojištění, k tomu, aby s právem pobytu tohoto dítěte byl spojen užitečný účinek, jaký judikatura Společenství [rozsudek ze dne 19. října 2004, Chen v. Spojené království (C 200/02)] přiznala ve prospěch nezletilého dítěte, které je evropským občanem a je státním příslušníkem jiného členského státu, než ve kterém má bydliště, a je závislé na příbuzném v přímé vzestupné linii, který je státním příslušníkem třetího státu?


title: Věc T-117/08: Žaloba podaná dne 11. března 2008 – Itálie v. Komise a EHSV

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/26

         Žaloba podaná dne 11. března 2008 – Itálie v. Komise a EHSV
   (Věc T-117/08)
   (2008/C 116/48)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaní: Komise Evropských společenství a Evropský hospodářský a sociální výbor
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Žalobkyně napadá následující zveřejněné akty Evropského hospodářského a sociálního výboru

                           1.

                           oznámení o výběrovém řízení č. 73/07 na pozici generálního tajemníka Evropského hospodářského a sociálního výboru, které bylo zveřejněno pouze v německém, francouzském a anglickém vydání
                                 Úředního věstníku Evropské unie C 316 A ze dne 28. prosince 2007;

                           2.

                           změna oznámení o tomto výběrovém řízení, která byla zveřejněna pouze v německém, francouzském a anglickém vydání
                                 Úředního věstníku Evropské unie C 25 A ze dne 30. ledna 2008.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a rozhodné argumenty odpovídají žalobním důvodům a argumentům uplatněným ve věci T-156/07, Španělsko v. Komise (1).
   Kromě porušení nařízení č. 1/58 a článku 290 Smlouvy o ES žalobkyně krom toho uplatňuje, vzhledem k nepříslušnosti, porušení článku 12 ES, článku 22 Charty základních práv Evropské unie, článku 6 EU a různých ustanovení o postavení evropské veřejné služby, jakož i nedostatek odůvodnění a zneužití pravomoci v projednávaném případě.

      (1)  Úř. věst. C 140, 23.6.2007, s. 42.


title: Věc T-530/11: Žaloba podaná dne 7. října 2011 — Chivas v. OHIM — Glencairn Scotch Whisky (CHIVALRY)

text:
               10.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 362/19

         Žaloba podaná dne 7. října 2011 — Chivas v. OHIM — Glencairn Scotch Whisky (CHIVALRY)
   (Věc T-530/11)
   2011/C 362/29
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Chivas Holdings (IP) Ltd (Renfrewshire, Spojené království) (zástupce: A. Carboni, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Glencairn Scotch Whisky Co. Ltd (Glasgow, Spojené království)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 14. července 2011 ve věci R 2334/2010-1 a vrátit OHIM přihlášku k zápisu za účelem pokračování řízení a

               —

               nařídit žalovanému a všem dalším účastníkům odvolacího řízení, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní v tomto řízení a v řízení před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „CHIVALRY“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 33, 35 a 41 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6616593

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazová ochranná známka Spojeného království „CHIVALRY“ zapsaná pod č. 1293610 pro výrobky zařazené do třídy 33, obrazová ochranná známka Spojeného království „CHIVALRY SPECIAL RESERVE SCOTCH WHISKY“ zapsaná pod č. 2468527 pro výrobky zařazené do třídy 33, nezapsaná slovní ochranná známka Spojeného království „CHIVALRY“ používaná v obchodním styku v souvislosti s „Whisky“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), čl. 76 odst. 1 a článku 75 nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát (i) učinil nesprávné skutkové zjištění ohledně charakteristických znaků relevantní veřejnosti a neuvedl důvody pro uvedené zjištění, (ii) — podpůrně k prvnímu důvodu — nepostupoval správně, když po zjištění, že relevantním spotřebitelem je spotřebitel „zvlášť obeznámený se značkou a této značce věrný“, nedospěl k závěru, že takové charakteristické znaky by zvýšily pozornost relevantního spotřebitele a odpovídajícím způsobem snížily nebezpečí záměny, (iii) nezohlednil významné vodítko poskytnuté Soudním dvorem a zaujal nesprávný přístup při porovnávání ochranných známek, (iv) nesprávně považoval slovo „CHIVALRY“ za vzhledově dominantní prvek starší ochranné známky a dospěl k nesprávnému závěru, že ostatní obrazové a slovní prvky měly jen druhořadý význam, (v) nesprávně se domníval, že při fonetickém srovnání ochranných známek lze postupovat stejným způsobem jako při vzhledovém srovnání, a (vi) nesprávně posoudil nebezpečí záměny.


title: Věc T-167/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2012 — Evropaïki Dynamiki v. Komise ( „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Žádosti o cenovou nabídku — Odepření přístupu — Žaloba na neplatnost — Lhůta pro podání žaloby — Počátek běhu lhůty — Přípustnost — Výjimka týkající se ochrany hospodářské politiky Evropské unie — Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby — Výjimka týkající se ochrany veřejného zájmu v oblasti veřejné bezpečnosti — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2012 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-167/10) (1)

   (Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Žádosti o cenovou nabídku - Odepření přístupu - Žaloba na neplatnost - Lhůta pro podání žaloby - Počátek běhu lhůty - Přípustnost - Výjimka týkající se ochrany hospodářské politiky Evropské unie - Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby - Výjimka týkající se ochrany veřejného zájmu v oblasti veřejné bezpečnosti - Povinnost uvést odůvodnění)
   2013/C 26/75
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: E. Manhaeve a C. ten Dam, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 27. ledna 2010, kterým odepřela přístup k žádostem o cenovou nabídku týkajícím se části 3 A nabídkového řízení DIGIT/PO/2005/113 — ESP-DESIS (JO 2005/S 252-248566), a dále návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 11. března 2010, kterým odepřela přístup k žádostem o cenovou nabídku týkajícím se všech ostatních částí výše uvedeného nabídkového řízení, všech částí nabídkových řízení DI/0005 ESP (JO 2001/S 53-036539) a ADMIN/DI/2/PO/2003/192 ESP-DIMA (JO 2003/S 249-221337) a rámcové smlouvy BUDG/0101.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské komise ze dne 27. ledna 2010, kterým odepřela přístup k žádostem o cenovou nabídku týkajícím se části 3 A nabídkového řízení DIGIT/PO/2005/113 — ESP-DESIS, se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí Komise ze dne 11. března 2010, kterým odepřela přístup k žádostem o cenovou nabídku týkajícím se všech ostatních částí výše uvedeného nabídkového řízení, všech částí nabídkových řízení DI/0005 ESP a ADMIN/DI/2/PO/2003/192 ESP-DIMA a rámcové smlouvy BUDG/0101, se zrušuje.

               3)

               Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Věc T-309/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. června 2009 — Acegas v. Komise ( Státní podpory — Režim podpor poskytovaných italskými orgány některým podnikům poskytujícím veřejné služby ve formě osvobození od daně a půjček se zvýhodněnou sazbou — Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné se společným trhem — Žaloba na neplatnost — Nedostatek osobního dotčení — Nepřípustnost )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/39

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. června 2009 — Acegas v. Komise
   (Věc T-309/02) (1)

   („Státní podpory - Režim podpor poskytovaných italskými orgány některým podnikům poskytujícím veřejné služby ve formě osvobození od daně a půjček se zvýhodněnou sazbou - Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné se společným trhem - Žaloba na neplatnost - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost“)
   2009/C 180/71
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Acegas-APS SpA, dříve Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas) (Terst, Itálie) (zástupci: F. Devescovi, F. Ferletic, L. Daniele, F. Spitaleri a S. Gobbato, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: V. Di Bucci, zmocněnec)

      Předmět

   Návrh na zrušení článků 2 a 3 rozhodnutí Komise 2003/193/ES ze dne 5. června 2002 o státní podpoře poskytované Itálií ve formě osvobození od daně a půjček za zvýhodněných podmínek podnikům poskytujícím veřejné služby s většinovou veřejnou kapitálovou účastí (Úř. věst. 2003, L 77, s. 21).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Acegas-APS SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 289, 23.11.2002.


title: Věc T-390/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. října 2007 Michaelem Alexanderem Speiserem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. září 2007 ve věci F-146/06, Speiser v. Parlament

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/45

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. října 2007 Michaelem Alexanderem Speiserem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. září 2007 ve věci F-146/06, Speiser v. Parlament
   (Věc T-390/07 P)
   (2007/C 297/92)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Michael Alexander Speiser (Ixelles, Belgie) (zástupce: F. Theumer, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit body 1 a 2 usnesení Soudu pro veřejnou službu v plném rozsahu;

               —

               zrušit bod 3 usnesení Soudu pro veřejnou službu pouze v rozsahu, v němž neukládá druhému účastníku řízení náhradu nákladů řízení v plné výši.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Kasační opravný prostředek směřuje proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. září 2007 ve věci F-146/06, Speiser v. Parlament, kterým byla žaloba navrhovatele odmítnuta jako zjevně nepřípustná.
   Navrhovatel k odůvodnění svého kasačního opravného prostředku zaprvé uplatňuje, že Soud pro veřejnou službu důkazy předložené oběma účastníky řízení, jež jsou pro rozhodnutí relevantní, částečně neposoudil, nebo je posoudil rozporuplně nebo byly z hlediska práva posouzeny nedostatečně. Mimoto Soudu pro veřejnou službu vytýká, že na své celé rozhodnutí nepoužil zásadu dobré víry, jakož i zásadu řádného úředního postupu. Nakonec navrhovatel tvrdí, že Soud pro veřejnou službu se odchyluje napadeným usnesením od své judikatury v rozsudku ze dne 28. června 2006 ve věci F-101/05, Grünheid v. Komise.