title: Věc T-7/17: Žaloba podaná dne 5. ledna 2017 – John Mills v. EUIPO – Jerome Alexander Consulting (MINERAL MAGIC)

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/38

         Žaloba podaná dne 5. ledna 2017 – John Mills v. EUIPO – Jerome Alexander Consulting (MINERAL MAGIC)
   (Věc T-7/17)
   (2017/C 063/50)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: John Mills Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: S. Malynicz, QC)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Jerome Alexander Consulting Corp. (Surfside, Florida, Spojené státy)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „MINERAL MAGIC“ – Přihláška ochranné známky Evropské unie č. 12 151 379

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. října 2016, ve věci R 2087/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a další účastnici řízení náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 3 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-163/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 9. dubna 2015 – Youssef Hassan v. Breiding Vertriebsgesellschaft mbH

text:
               3.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 254/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 9. dubna 2015 – Youssef Hassan v. Breiding Vertriebsgesellschaft mbH
   (Věc C-163/15)
   (2015/C 254/03)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Youssef Hassan

      Žalovaný: Breiding Vertriebsgesellschaft mbH

      Předběžné otázky

               1)

               Brání čl. 23 odst. 1 první věta nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (1) uplatnění nároků vyplývajících z porušení ochranné známky Společenství nabyvatelem licence, který není zapsán v rejstříku ochranných známek Společenství?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Brání čl. 23 odst. 1 první věta nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství vnitrostátní právní praxi, podle níž nabyvatel licence může prosazovat nároky majitele ochranné známky vůči porušitelům prostřednictvím oprávnění vést řízení vlastním jménem o právo jiného (Prozessstandschaft)?

      (1)  Úř. Vest. L 78, s. 1.


title: Věc T-375/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. dubna 2017 – Germanwings v. Komise „Státní podpory — Podpora poskytnutá letecké společnosti využívající letiště Zweibrücken — Výhoda — Přičitatelnost státu — Povinnost odůvodnění — Legitimní očekávání — Přístup k dokumentům — Dokumenty související s řízením o kontrole státních podpor — Odepření přístupu k požadovaným dokumentům — Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu“

text:
               19.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. dubna 2017 – Germanwings v. Komise
   (Věc T-375/15) (1)

   („Státní podpory - Podpora poskytnutá letecké společnosti využívající letiště Zweibrücken - Výhoda - Přičitatelnost státu - Povinnost odůvodnění - Legitimní očekávání - Přístup k dokumentům - Dokumenty související s řízením o kontrole státních podpor - Odepření přístupu k požadovaným dokumentům - Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu“)
   (2017/C 195/25)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Germanwings GmbH (Kolín n. Rýnem, Německo) (zástupce: A. Martin Ehlers, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně A. Buchet, T. Maxian Rusche, R. Sauer a K. Herrman, poté A. Buchet, T. Rusche, K. Herrman a S. Noë, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na základě článku 263 SFEU směřující zaprvé k částečnému zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2016/152 ze dne 1. října 2014 o státní podpoře SA 27339 (12/C) (ex 11/NN), kterou poskytlo Německo letišti Zweibrücken a leteckým společnostem, které letiště využívají (Úř. věst. L 34, s. 68), a zadruhé ke zrušení rozhodnutí Komise GESTDEM 2015/1288 ze dne 11. května 2015, kterým se zamítá částečný přístup ke správnímu spisu týkajícímu se řízení o státní podpoře SA 27339.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 odst. 2 rozhodnutí Komise (EU) 2016/152 ze dne 1. října 2014 o státní podpoře SA 27339 (12/C) (ex 11/NN), kterou poskytlo Německo letišti Zweibrücken a leteckým společnostem, které letiště využívají (Úř. věst. L 34, s. 68), se v rozsahu, v němž se týká první dohody uzavřené mezi společnostmi Flughafen Zweibrücken GmbH a Germanwings GmbH, jakož i článek 3 odst. 4 písm. e) tohoto rozhodnutí, se zrušují.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí tři čtvrtiny nákladů řízení, které vynaložila Germanwings.

               4)

               Germanwings ponese jednu čtvrtinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 337, 12.10.2015.


title: Věc C-55/05: Žaloba podaná dne 9. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Finské republice

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/18

         Žaloba podaná dne 9. února 2005 Komisí Evropských společenství proti Finské republice
   (Věc C-55/05)
   (2005/C 82/37)
   Jednací jazyk: finština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 9. února 2005 žaloba směřující proti Finské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou M. Huttunenem a K. Simonssonem, jako zmocněnci, s adresou pro doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1)

               určil, že Finská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/84/ES ze dne 5. listopadu 2002, kterou se mění směrnice o námořní bezpečnosti a zabránění znečištění z lodí (1), popřípadě o těchto předpisech neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               2)

               uložil Finské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta stanovená pro provedení směrnice uplynula dne 23. listopadu 2003.

      (1)  Úř. věst. L 324, 29.11.2002, s. 53.


title: Věc C-535/03: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne  23. března 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)) – Unitymark Ltd, North Sea Fishermen's Organisation, The Queen v. Department for Environment, Food and Rural Affairs (Rybolov — Treska — Omezení rybolovné činnosti — Vlečné sítě vlečené pomocí výložníků na bocích plavidla s otevřeným pletivem — Zásady proporcionality a zákazu diskriminace)

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/7

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 23. března 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)) – Unitymark Ltd, North Sea Fishermen's Organisation, The Queen v. Department for Environment, Food and Rural Affairs
   (Věc C-535/03) (1)

   (Rybolov - Treska - Omezení rybolovné činnosti - Vlečné sítě vlečené pomocí výložníků na bocích plavidla s otevřeným pletivem - Zásady proporcionality a zákazu diskriminace)
   (2006/C 131/12)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Unitymark Ltd, North Sea Fishermen's Organisation, The Queen

      Žalovaný: Department for Environment, Food and Rural Affairs
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Platnost bodu 4 písm. b) a bodu 6 písm. a) přílohy XVII nařízení Rady (ES) č. 2341/2002 ze dne 20. prosince 2002, kterým se určují pro rok 2003 možnosti rybolovu a jeho podmínky pro některé rybolovné zdroje a skupiny rybolovných zdrojů použitelné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách, které podléhají omezení rybolovu (Úř. věst. L 356, s. 12) – Platnost článku 1 rozhodnutí Komise 2003/185/ES ze dne 14. března 2003 o přidělení dodatečných dní mimo přístav členským státům v souladu s přílohou XVII nařízení Rady (ES) č. 2341/2002 – Slučitelnost s články 28, 29, 33 a 34 ES – Zásady proporcionality a zákazu diskriminace – Základní právo svobodného výkonu obchodní činnosti
   Výrok
   Přezkum položené otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost

               —

               bodu 4 písm. b) a bodu 6 písm. a) přílohy XVII nařízení Rady (ES) č. 2341/2002 ze dne 20. prosince 2002, kterým se určují pro rok 2003 možnosti rybolovu a jeho podmínky pro některé rybolovné zdroje a skupiny rybolovných zdrojů použitelné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách, které podléhají omezení rybolovu;

               —

               bodu 4 písm. b) a bodu 6 písm. a) téže přílohy, ve znění nařízení Rady (ES) č. 671/2003 ze dne 10. dubna 2003;

               —

               článku 1 rozhodnutí Komise 2003/185/ES ze dne 14. března 2003 o přidělení dodatečných dní mimo přístav členským státům v souladu s přílohou XVII nařízení č. 2341/2002.

      (1)  Úř. věst. C 47, 21.2.2004.


title: Věc T-709/13: Žaloba podaná dne 27. prosince 2013 — Steinbeck v. OHIM — Alfred Sternjakob (BE HAPPY)

text:
               1.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 61/15

         Žaloba podaná dne 27. prosince 2013 — Steinbeck v. OHIM — Alfred Sternjakob (BE HAPPY)
   (Věc T-709/13)
   2014/C 61/27
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Steinbeck GmbH (Fulda, Německo) (zástupci: M. Heinrich a M. Fischer, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG (Frankenthal, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (Ochranné známky a vzory) ze dne 17. října 2013 ve věci R 32/2013-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení včetně nákladů vynaložených v řízení o odvolání.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „BE HAPPY“ pro výrobky náležející do tříd 16, 21, 28 a 30 — Ochranná známka Společenství č. 5 310 057

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Alfred Sternjakob GmbH & Co. KG

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Absolutní důvody neplatnosti podle čl. 52 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Vyhovění návrhu na neplatnost

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-451/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itálie) dne 3. října 2007 – Federfarma v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itálie) dne 3. října 2007 – Federfarma v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   (Věc C-451/07)
   (2007/C 297/43)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Federfarma

      Žalovaní: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   Předběžné otázky

               1)

               Po ustanoveních článků 2 a 3, které upravují vztah mezi veřejnými orgány členského státu a farmaceutickými podniky – v tom smyslu, že umožňují, aby cena léčivého přípravku nebo zvýšení jeho ceny bylo stanoveno na základě údajů poskytnutých prvně jmenovanými, avšak pouze v míře uznané příslušným orgánem, a tedy na základě jednání mezi samotnými podniky a orgány příslušnými ke kontrole farmaceutických výdajů – upravuje čl. 4 odst. 1 „zmrazení cen všech léčivých přípravků nebo určité kategorie léčivých přípravků“ a činí z něj obecný prostředek, který musí být pro účely jeho zachování nejméně jednou za rok ověřován, s odvoláním na makroekonomické podmínky existující v členském státě. Toto ustanovení poskytuje příslušným orgánům lhůtu 90 dnů pro přijetí rozhodnutí a stanoví, že tyto orgány musejí v této lhůtě oznámit případně provedená zvýšení nebo snížení cen. Tento soud se táže: Je třeba výklad tohoto ustanovení v části, která se týká „případně provedených snížení“, chápat tak, že kromě obecné nápravy tvořené zmrazením cen všech kategorií nebo některé zvláštní kategorie léčivých přípravků je umožněna i jiná obecná náprava, kterou představuje snížení cen všech kategorií a některé zvláštní kategorie léčivých přípravků, nebo je třeba výraz „případně provedená snížení“ vykládat tak, že se vztahuje výhradně na léčivé přípravky, na něž je již uplatněno zmrazení cen?

               2)

               Lze čl. 4 odst. 1 – v části, v níž ukládá příslušným orgánům členského státu ověřit v případě zmrazení cen nejméně jednou za rok, zda makroekonomické podmínky odůvodňují zachování zmrazení – vykládat tak, že, je-li odpověď na první otázku ta, že snížení cen je možné, může být toto opatření použito i vícekrát v průběhu jediného roku a opakovaně v průběhu mnoha let (od roku 2002 do roku 2010)?

               3)

               Je možné ve smyslu výše uvedeného článku 4 – ve světle preambule, která zdůrazňuje, že hlavním cílem opatření na kontrolu cen léčivých přípravků je „podpora veřejného zdraví zajištěním dostupnosti dostatečného zásobování léčivými přípravky za přiměřené ceny“ a nutnost vyhnout se„rozdílům v těchto opatřeních[, které] mohou brzdit nebo narušovat obchod s léčivými přípravky uvnitř Společenství“ – považovat přijetí opatření, která se odvolávají pouze na „odhadované“, a nikoli „zjištěné“ ekonomické hodnoty výdajů, za slučitelné s právní úpravou Společenství (otázka se týká obou případů)?

               4)

               Musejí být požadavky spojené s dodržováním horních hranic farmaceutických výdajů, které je každý členský stát oprávněn si stanovit, vázány právě na jediný farmaceutický výdaj, nebo lze mít za to, že možnost brát v úvahu i údaje týkající se jiných zdravotnických výdajů spadají do pravomoci členských států?

               5)

               Musejí být zásady průhlednosti a účasti dotyčných podniků na zmrazení nebo obecném snížení cen léčiv vyplývajícím ze směrnice vykládány tak, že je nezbytné vždy a za jakýchkoliv okolností stanovit možnost odchylky od stanovené ceny (čl. 4 odst. 2 směrnice) a konkrétní účast podniku žadatele, a následně povinnost správního orgánu odůvodnit případné odmítnutí?


title: Věc C-221/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court – Irsko) – Sam Mc Cauley Chemists (Blackpool) Ltd, Mark Sadja v. Pharmaceutical Society of Ireland, Minister for Health and Children, Irsko, Attorney General (Směrnice 85/433/EHS — Vzájemné uznávání diplomů — Farmaceuti — Uznávání diplomů farmaceutů pracujících v nových lékárnách otevřených pro veřejnost — Dosah diskreční pravomoci členských států)

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/13

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court – Irsko) – Sam Mc Cauley Chemists (Blackpool) Ltd, Mark Sadja v. Pharmaceutical Society of Ireland, Minister for Health and Children, Irsko, Attorney General
   (Věc C-221/05) (1)

   (Směrnice 85/433/EHS - Vzájemné uznávání diplomů - Farmaceuti - Uznávání diplomů farmaceutů pracujících v nových lékárnách otevřených pro veřejnost - Dosah diskreční pravomoci členských států)
   (2006/C 224/24)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   Supreme Court
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Sam Mc Cauley Chemists (Blackpool) Ltd, Mark Sadja

      Žalovaní: Pharmaceutical Society of Ireland, Minister for Health and Children, Irsko, Attorney General.
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Supreme Court – Výklad čl. 2 odst. 1 a 2 směrnice Rady 85/433/EHS ze dne 16. září 1985 o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci v oboru farmacie, obsahující opatření k usnadnění účinného výkonu práva usazování v určitých činnostech v oboru farmacie (Úř. věst. L 253, s. 37) – Rozsah diskreční pravomoci členských států, pokud jde o uznávání diplomů lékárníků pracujících v nových lékárnách pro veřejnost
   Výrok
   Článek 2 směrnice Rady 85/433/EHS ze dne 16. září 1985 o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci v oboru farmacie obsahující opatření k usnadnění účinného výkonu práva usazování v určitých činnostech v oboru farmacie musí být vykládán v tom smyslu, že členský stát, který vyhoví pouze minimální úrovni uznávání diplomů stanovené touto směrnicí, nevykonává žádnou posuzovací pravomoc svěřenou touto směrnicí.

      (1)  Úř. věst. C 182, 23.7.2005.


title: Věc C-128/06: Žaloba podaná dne  3. března 2006  – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/9

         Žaloba podaná dne 3. března 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-128/06)
   (2006/C 108/15)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Maidani a G. Braun, zmocněnci)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání

               —

               určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2003/124/ES ze dne 22. prosince 2003, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES, pokud jde o definici a uveřejňování důvěrných informací a definici manipulace s trhem (1), a v každém případě tím, že o těchto předpisech Komisi neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2003/124/ES uplynula dne 12. října 2004.

      (1)  Úř. věst. L 339, s. 70.


title: Věc C-387/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 8. července 2013 — VAEX Varkens- en Veehandel BV v. Productschap Vee en Vlees

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 8. července 2013 — VAEX Varkens- en Veehandel BV v. Productschap Vee en Vlees
   (Věc C-387/13)
   2013/C 274/16
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   College van Beroep voor het bedrijfsleven

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: VAEX Varkens- en Veehandel BV

      Žalovaný: Productschap Vee en Vlees

      Předběžné otázky

               1)

               Brání v takovém případě, jako je projednávaný případ, zde použitelný evropský právní rámec (1)
                   (2)
                   (3)
                   (4)

                           a)

                           vyplacení požadované náhrady?

                           b)

                           uvolnění jistoty poskytnuté v rámci žádosti o licenci?

               2)

               Bude-li na jednu nebo na obě otázky odpovězeno kladně: Brání dotyčný rámec v tomto případě dodatečné úpravě, podle níž bude možné dodatečně z této licence odepisovat a na tomto základě doplatit náhradu, nebo příp. dodatečně uvolnit poskytnutou jistotu?

               3)

               Bude-li i na druhou otázku odpovězeno kladně: Je dotyčný rámec v tomto případě neplatný, pokud nestanoví, že v takovém případě, jako je projednávaný případ, ve kterém byla licence použita o jeden den dříve, se náhrada vyplatí, příp. uvolní poskytnutá jistota?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (Úř. věst. L 299, s. 1).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty (kodifikované znění) (Úř. věst. L 114, s. 3).

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 382/2008 ze dne 21. dubna 2008 o prováděcích pravidlech pro dovozní a vývozní licence v odvětví hovězího a telecího masa (Přepracované znění) (Úř. věst. L 115, s. 10).

      (4)  Nařízení Komise (ES) č. 612/2009 ze dne 7. července 2009, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (přepracované znění) (Úř. věst. L 186, s. 1).


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 21. října 2004 ve věci C-426/02: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (Nesplnění povinnosti státem — Poplatky s rovnocenným účinkem — Společná obchodní politika — Dovoz zboží pocházejícího z členských států a ze třetích zemí — Poplatky vybrané při potvrzení platnosti faktur)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/14

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 21. října 2004
   ve věci C-426/02: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Poplatky s rovnocenným účinkem - Společná obchodní politika - Dovoz zboží pocházejícího z členských států a ze třetích zemí - Poplatky vybrané při potvrzení platnosti faktur)
   (2004/C 300/28)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-426/02, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, předložená Soudnímu dvoru dne 22. listopadu 2002, Komise Evropských společenství (zmocněnci: X. Lewis a M. Konstantinidis) proti Řecké republice (zmocněnkyně: A. Samoni-Rantou a N. Dafniou), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, C. Gulmann (zpravodaj) a S. von Bahr, soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 21. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Řecká republika tím, že uplatnila ve prospěch Ethnikos Organismos Farmakon (národní úřad pro léčivé přípravky) poplatek za ověření faktur za dovoz surovin k farmaceutickému použití a konečných a napůl konečných léčivých přípravků pocházejících z jiných členských států nebo ze třetích zemí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 23 ES, 25 ES a 133 ES.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 31, 8.2.2003.


title: Věc C-290/03: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  4. května 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce House of Lords – Spojené království) – Diane Barker (FC) v. London Borough of Bromley (Směrnice 85/337/EHS — Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí — Záměr  Crystal Palace  — Záměry, na něž se vztahuje příloha II směrnice 85/337 — Povolení v několika fázích)

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/1

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. května 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce House of Lords – Spojené království) – Diane Barker (FC) v. London Borough of Bromley
   (Věc C-290/03) (1)

   (Směrnice 85/337/EHS - Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí - Záměr „Crystal Palace“ - Záměry, na něž se vztahuje příloha II směrnice 85/337 - Povolení v několika fázích)
   (2006/C 165/02)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   House of Lords
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Diane Barker (FC)

      Žalovaná: London Borough of Bromley

      Za přítomnosti: First Secretary of State
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – House of Lords – Výklad čl. 1 odst. 2 a čl. 2 odst. 1 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40) – Neexistence posouzení před vydáním povolení k záměru, který může mít vliv na životní prostředí – Povinnost provést dodatečné posouzení záměru – Rozvoj zábavního centra v Crystal Palace
   Výrok

               1)

               Kvalifikace rozhodnutí jako „povolení“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, musí být provedena podle vnitrostátního práva v souladu s právem Společenství.

               2)

               Článek 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 2 směrnice 85/337 musejí být vykládány v tom smyslu, že vyžadují, aby bylo provedeno posouzení vlivů na životní prostředí, pokud se v případě povolení v několika fázích během druhé fáze ukáže, že záměr může mít významný vliv na životní prostředí mimo jiné v důsledku své povahy, rozsahu nebo umístění.

      (1)  Úř. věst. C 213, 6. 9. 2003


title: Věc T-206/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2011 — Total a Elf Aquitaine v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s metakryláty — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Přičitatelnost protiprávního jednání — Práva obhajoby — Presumpce neviny — Povinnost uvést odůvodnění — Zásada rovného zacházení — Zásada personality trestů a sankcí — Zásada legality trestných činů a trestů — Zásada řádné správy — Zásada právní jistoty — Zneužití pravomoci — Pokuty — Přičtení odpovědnosti za platbu v rámci skupiny společností“ )

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2011 — Total a Elf Aquitaine v. Komise
   (Věc T-206/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s metakryláty - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Přičitatelnost protiprávního jednání - Práva obhajoby - Presumpce neviny - Povinnost uvést odůvodnění - Zásada rovného zacházení - Zásada personality trestů a sankcí - Zásada legality trestných činů a trestů - Zásada řádné správy - Zásada právní jistoty - Zneužití pravomoci - Pokuty - Přičtení odpovědnosti za platbu v rámci skupiny společností)
   2011/C 211/47
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Total SA (Courbevoie, Francie) a Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Francie) (zástupci: É. Morgan de Rivery a S. Thibault-Liger, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Arbault a V. Bottka, poté V. Bottka a F. Castillo de la Torre, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení čl. 1 písm. c) a d), čl. 2 písm. b) a článků 3 a 4 rozhodnutí Komise K(2006) 2098 konečné ze dne 31. května 2006 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/F/38.645 — Metakryláty), jakož i, podpůrně, návrh na změnu čl. 2 odst. b) tohoto rozhodnutí

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem Total SA a Elf Aquitaine SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 28.10.2006.


title: Věc C-247/14 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. března 2016 – HeidelbergCement AG v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Trh cementu a příbuzných výrobků‘ — Správní řízení — Nařízení (ES) č. 1/2003 — Článek 18 odstavce 1 a 3 — Rozhodnutí o žádosti o informace — Odůvodnění — Přesnost žádosti“

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. března 2016 – HeidelbergCement AG v. Evropská komise
   (Věc C-247/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Trh cementu a příbuzných výrobků‘ - Správní řízení - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 18 odstavce 1 a 3 - Rozhodnutí o žádosti o informace - Odůvodnění - Přesnost žádosti“)
   (2016/C 156/06)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: HeidelbergCement AG (zástupci: U. Denzel, C. von Köckritz a P. Pichler, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: M. Kellerbauer, L Malferrari a R. Sauer, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 14. března 2014, HeidelbergCement v. Komise (T-302/11, EU:T:2014:128), se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí Komise C (2011) 2361 final ze dne 30. března 2011 v řízení podle čl. 18 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc COMP/39520 – Cement a příbuzné výrobky) se zrušuje.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené HeidelbergCement AG jak v řízení v prvním stupni ve věci T-302/11, tak v řízení o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14. 7. 2014.


title: Věc C-251/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (Civil Division) – Spojené království) – Talacre Beach Caravan Sales Ltd v. Commissioners of Customs & Excise (Šestá směrnice o DPH — Článek 28 — Osvobození od daně s vrácením odvedené daně — Prodej zboží zdaňovaného nulovou sazbou vybaveného zbožím zdaňovaným běžnou sazbou — Obytné karavany — Jediné dodání)

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (Civil Division) – Spojené království) – Talacre Beach Caravan Sales Ltd v. Commissioners of Customs & Excise
   (Věc C-251/05) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Článek 28 - Osvobození od daně s vrácením odvedené daně - Prodej zboží zdaňovaného nulovou sazbou vybaveného zbožím zdaňovaným běžnou sazbou - Obytné karavany - Jediné dodání)
   (2006/C 212/14)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   Court of Appeal (Civil Division)
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Talacre Beach Caravan Sales Ltd

      Žalovaný: Commissioners of Customs & Excise
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Court of Appeal (Civil Division) – Výklad čl. 28 odst. 2 písm. a) směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1) – Zboží zdaňované nulovou sazbou (karavany), které je prodáváno vybavené zbožím zdaňovaným běžnou sazbou – Kritéria pro určení, zda operace musí být pro účely DPH kvalifikována jako jediné plnění
   Výrok
   Skutečnost, že je určité zboží předmětem jediného dodání zahrnujícího jednak věc hlavní, která podle právních předpisů členského státu podléhá osvobození od daně s vrácením odvedené daně ve smyslu čl. 28 odst. 2 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 92/77/EHS ze dne 19. října 1992, kterou se doplňuje společný systém daně z přidané hodnoty a mění směrnice 77/388/EHS (sblížení sazeb DPH), a jednak zboží, které tyto předpisy vylučují z působnosti uvedeného osvobození, nebrání dotyčnému členskému státu v tom, aby zdaňoval dodání vyloučeného zboží běžnou sazbou daně z přidané hodnoty.

      (1)  Úř. věst. C 205, 20.8.2005


title: Věc C-333/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Itálie) dne 5. července 2010 — E.On Energy Trading SpA v. Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Itálie) dne 5. července 2010 — E.On Energy Trading SpA v. Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas
   (Věc C-333/10)
   ()
   2010/C 346/44
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (třetí senát)

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: E.On Energy Trading Spa

      Žalovaná: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

      Předběžná otázka

   Brání články 23, 43, 49 a 56 Smlouvy, jakož i čl. 11 odst. 2 a 6 a článek 24 směrnice 2003/54 (1) vnitrostátnímu předpisu, který, aniž by byl oznámen Evropské komisi, určitým výrobcům elektrické energie, kteří mají za daných okolností zásadní úlohu pro uspokojení potřeb poptávky po dispečinkových službách, trvale ukládá předkládat nabídky na energetických burzovních trzích podle programů heteronomně stanovených provozovatelem sítě a podle kterého si odměňování u těchto nabídek svobodně nestanoví výrobce, ale je vázáno na parametry, které nejsou stanoveny „průhlednými, nediskriminačními a tržními postupy“.

      (1)  Úř. věst. L 176, s. 37; Zvl. vyd. 12/02, s. 211


title: Věc T-273/07: Žaloba podaná dne 16. července 2007 – Torres v. OHIM – Vinícola de Tomelloso (TORREGAZATE)

text:
               6.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/13

         Žaloba podaná dne 16. července 2007 – Torres v. OHIM – Vinícola de Tomelloso (TORREGAZATE)
   (Věc T-273/07)
   (2007/C 235/23)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Miguel Torres, S.A. (Barcelona, Španělsko) (zástupci: E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Cefeino a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Vinícola de Tomelloso, S.C.L.
   Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit usnesení druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 2. května 2007 ve věci č. R 610/2006-2 a výslovně uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Vinícola de Tomelloso, S.C.L.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „TORREGAZATE“ (přihláška č. 3 134 665) pro výrobky třídy 33 (Alkoholické nápoje (s výjimkou piv) ).

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Různé národní slovní ochranné známky „TORRES“ pro výrobky třídy 33, jakož i další ochranné známky Společenství, mezinárodní a národní ochranné známky, jež jsou tvořeny slovem „TORRES“ či jej obsahují a zahrnují stejné výrobky jako výše uvedené ochranné známky.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné uplatnění čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-690/13: Usnesení Tribunálu ze dne 22. června 2015 – In vivo v. Komise „Žaloba pro nečinnost — Odmítnutí Evropského úřadu pro boj proti podvodům zahájit externí vyšetřování — Stanovisko — Žádost o uložení povinnosti jednat — Nedostatek přímého dotčení — Nepřípustnost“

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/45

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. června 2015 – In vivo v. Komise
   (Věc T-690/13) (1)

   („Žaloba pro nečinnost - Odmítnutí Evropského úřadu pro boj proti podvodům zahájit externí vyšetřování - Stanovisko - Žádost o uložení povinnosti jednat - Nedostatek přímého dotčení - Nepřípustnost“)
   (2015/C 311/48)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: In vivo OOO (Abinsk, Rusko) (zástupce: T. Huopalainen, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. P. Keppenne a J. Baquero Cruz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba, kterou se žalobkyně domáhá, aby Tribunál konstatoval nečinnost Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), spočívající v odmítnutí zahájit externí vyšetřování, a uložil mu nápravu této situace.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Společnosti In vivo OOO se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 151, 19.5.2014.


title: Věc C-117/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kammergericht Berlin ze dne  21. února 2006  ve věci týkající se katastru nemovitostí Gerda Möllendorf, Christiane Möllendorf-Niehuus, Účastníci: 1. Salem-Abdul Ghani El-Rafei, 2. Dr. Kamal Rafehi, 3. Ageel A. Al-Ageel

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kammergericht Berlin ze dne 21. února 2006 ve věci týkající se katastru nemovitostí Gerda Möllendorf, Christiane Möllendorf-Niehuus, Účastníci: 1. Salem-Abdul Ghani El-Rafei, 2. Dr. Kamal Rafehi, 3. Ageel A. Al-Ageel
   (Věc C-117/06)
   (2006/C 108/09)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Kammergericht Berlin.
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Gerda Möllendorf, Christiane Möllendorf-Niehuus.

      Účastníci: 1. Salem-Abdul Ghani El-Rafei, 2. Dr. Kamal Rafehi, 3. Ageel A. Al-Ageel.
   Předběžné otázky

               1)

               Zakazují ustanovení čl. 2 odst. 3, čl. 4 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 (1) dohodu o převedení vlastnického práva k pozemku (převod vlastnictví) na fyzickou osobu uvedenou v příloze I uvedeného nařízení provedenou v rámci plnění kupní smlouvy?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: zakazuje nařízení (ES) č. 881/2002 zápis změny vlastníka v katastru nemovitostí nezbytný k převodu vlastnictví pozemku také tehdy, pokud byla příslušná kupní smlouva uzavřena před vyhlášením omezení nakládání v Úředním věstníku ES, dohoda o převedení vlastnického práva byla prohlášena za závaznou a kupní cena, která měla být podle smlouvy zaplacena osobou uvedenou v příloze I nařízení jako kupujícím, byla před tímto okamžikem:

                           a)

                           složena na účtu u notáře nebo

                           b)

                           byla vyplacena prodávajícímu?

      (1)  Úř. věst. L 139, s. 9.


title: Věc C-97/12 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 15. května 2014 – Louis Vuitton Malletier v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Friis Group International ApS „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka představující uzavírací mechanismus — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Částečná neplatnost — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 7 odstavec 1 písm. b)“

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/3

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 15. května 2014 – Louis Vuitton Malletier v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Friis Group International ApS
   (Věc C-97/12 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka představující uzavírací mechanismus - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Částečná neplatnost - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 7 odstavec 1 písm. b)“)
   2014/C 212/03
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Louis Vuitton Malletier (zástupci: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto, E. Gavuzzi a N. Parotta, advokáti)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec), Friis Group International (zástupce: C. Type Jardorf, advokát)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) ze dne 14. prosince 2011, Vuitton Malletier v. OHIM a Friis Group International (znázornění uzavíracího mechanismu) (T-237/10), kterým Tribunál částečně vyhověl žalobě na neplatnost podané majitelkou obrazové ochranné známky Společenství představující uzavírací mechanismus, pro výrobky zařazené do tříd 9, 14, 18 a 25, proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) R 1590/2008-1 ze dne 24. února 2010, kterým se částečně zrušuje rozhodnutí zrušovacího oddělení, kterým se zamítá návrh na prohlášení neplatnosti uvedené ochranné známky

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Vedlejší kasační opravný prostředek se zamítá.

               3)

               Louis Vuitton Malletier, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a Friis Group International ApSponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 126, 28.4.2012.


title: Věc C-658/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 7. prosince 2015 – Robeco Hollands Bezit NV a další v. Stichting Autoriteit Financiële Markten (AFM)

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nizozemsko) dne 7. prosince 2015 – Robeco Hollands Bezit NV a další v. Stichting Autoriteit Financiële Markten (AFM)
   (Věc C-658/15)
   (2016/C 098/24)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci původního řízení

      Účastníci řízení podávající opravný prostředek: Robeco Hollands Bezit NV, Robeco Duurzaam Aandelen NV, Robeco Safe Mix NV, Robeco Solid Mix NV, Robeco Balanced Mix NV, Robeco Growth Mix NV, Robeco Life Cycle Funds NV, Robeco Afrika Fonds NV, Robeco Global Stars Equities, Robeco All Strategy Euro Bonds, Robeco High Yield Bonds, Robeco Property Equities

      Účastník řízení, proti němuž směřuje opravný prostředek: Stichting Autoriteit Financiële Markten (AFM)

      Předběžná otázka

   Musí být systém, kterého se účastní velký počet agentů fondů a makléřů, kteří v systému zastupují „open-end“ (otevřené) investiční společnosti resp. investory při obchodech, a který ve skutečnosti jen podporuje tyto „open-end“ (otevřené) investiční společnosti při plnění jejich povinnosti plnit pokyny investorů k nákupu a prodeji podílů, považován za regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39 (1), a které znaky jsou v případě kladné odpovědi rozhodující?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 06/07, s. 263).


title: Věc C-534/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. listopadu 2007 William Prym GmbH & Co. KG a Prym Consumer GmbH proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 12. září 2007 ve věci T-30/05, William Prym GmbH & Co. KG a Prym Consumer GmbH & Co. KG v. Komise Evropských společenství

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. listopadu 2007 William Prym GmbH & Co. KG a Prym Consumer GmbH proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 12. září 2007 ve věci T-30/05, William Prym GmbH & Co. KG a Prym Consumer GmbH & Co. KG v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-534/07 P)
   (2008/C 37/21)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: William Prym GmbH & Co. KG a Prym Consumer GmbH (zástupci: H.-J. Niemeyer a Ch. Herrmann, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

               1.

               zrušit rozhodnutí Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 ve věci T-30/05 v rozsahu, v němž tento rozsudek postihuje navrhovatelky;

               2.

               zrušit rozhodnutí Komise K(2004) 4221 konečné ze dne 26. října 2004 (věc COMP/F-1/38.338-PO/Jehly), pokud se týká navrhovatelek;

                  podpůrně zrušit nebo snížit pokutu uloženou navrhovatelkám v článku 2 tohoto rozhodnutí,

               3.

                  podpůrně k návrhovému žádání 2 vrátit věc zpět Soudu k rozhodnutí;

               4.

               uložit žalované v původním řízení náhradu nákladů celého řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               —

               Soud údajně nebere v potaz, že rozdělením původně jednotného řízení „galanterní zboží“ na (dílčí) řízení „galanterní zboží: jehly“ a galanterní zboží: přezky bez udání důvodů tohoto rozdělení porušuje právo na obhajobu navrhovatelek, zejména právo být vyslechnut.

               —

               Tím, že Soud odmítá přezkoumat, zda rozdělení řízení „galanterní zboží“ z důvodu existence jednotného a trvajícího protiprávního jednání bylo protiprávní, údajně porušuje zákaz odepření spravedlnosti a základní právo na účinnou právní ochranu.

               —

               Soud údajně neprávem odmítá porušení povinnosti uvést odůvodnění uvedené v článku 253 ES. Údajně neprávem považuje neúplná vyjádření Komise týkající se velikosti výrobkového trhu považovaného za relevantní, jakož i ve vztahu ke konkrétním dopadům protiprávního jednání na trh, za právně nevýznamné.

               —

               Soud údajně porušuje pokyny o metodě stanovování pokut. Závažnost protiprávního jednání údajně určuje pouze se zřetelem k abstraktní formě protiprávního jednání a považuje nejnižší základní částku kategorie závažnosti za minimální částku, která nesmí být snížena. Rovněž údajně jakožto polehčující okolnost odmítá zohlednit dobrovolné zastavení protiprávního jednání, čímž porušuje zásady právního státu a rovného zacházení.

               —

               Konečně Soud údajně porušil zásadu proporcionality. Pokyny o metodě stanovování pokut při určení závažnosti protiprávního jednání údajně používá stejně formalisticky a jednostranně k tíži navrhovatelek jako žalovaná v původním řízení. Mimoto údajně neprovádí žádné celkové, pro zásadu proporcionality nutné, zvážení všech rozhodných okolností jednotlivého případu formou kumulativního seřazení, nýbrž proporcionalitu pokuty posuzuje pouze vzhledem k jednotlivým vždy odděleným kritériím.


title: Věc T-636/14: Usnesení Tribunálu ze dne 27. listopadu 2015 – Itálie v. Komise „Jazykový režim — Oznámení o volném pracovním místě na pozici ředitele Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie — Jazykové požadavky obsažené v internetovém prezentačním modulu přihlášek — Údajný rozpor s oznámením o volném pracovním místě zveřejněném v Úředním věstníku — Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/55

         Usnesení Tribunálu ze dne 27. listopadu 2015 – Itálie v. Komise
   (Věc T-636/14) (1)

   („Jazykový režim - Oznámení o volném pracovním místě na pozici ředitele Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie - Jazykové požadavky obsažené v internetovém prezentačním modulu přihlášek - Údajný rozpor s oznámením o volném pracovním místě zveřejněném v Úředním věstníku - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
   (2016/C 027/71)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. Gentilim, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a G. Gattinara, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Litevská republika (zástupci: D. Kriaučiūnas, V. Čepaitė a R. Krasuckaitė, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení oznámení o volném pracovním místě COM/2014/10356 na pozici ředitele Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie (Úř. věst. 2014, C 185 A, s. 1).

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Italská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Litevská republika ponese vlastní náklady řízení vynaložené v souvislosti s jejím vedlejším účastenstvím.

      (1)  Úř. věst. C 388, 3.11.2014.


title: Věc C-220/07: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2002/22/ES — Elektronické komunikace — Určení podniků majících povinnost poskytování univerzální služby — Nesprávné provedení)

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/12

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-220/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/22/ES - Elektronické komunikace - Určení podniků majících povinnost poskytování univerzální služby - Nesprávné provedení)
   (2008/C 209/16)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J.-P. Keppenne a M. Shotter, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a B. Messmer, zmocněnci)
   Předmět
   Nesplnění povinnosti státem – Nesprávné provedení [článků 8, 12 a 13] směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L 108, s. 51; Zvl. vyd. 13/29, s. 367) – Povinnost určit podniky mající povinnost poskytovat univerzální službu prostřednictvím účinného, objektivního, průhledného a nediskriminačního mechanismu – Vnitrostátní právní předpisy, které a priori vylučují hospodářské subjekty, které nejsou schopny zajistit poskytování této služby na celém území státu
   Výrok

               1)

               Francouzská republika tím, jakým způsobem do vnitrostátního práva provedla ustanovení týkající se určování podniků schopných zajistit poskytování univerzální služby, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 8 odst. 2, z článků 12 a 13, jakož i z přílohy IV směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě).

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc T-392/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – La Ferla v. Komise a ECHA „REACH — Poplatek za registraci látky — Snížení pro mikropodniky a malé a střední podniky — Chyba v prohlášení o velikosti podniku — Doporučení 2003/361/ES — Rozhodnutí, kterým se ukládá administrativní poplatek — Žádost o poskytnutí informací — Pravomoc ECHA — Proporcionalita“

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – La Ferla v. Komise a ECHA
   (Věc T-392/13) (1)

   („REACH - Poplatek za registraci látky - Snížení pro mikropodniky a malé a střední podniky - Chyba v prohlášení o velikosti podniku - Doporučení 2003/361/ES - Rozhodnutí, kterým se ukládá administrativní poplatek - Žádost o poskytnutí informací - Pravomoc ECHA - Proporcionalita“)
   (2016/C 402/26)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Leone La Ferla SpA (Melili, Itálie) (zástupci: G. Passalacqua, J. Occhipinti a G. Calcerano advokáti)

      Žalované: Evropská komise (zástupci: L. Di Paolo a K. Talabér-Ritz, zmocněnci) a Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: původně M. Heikkilä, A. Iber, E. Bigi, E. Maurage a J.-P. Trnka, poté M. Heikkilä, E. Bigi, E. Maurage a J.-P. Trnka, zmocněnci, ve spolupráci s C. Garcia Molyneuxem, advokátem)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení několika aktů Komise a ECHA, zadruhé návrh znějící na to, aby byla ECHA uložena povinnost k vrácení částek, které neoprávněně vybrala, a zatřetí návrh na základě článku 268 SFEU znějící na náhradu újmy, která žalobkyni domněle vznikla

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se v rozsahu, v němž je podána proti Evropské komisi, odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žaloba se v rozsahu, v němž je podána proti Evropské agentuře pro chemické látky (ECHA), zčásti odmítá jako nepřípustná a zčásti zamítá jako neopodstatněná.

               3)

               Společnosti Leone La Ferla SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 291, 5.10.2013.


title: Věc T-464/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. června 2009 — Korsch v. OHIM (PharmaResearch) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství PharmaResearch — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009] — Omezení výrobků uvedených v přihlášce ochranné známky )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/47

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. června 2009 — Korsch v. OHIM (PharmaResearch)
   (Věc T-464/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství PharmaResearch - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009] - Omezení výrobků uvedených v přihlášce ochranné známky“)
   2009/C 180/86
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Korsch AG (Berlín, Německo) (zástupkyně: J. Grzam, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 18. října 2007 (věc R 924/2007-4), týkajícímu se přihlášky slovního označení PharmaResearch jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Korsch AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 51, 23.2.2008.


title: Věc C-261/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. května 2017 Ccc Event Management GmbH proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 14. března 2017 ve věci T-889/16, Ccc Event Management GmbH v. Soudní dvůr Evropské unie

text:
               2.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. května 2017 Ccc Event Management GmbH proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 14. března 2017 ve věci T-889/16, Ccc Event Management GmbH v. Soudní dvůr Evropské unie
   (Věc C-261/17 P)
   (2017/C 330/02)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ccc Event Management GmbH (zástupce: A. Schuster, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Soudní dvůr Evropské unie
   Soudní dvůr Evropské unie (desátý senát) usnesením ze dne 13. července 2017 kasační opravný prostředek zamítl a rozhodl, že navrhovatelka ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc T-678/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. září 2016 Sergio Siragusou proti usnesení vydanému dne 13. července 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-124/15, Siragusa v. Rada

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/55

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. září 2016 Sergio Siragusou proti usnesení vydanému dne 13. července 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-124/15, Siragusa v. Rada
   (Věc T-678/16 P)
   (2016/C 419/72)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Sergio Siragusa (Brusel, Belgie) (zástupci: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

      Další účastníci řízení: Rada Evropské unie, Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. července 2016, doručené dne 14. července 2016, Siragusa v. Rada Evropské unie (F-124/15);

               —

               meritorně rozhodl o žalobě a zrušil napadené usnesení;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu návrhu uplatňuje navrhovatel jediný důvod vycházející z nesprávného právního posouzení.
   Domnívá se, že se Soud pro veřejnou službu dopustil nesprávného právního posouzení při právní kvalifikaci rozhodnutí Rady ze dne 11. července 2013, kterým byla schválena jeho žádost o odchod do předčasného důchodu. Má tudíž za to, že rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 12. listopadu 2014, kterým byl odmítnut jeho odchod do předčasného důchodu, musí být kvalifikován jako akt nepříznivě zasahující do právního postavení, kterým bylo zrušeno dřívější rozhodnutí o povolení odchodu do předčasného důchodu, a nejen jako pouhé potvrzující rozhodnutí mlčky učiněného zamítavého rozhodnutí.
   Navrhovatel má konečně za to, že jelikož bylo uvedené rozhodnutí ze dne 12. listopadu 2014 napadeno ve stanovené lhůtě, žaloba podaná v prvním stupni je přípustná a musí být meritorně posouzena.


title: Věc T-123/08: Usnesení Tribunálu ze dne 2. září 2010 — Spitzer v. OHIM — Homeland Housewares (Magic Butler) ( „Žaloba na neplatnost — Nečinnost žalobce — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/29

         Usnesení Tribunálu ze dne 2. září 2010 — Spitzer v. OHIM — Homeland Housewares (Magic Butler)
   (Věc T-123/08) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Nečinnost žalobce - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2010/C 301/48
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Harald Spitzer (Hörsching, Rakousko) (zástupce: T.H. Schmitz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Schäffner, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Homeland Housewares LLC (Los Angeles, Kalifornie, Spojené státy)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 7. ledna 2008 (věc R 1508/2006-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Homeland Housewares, LLC a Haraldem Spitzerem.

      Výrok

               1)

               Není namístě vydat rozhodnutí ve věci samé.

               2)

               Haraldu Spitzerovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 116, 9.5.2008.


title: Věc T-647/16: Žaloba podaná dne 15. září 2016 – Camerin v. Parlament

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/23

         Žaloba podaná dne 15. září 2016 – Camerin v. Parlament
   (Věc T-647/16)
   (2016/C 410/32)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laure Camerin (Etterbeek, Belgie) (zástupce): M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou;

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               zrušil podle potřeby rozhodnutí o zamítnutí;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby podané proti rozhodnutí generálního tajemníka skupiny S & D v Evropském parlamentu ze dne 1. prosince 2015, kterým se zamítá povolit jí výkon práce po dosažení věku 65 let, a to do 31. prosince 2016 (napadené rozhodnutí), předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod, rozdělený na dvě části.

               —

               První část, vycházející z porušení článku 52 služebního řádu, zjevně nesprávného posouzení, jakož i porušení zásady řádné správy.

               —

               Druhá část, vycházející z porušení čl. 1 šestého pododstavce přílohy II služebního řádu.


title: Věc C-241/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Bruxelles (Belgie) dne 3. července 2009 — Fluxys SA v. Commission de régulation de l’électricité et du gaz (CREG)

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/28

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Bruxelles (Belgie) dne 3. července 2009 — Fluxys SA v. Commission de régulation de l’électricité et du gaz (CREG)
   (Věc C-241/09)
   2009/C 205/48
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Bruxelles

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Fluxys SA

      Žalovaný: Commission de régulation de l’électricité et du gaz (CREG)

      Předběžná otázka

   Brání články 1, 2 a 18 směrnice 2003/55/ES (1) a článek 3 nařízení č. 1775/2005/ES (2) tomu, aby vnitrostátní právní předpisy stanovily zvláštní režim sazeb za tranzit, který se odchyluje od pravidel, která upravují přepravu, tím, že v rámci přepravy vytvoří rozlišení mezi „přepravou“ a „tranzitem“?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES (Úř. věst. L 176, s. 57).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1775/2005 ze dne 28. září 2005 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám (Úř. věst. L 289, s. 1).


title: Věc T-562/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. června 2015 – Yoo Holdings v. OHIM – Eckes-Granini Group (YOO) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství YOO — Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky YO — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/42

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. června 2015 – Yoo Holdings v. OHIM – Eckes-Granini Group (YOO)
   (Věc T-562/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství YOO - Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky YO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 236/56)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Yoo Holdings Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: D. Farnsworth, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: S. Bonne, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Eckes-Granini Group GmbH (Nieder-Olm, Německo) (zástupce: W. Berlit, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. dubna 2014 (věc R 762/2013-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Eckes-Granini Group GmbH a společností Yoo Holdings Ltd.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Yoo Holdings Ltd. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 351, 6.10.2014.


title: Věc C-342/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szombathelyi Törvényszék (Maďarsko) dne 24. června 2013 — Sebestyén Katalin v. Kövári Zsolt a další

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szombathelyi Törvényszék (Maďarsko) dne 24. června 2013 — Sebestyén Katalin v. Kövári Zsolt a další
   (Věc C-342/13)
   2013/C 336/13
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Szombathelyi Törvényszék

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sebestyén Katalin

      Žalovaní: Kővári Zsolt Csaba, OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt., Raiffeisen Bank Zrt.

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba považovat na základě čl. 3 odst. 1 [směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 (1) o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách] za zneužívající smluvní klauzuli, jež svěřuje výlučnou příslušnost ve sporech souvisejících se smlouvou o úvěru uzavřenou mezi spotřebitelem a bankou senátu složenému ze tří rozhodců Pénz- és Tőkepiaci Állandó Választottbíróság (Stálý rozhodčí soud pro finanční a kapitálové trhy)?

               2)

               Je třeba považovat na základě čl. 3 odst. 1 [směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách] smluvní klauzuli, jež svěřuje výlučnou příslušnost ve sporech souvisejících se smlouvou o úvěru uzavřenou mezi spotřebitelem a bankou senátu složenému ze tří rozhodců Stálého rozhodčího soudu pro finanční a kapitálové trhy, s výjimkami stanovenými ve smlouvě, za zneužívající nezávisle na tom, že smlouva obsahuje obecnou informaci o rozdílech mezi řízením upraveným zákonem LXXI z roku 1994 o rozhodčím řízení a běžným soudním řízením?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (Úř. vest. L 95, s. 29).


title: Věc T-43/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. července 2006 – Cofira-Sac v. Komise

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/46

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. července 2006 – Cofira-Sac v. Komise
   (Věc T-43/06) (1)

   (2006/C 212/81)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Věc C-232/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Arbeitsgericht Düsseldorf ze dne 5. května 2004 ve věci Nurten Güney-Görres proti Securicor Aviation Limited Securicor Aviation (Německo) Limited a Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG.

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Arbeitsgericht Düsseldorf ze dne 5. května 2004 ve věci Nurten Güney-Görres proti Securicor Aviation Limited Securicor Aviation (Německo) Limited a Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG.
   (Věc C-232/04)
   (2004/C 228/38)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Arbeitsgericht Düsseldorf ze dne 5. května 2004 ve věci Nurten Güney-Görres proti Securicor Aviation Limited Securicor Aviation (Německo) Limited a Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG., které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 3. června 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Arbeitsgericht Düsseldorf žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1.

               Je při zkoumání existence převodu závodu dle článku 1 směrnice 2001/23/ES (1) – nezávisle na otázce vlastnických vztahů – v případě nového zadání zakázky a v rámci celkového uvážení, podmíněno konstatování převodu provozních prostředků ze strany původního dodavatele na nového dodavatele tím, že jsou provozní prostředky přenechány novému dodavateli za účelem vlastního hospodářského využití? Je v důsledku toho pro připuštění převodu provozních prostředků nezbytné, aby bylo dodavateli zakázky přiznáno oprávnění rozhodnout o druhu a způsobu využití provozních prostředků v jeho vlastním hospodářském zájmu? Je proto nutné rozlišovat, zda provozní prostředky zadavatele představují „předmět“ nebo „prostředek“ plnění poskytnutého dodavatelem?

               2.

               V případě, že Soudní dvůr odpoví na první otázku kladně:

                           a)

                           Je vyhrazení provozních prostředků k vlastnímu hospodářskému využití vyloučeno tehdy, jestliže zadavatel poskytne provozní prostředky dodavateli k pouhému užívání, a údržbu, včetně s ní spojených nákladů, nese zadavatel?

                           b)

                           Jedná se o vlastní hospodářské využití dodavatelem, používá-li v rámci kontroly cestujících na letištích k jejímu provedení rámové detektory, ruční detektory a prosvěcovací zařízení poskytnuté zadavatelem?

      (1)  Úř. věst. L 82, 22.3.2001, s. 16.


title: Věc C-663/16 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. července 2017 – Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH v. Evropská agentura pro chemické látky „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Nařízení (EU) č. 528/2012 — Dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání — Článek 95 — Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) — Zveřejnění seznamu účinných látek — Zapsání společnosti jako dodavatele účinné látky“

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/9

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. července 2017 – Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH v. Evropská agentura pro chemické látky
   (Věc C-663/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Nařízení (EU) č. 528/2012 - Dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání - Článek 95 - Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) - Zveřejnění seznamu účinných látek - Zapsání společnosti jako dodavatele účinné látky“)
   (2017/C 300/11)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH (zástupci: M. Grunchard a K. Van Maldegem, avocats, P. Sellar, Advocate)

      Další účastnice řízení: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: M. Heikkilä a C. Buchanan, zmocněnkyně, P. Oliver, barrister)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnostem Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbHet a Ecolab Deutschland GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbHet, Ecolab Deutschland GmbH, Evropská agentura pro chemické látky (ECHA), BASF SE a Oxea GmbH ponesou vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

      (1)  Úř. věst. C 53, 20.2.2017.


title: Věc T-111/06: Žaloba podaná dne  12. dubna 2006  – Wesergold Getränkeindustrie v. OHIM – Lidl Stiftung (VITAL & FIT)

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/32

         Žaloba podaná dne 12. dubna 2006 – Wesergold Getränkeindustrie v. OHIM – Lidl Stiftung (VITAL & FIT)
   (Věc T-111/06)
   (2006/C 143/64)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG (Rinteln, Německo) (zástupci: P. Godenbaum, T. Melchert a I. Rohr, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 16. února 2006 (R 3/2005-2) a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „VITAL & FIT“ pro výrobky třídy 32 (přihláška č. 1 457 951)
   Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Lidl Stiftung & Co. KG

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Německá slovní ochranná známka „VITAFIT“ č. 1 050 163 pro výrobky třídy 32
   Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám
   Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné posouzení předmětu odvolání odvolacím senátem (čl. 62 odst. 1 nařízení (ES) č. 40/94 (1)); porušení práva být vyslechnut, jakož i povinnosti uvést odůvodnění (článek 73 nařízení č. 40/94); porušení povinnosti zohlednit skutečnosti a důkazní prostředky, které nebyly předloženy opožděně (článek 73 nařízení č. 40/94); porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94, poněvadž neexistuje nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1).


title: Věc F-4/14: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 6. listopadu 2014 – DH v. Parlament „Veřejná služba — Úředník ve zkušební době — Článek 34 služebního řádu — Zpráva o průběhu zkušební doby prokazující zjevnou nezpůsobilost úředníka ve zkušební době — Prodloužení doby trvání zkušební doby — Nové pracovní zařazení — Propuštění na konci zkušební doby — Podmínky průběhu zkušební doby — Odborná nezpůsobilost — Povinnost řádné péče — Zásada řádné správy“

text:
               15.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 448/38

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 6. listopadu 2014 – DH v. Parlament
   (Věc F-4/14) (1)

   („Veřejná služba - Úředník ve zkušební době - Článek 34 služebního řádu - Zpráva o průběhu zkušební doby prokazující zjevnou nezpůsobilost úředníka ve zkušební době - Prodloužení doby trvání zkušební doby - Nové pracovní zařazení - Propuštění na konci zkušební doby - Podmínky průběhu zkušební doby - Odborná nezpůsobilost - Povinnost řádné péče - Zásada řádné správy“)
   (2014/C 448/47)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: DH (zástupci: A. Salerno a B. Cortese, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: S. Alves a M. Ecker, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o propuštění žalobce na konci zkušební doby.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               DH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

      (1)  Úř. věst. C 61, 1.3.2014, s. 22.


title: Věc C-473/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 29. srpna 2016 – F v. Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 29. srpna 2016 – F v. Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Věc C-473/16)
   (2016/C 419/40)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: F

      Žalovaný: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Předběžné otázky

               1)

               Musí se článek 4 směrnice 2004/83/ES (1) ve světle článku 1 Listiny základních práv Evropské unie vykládat v tom smyslu, že nebrání tomu, aby byl v souvislosti s žadateli o azyl, kteří jsou příslušníky skupiny lesbických, homosexuálních, bisexuálních, transsexuálních a intersexuálních osob, požadován a posuzován znalecký posudek forenzního psychologa, který vychází z projektivních osobnostních testů, jestliže při jeho provádění nejsou pokládány otázky týkající se sexuálních zvyklostí žadatele o azyl a žadatel není podroben ani fyzické prohlídce?

               2)

               Pokud znalecký posudek uvedený v první otázce nelze použít jako důkaz, musí se článek 4 směrnice 2004/83/ES ve světle článku 1 Listiny základních práv Evropské unie vykládat v tom smyslu, že je-li žádost o azyl podána z důvodu pronásledování na základě sexuální orientace, vnitrostátní správní orgány ani soudy nemají žádnou možnost přezkoumat s pomocí odborných metod, zda tvrzení žadatele o azyl odpovídají skutečnosti, a to bez ohledu na konkrétní charakteristiky těchto metod?

      (1)  Směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (Úř. věst. L 304, s. 12).


title: Věc C-393/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 29. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika (Ekologické zemědělství — Soukromé kontrolní subjekty — Požadavek provozovny nebo stálé infrastruktury v členském státě, kde jsou poskytovány služby — Odůvodnění — Účast na výkonu veřejné moci — Článek 55 ES — Ochrana spotřebitele)

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 29. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-393/05) (1)

   (Ekologické zemědělství - Soukromé kontrolní subjekty - Požadavek provozovny nebo stálé infrastruktury v členském státě, kde jsou poskytovány služby - Odůvodnění - Účast na výkonu veřejné moci - Článek 55 ES - Ochrana spotřebitele)
   (2008/C 22/05)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Traversa a G. Braun, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupce: C. Pesendorfer, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článku 49 ES – Volný pohyb služeb – Požadavek, aby měly soukromé subjekty v oblasti kontroly produktů pocházejících z ekologického zemědělství schválené v jiném členském státě provozovnu nebo stálou infrastrukturu v Rakousku
   Výrok

               1)

               Rakouská republika tím, že vyžaduje, aby soukromé subjekty v oblasti kontroly produktů pocházejících z ekologického zemědělství, schválené v jiném členském státě, měly provozovnu na rakouském území, chtějí-li tam poskytovat kontrolní služby, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 49 ES.

               2)

               Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 10, 14.1.2006.


title: Věc T-104/16: Žaloba podaná dne 16. března 2016 – Puma v. EUIPO (FOREVER FASTER)

text:
               10.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/16

         Žaloba podaná dne 16. března 2016 – Puma v. EUIPO (FOREVER FASTER)
   (Věc T-104/16)
   (2016/C 165/17)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Puma SE (Herzogenaurach, Německo) (zástupce: M. Schunke, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie slovní ochranné známky „FOREVER FASTER“ – Přihláška č. 1 217 411

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. ledna 2016, ve věci R 770/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil a uložil žalovanému povinnost zapsat slovní spojení „FOREVER FASTER“ pro sporné výrobky;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení včetně nákladů řízení před odvolacím senátem.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení zásady rovnosti a zásady řádné správy zakotvené unijními právními předpisy.


title: Věc C-171/15: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Connexxion Taxi Services BV v. Staat der Nederlanden, Transvision BV, Rotterdamse Mobiliteit Centrale RMC BV, Zorgvervoercentrale Nederland BV „Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky na služby — Směrnice 2004/18/ES — Článek 45 odst. 2 — Osobní situace zájemce nebo uchazeče — Fakultativní důvody pro vyloučení — Vážné profesní pochybení — Vnitrostátní právní předpisy, které stanoví individuální posouzení jednotlivých případů podle zásady proporcionality — Rozhodnutí veřejných zadavatelů — Směrnice 89/665/EHS — Soudní přezkum“

text:
               13.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/3

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Connexxion Taxi Services BV v. Staat der Nederlanden, Transvision BV, Rotterdamse Mobiliteit Centrale RMC BV, Zorgvervoercentrale Nederland BV
   (Věc C-171/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky na služby - Směrnice 2004/18/ES - Článek 45 odst. 2 - Osobní situace zájemce nebo uchazeče - Fakultativní důvody pro vyloučení - Vážné profesní pochybení - Vnitrostátní právní předpisy, které stanoví individuální posouzení jednotlivých případů podle zásady proporcionality - Rozhodnutí veřejných zadavatelů - Směrnice 89/665/EHS - Soudní přezkum“)
   (2017/C 046/03)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku: Connexxion Taxi Services BV

      Odpůrci v řízení o kasačním opravném prostředku: Staat der Nederlanden, Transvision BV, Rotterdamse Mobiliteit Centrale RMC BV, Zorgvervoercentrale Nederland BV

      Výrok

               1)

               Unijní právo, zejména článek 45 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, nebrání tomu, aby podle takové vnitrostátní právní úpravy, jako je úprava dotčená v původním řízení, byl veřejný zadavatel povinen posoudit podle zásady proporcionality, zda zájemce o veřejnou zakázku, který se dopustil vážného profesního pochybení, má být skutečně vyloučen.

               2)

               Ustanovení směrnice 2004/18, zejména ustanovení jejího článku 2 a bodu 17 její přílohy VII A, ve spojení se zásadou rovného zacházení a s povinností transparentnosti, které z nich plynou, musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby veřejný zadavatel rozhodl o zadání veřejné zakázky uchazeči, který se dopustil vážného profesního pochybení, protože vyloučení tohoto uchazeče ze zadávacího řízení by bylo v rozporu se zásadou proporcionality, ačkoli podle podmínek zadávacího řízení této zakázky měl být uchazeč, který se dopustil vážného profesního pochybení, automaticky vyloučen bez ohledu na to, zda je taková sankce přiměřená.

      (1)  Úř. věst. C 213, 29.6.2015.


title: Věc T-370/13: Usnesení Tribunálu ze dne 7. září 2016 – Gemeente Eindhoven v. Komise

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/32

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. září 2016 – Gemeente Eindhoven v. Komise
   (Věc T-370/13) (1)

   (2016/C 410/46)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21. 9. 2013.


title: Věc C-34/16: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. ledna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia de Alicante – Španělsko) – Manuel González Poyato, Ana Belén Tovar García v. Banco Popular Español SA

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/31

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. ledna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia de Alicante – Španělsko) – Manuel González Poyato, Ana Belén Tovar García v. Banco Popular Español SA
   (Věc C-34/16) (1)

   (2017/C 112/43)
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 136, 18.4.2016.


title: Věc C-21/14 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. července 2015 – Evropská komise v. Rusal Armenal ZAO, Rada Evropské unie „Kasační opravný prostředek — Dumping — Dovoz některých hliníkových fólií pocházejících z Arménie, Brazílie a Číny — Přistoupení Arménské republiky ke Světové obchodní organizaci (WTO) — Článek 2 odst. 7 nařízení (ES) č. 384/96 — Slučitelnost s Dohodou o provádění článku VI Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994 (GATT)“

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/7

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. července 2015 – Evropská komise v. Rusal Armenal ZAO, Rada Evropské unie
   (Věc C-21/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Dumping - Dovoz některých hliníkových fólií pocházejících z Arménie, Brazílie a Číny - Přistoupení Arménské republiky ke Světové obchodní organizaci (WTO) - Článek 2 odst. 7 nařízení (ES) č. 384/96 - Slučitelnost s Dohodou o provádění článku VI Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994 (GATT)“)
   (2015/C 311/08)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: J.-F. Brakeland, M. França a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Rusal Armenal ZAO (zástupce: B. Evtimov, avocat), Rada Evropské unie (zástupci: S. Boelaert a J.-P. Hix, zmocněnci, ve spolupráci s B. O’Connorem, Solicitor, S. Gubel, advokát)

      Vedlejší účastník podporující navrhovatelku: Evropský parlament (zástupci: D. Warin a A. Auersperger Matić, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie Rusal Armenal v. Rada (T-512/09, EU:T:2013:571) se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací zpět Tribunálu Evropské unie, aby rozhodl o žalobních důvodech, o nichž nerozhodl.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 61 ze dne 1.3.2014.


title: Věc C-92/07: Žaloba podaná dne 16. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/23

         Žaloba podaná dne 16. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království
   (Věc C-92/07)
   (2007/C 95/42)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: P. J. Kuijper a S. Boelaert, zmocněnci)

      Žalované: Nizozemské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Nizozemské království tím, že zavedlo a ponechalo v platnosti úpravu o poplatcích za udělení povolení k pobytu, které jsou vyšší než poplatky, které jsou účtovány za vydání odpovídajícího dokumentu státním příslušníkům členských států a Norska, Islandu, Lichtenštejnska a Švýcarska, a tím, že tuto úpravu uplatňuje vůči tureckým státním příslušníkům, kteří mají podle asociační dohody (1), dodatkového protokolu (2) nebo rozhodnutí č. 1/80 (3) právo na pobyt v Nizozemsku, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z asociační dohody, zejména jejího článku 9, z dodatkového protokolu, zejména z jeho článku 41, a rozhodnutí č. 1/80, zejména jeho čl. 10 odst. 1 a 13;

               —

               uložit Nizozemskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise uplatňuje, že sazby poplatků, které Nizozemsko vyžadovalo od roku 1994 od tureckých státních příslušníků za povolení k pobytu, porušují stabilizační ustanovení a ustanovení o zákazu diskriminace v asociační dohodě, dodatkovém protokolu a rozhodnutí č. 1/80.
   Na základě stabilizačních ustanovení dodatkového protokolu a rozhodnutí č. 1/80 není členskému státu dovoleno, aby přijal nové opatření, které má za cíl nebo v jehož důsledku by práva tureckých státních příslušníků z asociační dohody, z dodatkového protokolu a z rozhodnutí č. 1/80 a s nimi úzce související právo na pobyt podléhala přísnějším podmínkám. Zmíněné nizozemské výběry poplatků porušují tato stabilizační ustanovení, neboť byly v Nizozemsku zavedeny po vstupu těchto předpisů v platnost a znemožňují nebo činí méně atraktivním výkon práv tureckých státních příslušníků z asociační dohody, dodatkového protokolu a rozhodnutí č. 1/80.
   Kromě toho Komise uvádí, že pokud Nizozemsko podrobuje turecké státní příslušníky poplatkům za povolení k pobytu, nesmějí být tyto poplatky na základě ustanovení o zákazu diskriminace v asociační dohodě a rozhodnutí č. 1/80 vyšší než poplatky pro odpovídající dokumenty pro státní příslušníky EU nebo pro norské, islandské, lichtenštejnské nebo švýcarské státní příslušníky.

      (1)  Dohoda zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, schválená a potvrzená rozhodnutím Rady 64/732/EHS ze dne 23. prosince 1963 (Úř. věst. 217, s. 3685).

      (2)  Dodatkový protokol, uzavřený nařízením Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972 (Úř. věst. L 293, s. 1).

      (3)  Rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o rozvoji přidružení mezi Evropským společenstvím a Tureckem.


title: Věc T-602/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2014 – Pêra-Grave v. OHIM – Fundação Eugénio de Almeida (QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA — Starší národní obrazové ochranné známky VINHO PERA-MANCA TINTO, VINHO PERA-MANCA BRANCO a PÊRA-MANCA — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2014 – Pêra-Grave v. OHIM – Fundação Eugénio de Almeida (QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA)
   (Věc T-602/11) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství QTA S. JOSÉ DE PERAMANCA - Starší národní obrazové ochranné známky VINHO PERA-MANCA TINTO, VINHO PERA-MANCA BRANCO a PÊRA-MANCA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   2014/C 112/36
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal, Ld
      a (Evora, Portugalsko) (zástupce: J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Fundação Eugénio de Almeida (Evora) (zástupci: B. Braga da Cruz a J. Pimenta, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. září 2011 (věc R 1797/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Fundação Eugénio de Almeida a Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal Ld
      a.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Pêra-Grave – Sociedade Agrícola, Unipessoal Ld
                  a se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nezbytných nákladů vynaložených Fundação Eugénio de Almeida v rámci řízení před odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 32, 4.2.2012.


title: Věc T-373/94: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. prosince 2006 – Werners v. Rada a Komise ( Žaloba na náhradu škody — Mimosmluvní odpovědnost — Mléko — Doplňková dávka — Referenční množství — Producent, který přijal závazek neuvádět na trh — Producenti SLOM 1984 — Neobnovení produkce po skončení závazku )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/27

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. prosince 2006 – Werners v. Rada a Komise
   (Věc T-373/94) (1)

   („Žaloba na náhradu škody - Mimosmluvní odpovědnost - Mléko - Doplňková dávka - Referenční množství - Producent, který přijal závazek neuvádět na trh - Producenti SLOM 1984 - Neobnovení produkce po skončení závazku“)
   (2006/C 331/60)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobce: R. W. Werners (Meppel, Nizozemsko) (zástupci: původně H. H. Bronkhorst a E. Pijnacker Hordijk, advokáti, poté E. Pijnacker Hordijk)

      Žalované: Rada Evropské unie (zástupci: původně A. Brautigam a A.-M. Colaert, zmocněnci, poté A.-M. Colaert) a Komise Evropských společenství (zástupci: původně T. van Rijn, zmocněnec, ve spolupráci s H.-J. Rabem, advokátem, dále T. van Rijn)
   Předmět věci
   Návrh na náhradu škody podle článku 178 Smlouvy o ES (nyní článek 235 ES) a čl. 215 druhého pododstavce Smlouvy o ES (nyní čl. 288 druhý pododstavec ES), která žalobci údajně vznikla z důvodu, že mu bylo bráněno uvádět na trh mléko podle nařízení Rady (EHS) č. 857/84 ze dne 31. března 1984, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dávku uvedenou v článku 5c nařízení (EHS) č. 804/68 v odvětví mléka a mléčných výrobků (Úř. věst. L 90, s. 13), ve znění nařízení Komise (EHS) č. 1371/84 ze dne 16. května 1984, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro doplňkovou dávku uvedenou v článku 5c nařízení (EHS) č. 804/68 (Úř. věst. L 132, s. 11).
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               R. W. Wernersovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 370, 24.12.1994.