title: Věc C-564/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 7. září 2018 – LH v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/23

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 7. září 2018 – LH v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Věc C-564/18)
      (2018/C 436/32)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: LH

         Žalovaný: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Předběžné otázky

                  1)

                  Lze ustanovení týkající se nepřípustných žádostí, obsažená v článku 33 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (přepracované znění) (1) (dále jen „procedurální směrnice“) vykládat v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, podle které je žádost v rámci azylového řízení nepřípustná tehdy, když žadatel do uvedeného členského státu, a sice do Maďarska, přicestoval přes zemi, ve které není vystaven pronásledování či riziku vážné újmy nebo ve které je zaručena přiměřená úroveň ochrany?

                  2)

                  Lze článek 47 Listiny základních práv [Evropské unie] a článek 31 procedurální směrnice – rovněž ve spojení s články 6 a 13 evropské Úmluvy o [ochraně] lidských práv[a základních svobod] – vykládat v tom smyslu, že je [s nimi] v souladu právní úprava členského státu, která pro soudní řízení správní ve věcech žádostí prohlášených v azylových řízeních za nepřípustné stanoví kogentní lhůtu osmi dnů?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (Úř. věst. 2013, L 180, s. 60)


title: Věc C-45/18 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 4. října 2018 – Claire Staelen v. Evropský veřejný ochránce práv „Kasační opravný prostředek – Návrh na obnovu řízení – Podmínky přípustnosti“

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/15

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 4. října 2018 – Claire Staelen v. Evropský veřejný ochránce práv
      (Věc C-45/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Návrh na obnovu řízení - Podmínky přípustnosti“)
      (2018/C 436/18)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Claire Staelen (zástupkyně: V. Olona, advokátka)

         Další účastník řízení: Evropský veřejný ochránce práv (zástupci: L. Papadias a A. Antoniadis, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Claire Staelen se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 104, 19.3.2018.


title: Věc C-565/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 6. září 2018 – Société Générale S.A. v. Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/24

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 6. září 2018 – Société Générale S.A. v. Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso
      (Věc C-565/18)
      (2018/C 436/33)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia

         Účastnice původního řízení

         Odvolatelka: Société Générale S.A.

         Odpůrkyně: Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

         Předběžná otázka

      Brání články 18, 56 a 63 SFEU takové vnitrostátní právní úpravě, která na finanční transakce, bez ohledu na stát, ve kterém jsou finanční subjekty a zprostředkovatel rezidenty, uplatňuje daň, která zatěžuje smluvní strany transakce, která se rovná pevně stanovené částce, jež se zvyšuje podle hodnotových pásem obchodů a liší se v závislosti na typu obchodovaného nástroje a hodnotě smlouvy, a která je splatná na základě skutečnosti, že transakce podléhající dani se týkají obchodování s derivátem, který se zakládá na cenném papíru vydaném společností, která je rezidentem ve státě, který tuto daň zavedl?


title: Věc T-364/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. října 2018 – ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a další v. Komise „Dumping – Dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Číny – Změna doplňkového kódu TARIC určité společnosti – Žaloba na neplatnost – Akt napadnutelný žalobou – Bezprostřední dotčení – Osobní dotčení – Přípustnost – Účinky zrušujícího rozsudku – Pravidlo rovnocennosti právních forem“

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 18. října 2018 – ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a další v. Komise
      (Věc T-364/16) (1)

      („Dumping - Dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Číny - Změna doplňkového kódu TARIC určité společnosti - Žaloba na neplatnost - Akt napadnutelný žalobou - Bezprostřední dotčení - Osobní dotčení - Přípustnost - Účinky zrušujícího rozsudku - Pravidlo rovnocennosti právních forem“)
      (2018/C 436/48)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., Ostrava-Kunčice, Česká republika, a 12 dalších žalobkyň, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: G. Berrisch, advokát, a B. Byrne, solicitor)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Demeneix a J.-F. Brakeland, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 3. června 2016 vyškrtnout společnost Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd ze seznamu společností zapsaných pod doplňkovým kódem TARIC A 950 a zapsat ji pod doplňkový kód TARIC C 129, pro všechny kódy kombinované nomenklatury uvedené v čl. 1 odst. 1 prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/2272 ze dne 7. prosince 2015 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (Úř. věst. 2015, L 322, s. 21).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské komise ze dne 3. června 2016 vyškrtnout společnost Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd ze seznamu společností zapsaných pod doplňkovým kódem TARIC A 950 a zapsat ji pod doplňkový kód TARIC C 129, pro všechny kódy kombinované nomenklatury uvedené v čl. 1 odst. 1 prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/2272 ze dne 7. prosince 2015 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009, se zrušuje.

                  2)

                  Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. a dalšími žalobkyněmi, jejichž jména jsou uvedena v příloze.

         (1)  Úř. věst. C 305, 22.8.2016.


title: Věc T-644/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2018 – DNV GL v. EUIPO (Sustainablel) „Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Sustainablel – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Popisný charakter – Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/2001]“

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/48

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2018 – DNV GL v. EUIPO (Sustainablel)
      (Věc T-644/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Sustainablel - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/2001]“)
      (2018/C 436/67)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: DNV GL AS (Høvik, Norsko) (zástupci: J. Albers a N. Köster, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: A. Lukošiūtė, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. července 2017 (věc R 2/2017-2) týkajícímu se přihlášky slovní ochranné známky Sustainablel jako ochranné známky Evropské unie

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  DNV GL AS se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 374, 6.11.2017.


title: Věc T-619/18: Žaloba podaná dne 15. října 2018 – TUIfly v. Komise

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/63

      Žaloba podaná dne 15. října 2018 – TUIfly v. Komise
      (Věc T-619/18)
      (2018/C 436/88)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: TUIfly GmbH (Langenhagen, Německo) (zástupci: L. Giesberts a M. Gayger, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované C(2018) 5432 final ze dne 3. srpna 2018 o potvrzující žádosti žalobkyně o přístup ke spisu podle nařízení (ES) č. 1049/2001 – GESTDEM 2018/2506 a uložil jí, aby žalobkyni zpřístupnila spis o řízení o státní podpoře SA.24221 (2011/C) (ex 2011/NN) poskytnuté Rakouskem ve prospěch letiště Klagenfurt, společnosti Ryanair a dalších leteckých společností využívajících toto letiště (Úř. věst. 2018, L 107, s. 1).

                  —

                  spojil tuto věc pro účely písemné a ústní části řízení s věcí zahájenou žalobkyní proti žalované a projednávanou Tribunálem pod číslem T-447/18;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod, který vychází z porušení článku 41 Listiny základních práv Evropské unie, zásady řádné správy a práva žalobkyně na obhajobu, jelikož Komise neposkytla žalobkyni přístup k vyšetřovacímu spisu a neumožnila jí účelně bránit svá práva.


title: Věc T-672/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2018 – Mamas and Papas v. EUIPO Wall Budden (mantinely do dětských postýlek) „(Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující mantinely do dětských postýlek – Přezkum událostí zakládajících zpřístupnění, který i bez návrhu provedl odvolací senát – Zásada funkční kontinuity – Nedostatečné důkazy k prokázání zpřístupnění“

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/48

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2018 – Mamas and Papas v. EUIPO Wall Budden (mantinely do dětských postýlek)
      (Věc T-672/17) (1)

      („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující mantinely do dětských postýlek - Přezkum událostí zakládajících zpřístupnění, který i bez návrhu provedl odvolací senát - Zásada funkční kontinuity - Nedostatečné důkazy k prokázání zpřístupnění“)
      (2018/C 436/68)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Mamas and Papas Ltd (Huddersfield, Spojené království) (zástupci: J. Reid, Barrister a B. Whitehead, Solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: V. Ruzek, D. Walicka a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Jane Wall-Budden (Byfleet, Spojené království)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. července 2017 (věc R 208/2016-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Mamas and Papas a Jane Wall-Budden.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnosti Mamas and Papas Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 402, 27.11.2017.


title: Věc T-613/13: Usnesení Tribunálu ze dne 8. října 2018 – alfavet Tierarzneimittel v. EUIPO – Millet Innovation (Epibac)

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/64

      Usnesení Tribunálu ze dne 8. října 2018 – alfavet Tierarzneimittel v. EUIPO – Millet Innovation (Epibac)
      (Věc T-613/13) (1)

      (2018/C 436/89)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 39, 8.2.2014.


title: Věc C-569/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 11. září 2018 – Caseificio Cirigliana Srl a další v. Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali a další

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/24

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 11. září 2018 – Caseificio Cirigliana Srl a další v. Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali a další
      (Věc C-569/18)
      (2018/C 436/34)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně v řízení v prvním stupni a navrhovatelky: Caseificio Cirigliana Srl, Mail Srl, Sorì Italia Srl

         Žalovaní v řízení v prvním stupni a odpůrci: Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero della Salute

         Předběžná otázka

      Musí být články 3, 26, 32, 40 a 41 SFEU a články 1, 3, 4, 5 a 7 nařízení 1151/2012/EU (1), kterým se stanoví právní úprava pro chráněná označení původu, které členským státům ukládají povinnost zajistit jak volnou hospodářskou soutěž produktů v rámci Evropské unie, tak ochranu režimů jakosti na podporu znevýhodněných zemědělských oblastí, vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby podle vnitrostátního práva (článek 4 nařízení vlády s mocí zákona č. 91 ze dne 24. června 2014, tak jak bylo přeměněno zákonem č. 116 ze dne 11. srpna 2014) bylo stanoveno omezení činnosti produkce Mozzarella di Bufala Campana CHOP, která se musí provádět v závodech, které jsou výhradně určeny k takovéto produkci a ve kterých je zakázáno uchovávat a skladovat mléko pocházející z chovů, které nejsou zahrnuty do systému kontroly CHOP Mozzarella di Bufala Campana?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. 2012, L 343, s. 1).


title: Věc T-567/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2018 – McCoy v. Výbor regionů „Veřejná služba – Úředníci – Sociální zabezpečení – Nemoc z povolání – Povolání jako příčina nemoci – Článek 78 pátý pododstavec služebního řádu – Výbor pro otázky invalidity – Povinnost uvést odůvodnění – Zjevně nesprávné posouzení – Odpovědnost – Nemajetková újma“

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2018 – McCoy v. Výbor regionů
      (Věc T-567/16) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Nemoc z povolání - Povolání jako příčina nemoci - Článek 78 pátý pododstavec služebního řádu - Výbor pro otázky invalidity - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Odpovědnost - Nemajetková újma“)
      (2018/C 436/50)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Robert McCoy (Brusel, Belgie) (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

         Žalovaný: Výbor regionů (zástupci: J. C. Cañoto Argüelles a S. Bachotet, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

         Předmět věci

      Žaloba na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Výboru regionů ze dne 2. prosince 2014, kterým byly potvrzeny závěry výboru pro otázky invalidity ze dne 7. května 2014, jimiž byla zamítnuta žádost žalobce o uznání nemoci jako nemoci z povolání, a na náhradu nemajetkové újmy ve výši 25 000 eur, kterou žalobce údajně utrpěl.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí předsednictva Výboru regionů Evropské unie ze dne 2. prosince 2014, jímž bylo odmítnuto uznat nemoc R. McCoye, která způsobila jeho invaliditu, jako nemoc z povolání ve smyslu čl. 78 pátého pododstavce služebního řádu, se zrušuje.

                  2)

                  Výboru regionů se ukládá povinnost zaplatit R. McCoyovi částku ve výši 5 000 eur.

                  3)

                  Výboru regionů se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 7, 11.1.2016 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-139/15 a předaná Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc T-871/16: Usnesení Tribunálu ze dne 3. října 2018 – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor v. INEA

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/64

      Usnesení Tribunálu ze dne 3. října 2018 – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor v. INEA
      (Věc T-871/16) (1)

      (2018/C 436/90)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 104, 3.4.2017.


title: Věc T-822/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. října 2018 – Weber-Stephen Products v. EUIPO (iGrill) „Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie iGrill – Absolutní důvod pro zamítnutí – Popisný charakter – Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/50

      Rozsudek Tribunálu ze dne 17. října 2018 – Weber-Stephen Products v. EUIPO (iGrill)
      (Věc T-822/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie iGrill - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2018/C 436/70)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Weber-Stephen Products LLC (Palatine, Illinois, Spojené státy) (zástupci: R. Niebel a A. Jauch, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Rajh, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. září 2017 (věc R 579/2017-2), týkajícímu se zápisu slovního označení iGrill jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Weber-Stephen Products LLC se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 63, 19.2.2018.


title: Věc T-96/18: Usnesení Tribunálu ze dne 11. října 2018 – Cabell v. EUIPO – Zorro Productions (ZORRO)

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/64

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. října 2018 – Cabell v. EUIPO – Zorro Productions (ZORRO)
      (Věc T-96/18) (1)

      (2018/C 436/91)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 134, 16.4.2018.


title: Věc T-605/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2018 – OY v. Komise „Veřejná služba – Smluvní zaměstnanci – Článek 3b pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie (PŘOZ) – Závazky – Zařazení do platové třídy – Zohlednění profesní zkušenosti – Obecná prováděcí ustanovení k čl. 79 odst. 2 PŘOZ“

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2018 – OY v. Komise
      (Věc T-605/16)
      („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Článek 3b pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie (PŘOZ) - Závazky - Zařazení do platové třídy - Zohlednění profesní zkušenosti - Obecná prováděcí ustanovení k čl. 79 odst. 2 PŘOZ“)
      (2018/C 436/51)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: OY (zástupci: N. Flandin a S. Rodrigues, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid, C. Berardis-Kayser a L. Radu Bouyon, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná na základě článku 270 TFUE a směřující jednak ke zrušení rozhodnutí Komise ze dne 2. října 2015, kterým se zamítá žádost žalobce směřující k přezkumu jeho zařazení do skupiny funkcí IV, třídy 15, stupně 1, a jednak v nezbytném rozsahu ke zrušení rozhodnutí OOUPS ze dne 29. března 2016, kterým se zamítá stížnost dotčené osoby.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  OY se ukládá náhrada nákladů řízení.


title: Věc T-413/17 INTP: Usnesení Tribunálu ze dne 2. října 2018 – Karl Storz v. EUIPO (3D) „Řízení – Výklad rozsudku – Ochranná známka Evropské unie – Zpětvzetí přihlášky k zápisu – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/50

      Usnesení Tribunálu ze dne 2. října 2018 – Karl Storz v. EUIPO (3D)
      (Věc T-413/17 INTP) (1)

      („Řízení - Výklad rozsudku - Ochranná známka Evropské unie - Zpětvzetí přihlášky k zápisu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2018/C 436/71)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Karl Storz GmbH & Co. KG (Tuttlingen, Německo) (zástupci: S. Gruber a N. Siebertz, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Ivanauskas, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žádost o výklad rozsudku ze dne 19. června 2018, Karl Storz v. EUIPO (3D) (T-413/17, nezveřejněný, EU:T:2018:356).

         Výrok

                  1)

                  Není již důvodné rozhodnout o žádosti o výklad.

                  2)

                  Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 277, 21.8.2017.


title: Věc C-572/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. září 2018 thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 2. července 2018 ve věci T-577/17, thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo v. Evropská komise

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/25

      Kasační opravný prostředek podaný dne 13. září 2018 thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 2. července 2018 ve věci T-577/17, thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo v. Evropská komise
      (Věc C-572/18 P)
      (2018/C 436/35)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo (zástupci: M. Günes, L. C. Heinisch, Rechtsanwälte)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil usnesení Tribunálu ze dne 2. července 2018 ve věci T-577/17 – thyssenkrupp Electrical Steel GmbH a thyssenkrupp Electrical Steel Ugo v. Komise;

                  —

                  rozhodl, že žaloba na neplatnost je přípustná;

                  —

                  vrátil věc Tribunálu k dalšímu řízení ve věci samé;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení o tomto kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelky zpochybňují napadené usnesení z důvodu, že se zakládá na závažných nesprávných právních posouzeních. Navrhovatelky vznesly pět argumentů týkajících se nesprávného právního posouzení:

                  —

                  Zaprvé se Tribunál dopustil nesprávného posouzení, když rozhodl, že CKU (1) a související nařízení v přenesené pravomoci a prováděcí nařízení nepřiznávají Komisi pravomoc přijímat rozhodnutí, která jsou závazná pro vnitrostátní celní orgány při zkoumání hospodářských podmínek.

                  —

                  Zadruhé se Tribunál dopustil nesprávného posouzení, když rozhodl, že úloha Komise při přezkumu hospodářských podmínek má pouze procesní povahu.

                  —

                  Zatřetí se Tribunál dopustil nesprávného posouzení, když rozhodl, že rozsudek ze dne 11. května 2006 ve věci Friesland Coberco Dairy Foods (C-11/05) má povahu závazného právního precedentu pro výklad čl. 259 odst. 5 PN CKU (2).

                  —

                  Začtvrté se Tribunál dopustil nesprávného posouzení, když nezohlednil správní dohodu týkající se používání čl. 211 odst. 6 CKU a článku 259 PN CKU ze září roku 2016 jako důkaz závazné povahy závěrů Komise o hospodářských podmínkách.

                  —

                  Zapáté se Tribunál dopustil nesprávného posouzení, když měl za to, že navrhovatelek se bezprostředně a osobně dotýkají závěry Komise o hospodářských podmínkách.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie (dále jen „CKU“) (Úř. věst. 2013, L 269, s. 1).

         (2)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2447 ze dne 24. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, kterým se stanoví celní kodex Unie (dále jen „PN CKU“) (Úř. věst. 2015, L 343, s. 558).


title: Věc T-640/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. října 2018 – GEA Group v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Tepelné stabilizátory – rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES – Rozhodnutí, kterým se mění původní rozhodnutí – Žaloba na neplatnost – Právní zájem na podání žaloby – Přípustnost – Pokuty – Horní hranice 10 % – Skupina společností – Rovné zacházení“

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 18. října 2018 – GEA Group v. Komise
      (Věc T-640/16) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Tepelné stabilizátory - rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Rozhodnutí, kterým se mění původní rozhodnutí - Žaloba na neplatnost - Právní zájem na podání žaloby - Přípustnost - Pokuty - Horní hranice 10 % - Skupina společností - Rovné zacházení“)
      (2018/C 436/52)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci/ Účastnice řízení

         Žalobkyně: GEA Group AG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: I. du Mont a C. Wagner, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Rossi, A. Biolan a V. Bottka, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C (2016) 3920 final ze dne 29. června 2016, kterým se mění rozhodnutí Komise C (2009) 8682 final ze dne 11. listopadu 2009 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38589 – Tepelné stabilizátory)

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Komise C (2016) 3920 ze dne 29. června 2016, kterým se mění rozhodnutí Komise C (2009) 8682 final ze dne 11. listopadu 2009 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.589 – Tepelné stabilizátory) se zrušuje.

                  2)

                  Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 392, 24.10.2016.


title: Věc T-506/17: Usnesení Tribunálu ze dne 4. října 2018 – Makhlouf v. Rada „Žaloba na neplatnost – Společná zahraniční a bezpečností politika – Omezující opatření vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků – Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/51

      Usnesení Tribunálu ze dne 4. října 2018 – Makhlouf v. Rada
      (Věc T-506/17) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Společná zahraniční a bezpečností politika - Omezující opatření vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2018/C 436/72)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci/Účastnice řízení

         Žalobce: Rami Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: S. Kyriakopoulou a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/917 ze dne 29. května 2017, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2017, L 139, s. 62), a na zrušení jeho následujících prováděcích aktů v rozsahu, v němž se týkají žalobce.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Rami Makhlouf ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


title: Věc T-7/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2018 – John Mills v. EUIPO – Jerome Alexander Consulting (MINERAL MAGIC) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie MINERAL MAGIC – Starší národní slovní ochranná známka MAGIC MINERALS BY JEROME ALEXANDER – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Článek 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2018 – John Mills v. EUIPO – Jerome Alexander Consulting (MINERAL MAGIC)
      (Věc T-7/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie MINERAL MAGIC - Starší národní slovní ochranná známka MAGIC MINERALS BY JEROME ALEXANDER - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2018/C 436/53)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: John Mills Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: S. Malynicz, QC)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Lukošiūtė a D. Hanf, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Jerome Alexander Consulting Corp. (Surfside, Florida, Spojené státy) (zástupci: T. Bamford a C. Rani, solicitors)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. října 2016 (věc R 2087/2015-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Jerome Alexander Consulting a John Mills.

         Výrok

                  1.

                  Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 5. října 2016 (věc R 2087/2015-1) se zrušuje.

                  2.

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených společností John Mills Ltd.

                  3.

                  Jerome Alexander Consulting Corp. ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených společností John Mills.

         (1)  Úř. věst. C 63, 27.2.2017.


title: Věc C-588/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Nacional (Španělsko) dne 20. září 2018 – Federación de Trabajadores Independientes de Comercio (FETICO), Federación Estatal de Servicios, Movilidad y Consumo de la Unión General de Trabajadores (FESMC-UGT), Federación de Servicios de Comisiones Obreras (CC.OO.) v. Grupo de Empresas DIA S.A. a Twins Alimentación S.A.

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/26

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Nacional (Španělsko) dne 20. září 2018 – Federación de Trabajadores Independientes de Comercio (FETICO), Federación Estatal de Servicios, Movilidad y Consumo de la Unión General de Trabajadores (FESMC-UGT), Federación de Servicios de Comisiones Obreras (CC.OO.) v. Grupo de Empresas DIA S.A. a Twins Alimentación S.A.
      (Věc C-588/18)
      (2018/C 436/36)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Audiencia Nacional

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Federación de Trabajadores Independientes de Comercio (FETICO), Federación Estatal de Servicios, Movilidad y Consumo de la Unión General de Trabajadores (FESMC-UGT), Federación de Servicios de Comisiones Obreras (CC.OO.)

         Žalované: Grupo de Empresas DIA S.A. a Twins Alimentación S.A.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být článek 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která umožňuje souběh nepřetržitého odpočinku v týdnu s placeným pracovním volnem, které je určeno pro jiné účely než odpočinek?

                  2)

                  Musí být článek 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která umožňuje souběh dovolené za kalendářní rok s placeným pracovním volnem, které je určeno pro jiné účely než účely odpočinku, volného času a oddychu?


title: Věc T-8/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. října 2018 – Golden Balls v. EUIPO – Les Éditions P. Amaury (GOLDEN BALLS) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie GOLDEN BALLS – Starší slovní ochranná známka Evropské unie BALLON D’OR – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Prospěch neprávem získaný z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky – Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               3.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 436/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 17. října 2018 – Golden Balls v. EUIPO – Les Éditions P. Amaury (GOLDEN BALLS)
      (Věc T-8/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie GOLDEN BALLS - Starší slovní ochranná známka Evropské unie BALLON D’OR - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Prospěch neprávem získaný z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2018/C 436/54)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Golden Balls Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: M. Edenborough, QC, M. Hawkins, solicitor, a T. Dolde, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: původně D. Botis, poté S. Pétrequin a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Les Éditions P. Amaury (Boulogne-Billancourt, Francie) (zástupci: T. de Haan, P. Péters a M. Laborde, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. září 2016 (věc R 1962/2015-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Intra-Presse a Inez Samarawira.

         Výrok

                  1.

                  Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 30. září 2016 (věc R 1962/2015-1)se zrušuje v rozsahu, v němž vyhovělo námitce, pokud jde o „mincové automaty používané v kombinaci s obrazovkou, vědecké, navigační, zeměměřičské, fotografické, kinematografické a optické přístroje a nástroje, přístroje a nástroje na vážení a na měření, signalizační přístroje a nástroje, regulátory (kontrolní přístroje a nástroje), bezpečnostní přístroje a nástroje a vyučovací přístroje a nástroje; přístroje pro nahrávání zvuku a obrazu a přístroje pro přenos zvuku a obrazu, automatické rozvaděče a mechanismy pro mincová zařízení; registrační pokladny, kalkulačky, zařízení ke zpracování dat a počítače; fotografické, filmové a optické přístroje a pomůcky; disky, zařízení pro zpracování dat a počítače, počítačový hardware, CD, podložky pod myš, příslušenství mobilních telefonů, sluneční brýle“ zahrnuté do třídy 9, „ozdoby na vánoční stromečky“ zahrnuté do třídy 28 a „divadelní produkci, jako jsou show a divadelní představení, hudební produkci, pořádání hudebních akcí/koncertů“, zahrnuté do třídy 41.

                  2.

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3.

                  Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 63, 27.2.2017.


title: Věc C-647/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okrazhen sad Vidin (Bulharsko) dne 17. října 2018 – Korporativna targovska banka AD v úpadku v. Elit Petrol AD

text:
               17.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 455/25

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okrazhen sad Vidin (Bulharsko) dne 17. října 2018 – Korporativna targovska banka AD v úpadku v. Elit Petrol AD
      (Věc C-647/18)
      (2018/C 455/35)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Okrazhen sad Vidin

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Korporativna targovska banka AD v úpadku

         Žalovaná: Elit Petrol AD

         Předběžné otázky

                  1)

                              i)

                              Musí být hodnota „právního státu“, požívající ochrany na základě článku 2 SEU, vykládána v tom smyslu, že vnitrostátní zákonodárce je při přijímání právních předpisů v členském státě povinen řídit se právními zásadami a kritérii, které charakterizují „právní stát“, které jsou formulovány a uvedeny v judikatuře Soudního dvora Evropské unie a ve sdělení Evropské komise Evropskému parlamentu a Radě „Nový postup EU pro posílení právního státu“ ze dne 11. března 2014?

                              ii)

                              Musí být hodnota „právního státu“ zakotvená v článku 2 SEU a jeho základní zásady – zákonnost, právní jistota a nezávislý a účinný soudní přezkum, a to i s ohledem na dodržování základních práv a na rovnost před zákonem – vykládány v tom smyslu, že brání přijetí takového ustanovení vnitrostátního práva, jako je § 5 přechodných a závěrečných ustanovení Zakona za izmenenie i dopalnenie na Zakona za bankovata nesastojatelnost (zákon, kterým se mění a doplňuje zákon o úpadku bank, dále jen „ZIDZBN“), které nepředvídatelným způsobem nově upravuje společenské vztahy, které souvisejí se zápisy zajištění, zřízených ve prospěch určitého subjektu soukromého práva, ve veřejných registrech? V daném případě ustanovení vnitrostátního práva se zpětnou účinností prohlašuje výmazy zajištění, zřízených ve prospěch KTB AD, která je v úpadku, zapsané ve veřejných registrech, za neplatné a vytváří právní nejistotu, jelikož stanoví, že KTB AD, která je v úpadku, může ze zákona vůči třetím osobám namítat zajištění považovaná za vymazaná, ačkoli závazky, k jejichž zajištění byla zřízena, byly splněny.

                              iii)

                              Soud potřebuje výklad ohledně otázky, zda se může bezprostředně opírat o článek 2 SEU a použít jej přímo, pokud zjistí, že způsob, jakým vnitrostátní ustanovení § 5 přechodných a závěrečných ustanovení ZIDZBN se zpětnou účinností nově upravuje právní důsledky zápisů zajištění, zřízených ve prospěch KTB AD, která je v úpadku, je v rozporu s hodnotou „právního státu“ a jeho výše uvedenými základními zásadami?

                              iv)

                              Jaká kritéria a podmínky musí vnitrostátní soud použít, když zkoumá, zda hodnota „právního státu“ ve smyslu článku 2 SEU připouští přijetí ustanovení vnitrostátního práva, jako je § 5 přechodných a závěrečných ustanovení ZIDZBN?

                              v)

                              Musí být čl. 67 odst. 1 SFEU, podle nějž Unie tvoří prostor svobody, bezpečnosti a práva při respektování základních práv a různých právních systémů a tradic členských států, vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která vytváří nejistotu v soukromém a obchodním styku, nebo předjímá výsledek probíhajících soudních sporů?

                  2)

                              i)

                              Soud potřebuje objasnit, zda lze ustanovení čl. 7 odst. 2 písm. h) a článku 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ЕU) 2015/848 (1) ze dne 20. května 2015 o insolvenčním řízení, která je třeba použít, ve spojení s článkem 2 SEU systematicky vykládat s ohledem na základní práva zakotvená v čl. 17 odst. 1, v článku 20 a v čl. 47 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie?

                              ii)

                              Pokud je třeba výše uvedená ustanovení unijního práva vykládat s ohledem na práva uvedená v Listině základních práv Evropské unie, je pak uplatňování těchto práv přípustné v insolvenčním řízení vedeném v členském státě a musí být ochrana zakotvená v těchto právech vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní normě, která nepředvídatelným způsobem a se zpětnou účinností nově upravuje společenské vztahy ve prospěch určitého insolvenčního věřitele, konkrétně uvedeného zákonodárcem?

                              iii)

                              Brání ustanovení čl. 7 odst. 2 písm. h) a článek 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ЕU) 2015/848 ze dne 20. května 2015 o insolvenčním řízení, jsou-li vykládána s ohledem na práva uvedená v čl. 17 odst. 1, článku 20 a čl. 47 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie, vnitrostátní právní normě, kterou jsou výmazy zajištění zřízených ve prospěch KTB AD zapsané ve veřejných registrech se zpětnou účinností prohlášeny za neplatné a zajištění, která byla ve prospěch KTB AD znovu „obnovena“, jsou prohlášena za ex lege účinná vůči třetím osobám, čímž jsou porušena práva ostatních věřitelů a změněno pořadí uspokojování pohledávek v insolvenčním řízení?

                              iv)

                              Lze čl. 7 odst. 2 písm. h) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ЕU) 2015/848 ze dne 20. května 2015 o insolvenčním řízení, ve spojení s právy uvedenými v čl. 17 odst. 1, článku 20 a čl. 47 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby byly v insolvenčním řízení podmíněně zjištěny pohledávky věřitele, konkrétně uvedeného zákonodárcem, (KTB AD), jestliže pohledávky tohoto věřitele v době jejich přihlášení již zcela zanikly započtením a jestliže jsou vedeny soudní spory ohledně relativní neúčinnosti těchto započtení, které ještě nebyly ukončeny? Jestliže podmínka, za které věřitel přihlašuje své insolvenční pohledávky, spočívá v tom, že vnitrostátní soud prohlásí započtení, na jejichž základě tyto pohledávky zanikly, za neúčinná, připouští pak právo na spravedlivý proces uvedené v čl. 47 odst. 22 Listiny základních práv Evropské unie vnitrostátní ustanovení, které se zpětnou účinností mění podmínky účinnosti započtení, a tím předjímá výsledek probíhajících soudních sporů týkajících se relativní neúčinnosti započtení, popř. zjištění dané pohledávky v insolvenčním řízení?

                              v)

                              Soud potřebuje objasnit, zda se s ohledem na práva uvedená v čl. 17 odst. 1, článku 20 a čl. 47 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie může přímo opírat o ustanovení čl. 7 odst. 2 písm. h) a článku 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ЕU) 2015/848 ze dne 20. května 2015 o insolvenčním řízení a zda je může použít přímo, pokud zjistí, že ustanovení vnitrostátního práva, která jsou základem podmíněného zjištění pohledávky KTB AD nebo vedou ke splnění podmínky, za které je tato pohledávka přihlášena, jsou v rozporu s ustanoveními unijního práva.

                  3)

                  Musí být článek 77 směrnice 2014/59/EU (2) vykládán v tom smyslu, že brání uplatňování vnitrostátního zákona, který se zpětnou účinností mění podmínky započtení vzájemných pohledávek a závazků s úvěrovou institucí, která se nachází v procesu ozdravení a řešení krize, a tím předjímá výsledek soudních sporů vedených ohledně relativní neúčinnosti započtení provedených vůči této úvěrové instituci?

         (1)  Úř. věst. 2015, L 141, s. 19.

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 173, 12. 6. 2014, s. 190).


title: Věc T-633/18: Žaloba podaná dne 22. října 2018 – Rose Gesellschaft v. EUIPO – Iviton (TON JONES)

text:
               17.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 455/32

      Žaloba podaná dne 22. října 2018 – Rose Gesellschaft v. EUIPO – Iviton (TON JONES)
      (Věc T-633/18)
      (2018/C 455/43)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Rose Gesellschaft mbH (Vídeň, Rakousko) (zástupce: R. Kornfeld, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Iviton s. r. o. (Prešov, Slovensko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „TON JONES“ – Přihláška č. 15 109 614

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. července 2018, ve věci R 2136/2017-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví, aby pokračoval v námitkovém řízení a aby přitom upustil od důvodu, který použil pro zamítnutí;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení;

                  —

                  přihlašovatelce v žádném případě neuložil náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení článku 15 nařízení Rady (ES) č. 207/2009.


title: Věc T-180/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. listopadu 2017 – Icap a další v. Komise [„Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Odvětví úrokových derivátů denominovaných v jenech — Rozhodnutí konstatující šest jednání porušujících článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP — Manipulace mezibankovních referenčních sazeb JPY LIBOR a Euroyen TIBOR — Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu — Účast zprostředkovatele na protiprávních jednáních — ‚Hybridní‘ postup při narovnání — Zásada presumpce neviny — Zásada řádné správy — Pokuty — Základní částka — Mimořádná úprava — Článek 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 — Povinnost uvést odůvodnění“]

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. listopadu 2017 – Icap a další v. Komise
   (Věc T-180/15) (1)

   ([„Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Odvětví úrokových derivátů denominovaných v jenech - Rozhodnutí konstatující šest jednání porušujících článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP - Manipulace mezibankovních referenčních sazeb JPY LIBOR a Euroyen TIBOR - Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu - Účast zprostředkovatele na protiprávních jednáních - ‚Hybridní‘ postup při narovnání - Zásada presumpce neviny - Zásada řádné správy - Pokuty - Základní částka - Mimořádná úprava - Článek 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 - Povinnost uvést odůvodnění“])
   (2018/C 005/35)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Icap plc (Londýn, Spojené království), Icap Management Services Ltd, (Londýn) a Icap New Zealand Ltd, (Wellington, Nový Zéland) (zástupci: C. Riis-Madsen a S. Frank, avocats)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Bottka, B. Mongin a J. Norris-Usher, agents)

      Předmět

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Komise C(2015) 432 final ze dne 4. února 2015 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc AT.39861 – Úrokové deriváty denominované v jenech), a podpůrně ke snížení částky pokut uložených žalobkyním v uvedeném rozhodnutí.

      Výrok

               1)

               Článek 1 písm. a) rozhodnutí Evropské komise C(2015) 432 final ze dne 4. února 2015 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc AT.39861 – Úrokové deriváty denominované v jenech) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká období po dni 22. srpna 2007.

               2)

               Článek 1 písm. b) rozhodnutí C(2015) 432 se zrušuje.

               3)

               Článek 1 písm. d) rozhodnutí C(2015) 432 se zrušuje v rozsahu, v němž se týká období od 5. března do 27. dubna 2010.

               4)

               Článek 1 písm. e) rozhodnutí C(2015) 432 final se zrušuje v rozsahu, v němž se týká období před dnem 18. května 2010.

               5)

               Článek 1 písm. f) rozhodnutí C(2015) 432 final se zrušuje v rozsahu, v němž se týká období před dnem 18. května 2010.

               6)

               Článek 2 rozhodnutí C(2015) 432 final se zrušuje.

               7)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               8)

               Společnosti Icap plc, Icap Management Services Ltd a Icap New Zealand Ltd ponesou čtvrtinu vlastních nákladů řízení.

               9)

               Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí tři čtvrtiny nákladů řízení vynaložených společnostmi Icap, Icap Management Services a Icap New Zealand.

      (1)  Úř. věst. C 245 ze dne 27.7.2015.


title: Věc T-684/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. listopadu 2017 – Ciarko v. EUIPO – Maan (Digestoř) „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující digestoř — Starší (průmyslový) vzor Společenství — Důvod neplatnosti — Nedostatek individuální povahy — Informovaný uživatel — Míra volnosti původce vzoru — Neexistence odlišného celkového dojmu — Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. listopadu 2017 – Ciarko v. EUIPO – Maan (Digestoř)
   (Věc T-684/16) (1)

   („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující digestoř - Starší (průmyslový) vzor Společenství - Důvod neplatnosti - Nedostatek individuální povahy - Informovaný uživatel - Míra volnosti původce vzoru - Neexistence odlišného celkového dojmu - Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“)
   (2018/C 005/50)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ciarko spółka z ograniczoną odpowiedzialnością sp.k. (Sanok, Polsko) (zástupce: M. Żabińska, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Maan sp. z o.o. (Grójec, Polsko) (zástupce: M. Rumak, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. července 2016 (věc R 1212/2015-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Maan a Ciarko spółka z ograniczoną odpowiedzialnością.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Ciarko spółka z ograniczoną odpowiedzialnością sp.k. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Úřadem (EUIPO).

               3.

               Maan sp. z o.o. ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 410, 7.11.2016.


title: Věc T-701/17: Žaloba podaná dne 5. října 2017 – OCU v. SRB

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/48

         Žaloba podaná dne 5. října 2017 – OCU v. SRB
   (Věc T-701/17)
   (2018/C 005/66)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Madrid, Španělsko) (zástupci: E. Martínez Martínez a C. López-Mélida de Ramón, advokáti)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB/EES/2017/08) a ocenění provedené nezávislým znalcem, ze kterého v souladu s čl. 20 odst. 15 nařízení č. 806/2014 vychází;

               —

               určil neplatnost a nepoužitelnost článků 18 a 29 nařízení (EU) č. 806/2014;

               —

               uložil žalovanému Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-423/16 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – HX v. Rada Evropské unie „Kasační opravný prostředek — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Syrské arabské republice — Omezující opatření přijatá vůči osobě uvedené v příloze rozhodnutí — Prodloužení platnosti tohoto rozhodnutí během řízení před Tribunálem Evropské unie — Návrh na úpravu žaloby přednesený během jednání, nikoliv podaný samostatným a písemným podáním — Článek 86 jednacího řádu Tribunálu — Znění v bulharštině — Zrušení původního rozhodnutí, kterým byla dotyčná osoba zařazena na seznam osob, na které se vztahují omezující opatření, Tribunálem — Skončení platnosti rozhodnutí o prodloužení — Trvání předmětu návrhu na úpravu žaloby“

text:
               8.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 5/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. listopadu 2017 – HX v. Rada Evropské unie
   (Věc C-423/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Syrské arabské republice - Omezující opatření přijatá vůči osobě uvedené v příloze rozhodnutí - Prodloužení platnosti tohoto rozhodnutí během řízení před Tribunálem Evropské unie - Návrh na úpravu žaloby přednesený během jednání, nikoliv podaný samostatným a písemným podáním - Článek 86 jednacího řádu Tribunálu - Znění v bulharštině - Zrušení původního rozhodnutí, kterým byla dotyčná osoba zařazena na seznam osob, na které se vztahují omezující opatření, Tribunálem - Skončení platnosti rozhodnutí o prodloužení - Trvání předmětu návrhu na úpravu žaloby“)
   (2018/C 005/14)
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: HX (zástupce: S. Koev, advokat)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: I. Gurov a S. Kyriakopoulou, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Bod 2 výroku rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 2. června 2016, HX v. Rada (T-723/14, EU:T:2016:332), se zrušuje.

               2)

               Není důvodné rozhodnout o návrhu na úpravu žaloby podaném panem HX uTribunálu Evropské unie.

               3)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené panem HX jak v řízení v prvním stupni, tak v rámci řízení o projednávaném kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 350, 26.9.2016.


title: Věc T-381/17: Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2017 – Acsen v. Parlament a Rada „Žaloba na neplatnost — Směrnice 2011/35/EU — Fúze akciových společností — Neplatnost fúze — Nerozlišování mezi absolutní a relativní neplatností fúze — Lhůta k podání žaloby — Opožděnost — Zjevná nepřípustnost“

text:
               5.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/27

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. prosince 2017 – Acsen v. Parlament a Rada
   (Věc T-381/17) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Směrnice 2011/35/EU - Fúze akciových společností - Neplatnost fúze - Nerozlišování mezi absolutní a relativní neplatností fúze - Lhůta k podání žaloby - Opožděnost - Zjevná nepřípustnost“)
   (2018/C 042/40)
   Jednací jazyk: rumunština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ibram Acsen (Bukurešť, Rumunsko) (zástupkyně: C. Gagu, advokátka)

      Žalovaní: Evropský parlament (zástupkyně: M. Pencheva a C. Ionescu Dima, zmocněnkyně) a Rada Evropské unie (zástupci: . Petrova Cerchia a A. Varnav, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU směřující k částečnému zrušení čl. 22 odst. 1 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/35/EU ze dne 5. dubna 2011 o fúzích akciových společností (Úř. věst. 2011, L 110, s. 1).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Ibram Acsen ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 269, 14.8.2017.


title: Věc T-669/17: Žaloba podaná dne 25. září 2017 – Hernando Avendaño a další v. SRB

text:
               5.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/28

         Žaloba podaná dne 25. září 2017 – Hernando Avendaño a další v. SRB
   (Věc T-669/17)
   (2018/C 042/41)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: María Hernando Avendaño (Madrid, Španělsko), Ignacio Ruiz-Rivas Hernando (Madrid), Juan Ruiz-Rivas Cuesta (Madrid), Lucía Ruiz-Rivas Cuesta (Madrid) (zástupkyně: P. Gabeiras Vázquez, advokátka)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               připustil tuto žalobu na neplatnost a předložené důkazy k projednání a nařídil provedení požadovaných důkazů;

               —

               zrušil rozhodnutí SRB/EES/2017/08;

               —

               přiznal náhradu vzniklé újmy.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-735/17: Žaloba podaná dne 31. října 2017 – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España v. SRB

text:
               5.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/28

         Žaloba podaná dne 31. října 2017 – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España v. SRB
   (Věc T-735/17)
   (2018/C 042/42)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables) (Zaragoza, Španělsko) (zástupce: J. F. Llanos Acuña, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál zrušil a zneplatnil napadené rozhodnutí.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba se podává proti rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí SRB/EES/2017/08 přijatému na rozšířeném výkonném zasedání dne ze 7. června 2017 (rozhodnutí SRB/EES/2017/08), kterým se schvaluje spuštění jednotného mechanismu pro řešení krizí ve vztahu k Banco Popular Español, S.A. a jeho uplatnění na tento španělský subjekt.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc T-745/17: Žaloba podaná dne 14. listopadu 2017 – Kerkosand v. Komise

text:
               5.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/29

         Žaloba podaná dne 14. listopadu 2017 – Kerkosand v. Komise
   (Věc T-745/17)
   (2018/C 042/43)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kerkosand spol. s.r.o. (Šajdíkové Humence, Slovenská republika) (zástupci: A. Rosenfeld a C. Holtmann, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské Komise C(2017)5050 final ze dne 20. července 2017 ve věci státní podpory SA.38121 (2016/FC) – Slovenská republika „Investment aid to the Slovak glass sand producer NAJPI a.s.“;

               —

               podpůrně zrušil informační dopis Evropské Komise ze dne 5. září 2017 ve věci SA.38121 (2014/CP) „Alleged State aid to Slovak glass sand producer NAJPI a.s.“ zaslaný právním zástupcům žalobkyně;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení podstatné procesní formální náležitosti stanovené podle čl. 15 odst. 1 první věty ve spojení s článkem 4 nařízení (EU) 2015/1589 (1).

                           —

                           Podle žalobkyně měla žalovaná za to, že státní podpora splňuje podmínky nařízení (EU) č. 651/2014 (2). Tím bylo znemožněno, aby žalovaná provedla předběžné posuzování a přijala rozhodnutí ve smyslu čl. 4 odst. 2, 3 nebo 4 nařízení (EU) 2015/1589. Tento závěr je stižen nesprávným právním posouzením, neboť žalovaná je oprávněna provést předběžné posouzení podpory podle nařízení (EU) č. 651/2014. Posouzení, které trvalo déle než tři a půl roku, podle žalobkyně překročilo práh prvotního posouzení, které předchází předběžnému posouzení. Žalovaná je tudíž podle čl. 15 odst. 1 první věty nařízení (EU) 2015/1589 povinna přijmout rozhodnutí ve smyslu čl. 4 odst. 2, 3 a 4 nařízení (EU) č. 2015/1589. Tuto povinnost však žalovaná porušila, neboť stížnost zamítla jako neopodstatněnou, aniž by stanovila, že tato dotčená podpora nepředstavuje žádné problémy s ohledem na její slučitelnost s vnitřním trhem.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení SFEU, jakož i z porušení pravidel, která ji provádějí, a sice čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU a článku 109 SFEU, ve spojení s článkem 58 odst. 1 nařízení (EU) č. 651/2014, a čl. 108 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 4 odst. 4 nařízení (EU) č. 2015/1589.

                           —

                           Žalovaná měla za to, že její prostor pro posouzení týkající se podpory na základě nařízení (EU) č. 651/2014 se omezuje pouze na zkoumání podmínek pro vyloučení stanovené v uvedeném nařízení. Tento závěr je podle žalobkyně stižen nesprávným právním posouzením, neboť podle judikatury unijních soudů je jediným důsledkem splnění podmínek nařízení (EU) č. 651/2014 skutečnost, že domněnka slučitelnosti má přednost před individuálním posouzením. Tato přednost se ovšem nepoužije v takovém případě, o jaký je jedná v projednávané věci, ve které je třeba podporu na první pohled posuzovat s ohledem na její zvláštní účinky na hospodářskou soutěž. V takových případech je žalovaná oprávněna provést individuální posouzení nad rámec nařízení (EU) 651/2014 v souladu s primárním právem a obecnými zásadami unijního práva. Tím, že žalovaná tuto pravomoc neuplatnila, porušila podle žalobkyně čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU.

                           —

                           Dále se měla žalovaná dopustit porušení čl. 109 SFEU, ve spojení s čl. 58 odst. 1 nařízení (EU) č. 651/2014, tím, že v projednávané věci použila uvedené nařízení se zpětnou účinností, byť k tomu nebyly splněny příslušné podmínky. V projednávané věci se jedná o státní podporu ad hoc pro velký podnik. Motivační účinek takové podpory musí podle čl. 6 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 651/2014 splňovat obzvláště přísné podmínky. Nezbytný důkaz o tom, že se slovenské orgány ujistily na základě dokumentů od příjemce o splnění těchto podmínek, nebyl podle žalobkyně předložen.

                     Konečně se žalovaná měla dopustit porušení čl. 108 odst. 2 SFEU, ve spojení s čl. 4 odst. 4 nařízení (EU) 2015/1589, tím, že nezahájila formální fází vyšetřování. Během celého postupu, který trval více než tři a půl roku, žalovaná provedla pouze nedostatečnou a neúplnou kontrolu postavení příjemce podpory, kterému přiznala postavení malého a středního podniku. Kromě toho žalovaná na ústním jednání výslovně uvedla, že jsou pochybnosti stran posuzování skutečnosti, zda se jedná o podporu přiznanou na základě nařízení či zda se jedná o podporu ad hoc. Žalovaná mohla tuto otázku ponechat bez odpovědi pouze tehdy, pokud by provedla dostatečnou kontrolu a platně stanovila postavení příjemce jakožto malého a středního podniku. Podle žalobkyně se však o tento případ nejednalo. Žalovaná dále uznala poprvé až v napadeném rozhodnutí neslučitelnost s nařízením (ES) č. 800/2008, i když řadu let tvrdila opak.

      (1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9).

      (2)  Nařízení Komise (EU) č. 651/2014 ze dne 17. června 2014 , kterým se v souladu s články 107 a 108 Smlouvy prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné s vnitřním trhem (Úř. věst. 2014, L 187, s. 1).


title: Věc T-754/17: Žaloba podaná dne 15. listopadu 2017 – Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) v. Komise

text:
               5.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/30

         Žaloba podaná dne 15. listopadu 2017 – Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) v. Komise
   (Věc T-754/17)
   (2018/C 042/44)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) (Brest, Francie) (zástupci: J. Vanden Eynde a E. Wauters, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a v důsledku toho zrušil rozhodnutí Komise C(2017) 5176 final o režimu podpor no SA.38398 (2016/C, ex 2015/E), který zavedla Francie – Zdanění přístavů ve Francii;

               —

               prohlásil projednávanou žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               v důsledku toho zrušil rozhodnutí Evropské komise, ve kterém se skutečnost, že hospodářské činnosti Chambre de commerce et d'industrie métropolitaine Bretagne-ouest nepodléhají dani z příjmu právnických osob, považuje za státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy tím, že se v žalobě ve věci T-39/17, Chambre de commerce et d'industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) v. Komise, kterou podala žalobkyně a jež se týkala práva na přístup ke správnímu spisu, dosud nedospělo k výsledku. Vzhledem k tomu, že Komise vycházela z dokumentů, které jsou nezbytné k rozhodnutí o výtkách vůči žalobkyni, a tyto dokumenty žalobkyni neposlala, a to navzdory několika žádostem ze strany žalobkyně, musí tak být rozhodnutí vyplývající z analýzy takových dokumentů stiženo protiprávností.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného posouzení, pokud jde o kvalifikaci činností, které provádí přístav Brest. Tento důvod se dělí na dvě části.

                           —

                           První část vycházející z tvrzení, podle kterého jsou činnosti přístavu Brest službami obecného zájmu. Žalobkyně se v tomto kontextu domnívá, že osvobození od daně z příjmů právnických osob nemůže být žalovanou namítáno, ledaže prokáže, že toto osvobození představuje státní podporu uplatněnou na činnost podléhající pravidlům hospodářské soutěže.

                           —

                           Druhou část, vznesenou podpůrně, jež vychází z toho, že pokud přístavní činnosti nejsou službami obecného zájmu, jsou přinejmenším službami obecného hospodářského zájmu, které mohou být v souladu s unijním právem podporovány, a to i prostřednictvím daňových opatření. Žalobkyně se domnívá, že v takovém případě nelze mít za to, že se v projednávané věci uplatní pravidla hospodářské soutěže.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z nedostatku odůvodnění a zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o kvalifikaci dotčeného opatření státní podpory ze strany Komise. Tento důvod se dělí na dvě části.

                           —

                           První část, v rámci které se žalobkyně domnívá, že výjimku z použití čl. 106 odst. 2 SFEU je třeba vykládat ve spojení s článkem 93 SFEU, který stanoví, že se Smlouvami jsou slučitelné podpory, které odpovídají potřebě koordinovat dopravu nebo které představují náhradu za určitá plnění související s pojmem veřejné služby.

                           —

                           Druhá část vycházející ze zjevně nesprávného posouzení a nedostatečného odůvodnění, pokud jde o uplatnění článku 107 SFEU. Na jedné straně je napadené rozhodnutí nedostatečně odůvodněno, neboť neobsahuje žádnou skutečnost, která by stanovila nebo prokázala, jak dotčený režim podpor ovlivňuje nebo může ovlivnit obchod mezi členskými státy, pokud jde o francouzské přístavy, a konkrétně přístav Brest. Na druhé straně je rozhodnutí stiženo zjevně nesprávným posouzením v tom, že kvalifikuje opatření přijaté ve prospěch přístavu Brest jako státní podporu, ačkoli není splněna podmínka, aby došlo k ovlivnění obchodu.


title: Věc T-779/17: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2017 – United Wineries v. EUIPO – Compañía de Vinos Miguel Martín (VIÑA ALARDE)

text:
               5.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/31

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2017 – United Wineries v. EUIPO – Compañía de Vinos Miguel Martín (VIÑA ALARDE)
   (Věc T-779/17)
   (2018/C 042/45)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: United Wineries, SA (Cenicero, Španělsko) (zástupce: J. Oria Sousa-Montes, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Compañía de Vinos Miguel Martín, SL (Cigales, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „VIÑA ALARDE“ – Přihláška č. 13 390 521

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25.9.2017 ve věci R 281/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               připustil tuto žalobu i její přílohy k projednání;

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 42 odst. 2 a čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-781/17: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2017 – Kraftpojkarna v. Komise

text:
               5.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/32

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2017 – Kraftpojkarna v. Komise
   (Věc T-781/17)
   (2018/C 042/46)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kraftpojkarna AB (Västerås, Švédsko) (zástupce: Y. Melin, lawyer)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               1.

               určil neplatnost

                           —

                           čl. 3 odst. 2 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1238/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá uložené prozatímní clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, a

                           —

                           čl. 2 odst. 2 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1239/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky,

               2.

               zrušil

                           —

                           článek 2 prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/1524 ze dne 5. září 2017, kterým se odvolává přijetí závazku dvou vyvážejících výrobců podle prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, kterým se potvrzuje přijetí závazku nabídnutého v souvislosti s antidumpingovým a antisubvenčním řízením týkajícím se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po dobu uplatňování konečných opatření, v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a

               3.

               uložil Komisi a jakémukoli případnému vedlejšímu účastníkovi podporujícímu Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod.
   Komise porušila čl. 8 odst. 1, 9 a 10 a čl. 10 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (1), a čl. 13 odst. 1, 9 a 10 a čl. 16 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (2), když prohlásila závazkové faktury za neplatné a poté nařídila celním orgánům vybrat clo, jako by žádná platná závazková faktura nebyla vystavena a předána celním orgánům v okamžiku, kdy bylo zboží zařazeno do volného oběhu.
   Tento žalobní důvod se zakládá na protiprávnosti čl. 3 odst. 2 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1238/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá uložené prozatímní clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (3), a čl. 2 odst. 2 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1239/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (4), která dávají Komisi pravomoc prohlásit závazkové faktury za neplatné.

      (1)  Úř. věst. 2013, L 176, s. 21.

      (2)  Úř. věst. 2016, L 176, s. 55.

      (3)  Úř. věst. 2013, L 325, s. 1.

      (4)  Úř. věst. 2013, L 325, s. 66.


title: Věc T-782/17: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2017 – Wuxi Saijing Solar v. Komise

text:
               5.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/33

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2017 – Wuxi Saijing Solar v. Komise
   (Věc T-782/17)
   (2018/C 042/47)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Wuxi Saijing Solar Co. Ltd (I-sing, Čína) (zástupce: Y. Melin, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               1.

               konstatoval protiprávnost:

                           —

                           čl. 3 odst. 2 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1238/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá uložené prozatímní clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, a

                           —

                           čl. 2 odst. 2 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1239/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky;

               2.

               zrušil:

                           —

                           článek 2 prováděcího Komise (EU) 2017/1524 ze dne 5. září 2017, kterým se odvolává přijetí závazku dvou vyvážejících výrobců podle prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, kterým se potvrzuje přijetí závazku nabídnutého v souvislosti s antidumpingovým a antisubvenčním řízením týkajícím se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po dobu uplatňování konečných opatření, v rozsahu, v němž se na žalobkyni uplatní;

               3.

               uložil Komisi a všem účastníkům řízení, kteří by vystoupili na podporu návrhových žádání Komise, náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod.
   Komise při tom, když prohlásila faktury odpovídající pravidlům za faktury, které nejsou v souladu s pravidly, a uložila celním orgánům výběr cla, tak jako by nebyla vystavena a celním orgánům předána v okamžiku deklarování zboží k propuštění do volného oběhu v Unii žádná faktura odpovídající pravidlům, porušila čl. 8 odst. 1, 9 a 10 a čl. 10 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (1), jakož i čl. 13 odst. 1, 9 a 10 a čl. 16 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (2).
   Tento žalobní důvod vychází z protiprávnosti čl. 3 odst. 2 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1238/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá uložené prozatímní clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (3), a čl. 2 odst. 2 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1239/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (4), jež dávají Komisi pravomoc prohlásit faktury odpovídající pravidlům za faktury, které nejsou v souladu s pravidly.

      (1)  Úř. věst. 2013, L 176, s. 21.

      (2)  Úř. věst. 2016, L 176, s. 55.

      (3)  Úř. věst. 2013, L 325, s. 1.

      (4)  Úř. věst. 2013, L 325, s. 66.


title: Věc T-783/17: Žaloba podaná dne 1. prosince 2017 – GE Healthcare v. Komise

text:
               5.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/34

         Žaloba podaná dne 1. prosince 2017 – GE Healthcare v. Komise
   (Věc T-783/17)
   (2018/C 042/48)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: GE Healthcare A/S (Oslo, Norsko) (zástupce: D. Scannell, Barrister, G. Castle a S. Oryszczuk, Solicitors)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise C(2017) 7941 final ze dne 23. listopadu 2017 o pozastavení registrace žadatele na omniscan (INN gadodiamide);

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje článek 166 směrnice 2001/83/ES (1).

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu předběžné opatrnosti.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu zákazu diskriminace.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí je v každém případě nepřiměřené.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje obecnou zásadu řádné správy.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. 2001, L 311, s. 67).


title: Věc T-786/17: Žaloba podaná dne 4. prosince 2017 – BTC v. Komise

text:
               5.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/35

         Žaloba podaná dne 4. prosince 2017 – BTC v. Komise
   (Věc T-786/17)
   (2018/C 042/49)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: BTC GmbH (Bolzano, Itálie) (zástupci: L. von Lutterotti a A. Frei, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise Ares(2017) 4709558 ze dne 27. září 2017 požadující vrácení poskytnutého financování a související oznámení o dluhu č. 3241712708 ze dne 2. října 2017 a sdělení Ares(2017) 4790311 ze dne 2. října 2017, které byly všechny oznámeny e-mailem dne 4. října 2017 na adresu info@btc-srl.com, jakož i všech (i neznámých) předchozích, souvisejících nebo prováděcích právních aktů,

               —

               podpůrně, v rámci rozhodčího řízení podle článku 272 SFEU a na základě čl. 5 odst. 2 smlouvy o financování č. C046311 ze dne 29. června 2007 určil, že částka, kterou Komise po žalobkyni požadovala v oznámení o dluhu č. 3241712708 ze dne 2. října 2017, není tato povinna vrátit, takže žalobkyně je oprávněna si ji ponechat,

               —

               ještě podpůrněji, rovněž v rámci rozhodčího řízení podle článku 272 SFEU a na základě čl. 5 odst. 2 smlouvy o financování č. C046311 ze dne 29. června 2007 a pouze v případě, že by žalobkyně byla podle uvedené smlouvy povinna k platbě jakékoliv částky Evropským společenstvím, určil, že částka případně dlužná žalobkyní je nižší nežli částka uvedená Evropskou komisí v oznámení o dluhu č. 3241712708 ze dne 2. října 2017,

               —

               každopádně uložil žalované náhradu nákladů řízení podle článku 134 jednacího řádu, které jsou odhadovány, na základě italských požadavků pro určování advokátních odměn, v souladu s vyhláškou italského ministerstva spravedlnosti č. 55/2014, na 30 000 EUR, navýšených o 15 % v rámci paušální náhrady výdajů v souladu s článkem 15 téže vyhlášky, o 4 % v rámci zákonného příspěvku do advokátského fondu a o 22 % v rámci DPH, bude-li ji třeba hradit, s výhradou pozdějšího přesnějšího určení v průběhu řízení v závislosti na vynaložené práci.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uplatňuje žalobkyně sedm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod: neplatnost napadených aktů z důvodu promlčení v souladu s čl. 3 odst. 1 čtvrtým pododstavcem nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 (1).

               2.

               Druhý žalobní důvod: neplatnost napadených aktů z důvodu porušení článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie v důsledku nepřiměřené doby přijímání výše uvedených rozhodnutí a oznámení o dluhu (porušení zásady právní jistoty a přiměřené délky řízení).

               3.

               Třetí žalobní důvod: neplatnost napadených aktů z důvodu porušení článku 296 SFEU a článků 41 a 42 Listiny základních práv Evropské unie v důsledku pochybení při prokazování skutečností a chybějícího, nedostatečného a protiřečícího si odůvodnění rozhodnutí a porušení práva na přístup k dokumentům.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod: neplatnost napadených aktů z důvodu porušení článků 2 a 4 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 a porušení článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie v důsledku nepřiměřenosti požadované částky, absence nebo nesprávnosti konstatování skutečností a nedostatečného a protiřečícího si odůvodnění rozhodnutí.

               5.

               Pátý žalobní důvod: částka, kterou Komise požadovala po žalobkyni v oznámení o dluhu č. 3241712708 ze dne 2. října 2017, není tato povinna platit z důvodu, že Komise porušila smluvní zásadu dobré víry, prokázala skutečnosti opožděně a nedostatečně a neposoudila, nebo chybně posoudila, dostupné důkazy.

               6.

               Šestý žalobní důvod: částka, kterou Komise požadovala po žalobkyni v oznámení o dluhu č. 3241712708 ze dne 2. října 2017, není tato povinna platit z důvodu, že závěry, k nimž Komise došla na základě zprávy OLAF, neodpovídají skutečnosti.

               7.

               Sedmý žalobní důvod: částka, kterou Komise požadovala po žalobkyni v oznámení o dluhu č. 3241712708 ze dne 2. října 2017, není tato každopádně povinna platit v dané výši, jelikož podle článku 19 přílohy II smlouvy o financování musí být vráceny pouze skutečně vyplacené částky, avšak nikoliv ty, které byly uhrazeny na základě předložení skutečnosti odpovídajícího účetnictví, splňujícího smluvní požadavky (porušení zásady dobré víry a zásady proporcionality).

      (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. 1995, L 312, s. 1).


title: Věc T-789/17: Žaloba podaná dne 29. listopadu 2017 – TecAlliance v. EUIPO – Siemens (TecDocPower)

text:
               5.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/36

         Žaloba podaná dne 29. listopadu 2017 – TecAlliance v. EUIPO – Siemens (TecDocPower)
   (Věc T-789/17)
   (2018/C 042/50)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: TecAlliance GmbH (Ismaning, Německo) (zástupce: Rechtsanwalt P. Engemann)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Siemens AG (Mnichov, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „TecDocPower“ – Ochranná známka Evropské unie č. 13 402 326

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. září 2017, ve věci R 2433/2016-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 47 odst. 2 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-790/17: Žaloba podaná dne 5. prosince 2017 – St. Andrews Links v. EUIPO (ST ANDREWS)

text:
               5.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/37

         Žaloba podaná dne 5. prosince 2017 – St. Andrews Links v. EUIPO (ST ANDREWS)
   (Věc T-790/17)
   (2018/C 042/51)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: St. Andrews Links Ltd (St. Andrews, Spojené království) (zástupkyně: B. Hattier, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „ST ANDREWS“ – Přihláška č. 9 586 348

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. října 2017, ve věci R 92/2017-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou;

               —

               napadené rozhodnutí zrušil v rozsahu, v němž bylo zamítnuto odvolání ohledně následujících služeb třídy 41: „Pořádání a vedení zábavních konferencí, kongresů, událostí, soutěží a seminářů; klubové služby (zábava nebo vzdělávání); poskytování internetových stránek s informacemi o konferencích, událostech, soutěžích a seminářích; plánování slavnostních událostí; Organizování kulturních událostí a výstav pro kulturní a vzdělávací účely, vydávání knih, online vydávání elektronických knih a časopisů; poradenství pro volbu povolání a školení (v oblasti vzdělávání nebo odborné přípravy)“;

               —

               povolil zápis přihlášky ochranné známky Evropské unie č. 9 586 348 pro výše uvedené služby; a

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vzniklých žalobkyni v tomto řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Odvolací senát nesprávně posoudil rozlišovací způsobilost přihlášené unijní ochranné známky č. 9 586 348 ve vztahu k určitým službám zařazeným do třídy 41.


title: Věc T-602/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2017 – CJ v. ECDC „Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci — Hodnotící zpráva služebního postupu — Hodnocený rok 2012 — Vypracování — Návrh na zrušení rozhodnutí uzavírajícího hodnotící zprávu“

text:
               5.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2017 – CJ v. ECDC
   (Věc T-602/16) (1)

   („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Hodnotící zpráva služebního postupu - Hodnocený rok 2012 - Vypracování - Návrh na zrušení rozhodnutí uzavírajícího hodnotící zprávu“)
   (2018/C 042/27)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: CJ (zástupce: V. Kolias, advokát)

      Žalovaný: Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) (zástupci: J. Mannheim a A. Daume, zmocněnkyně, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duronem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 270 SFUE a znějící na zrušení rozhodnutí revizního hodnotitele ECDC ze dne 21. září 2015, kterým se hodnotící zpráva žalobce za rok stala konečnou, a v případě nutnosti rozhodnutí ECDC ze dne 20. dubna 2016, kterým byla zamítnuta stížnost podaná žalobcem proti uvedenému rozhodnutí revizního hodnotitele

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               CJ se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 296, 16.8.2016 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-32/16 a předaná Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc T-611/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2017 – Trautmann v. ESVČ „Veřejná služba — Úředníci — Odměňování — Rodinné přídavky — Příspěvek na vzdělání — Článek 15 přílohy X služebního řádu — Podmínky pro přiznání — Článek 3 odst. 1 přílohy VII služebního řádu — Pravidelná a celodenní docházka na placené vzdělávací zařízení — Článek 85 služebního řádu — Vrácení neoprávněně vyplacených částek — Povinnost uvést odůvodnění — Právo být vyslechnut“

text:
               5.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2017 – Trautmann v. ESVČ
   (Věc T-611/16) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Odměňování - Rodinné přídavky - Příspěvek na vzdělání - Článek 15 přílohy X služebního řádu - Podmínky pro přiznání - Článek 3 odst. 1 přílohy VII služebního řádu - Pravidelná a celodenní docházka na placené vzdělávací zařízení - Článek 85 služebního řádu - Vrácení neoprávněně vyplacených částek - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut“)
   (2018/C 042/28)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ernst Ulrich Trautmann (Kraainem, Belgie) (zástupce: M. Meyer, advokát)

      Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) (zástupci: S. Marquardt a R. Weiss, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 270 SFEU směřující ke zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ESVČ ze dne 18. prosince 2015, kterým byla přehodnocena výše příspěvku na vzdělání náležejícího žalobci, zrušení rozhodnutí Úřadu pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) ze dne 12. ledna 2016, kterým bylo rozhodnuto o vrácení částek, jež byly neoprávněně vyplaceny žalobci, formou srážky ze mzdy, a zrušení rozhodnutí ze dne 12. května 2016, kterým byly zamítnuty stížnosti žalobce proti těmto rozhodnutím, jakož i k tomu, aby byla ESVČ uložena povinnost vrátit žalobci částky, které mu byly dříve vyplaceny z titulu jeho nároku na příspěvek na vzdělání.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Panu Ernstu Ulrichu Trautmannovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 371, 10.10.2016 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-41/16 a předaná Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc C-401/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. června 2017 společností Double „W“ Enterprises Ltd proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 15. května 2017 ve věci T-899/16, Double „W“ Enterprises Ltd v. Španělské království

text:
               5.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. června 2017 společností Double „W“ Enterprises Ltd proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 15. května 2017 ve věci T-899/16, Double „W“ Enterprises Ltd v. Španělské království
   (Věc C-401/17 P)
   (2018/C 042/02)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Double „W“ Enterprises Ltd (zástupce: A. Rubio Crespo, abogado)

      Další účastník řízení: Španělské království
   Usnesením ze dne 14. prosince 2017 Soudní dvůr (desátý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.