title: Věc C-289/13 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. září 2014 – Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd v. Evropská agentura pro chemické látky (ECHA), Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Nařízení (ES) č. 1907/2006 (nařízení REACH) — Článek 59 a příloha XIII — Identifikace anthracenového oleje s nízkým obsahem anthracenu jako látky vzbuzující mimořádné obavy, která musí být podrobena povolovacímu postupu — Rovné zacházení“

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/22

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. září 2014 – Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd v. Evropská agentura pro chemické látky (ECHA), Evropská komise
   (Věc C-289/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Nařízení (ES) č. 1907/2006 (nařízení REACH) - Článek 59 a příloha XIII - Identifikace anthracenového oleje s nízkým obsahem anthracenu jako látky vzbuzující mimořádné obavy, která musí být podrobena povolovacímu postupu - Rovné zacházení“)
   2014/C 409/30
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd (zástupce: K. Van Maldegem, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: M. Heikkilä, W. Broere a T. Zbihlej, zmocněnci, J. Stuyck a A.-M. Vandromme, advocaten), Evropská komise (zástupci: E. Manhaeve a P. Oliver, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnostem Cindu Chemicals BV, Deza a.s., Koppers Denmark A/S a Koppers UK Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 31.8.2013.


title: Věc C-88/07: Žaloba podaná dne 15. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/22

         Žaloba podaná dne 15. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-88/07)
   (2007/C 95/39)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: S. Pardo Quintillán a A. Alcover San Pedro, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že tím, že Španělské království stáhlo z trhu velké množství výrobků rostlinného původu vyrobených nebo uvedených na trh legálně v jiném členském státě, na základě správní praxe spočívající ve stažení z trhu veškerých výrobků rostlinného původu, jež nejsou uvedeny v příloze ministerské vyhlášky ze dne 3. října 1973, proto, že je považovalo za léčivá, která byla uvedena na trh bez stanoveného povolení, a tím, že nesdělilo Komisi toto opatření, porušilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 28 ES a 30 ES, jakož i z článků 1 a 4 rozhodnutí č. 3052/95/ES (1).

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise má za to, že tím, že Španělské království stáhlo z trhu výrobky rostlinného původu legálně vyrobené nebo uvedené na trh v jiných členských státech, na základě správní praxe, která kvalifikuje jako léčivo (podléhající proto stanovenému povolení) jakýkoliv výrobek rostlinného původu, který není uveden v příloze ministerské vyhlášky ze dne 3. října 1973, a tím, že neoznámilo opatření přijatá ke stažení dotčených výrobků z trhů ve lhůtě 45 dnů ode dne přijetí takových opatření, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 28 a 30 Smlouvy a článků 1 a 4 rozhodnutí č. 3052/95/ES.

      (1)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 3052/95/ES ze dne 13. prosince 1995, kterým se zavádí postup výměny informací o vnitrostátních opatřeních odchylných od zásady volného pohybu zboží v rámci Společenství (Úř. věst. L 321, s. 1; Zvl. vyd. 13/15, s. 427).


title: Věc T-539/08: Usnesení Tribunálu ze dne 7. září 2010 — Etimine a Etiproducts v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Životní prostředí a ochrana lidského zdraví — Klasifikace, balení a označování některých boritanů jakožto nebezpečných látek — Směrnice 2008/58/ES — Směrnice 67/548/EHS — Nařízení (ES) č. 790/2009 — Nařízení (ES) č. 1272/2008 — Úprava návrhových žádání — Časová působnost čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU — Neexistence osobního dotčení — Nepřípustnost“ )

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/30

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. září 2010 — Etimine a Etiproducts v. Komise
   (Věc T-539/08) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Životní prostředí a ochrana lidského zdraví - Klasifikace, balení a označování některých boritanů jakožto nebezpečných látek - Směrnice 2008/58/ES - Směrnice 67/548/EHS - Nařízení (ES) č. 790/2009 - Nařízení (ES) č. 1272/2008 - Úprava návrhových žádání - Časová působnost čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU - Neexistence osobního dotčení - Nepřípustnost)
   2010/C 301/50
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Etimine SA (Bettembourg, Lucembursko) a AB Etiproducts Oy (Espoo, Finsko) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Oliver a D. Kukovec, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyně: Borax Europe Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: K. Nordlander, advokát, a S. Kinsella, solicitor)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Dánské království (zástupce: B. Weis Fogh, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení směrnice Komise 2008/58/ES ze dne 21. srpna 2008, kterou se po třicáté přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 67/548/EHS o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek (Úř. věst. L 246, s. 1), a dále na částečné zrušení nařízení Komise (ES) č. 790/2009 ze dne 10. srpna 2009, kterým se pro účely přizpůsobení vědeckotechnickému pokroku mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí (Úř. věst. L 235, s. 1), a to v rozsahu, v němž tyto akty pozměňují klasifikaci některých boritanů

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Etimine SA a AB Etiproducts Oy ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Dánské království a Borax Europe Ltd ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009.


title: Věc T-534/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 2014 – Schenker v. Komise „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Správní spis a konečné rozhodnutí Komise týkající se kartelové dohody, nedůvěrná verze tohoto rozhodnutí — Odepření přístupu — Povinnost konkrétního a individuálního zkoumání — Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby — Výjimka týkající se ochrany cílů vyšetřování — Převažující veřejný zájem“

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 2014 – Schenker v. Komise
   (Věc T-534/11) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Správní spis a konečné rozhodnutí Komise týkající se kartelové dohody, nedůvěrná verze tohoto rozhodnutí - Odepření přístupu - Povinnost konkrétního a individuálního zkoumání - Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby - Výjimka týkající se ochrany cílů vyšetřování - Převažující veřejný zájem“)
   2014/C 409/47
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Schenker AG (Essen, Německo) (zástupci: C. von Hammerstein, B. Beckmann a C.-D. Munding, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně M. Kellerbauer, C. ten Dam a P. Costa de Oliveira, poté M. Kellerbauer, P. Costa de Oliveira a H. Leupold, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupce: M. Smeets, advokát); Martinair Holland NV (Haarlemmermeer, Nizozemsko) (zástupci: R. Wesseling a M. Bredenoord-Spoek, advokáti); Société Air France SA (Roissy-en-France, Francie) (zástupci: A. Wachsmann a S. Thibault-Liger, advokáti); Cathay Pacific Airways Ltd (Queensway, Hong-Kong, Čína) (zástupci: původně B. Bär-Bouyssière, advokát, M. Rees, solicitor, D. Vaughan, QC, a R. Kreisberger, barrister, poté M. Rees, D. Vaughan a R. Kreisberger); Air Canada (Quebek, Kanada) (zástupci: J. Pheasant, solicitor, a C. Wünschmann, advokát); Lufthansa Cargo AG (Frankfurt nad Mohanem, Německo) a Swiss International Air Lines AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupci: původně S. Völcker a E. Arsenidou, poté S. Völcker a J. Orologas, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 3. srpna 2011, kterým byl odepřen přístup ke správnímu spisu k rozhodnutí C (2010) 7694 final (věc COMP/39.258 – Letecká nákladní doprava), k úplnému znění tohoto rozhodnutí a k jeho nedůvěrné verzi.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise ze dne 3. srpna 2011, kterým byl odepřen přístup ke správnímu spisu k rozhodnutí C (2010) 7694 final (věc COMP/39.258 – Letecká nákladní doprava), k úplnému znění tohoto rozhodnutí a k jeho nedůvěrné verzi, se zrušuje v rozsahu, v němž Komise odepřela přístup k části nedůvěrné verze dotčeného rozhodnutí, jejíž důvěrnosti se podniky, kterých se toto rozhodnutí týká, nijak nedovolávaly, nebo již nedovolávaly.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Schenker AG ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

               4)

               Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Cathay Pacific Airways Ltd, Air Canada, Lufthansa Cargo AG a Swiss International Air Lines AG ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 355, 3. 12. 2011.


title: Věc C-159/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Constanţa (Rumunsko) dne 29. března 2017 – Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius v. Ministerul Finanțelor Publice – Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Constanța – Serviciul Inspecție Fiscală Persoane Fizice

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Constanţa (Rumunsko) dne 29. března 2017 – Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius v. Ministerul Finanțelor Publice – Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Constanța – Serviciul Inspecție Fiscală Persoane Fizice
   (Věc C-159/17)
   (2017/C 221/06)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Constanţa

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius

      Odpůrci: Ministerul Finanțelor Publice – Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Constanța – Serviciul Inspecție Fiscală Persoane Fizice

      Předběžná otázka

   Musí být články 167, 168, 169, 179, čl. 213 odst. 1, čl. 214 odst. 1 písm. a) a článek 273 směrnice 2006/112/ES (1) vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která za takových okolností, jako jsou okolnosti v původním řízení, ukládá daňovému poplatníkovi, který je osobou povinnou k dani, jehož registrace pro účely DPH byla zrušena, odvést státu DPH vybranou v období, v němž bylo identifikační číslo DPH zrušeno, aniž by mu byl přiznán nárok na odpočet DPH týkající se plnění uskutečněných v témže období?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty
   (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. prosince 2004 ve věci C-516/03: Komise Evropských společenství proti Italské republice (Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Nakládání s odpady — Skládka v Campolungo (Ascoli Piceno) — Směrnice 75/442/EHS ve znění směrnice 91/156/EHS — Články 4 a 8)

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/9

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 16. prosince 2004
   ve věci C-516/03: Komise Evropských společenství proti Italské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Nakládání s odpady - Skládka v Campolungo (Ascoli Piceno) - Směrnice 75/442/EHS ve znění směrnice 91/156/EHS - Články 4 a 8)
   (2005/C 45/17)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-516/03, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 9. prosince 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnci: R. Amorosi a M. Konstantinidis) proti Italské republice (zmocněnec: I. M. Braguglia, ve spolupráci s M. Fiorillim), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení C. Gulmann, zastupující předseda pátého senátu, R. Schintgen a J. Klučka (zpravodaj), soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 16. prosince 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Italská republika tím, že nepřijala nezbytná opatření pro zajištění, aby odpady uložené na skládce v Campolungo nacházející se na území obce Ascoli Piceno (Itálie) byly zpracovány nebo odstraněny, aniž by ohrozily lidské zdraví a aniž by byly použity postupy nebo způsoby, které by mohly poškodit životní prostředí, a tím, že nepřijala nezbytná ustanovení, aby držitel odpadů uložených na této skládce je předal soukromému nebo veřejnému zařízení, které odpad sbírá, které vykonává činnosti upravené v přílohách II A nebo II B směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech, ve znění směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991 nebo je sama nezpracovala nebo neodstranila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 4 a 8 této směrnice.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 59, 6.3.2004.


title: Věc T-698/13 P: Usnesení Tribunálu ze dne 18. září 2014 – Marcuccio v. Komise „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Odmítnutí žaloby v prvním stupni řízení jako zjevně nepřípustné — Neexistence totožnosti mezi žalobou podanou faxem a prvopisem podaným později — Lhůta k podání žaloby — Opožděnost — Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný“

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/42

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. září 2014 – Marcuccio v. Komise
   (Věc T-698/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Odmítnutí žaloby v prvním stupni řízení jako zjevně nepřípustné - Neexistence totožnosti mezi žalobou podanou faxem a prvopisem podaným později - Lhůta k podání žaloby - Opožděnost - Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný“)
   2014/C 409/61
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 17. října 2013, Marcuccio v. Komise (F-127/12, Sb. VS, EU:F:2013:161), a směřující ke zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí v tomto stupni.

               3)

               Luigimu Marcucciovi se ukládá nahradit Tribunálu částku 2  000 eur na základě článku 90 jeho jednacího řádu.

      (1)  Úř. věst. C 52, 22.2.2014.


title: Věc T-607/15: Žaloba podaná dne 27. října 2015 – Yieh United Steel v. Komise

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/63

         Žaloba podaná dne 27. října 2015 – Yieh United Steel v. Komise
   (Věc T-607/15)
   (2016/C 038/85)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Yieh United Steel Corp. (Kaohsiung City, Taiwan) (zástupce: D. Luff, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil články 1 a 2 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 2015/1429 ze dne 26. srpna 2015 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z pravomoci Tribunálu k přezkumu článků 1 a 2 napadeného rozhodnutí a jeho souladu se základním nařízením, jakož i s obecnými zásadami evropského práva.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 2 odst. 5 základního nařízení v rozsahu, v němž Komise nesprávně odmítla zohlednit metody rozdělení nákladů, které žalobkyně v minulosti použila a které odpovídají mezinárodně uznaným praktikám účetnictví. Z tohoto důvodu Komise nesprávně odmítla odečíst recyklovaný starý kov od výrobních nákladů dotčeného výrobku, a tím zvýšila uměle obvyklou hodnotu a porušila čl. 2 odst. 3 základního nařízení.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 2 odst. 1 základního nařízení v rozsahu, v němž Komise při určení běžné hodnoty nesprávně vyloučila prodeje dotčeného výrobku, které se uskutečnily v rámci běžných obchodních operací s nezávislým vnitrostátním zákazníkem. Komise toto odmítnutí nedostatečně odůvodnila. Navíc, i kdyby důvodem pro jejich vyloučení byla pouze skutečnost, že tyto výrobky byly po prodeji předmětem vývozu (aniž by o tom žalobkyně věděla), Komise použila protiprávní kritérium. Měla zohlednit úmysl žalobkyně, pokud jde o konečné určení těchto prodejů v okamžiku, kdy byly uskutečněny. Komise tedy porušila čl. 2 odst. 2 základního nařízení tím, že vyloučila vnitrostátní prodeje pouze z důvodu, že po prodeji byly předmětem vývozu nezávislým zákazníkem.


title: Věc C-397/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Itzehoe (Německo) dne 23. července 2015 – Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG v. Gerhild Lukath

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Itzehoe (Německo) dne 23. července 2015 – Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG v. Gerhild Lukath
   (Věc C-397/15)
   (2015/C 320/25)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Itzehoe

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG

      Žalovaná: Gerhild Lukath

      Další účastníci řízení: Rüdiger Boy, Boy Finanzberatung GmbH, Christian Maibaum, Vienna-Life Lebensversicherungs AG, Frank Weber

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba smlouvu o poskytnutí úvěru mezi bankou a spotřebitelem, která je spojena se smlouvou o uzavření životního pojištění a smlouvou o poskytnutí poradenství a zprostředkování kapitálové investice, která ze své strany zajišťuje částku úvěru, považovat za smlouvu o poskytování služeb ve smyslu čl. 5 odst. 2 Úmluvy o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy ze dne 19. června 1980 (1) (dále jen „úmluva o právu rozhodném“)?

               2)

               Je čl. 5 odst. 2 úmluvy o právu rozhodném použitelný také na takové případy, ve kterých reklama, respektive navázání kontaktu vychází ze země, kde má spotřebitel hlavní bydliště, avšak spotřebitel smlouvy podepsal v místě přechodného bydliště, pokud druhá strana nebo její zmocněnec obdrželi objednávku od spotřebitele ve státě jeho hlavního bydliště?

      (1)  Úř. věst. L 266, s. 1.


title: Věc C-84/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 17. února 2012 — Rahmanian Koushkaki v. Spolková republika Německo

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 17. února 2012 — Rahmanian Koushkaki v. Spolková republika Německo
   (Věc C-84/12)
   2012/C 133/31
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Rahmanian Koushkaki

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Předběžné otázky

               1)

               Je povinnost žalované udělit žalobci prostřednictvím soudu schengenské vízum podmíněna tím, aby soud ke svému přesvědčení podle čl. 21 odst. 1 vízového kodexu (1) konstatoval, že žalobce zamýšlí opustit území členských států před uplynutím platnosti víza, o které žádá, nebo postačuje, aby soud neměl po přezkumu čl. 32 odst. 1 písm. b) vízového kodexu žádné důvodné pochybnosti vyplývající ze zvláštních okolností o uvedeném úmyslu žalobce opustit území členských států před uplynutím platnosti víza, o které žádá?

               2)

               Zakládá vízový kodex vázaný nárok na udělení schengenského víza, pokud jsou splněny podmínky pro vstup, zejména podmínky čl. 21 odst. 1 vízového kodexu, a neexistuje žádný důvod pro zamítnutí žádosti o udělení víza podle čl. 32 odst. 1 vízového kodexu?

               3)

               Brání vízový kodex vnitrostátní právní úpravě, podle níž může být cizinci uděleno v souladu s nařízením (ES) č. 810/2009 vízum (schengenské vízum) pro průjezd přes území schengenských států nebo pro plánované pobyty na tomto území, které nepřesáhnou tři měsíce během jakéhokoli šestiměsíčního období ode dne prvního vstupu?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex), (Úř. věst. 2009, L 243, s. 1).


title: Věc F-112/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 11. prosince 2012 — Trentea v. FRA ( „Veřejná služba — Zaměstnanci FRA — Dočasní zaměstnanci — Přijímání — Oznámení o volném pracovním místě — Odmítnutí žádosti“ )

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/29

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 11. prosince 2012 — Trentea v. FRA
   (Věc F-112/10) (1)

   (Veřejná služba - Zaměstnanci FRA - Dočasní zaměstnanci - Přijímání - Oznámení o volném pracovním místě - Odmítnutí žádosti)
   2013/C 38/55
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Cornelia Trentea (Vídeň, Rakousko) (zástupkyně: L. Levi a M. Vandenbussche, advokátky)

      Žalovaná: Agentura Evropské unie pro základní práva (zástupci: M. Kjærum, zmocněnec, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Zaprvé návrh na zrušení rozhodnutí žalované odmítnout žádost žalobkyně o pracovní místo správní asistentky v oblasti „Finance and Procurement“, jakož i rozhodnutí o jmenování jiného žadatele. Zadruhé žaloba na náhradu nemajetkové a majetkové újmy, která žalobkyni údajně vznikla.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Cornelia Trentea ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Agenturou Evropské unie pro základní práva.

      (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.2011, s. 43.


title: Věc T-268/12: Žaloba podaná dne 18. června 2012 — Suwaid v. Rada

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/29

         Žaloba podaná dne 18. června 2012 — Suwaid v. Rada
   (Věc T-268/12)
   2012/C 243/51
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Joseph Suwaid (Damašek, Sýrie) (zástupci: L. Defalque a T. Bontinck, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil bod 7 části A přílohy I k prováděcímu rozhodnutí Rady 2012/172/SZBP ze dne 23. března 2012, kterým se provádí rozhodnutí 2011/782/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 87, s. 103);

               —

               zrušil bod 7 části A přílohy I k prováděcímu nařízení Rady (EU) č. 266/2012 ze dne 23. března 2012, kterým se provádí čl. 32 odst. 1 nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. L 87, s. 45);

               —

               v opačném případě prohlásil napadené rozhodnutí a nařízení za nepoužitelné na žalobce a nařídil vyškrtnutí jeho jména osobních údajů ze seznamu osob podléhajících sankcím EU;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení a zejména všech poplatků, nákladů a úhrad vzniklých v tomto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z

                           —

                           porušení základních práv a procesních záruk a porušení čl. 21 odst. 2 rozhodnutí Rady 2012/17/SBZP a čl. 32 odst. 2 nařízení Rady č. 36/2012, jelikož napadená opatření nebyla oznámena žalobci a ani mu nebyly sděleny důkazy nebo závažné indicie odůvodňující jeho zahrnutí do seznamu osob podléhajících sankcím.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející ze

                           —

                           zjevně nesprávného posouzení, jelikož žalobce se nepodílí na politice syrského režimu.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z

                           —

                           porušení práv na obranu, zásady spravedlivého procesu a zásady účinné soudní ochrany, jelikož Rada neodpověděla na žádost žalobce a tudíž mu nevysvětlila, proč bylo žalobcovo jméno přidáno na sankční seznamy a ani nepředložila důkaz odůvodňující jeho zahrnutí do těchto seznamů nebo mu nenabídla příležitost být vyslechnut před tím a poté, kdy byla sporná omezující opatření přijata.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z

                           —

                           porušení povinnosti uvést odůvodnění, jelikož Rada v napadeném rozhodnutí a nařízení použila pouze tvrzení a vágní formulace, aniž by uvedla podrobné odůvodnění pro přijetí omezujících opatření proti žalobci.

               5)

               Pátý žalobní důvod vycházející z

                           —

                           pochybení Rady spočívající v tom, že v napadených aktech úmyslně neuvedla základní práva a zásady garantované právem EU v Evropské unii. Žalobce v této souvislosti dále zdůrazňuje, že Rada napadené akty přijala na základě článku 215 SFEU, který nestanoví žádné „demokratické záruky“.


title: Věc C-283/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. května 2013 společnostmi Henkel AG & Co. KGaA, Henkel France proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 7. března 2013 ve věci T-607/11, Henkel AG & Co. KGaA, Henkel France v. Evropská komise

text:
               27.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/9

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. května 2013 společnostmi Henkel AG & Co. KGaA, Henkel France proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 7. března 2013 ve věci T-607/11, Henkel AG & Co. KGaA, Henkel France v. Evropská komise
   (Věc C-283/13 P)
   2013/C 215/12
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Henkel AG & Co. KGaA, Henkel France (zástupci: F. Brunet, E. Paroche, avocats, E. Bitton, advocate)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Dánské království

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit usnesení v rozsahu, v němž jím bylo rozhodnuto, že není třeba rozhodnout o návrhovém žádání, jímž se společnost Henkel před Tribunálem domáhá zrušení napadeného rozhodnutí (bod 1 výroku usnesení);

               —

               rozhodnout, že žaloba společnosti Henkel, kterou podala k Tribunálu, není bezpředmětná, že je přípustná, a vrátit věc zpět Tribunálu k opětnému posouzení relevantních skutečností;

               —

               zrušit usnesení v rozsahu, v němž se jím společnosti Henkel ukládá, aby nesla vlastní náklady řízení a nahradila náklady řízení vynaložené Komisí včetně nákladů vzniklých v souvislosti s návrhem na vydání předběžného opatření ve věci T-607/11 R (bod 4 výroku usnesení), a uložit Komisi náhradu nákladů tohoto řízení a řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tento kasační opravný prostředek má čtyři důvody, v jejichž rámci účastnice podávající kasační opravný prostředek zpochybňují závěr Tribunálu, podle něhož neměly zájem na podání žaloby proti napadenému rozhodnutí k Tribunálu. Tribunál totiž nesprávně rozhodl, že napadené rozhodnutí se stalo bezpředmětným v návaznosti na rozhodnutí ADLC, v němž ADLC konstatoval, že poskytnutí dokumentů nebylo nutné k zajištění práv účastnic podávajících kasační opravný prostředek na obhajobu a že tyto dokumenty nebyly relevantní pro účely analýzy věci před ADLC.
   Účastnice podávající kasační opravný prostředek naopak tvrdí, že mají právní zájem na řízení před Tribunálem, jelikož se musí o dokumenty opřít ve francouzském řízení, aby prokázaly, že (i) skutečnosti sankcionované ve věci COMP/39.579 jsou totožné jako skutečnosti stíhané ve francouzském řízení nebo jsou jim přinejmenším velmi podobné, což má vliv na postavení navrhovatelek ve Francii, pokud jde shovívavost, a že (ii) usilování společnosti Henkel o to, aby jí bylo umožněno použít tyto dokumenty ve francouzském řízení nelze považovat za na projev nevůle žadatelek o shovívavost spolupracovat odůvodňující snížení pokuty o 25 % namísto o 30 %, jak rozhodl ADLC, ale mělo by být považováno za výkon legitimního práva a zájmu, a to konkrétně za výkon práva na obhajobu.
   Tento kasační opravný prostředek má čtyři důvody:

               —

               zaprvé, Tribunál zkreslil skutkové okolnosti, jelikož nesprávně rozhodl, že na rozhodnutí ADLC nenavazuje žádná fáze řízení, v níž by mohly být tyto dokumenty přezkoumány, pokud bylo napadené rozhodnutí zrušeno a dokumenty byly předány ADLC;

               —

               zadruhé, Tribunál zkreslil skutkové okolnosti, jelikož nesprávně vyložil skutečný účel žádosti o poskytnutí dokumentů, když rozhodl, že účelem žádosti bylo pouze umožnit ADLC přezkoumat dokumenty, ačkoli hlavním účelem bylo umožnit společnosti Henkel výkon jejího práva na obhajobu projednáním těchto dokumentů ve francouzském řízení;

               —

               zatřetí, usnesení je nedostatečně odůvodněno, jelikož Tribunál dospěl k závěru, že společnost Henkel nemá zájem na řízení, aniž zkoumal argumenty předložené společností Henkel;

               —

               začtvrté, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, jelikož nepřezkoumal, zda má společnost Henkel nadále zájem na řízení před Tribunálem, aby se tak zabránilo opětnému vydání protiprávního aktu.

         Vzhledem k těmto důvodům navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr zrušil uvedené usnesení.


title: Věc F-33/15: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 24. února 2016 – Labiri v. EHSV

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/43

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 24. února 2016 – Labiri v. EHSV
   (Věc F-33/15) (1)

   (2016/C 118/49)
   Jednací jazyk: francouzština
   Samosoudce nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 178, 1. 6. 2015, s. 25.


title: Věc C-670/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 29. prosince 2011 — Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) v. Société Vinifrance SA

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 29. prosince 2011 — Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) v. Société Vinifrance SA
   (Věc C-670/11)
   2012/C 89/09
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Odpůrkyně: Société Vinifrance SA

      Předběžné otázky

               1)

               Jestliže se jeví, že výrobce, který obdržel podpory Společenství na skladování zahuštěného hroznového moštu v návaznosti na to, že s vnitrostátním intervenčním orgánem uzavřel smlouvu o skladování, hroznový mošt, který následně nechal sám zahustit předtím, než jej uskladnil, nakoupil od fiktivní nebo neexistující společnosti, lze jej považovat za „vlastníka“ zahuštěného hroznového moštu ve smyslu ustanovení čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 1059/83 ze dne 29. dubna 1983 (1)? Je použitelný článek 17 téhož nařízení, jestliže je smlouva o skladování uzavřená s vnitrostátním intervenčním orgánem stižena vadou zvláštní závažnosti, spočívající zejména v okolnosti, že společnost, která uzavřela smlouvu s vnitrostátním intervenčním orgánem, nelze považovat za vlastníka skladovaných výrobků?

               2)

               Jestliže takové odvětvové nařízení, jako je nařízení Rady (EHS) č. 822/87 ze dne 16. března 1987 (2), zavádí systém podpor Společenství, aniž by stanovilo sankční režim v případě porušení ustanovení, která obsahuje, použije se v případě takového porušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 (3)?

               3)

               Jestliže hospodářský subjekt nesplnil povinnosti vymezené takovým odvětvovým nařízením Společenství, jako je nařízení č. 1059/83, a podmínky, které stanoví k založení nároku na poskytnutí podpor Společenství a jestliže toto odvětvové nařízení stanoví — jak je tomu v případě článku 17 výše uvedeného nařízení — režim opatření či sankcí, použije se tento režim s vyloučením jakéhokoli jiného režimu stanoveného právem Evropské unie, třebaže jsou předmětným nesplněním dotčeny finanční zájmy Evropské unie? Nebo je naopak v případě takového nesplnění použitelný pouze režim správních opatření a sankcí stanovený v nařízení č. 2988/95? Anebo jsou použitelná obě nařízení?

               4)

               Je-li použitelné odvětvové nařízení i nařízení č. 2988/95, jak mají být zkombinována jejich ustanovení za účelem určení uplatněných opatření a sankcí?

               5)

               Jestliže se hospodářský subjekt dopustil několika porušení unijního práva a jestliže některá z těchto porušení spadají do působnosti režimu opatření nebo sankcí odvětvového nařízení, zatímco jiná porušení představují nesrovnalosti ve smyslu nařízení č. 2988/95, použije se pouze posledně uvedené nařízení?

      (1)  Nařízení Komise (EHS) č. 1059/83 ze dne 29. dubna 1983 o smlouvách na skladování stolního vína, hroznového moštu, zahuštěného hroznového moštu a rektifikovaného moštového koncentrátu (Úř. věst. L 116, s. 77)

      (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 822/87 ze dne 16. března 1987 o společné organizaci trhu s vínem (Úř. věst. L 84, s. 1)

      (3)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1)


title: Věc C-69/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. února 2016 společnostmi Cellnex Telecom S.A. a Retevisión I, S.A., proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 26. listopadu 2015 ve věci T-541/13, Abertis Telecom S.A. a Retevisión I v. Komise

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. února 2016 společnostmi Cellnex Telecom S.A. a Retevisión I, S.A., proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 26. listopadu 2015 ve věci T-541/13, Abertis Telecom S.A. a Retevisión I v. Komise
   (Věc C-69/16 P)
   (2016/C 118/20)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Cellnex Telecom S.A., dříve Abertis Telecom S.A., a Retevisión I, S.A. (zástupci: J. L. Buendía Sierra a A. Lamadrid de Pablo, abogados)

      Další účastnice řízení: Evropská komise a SES Astra

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Účastníce řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky) navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 26. listopadu 2015;

               —

               vydal konečné rozhodnutí o žalobě na neplatnost a zrušil rozhodnutí Komise ze dne 19. června 2013 (1); a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Napadeným rozsudkem bylo potvrzeno rozhodnutí Komise o státních podporách, týkající se několika opatření přijatých španělskými orgány veřejné moci k zajištění možnosti přijímat signál digitálního pozemního televizního vysílání (DPTV) ve vzdálených oblastech území, ve kterých žije jen 2,5 % obyvatelstva. Komise v rozhodnutí uznává, že z faktického hlediska by trh nenabízel tuto službu, kdyby nedošlo k veřejnému zásahu. Navzdory tomu v něm Komise popírá, že by se jednalo o službu obecného hospodářského zájmu, a tvrdí, že z formálního hlediska nebyla tato služba orgány veřejné moci „jasně“ definována a zadána. Uvádí také, že tyto orgány v každém případě nebyly oprávněny zvolit při organizování služby obecného hospodářského zájmu určitou technologii.

      První a jediný důvod kasačního opravného prostředku: nesprávné právní posouzení při výkladu článku 14, čl. 106 odst. 2 a čl. 107 odst. 1 SFEU, Protokolu č. 26 SFEU o službách obecného zájmu a Protokolu č. 29 SFEU o systému veřejnoprávního vysílání v členských státech

   Navrhovatelky konkrétně poukazují na to, že napadený rozsudek trpí vadami:

               —

               spočívajícími v tom, že Tribunál jasně překračuje hranice „zjevné nesprávnosti“ při posuzování jednotlivých aktů, v nichž orgány veřejné moci vymezily a zadaly službu obecného hospodářského zájmu;

               —

               spočívajícími v tom, že Tribunál bezdůvodně omezil „široký prostor [členských států] pro uvážení“, kterým tyto státy disponují při definování i při „organizování“ služby obecného hospodářského zájmu a který pro tyto účely zahrnuje volbu konkrétních podmínek poskytování služby obecného hospodářského zájmu a volbu konkrétní technologie, a to bez ohledu na to, zda jsou obsaženy v definujícím aktu, nebo v aktu samostatném;

               —

               při analyzování použitelného španělského práva;

               —

               spočívajícími v tom, že v něm není zohledněno, že „vymezení“ služby obecného hospodářského zájmu a „pověření“ jednoho nebo více podniků poskytováním služby obecného hospodářského zájmu může být provedeno v jednom nebo v několika aktech;

               —

               spočívajícími v tom, že v něm není zohledněno, že „vymezení“ služby obecného hospodářského zájmu a „pověření“ nevyžadují použití konkrétní formulace nebo výrazu, nýbrž věcnou a funkční analýzu;

               —

               spočívajícími v tom, že Tribunál popřel použitelnost Protokolu č. 29 SFEU a SEU o systému veřejnoprávního vysílání.

      (1)  Rozhodnutí Komise 2014/489/EU ze dne 19. června 2013 o státní podpoře SA.28599 [(C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)] poskytnuté Španělským královstvím na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech (kromě oblasti Kastilie-La-Mancha)

      Úř. věst. 2014 L 217, s. 52


title: Věc T-24/05: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. října 2010 — Alliance One International a další v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Španělský trh nákupu a prvotního zpracování surového tabáku — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Stanovení cen a rozdělení trhu — Povinnost uvést odůvodnění — Přičitatelnost protiprávního jednání — Rovné zacházení )

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. října 2010 — Alliance One International a další v. Komise
   (Věc T-24/05) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Španělský trh nákupu a prvotního zpracování surového tabáku - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Stanovení cen a rozdělení trhu - Povinnost uvést odůvodnění - Přičitatelnost protiprávního jednání - Rovné zacházení)
   2010/C 346/75
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Alliance One International, Inc., dříve Standard Commercial Corp. (Danville, Virginie, Spojené státy); Standard Commercial Tobacco Co., Inc. (Wilson, Severní Karolína, Spojené státy); a Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd, (Vaduz, Lichtenštejnsko) (zástupci: původně M. Odriozola Alén, M. Marañon Hermoso a A. Emch, poté M. Odriozola Alén, M. Barrantes Diaz a A. João Vide, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a É. Gippini Fournier, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2004) 4030 v konečném znění ze dne 20. října 2004, týkajícího se řízení podle čl. 81 odst. 1 [ES] (Věc COMP/C.38.238/B.2 — Surový tabák — Španělsko).

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise K(2004) 4030 v konečném znění ze dne 20. října 2004 týkající se řízení podle čl. 81 odst. 1 [ES] (Věc COMP/C.38.238/B.2 — Surový tabák — Španělsko) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká společnosti Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Co., Inc. a Trans-Continental Leaf Tobacco ponesou dvě třetiny vlastních nákladů řízení a nahradí dvě třetiny nákladů vynaložených Evropskou komisí, přičemž posledně uvedená ponese třetinu vlastních nákladů řízení a nahradí třetinu nákladů vynaložených žalobkyněmi.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Věc T-426/10: Žaloba podaná dne 16. září 2010 — Moreda-Riviere Trefilerías v. Komise

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/37

         Žaloba podaná dne 16. září 2010 — Moreda-Riviere Trefilerías v. Komise
   (Věc T-426/10)
   ()
   2010/C 317/68
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Španělsko) (zástupci: F. González Díaz a A. Tresandi Blanco, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit na základě článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 30. června 2010 K(2010) 4387 v konečném znění ve věci COMP/38344 — Předpínací ocel;

               —

               podpůrně na základě článku 261 Smlouvy o fungování Evropské unie zrušit nebo snížit pokutu uloženou uvedeným rozhodnutím a

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutí napadené v tomto řízení je totožné s rozhodnutím sporným ve věci T-385/10 ArcelorMittal v. Komise
   Žalobkyně uplatňuje následující:

               —

               Nesprávné uplatnění článku 101 SFEU ohledně přičtení odpovědnosti společnosti MRT za údajné porušení uvedeného článku vzhledem k tomu, že jednak je to společnost TYCSA (PSC), a nikoli MRT, kdo je odpovědný za údajnou účast TYCSA S.L. na jednání popsaném v rozhodnutí, a jednak TYCSA S.L. nebyla součástí žádné ho hospodářského subjektu spolu s GSW/TYCSA. Tudíž jí společnosti MRT nelze přičíst žádnou odpovědnost za jednání společností TYCSA S.L. a TYCSA PSC.

               —

               Skutková a právní pochybení při posouzení společného jednání, neboť Evropská komise pochybila v úvaze, že soubor dohod a setkání, k nimž došlo v různých členských státech, v různých obdobích, s různými účastníky a s různými cíli představují jediné a pokračující protiprávní jednání podle článku 101 SFEU. A dále zjištěné dohody nepředstavují koherentní soubor opatření určených k dosažení jediného cíle.

         Podpůrně žalobkyně požaduje zrušení nebo snížení pokuty z důvodu porušení zásady proporcionality, zásady legitimního očekávání, zásady zákazu zpětné působnosti, a zásady právní jistoty, k čemuž došlo neuplatněním pokynů z roku 1998 pro výpočet pokut, nezohledněním určitých polehčujících okolností a porušením práv obhajoby a nedostatkem odůvodnění.


title: Rozsudek soudu ze dne 15. prosince 2011 ve věci E-1/11 – Dr A  (Volný pohyb osob – směrnice 2005/36/ES – uznávání odborných kvalifikací – ochrana veřejného zdraví – nediskriminace – proporcionalita)

text:
               11.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 307/22

         ROZSUDEK SOUDU
   ze dne 15. prosince 2011
   ve věci E-1/11
   Dr A
   (Volný pohyb osob – směrnice 2005/36/ES – uznávání odborných kvalifikací – ochrana veřejného zdraví – nediskriminace – proporcionalita)
   2012/C 307/08
   Ve věci E-1/11 Dr A – ŽÁDOST Norské odvolací rady pro zdravotnický personál (Statens helsepersonellnemnd) podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora, aby soud vyložil směrnici 2005/36/ES a další právní předpisy EHP. Soud ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (soudce-zpravodaj), soudci, dne 15. prosince 2011 vynesl rozsudek, jehož výroková část zní:

               —

               Směrnice 2005/36/ES v zásadě neumožňuje orgánům členských států EHP používat vnitrostátní předpisy, které opravňují zamítnout vydání povolení k výkonu lékařského povolání žadateli z jiného státu EHP, který splňuje požadavky podle směrnice o právu na vzájemné uznávání odborných kvalifikací.

               —

               Členský stát EHP však může podmínit vydání povolení jazykovými znalostmi nezbytnými k výkonu povolání na svém území.

               —

               Členský stát EHP může kromě toho pozastavit nebo odebrat povolení k výkonu lékařského povolání na základě údajů o osobních schopnostech přistěhovalého lékaře týkajících se odborné kvalifikace jiné než uvedených jazykových znalostí, pouze pokud jsou objektivně odůvodněné a přiměřené k dosažení cíle ochrany veřejného zdraví a pokud by tytéž údaje měly rovněž za následek pozastavení nebo odejmutí oprávnění pro výkon lékařského povolání u lékaře pocházejícího z daného státu. Pokud příslušné orgány mají v době posuzování takové důvody pro pozastavení nebo odebrání, vydání povolení může být zamítnuto.


title: Věc C-80/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif de Montreuil – Francie) – ArcelorMittal Atlantique et Lorraine v. Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie „Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Směrnice 2003/87/ES — Článek 10a odst. 1 — Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Evropské unii — Přidělování bezplatných povolenek — Rozhodnutí 2011/278/EU — Platnost — Zásada řádné správy — Určení referenční úrovně produktu pro tekutý kov — Použití údajů pocházejících z ‚BREF‘ pro železo a ocel a pokynů pro určení referenčních úrovní pro tekutý kov — Pojem ‚podobné produkty‘ — Referenční zařízení — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif de Montreuil – Francie) – ArcelorMittal Atlantique et Lorraine v. Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
   (Věc C-80/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Směrnice 2003/87/ES - Článek 10a odst. 1 - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Evropské unii - Přidělování bezplatných povolenek - Rozhodnutí 2011/278/EU - Platnost - Zásada řádné správy - Určení referenční úrovně produktu pro tekutý kov - Použití údajů pocházejících z ‚BREF‘ pro železo a ocel a pokynů pro určení referenčních úrovní pro tekutý kov - Pojem ‚podobné produkty‘ - Referenční zařízení - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2017/C 309/09)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal administratif de Montreuil – Francie

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: ArcelorMittal Atlantique et Lorraine

      Žalovaný: Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

      Výrok

   Zkoumání položených otázek neodhalilo nic, čím by mohla být dotčena platnost rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES.

      (1)  Úř. věst. C 136, 18.04.2016.


               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/1

         2010/C 209/01
   Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 195, 17.7.2010

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 179, 3.7.2010

      Úř. věst. C 161, 19.6.2010

      Úř. věst. C 148, 5.6.2010

      Úř. věst. C 134, 22.5.2010

      Úř. věst. C 113, 1.5.2010

      Úř. věst. C 100, 17.4.2010

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc C-530/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. listopadu 2012 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 13. září 2012 ve věci T-404/10, National Lottery Commission v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/36

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. listopadu 2012 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 13. září 2012 ve věci T-404/10, National Lottery Commission v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-530/12 P)
   2013/C 26/69
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zástupci: P. Bullock, F. Mattina, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: National Lottery Commission

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadený rozsudek,

               —

               uložil National Lottery Commission (žalobkyni před Tribunálem) náhradu nákladů řízení vynaložených OHIM.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   OHIM vznáší tři důvody kasačního opravného prostředku, konkrétně i) porušení čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009 (1), porušení práva OHIM být vyslechnut a iii) zjevnou rozporuplnost a zkreslení skutkových okolností v napadeném rozsudku.
   První důvod kasačního opravného prostředku je rozdělen do dvou částí. Na jedné straně Tribunál porušil čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009, jak ho vykládá Soudní dvůr ve vztahu k čl. 53 odst. 2 nařízení č. 207/2009 a pravidlu 37 nařízení č. 2868/95 (2) v rozsudku Elio Fiorucci, jelikož vycházel z ustanovení vnitrostátního práva, konkrétně z článku 2704 italského občanského zákoníku, jehož se účastnící řízení nedovolávali a který tudíž nebyl předmětem sporu před odvolacím senátem. Na straně druhé Tribunál porušil čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009, jelikož vycházel z vnitrostátní judikatury, konkrétně z výše uvedeného rozsudku Corte Suprema di Cassazione č. 13912 ze dne 14. června 2007 uvedeného v bodě 32 napadeného rozsudku, jehož se účastníci řízení nedovolávali a tudíž nebyl předmětem sporu před odvolacím senátem.
   Druhý důvod kasačního opravného prostředku se týká porušení práva OHIM být vyslechnut, jelikož OHIM nebyla poskytnuta příležitost vyjádřit se k procesním a věcným aspektům rozsudku Corte Suprema di Cassazione. Kdyby byla OHIM taková příležitost poskytnuta, nelze vyloučit, že by odůvodnění i závěry Tribunály byly odlišné.
   Třetí důvod kasačního opravného prostředku se týká zjevné rozporuplnosti a zkreslení skutkových okolností, které má dopad na odůvodnění i závěry Tribunálu. OHIM má za to, že Tribunál nesprávně pochopil a zkreslil analýzu odvolacího senátu, jakož i vlastní argumenty National Portery Commission a tudíž nedospěl k závěru, že odvolací senát použil podle italského práva správný právní standart, když konstatoval, že National Lottery Commission nedodala důkaz, že datum poštovního razítka na dohodě z roku 1986 není rozhodující.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189).


title: Věc T-373/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. července 2009 — Itálie v. Komise ( EZOZF — Záruční sekce — Výdaje vyloučené z financování Společenství — Surový tabák — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 1258/1999 )

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/31

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. července 2009 — Itálie v. Komise
   (Věc T-373/05) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování Společenství - Surový tabák - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 1258/1999“)
   2009/C 205/55
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Cattabriga a L. Visaggio, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2005/579/ES ze dne 20. července 2005 o vyloučení z financování Společenství některých výdajů vynaložených členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (Úř. věst. L 199, s. 84) v rozsahu, v němž vylučuje některé výdaje vynaložené Italskou republikou v odvětví surového tabáku

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 296, 26.11.2005.


title: Věc C-368/04: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 5. října 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Transalpine Ölleitung in Österreich GmbH, Planai-Hochwurzen-Bahnen GmbH, Gerlitzen-Kanzelbahn-Touristik GmbH & Co. KG v. Finanzlandesdirektion für Tirol, Finanzlandesdirektion für Steiermark, Finanzlandesdirektion für Kärnten (Státní podpory — Článek 88 odst. 3 poslední věta ES — Sleva z energetických daní — Neoznámení podpory — Rozhodnutí Komise — Prohlášení slučitelnosti podpory se společným trhem po určité období v minulosti — Účinky na žádosti o slevu předložené podniky, které nebyly příjemci opatření podpory — Pravomoci vnitrostátních soudů)

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/8

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 5. října 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Transalpine Ölleitung in Österreich GmbH, Planai-Hochwurzen-Bahnen GmbH, Gerlitzen-Kanzelbahn-Touristik GmbH & Co. KG v. Finanzlandesdirektion für Tirol, Finanzlandesdirektion für Steiermark, Finanzlandesdirektion für Kärnten
   (Věc C-368/04) (1)

   (Státní podpory - Článek 88 odst. 3 poslední věta ES - Sleva z energetických daní - Neoznámení podpory - Rozhodnutí Komise - Prohlášení slučitelnosti podpory se společným trhem po určité období v minulosti - Účinky na žádosti o slevu předložené podniky, které nebyly příjemci opatření podpory - Pravomoci vnitrostátních soudů)
   (2006/C 294/13)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgerichtshof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Transalpine Ölleitung in Österreich GmbH, Planai-Hochwurzen-Bahnen GmbH, Gerlitzen-Kanzelbahn-Touristik GmbH & Co. KG

      Žalované: Finanzlandesdirektion für Tirol, Finanzlandesdirektion für Steiermark, Finanzlandesdirektion für Kärnten
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Vewaltungsgerichtshof – Výklad čl. 88 odst. 3 ES – Poskytnutí státní podpory, při kterém byl porušen zákaz provedení podpor před přijetím rozhodnutí Komise – Podpora spočívající ve slevě z energetických daní poskytnuté pouze podnikům, které vyrábějí hmotné statky – Účinky pozdějšího rozhodnutí Komise, kterým se podpora prohlašuje za slučitelnou se společným trhem.
   Výrok

               1)

               Článek 88 odst. 3 poslední věta ES musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátním soudům přísluší chránit práva procesních subjektů vůči případnému porušení, ze strany vnitrostátních orgánů, zákazu provedení podpor před přijetím rozhodnutí Komise Evropských společenství, které je povoluje. Přitom musí vnitrostátní soudy brát plně v úvahu zájem Společenství a nesmí přijmout opatření, jehož jediným účinkem by bylo rozšíření okruhu příjemců podpory.

               2)

               Jelikož důsledkem rozhodnutí Komise Evropských společenství prohlašujícího neoznámenou podporu za slučitelnou se společným trhem není dodatečné odstranění protiprávnosti prováděcích aktů, které byly neplatné z důvodu, že byl při jejich přijetí porušen zákaz uvedený v čl. 88 odst. 3 poslední větě ES, nezáleží na tom, zda byla žádost podána před nebo po přijetí rozhodnutí prohlašujícího podporu za slučitelnou se společným trhem, pokud se tato žádost vztahuje k protiprávní situaci plynoucí z neoznámení.

      (1)  Úř. věst. C 273, 6.11.2004.


title: Věc T-369/16: Žaloba podaná dne 13. července 2016 – Luciad v. Komise

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/33

         Žaloba podaná dne 13. července 2016 – Luciad v. Komise
   (Věc T-369/16)
   (2016/C 314/45)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Luciad NV (Lovaň, Belgie) (zástupci: D. Arts, P. Smet a I. Panis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu na neplatnost rozhodnutí Komise ze dne 11. ledna 2016 o režimu státní podpory týkající se osvobození nadměrného zisku od daně prováděném Belgií SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 11. ledna 2016 o režimu státní podpory týkající se osvobození nadměrného zisku od daně prováděném Belgií SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN);

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               Zjevné nesprávné posouzení, jakož i porušení čl. 1 písm. d) nařízení č. 2015/1589 (1) a čl. 107 odst. 1 SFEU

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že se Komise se tím, že se domnívala, že předběžná daňová rozhodnutí nelze považovat za prováděcí opatření a že jí popsanou úpravu nadměrného zisku je třeba považovat za úpravu státní podpory, dopustila zjevně nesprávného posouzení.

               2.

               Porušení článku 296 SFEU z důvodu nedostatečného odůvodnění a porušení čl. 107 odst. 1 SFEU protože neexistuje opatření, které by narušovalo nebo hrozilo narušením hospodářské soutěže

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že Komise neuvedla, jakým způsobem by úprava nadměrného zisku narušovala nebo hrozila narušit hospodářskou soutěž.

                           —

                           Komise nesprávně vycházela z toho, že předběžné daňové rozhodnutí po úpravě nadměrného zisku povede automaticky u dotčených podniků k osvobození od daně a jelikož nezohlednila zdanění zisku nabytého v zahraničí nebo zisku, který se má nabýt v zahraničí, nesprávně rozhodla, že úprava osvobození nadměrného zisku od daně narušuje nebo hrozí narušit hospodářskou soutěž.

               3.

               Porušení článku 296 SFEU z důvodu nedostatečného odůvodnění a porušení čl. 107 odst. 1 TFEU, jelikož sporná právní úprava obchod mezi členskými státy neovlivňuje

               4.

               Zjevně nesprávné posouzení a porušení čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož sporná úprava nepřináší žádnou selektivní výhodu

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že úprava nadměrného zisku je obecná daňová úprava, která se použije na každý belgický podnik a že je vlastní referenčnímu belgickému systému daně z příjmů právnických osob, který stanoví zvláštní pravidla pro přeshraniční případy, takže Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když se domnívala, že úprava nadměrného zisku představuje jednak výjimku z referenční úpravy a jednak ze zásady obvyklých tržních podmínek.

      (1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. L 248, s. 9).


title: Věc C-199/05: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. října 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles – Belgie) – Evropské společenství v. Belgický stát (Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství — Článek 3 — Nepřímé daně — Rozhodnutí vnitrostátních soudů — Registrační poplatky)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/11

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. října 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles – Belgie) – Evropské společenství v. Belgický stát
   (Věc C-199/05) (1)

   (Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství - Článek 3 - Nepřímé daně - Rozhodnutí vnitrostátních soudů - Registrační poplatky)
   (2006/C 326/23)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Cour d'appel de Bruxelles
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Evropské společenství

      Žalovaný: Belgický stát
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Cour d'appel de Bruxelles – Výklad čl. 3 druhého a třetího pododstavce Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství ze dne 8. dubna 1965 – Vnitrostátní právní předpisy zavádějící poplatek za rozsudky soudů, jimiž bylo uloženo zaplacení peněžitých částek nebo vypořádání cenných papírů
   Výrok

               1)

               Takové poplatky, jako jsou registrační poplatky, které mají být zaplaceny v návaznosti na rozsudky vydané vnitrostátními soudy, jimiž bylo uloženo zaplacení peněžitých částek nebo vypořádání cenných papírů, nepředstavují pouze odměnu za veřejně prospěšné služby ve smyslu čl. 3 třetího pododstavce Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství.

               2)

               Článek 3 druhý pododstavec tohoto Protokolu musí být vykládán v tom smyslu, že do působnosti tohoto ustanovení nespadají takové poplatky, jako jsou registrační poplatky, které mají být zaplaceny v návaznosti na rozsudky vydané vnitrostátními soudy, jimiž bylo uloženo zaplacení peněžitých částek nebo vypořádání cenných papírů.

      (1)  Úř. věst. C 182, 23.7.2005.


title: Věc T-243/07: Žaloba podaná dne 11. července 2007 – Polská republika v. Komise Evropských společenství

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/45

         Žaloba podaná dne 11. července 2007 – Polská republika v. Komise Evropských společenství
   (Věc T-243/07)
   (2007/C 211/84)
   Jednací jazyk: polština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Polská republika (zástupce: E. Ośnicecka-Tamecka, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně
   Žalobkyně navrhuje

               —

               zrušit rozhodnutí Komise 2007/361/ES ze dne 4. května 2007 o stanovení přebytečných zásob zemědělských produktů jiných než cukr a o finančních důsledcích odstranění těchto zásob v souvislosti s přistoupením České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (oznámeno pod číslem K[2007] 1979) (1) v rozsahu, v němž se týká Polské republiky;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadené rozhodnutí určilo množství zemědělských produktů, které se v Polsku v okamžiku přistoupení k Evropské unii nacházelo ve volném oběhu a které podle názoru Komise přesahovalo množství obvyklého převodu zásob těchto produktů, a uložilo Polsku náhradu „nákladů na odstranění přebytečných množství […] těchto produktů“.
   Žalobkyně opírá svou žalobu na neplatnost napadeného rozhodnutí o dva žalobní důvody: porušení přílohy IV kapitoly 4 odst. 4 aktu o přistoupení (2) z důvodu chybějícího oprávnění Komise k vydání napadeného rozhodnutí a porušení zásady proporcionality.
   K odůvodnění prvního žalobního důvodu žalobkyně uvádí, že Komise překročila při vydání napadeného rozhodnutí pravomoc vyplývající z přílohy IV kapitoly 4 odst. 4 aktu o přistoupení, neboť rozhodnutí mění dohody uvedené v aktu o přistoupení zavedením peněžitých pokut, které nejsou v aktu stanoveny. Krom toho je napadené rozhodnutí v rozporu se zásadou obsaženou v aktu o přistoupení, podle níž mají členské státy zajistit, aby byly skutečně odstraněny přebytečné zásoby zemědělských produktů, které se nacházely na jejich území ve volném oběhu v okamžiku přistoupení.
   Žalobkyně odůvodňuje výtku porušení zásady proporcionality tím, že si cíle napadeného rozhodnutí odporují a krom toho nejsou právně odůvodněny. Kromě toho není napadené rozhodnutí vhodným prostředkem pro vyúčtování nákladů na odstranění přebytečných zásob. Nadto vykazuje rozhodnutí podstatné chyby při stanovení přebytečných zásob, které jsou v Polsku ve volném oběhu, a nezohledňuje přebytečné zásoby, které Polsko odstranilo po přistoupení na vlastní náklady. Rozhodnutí zatěžuje Polsko náklady na odstranění převodu, které ve skutečnosti nenese Společenství, a vede k bezdůvodnému obohacení Společenství k tíži Polska. Napadené rozhodnutí nebylo dále nezbytně nutné, neboť v důsledku přistoupení Polska k Evropské unii nedošlo k narušení agrárního trhu a od přistoupení uplynula dlouhá doba. Ačkoliv bylo napadené rozhodnutí přijato na základě aktu o přistoupení, nesplňuje v oblasti zemědělství žádný z cílů, které stanoví.

      (1)  Úř. věst. L 138, s. 14.

      (2)  Akt o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (Úř. věst. 2003, L 236, s. 33).


title: Věc C-332/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Treviso (Itálie) dne 6. července 2015 – trestní řízení proti Giuseppe Astone

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Treviso (Itálie) dne 6. července 2015 – trestní řízení proti Giuseppe Astone
   (Věc C-332/15)
   (2015/C 320/23)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Treviso

      Účastník původního trestního řízení

   Giuseppe Astone

      Předběžné otázky

               1)

               Brání ustanovení směrnice Rady 2006/2012 ze dne 28. listopadu 2006 (1) o společném systému daně z přidané hodnoty, tak jak byla vyložena v unijní judikatuře citované v odůvodnění, existenci takových vnitrostátních ustanovení členských států, jako jsou výše uvedená ustanovení, jež jsou platná v Itálii (článek 19 nařízení prezidenta republiky č. 633 ze dne 26. října 1972) a jež vylučují, a to i z trestněprávního hlediska, možnost, aby osoba povinná k dani uplatnila nárok na odpočet daně, pokud nepředložila přiznání k DPH, konkrétně daňové přiznání za druhý rok následující po roce, v němž vznikl nárok na odpočet?

               2)

               Brání ustanovení směrnice 2006/2012 Rady ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, tak jak byla vyložena v unijní judikatuře citované v odůvodnění, existenci takových vnitrostátních ustanovení členských států, jako jsou výše uvedená ustanovení, jež jsou platná v Itálii (článek 19 nařízení prezidenta republiky č. 633 ze dne 26. října 1972) a jež vylučují, a to i z trestněprávního hlediska, možnost, aby pro účely odpočtu DPH byly zohledněny zaplacené faktury, které osoba povinná k dani nijakým způsobem neeviduje?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


               28.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 125/13

         Žaloba podaná Kontrolním úřadem ESVO dne 24. února 2011 proti Norsku
   (věc E-5/11)
   2011/C 125/11
   Dne 24. února 2011 podal Kontrolní úřad ESVO, zastoupený zplnomocněnými zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese 35, Rue Belliard, 1040 Brusel, Belgium) Xavierem Lewisem a Ólafurem Jóhannesem Einarssonem, žalobu proti Norsku k Soudu ESVO.
   Kontrolní úřad ESVO žádá Soud ESVO, aby prohlásil, že:

               1)

               Nepřijetím opatření nezbytných k tomu,

                           a)

                           aby byly právní předpis uvedený v bodě 56oa kapitoly V přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 ze dne 27. června 2002, kterým se zřizuje Evropská agentura pro námořní bezpečnost) ve znění přizpůsobeném Dohodě o EHP prostřednictvím jejího protokolu 1 a

                           b)

                           právní předpis uvedený v bodě 56oa kapitoly V přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2038/2006 ze dne 18. prosince 2006 o víceletém financování činnosti Evropské agentury pro námořní bezpečnost v oblasti zasahování při znečištění z lodí a o změně nařízení (ES) č. 1406/2002) ve znění přizpůsobeném Dohodě o EHP prostřednictvím jejího protokolu 1 převedeny do jeho vnitřního právního řádu v předepsané lhůtě, nesplnilo Norské království své povinnosti vyplývající z článku 7 Dohody o EHP.

               2)

               Norské království ponese náklady tohoto řízení.

      Právní a skutkové souvislosti a právní odůvodnění:

               —

               Kontrolní úřad ESVO předkládá skutečnost, že Norské království nepřevedlo do svého vnitřního právního řádu nařízení (ES) č. 2038/2006 a nařízení (ES) č. 1406/2002 ve lhůtě předepsané rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 52/2007, resp. 81/2003.

               —

               Kontrolní úřad ESVO předkládá skutečnost, že Norsko mělo začlenit nařízení (ES) č. 1406/2002, resp. nařízení (ES) č. 2038/2006 před více než sedmi, resp. více než třemi a půl lety. Z toho důvodu se úřad domnívá, že norská vláda měla více než dost času na to, aby přijala opatření nezbytná pro převedení příslušných nařízení do svého vnitřního právního řádu, a že nesplnila své povinnosti podle článku 7 Dohody o EHP.


title: Věc T-381/11 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 15. září 2011 — Eurofer v. Komise ( „Řízení o předběžném opatření — Životní prostředí — Přidělování bezplatných povolenek na emise skleníkových plynů podle směrnice 2003/87/ES — Stanovení referenčních úrovní produktu rozhodnutím Komise — Návrh na předběžné opatření — Přípustnost — Naléhavost“ )

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/34

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 15. září 2011 — Eurofer v. Komise
   (Věc T-381/11 R)
   (Řízení o předběžném opatření - Životní prostředí - Přidělování bezplatných povolenek na emise skleníkových plynů podle směrnice 2003/87/ES - Stanovení referenčních úrovní produktu rozhodnutím Komise - Návrh na předběžné opatření - Přípustnost - Naléhavost)
   2011/C 347/60
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Europäischer Wirtschaftsverband der Eisen- und Stahlindustrie (Eurofer) ASBL (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: S. Altenschmidt a C. Dittrich, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Wilms, K. Mifsud-Bonnici a K. Herrmann, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad provádění rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Úř. věst. L 130, s. 1).

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžná opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-261/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 3. května 2007 – Crespinet v. Komise ( Úředníci — Povýšení — Hodnotící období pro povýšení 2003 — Přidělení přednostních bodů )

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/20

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 3. května 2007 – Crespinet v. Komise
   (Věc T-261/04) (1)

   („Úředníci - Povýšení - Hodnotící období pro povýšení 2003 - Přidělení přednostních bodů“)
   (2007/C 140/32)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Alain Crespinet (Rosières, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Tserepa-Lacombe a C. Berardis-Kayser, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žádost o zrušení rozhodnutí Komise, kterým byly žalobci přiděleny přednostní body za hodnotící období pro povýšení 2003, jakož i rozhodnutí o tom, že jméno žalobce nebude zapsáno na seznam úředníků povýšených do platové třídy A5 za totéž hodnotící období pro povýšení
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 273, 6.11.2004.


title: Věc F-13/08: Žaloba podaná dne 24. ledna 2008 – Tomas v. Parlament

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/39

         Žaloba podaná dne 24. ledna 2008 – Tomas v. Parlament
   (Věc F-13/08)
   (2008/C 142/73)
   Jednací jazyk: litevština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Stanislovas Tomas (Pavlodar, Kazachstán) (zástupce: M. Michalauskas, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování o propuštění žalobce a náhradě vzniklé hmotné a nehmotné újmy
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování o propuštění žalobce;

               —

               uložit žalované zaplacení částky ve výši 125 000 EUR jako náhradu vzniklé hmotné a nehmotné újmy;

               —

               uložit Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-340/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. února 2010 — Evropaïki Dynamiki v. Komise ( Rozhodčí doložka — Program eContent — Smlouva týkající se projektu, jehož účelem je zajistit maximální efektivitu programu a nejširší možnou účast cílových skupin — Nesplnění smlouvy — Ukončení smlouvy )

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. února 2010 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-340/07) (1)

   („Rozhodčí doložka - Program „eContent“ - Smlouva týkající se projektu, jehož účelem je zajistit maximální efektivitu programu a nejširší možnou účast cílových skupin - Nesplnění smlouvy - Ukončení smlouvy“)
   2010/C 80/39
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupce: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: E. Manhaeve, zmocněnec, ve spolupráci s D. Philippem a M. Goudenem, advokáty)

      Předmět věci

   Žaloba na základě článků 235 ES, 238 ES a 288 ES, jíž se žalobkyně domáhá, aby bylo Komisi uloženo nahradit újmu, kterou žalobkyně utrpěla z důvodu, že Komise nesplnila své smluvní povinnosti v rámci plnění smlouvy EDC-53007 EEBO/27873 týkající se projektu nazvaného „eContent Exposure and Business Opportunities“.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.11.2007.


title: Věc C-172/15: Žaloba podaná dne 16. dubna 2015 – Evropská komise v. Španělské království

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/26

         Žaloba podaná dne 16. dubna 2015 – Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-172/15)
   (2015/C 198/34)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Nicolae a J. Rius, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, v souladu s článkem 258 Smlouvy o fungování Evropské unie, že Španělské království tím, že dosud neschválilo všechna hodnocení a všechny plány zabezpečení přístavu u všech španělských přístavů spadajících do působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/65/ES (1) ze dne 26. října 2005, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 2 odst. 3 a z článků 6 a 7 uvedené směrnice, jež stanoví, že členské státy vymezí pro každý přístav jeho hranice, respektive schválí příslušná hodnocení a příslušné plány zabezpečení přístavu;

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Dne 5. září 2014 Španělské království, uznalo, že z 67 přístavů dotčených předmětnou právní úpravou dosud probíhá schvalování v případě 3 hodnocení zabezpečení přístavu a 18 plánů zabezpečení přístavu.
   Od tohoto data až dosud španělské orgány pravidelně podávaly informace o pokroku s praktickým uplatňováním směrnice 2005/65/ES. Poslední zpráva o stavu v tomto ohledu byla doručena dne 14. dubna 2015 a vyplývá z ní, že z 67 přístavů dotčených předmětnou právní úpravou dosud probíhá schvalování v případě 1 hodnocení zabezpečení přístavu a 8 plánů zabezpečení přístavu.
   Komise tedy konstatuje, že ke dni poslední obdržené zprávy o situaci Španělské království nesplnilo své povinnosti vymezit pro každý přístav jeho hranice pro účely směrnice 2005/66/ES, ani své povinnosti vypracovat a schválit hodnocení zabezpečení všech přístavů, na které se vztahuje směrnice 2005/65/ES, a vypracovat a schválit pro uvedené přístavy plány zabezpečení.

      (1)  Úř. věst. L 310, s. 28.


title: Věc C-285/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 24. července 2009 — trestní řízení proti R

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 24. července 2009 — trestní řízení proti R
   (Věc C-285/09)
   2009/C 267/55
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastník původního trestního řízení

   R

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 28c část A písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS (1) vykládat v tom smyslu, že je nutné odmítnout osvobození od daně z přidané hodnoty u dodávky zboží ve smyslu uvedeného předpisu, pokud k dodávce sice skutečně došlo, ale na základě objektivních okolností bylo zjištěno, že prodávající povinný k dani

                           a)

                           věděl, že se dodávkou podílí na obratu zboží, který směřuje k úniku DPH, nebo

                           b)

                           uskutečnil jednání mající za cíl zatajit osobu skutečného nabyvatele, aby umožnil tomuto nabyvateli nebo třetí osobě únik daně z přidané hodnoty?

      (1)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně; Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23.


title: Věc C-266/12 P: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 7. února 2013 — Jarosław Majtczak v. Feng Shen Technology Co. Ltd, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 51 odst. 1 písm. b) — Přihlašovatel, který nebyl v době podání ochranné známky Společenství v dobré víře — Obrazová ochranná známka FS — Návrh na prohlášení neplatnosti“ )

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/4

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 7. února 2013 — Jarosław Majtczak v. Feng Shen Technology Co. Ltd, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-266/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 51 odst. 1 písm. b) - Přihlašovatel, který nebyl v době podání ochranné známky Společenství v dobré víře - Obrazová ochranná známka FS - Návrh na prohlášení neplatnosti)
   2013/C 129/08
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Jarosław Majtczak (zástupce: J. Radłowski, radca prawny)

      Další účastníci řízení: Feng Shen Technology Co. Ltd (zástupce: P. Rath, advokát), Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 21. března 2012, Feng Shen Technology v. OHMI — Majtczak (FS) (T-227/09), kterým Tribunál zrušil rozhodnutí R 529/2008-4 čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 1. dubna 2009, kterým bylo zamítnuto odvolání proti rozhodnutí zrušovacího oddělení o nevyhovění návrhu na prohlášení neplatnosti, podanému žalobkyní proti obrazové ochranné známce „FS“ pro výrobky zařazené do třídy 26.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Jarosławu Majtczakovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 258, 25.8.2012.


title: Věc T-428/14: Žaloba podaná dne 12. června 2014 – Gasiber 2000 v. Komise

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/57

         Žaloba podaná dne 12. června 2014 – Gasiber 2000 v. Komise
   (Věc T-428/14)
   2014/C 253/76
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Gasiber 2000, SL [Alcorcón (Madrid), Španělsko] (zástupci: J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco a J. Corral García, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou tytéž, jaké byly uvedeny ve věci T-392/14, Gutser v. Komise.


title: Věc T-68/16: Žaloba podaná dne 15. února 2016 – Deichmann v. EUIPO – Munich (zobrazení kříže na boční části tenisky)

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/40

         Žaloba podaná dne 15. února 2016 – Deichmann v. EUIPO – Munich (zobrazení kříže na boční části tenisky)
   (Věc T-68/16)
   (2016/C 111/49)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deichmann SE (Essen, Německo) (zástupce: C. Onken, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Munich, SL (Capellades, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Unie (zobrazení kříže na boční části tenisky) – ochranná známka Unie č. 2 923 852

      Řízení před OHIM: řízení o zrušení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. prosince 2015 ve věci R 2345/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               uložil EUIPO a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009,

               —

               porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-384/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. července 2016 European Union Copper Task Force proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 27. dubna 2016 ve věci T-310/15, European Union Copper Task Force v. Evropská komise

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/15

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. července 2016 European Union Copper Task Force proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 27. dubna 2016 ve věci T-310/15, European Union Copper Task Force v. Evropská komise
   (Věc C-384/16 P)
   (2016/C 314/21)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): European Union Copper Task Force (zástupci: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, C. Vila Gisbert, abogadas)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání navrhovatelky

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil usnesení třetího senátu Tribunálu Evropské unie ze dne 27. dubna 2016 ve věci T-310/15, European Union Copper Task Force v. Evropská komise.

               —

               rozhodl, že žaloba na neplatnost, kterou podala European Union Copper Task Force proti prováděcímu nařízení Komise (EU) 2015/408, je přípustná.

               —

               vrátil věc Tribunálu Evropské unie k rozhodnutí.

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, pokud konstatoval, že prováděcí nařízení 2015/408 (1) je právní akt, který vyžaduje přijetí prováděcích opatření ve smyslu čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU.

               2.

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, pokud konstatoval, že odmítnutím žaloby European Union Copper Task Force nedojde k porušení jejího práva na účinnou soudní ochranu ani práva na účinnou soudní ochranu jejích členů.

               3.

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, pokud konstatoval, že European Union Copper Task Force a její členové nebyli prováděcím nařízením 2015/408 osobně dotčeni.

      (1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/408 ze dne 11. března 2015 o provádění čl. 80 odst. 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh a o sestavení seznamu látek, které se mají nahradit (Úř. věst. L 67, s. 18).


title: Věc C-127/09: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. června 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Nürnberg — Německo) — Coty Prestige Lancaster Group GmbH v. Simex Trading AG ( „Právo ochranných známek — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 13 odst. 1 — Směrnice 89/104/EHS — Článek 7 odst. 1 — Vyčerpání práv majitele ochranné známky — Pojem „výrobek uvedený na trh“ — Souhlas majitele ochranné známky — Flakóny parfémů označené jako „testery“ poskytnuté majitelem ochranné známky autorizovanému prodejci, který patří do sítě selektivní distribuce“ )

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/8

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. června 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Nürnberg — Německo) — Coty Prestige Lancaster Group GmbH v. Simex Trading AG
   (Věc C-127/09) (1)

   (Právo ochranných známek - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 13 odst. 1 - Směrnice 89/104/EHS - Článek 7 odst. 1 - Vyčerpání práv majitele ochranné známky - Pojem „výrobek uvedený na trh“ - Souhlas majitele ochranné známky - Flakóny parfémů označené jako „testery“ poskytnuté majitelem ochranné známky autorizovanému prodejci, který patří do sítě selektivní distribuce)
   2010/C 209/11
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Coty Prestige Lancaster Group GmbH

      Žalovaná: Simex Trading AG

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberlandesgericht Nürnberg — Výklad čl. 13 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11. s. 1) a článku 7 první směrnice 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř.věst. L40, s.1) — Vyčerpání práv z ochranné známky — Výklad pojmu „výrobek uvedený na trh“ — Parfémové testery označené na obalu jako neprodejné vzorky určené k reklamním účelům, které byly dočasně poskytnuty smluvně vázaným zprostředkovatelům, aniž by k nim bylo převedeno vlastnické právo

      Výrok

   Za takových okolností, jaké jsou dány v projednávané věci, musí být čl. 13 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství a čl. 7 odst. 1 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách ve znění dohody o Evropském hospodářském prostoru, vykládány v tom smyslu, že vyčerpání práv z ochranné známky nastává pouze tehdy, pokud podle posouzení, které přísluší předkládajícímu soudu, může být dovozen výslovný nebo implicitní souhlas majitele ochranné známky s uvedením dotčených výrobků, u kterých je takové vyčerpání práv uplatňováno, na trh ve Společenství nebo v EHP.
   Za takových okolností, jaké jsou dány v projednávané věci, kdy k poskytnutí „testerů parfémů“ zprostředkovatelům smluvně vázaným s majitelem ochranné známky, aby jejich potenciální zákazníci mohli vyzkoušet jejich obsah, dochází bez přechodu vlastnictví a pod zákazem prodeje, kdy majitel ochranné známky může kdykoliv takové zboží na základě smlouvy stáhnout a kdy se jeho vzhled zřetelně liší od flakónů parfémů, které jsou obvykle poskytovány takovým zprostředkovatelům majitelem ochranné známky, brání skutečnost, že takovými testery jsou flakóny parfémů označené nápisy „vzorek“ a „prodej zakázán“ tomu, aby byl implicitně uznán souhlas majitele ochranné známky s jejich uvedením na trh, neexistují-li skutečnosti prokazující opak, posouzení čehož přísluší předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 141, 20.6.2009.


title: Věc C-294/07: Žaloba podaná dne 19. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/18

         Žaloba podaná dne 19. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-294/07)
   (2007/C 211/35)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: D. Maidani, zmocněnec)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES (1) ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají na základě článku 40 této směrnice;

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2004/38/ES uplynula dne 29. dubna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46, a – opravy – Úř. věst. 2004, L 229, s. 35, a Úř. věst. 2005, L 197, s. 34.


title: Věc C-583/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené království) — United States of America v. Christine Nolan ( „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 98/59/ES — Ochrana zaměstnanců — Hromadné propouštění — Působnost — Uzavření americké vojenské základny — Informování a projednání se zaměstnanci — Okamžik, kdy vzniká povinnost projednání — Nedostatek pravomoci Soudního dvora“ )

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené království) — United States of America v. Christine Nolan
   (Věc C-583/10) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Směrnice 98/59/ES - Ochrana zaměstnanců - Hromadné propouštění - Působnost - Uzavření americké vojenské základny - Informování a projednání se zaměstnanci - Okamžik, kdy vzniká povinnost projednání - Nedostatek pravomoci Soudního dvora)
   2012/C 379/07
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: United States of America

      Žalovaná: Christine Nolan

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Výklad článků 2 a 5 směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (Úř. věst. L 225, s. 16; Zvl. vyd. 05/03, s. 327) — Povinnost zaměstnavatele informovat zástupce zaměstnanců a věc s nimi projednat — Určení okamžiku, kdy tato povinnost vzniká

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie nemá pravomoc odpovědět na otázku, kterou Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) položil rozhodnutím ze dne 6. prosince 2010.

      (1)  Úř. věst. C 89, 19.3.2011.