title: Věc C-646/17: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 13. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Brindisi- Itálie) — trestní řízení proti Gianluca Moro („Řízení o předběžné otázce — Justiční spolupráce v trestních věcech — Směrnice 2012/13/EU — Právo na informace v trestním řízení — Článek 6 odst. 4 — Právo na informace o obvinění — Informování o každé změně poskytnutých informací, jestliže je to nezbytné pro zajištění spravedlivého procesu — Změna právní kvalifikace skutkového stavu, který je předmětem obžaloby — Nemožnost obviněného navrhnout v rámci ústní části řízení uzavření dohody o vině a trestu stanovené vnitrostátním právem — Rozdíl v případě změny skutkového stavu, na kterém se zakládá obžaloba“)

text:
               5.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 263/6

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 13. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Brindisi- Itálie) — trestní řízení proti Gianluca Moro
      (Věc C-646/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Justiční spolupráce v trestních věcech - Směrnice 2012/13/EU - Právo na informace v trestním řízení - Článek 6 odst. 4 - Právo na informace o obvinění - Informování o každé změně poskytnutých informací, jestliže je to nezbytné pro zajištění spravedlivého procesu - Změna právní kvalifikace skutkového stavu, který je předmětem obžaloby - Nemožnost obviněného navrhnout v rámci ústní části řízení uzavření dohody o vině a trestu stanovené vnitrostátním právem - Rozdíl v případě změny skutkového stavu, na kterém se zakládá obžaloba“)
      (2019/C 263/06)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale di Brindisi

         Účastník původního trestního řízení

      Gianluca Moro

         Výrok

      Článek 6 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/13/EU ze dne 22. května 2012 o právu na informace v trestním řízení a článek 48 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které může obviněný během ústní části řízení navrhnout uzavření dohody o vině a trestu v případě, kdy se změní skutkový stav, na kterém je založena obžaloba, a nikoliv v případě, kdy se změní právní kvalifikace skutkového stavu, který je předmětem obžaloby.

         (1)  Úř. věst. C 52, 12.2.2018.


title: Spojené věci C-406/17 až C — 408/17 a C-417/17: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 14. května 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Itálie) — Acea Energia SpA (C-406/17), Green Network SpA (C-407/17), Enel Energia SpA (C-408/17) v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l'Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni C 406/17, C-407/17 a C 408/17), Hera Comm Srl (C-417/17) v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica, il Gas e il Sistema Idrico („Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Směrnice 2005/29/ES — Nekalé obchodní praktiky vůči spotřebitelům na vnitřním trhu — Směrnice 2009/72/ES — Vnitřní trh s elektřinou — Směrnice 2009/73/ES — Vnitřní trh se zemním plynem — Směrnice 2011/83/EU — Agresivní obchodní praktiky — Uzavírání smluv o dodávce elektřiny nebo zemního plynu, které spotřebitelé nenavrhli — Uzavírání smluv o dodávce na dálku nebo mimo zařízení v rozporu s právy spotřebitelů — Orgán příslušný k uložení sankcí za takové praktiky“)

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/3

      Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 14. května 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Itálie) — Acea Energia SpA (C-406/17), Green Network SpA (C-407/17), Enel Energia SpA (C-408/17) v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l'Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni C 406/17, C-407/17 a C 408/17), Hera Comm Srl (C-417/17) v. Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica, il Gas e il Sistema Idrico
      (Spojené věci C-406/17 až C — 408/17 a C-417/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Směrnice 2005/29/ES - Nekalé obchodní praktiky vůči spotřebitelům na vnitřním trhu - Směrnice 2009/72/ES - Vnitřní trh s elektřinou - Směrnice 2009/73/ES - Vnitřní trh se zemním plynem - Směrnice 2011/83/EU - Agresivní obchodní praktiky - Uzavírání smluv o dodávce elektřiny nebo zemního plynu, které spotřebitelé nenavrhli - Uzavírání smluv o dodávce na dálku nebo mimo zařízení v rozporu s právy spotřebitelů - Orgán příslušný k uložení sankcí za takové praktiky“)
      (2019/C 288/03)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Acea Energia SpA (C-406/17), Green Network SpA (C-407/17), Enel Energia SpA (C-408/17), Hera Comm Srl (C-417/17)

         za přítomnosti: Adiconsum — Associazione Difesa Consumatori e Ambiente, Movimento Consumatori, Federconsumatori, Gianluca Salvati, Associazione Codici — Centro per i Diritti del Cittadino, Coordinamento delle associazioni per la difesa dell’ambiente e la tutela dei diritti di utenti e consumatori (Codacons), Tutela Noi Consumatori, Movimento Difesa del Cittadino (C-406/17 až C-408/17)

         Žalovaní: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l'Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (C-406/17 až C-408/17), Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica, il Gas e il Sistema Idrico (C-417/17)

         za přítomnosti: Federconsumatori (C-417/17)

         Výrok

      Článek 3 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004, jakož i čl. 3 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a zrušuje směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle níž musí být takové jednání, jako je jednání, o které se jedná ve věci v původním řízení, které spočívá v uzavírání smluv na dálku nebo mimo zařízení v rozporu s právy spotřebitelů, posuzovány z hlediska příslušných ustanovení směrnice 2005/29 a 2011/83 s tím důsledkem, že odvětvový regulační orgán ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES, a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES, není příslušný k uložení sankcí za takové jednání.

         (1)  Úř. věst. C 338, 9.10.2017.


title: Věc T-108/15: Usnesení Tribunálu ze dne 27. června 2019 — Bundesverband Glasindustrie a další v. Komise („Státní podpory — Podpory poskytnuté některými ustanoveními německého pozměněného zákona o obnovitelných zdrojích energie — Zrušení napadeného aktu Soudním dvorem — Zánik předmětu sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               2.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/31

      Usnesení Tribunálu ze dne 27. června 2019 — Bundesverband Glasindustrie a další v. Komise
      (Věc T-108/15) (1)

      („Státní podpory - Podpory poskytnuté některými ustanoveními německého pozměněného zákona o obnovitelných zdrojích energie - Zrušení napadeného aktu Soudním dvorem - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2019/C 295/39)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Bundesverband Glasindustrie (Düsseldorf, Německo) a 11 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze usnesení (zástupci: U. Soltész, a C. von Köckritz, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně T. Maxian Rusche a R. Sauer, poté T. Maxian Rusche a K. Herrmann, zmocněnci, ve spolupráci s H. Wollmannem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU směřující ke zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2015/1585 ze dne 25. listopadu 2014 o režimu podpory SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) [který zavedlo Německo na podporu elektřiny z obnovitelných zdrojů a uživatelů s vysokou spotřebou energie] (Úř. věst. 2015, L 250, s. 122).

         Výrok

                  1)

                     O žalobě již není důvodné rozhodnout.

                  2)

                     O návrzích společnosti ArcelorMittal Hochfeld GmbH, která se stala právní nástupkyní ArcelorMittal Ruhrort GmbH, a společnosti P-D Glasseiden GmbH Oschatz o vstupu do řízení v postavení vedlejšího účastníka již není důvodné rozhodnout.

                  3)

                     Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené společností Bundesverband Glasindustrie, jakož i dalšími žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze.

                  4)

                     ArcelorMittal Hochfeld, která se stala právní nástupkyní ArcelorMittal Ruhrort, a P-D Glasseiden Oschatz ponesou vlastní náklady řízení související s návrhy na vstup do řízení jako vedlejší účastnice.

         (1)  Úř. věst. C 138, 27.4.2015.


title: Věc T-451/19: Žaloba podaná dne 3. července 2019 — Gemelli v. Parlament

text:
               2.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/68

      Žaloba podaná dne 3. července 2019 — Gemelli v. Parlament
      (Věc T-451/19)
      (2019/C 295/89)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Vitaliano Gemelli (Řím, Itálie) (zástupce: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neexistující nebo v plném rozsahu zrušil akt, o němž byl žalobce informován prostřednictvím napadeného sdělení a ve kterém Evropský parlament nově vyměřil nároky na starobní důchod a nařídil vrácení částky vyplacené na základě předchozího vyměření důchodu;

                  —

                  nařídil Evropskému parlamentu, aby vrátil všechny neoprávněně sražené částky, které budou navýšeny o zákonné úroky ode dne srážky do dne zaplacení, aby Evropskému parlamentu uložil vyhovět rozsudku a aby přijal veškeré iniciativy, akty či opatření, které jsou nezbytné k zajištění okamžitého a úplného obnovení vyplácení důchodu v původní výši;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné s žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-389/19, Coppo Gavazzi v. Parlament.


title: Věc T-512/19: Žaloba podaná dne 18. července 2019 — Del Valle Ruiz a další v. SRB

text:
               2.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/87

      Žaloba podaná dne 18. července 2019 — Del Valle Ruiz a další v. SRB
      (Věc T-512/19)
      (2019/C 295/113)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Antonio Del Valle Ruiz (Ciudad de México, Mexiko) a dalších 36 žalobců (zástupci: P. Rubio Escobar a B. Fernández García, advokáti)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB/CM01/ARES (2018) 3664981) ze dne 20. května 2019, podle kterého se v rámci řešení krize Banco Popular nebude vypracovávat posudek týkající se konečného ocenění podle čl. 20 odst. 11 nařízení (EU) č. 806/2014, a v důsledku toho uložil SRB povinnost zajistit v souladu s příslušnými předpisy vypracování zmíněného posudku týkajícího se konečného ocenění;

                  —

                  na základě článků 133 a 134 jednacího řádu Tribunálu uložil náhradu nákladů řízení žalovanému a vedlejším účastníkům řízení na podporu všech nebo některých jeho návrhových žádání.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nedostatku odůvodnění aktu, potažmo porušení článků 41 a 47 Listiny základních práv Evropské unie (LZPEU).

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 20 odst. 11 nařízení (EU) č. 806/2014 (1) spočívajícího v tvrzení žalovaného, že nebude vypracován posudek týkající se konečného ocenění Banco Popular upravený v citovaném ustanovení.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy zakotvené v článku 41 LZPEU spočívajícího v tom, že se SRB v otázce nezbytnosti vypracovat posudek týkající se konečného ocenění odchýlil od závěrů nezávislého znalce, aniž své rozhodnutí jakkoli podepřel hospodářskovědeckými argumenty.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení práva na účinnou soudní ochranu a práva na procesní obranu, potažmo porušení článku 2 SFEU, článku 47 LZPEU a článku 24 španělské Ústavy.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z porušení bodu 24 odůvodnění nařízení (EU) č. 806/2014 a judikatury vycházející z rozsudku „Meroni“ spočívajícího v tom, že na žalovaného nebyla delegována pravomoc rozhodnout podle vlastního úsudku, zda vypracování posudku týkajícího se konečného ocenění je nebo není důvodné, a dále v každém případě v tom, že takové rozhodnutí, jako je rozhodnutí napadené touto žalobou, mělo podléhat dohledu Evropské komise.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí (Úř. věst. 2014, L 225, s. 1).


title: Věc T-526/19: Žaloba podaná dne 25. července 2019 — Nord Stream 2 v. Parlament a Rada

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/70

      Žaloba podaná dne 25. července 2019 — Nord Stream 2 v. Parlament a Rada
      (Věc T-526/19)
      (2019/C 305/80)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Nord Stream 2 AG (Zug, Švýcarsko) (zástupci: L. Van den Hende, J. Penz, advokáti, a M. Schonberg, Solicitor)

         Žalovaní: Evropský parlament a Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/692 ze dne 17. dubna 2019 v plném rozsahu;

                  —

                  uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení, která je obecnou zásadou unijního práva, a to v tom směru, že pozměňující směrnice upírá žalobkyni veškerou možnost odchýlit se od použití ustanovení směrnice 2009/73/ES (1), bez ohledu na zjevný rozsah investic, které již byly uskutečněny přede dnem přijetí pozměňující směrnice a dokonce ještě předtím, než byla navržena, zatímco pro všechna ostatní stávající podmořská potrubí je odchylka přípustná.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality, která je obecnou zásadou unijního práva, a to v tom směru, že pozměňující směrnice není schopna dosáhnout deklarovaných cílů a každopádně nemůže dostatečně smysluplným způsobem přispět k naplnění těchto cílů tak, aby bylo vyváženo břímě, které ukládá.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady právní jistoty, která je obecnou zásadou unijního práva, a to v tom směru, že pozměňující směrnice neupravuje vhodné možnosti přizpůsobení se konkrétní situaci žalobkyně, ale naopak je specificky koncipována tak, aby na ni měla negativní dopad.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci v tom směru, že pozměňující směrnice byla přijata za jiným účelem, než pro které byly svěřeny pravomoci k jejímu přijetí.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z porušení podstatných procesních náležitostí v tom směru, že pozměňující směrnice byla přijata v rozporu s požadavky stanovenými protokolem č. 1 k SEU a SFEU o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii, protokolem č. 2 k SEU a SFEU o používání zásad subsidiarity a proporcionality a Interinstitucionální dohodou o zdokonalení tvorby právních předpisů.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že nebyl splněn požadavek na odůvodnění podle článku 296 SFEU.

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES (Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 94).


title: Věc C-528/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 10. července 2019 — F-AG v. Finanzamt Y

text:
               30.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/25

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 10. července 2019 — F-AG v. Finanzamt Y
      (Věc C-528/19)
      (2019/C 328/27)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzhof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: F-AG

         Žalovaný: Finanzamt Y

         Předběžné otázky

                  1.

                  Náleží za takových okolností, jako jsou okolnosti ve věci v původním řízení, ve které osoba povinná k dani provádí z pověření města stavební práce na obecní komunikaci, této osobě povinné k dani, která za účelem vybudování komunikace převedené na obec odebírala plnění od jiných osob povinných k dani, podle čl. 17 odst. 2 písm. a) šesté směrnice o dani z obratu (1) za tato plnění nárok na odpočet DPH na vstupu?

                  2.

                  V případě kladné odpovědi na první otázku: Jedná se za takových okolností, jako jsou okolnosti ve věci původním řízení, ve které osoba povinná k dani provádí z pověření města stavební práce na obecní komunikaci, o dodání zboží za úplatu, při kterém je protiplněním za dodání komunikace povolení provozu kamenolomu?

                  3.

                  V případě záporné odpovědi na druhou otázku: Považuje se za takových okolností, jako jsou okolnosti ve věci v původním řízení, ve které osoba povinná k dani provádí z pověření města stavební práce na obecní komunikaci, bezúplatné převedení komunikace, určené pro veřejné účely, na obec, podle čl. 5 odst. 6 směrnice 77/388, za bezúplatné dodání zboží, ačkoli tento převod slouží podnikatelským účelům, aby se zabránilo nezdaněné konečné spotřebě obce?

         (1)  Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. 1977, L 145, s. 1).


title: Věc T-542/19: Žaloba podaná dne 5. srpna 2019 – FV v. Rada

text:
               7.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/11

      Žaloba podaná dne 5. srpna 2019 – FV v. Rada
      (Věc T-542/19)
      (2019/C 337/12)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: FV (zástupce: É. Boigelot, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil její žalobu za přípustnou a opodstatněnou, a v důsledku toho:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 3. května 2019, oznámené žalobkyni dne 6. května 2019 panem [X] „Senior Legal Counsellor“ v Radě a přijaté panem [Y] jako OOJ, ve kterém se uvádí: „1. žalobkyně, narozená dne 25. března 1956 [důvěrné] (1), úřednice v platové třídě AST 7, se převádí na volno ze služebních důvodů v souladu s článkem 42a služebního řádu a má nárok na finanční výhody uvedené v tomto článku. 2. Toto rozhodnutí nabývá účinnosti dne 31. prosince 2015.“;

                  —

                  uložil Radě povinnost zaplatit z titulu majetkové újmy a narušení služebního postupu žalobkyně částku 151 101,72 eura, s výhradou navýšení či snížení této částky v průběhu řízení;

                  —

                  uložil Radě povinnost zaplatit z titulu nemajetkové újmy a porušení dobrého jména žalobkyně částku 70 000 eur, s výhradou navýšení či snížení této částky v průběhu řízení;

                  —

                  každopádně uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení v souladu s čl. 134 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu Evropské unie.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení článku 266 SFEU a základních a obecných zásad unijního práva, zejména dodržování legitimního očekávání, zásad řádné správy, dobré víry a právní jistoty a dodržování zásady proporcionality.
                  Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že orgán oprávněný ke jmenování (dále jen „OOJ“) zjevně nesprávně uplatnil a vyložil shora uvedená ustanovení a zásady, když nepřijal opatření vyplývající ze zrušujícího rozsudku vydaného Tribunálem Evropské unie dne 14. prosince 2018, FV v. Rada (T-750/16, EU:T:2018:972). Domnívá se rovněž, že OOJ porušil zásadu, jež administrativě ukládá přijmout rozhodnutí, které nebude nepřiměřené, tzn. které bude nutné k naplnění cílů, což znamená, že obsah a forma rozhodnutí musí být přiměřené sledovanému cíli. Žalobkyně konečně namítá porušení svého legitimního očekávání, že OOJ správně a včas zajistí naplnění shora uvedeného rozsudku T-750/16 nejen správným uplatněním článku 266 SFEU, ale také bez zpětného účinku.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející zaprvé z toho, že napadené rozhodnutí porušuje podmínky článku 42c služebního řádu a sdělení zaměstnancům 71/15 ze dne 23. října 2015, což představuje porušení zásady, která administrativně ukládá přijímat rozhodnutí pouze na základě legálně přípustného odůvodnění, tzn. relevantního odůvodnění, které není stiženo zjevně nesprávným skutkovým či právním posouzením, a zadruhé ze zneužití řízení.
                  Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že přijetím napadeného rozhodnutí za těchto podmínek OOJ zjevně nesprávně uplatnil a vyložil shora uvedená ustanovení služebního řádu a sdělení pro zaměstnance, když své rozhodnutí založil na skutkově i právně nepřesném odůvodnění. Domnívá se, že Rada nedoložila služební důvody, na základě kterých uplatnila v případě žalobkyně článek 42c, ani neidentifikovala skutečné organizační potřeby vyžadující údajné nabytí nových dovedností, které žalobkyně údajně není schopna získat, přičemž navíc OOJ zjevně použil článek 42c namísto disciplinárního řízení.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti jednat s náležitou péčí. Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že přijetím napadeného rozhodnutí za těchto podmínek OOJ nejednal vyváženě, tj. tak, aby zohlednil všechny skutečnosti, které mohou být pro jeho rozhodnutí určující, a aby přihlédl jak ke služebnímu zájmu, tak k zájmu dotyčného úředníka.

         (1)  Skryté důvěrné údaje.


title: Věc C-672/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgie) dne 10. září 2019 – X v. Belgický stát

text:
               4.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/25

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgie) dne 10. září 2019 – X v. Belgický stát
      (Věc C-671/19)
      (2019/C 372/27)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil du Contentieux des Étrangers

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: X

         Žalovaný: Belgický stát

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být ustanovení čl. 34 odst. 5 směrnice 2016/801 (1), podle kterého se opravný prostředek upravený tímto článkem podává „v souladu s […] vnitrostátními právními předpisy“, vykládáno v tom smyslu, že je výhradně na vnitrostátním zákonodárci, aby stanovil podmínky takového opravného prostředku, aniž by byl vnitrostátní soud povinen ověřit, zda jsou tyto podmínky v souladu s právem na účinnou právní ochranu ve smyslu článku 47 Listiny základních práv Evropské unie?

                  2.

                              a)

                              Je-li odpověď na první otázku záporná, musí opravný prostředek upravený v čl. 34 odst. 5 směrnice 2016/801 k tomu, aby byl účinný ve smyslu článku 47 Listiny, zahrnovat možnost mít ve všech případech přístup k mimořádnému odvolacímu řízení vedenému za mimořádně naléhavých podmínek, pokud dotyčná osoba prokáže, že jednala s veškerou náležitou péčí a že dodržení lhůt nezbytných pro řádné řízení by mohlo bránit dotčenému průběhu studia?

                              b)

                              Je-li odpověď na uvedenou otázku záporná, je třeba stejně záporně odpovědět, pokud by v případě, že rozhodnutí nebude vydáno v krátké lhůtě, hrozilo, že dotyčná osoba nezvratně ztratí jeden rok studia?

                  3.

                  Je-li odpověď na část a) nebo na část b) druhé otázky kladná, je vnitrostátní soud povinen upřednostnit výklad zákona, který je v souladu s účelem směrnice 2016/801, aby dosáhl výsledku, který bude v souladu s cílem sledovaným touto směrnicí tím, že vyhoví návrhu na projednání žádosti o odklad výkonu rozhodnutí uvedeného v článku 20 této směrnice v mimořádně naléhavém řízení, ačkoli důvodová zpráva k zákonu může naznačovat, že úmysl zákonodárce takový nebyl?

                  4.

                  Je-li odpověď na první otázku záporná, ukládá ustanovení o opravném prostředku obsažené v čl. 34 odst. 5 směrnice 2016/801 členským státům povinnost, aby za účelem dosažení souladu s článkem 47 Listiny stanovily, že za určitých okolností může soud nařídit příslušnému orgánu, aby udělil vízum?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/801 ze dne 11. května 2016 o podmínkách vstupu a pobytu státních příslušníků třetích zemí za účelem výzkumu, studia, stáže, dobrovolnické služby, programů výměnných pobytů žáků či vzdělávacích projektů a činnosti au-pair. (Úř. věst. 2016, L 132, s. 21).


title: Věc C-680/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. září 2019 Fulmen proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 2. července 2019 ve věci T-405/15, Fulmen v. Rada

text:
               4.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/26

      Kasační opravný prostředek podaný dne 12. září 2019 Fulmen proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 2. července 2019 ve věci T-405/15, Fulmen v. Rada
      (Věc C-680/19 P)
      (2019/C 372/28)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníce řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fulmen (zástupci: A. Bahrami, N. Korogiannakis, advokáti)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  částečně zrušil napadený rozsudek;

                  —

                  rozhodl s konečnou platností spor;

                  —

                  uložil Radě povinnost zaplatit Fulmen částku 6 456 507 eur z důvodu majetkové újmy a 100 000 eur z důvodu nemajetkové újmy navýšenou o úroky z prodlení;

                  —

                  uložil Radě náhradu nákladů řízení.

            podpůrně:

                  —

                  částečně zrušil napadený rozsudek;

                  —

                  vrátil věc zpět Tribunálu;

                  —

                  uložil Radě náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Pokud jde o majetkovou újmu, Tribunál se zaprvé dopustil nesprávného právního posouzení, porušil zásadu plné náhrady škody a zbavil čl. 340 odst. 2 SFEU, jakož i čl. 41 odst. 3 Listiny základních práv jejich užitečného účinku. Úroveň důkazů vyžadovaná Tribunálem učinila jakoukoli náhradu škody nemožnou, ačkoli unijní právo bylo porušeno dostatečně závažně a významně. Zadruhé, napadený rozsudek je stižen nesprávným právním posouzením, jakož i rozporným odůvodněním. Zatřetí, Tribunál zkreslil důkazy a skutkové okolnosti.
      Pokud jde o nemajetkovou újmu, napadený rozsudek neobsahuje odůvodnění týkající se kritérií zohledněných za účelem posouzení ex aequo et bono výše náhrady škody.


title: Věc C-681/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. září 2019 Fereydoun Mahmoudian proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 2. července 2019 ve věci T-406/15, Mahmoudian v. Rada

text:
               4.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/27

      Kasační opravný prostředek podaný dne 12. září 2019 Fereydoun Mahmoudian proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 2. července 2019 ve věci T-406/15, Mahmoudian v. Rada
      (Věc C-681/19 P)
      (2019/C 372/29)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Fereydoun Mahmoudian (zástupci: A. Bahrami, N. Korogiannakis, advokáti)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise

         Návrhová žádání účastníka řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  částečně zrušil napadený rozsudek;

                  —

                  rozhodl s konečnou platností spor;

                  —

                  uložil Radě povinnost zaplatit navrhovateli částku 966 581 eur z důvodu majetkové újmy a 500 000 eur z důvodu nemajetkové újmy navýšenou o úroky z prodlení;

                  —

                  uložil Radě náhradu nákladů řízení.

            podpůrně:

                  —

                  částečně zrušil napadený rozsudek;

                  —

                  vrátil věc zpět Tribunálu;

                  —

                  uložil Radě náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Pokud jde o majetkovou újmu, Tribunál se zaprvé dopustil nesprávného právního posouzení, porušil zásadu plné náhrady škody a zbavil čl. 340 odst. 2 SFEU, jakož i čl. 41 odst. 3 Listiny základních práv jejich užitečného účinku. Úroveň důkazů vyžadovaná Tribunálem učinila jakoukoli náhradu škody nemožnou, ačkoli unijní právo bylo porušeno dostatečně závažně a významně. Zadruhé, napadený rozsudek je stižen nesprávným právním posouzením, jakož i rozporným odůvodněním. Zatřetí, Tribunál zkreslil důkazy a skutkové okolnosti.
      Pokud jde o nemajetkovou újmu, napadený rozsudek neobsahuje odůvodnění týkající se kritérií zohledněných za účelem posouzení ex aequo et bono výše náhrady škody


title: Věc C-688/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. září 2019 Spolkovou republikou Německo proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 9. července 2019 ve věci T-53/18, Spolková republika Německo v. Evropská komise

text:
               4.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/28

      Kasační opravný prostředek podaný dne 18. září 2019 Spolkovou republikou Německo proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 9. července 2019 ve věci T-53/18, Spolková republika Německo v. Evropská komise
      (Věc C-688/19 P)
      (2019/C 372/30)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Spolková republika Německo (zástupci: J. Möller, R. Kanitz, zmocněnci, ve spolupráci s M. Winkelmüllerem, F. van Schewickem, M. Kottmannem, advokáty)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 9. července 2019 ve věci T-53/18, Německo v. Komise;

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise (EU) 2017/1995 ze dne 6. listopadu 2017 o zachování odkazu na harmonizovanou normu EN 13341:2005 + A1:2011 o termoplastických stabilních nádržích pro nadzemní skladování topných olejů pro domácnosti, petroleje a motorové nafty v Úředním věstníku Evropské unie podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 (1);

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise (EU) 2017/1996 ze dne 6. listopadu 2017 o zachování odkazu na harmonizovanou normu EN 12285-2:2005 o dílensky vyráběných ocelových nádržích v Úředním věstníku Evropské unie podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 (2);

                  —

                  podpůrně k bodům 2 a 3, aby věc vrátil Tribunálu;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelka opírá svůj kasační opravný prostředek o dva následující důvody:

                  Zaprvé, napadený rozsudek je v rozporu s čl. 18 odst. 2 ve spojení s čl. 17 odst. 5 nařízení č. 305/2011 (3). Tribunál nezohlednil skutečnost, že Komise byla na základě těchto ustanovení nejen oprávněna, ale i povinna přijat některé z opatření navržených Spolkovou republikou Německo.

                  Zadruhé, napadený rozsudek je v rozporu s čl. 18 odst. 2 ve spojení s čl. 3 odst. 1 a 2, jakož i ve spojení s čl. 17 odst. 3 nařízení č. 305/2011. Tribunál nezohlednil skutečnost, že Komise byla na základě těchto ustanovení povinna přezkoumat, zda sporné normy ohrožují dodržování základních požadavků kladených na stavby.

         (1)  Úř. věst. 2017, L 288, s. 36.

         (2)  Úř. věst. 2017, L 288, s. 39.

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 ze dne 9. března 2011, kterým se stanoví harmonizované podmínky pro uvádění stavebních výrobků na trh a kterým se zrušuje směrnice Rady 89/106/EHS (Úř. věst. L 88, 4.4.2011, s. 5).


title: Věc C-689/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. září 2019 VodafoneZiggo Group BV proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 9. července 2019 ve věci T-660/18, VodafoneZiggo Group BV v. Komise

text:
               4.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/29

      Kasační opravný prostředek podaný dne 18. září 2019 VodafoneZiggo Group BV proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 9. července 2019 ve věci T-660/18, VodafoneZiggo Group BV v. Komise
      (Věc C-689/19 P)
      (2019/C 372/31)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: VodafoneZiggo Group BV (zástupci: W. Knibbeler, A. A. J. Pliego Selie a B. A. Verheijen, advocaten)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil usnesení Tribunálu ze dne 9. července 2019 ve věci T-660/18 (napadené usnesení),

                  —

                  vrátil věc Tribunálu,

                  —

                  rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávných právních posouzení v závěru Tribunálu, podle něhož nemá rozhodnutí Evropské komise C(2018) 5848 final (sporné rozhodnutí) závazné právní účinky.
      První část prvního důvodu kasačního opravného prostředku: povinnost vnitrostátních regulačních orgánů „v co nejvyšší míře zohledňovat“ připomínky Evropské komise v souladu s čl. 7 odst. 3 směrnice 2002/21/ES (1) ukládá těmto orgánům právně závaznou povinnost.
      Druhá část prvního důvodu kasačního opravného prostředku: připomínky vznesené v souladu s čl. 7 odst. 3 směrnice 2002/21/ES mají povahu povolení, jelikož Evropská komise se tím rozhoduje uzavřít své šetření bez toho, že by využila práva veto.
      Třetí část prvního důvodu kasačního opravného prostředku: sporné rozhodnutí nemůže být považováno za přípravný akt, jelikož postup Evropské komise se liší od vnitrostátního postupu.
      Čtvrtá část prvního důvodu kasačního opravného prostředku: Tribunál tím, že rozhodl, že slovo „rozhodnutí“ použité Komisí bylo „nevhodné“, překročil svou pravomoc v oblasti soudního přezkumu.
      Pátá část prvního důvodu kasačního opravného prostředku: napadené usnesení je stiženo nedostatečným odůvodněním toho, že podle něj je předmět sporného rozhodnutí „irelevantní“.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z procesních pochybení plynoucích z opomenutí zkoumat argumenty, které mohly mít věcný vliv na výsledek věci.
      První část druhého důvodu kasačního opravného prostředku se týká argumentu, podle nějž došlo k vyloučení možnosti BEREC předložit vyjádření.
      Druhá část druhého důvodu kasačního opravného prostředku se týká argumentu, podle nějž zmeškání možnosti být vyslechnut nemůže být napraveno jinou, nesouvisející, možností být vyslechnut.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávných právních posouzení v závěru Tribunálu, podle něhož nedošlo k zásahu do základních práv navrhovatelky. Navrhovatelka požívá základních práv zakotvených v článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, v jejichž světle je třeba vykládat její argumenty a přípustnost. Mimoto, řízení o předběžné otázce nemůže zabránit protiprávnímu jednání.

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. 2002, L 108, s. 33).


title: Věc C-694/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. září 2019 společností Italmobiliare SpA proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 11. července 2019 ve věci T-523/15, Italmobiliare SpA a další v. Komise

text:
               4.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/30

      Kasační opravný prostředek podaný dne 18. září 2019 společností Italmobiliare SpA proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 11. července 2019 ve věci T-523/15, Italmobiliare SpA a další v. Komise
      (Věc C-694/19 P)
      (2019/C 372/32)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek Kft., Petruzalek sro, Petruzalek sro (zástupkyně: F. Moretti, advokátka)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu v plném rozsahu nebo částečně, a v důsledku toho zrušil či snížil sankce uložené navrhovatelkám, nebo

                  —

                  podpůrně znovu stanovil sankce v rámci soudního přezkumu v plné jurisdikci, se všemi důsledky, které z toho plynou pro platnost rozhodnutí.

            V každém případě uložit Komisi náhradu nákladů tohoto řízení a řízení v prvním stupni.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu kasačního opravného prostředku předkládají navrhovatelky čtyři důvody.

         První důvod kasačního opravného prostředku: porušení článku 101 SFEU, nesprávné uplatnění či neuplatnění relevantních zásad vyplývajících z judikatury, které se týkají domněnky skutečného výkonu rozhodujícího vlivu, zneužití pravomoci, neuvedení odůvodnění, porušení základních práv Tribunálem v souvislosti s přičtením společnosti Italmobiliare odpovědnosti za údajné protiprávní jednání. Navrhovatelky zejména tvrdí, že takové uplatnění domněnky v každém případě porušuje zásady právní jistoty, legality trestů a presumpce neviny zakotvené v čl. 6 odst. 2 a článku 7 Evropské úmluvy o lidských právech a článcích 48 a 49 Listiny základních práv Evropské unie, základní právo na vlastnictví zakotvené v článku 1 Dodatkového protokolu k Úmluvě, článek 14 Úmluvy, články 17 a 21 niceské Listiny, jakož i zásady zákazu diskriminace a rovného zacházení.

         Druhý důvod kasačního opravného prostředku: porušení nebo nesprávný výklad a uplatnění sdělení o spolupráci Tribunálem; protiprávní poskytnutí ochrany před pokutou jinému podniku a existence přímého zájmu navrhovatelek domáhat se jejího zrušení.

         Třetí důvod kasačního opravného prostředku: porušení zákona nebo porušení podstatných náležitostí v tom, že Tribunál nesprávně dospěl k závěru, že sankce byly přiměřené a náležité.

         Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr vykonal přezkum v plné jurisdikci v souladu s článkem 31 nařízení 1/2003 (1) a znovu stanovil sankce, se všemi důsledky, které z toho pro rozhodnutí plynou.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003, L 1, s. 1).


title: Věc T-568/19: Žaloba podaná dne 16. srpna 2019 – Micreos Food Safety v. Komise

text:
               4.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/32

      Žaloba podaná dne 16. srpna 2019 – Micreos Food Safety v. Komise
      (Věc T-568/19)
      (2019/C 372/33)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Micreos Food Safety BV (Wageningen, Nizozemsko) (zástupce: S. Pappas, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí generálního ředitele pro zdraví a bezpečnost potravin ze dne 17. června 2019 tvořící jeden celek, kterými Komise: a) definitivně upustila od příslušného postupu projednávání ve výborech v souvislosti s návrhem nařízení Komise, „kterým se umožňuje používání Listex™ P100 k redukci výskytu bakterie Listeria monocytogenes ve výrobcích živočišného původu, které jsou určeny k přímé spotřebě“ jako dekontaminantu podle nařízení (ES) 853/2004 (1); b) odmítla posoudit takové používání Listex™ P100 jako nedekontaminujícího činidla a c) poprvé zakázala další umisťování Listex™ P100 na trh, který se přitom na trhu od roku 2006 vyskytoval jako činidlo v potravinách živočišného původu, které jsou určeny k přímé spotřebě, a

                  —

                  uložil žalované, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady, které žalobkyně vynaložila v tomto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně osm žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí bylo v rozsahu, ve kterém v něm byla zamítnuta žádost žalobkyně o uznání Listex™ P100 coby dekontaminantu, přijato bez předchozího hlasování ve SCoPAFF (Stálý výbor pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva) v rozporu s čl. 289 odst. 1 a čl. 291 odst. 2 SFEU a články 5 a 6 nařízení (EU) 182/2011 (2).

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí je protiprávní, jelikož bylo přijato z politických důvodů bez ohledu na to, že se jedná o prováděcí akt.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že došlo k nesprávnému výkladu čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) 853/2004.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z nedostatku odůvodnění a v každém případě z protiprávního odůvodnění, k němuž došlo tím, že nebylo rozlišováno mezi dekontaminantem a nedekontaminujícím činidlem.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z toho, že nebyl konzultován SCoPAFF v souvislosti s tím, že žalobkyně požadovala uznání Listex™ P100 jako nedekontaminujícího činidla.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází z porušení čl. 168 odst. 3 SFEU, k němuž došlo tím, že nebyla zabezpečena ochrana a prevence před bakterií Listeria prostřednictvím Listex™ P100.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vychází z porušení čl. 14 odst. 9 nařízení (ES) 178/2002 (3) a základní svobody volného pohybu zboží.

                  8.

                  Osmý žalobní důvod vychází z porušení legitimního očekávání žalobkyně, jelikož Listex™ P100 byl na trhu od roku 2006 a v roce 2016 EFSA prohlásil, že je bezpečný.

         (1)  Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (Úř. věst. 2004, L 139, s. 55).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. 2011, L 55, s. 13).

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (Úř. věst. 2002, L 31, s. 1).


title: Věc T-606/19: Žaloba podaná dne 5. září 2019 – Bartolomé Alvarado a Grupo Preciados Place v. EUIPO – Alpargatas (ALPARGATUS PASOS ARTESANALES)

text:
               4.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 372/33

      Žaloba podaná dne 5. září 2019 – Bartolomé Alvarado a Grupo Preciados Place v. EUIPO – Alpargatas (ALPARGATUS PASOS ARTESANALES)
      (Věc T-606/19)
      (2019/C 372/34)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Partes

         Žalobci: José Fernando Bartolomé Alvarado (Madrid, Španělsko) a Grupo Preciados Place, SL (Madrid) (zástupce: P. García Remacha, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Alpargatas SA (São Paulo, Brazílie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Žalobce v řízení před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka ALPARGATUS PASOS ARTESANALES – ochranná známka Evropské unie č. 14 750 624

         Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. června 2019 ve věci R 1825/2018-1

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  konstatoval, že žaloba proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 20. června 2019, které bylo žalobkyni doručeno dne 5. července 2019, byla podána včas a v náležité formě; a po příslušném řízení této žalobě vyhověl a v důsledku toho zrušil napadené rozhodnutí a zamítl všechny návrhy společnosti ALPARGATAS S.A., přičemž zápis ochranné známky Evropské unie č. 1475064 zůstane zachován se všemi z toho plynoucími právními důsledky.

         Žalobní důvody

                  —

                  protiprávnost napadeného rozhodnutí v souvislosti s překážkou věci pravomocně rozsouzené, které se dovolává žalující strana;

                  —

                  nesouhlas s analýzou provedenou úřadem ohledně podobnosti kolidujících ochranných známek;

                  —

                  rozhodnutí monopolizuje název „alpargata“ v rozporu s judikaturou a rozhodovací praxí samotného Úřadu;

                  —

                  neexistuje nebezpečí asociace a záměny.


title: Věc C-82/17 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. září 2019 – TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV v. Evropská komise, Monsanto Europe, Monsanto Company, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) („Kasační opravný prostředek – Životní prostředí – Geneticky modifikované produkty – Rozhodnutí Komise o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou sóju MON 87701 × MON 89788, na trh – Nařízení (ES) č. 1367/2006 – Článek 10 odst. 1 – Žádost o vnitřní přezkum rozhodnutí podaná na základě ustanovení o účasti veřejnosti na rozhodování v záležitostech životního prostředí – Zamítnutí žádosti“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/6

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. září 2019 – TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV v. Evropská komise, Monsanto Europe, Monsanto Company, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA)
      (Věc C-82/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Životní prostředí - Geneticky modifikované produkty - Rozhodnutí Komise o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou sóju MON 87701 × MON 89788, na trh - Nařízení (ES) č. 1367/2006 - Článek 10 odst. 1 - Žádost o vnitřní přezkum rozhodnutí podaná na základě ustanovení o účasti veřejnosti na rozhodování v záležitostech životního prostředí - Zamítnutí žádosti“)
      (2019/C 383/04)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV (zástupkyně: K. Smith QC, J. Stevenson, Barrister)

         Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, G. Gattinara a C. Valero, zmocněnci), Monsanto Europe, Monsanto Company (zástupci: původně M. Pittie, poté P. Honoré a A. Helfer, avocats), Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zčásti zamítá a zčásti odmítá.

                  2)

                  TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV a Sambucus eV ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Společnosti Monsanto Europe a Monsanto Company ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 24.4.2017.


title: Věc C-299/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Berlin - Německo) – VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH v. Google LLC, právní nástupkyně Google Inc. („Řízení o předběžné otázce – Průmyslová politika – Sbližování právních předpisů – Směrnice 98/34/ES – Postup při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti – Článek 1 bod 11 – Pojem „technický předpis““)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/7

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Berlin - Německo) – VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH v. Google LLC, právní nástupkyně Google Inc.
      (Věc C-299/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Průmyslová politika - Sbližování právních předpisů - Směrnice 98/34/ES - Postup při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti - Článek 1 bod 11 - Pojem „technický předpis““)
      (2019/C 383/05)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Berlin

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH

         Žalovaná: Google LLC, právní nástupkyně Google Inc.

         Výrok

      Článek 1 bod 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/48/ES ze dne 20. července 1998, musí být vykládán v tom smyslu, že takové vnitrostátní ustanovení, jako je ustanovení dotčené v původním řízení, které zakazuje pouze komerčním provozovatelům vyhledávačů a komerčním poskytovatelům služeb, kteří zpracovávají obsah obdobným způsobem, veřejně zpřístupňovat tiskoviny nebo jejich části (s výjimkou jednotlivých slov nebo velmi krátkých úryvků textu), představuje „technický předpis“ ve smyslu tohoto ustanovení, jehož návrh musí být podle čl. 8 odst. 1 prvního pododstavce směrnice 98/34, ve znění směrnice 98/48, předem oznámen Evropské komisi.

         (1)  Úř. věst. C 309, 18.9.2017.


title: Věc C-347/17: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Rotterdam, Nizozemsko) A, B, C, D, E, F, G v. Staatssecretaris van Economische Zaken („Řízení o předběžné otázce – Ochrana zdraví – Hygienické předpisy – Nařízení (ES) č. 853/2004 – Nařízení (ES) č. 854/2004 – Hygiena potravin živočišného původu – Drůbeží maso – Prohlídka jatečných těl po porážce – Viditelná kontaminace jatečně upraveného těla – Nulová tolerance“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/7

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Rotterdam, Nizozemsko) A, B, C, D, E, F, G v. Staatssecretaris van Economische Zaken
      (Věc C-347/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana zdraví - Hygienické předpisy - Nařízení (ES) č. 853/2004 - Nařízení (ES) č. 854/2004 - Hygiena potravin živočišného původu - Drůbeží maso - Prohlídka jatečných těl po porážce - Viditelná kontaminace jatečně upraveného těla - Nulová tolerance“)
      (2019/C 383/06)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Rechtbank Rotterdam

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: A, B, C, D, E, F, G

         Žalovaný: Staatssecretaris van Economische Zaken

         Výrok

                  1)

                  Body 5 a 8 kapitoly IV oddílu II přílohy III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu, musí být vykládány v tom smyslu, že pojem „kontaminace“ zahrnuje nejen kontaminaci fekáliemi, ale také kontaminaci obsahem volete a žlučí.

                  2)

                  Body 5 a 8 kapitoly IV oddílu II přílohy III nařízení č. 853/2004 musí být vykládány v tom smyslu, že jatečně upravené tělo drůbeže již nesmí po fázi čištění a před fází chlazení vykazovat viditelnou kontaminaci.

                  3)

                  Bod 1 části D kapitoly II oddílu I přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě, ve znění prováděcího nařízení Komise (EU) č. 739/2011 ze dne 27. července 2011, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby příslušný orgán pro účely prohlídky jatečně upravených těl drůbeže odebral tato těla z porážkové linky a provedl jak vnější, tak vnitřní prohlídku těchto těl, a v případě potřeby nahlédl pod jejich tukovou tkáň, za podmínky, že tato prohlídka nepřekračuje meze toho, co je nezbytné k zaručení účinnosti této kontroly, což musí ověřit vnitrostátní soud.

         (1)  Úř. věst. C 300, 11.9.2017.


title: Spojené věci C-447/17 P a C-479/17 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. září 2019 – Evropská unie, zastoupená Soudním dvorem Evropské unie v. Guardian Europe Sàrl, Evropská unie, zastoupená Evropskou komisí (C-447/17 P) a Guardian Europe Sàrl v. Evropská unie, zastoupená Soudním dvorem Evropské unie, Evropská unie, zastoupená Evropskou komisí (C-479/17 P) („Kasační opravný prostředek – Žaloba na náhradu škody – Článek 340 druhý pododstavec SFEU – Nepřiměřená délka řízení ve věci projednávané Tribunálem Evropské unie – Náhrada újmy údajně vzniklé navrhovatelce – Nepoužití pojmu „jediný podnik“ – Majetkové újmy – Náklady na bankovní záruku – Příčinná souvislost – Ušlý zisk – Nemajetková újma – Odpovědnost Evropské unie za škody způsobené porušeními unijního práva plynoucími z rozhodnutí Tribunálu – Nezaložení odpovědnosti“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/8

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. září 2019 – Evropská unie, zastoupená Soudním dvorem Evropské unie v. Guardian Europe Sàrl, Evropská unie, zastoupená Evropskou komisí (C-447/17 P) a Guardian Europe Sàrl v. Evropská unie, zastoupená Soudním dvorem Evropské unie, Evropská unie, zastoupená Evropskou komisí (C-479/17 P)
      (Spojené věci C-447/17 P a C-479/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Žaloba na náhradu škody - Článek 340 druhý pododstavec SFEU - Nepřiměřená délka řízení ve věci projednávané Tribunálem Evropské unie - Náhrada újmy údajně vzniklé navrhovatelce - Nepoužití pojmu „jediný podnik“ - Majetkové újmy - Náklady na bankovní záruku - Příčinná souvislost - Ušlý zisk - Nemajetková újma - Odpovědnost Evropské unie za škody způsobené porušeními unijního práva plynoucími z rozhodnutí Tribunálu - Nezaložení odpovědnosti“)
      (2019/C 383/07)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Věc C-447/17 P

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská unie, zastoupená Soudním dvorem Evropské unie (zástupci: původně J. Inghelram a K. Sawyer, poté J. Inghelram, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Guardian Europe Sàrl (zástupci: C. O’Daly, solicitor, a F. Louis, avocat), Evropská unie, zastoupená Evropskou komisí (zástupci: N. Khan, A. Dawes a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

         Věc C-479/17 P

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Guardian Europe Sàrl (zástupci: C. O’Daly, solicitor, a F. Louis, avocat)

         Další účastnice řízení: Evropská unie, zastoupená Soudním dvorem Evropské unie (zástupci: původně J. Inghelram a K. Sawyer, poté J. Inghelram, zmocněnci), Evropská unie, zastoupená Evropskou komisí (zástupci: N. Khan, A. Dawes a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Bod 1 výroku rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 7. června 2017, Guardian Europe v. Evropská unie (T-673/15, EU:T:2017:377), se zrušuje.

                  2)

                  Hlavní kasační opravný prostředek podaný ve věci C-479/17 P společností Guardian Europe Sàrl se zamítá.

                  3)

                  Vedlejší kasační opravný prostředek podaný ve věci C-479/17 P Evropskou unií zastoupenou Soudním dvorem Evropské unie se zamítá.

                  4)

                  Žaloba na náhradu škody podaná společností Guardian Europe Sàrl znějící na náhradu ve výši 936 000 eur z titulu údajné majetkové újmy spočívající v placení nákladů na bankovní záruku nad rámec doby považované za přiměřenou pro soudní rozhodování ve věci, v níž byl vydán rozsudek ze dne 27. září 2012, Guardian Industries a Guardian Europe v. Komise (T-82/08, EU:T:2012:494), se zamítá.

                  5)

                  Společnost Guardian Europe Sàrl ponese vlastní náklady řízení a nahradí veškeré náklady řízení vynaložené Evropskou unií zastoupenou jak Soudním dvorem Evropské unie, tak i Komisí, v řízení v prvním stupni i v řízení o kasačním opravném prostředku ve věci C-447/17 P a v řízení o hlavním kasačním opravném prostředku ve věci C-479/17 P.

                  6)

                  Evropská unie zastoupená Soudním dvorem Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí veškeré náklady řízení vynaložené společností Guardian Europe Sàrl v řízení o vedlejším kasačním opravném prostředku ve věci C-479/17 P.

         (1)  Úř. věst. C 369, 30.10.2017.


title: Spojené věci C-612/17 a 613/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte dei Conti - Itálie) – Federazione Italiana Golf (FIG) v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell'Economia e delle Finanze (C-612/17), Federazione Italiana Sport Equestri (FISE) v. Istituto Nazionale di Statistica (ISTAT) (C-613/17) („Řízení o předběžné otázce – Nařízení (EU) č. 549/2013 – Evropský systém národních a regionálních účtů v Evropské unii – Příloha A bod 20.15 – Kontrola vykonávaná národním olympijským výborem vůči národním sportovním federacím ve formě neziskových institucí – Příloha A bod 20.15 druhá věta – Pojem „veřejná intervence v podobě obecných předpisů platných pro všechny jednotky pracující ve stejném oboru činnosti“ – Rozsah – Příloha A bod 20.15 první věta – Pojem „schopnost určovat obecnou politiku nebo program“ neziskové instituce – Rozsah – Příloha A bod 2.39 písm. d), bod 20.15 písm. d) a bod 20309 písm. i) poslední věta – Zohlednění příspěvků placených členy neziskové instituce“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/9

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte dei Conti - Itálie) – Federazione Italiana Golf (FIG) v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell'Economia e delle Finanze (C-612/17), Federazione Italiana Sport Equestri (FISE) v. Istituto Nazionale di Statistica (ISTAT) (C-613/17)
      (Spojené věci C-612/17 a 613/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (EU) č. 549/2013 - Evropský systém národních a regionálních účtů v Evropské unii - Příloha A bod 20.15 - Kontrola vykonávaná národním olympijským výborem vůči národním sportovním federacím ve formě neziskových institucí - Příloha A bod 20.15 druhá věta - Pojem „veřejná intervence v podobě obecných předpisů platných pro všechny jednotky pracující ve stejném oboru činnosti“ - Rozsah - Příloha A bod 20.15 první věta - Pojem „schopnost určovat obecnou politiku nebo program“ neziskové instituce - Rozsah - Příloha A bod 2.39 písm. d), bod 20.15 písm. d) a bod 20309 písm. i) poslední věta - Zohlednění příspěvků placených členy neziskové instituce“)
      (2019/C 383/08)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Corte dei Conti

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Federazione Italiana Golf (FIG) (C-612/17), Federazione Italiana Sport Equestri (FISE) (C-613/17)

         Žalovaní: Istituto Nazionale di Statistica - ISTAT, Ministero dell'Economia e delle Finanze (C-612/17), Istituto Nazionale di Statistica (ISTAT) (C-613/17)

         Výrok

                  1)

                  Pojem „veřejná intervence v podobě obecných předpisů platných pro všechny jednotky pracující ve stejném oboru činnosti“ uvedený v příloze A bodě 20.15 druhé větě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 ze dne 21. května 2013 o Evropském systému národních a regionálních účtů v Evropské unii musí být vykládán v tom smyslu, že se vztahuje na jakoukoliv intervenci jednotky veřejného sektoru, která stanoví nebo uplatňuje předpisy obsahující všeobecná a abstraktní pravidla se širokou působností či obecné pokyny, jimž společně a bez rozdílu podléhají všechny jednotky v dotyčném oboru činnosti, aniž takové předpisy umožňují ve skutečnosti určovat obecnou politiku nebo program jednotek v dotyčném oboru činnosti zejména z důvodu, že nepředstavují zvláště „nadměrnou“ regulaci ve smyslu přílohy A bodu 20 309 písm. h) nařízení č. 549/2013.

                  2)

                  Pojem „schopnost určovat obecnou politiku nebo program“ neziskové instituce ve smyslu přílohy A bodu 20.15 první věty nařízení č. 549/2013 musí být vykládán jako schopnost vládní instituce skutečně a podstatným způsobem dlouhodobě a bez přerušení ovlivňovat samotné vymezování a provádění cílů neziskové instituce, jejích činností a organizačních aspektů těchto činností, jakož i strategického zaměření a základních směrů, které nezisková instituce hodlá při výkonu těchto činností sledovat. V takových věcech, jako jsou věci v původních řízeních, přísluší vnitrostátnímu soudu ověřit s ohledem na znaky kontroly uvedené v příloze A bodě 2.39 písm. a) až e) a bodě 20.15 písm. a) až e) nařízení č. 549/2013, jakož i s ohledem na odpovídající znaky kontroly použitelné na neziskové instituce uvedené v příloze A bodě 20 309 tohoto nařízení, zda taková vládní instituce, jako je národní olympijský výbor dotčený ve věcech v původních řízeních, vykonává veřejnou kontrolu takových národních sportovních federací ve formě neziskové instituce, jako jsou ty dotčené ve věcech v původních řízeních, přičemž za tímto účelem provede celkové posouzení, které je v souladu s přílohou A bodem 2.39 poslední větou, bodem 20.15 pátou a osmou větou a bodem 20 310 uvedeného nařízení svou povahou úsudkové.

                  3)

                  Příloha A bod 2.39 písm. d), bod 20.15 písm. d) a bod 20 309 písm. i) poslední věta nařízení č. 549/2013 musí být vykládána v tom smyslu, že příspěvky placené členy takové neziskové instituce založené podle soukromého práva, jako jsou národní sportovní federace dotčené ve věcech v původních řízeních, musí být zohledněny za účelem ověření existence veřejné kontroly. Takové příspěvky mohou být – nehledě na soukromou povahu jejich plátců a jejich právní kvalifikaci podle vnitrostátního práva – v rámci znaku kontroly týkajícího se míry financování uvedeného v příloze A bodě 2.39 písm. d) a bodě 20.15 písm. d) tohoto nařízení považovány za příspěvky veřejné povahy, jestliže se jedná o povinné příspěvky, které, aniž nutně představují protiplnění za skutečné využívání poskytovaných služeb, jsou vybírány ve veřejném zájmu ve prospěch národních sportovních federací, jež mají monopolní postavení v rámci sportovní disciplíny, kterou organizují, a to v tom smyslu, že veřejné aspekty sportovní činnosti podléhají jejich výlučné pravomoci, ledaže tyto federace mají nadále organizační a rozpočtovou kontrolu nad těmito příspěvky, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu. V případě, že předkládající soud dospěje k závěru, že uvedené příspěvky musí být považovány za veřejné platby, bude muset tento soud ještě ověřit, zda je i za podmínek téměř úplného financování dotyčných národních sportovních federací ze strany veřejného sektoru kontrola příslušných finančních toků natolik omezující, že může skutečně a podstatným způsobem ovlivňovat obecnou politiku nebo program uvedených federací, anebo zda jsou tyto federace nadále schopny určovat tuto politiku nebo program.

         (1)  Úř. věst. C 22, 22.1.2018.


title: Věc C-676/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Ploiești - Rumunsko) – Oana Mădălina Călin v. Direcția Regională a Finanțelor Publice Ploiești – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Dâmbovița, Statul Român – Ministerul Finanțelor Publice, Administrația Fondului pentru Mediu („Řízení o předběžné otázce – Zásady unijního práva – Procesní autonomie – Zásady rovnocennosti a efektivity – Zásada právní jistoty – Překážka věci rozsouzené – Vrácení daní vybraných v členském státě v rozporu s unijním právem – Konečné soudní rozhodnutí ukládající povinnost zaplatit daň neslučitelnou s unijním právem – Návrh na obnovu řízení proti takovému soudnímu rozhodnutí – Lhůta pro podání tohoto návrhu“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/11

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Ploiești - Rumunsko) – Oana Mădălina Călin v. Direcția Regională a Finanțelor Publice Ploiești – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Dâmbovița, Statul Român – Ministerul Finanțelor Publice, Administrația Fondului pentru Mediu
      (Věc C-676/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Zásady unijního práva - Procesní autonomie - Zásady rovnocennosti a efektivity - Zásada právní jistoty - Překážka věci rozsouzené - Vrácení daní vybraných v členském státě v rozporu s unijním právem - Konečné soudní rozhodnutí ukládající povinnost zaplatit daň neslučitelnou s unijním právem - Návrh na obnovu řízení proti takovému soudnímu rozhodnutí - Lhůta pro podání tohoto návrhu“)
      (2019/C 383/09)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Curtea de Apel Ploiești

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Oana Mădălina Călin

         Žalovaní: Direcția Regională a Finanțelor Publice Ploiești – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Dâmbovița, Statul Român – Ministerul Finanțelor Publice, Administrația Fondului pentru Mediu

         Výrok

                  1)

                  Unijní právo, konkrétně zásady rovnocennosti a efektivity, musí být vykládáno v tom smyslu, že v zásadě nebrání takovému vnitrostátnímu právnímu ustanovení, které – tak jak je vykládáno rozsudkem vnitrostátního soudu – stanoví prekluzivní lhůtu jednoho měsíce pro podání návrhu na obnovu řízení proti konečnému soudnímu rozhodnutí vydanému v rozporu s unijním právem, jež začíná běžet ode dne doručení rozhodnutí, proti němuž je obnova řízení navrhována.

                  2)

                  Avšak zásada efektivity ve spojení se zásadou právní jistoty musí být vykládána v tom smyslu, že za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, brání tomu, aby vnitrostátní soud uplatnil prekluzivní lhůtu jednoho měsíce pro podání návrhu na obnovu řízení proti konečnému soudnímu rozhodnutí, pokud v době podání tohoto návrhu na obnovu řízení nebyl ještě zveřejněn v Monitorul Oficial al României rozsudek zavádějící uvedenou lhůtu.

         (1)  Úř. věst. C 63, 19.2.2018..


title: Věc C-683/17: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal de Justiça - Portugalsko) – Cofemel – Sociedade de Vestuário SA v. G-Star Raw CV („Řízení o předběžné otázce – Duševní a průmyslové vlastnictví – Autorské právo a práva s ním související – Směrnice 2001/29/ES – Článek 2 písm. a) – Pojem „dílo“ – Autorskoprávní ochrana děl – Podmínky – Vazba na ochranu (průmyslových) vzorů – Směrnice 98/71/ES – Nařízení (ES) č. 6/2002 – Vzory oděvů“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/12

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal de Justiça - Portugalsko) – Cofemel – Sociedade de Vestuário SA v. G-Star Raw CV
      (Věc C-683/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Duševní a průmyslové vlastnictví - Autorské právo a práva s ním související - Směrnice 2001/29/ES - Článek 2 písm. a) - Pojem „dílo“ - Autorskoprávní ochrana děl - Podmínky - Vazba na ochranu (průmyslových) vzorů - Směrnice 98/71/ES - Nařízení (ES) č. 6/2002 - Vzory oděvů“)
      (2019/C 383/10)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Supremo Tribunal de Justiça

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka: Cofemel – Sociedade de Vestuário SA

         Odpůrkyně: G-Star Raw CV

         Výrok

      Článek 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby vnitrostátní právní úprava přiznala autorskoprávní ochranu takovým vzorům, jako jsou modely oděvů ve věci v původním řízení, z důvodu, že mají vedle užitného účelu vlastní charakteristický vizuální efekt z estetického hlediska.

         (1)  Úř. věst. C 52, 12.2.2018.


title: Věc C-686/17: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof - Německo) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV v. Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH („Řízení o předběžné otázce – Společná organizace trhů se zemědělskými produkty – Ovoce a zelenina – Pravidla pro uvádění na trh – Pojem „země původu“ – Nařízení (ES) č. 1234/2007 – Článek 113a odst. 1 – Nařízení (EU) č. 1308/2013 – Článek 76 odst. 1 – Vymezení nepreferenčního původu zboží – Nařízení (EHS) č. 2913/92 – Článek 23 odst. 1 a odst. 2 písm. b) – Nařízení (EU) č. 952/2013 – Článek 60 odst. 1 – Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 – Článek 31 písm. b) – Fáze pěstování probíhající v jiném členském státě – Označování potravin – Zákaz označování způsobilého uvést spotřebitele v omyl – Směrnice 2000/13/ES – Článek 2 odst. 1 písm. a) bod i) – Nařízení (EU) č. 1169/2011 – Článek 7 odst. 1 písm. a) – Článek 1 odst. 4 – Článek 2 odst. 3 – Vysvětlující dodatky“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/12

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof - Německo) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV v. Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH
      (Věc C-686/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společná organizace trhů se zemědělskými produkty - Ovoce a zelenina - Pravidla pro uvádění na trh - Pojem „země původu“ - Nařízení (ES) č. 1234/2007 - Článek 113a odst. 1 - Nařízení (EU) č. 1308/2013 - Článek 76 odst. 1 - Vymezení nepreferenčního původu zboží - Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Článek 23 odst. 1 a odst. 2 písm. b) - Nařízení (EU) č. 952/2013 - Článek 60 odst. 1 - Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 - Článek 31 písm. b) - Fáze pěstování probíhající v jiném členském státě - Označování potravin - Zákaz označování způsobilého uvést spotřebitele v omyl - Směrnice 2000/13/ES - Článek 2 odst. 1 písm. a) bod i) - Nařízení (EU) č. 1169/2011 - Článek 7 odst. 1 písm. a) - Článek 1 odst. 4 - Článek 2 odst. 3 - Vysvětlující dodatky“)
      (2019/C 383/11)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV

         Žalovaná: Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH

         Výrok

                  1)

                  Článek 113a odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty, ve znění nařízení Rady (EHS) č. 361/2008 ze dne 14. dubna 2008, a čl. 76 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 musí být vykládány v tom smyslu, že pro vymezení pojmu „země původu“ uvedeného v těchto ustanoveních je třeba pro určení nepreferenčního původu zboží vycházet z nařízení v oblasti cel, a sice z článků 23 a následujících nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterými se vydává celní kodex Společenství, a článku 60 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie.

                  2)

                  Článek 23 odst. 1 a 2 písm. b) nařízení č. 2913/92, jakož i čl. 60 odst. 1 nařízení č. 952/2013 ve spojení s čl. 31 písm. b) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 ze dne 28. července 2015, kterým se doplňuje nařízení č. 952/2013, pokud jde o podrobná pravidla k některým ustanovením celního kodexu Unie, musí být vykládány v tom smyslu, že zemí původu pěstovaných žampionů je jejich země sklizně ve smyslu těchto ustanovení bez ohledu na to, že podstatné fáze pěstování proběhly v jiných členských státech Unie a že pěstované žampiony byly na území sklizně dopraveny teprve tři nebo méně dnů před první sklizní.

                  3)

                  Obecný zákaz uvedení spotřebitele v omyl ohledně země původu potravin, který je upraven v čl. 2 odst. 1 písm. a) bodě i) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy a čl. 7 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice 2000/13, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004, se na povinnost uvést zemi původu stanovenou v čl. 113a odst. 1 nařízení č. 1234/2007, ve znění nařízení (ES) č. 361/2008, a v čl. 76 odst. 1 nařízení č. 1308/2013 nepoužije, pokud jde o čerstvé ovoce a zeleninu.

                  4)

                  Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že nelze uložit povinnost připojit vysvětlující dodatek k označení země původu podle čl. 113a odst. 1 nařízení č. 1234/2007, ve znění nařízení č. 361/2008, a čl. 76 odst. 1 nařízení č. 1308/2013, aby se zabránilo uvedení spotřebitele v omyl, které je podle čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu i) směrnice 2000/13 a čl. 7 odst. 1 písm. a) nařízení č. 1169/2011 zakázáno.

         (1)  Úř. věst. C 104, 19.3.2018.


title: Věc C-688/17: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék - Maďarsko) – Bayer Pharma AG v. Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft. („Řízení o předběžné otázce – Duševní vlastnictví – Patenty – Směrnice 2004/48/ES – Článek 9 odst. 7 – Uvedení výrobků na trh porušující práva vyplývající z patentu – Předběžná opatření – Následné zrušení patentu – Důsledky – Nárok na přiměřenou náhradu škody způsobené předběžnými opatřeními“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/14

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék - Maďarsko) – Bayer Pharma AG v. Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.
      (Věc C-688/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Duševní vlastnictví - Patenty - Směrnice 2004/48/ES - Článek 9 odst. 7 - Uvedení výrobků na trh porušující práva vyplývající z patentu - Předběžná opatření - Následné zrušení patentu - Důsledky - Nárok na přiměřenou náhradu škody způsobené předběžnými opatřeními“)
      (2019/C 383/12)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Fővárosi Törvényszék

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Bayer Pharma AG

         Žalované: Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.

         Výrok

      Článek 9 odst. 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví, a zejména pojem „přiměřená náhrada“ uvedený v tomto ustanovení, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že není namístě nahradit škodu osobě, které tato škoda vznikla v důsledku toho, že nejednala tak, jak lze od každého obecně očekávat za účelem odvrácení nebo snížení újmy, a která za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, vede soud k tomu, že navrhovateli předběžných opatření neuloží povinnost nahradit škodu způsobenou těmito opatřeními, i když byl patent, na jehož základě byla tato opatření navrhována a vydána, později zrušen, pokud tato právní úprava umožňuje, aby soud náležitě zohlednil všechny objektivní okolnosti dané věci, včetně chování účastníků řízení, zejména s cílem ověřit, zda navrhovatel uvedená opatření nezneužil.

         (1)  Úř. věst. C 112, 26.3.2018.


title: Věc C-709/17 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. září 2019 – Evropská komise v. Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd, European Bicycle Manufacturers Association („Kasační opravný prostředek – Dumping – Prováděcí nařízení (EU) 2015/776 – Dovoz jízdních kol zasílaných z Kambodži, Pákistánu a Filipín – Rozšíření konečného antidumpingového cla uloženého na dovoz jízdních kol pocházejících z Číny na tento dovoz – Nařízení (ES) č. 1225/2009 – Článek 13 – Obcházení – Montáž – Provenience (pocházení) a původ dílů jízdních kol – Díly zasílané z Číny na Srí Lanku, zpracované na Srí Lance a poté zasílané do Pákistánu na montáž“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/14

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. září 2019 – Evropská komise v. Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd, European Bicycle Manufacturers Association
      (Věc C-709/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Dumping - Prováděcí nařízení (EU) 2015/776 - Dovoz jízdních kol zasílaných z Kambodži, Pákistánu a Filipín - Rozšíření konečného antidumpingového cla uloženého na dovoz jízdních kol pocházejících z Číny na tento dovoz - Nařízení (ES) č. 1225/2009 - Článek 13 - Obcházení - Montáž - Provenience (pocházení) a původ dílů jízdních kol - Díly zasílané z Číny na Srí Lanku, zpracované na Srí Lance a poté zasílané do Pákistánu na montáž“)
      (2019/C 383/13)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: M. França, J.-F. Brakeland, a A. Demeneix, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd (zástupce: P. Bentley QC), European Bicycle Manufacturers Association (zástupce: J. Beck, Solicitor, L. Ruessmann, advokát)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 10. října 2017, Kolachi Raj Industrial v. Komise (T-435/15, EU:T:2017:712), se zrušuje.

                  2)

                  Žaloba na neplatnost podaná společností Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd. se zamítá.

                  3)

                  Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí a European Bicycle Manufacturers Association (EBMA), a to jak v řízení v prvním stupni, tak v řízení o kasačním opravném prostředku.

         (1)  Úř. věst. C 112, 26.3.2018.


title: Věc C-28/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof - Rakousko) – Verein für Konsumenteninformation v. Deutsche Bahn AG („Řízení o předběžné otázce – Technické a obchodní požadavky pro úhrady a inkasa v eurech – Nařízení (EU) č. 260/2012 – Jednotná oblast pro platby v eurech (SEPA) – Platba inkasem – Článek 9 odst. 2 – Dostupnost plateb – Podmínka bydliště“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/15

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof - Rakousko) – Verein für Konsumenteninformation v. Deutsche Bahn AG
      (Věc C-28/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Technické a obchodní požadavky pro úhrady a inkasa v eurech - Nařízení (EU) č. 260/2012 - Jednotná oblast pro platby v eurech (SEPA) - Platba inkasem - Článek 9 odst. 2 - Dostupnost plateb - Podmínka bydliště“)
      (2019/C 383/14)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Verein für Konsumenteninformation

         Žalovaná: Deutsche Bahn AG

         Výrok

      Článek 9 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 260/2012 ze dne 14. března 2012, kterým se stanoví technické a obchodní požadavky pro úhrady a inkasa v eurech a kterým se mění nařízení (ES) č. 924/2009 musí být vykládán v tom smyslu, že brání takovému smluvnímu ujednání, jako je smluvní ujednání dotčené ve věci v původním řízení, které vylučuje platbu inkasem v eurech prostřednictvím celounijního inkasního systému (inkasní systém SEPA), pokud plátce nemá bydliště ve stejném členském státě, v němž má příjemce své sídlo.

         (1)  Úř. věst. C 104, 19.3.2018.


title: Věc C-46/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato- Itálie) – Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl a další. v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto („Řízení o předběžné otázce – Odvětví mléka a mléčných výrobků – Kvóty – Doplňková dávka – Nařízení (EHS) č. 3950/92 – Článek 2 – Výběr dávky odběratelem – Dodávky přesahující disponibilní referenční množství producenta – Výše ceny mléka – Povinné uplatnění srážky – Vrácení přeplatku dávky – Nařízení (ES) č. 1392/2001 – Článek 9 – Odběratel – Nesplnění povinnosti srazit doplňkovou dávku – Producenti – Nedodržení povinnosti platit měsíční platbu – Ochrana legitimního očekávání“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/16

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato- Itálie) – Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl a další. v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
      (Věc C-46/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Odvětví mléka a mléčných výrobků - Kvóty - Doplňková dávka - Nařízení (EHS) č. 3950/92 - Článek 2 - Výběr dávky odběratelem - Dodávky přesahující disponibilní referenční množství producenta - Výše ceny mléka - Povinné uplatnění srážky - Vrácení přeplatku dávky - Nařízení (ES) č. 1392/2001 - Článek 9 - Odběratel - Nesplnění povinnosti srazit doplňkovou dávku - Producenti - Nedodržení povinnosti platit měsíční platbu - Ochrana legitimního očekávání“)
      (2019/C 383/15)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl, S.s. Franco e Maurizio Artuso, Claudio Matteazzi, Roberto Tellatin, Sebastiano Bolzon

         Žalovaní: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

         Výrok

                  1)

                  Článek 2 nařízení Rady (EHS) č. 3950/92 ze dne 28. prosince 1992, kterým se zavádí doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1256/1999 ze dne 17. května 1999, musí být vykládán v tom smyslu, že konstatování neslučitelnosti vnitrostátní právní úpravy upravující způsoby výběru doplňkové dávky odběratelem od producentů s tímto ustanovením neznamená, že producenti, na které se vztahuje tato právní úprava, již nejsou dlužníky této dávky.

                  2)

                  Článek 2 odst. 4 nařízení č. 3950/92, ve znění nařízení č. 1256/1999, ve spojení s článkem 9 nařízení Komise (ES) č. 1392/2001 ze dne 9. července 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení č. 3950/92, musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která stanoví, že přeplatek doplňkové dávky musí být přednostně vrácen producentům, kteří na základě ustanovení vnitrostátního práva neslučitelného s čl. 2 odst. 2 nařízení č. 3950/92, ve znění nařízení č. 1256/1999, splnili povinnost platit měsíční platbu.

                  3)

                  Zásada ochrany legitimního očekávání musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání tomu, aby v takové situaci, jako je situace dotčená v původním řízení, byla přepočítána částka doplňkové dávky dlužná producenty, kteří nesplnili povinnost provádět měsíční platby této dávky stanovenou použitelnou vnitrostátní právní úpravou.

         (1)  Úř. věst. C 142, 23.4.2018.


title: Spojené věci C-64/18, C-140/18, C-146/18 a C-148/18: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 12. září 2019 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Landesverwaltungsgericht Steiermark- Rakousko) – Zoran Maksimovic (C-64/18), Humbert Jörg Köfler (C-140/18, C-146/18 a C-148/18), Wolfgang Leitner (C-140/18 a C-148/18), Joachim Schönbeck (C-140/18 a C-148/18), Wolfgang Semper (C-140/18 a C-148/18) v. Bezirkshauptmannschaft Murtal („Řízení o předběžné otázce – Článek 56 SFEU – Volný pohyb služeb – Vysílání pracovníků – Uchovávání a překlad mzdové dokumentace – Pracovní povolení – Sankce – Přiměřenost – Pokuty v předem vymezené minimální výši – Kumulace – Neexistence horní hranice – Náklady řízení – Náhradní trest odnětí svobody“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/17

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 12. září 2019 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Landesverwaltungsgericht Steiermark- Rakousko) – Zoran Maksimovic (C-64/18), Humbert Jörg Köfler (C-140/18, C-146/18 a C-148/18), Wolfgang Leitner (C-140/18 a C-148/18), Joachim Schönbeck (C-140/18 a C-148/18), Wolfgang Semper (C-140/18 a C-148/18) v. Bezirkshauptmannschaft Murtal
      (Spojené věci C-64/18, C-140/18, C-146/18 a C-148/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 56 SFEU - Volný pohyb služeb - Vysílání pracovníků - Uchovávání a překlad mzdové dokumentace - Pracovní povolení - Sankce - Přiměřenost - Pokuty v předem vymezené minimální výši - Kumulace - Neexistence horní hranice - Náklady řízení - Náhradní trest odnětí svobody“)
      (2019/C 383/16)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Zoran Maksimovic (C-64/18), Humbert Jörg Köfler (C-140/18, C-146/18 a C-148/18), Wolfgang Leitner (C-140/18 a C-148/18), Joachim Schönbeck (C-140/18 a C-148/18), Wolfgang Semper (C-140/18 a C-148/18)

         Žalovaný: Bezirkshauptmannschaft Murtal

         za přítomnosti: Finanzpolizei

         Výrok

      Článek 56 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která za porušení povinností v oblasti pracovního práva týkajících se získání správních povolení a uchovávání mzdové dokumentace, stanoví pokuty:

                  —

                  které nesmí být nižší než předem stanovená částka;

                  —

                  které jsou uloženy kumulativně za každého dotčeného zaměstnance a bez horní hranice;

                  —

                  k nimž se v případě zamítnutí žaloby podané proti rozhodnutí, kterým byly tyto pokuty uloženy, připočítává příspěvek na náklady řízení ve výši 20 % z částky pokut a

                  —

                  které jsou v případě nezaplacení změněny na tresty odnětí svobody.

         (1)  Úř. věst. C 259, 23.7.2018.


title: Věc C-71/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret - Dánsko) – Skatteministeriet v. KPC Herning („Řízení o předběžné otázce – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Prodej pozemku, na kterém se budova nachází v okamžiku dodání – Kvalifikace – Články 12 a 135 – Pojem „stavební pozemek“ – Pojem „budova“ – Posouzení hospodářské a obchodní reality – Posouzení objektivních skutečností – Úmysl stran“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/18

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret - Dánsko) – Skatteministeriet v. KPC Herning
      (Věc C-71/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Prodej pozemku, na kterém se budova nachází v okamžiku dodání - Kvalifikace - Články 12 a 135 - Pojem „stavební pozemek“ - Pojem „budova“ - Posouzení hospodářské a obchodní reality - Posouzení objektivních skutečností - Úmysl stran“)
      (2019/C 383/17)
      Jednací jazyk: dánština

         Předkládající soud

      Vestre Landsret

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Skatteministeriet

         Žalovaná: KPC Herning

         Výrok

      Článek 12 odst. 1 písm. a) a b) a odst. 2 a 3, jakož i čl. 135 odst. 1 písm. j) a k) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty je třeba vykládat v tom smyslu, že dodání pozemku, na kterém se k datu tohoto dodání nachází budova, nelze kvalifikovat jako dodání „stavebního pozemku“, pokud je toto plnění hospodářsky samostatné ve vztahu k dalším plněním a netvoří spolu s nimi jediné plnění, a to i v případě, že úmyslem stran bylo úplné nebo částečné zbourání budovy za účelem vytvoření prostoru pro novou budovu.

         (1)  Úř. věst. C 134, 16.4.2018..


title: Věc C-94/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 10. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court - Irsko) – Nalini Chenchooliah v. Minister for Justice and Equality („Řízení o předběžné otázce – Občanství Unie – Článek 21 SFEU – Právo občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členského státu – Směrnice 2004/38/ES – Článek 3 odst. 1 a články 15, 27, 28, 30 a 31 – Pojem „oprávněná osoba“ – Státní příslušník třetí země, který je manželem či manželkou občana Unie, jenž vykonal právo volného pohybu – Návrat občana Unie do členského státu, jehož je státním příslušníkem, kde vykonává trest odnětí svobody – Požadavky uložené hostitelskému členskému státu na základě směrnice 2004/38/ES při přijímání rozhodnutí o vyhoštění uvedeného státního příslušníka třetí země“)

text:
               11.11.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/18

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 10. září 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court - Irsko) – Nalini Chenchooliah v. Minister for Justice and Equality
      (Věc C-94/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Občanství Unie - Článek 21 SFEU - Právo občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členského státu - Směrnice 2004/38/ES - Článek 3 odst. 1 a články 15, 27, 28, 30 a 31 - Pojem „oprávněná osoba“ - Státní příslušník třetí země, který je manželem či manželkou občana Unie, jenž vykonal právo volného pohybu - Návrat občana Unie do členského státu, jehož je státním příslušníkem, kde vykonává trest odnětí svobody - Požadavky uložené hostitelskému členskému státu na základě směrnice 2004/38/ES při přijímání rozhodnutí o vyhoštění uvedeného státního příslušníka třetí země“)
      (2019/C 383/18)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      High Court (Irsko)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Nalini Chenchooliah

         Žalovaný: Minister for Justice and Equality

         Výrok

      Článek 15 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že se použije na rozhodnutí o vyhoštění přijaté vůči státnímu příslušníkovi třetí země z důvodu, že tento státní příslušník již nemá právo pobytu na základě této směrnice, v takové situaci, jako je situace dotčená ve věci v původním řízení, kdy tento státní příslušník uzavřel manželství s občanem Unie v okamžiku, kdy tento občan využíval práva volného pohybu tak, že se spolu s uvedeným státním příslušníkem přestěhoval do hostitelského členského státu a pobýval tam, přičemž tento občan se následně vrátil do členského státu, jehož je státním příslušníkem. Z toho vyplývá, že příslušné záruky stanovené v článcích 30 a 31 směrnice 2004/38 se uplatní při přijímání takového rozhodnutí o vyhoštění, v souvislosti s nímž nelze v žádném případě zakázat vstup do země.

         (1)  Úř. věst. C 152, 30.4.2018.