               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/2

         Složení přísahy nových členů Soudního dvora
   (2007/C 69/02)
   Pan Arabadžiev a pí Toader, kteří byli rozhodnutím zástupců vlád členských států Evropské unie ze dne 1. ledna 2007 (1) jmenováni soudci Soudního dvora Evropských společenství na období od 1. ledna 2007 do 6. října 2012, pokud jde o p. Arabadžieva, a na období od 1. ledna 2007 do 6. října 2009, pokud jde o pí Toader, složili dne 12. ledna 2007 přísahu před Soudním dvorem.

      (1)  Úř. věst. L 1, 4.1.2007, s. 18.


title: Věc C- 184/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Korkein hallinto-oikeus ze dne 16. dubna 2004 ve věci Město Uusikaupunki

text:
               12.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Korkein hallinto-oikeus ze dne 16. dubna 2004 ve věci Město Uusikaupunki
   (Věc C- 184/04)
   (2004/C 156/13)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Korkein hallinto-oikeus ze dne 16. dubna 2004 ve věci Město Uusikaupunki, které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 19. dubna 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Korkein hallinto-oikeus žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Má být článek 20 směrnice 77/388/EHS (1) vykládán tak, že s výhradou ustanovení odstavce 5, je oprava odpočtů stanovená tímto článkem pro členský stát povinná, pokud jde o investiční majetek?

               2)

               Má být článek 20 směrnice vykládán tak, že oprava odpočtů stanovená tímto článkem je použitelná i v případě, kdy investiční majetek, v tomto případě nemovitost, byl nejdřív určen pro činnost osvobozenou od daní, v kterémžto případě byly odpočty zpočátku úplně vyloučeny, a pouze později během období opravy byla nemovitost použita pro činnost podléhající DPH?

               3)

               Může být čl. 13 část C druhý pododstavec směrnice vykládán tak, že členský stát může omezit nárok na odpočet daně pro pořízení nemovitého investičního majetku způsobem stanoveným ve finském zákoně o DPH, takže nárok na odpočet daně je zcela vyloučen v situacích jako v této věci?

               4)

               Může být čl. 17 odst. 6 druhý pododstavec směrnice vykládán tak, že členský stát může omezit nárok na odpočet daně pro pořízení nemovitého investičního majetku způsobem stanoveným ve finském zákoně o DPH, takže nárok na odpočet je zcela vyloučen v situacích jako v této věci?

      (1)  Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1).


title: Věc T-52/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  29. listopadu 2005  SNCZ v. Komise ( Hospodářská soutěž — Článek 81 ES — Kartelová dohoda — Trh s fosfátem zinku — Pokuta — Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 — Zásada proporcionality a zásada rovného zacházení — Žaloba na neplatnost )

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/29

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 29. listopadu 2005 SNCZ v. Komise
   (Věc T-52/02) (1)

   („Hospodářská soutěž - Článek 81 ES - Kartelová dohoda - Trh s fosfátem zinku - Pokuta - Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 - Zásada proporcionality a zásada rovného zacházení - Žaloba na neplatnost“)
   (2006/C 36/61)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Société nouvelle des couleurs zinciques SA (SNCZ) (Bouchain, Francie) [zástupci: R. Saint-Esteben a H. Calvet, advokáti]

      Žalovaná: Komise Evropských společenství [zástupci: původně F. Castillo de la Torre a F. Lelievre, dále F. Castillo de la Torre a O. Beynet, zmocněnci]
   Předmět věci
   Návrh na zrušení článku 3 rozhodnutí Komise 2003/437/ES ze dne 11. prosince 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/E-1/37.027 – Fosfát zinku) (Úř. věst. L 153, s. 1), nebo podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 109, 4.5.2002


title: Věc T-298/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  25. října 2005  – Herrero Romeu v. Komise ( Úředníci — Odměna — Příspěvek za práci v zahraničí — Článek 4 odst. 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu — Práce konaná pro jiný stát — Pojem obvyklého bydliště — Odůvodnění — Zásada rovného zacházení )

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/17

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. října 2005 – Herrero Romeu v. Komise
   (Věc T-298/02) (1)

   („Úředníci - Odměna - Příspěvek za práci v zahraničí - Článek 4 odst. 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu - Práce konaná pro jiný stát - Pojem obvyklého bydliště - Odůvodnění - Zásada rovného zacházení“)
   (2005/C 330/42)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Anna Herrero Romeu (Brusel, Belgie) (zástupci: J. García-Gallardo Gil-Fournier, J. Guillem Carrau, D. Domínguez Pérez a A. Sayagués Torres, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall, zmocněnec, ve spolupráci s J. Rivasem Andrésem a J. Gutiérrezem Gisbertem, advokáty)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 10. června 2002 odmítajícího přiznat žalobkyni příspěvek za práci v zahraničí stanovený v článku 4 přílohy VII služebního řádu úředníků Evropských společenství a s ním související příspěvky
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 289, 23.11.2002.


title: Věc T-44/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  15. března 2006  – Kimman v. Komise ( Úředníci — Jmenování — Oprava zařazení do platové třídy — Článek 31 odst. 2 služebního řádu )

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/20

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. března 2006 – Kimman v. Komise
   (Věc T-44/04) (1)

   („Úředníci - Jmenování - Oprava zařazení do platové třídy - Článek 31 odst. 2 služebního řádu“)
   (2006/C 108/34)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Eugène Kimman (Overijse, Belgie) (zástupci: N. Lhoëst a É. De Schietere de Lophem, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Joris a A. Bouquet, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 20. prosince 2002, kterým se žalobce s konečnou platností zařazuje do platové třídy B5 a v případě potřeby zrušení rozhodnutí Komise ze dne 1. října 2003, kterým se zamítá žalobcova stížnost
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc C-86/11: Žaloba podaná dne 24. února 2011 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               14.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/11

         Žaloba podaná dne 24. února 2011 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-86/11)
   2011/C 145/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: R. Lyal, zmocněnec)

      Žalovaný: Spojené království Velké Británie a Severního Irska

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spojené království tím, že umožňuje osobám, které nejsou povinny k dani, být členy skupiny pro účely DPH (jediné osoby povinné k dani pro účely DPH), nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článků 9 a 11 směrnice Rady 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty;

               —

               uložit Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Směrnice o DPH z praktických důvodů a za účelem boje proti možným zneužitím umožňuje členským státům zacházet se dvěma či více osobami povinnými k dani jako s jednou osobou povinnou k dani. Žalobkyně tvrdí, že směrnice neumožňuje členským státům zahrnout do takové skupiny osoby, které nejsou povinné k dani, a rozšířit tak práva a povinnosti osob povinných k dani na osoby, které nejsou povinné k dani. Právní úprava Spojeného království, která umožňuje zahrnout osoby, které nejsou povinné k dani, do skupiny pro účely DPH, je tedy v rozporu se směrnicí.

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1.


title: Věc T-303/15: Žaloba podaná dne 1. června 2015 – Barqawi v. Rada

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/45

         Žaloba podaná dne 1. června 2015 – Barqawi v. Rada
   (Věc T-303/15)
   (2015/C 245/55)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ahmad Barqawi (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupci: J.-P. Buyle a L. Cloquet, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 2015/375 ze dne 6. března 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, v rozsahu, v němž se týká žalobce,

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/383 ze dne 6. března 2015, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, v rozsahu, v němž se týká žalobce,

               —

               uložil Radě náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalobcem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu a práva na spravedlivý proces, jelikož žalobce nebyl před přijetím dotyčných sankcí nikdy vyslechnut.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení skutkových okolností, jelikož Rada nepředložila důkaz skutečností, na nichž je založeno odůvodnění přijatých opatření.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení obecné zásady proporcionality.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z nepřiměřeného porušení práva vlastnit majetek a vykonávat výdělečnou činnost.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází ze zneužití pravomoci. Žalobce tvrdí, že jelikož opatření přijatá Radou nemají na syrský režim žádný dopad a jelikož žalobce vždy respektoval sankce uvalené mezinárodním společenstvím a vždy zůstával nezávislým na vládnoucích představitelích, je namístě se domnívat, že napadená opatření byla přijata z jiných než uvedených důvodů (vyloučení z trhu – upřednostnění jiných subjektů).

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění, jelikož odůvodnění uplatněné Radou na podporu napadených opatření je strohé a neodkazuje na žádný konkrétní poznatek nebo datum, které by žalobci umožnily určit obchodní transakce, které jsou mu vytýkány.


title: Věc C-8/10: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 15. července 2010 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2006/46/ES — roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky společností“ )

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/15

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 15. července 2010 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-8/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2006/46/ES - roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky společností)
   2010/C 246/25
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Braun a L. de Schietere de Lophem, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí nebo neoznámení předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/46/ES ze dne 14. června 2006, kterou se mění směrnice Rady 78/660/EHS o ročních účetních závěrkách některých forem společností, 83/349/EHS o konsolidovaných účetních závěrkách, 86/635/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí a 91/674/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách pojišťoven (Úř. věst. L 224, s. 1), ve stanovené lhůtě.

      Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě všechny správní a právní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/46/ES ze dne 14. června 2006, kterou se mění směrnice Rady 78/660/EHS o ročních účetních závěrkách některých forem společností, 83/349/EHS o konsolidovaných účetních závěrkách, 86/635/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí a 91/674/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách pojišťoven, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 27.3.2010.


title: Věc C-161/16: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Attunda Tingsrätt – Švédsko) – Airhelp Ltd v. Thomas Cook Airlines Scandinavia A/S

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/20

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Attunda Tingsrätt – Švédsko) – Airhelp Ltd v. Thomas Cook Airlines Scandinavia A/S
      (Věc C-161/16) (1)

      (2016/C 454/37)
      Jednací jazyk: švédština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 175, 17.5.2016.


title: Věc T-617/15: Žaloba podaná dne 3. listopadu 2015 – Chic Investments v. OHIM (eSMOKINGWORLD)

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/43

         Žaloba podaná dne 3. listopadu 2015 – Chic Investments v. OHIM (eSMOKINGWORLD)
   (Věc T-617/15)
   (2016/C 016/51)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Chic Investments sp. z o.o. (Poznaň, Polsko) (zástupce: K. Jarosiński, radca prawny)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „eSMOKINGWORLD“ – přihláška č. 12 581 741

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. června 2015, ve věci R 3227/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               v celém rozsahu zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 25. června 2015;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení, včetně nákladů odvolacího řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení článku 75 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-171/06: Žaloba podaná dne 22. června 2006 – Laytoncrest v. OHIM – Erico (TRENTON)

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/32

         Žaloba podaná dne 22. června 2006 – Laytoncrest v. OHIM – Erico (TRENTON)
   (Věc T-171/06)
   (2006/C 212/58)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laytoncrest Limited (Londýn, Spojené království) (zástupce: Nikolaos K. Dontas, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Erico International Corporation (zástupce: Gille Hrabal Struck Neidlein Prop Roos, Düsseldorf, Německo)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 26. dubna 2006 ve věci R-406/2004-2,

               —

               předložit věc k rozhodnutí ve věci samé odvolacímu senátu OHIM,

               —

               uložit OHIM a Erico International Corporation, pokud vstoupí do řízení jako vedlejší účastník, náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Laytoncrest

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka TRENTON pro výrobky tříd 7, 9 a 11 – přihláška č. 2 298 438

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Erico International Corporation

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka LENTON pro zboží tříd 6 a 7

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek. Uložení tomu, kdo podal námitky, náhradu nákladů řízení.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: skončení odvolacího a námitkového řízení z důvodu konkludentního zpětvzetí přihlášky dotčené ochranné známky žalobcem

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 44 a čl. 61 odst. 1 nařízení Rady č. 40/94 pravidla 50 odst. 1 prováděcího nařízení Komise č. 2868/95. Žalobce jednak tvrdí, že napadené rozhodnutí nesprávně posoudilo jeho nečinnost v námitkovém a odvolacím řízení jako zpětvzetí jeho přihlášky dotčené ochranné známky, a jednak uvádí, že odvolací senát měl pokračovat v řízení a rozhodnout ve věci samé, i když žalobce nepředložil vyjádření.
   Porušení základní právní zásady dodržování práva obhajoby a práva být vyslechnut podle článku 73 nařízení č. 40/94 a pravidla 54 prováděcího nařízení č. 2868/95, na základě kterých měl odvolací senát žalobci umožnit vyjádřit se před přijetím rozhodnutí, které se ho týká.
   Porušení čl. 74 odst. 1 nařízení č. 40/94. Žalobce tvrdí, že odvolací senát překročil a zneužil svou pravomoc tím, že rozhodl, že žalobce vzal konkludentně zpět svou přihlášku v celém rozsahu.


title: Věc T-63/12: Žaloba podaná dne 13. února 2012 — Oil Turbo Compressor v. Rada

text:
               31.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/27

         Žaloba podaná dne 13. února 2012 — Oil Turbo Compressor v. Rada
   (Věc T-63/12)
   2012/C 98/44
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) (Teherán, Írán) (zástupce: K. Kleinschmidt, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2001/783/SZBP ze dne 1. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (1) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               přijmout organizační procesní opatření podle článku 64 jednacího řádu Tribunálu, kterým bude žalované uloženo předložit veškeré podklady v souvislosti s napadeným rozhodnutím v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně v podstatě následující žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod: zjevně nesprávné posouzení skutečností, na kterých se zakládá rozhodnutí
               Žalobkyně na tomto místě uvádí, že napadené rozhodnutí vychází z nesprávných skutečností. Platí to zejména pro domněnku žalované uvedenou v příloze I bodě 48 napadeného rozhodnutí, že žalobkyně je přidružena k Sakhte Turbopomp va Kompressor (SATAK) (také známé jako Turbo Compressor Manufacturer, TCMFG), uvedené na seznamu EU. Žalobkyně se přímo ani nepřímo prostřednictvím jiného podniku nepodílí na financování íránských jaderných činností potenciálně ohrožujících nešíření nebo vedoucích k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jiných systémů zbraní. Neexistují tudíž žádné skutečnosti, které odůvodňují rozhodnutí žalované a s tím související zásah do základních práv zaručených žalobkyni Listinou základních práv Evropské unie (listina základních práv).
               Žalobkyně se v této souvislosti dovolává zásahu do svobody podnikání zaručené v článku 16 listiny základních práv a do práva užívat a nakládat v rámci Unie se zákonně nabytým majetkem, zaručeného v článku 17 listiny základních práv, jakož i zásad rovného zacházení a zákazu diskriminace, zakotvených v článku 20 a článku 21 listiny základních práv.

               2)

               Druhý žalobní důvod: porušení práva žalobkyně na spravedlivý proces a účinnou právní ochranu
               Žalobkyně na tomto místě vytýká, že odůvodnění uvedené v příloze I bodě 48 napadeného rozhodnutí je obecné a nemůže samo o sobě ospravedlnit masivní zásah do základních práv. Žalovaná nepojmenovává skutečnosti, které má údajně k dispozici, ani údajné důkazy. Žalobkyni samotné nejsou známy žádné skutečnosti nebo důkazy, které odůvodňují napadené rozhodnutí.

               3)

               Třetí žalobní důvod: porušení zásady proporcionality, která je vlastní právnímu státu
               Podle názoru žalobkyně porušuje napadené rozhodnutí navíc zásadu proporcionality, neboť uvedení žalobkyně v příloze II rozhodnutí 2001/783/SZBP není v pochopitelné souvislosti s cílem rozhodnutí, kterým je zamezení provádění jaderných činností Íránské islámské republiky potenciálně ohrožujících nešíření nebo vedoucích k vývoji nosičů jaderných zbraní. Žalovaná krom toho neprokázala, že vyloučení žalobkyně z účasti na hospodářském styku v Evropské unii je přiměřené a zejména že představuje nejméně omezující prostředek k dosažení takového cíle. Krom toho žalobkyně vytýká, že nedošlo ani ke zvážení masivního zásahu do základních práv vůči cíli údajně sledovanému žalovanou.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod: Porušení práva být vyslechnut
               V této souvislosti je uplatňováno, že žalovaná neuvedla dostatečné důvody pro uvedení žalobkyně na seznam v příloze II rozhodnutí 2001/783/SZBP. Tím žalovaná porušila povinnost, která je vlastní právnímu státu, vysvětlit žalobkyni údajně ospravedlňující, skutečné a jednotlivé důvody. Napadené rozhodnutí nebylo žalobkyni doručeno a ani se nekonalo slyšení. Žádosti žalobkyně o umožnění nahlédnutí do spisu v dotyčné věci nebylo dosud vyhověno.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2011/783/SZBP ze dne 1. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 319, s. 71).


title: Věc C-669/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d’appel de Versailles (Francie) dne 14. prosince 2015 – Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF) v. Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

text:
               29.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d’appel de Versailles (Francie) dne 14. prosince 2015 – Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF) v. Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS
   (Věc C-669/15)
   (2016/C 078/06)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d’appel de Versailles

      Účastnice původního řízení

      Odvolatelka: Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF)

      Odpůrkyně: Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

      Předběžná otázka

   Jsou vyhlášky ze dne 10. července 2006 a ze dne 12. ledna 2010, přijaté k provedení nařízení vlády 2000-1196 ze dne 6. prosince 2000 a nařízení vlády 2001-410 ze dne 10. května 2001, která byla přijata k provedení zákona 2000-108 ze dne 10. února 2000, v rozporu s články 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (dříve články 87 a 88 Smlouvy o ES), neboť představují státní podporu, která v případě, že tomu tak je, má vzhledem k tomu, že nebyla předběžně oznámena Komisi podle čl. 108 odst. 3 téže Smlouvy, dopad na jejich legalitu?


title: Věc T-578/13 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 13. února 2014 – Luxembourg Pamol (Cyprus) a Luxembourg Industries v. Komise „Předběžné opatření  — Řízení k uvedení přípravků na ochranu rostlin na trh  — Zveřejnění dokumentů týkajících se zápisu účinné látky  — Zamítnutí žádosti o důvěrné zacházení s některými informacemi  — Návrh na odklad výkonu  — Přípustnost  — Naléhavost  — Fumus boni juris  — Zvážení zájmů“

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/39

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 13. února 2014 – Luxembourg Pamol (Cyprus) a Luxembourg Industries v. Komise
   (Věc T-578/13 R)
   („Předběžné opatření - Řízení k uvedení přípravků na ochranu rostlin na trh - Zveřejnění dokumentů týkajících se zápisu účinné látky - Zamítnutí žádosti o důvěrné zacházení s některými informacemi - Návrh na odklad výkonu - Přípustnost - Naléhavost - Fumus boni juris - Zvážení zájmů“)
   2014/C 135/50
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd (Nicosie, Kypr) a Luxembourg Industries Ltd (Tel Aviv, Izrael) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. von Rintelen a P. Ondrůšek, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutí Komise oznámeného žalobkyním dopisem Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) ze dne 8. října 2013, kterým byla zamítnuta žádost o důvěrné zacházení s některými informacemi obsaženými ve zprávě o srovnávacím přezkoumání (peer review report) a v konečném dodatku týkajících se schválení účinné látky „fosfonáty draselné“, kterou žalobkyně podaly podle článku 14 směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (Úř. věst. L 230, s. 1) a nařízení Komise (EU) č. 188/2011 ze dne 25. února 2011 , kterým se stanoví prováděcí pravidla ke směrnici Rady 91/414/EHS, pokud jde o postup posuzování účinných látek, které nebyly uvedeny na trh do dvou let ode dne oznámení uvedené směrnice (Úř. věst. L 53, s. 51)

      Výrok

               1)

               Výkon rozhodnutí Komise oznámeného společnostem Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd a Luxembourg Industries Ltd dopisem Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) ze dne 8. října 2013, kterým byla zamítnuta jejich žádost o důvěrné zacházení s některými informacemi obsaženými ve zprávě o srovnávacím přezkoumání (peer review report) a v konečném dodatku týkajících se schválení účinné látky „fosfonáty draselné“, se odkládá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá povinnost nedovolit, aby EFSA zveřejnil verzi zprávy o srovnávacím přezkoumání (peer review report) a konečného dodatku týkajících se schválení účinné látky „fosfonáty draselné“, která by byla podrobnější, než začerněná verze uvedená v dopise společností Luxembourg Pamol (Cyprus) a Luxembourg Industries ze dne 25. února 2013, která je uvedena v příloze A 3 žaloby ve věci samé.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-208/14: Usnesení Tribunálu ze dne 27. ledna 2015 – Richard Anton v. ECHA

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/39

         Usnesení Tribunálu ze dne 27. ledna 2015 – Richard Anton v. ECHA
   (Věc T-208/14) (1)

   (2015/C 127/54)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 202, 30.6.2014.


title: Věc T-422/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Trafilerie Meridionali v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Evropský trh s předpínací ocelí — Určování cen, rozdělení trhu a výměna citlivých obchodních informací — Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU — Jediné, komplexní a trvající protiprávní jednání — Přiměřenost — Zásada personality trestů a sankcí — Soudní přezkum v plné jurisdikci“

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Trafilerie Meridionali v. Komise
   (Věc T-422/10) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh s předpínací ocelí - Určování cen, rozdělení trhu a výměna citlivých obchodních informací - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 101 SFEU - Jediné, komplexní a trvající protiprávní jednání - Přiměřenost - Zásada personality trestů a sankcí - Soudní přezkum v plné jurisdikci“)
   (2015/C 302/48)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Trafilerie Meridionali SpA, dříve Emme Holding SpA (Pescara, Itálie) (zástupci: G. Visconti, E. Vassallo di Castiglione, M. Siragusa, M. Beretta a P. Ferrari, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně B. Gencarelli a V. Bottka, poté V. Bottka a R. Striani a nakonec V. Bottka a G. Conte, zmocněnci, ve spolupráci s P. Manzinim, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení a změnu rozhodnutí Komise C (2010) 4387 final ze dne 30. června 2010 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.344 – Předpínací ocel) ve znění rozhodnutí Komise C (2010) 6676 final ze dne 30. září 2010 a rozhodnutí Komise C (2011) 2269 final ze dne 4. dubna 2011

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 bod 17 rozhodnutí Komise C (2010) 4387 final ze dne 30. června 2010 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.344 – Předpínací ocel) ve znění rozhodnutí Komise C (2010) 6676 final ze dne 30. září 2010 a rozhodnutí Komise C (2011) 2269 final ze dne 4. dubna 2011 se zrušuje v rozsahu, v němž Komise došla k závěru o účasti společnosti Trafilerie Meridionali SpA, dříve Emme Holding SpA, na celoevropské části předmětného protiprávního jednání od 4. března 1997 do 9. října 2000, měla za to, že se tato účast týkala třípramenných drátěných lan a to od 4. března 1997 do 28. února 2000 a konstatovala tuto účast na protisoutěžních jednáních v období od 30. srpna 2001 do 10. června 2002.

               2)

               Článek 2 bod 17 rozhodnutí Komise C (2010) 4387 final ve znění rozhodnutí Komise C (2010) 6676 final a rozhodnutí Komise C (2011) 2269 final se zrušuje.

               3)

               Výše pokuty uložené společnosti Trame se stanovuje na 3,2 milionů eur.

               4)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               5)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení ve věci T-422/10.

               6)

               Společnost Trafilerie Meridionali ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou Komisí ve věci T-422/10 R.

      (1)  Úř. věst. C 317, 20.11.2010.


title: Věc T-597/14: Usnesení Tribunálu ze dne 15. září 2015 – Cham a Bena Properties v. Rada

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/59

         Usnesení Tribunálu ze dne 15. září 2015 – Cham a Bena Properties v. Rada
   (Věc T-597/14) (1)

   (2015/C 381/78)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 372, 20.10.2014.


title: Věc T-286/14: Usnesení Tribunálu ze dne 22. května 2015 – Röchling Oertli Kunststofftechnik v. Komise „Státní podpory — Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a energeticky náročných podniků — Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU — Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci“

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/19

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. května 2015 – Röchling Oertli Kunststofftechnik v. Komise
   (Věc T-286/14) (1)

   („Státní podpory - Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a energeticky náročných podniků - Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU - Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci“)
   (2015/C 245/22)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Röchling Oertli Kunststofftechnik GmbH (Brensbach, Německo) (zástupci: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, M. Ringel, C. Oehme a T. Wielsch, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci, ve spolupráci s A. Lukem a C. Maurerem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4424 final ze dne 18. prosince 2013 o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci prováděcích opatření, která Spolková republika Německo zavedla ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a velkých odběratelů energií [státní podpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není namístě rozhodnout.

               2)

               O návrhu na vstup do řízení jako vedlejší účastník řízení, podaném Kontrolním úřadem ESVO, již není namístě rozhodnout.

               3)

               Společnost Röchling Oertl Kunststofftechnik GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření.

               4)

               Kontrolní úřad ESVO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc C-339/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Nürnberg (Německo) dne 14. července 2014 – Trestní řízení proti Andreasu Wittmannovi

text:
               20.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Nürnberg (Německo) dne 14. července 2014 – Trestní řízení proti Andreasu Wittmannovi
   (Věc C-339/14)
   2014/C 372/03
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Účastníci původního řízení

   Andreas Wittmann

      Další účastník řízení: Generalstaatsanwaltschaft Nürnberg

      Předběžná otázka

   Je nutno čl. 11 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES (1) vykládat v tom smyslu, že odebrání řidičského průkazu je rovnocenná situace, kdy řidiči vozidla není řidičské oprávnění odebráno pouze proto, že mu řidičské oprávnění bylo již dříve odebráno a on proto žádné řidičské oprávnění nemá a kdy je současně nařízeno, že této osobě nesmí být – v každém případě po určitou dobu – žádné nové řidičské oprávnění vydáno?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES ze dne 20. prosince 2006 o řidičských průkazech (Úř. věst. L 403, s. 18).


title: Spojené věci C-267/10 a C-268/10: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 23. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Namur — Belgie) — André Rossius (C-267/10), Marc Collard (C-268/10) v. Belgický stát — SPF Finances ( „Čl. 6 odst. 1 EU — Článek 35 Listiny základních práv Evropské unie — Držení a prodej zpracovaného tabáku určeného ke kouření — Vnitrostátní ustanovení opravňující k výběru spotřební daně na tabákové výrobky — Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“ )

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/10

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 23. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Namur — Belgie) — André Rossius (C-267/10), Marc Collard (C-268/10) v. Belgický stát — SPF Finances
   (Spojené věci C-267/10 a C-268/10) (1)

   (Čl. 6 odst. 1 EU - Článek 35 Listiny základních práv Evropské unie - Držení a prodej zpracovaného tabáku určeného ke kouření - Vnitrostátní ustanovení opravňující k výběru spotřební daně na tabákové výrobky - Zjevná nepříslušnost Soudního dvora)
   2011/C 232/17
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de première instance de Namur

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Adnré Rossius (C-267/10), Marc Collard (C-268/10)

      Žalovaný: Belgický stát — SPF Finances

      Za přítomnosti: Belgický stát — Service public fédéral Défense

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal de première instance v Namuru — Výklad čl. 6 odst. 1 prvního pododstavce EU a článku 35 Listiny základních práv Evropské unie — Slučitelnost vnitrostátní právní úpravy umožňující výrobu, dovoz, propagaci a prodej tabákových výrobků určených ke kouření, uznávaných za závažně škodlivé, s cílem ochrany lidského zdraví — Platnost vnitrostátních ustanovení opravňujících k výběru spotřebních daní z tabákových výrobků z hlediska uvedených norem

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie je zjevně nepříslušný k tomu, aby odpověděl na otázky, které položil tribunal de première instance v Namuru (Belgie) rozhodnutími ze dne 24. března 2010.

      (1)  Úř. věst. C 221, 14.8.2010.


title: Věc T-178/10: Žaloba podaná dne 21. dubna 2010 — Španělsko v. Komise

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/52

      Žaloba podaná dne 21. dubna 2010 — Španělsko v. Komise
      (Věc T-178/10)
      (2010/C 161/82)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Španělské království (zástupce: N. Díaz Abad)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhové žádání žalobce

                  —

                  zrušit rozhodnutí Evropské komise ze dne 22. února 2010, kterým bylo přerušeno zpracování žádostí o průběžné platby podané Španělskem v období od 17. listopadu 2009 do 30. prosince 2009 a podpůrně částečně zrušit uvedené rozhodnutí ve vztahu k následujícím žádostem o průběžné platby:

                              —

                              2007ES161PO008 Andalusie

                              94 370 752,75 eur

                              —

                              2007ES161PO008 Andalusie

                              479 712 483,22 eur

                              —

                              2007ES162PO001 Kantabrie

                              4 697 332,79 eur

                              —

                              2007ES162PO006 Katalánsko

                              15 392 569,98 eur

                              —

                              2007ES162PO008 Aragon

                              12 451 358,48 eur

                  —

                  přiznat nárok na úroky vůči Komisi z titulu prodlení se skutečnými platbami plynoucí ze žádostí o průběžné platby,

                  —

                  uložit žalovanému orgánu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí žalované přerušit běh lhůt pro platby na základě určitých žádostí o průběžné platby podaných Španělskem v období od 17. listopadu 2009 do 30. prosince 2009. Přerušení se týká 20 žádostí o průběžné platby v celkové částce 1 890 708 859,51 eur.
      Žalobce uvádí následující žalobní důvody:

                  —

                  Porušení čl. 91 odst. 1 písm. a) nařízení č. 1083/2006 (1), neboť Komise napadeným rozhodnutím přerušila běh lhůt pro platby na základě určitých žádostí Španělska o průběžné platby navzdory tomu neexistenci zprávy vnitrostátního kontrolního orgánu či kontrolního orgánu Společenství obsahující důkaz závažných nedostatků ve fungovaní systémů řízení a kontroly.

                  —

                  Postup Komise v rozporu se strategií kontroly, kterou sama schválila, neboť běh lhůt pro výplatu uvedených předběžných plateb přerušila s odůvodněním, že chybějící kontroly systémů způsobují značné zpoždění v realizaci strategií, ačkoli podle daných strategií mohlo Španělské království předložit dokumenty týkající se kontroly systémů do 30. června 2010.

                  —

                  Porušení zásady právní jistoty, neboť v napadeném rozhodnutí byla od Španělského království požadována kontrola systémů v dřívějším termínu, než byl termín dohodnutý s Komisí v časovém plánu, přičemž tuto skutečnost španělské orgány nemohly předvídat.

                  —

                  Porušení zásady ochrany legitimního očekávání, neboť španělské orgány postupovaly vždy podle časových plánů kontroly, které Komise schválila spolu se strategiemi, a tyto časové plány byly dodrženy, aniž by Komise kdykoli naznačila, že předpokládá existenci nějakých nedostatků ve fungování systémů řízení a kontroly.

                  —

                  Porušení zásady proporcionality, neboť opatření přijaté Komisí bylo nepřiměřené, odporuje účinné správě finančních prostředků a existují jiné méně omezující právní nástroje k dosažení stejného cíle.

                  —

                  Podpůrně žalobce navrhuje částečně zrušit napadené rozhodnutí z důvodu porušení čl. 87 odst. 2 nařízení č. 1083/2006, neboť po dobu dvou měsíců od přijetí určitých žádostí o platbu nebyla platba provedena.

                  —

                  Nakonec Španělské království žádá od Komise úroky z prodlení podle čl. 87 odst. 2 nařízení č. 1083/2006, článku 83 nařízení č. 1605/2002 (2) a čl. 106 odst. 5 nařízení č. 2342/2002 (3).

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 (Úř. věst. L 210, s. 25).

         (2)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).

         (3)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 145).


title: Věc C-133/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) dne 14. března 2017 – Dănuț Podilă și alții v. Societatea Națională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători“ SA București

text:
               26.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) dne 14. března 2017 – Dănuț Podilă și alții v. Societatea Națională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători“ SA București
   (Věc C-133/17)
   (2017/C 202/14)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Cluj

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Dănuț Podilă a další

      Odpůrkyně: Societatea Națională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători“ SA București

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 114 odst. 3 SFEU, 151 SFEU a 153 SFEU, jakož i ustanovení rámcové směrnice 89/391/EHS (1) a následných zvláštních směrnic vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát Evropské unie zavedl lhůty a postupy, které omezují přístup ke spravedlnosti za účelem klasifikace pracovišť jako pracovišť se zvláštními nebo speciálními podmínkami, s tím důsledkem, že zaměstnancům nejsou přiznána práva na bezpečnost a zdraví v práci vyplývající ze zjištění výše uvedených podmínek, v souladu s vnitrostátními ustanoveními vyjmenovanými v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce?

               2)

               Brání čl. 9 písm. a) směrnice 89/391/EHS vnitrostátním právním předpisům, které nepostihují nečinnost zaměstnavatele při získávání posouzení rizik pro bezpečnost a zdraví při práci?

      (1)  Směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci (Úř. věst. 183, s. 1).


title: Věc T-380/05: Žaloba podaná dne  10. října 2005  – Buendía Sierra v. Komise

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/24

         Žaloba podaná dne 10. října 2005 – Buendía Sierra v. Komise
   (Věc T-380/05)
   (2006/C 10/47)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: José Luis Buendía Sierra (Brusel, Belgie) (zástupci: M. van der Woude, V. Landes, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí generálního ředitele právní služby udělit mu pouze čtyři prioritní body generálního ředitelství za hodnotící období 2004, potvrzené a konečné rozhodnutím orgánu oprávněného ke jmenování, kterým se odvolání zamítá;

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování neudělit mu žádný zvláštní prioritní bod „Výbor pro povýšení za práci vykonanou v zájmu orgánu“ za hodnotící období 2004;

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování udělit mu celkem 20 bodů za hodnotící období 2004 a celkem 40 bodů pro účely povýšení do platové třídy A4 za toto hodnotící období, seznam zásluh úředníků platové třídy A5 za hodnotící období 2004, seznam úředníků povýšených do platové třídy A4 za hodnotící období 2004 a každopádně rozhodnutí nezapsat jeho jméno na uvedené seznamy;

               —

               zrušit v případě potřeby rozhodnutí o zamítnutí stížnosti;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce na podporu své žaloby uvádí žalobní důvody obdobné těm, které již uvedl v rámci žaloby ve věci T-311/04 (1), kterou rovněž podal.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004, s. 44.


title: Věc T-305/14: Usnesení Tribunálu ze dne 22. května 2015 – Vestolit v. Komise „Státní podpory — Opatření přijatá Německem na podporu výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energií a ve prospěch energeticky náročných podniků — Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU — Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/27

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. května 2015 – Vestolit v. Komise
   (Věc T-305/14) (1)

   („Státní podpory - Opatření přijatá Německem na podporu výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energií a ve prospěch energeticky náročných podniků - Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU - Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 245/33)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Vestolit GmbH (Marl, Německo) (zástupci: D. Greinacher, J. Martin a B. Scholtka, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci, ve spolupráci s C. von Donatem a G. Quardt, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4424 final ze dne 18. prosince 2013 o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci opatření, která provedla Spolková republika Německo na podporu výroby elektrické energie z obnovitelných zdrojů a ve prospěch energeticky náročných podniků (Státní podpora SA.33995 [2013/C] [ex 2013/NN]).

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Již není namístě rozhodovat o návrhu na vedlejší účastenství podaném Kontrolním úřadem ESVO.

               3)

               Společnost Vestolit GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               4)

               Kontrolní úřad ESVO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc C-86/07: Žaloba podaná dne 15. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/24

         Žaloba podaná dne 15. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-86/07)
   (2007/C 82/45)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Condou-Durande a E. De Persio, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/110/ES (1) ze dne 25. listopadu 2003 o pomoci při tranzitu za účelem vyhoštění leteckou cestou, a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2003/110/ES uplynula dne 5. prosince 2005.

      (1)  Úř. věst. L 321, s. 26; Zvl. vyd. 19/06, s. 233.


title: Věc C-256/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 24. května 2012 — Telecom Italia SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 24. května 2012 — Telecom Italia SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Věc C-256/12)
   2012/C 217/27
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Telecom Italia SpA

      Žalovaný: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Předběžná otázka

   Musí být ustanovení práva Společenství platná v daném odvětví, zejména ustanovení směrnice č. 2002/20/ES (1), vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě uvedené v tomto usnesení, zejména zákonu č. 266 z roku 2005, zejména z důvodu jejího konkrétního použití při regulaci?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice), Úř. věst. L 108, s. 21.


title: Věc T-444/13 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2014 – EMA v. BU „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Smlouva na dobu určitou — Rozhodnutí o neprodloužení — Příslušnost Soudu pro veřejnou službu — Článek 8 první pododstavec PŘOZ — Povinnost jednat s náležitou péčí“

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2014 – EMA v. BU
   (Věc T-444/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Smlouva na dobu určitou - Rozhodnutí o neprodloužení - Příslušnost Soudu pro veřejnou službu - Článek 8 první pododstavec PŘOZ - Povinnost jednat s náležitou péčí“)
   2014/C 421/53
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) (zástupci: T. Jabłoński a N. Rampal Olmedo, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duronem, advokáty)

      Další účastník řízení: BU (Londýn, Spojené království) (zástupce: S. Orlandi, advokát)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 26. června 2013, BU v. EMA (spojené věci F-135/11, F-51/12 a F-110/12, RecFP, EU:F:2013:93), směřující ke zrušení tohoto rozsudku

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené BU v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 325, 9.11.2013.


title: Věc F-46/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 5. července 2011 — V. Parlament ( „Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci — Podmínky přijetí — Fyzická způsobilost — Vstupní lékařská prohlídka — Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů — Lékařské tajemství — Předávání lékařských údajů mezi jednotlivými orgány — Právo na respektování soukromého života“ )

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/50

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 5. července 2011 — V. Parlament
   (Věc F-46/09) (1)

   (Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Podmínky přijetí - Fyzická způsobilost - Vstupní lékařská prohlídka - Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů - Lékařské tajemství - Předávání lékařských údajů mezi jednotlivými orgány - Právo na respektování soukromého života)
   2011/C 282/92
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: V (Brusel, Belgie) (zástupci: É. Boigelot a S. Woog, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: K. Zejdová a S. Seyr, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Evropský inspektor ochrany údajů (zástupci: M. V. Pérez Asinari a H. Kranenborg, zmocněnci)

      Předmět

   Jednak návrh na zrušení lékařského posudku o fyzické nezpůsobilosti ze dne 18. prosince 2008, jednak návrh na zrušení nabídky pracovního místa, která byla předtím žalobkyni učiněna

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí ze dne 19. prosince 2008, jímž Evropský parlament zrušil nabídku pracovního místa, jež nabídl V, se zrušuje.

               2)

               Evropskému parlamentu se ukládá zaplatit V částku 25 000 eur.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Parlament ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

               5)

               Evropský inspektor ochrany údajů, vedlejší účastník podporující žalobkyni, ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 11, 16.1.2010. s. 40.


title: Vyškrtnutí věci C-163/05

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/33

         Vyškrtnutí věci C-163/05 (1)

   (2006/C 60/72)

      (Jednací jazyk: portugalština)

   Usnesením ze dne 10. listopadu 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o vyškrtnutí věci C-163/05, Komise Evropských společenství proti Portugalské republice.

      (1)  Úř. věst. C 132, 28.5.2005.


title: Věc T-360/04: Žaloba podaná dne 2. září 2004 FG Marine S. A. proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/59

         Žaloba podaná dne 2. září 2004 FG Marine S. A. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-360/04)
   (2004/C 262/108)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 2. září 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství společností FG Marine S. A., se sídlem v Roissy (Francie), zastoupenou Marie-Aline Michel, advokátkou, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               uložil Komisi, která je mimosmluvně odpovědná za to, že přijala rozhodnutí 2000/513/ES ze dne 8. září 1999 týkající se vrácení podpor poskytnutých Francií společnosti Stardust Marine (Úř. věst. L 206, s. 6), nahradit žalobkyni škodu a určit, že odškodnění, na které má žalobkyně legitimní nárok, nemůže být nižší než 200 000 000 FRF (30 489 803,44 EUR).

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Společnost, jež je v projednávané věci žalobkyní, většinový společník společnosti Stardust Marine, se dovolává mimosmluvní odpovědnosti Společenství z důvodu újmy, která jí měla vzniknout v důsledku rozhodnutí Komise ze dne 8. září 1999, které prohlašuje zvýšení kapitálu, zálohy a úvěry na běžném účtu a rekapitalizace uskutečněné Consortium de Réalisation (CDRE) ve Stardust Marine v rámci plánu na obnovu Crédit Lyonnais za neslučitelné se společným trhem a nařizuje jejich vrácení.
   Povinnost vrácení, kterou výše uvedené rozhodnutí obsahuje mělo být příčinou ohlášení úpadku Stardust Marine, které připravilo žalobkyni o výsledek restrukturalizace, kterou uskutečnila.
   Na podporu svých nároků FG Marine nejprve uplatňuje, že rozhodnutí, které je předmětem projednávaného sporu, a které bylo zrušeno rozsudkem Soudního dvora ze dne 16. května 2002 ve věci C-482/99 Francouzská republika v. Komise (1), porušilo zásadu soukromého investora. Komise tím, že přijala toto rozhodnutí, nevzala mimoto v úvahu časovou souvislost a nepovažovala Crédit Lyonnais a její dceřinné společnosti za akcionáře Stardust Marine, ale za její banky. Předmětné rozhodnutí konečně nebere vůbec v úvahu perspektivu obnovy Stardust Marine.

      (1)  Recueil 2002; s. I-4397.


title: Věc F-118/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 25. února 2014 – Marcuccio v. Komise „Veřejná služba — Úředníci — Rozhodnutí OOJ o odchodu úředníka do důchodu a poskytnutí příspěvku v invaliditě — Rozhodnutí, kterým nebylo rozhodnuto o uznání nemoci jako nemoci z povolání, odůvodňující odchod do důchodu — Povinnost OOJ uznat nemoc jako nemoc z povolání — Článek 78 pátý pododstavec služebního řádu — Nezbytnost svolat nový výbor pro otázky invalidity — Relevance předcházejícího rozhodnutí, které bylo přijato na základě článku 73 služebního řádu — Článek 76 jednacího řádu — Žaloba z části zjevně nepřípustná a z části zjevně neopodstatněná“

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/44

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 25. února 2014 – Marcuccio v. Komise
   (Věc F-118/11) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Rozhodnutí OOJ o odchodu úředníka do důchodu a poskytnutí příspěvku v invaliditě - Rozhodnutí, kterým nebylo rozhodnuto o uznání nemoci jako nemoci z povolání, odůvodňující odchod do důchodu - Povinnost OOJ uznat nemoc jako nemoc z povolání - Článek 78 pátý pododstavec služebního řádu - Nezbytnost svolat nový výbor pro otázky invalidity - Relevance předcházejícího rozhodnutí, které bylo přijato na základě článku 73 služebního řádu - Článek 76 jednacího řádu - Žaloba z části zjevně nepřípustná a z části zjevně neopodstatněná“)
   2014/C 102/65
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a J. Baquero Cruz, zmocněnci, A. Dal Ferro, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení implicitního rozhodnutí Komise, kterým bylo odmítnuto přijetí rozhodnutí týkající se uznání nemoci žalobce jako nemoci z povolání

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně neopodstatněná.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení

      (1)  Úř. věst. C 25, 28. 1. 2012, s. 70.


title: Věc C-440/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 6. října 2008 – F. Gielen, další účastník: Staatssecretaris van Financiën

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 6. října 2008 – F. Gielen, další účastník: Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-440/08)
   (2008/C 327/24)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci původního řízení

      Navrhovatel kasačního opravného prostředku: F. Gielen

      Další účastník: Staatssecretaris van Financiën
   Předběžná otázka
   Musí být článek 43 ES vykládán v tom smyslu, že tento článek nebrání použití ustanovení daňových právních předpisů členského státu týkajících se zisku, kterého dosahuje státní příslušník jiného členského státu (zahraniční daňový poplatník) z části svého podniku provozované v prvním členském státě, pokud určitý výklad tohoto ustanovení sice – sám o sobě – činí rozdíl mezi tuzemskými a zahraničními daňovými poplatníky, který je v rozporu s článkem 43 ES, avšak dotčený daňový poplatník měl možnost si zvolit režim zacházení uplatňovaný vůči tuzemským daňovým poplatníkům, kterou z osobních důvodů nevyužil?


title: Věc C-374/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. července 2015 společností Harper Hygienics S.A. proti rozsudku Tribunálu vydanému dne 13. května 2015 ve věci T-363/12, Harper Hygienics v. OHIM – Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)

text:
               25.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. července 2015 společností Harper Hygienics S.A. proti rozsudku Tribunálu vydanému dne 13. května 2015 ve věci T-363/12, Harper Hygienics v. OHIM – Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)
   (Věc C-374/15 P)
   (2016/C 145/17)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Harper Hygienics S.A. (zástupkyně: D. Rzążewska)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Clinique Laboratories, LLC
   Usnesením Tribunálu (desátého senátu) ze dne 28. ledna 2016 byl kasační opravný prostředek zčásti odmítnut a zčásti zamítnut.


title: Věc T-157/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. února 2011 — Paroc v. OHIM (INSULATE FOR LIFE) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství INSULATE FOR LIFE — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) — Pouze potvrzující rozhodnutí — Částečná nepřípustnost“ )

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. února 2011 — Paroc v. OHIM (INSULATE FOR LIFE)
   (Věc T-157/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství INSULATE FOR LIFE - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) - Pouze potvrzující rozhodnutí - Částečná nepřípustnost)
   2011/C 89/33
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Paroc Oy AB (Helsinki, Finsko) (zástupce: J. Palm)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 21. února 2008 (věc R 54/2008-2), týkajícímu se přihlášky slovního označení INSULATE FOR LIFE jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Paroc Oy AB se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 5.7.2008.


title: Věc T-85/10: Žaloba podaná dne 18. února 2010 — Alfa Acciai v. Komise

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/66

         Žaloba podaná dne 18. února 2010 — Alfa Acciai v. Komise
   (Věc T-85/10)
   2010/C 100/97
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Alfa Acciai SpA (Brescia, Itálie) (zástupci: D. Fosselard, S. Amoruso, L. Vitolo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2009) 7492 v konečném znění ze dne 30. září 2009 (věc COMP/37.956 — Armatura do železobetonové konstrukce) přijaté v návaznosti na zrušení původního rozhodnutí („rozhodnutí“), ve znění rozhodnutí Komise K(2009) 9912 v konečném znění ze dne 8. prosince 2009 („doplňující rozhodnutí“), v části, v níž konstatuje porušení článku 65 Smlouvy o ESUO ze strany Alfa Acciai SpA a ukládá této společnosti sankci ve výši 7,175 milionů eur;

         nebo:

               —

               zrušit článek 2 rozhodnutí, který ukládá žalobkyni sankci;

         podpůrně:

               —

               snížit výši sankce;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věcech T-70/10, Feralpi Holding Spa v. Komise a T-83/10, Riva Fire Spa v. Komise.
   Žalobkyně zejména uplatňuje:

               —

               nepříslušnost Komise k sankcionování porušení článku 65 Smlouvy o ESUO po jejím uplynutí a v každém případě k používání čl. 7 odst. 1 a čl. 23 odst. 2 nařízení ES č. 1/2003 (1) jako právního základu;

               —

               porušení práv žalobkyně na obhajobu během správního řízení v tom, že Komise nezaslala nové sdělení o vytýkaných skutečnostech a omezila se na sdělení dopisem o svém záměru znovu přijmout rozhodnutí. Členské státy nebyly dotázány a ani se neúčastnily závěrečného jednání; mimoto nebylo žalobkyni fakticky umožněno sdělit svůj postoj ke znovupřijetí rozhodnutí;

               —

               porušení čl. 65 odst. 1 ESUO v rozsahu, v němž skutkové okolnosti popsané v rozhodnutí nepředstavují jedinou a pokračující kartelovou dohodu;

               —

               porušení hlavních zásad pro výpočet pokut uložených na základě čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1/2003, jakož i porušení zásad rovnosti a proporcionality v rámci kvalifikace chování žalobkyně a stanovení výše pokuty.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc T-113/11: Žaloba podaná dne 23. února 2011 — Schutzgemeinschaft Milch eV Milcherzeugnisse eV v. Komise

text:
               14.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/30

         Žaloba podaná dne 23. února 2011 — Schutzgemeinschaft Milch eV Milcherzeugnisse eV v. Komise
   (Věc T-113/11)
   2011/C 145/50
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Schutzgemeinschaft Milch a Milcherzeugnisse eV (Berlín, Německo) (zástupci: M. Loschelder a V. Schoene, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil nařízení Komise (EU) č. 1122/2010 ze dne 2. prosince 2010 o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Gouda Holland (CHZO)), a

               —

               uložil Komisi náhradu nutných nákladů.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobce předkládá devět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení pravidel o rozdělení pravomocí

                           —

                           Žalobce v rámci prvního žalobního důvodu kritizuje porušení pravidel o rozdělení pravomocí stanovených nařízením č. 510/2006 (1) při neexistenci vnitrostátního řízení týkajícího se chráněného zeměpisného označení „Gouda Holland“ zapsaného do rejstříku napadeným nařízením.

                           —

                           Žalobce tvrdí, že původní žádost se týkala zápisu označení „Hollandse Gouda“ a pouze to bylo předmětem předchozího vnitrostátního postupu, které je bezvýhradně vyžadován článkem 5 nařízení č. 510/2006.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 3 odst. 2 nařízení č. 1898/2006 (2)

                           —

                           Žalobce v této souvislosti napadá skutečnost, že slovní spojení „Gouda Holland“ není v nizozemštině.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 2 odst. 1 a 2 nařízení č. 510/2006 a čl. 3 odst. 1 nařízení č. 1898/2006

                           —

                           Žalobce v rámci třetího žalobního důvodu tvrdí, že zapsané označení není používáno.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 2 odst. 2 nařízení č. 510/2006

                           —

                           Žalobce tvrdí, že byl porušen čl. 2 odst. 2 nařízení č. 510/2006 v rozsahu, v němž „Gouda Holland“ není „tradičním“ nezeměpisným označením.

               5)

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 2 odst. 1 nařízení č. 510/2006

                           —

                           Žalobce v rámci pátého žalobního důvodu kritizuje porušení čl. 2 odst. 1 nařízení č. 510/2006 z důvodu neexistence pověsti nebo specifických vlastností „Gouda Holland“.

               6)

               Šestý žalobní důvod vycházející z porušení článků 30 a 36 SFEU

                           —

                           Žalobce v této souvislosti tvrdí, že napadené nařízení představuje neodůvodněné omezení volného pohybu zboží, jelikož postrádá zvláštní povahu mléka pocházejícího od nizozemských chovatelů dojnic, jež jediné je určeno pro výrobu „Gouda Holland“

               7)

               Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 2 odst. 1 a 2 nařízení č. 510/2006

                           —

                           Žalobce v této souvislosti konkrétně tvrdí, že byly porušeny čl. 2 odst. 2 a článek 2 odst. 1 nařízení č. 510/2006, jelikož „Holland“ je synonymem k Nizozemsku, názvu země. Mimoto zápis názvu země může být proveden pouze ve výjimečném případě, o který se zde nejedná.

               8)

               Osmý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 3 odst. 3 nařízení č. 510/2006

                           —

                           Žalobce tvrdí, že vzhledem k existenci předchozího zápisu „Noord-Hollandse Gouda AOP“, došlo zápisem „Gouda Holland“ k porušení poctivého místního užívání a spotřebitel jím může být uveden v omyl.

               9)

               Devátý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality a procesních zásad, jakož i nesprávného právního posouzení

                           —

                           Žalobce žalované vytýká, že v napadeném nařízení jasně neuvedla, že označení „Gouda“ je generické. Podle žalobce byl takový údaj přípustný vzhledem k judikatuře Soudního dvora a k praxi Komise a nezbytný vzhledem ke skutkovým okolnostem. Jeho opominutí je v rozporu se zásadou proporcionality a procesními zásadami a představuje nesprávné právní posouzení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 93, s. 12).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1898/2006 ze dne 14. prosince 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 510/2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 369, s. 1).


title: Věc C-140/13: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Německo) – Annett Altmann a další v. Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht („Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Směrnice 2004/39/ES – Článek 54 – Povinnost zachovat služební tajemství, kterou mají vnitrostátní orgány finančního dohledu – Informace týkající se podvodného investičního podniku, který je v soudem nařízené likvidaci“)

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/3

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Německo) – Annett Altmann a další v. Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht
      (Věc C-140/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Směrnice 2004/39/ES - Článek 54 - Povinnost zachovat služební tajemství, kterou mají vnitrostátní orgány finančního dohledu - Informace týkající se podvodného investičního podniku, který je v soudem nařízené likvidaci“)
      (2015/C 016/03)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Annett Altmann, Torsten Altmann, Hans Abel, Waltraud Apitzsch, Uwe Apitzsch, Simone Arnold, Barbara Assheuer, Ingeborg Aubele, Karl-Heinz Aubele

         Žalovaný: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

         za přítomnosti: Franka Schmitta

         Výrok

      Článek 54 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní orgán dohledu může v rámci správního řízení vůči osobě, která tento orgán požádala, aniž by se jednalo o případ, na něž se vztahuje trestní právo nebo občanské soudní řízení, o přístup k informacím týkajícím se investičního podniku, který je nyní v soudem nařízené likvidaci, namítat povinnost zachovat služební tajemství, třebaže hlavní obchodní model tohoto podniku spočíval v podvodu velkého rozsahu s cílem úmyslného poškození investorů a několik osob odpovědných za uvedený podnik bylo pravomocně odsouzeno k trestům odnětí svobody.

         (1)  Úř. věst. C 156, 1. 6. 2013.


title: Věc C-456/08: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. ledna 2010 — Evropská komise v. Irsko ( Nesplnění povinností státem — Směrnice 93/37/EHS — Veřejné zakázky na stavební práce — Oznamování rozhodnutí o přidělení veřejné zakázky zájemcům a uchazečům — Směrnice 89/665/EHS — Přezkumné řízení při zadávání veřejných zakázek — Lhůta pro podání návrhu na přezkum — Datum, od kterého počíná běžet lhůta pro podání návrhu na přezkum )

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/12

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. ledna 2010 — Evropská komise v. Irsko
   (Věc C-456/08) (1)

   („Nesplnění povinností státem - Směrnice 93/37/EHS - Veřejné zakázky na stavební práce - Oznamování rozhodnutí o přidělení veřejné zakázky zájemcům a uchazečům - Směrnice 89/665/EHS - Přezkumné řízení při zadávání veřejných zakázek - Lhůta pro podání návrhu na přezkum - Datum, od kterého počíná běžet lhůta pro podání návrhu na přezkum“)
   2010/C 63/18
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Zavvos, M. Konstantinidis a E. White, zmocněnci)

      Žalované: Irsko (zástupci: D. O'Hagan, zmocněnec, A. Collins, SC)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 1 odst. 1 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 246) — Porušení čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce (Úř. věst. L 199, s. 54; Zvl. vyd. 06/02, s. 163) — Oznamování rozhodnutí o zadání veřejné zakázky — Povinnost jasně stanovit lhůtu pro podání žaloby proti rozhodnutí o zadání veřejné zakázky

      Výrok

               1)

               Irsko

                           —

                           z důvodu, že National Roads Authority nesdělila neúspěšnému uchazeči své rozhodnutí o udělení zakázky týkající se záměru, výstavby, financování a provozování dálničního obchvatu západně od města Dundalk, a

                           —

                           tím, že ponechalo v platnosti ustanovení čl. 84a odst. 4 jednacího řádu vyšších soudů (Rules of the Superior Courts), ve znění vycházejícím ze Statutory Instrument č. 374/1998, v rozsahu, v němž způsobuje nejistotu ohledně rozhodnutí, jež má být předmětem návrhu na přezkum, a ohledně stanovení lhůt pro jeho podání,

                     nesplnilo, co se týče prvního žalobního důvodu, povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 1 odst. 1 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, ve znění směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992, jakož i čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/52/ES ze dne 13. října 1997, a co se týče druhého žalobního důvodu, povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 1 odst. 1 směrnice 89/665, ve znění směrnice 92/50.

               2)

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc T-540/13: Usnesení Tribunálu ze dne 2. října 2015 – Société européenne des chaux et liants v. ECHA „Žaloba na neplatnost — REACH — Uložení správního poplatku za chybu v prohlášení týkajícím se velikosti podniku — Jazykový režim — Lhůta pro podání žaloby — Nepřípustnost“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/55

         Usnesení Tribunálu ze dne 2. října 2015 – Société européenne des chaux et liants v. ECHA
   (Věc T-540/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - REACH - Uložení správního poplatku za chybu v prohlášení týkajícím se velikosti podniku - Jazykový režim - Lhůta pro podání žaloby - Nepřípustnost“)
   (2015/C 389/62)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Société européenne des chaux et liants (Bourgoin–Jallieu, Francie) (zástupce: J. Dezarnaud, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: M. Heikkilä, A. Iber a C. Schultheiss, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Evropské agentury pro chemické látky SME (2013) 1665 ze dne 21. května 2013 v rozsahu, v němž žalobkyni ukládá správní poplatek.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Société européenne des chaux et liants ponese vedle vlastních nákladů náklady vynaložené Evropskou agenturou pro chemické látky (ECHA).

      (1)  Úř. věst. C 31, 1. 2. 2014.


title: Věc F-136/11: Žaloba podaná dne 19. prosince 2011 — ZZ v. Komise

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/24

         Žaloba podaná dne 19. prosince 2011 — ZZ v. Komise
   (Věc F-136/11)
   2012/C 65/46
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, A. Coolen, E. Marchal, S. Orlandi a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým byl uznán nárok žalobce na důchod získaný před nástupem do služebního poměru v rámci důchodového systému Společenství.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 24. května 2011, kterým byl zrušen a nahrazen návrh na převod nároku žalobce na důchod v rámci jeho žádosti na základě čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu, které obsahuje nový návrh vypočítaný na základě obecných prováděcích pravidel přijatých dne 3. března 2011,

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-523/10: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. dubna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Wintersteiger AG v. Products 4U Sondermaschinenbau GmbH ( „Nařízení (ES) č. 44/2001 — Příslušnost a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech — Příslušnost „ve věcech týkajících se deliktní nebo kvazideliktní odpovědnosti“ — Určení místa, kde došlo nebo může dojít ke škodné události — Internetová stránka poskytovatele optimalizace pro vyhledávání provozovaná pod jménem národní domény nejvyšší úrovně členského státu — Použití, ze strany inzerenta, klíčového slova totožného s ochrannou známkou zapsanou v jiném členském státě“ )

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. dubna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Wintersteiger AG v. Products 4U Sondermaschinenbau GmbH
   (Věc C-523/10) (1)

   („Nařízení (ES) č. 44/2001 - Příslušnost a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech - Příslušnost „ve věcech týkajících se deliktní nebo kvazideliktní odpovědnosti“ - Určení místa, kde došlo nebo může dojít ke škodné události - Internetová stránka poskytovatele optimalizace pro vyhledávání provozovaná pod jménem národní domény nejvyšší úrovně členského státu - Použití, ze strany inzerenta, klíčového slova totožného s ochrannou známkou zapsanou v jiném členském státě“)
   2012/C 165/08
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Wintersteiger AG

      Žalovaná: Products 4U Sondermaschinenbau GmbH

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberster Gerichtshof — Výklad čl. 5 bodu 3 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2001, L 12, s. 1) — Určení příslušnosti ve věci žaloby směřující k zákazu zápisu označení totožného s ochrannou známkou poskytovatele služby, který využívá internetový vyhledávač, jehož cílem je, aby se při zadání tohoto označení jako klíčového slova („AdWord“) objevila automaticky reklama na výrobky nebo služby, které jsou podobné nebo totožné s výrobky či službami, pro něž byla dotčená ochranná známka zapsána — Případ, kdy je ochranná známka předmětem ochrany v prvním členském státě a uvedené znázornění reklamy se uskuteční pouze v doméně nejvyššího řádu uvedeného zvláštního vyhledávače v jiném členském státě, přičemž je však přístupná z prvního členského státu a v úředním jazyce tohoto členského státu — Kritéria pro určení „míst(a), kde došlo nebo může dojít ke škodné události“

      Výrok

   Článek 5 bod 3 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech je nutno vykládat v tom smyslu, že spor týkající se porušení práv vyplývajících z ochranné známky zapsané v členském státě, ke kterému mělo dojít tak, že inzerent využil na internetové stránce vyhledávače provozovaného pod národní doménou nejvyšší úrovně jiného členského státu klíčové slovo, které je totožné s uvedenou ochrannou známkou, může být předložen soudům členského státu, ve kterém je ochranná známka zapsána, nebo soudům členského státu sídla inzerenta.

      (1)  Úř. věst. C 30, 29.1.2011.


title: Věc T-663/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. prosince 2013 Účetním dvorem Evropské unie proti rozsudku vydanému dne 17. října 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-69/11, BF v. Účetní dvůr

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/39

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. prosince 2013 Účetním dvorem Evropské unie proti rozsudku vydanému dne 17. října 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-69/11, BF v. Účetní dvůr
   (Věc T-663/13 P)
   2014/C 52/75
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Účetní dvůr Evropské unie (zástupci: T. Kennedy a J. Vermer, zmocněnci)

      Další účastník řízení: BF (Lucemburk, Lucembursko)

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu ve věci F-69/11,

               —

               vyhověl návrhovým žádáním předloženým Účetním dvorem Evropské unie v řízení v prvním stupni, tedy zamítnutí žaloby jako neopodstatněné,

               —

               uložil BF náhradu nákladů tohoto řízení, jakož i řízení před Soudem pro veřejnou službu.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel čtyři důvody.

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení, jelikož Soud pro veřejnou službu článek 6 rozhodnutí č. 45-2010, ze dne 17. června 2010, týkající se výběrových řízení na vedoucí oddělení a ředitele, vyložil a uplatnil nesprávně.

               2)

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází ze zkreslení důkazu, kterého se Soud pro veřejnou službu dopustil tím, že považoval hodnocení uchazečů předvýběrovou komisí za informaci, která měla být obsažena ve zprávě předané touto komisí orgánu oprávněnému ke jmenování.

               3)

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází ze zkreslení skutkových okolností, jelikož Soud pro veřejnou službu nedodržel svoji povinnost přezkoumat skutečnosti, z nichž vychází při konstatování procesního pochybení.

               4)

               Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nedostatečného odůvodnění a z nesprávného právního posouzení vedoucího k narušení jednoty rozhodovací praxe, jelikož Soud pro veřejnou službu rozhodl, že pochybení vycházející z absence odůvodnění vyžadovaného čl. 6 odst. 1 rozhodnutí č. 45-2010 ve zprávě předvýběrové komise může vést ke zrušení rozhodnutí napadených v řízení v prvním stupni.


title: Věc C-21/13: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Simon, Evers & Co GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Hafen „Řízení o předběžné otázce – Obchodní politika – Antidumpingové clo – Nařízení (ES) č. 499/2009 – Platnost – Dovoz výrobků pocházejících z Číny – Dovoz téhož výrobku zasílaného z Thajska – Obcházení – Důkaz – Odepření spolupráce“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/9

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Simon, Evers & Co GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Hafen
      (Věc C-21/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Obchodní politika - Antidumpingové clo - Nařízení (ES) č. 499/2009 - Platnost - Dovoz výrobků pocházejících z Číny - Dovoz téhož výrobku zasílaného z Thajska - Obcházení - Důkaz - Odepření spolupráce“)
      (2014/C 395/11)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Finanzgericht Hamburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Simon, Evers & Co

         Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

         Výrok

      Přezkum otázky položené předkládajícím soudem neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost nařízení Rady (ES) č. 499/2009 ze dne 11. června 2009, kterým se rozšiřuje konečné antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 1174/2005 na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky na dovoz téhož výrobku zasílaného z Thajska bez ohledu na to, zda je deklarován jako pocházející z Thajska, či nikoli.

         (1)  Úř. věst. C 114, 20.4.2013.


title: Věc C-175/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 10. dubna 2014 – Ralph Prankl

text:
               21.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 10. dubna 2014 – Ralph Prankl
   (Věc C-175/14)
   2014/C 235/04
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ralph Prankl

      Žalovaný orgán: Bundesfinanzgericht

      Předběžná otázka

   Mají být čl. 7 odst. 1 a 2 a čl. 9 odst. 1 směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani (1), ve znění směrnice Rady 92/108/EHS (2) ze dne 14. prosince 1992, vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátním předpisům, podle nichž se z výrobků (cigaret) podléhajících spotřební dani (dani z tabáku), které byly v některém (prvním) členském státě propuštěny pro domácí spotřebu a přepravovány pozemní cestou přes jeden nebo více členských států (tranzitní členské státy) do dalšího členského státu (členský stát určení) bez použití průvodního dokladu podle čl. 7 odst. 4 této směrnice za účelem jejich prodeje v členském státě určení, vyměří spotřební daň také v tranzitním členském státě?

      (1)  Úř. věst. L 76, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 179.

      (2)  Směrnice Rady 92/108/EHS ze dne 14. prosince 1992, kterou se mění směrnice 92/12/EHS o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani a směrnice 92/81/EHS, Úř. věst. 390, s. 124; Zvl. vyd. 09/01 s. 235.


title: Věc T-2/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. října 2009 — Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Nedostatek osobního dotčení — Nepřípustnost )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/47

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. října 2009 — Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen v. Komise
   (Věc T-2/08) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost“)
   2009/C 282/90
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen (Düsseldorf, Německo) (zástupci: A. Rosenfeld a G.-B. Lehr, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Gross a B. Martenczuk, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalobkyni: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a J. Möller, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2008/708/ES ze dne 23. října 2007 o státní podpoře C 34/06 (ex N 29/05 a ex CP 13/04), kterou Spolková republika Německo hodlá poskytnout na zavedení digitální pozemní televize (DVB-T) v Severním Porýní-Vestfálsku (Úř. věst. L 236, s. 10).

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Komisí Evropských společenství.

               3)

               Spolková republika Německo ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc T-97/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. července 2006 – Rossi v. OHIM – Marcorossi (MARCOROSSI) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství MARCOROSSI — Dřívější vnitrostátní a mezinárodní slovní ochranná známka MISS ROSSI — Dřívější slovní ochranná známka Společenství SERGIO ROSSI — Důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny )

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/40

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. července 2006 – Rossi v. OHIM – Marcorossi (MARCOROSSI)
   (Věc T-97/05) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství MARCOROSSI - Dřívější vnitrostátní a mezinárodní slovní ochranná známka MISS ROSSI - Dřívější slovní ochranná známka Společenství SERGIO ROSSI - Důvod zamítnutí - Nebezpečí záměny“)
   (2006/C 224/86)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sergio Rossi SpA (San Mauro Pascoli, Itálie) (zástupce: A. Ruo, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce P. Bullock, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem, vedlejší účastník řízení před Soudem: Marcorossi Srl (Bodio Lommago, Itálie) (zástupci: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boleto a E. Gavuzzi, advokáti)
   Předmět
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého senátu OHIM ze dne 17. prosince 2004 (věc R 226/2003-2) týkající se námitkového řízení mezi Sergio Rossi SpA a Marcorossi Srl
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyně ponese kromě vlastních nákladů také náklady vedlejšího účastníka.

               3.

               Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 115, 14.5.2005.


title: Věc C-440/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. srpna 2015 AgriCapital Corp. proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 10. června 2015 ve věci T-514/13, AgriCapital Corp. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. srpna 2015 AgriCapital Corp. proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 10. června 2015 ve věci T-514/13, AgriCapital Corp. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-440/15 P)
   (2016/C 191/03)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: AgriCapital Corp. (zástupci: P. Meyer, M. Gramsch, advokáti)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   Usnesením ze dne 3. března 2014 Soudní dvůr (desátý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc T-283/14: Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – a v. Komise „Státní podpory — Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie a energeticky náročných podniků — Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU — Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/66

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. června 2015 – a v. Komise
   (Věc T-283/14) (1)

   („Státní podpory - Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie a energeticky náročných podniků - Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU - Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 294/81)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Advansa GmbH (Hamm, Německo); Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH (Ibbenbüren, Německo); Aurubis AG (Hamburk, Německo); Cabb GmbH (Gersthofen, Německo); CBW Chemie GmbH Bitterfeld-Wolfen (Bitterfeld-Wolfen, Německo); CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG (Brunsbüttel, Německo); Clariant Produkte (Deutschland) GmbH (Frankfurt nad Mohanem, Německo); Dow Olefinverbund GmbH (Schkopau, Německo); Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH (Stade, Německo); Dralon GmbH (Dormagen, Německo); Ems-Chemie (Neumünster) GmbH & Co. KG (Neumünster, Německo); Hahl Filaments GmbH (Munderkingen, Německo); ISP Marl GmbH (Marl, Německo); Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen (Sulzbach, Německo); Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter (Sulzbach); Nabaltec AG (Schwandorf, Německo); Siltronic AG (Mnichov, Německo); Trevira GmbH (Bobingen, Německo); Wacker Chemie AG (Mnichov); a Westfalen Industriegase GmbH (Münster, Německo) (zástupci: C. Arhold, L. Petersen, F. A. Wesche, N. Wimmer a T. Woltering, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci, ve spolupráci s C. von Donatem a G. Quardt, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4424 final ze dne 18. prosince 2013 o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci opatření zavedených Spolkovou republikou Německo ve prospěch elektřiny pocházející z obnovitelných zdrojů a uživatelů s vysokou spotřebou energie [státní podpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               O návrhu Kontrolního úřadu ESVO na vstup do řízení jako vedlejší účastník již není třeba rozhodnout.

               3)

               Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, Cabb GmbH, CBW Chemie GmbH Bitterfeld-Wolfen, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dow Olefinverbund GmbH, Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dralon GmbH, Ems-Chemie (Neumünster) GmbH & Co. KG, Hahl Filaments GmbH, ISP Marl GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG, Trevira GmbH, Wacker Chemie AG at Westfalen Industriegase GmbH ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               4)

               Kontrolní úřad ESVO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.