title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. května 2005 ve věci T-390/03, CM Capital Markets Holding SA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Starší obrazová ochranná známka obsahující výraz „capital markets CM“ — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující prvek „CM“ — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/17

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 11. května 2005
   ve věci T-390/03, CM Capital Markets Holding SA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Starší obrazová ochranná známka obsahující výraz „capital markets CM“ - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující prvek „CM“ - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94)
   (2005/C 171/30)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci T-390/03, CM Capital Markets Holding SA, se sídlem v Madridu (Španělsko), původně zastoupená N. Moya Fernándezem a J. Calderón Chaverem, poté J. Calderón Chaverem a T. Villate Consonnim, advokáty, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: O. Montalto a I. de Medrano Caballero), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM byla Caja de Ahorros de Murcia, se sídlem v Murcie (Španělsko), jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 17. září 2003 (věc R 244/2003-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi CM Capital Markets Holding SA a Caja de Ahorros de Murcia, Soud (třetí senát), ve složení M. Jaeger, předseda, V. Tiili a O. Czúcz, soudci; vedoucí soudní kanceláře: B. Pastor, náměstkyně vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 11. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 21, 24.1.2004.


title: Věc T-52/06: Žaloba podaná dne  21. února 2006  – Harry's Morato v. OHIM

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/19

         Žaloba podaná dne 21. února 2006 – Harry's Morato v. OHIM
   (Věc T-52/06)
   (2006/C 96/35)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Harry's Morato SpA (Altavilla Vicentina, Itálie) (zástupci: Niccoló Ferretti, Giovanni Casucci, Fabio Trevisan, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Další účastník řízení před odvolacím senátem: Ferrero OhG mbH
   Návrhy žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu ve věci R 600/2005-1 ze dne 16. prosince 2005;

               —

               uložit OHIM, aby neprodleně zapsal ochrannou známku Morato (č. 1 849 439) pro omezený seznam výrobků, neboť zápisu nebrání žádné subjektivní právo ani kolize s ochrannou známkou „MORETTO“, a uložit OHIM náhradu nákladů řízení včetně výdajů žalobkyně.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „Morato“ (přihláška č. 1 849 439) pro výrobky náležející do třídy 30
   Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: FERRERO OHG mbH

      Namítaná ochranná známka nebo označení: německá slovní ochranná známka „MORETTO“ (č. 39 707 273) pro výrobky náležející do třídy 30

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám a odmítnutí přihlášky
   Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: propadnutí ochranné známky „MORETTO“ z důvodů nedostatečného užívání a nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nebezpečí záměny)


title: Věc T-84/08: Žaloba podaná dne 18. února 2008 – Intesa Sanpaolo v. OHIM – MIP Metro (COMIT)

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/23

         Žaloba podaná dne 18. února 2008 – Intesa Sanpaolo v. OHIM – MIP Metro (COMIT)
   (Věc T-84/08)
   (2008/C 116/42)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Intesa Sanpaolo SpA (Turín, Itálie) (zástupci: A. Perani a P. Pozzi, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Německo)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zcela změnit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ve věci R 13/2006-4, vydané dne 19. prosince 2007 a oznámeném dne 27. prosince 2007;

               —

               potvrdit rozhodnutí odvolacího senátu ze dne 12. ledna 2006, kterým se rozhoduje o odvolání č. B 675 803, v rozsahu, v němž povoluje u přihlášky č. 3 104 155 COMIT přistoupit k zápisu pro třídy 35, 36, 41 a 42;

               —

               změnit rozhodnutí odvolacího senátu ze dne 12. ledna 2006, kterým se rozhoduje o námitce v rozsahu, v němž částečně vyhovuje námitce č. B 675 803 pro výrobky zařazené do třídy 16;

               —

               v důsledku toho zcela zamítnout námitku č. B 675 803 a umožnit zápis přihlášky č. 3 104 155 COMIT pro veškeré zboží a služby v třídách 16, 35, 36, 41 a 42;

               —

               uložit žalovaným náhradu nákladů tohoto řízení, jakož i náklady námitkového a odvolacího řízení před OHIM.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „COMIT“ pro zboří a služby v třídách 16, 35, 36, 41 a 42 – přihláška č. 3 104 155

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní obrazová ochranná známka „Comet“ pro zboží a služby v třídách 9, 16, 35, 36, 41a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a úplné zamítnutí přihlášky ochranné známky

      Dovolávané žalobní důvody: Podle žalobkyně neexistuje nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami.


title: Věc F-39/15: Žaloba podaná dne 9. března 2015 – ZZ v. Komise

text:
               1.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/27

         Žaloba podaná dne 9. března 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-39/15)
   (2015/C 178/29)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: J.-N. Louis a N. de Mongtigny, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení návrhu na převod důchodových nároků žalobce do unijního důchodového systému, který uplatňuje nová obecná prováděcí ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí Komise ze dne 15. října 2014, kterým se stanoví výpočet bonifikace důchodových nároků žalobce nabytých před jeho vstupem do služebního poměru u Komise;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-534/13: Žaloba podaná dne 4. října 2013 — Panrico v. OHIM — HDN Development (Krispy Kreme DOUGHNUTS)

text:
               11.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/24

         Žaloba podaná dne 4. října 2013 — Panrico v. OHIM — HDN Development (Krispy Kreme DOUGHNUTS)
   (Věc T-534/13)
   2014/C 9/40
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Panrico, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: D. Pellisé Urquiza, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: HDN Development Corp. (Frankfurt, Spojené státy americké)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou;

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 25. července 2013 ve věci R 623/2011-4, doručené žalobkyni dne 29. července 2013; a

               —

               prohlásil neplatnost ochranné známky Společenství č. 1 298 785„KRISPY KREME DOUGHNUTS“.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti:„KRISPY KREME DOUGHNUTS“ pro výrobky a služby tříd 25, 30 a 42 — zapsaná ochranná známka Společenství č. 1 298 785

      Majitelka ochranné známky Společenství: HDN Development Corp.

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 ve spojení s čl. 53 odst. 1 písm. a) téhož nařízení

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 ve spojení s čl. 53 odst. 1 písm. a) téhož nařízení


title: Věc C-256/09: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. července 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — Bianca Purrucker v. Guillermo Vallés Pérez ( „Soudní spolupráce v občanských věcech — Příslušnost, uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti — Nařízení (ES) č. 2201/2003 — Předběžná nebo zajišťovací opatření — Uznávání a výkon“ )

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. července 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — Bianca Purrucker v. Guillermo Vallés Pérez
   (Věc C-256/09) (1)

   (Soudní spolupráce v občanských věcech - Příslušnost, uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti - Nařízení (ES) č. 2201/2003 - Předběžná nebo zajišťovací opatření - Uznávání a výkon)
   2010/C 246/16
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Bianca Purrucker

      Odpůrce: Guillermo Vallés Pérez

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesgerichtshof — Výklad kapitoly 3 nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 243) — Použití pravidel tohoto nařízení týkajících se uznávání a výkonu rozhodnutí na předběžné opatření přiznávající péči o dítě jeho otci a nařizující návrat dítěte, drženého v jiném členském státě jeho matkou, otci.

      Výrok

   Ustanovení článku 21 a následujících nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 se nepoužijí na předběžná opatření týkající se péče o dítě, na která se vztahuje článek 20 uvedeného nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


title: Věc T-113/08: Žaloba podaná dne 29. února 2008 – Španělsko v. Komise

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/40

         Žaloba podaná dne 29. února 2008 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-113/08)
   (2008/C 107/68)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: M. Muñoz Pérez)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise 2008/68/ES ze dne 20. prosince 2007, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rozsahu, který je předmětem této žaloby, a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadeným rozhodnutím se z financování Společenství vylučují některá opravná opatření, k nimž pro účely projednávané žaloby patří opatření, jež mají vliv na podpory na produkci olivového oleje v hospodářských rocích 1998/1999, 1999/2000 a 2000/2001 v celkové výši 183 965 185,54 eur; a opravná opatření týkající se přímých plateb, jež představují podpory na plochu plodin na orné půdě, o něž bylo požádáno v období mezi rokem 2003 a 2004, v celkové výši 16 591 528,35 eur.
   Konkrétněji se tato žaloba týká finanční opravy přijaté ve vztahu k podpoře na produkci olivového oleje, která vylučuje část této podpory vztahující se k hospodářskému roku 1999/2000 v Andalusii, a opravy přijaté ve vztahu k podporám na plochu plodin na orné půdě, o něž bylo požádáno v letech 2003 a 2004.
   Na podporu svých návrhů, žalobce uplatňuje:

               —

               Pokud jde o podpory na produkci olivového oleje:

                           —

                           porušení článku 8 nařízení č. 1663/95 (1), jelikož finanční oprava není založena na pozorování Komise provedeném v souvislosti s kontrolou v rámci vyšetřování, ale na extrapolaci pozorování vykonaného v rámci jiných vyšetřování;

                           —

                           porušení článků 2 a 3 nařízení č. 729/70 (2) a článku 2 nařízení č. 1258/1999 (3), jelikož jsou v napadeném rozhodnutí použity na okolnost, na kterou nemají být použity vzhledem k tomu, že teoretické protiprávnosti dovolávané Komisí k odůvodnění přijetí finanční opravy nejsou dostatečné;

                           —

                           nedodržení lhůty 24 měsíců před písemným oznámením výsledků ověřování stanovené v čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1258/99.

               —

               Pokud jde o podpory na plochu plodin na orné půdě:

                           —

                           nedodržení postupu stanoveného v čl. 8 odst. 1 nařízení č. 1663/95, jelikož nebyly uvedeny důvody finanční opravy provedené v dokumentu, v němž se členskému státu sdělují výsledky ověřování, a podpůrně nedodržení lhůty 24 měsíců stanovené v čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1258/1999;

                           —

                           porušení článku 2 nařízení č. 1258/19, jelikož napadené rozhodnutí jej používá na okolnost, na kterou nemá být použit vzhledem k tomu, že protiprávnosti zjištěné Komisi nejsou dostatečné;

                           —

                           porušení ustanovení článku 2 téhož nařízení, jakož i ustanovení Pokynů pro výpočet finančních důsledků na vypracování rozhodnutí o schválení účetní uzávěrky záruční sekce EZOZF.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 1663/95 ze dne 7. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 729/70 týkající se postupu schválení účetní závěrky záruční sekce EZOZF (Úř. věst. L 158, 8.7.1995, s. 6; Zvl. vyd. 03/18, s. 31).

      (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 729/70 ze dne 21. dubna 1970 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 94, s. 13).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 160, s. 103; Zvl. vyd. 03/25, s. 414).


title: Věc C-73/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Oradea (Rumunsko) dne 18. února 2015 – SC Vicdantrans SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Oradea (Rumunsko) dne 18. února 2015 – SC Vicdantrans SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Věc C-73/15)
   (2015/C 155/14)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Oradea

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: SC Vicdantrans SRL

      Odpůrci: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor, Administrația Fondului pentru Mediu

      Předběžná otázka

   Musí být článek 110 Smlouvy o fungování Evropské unie vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát zavedl daň nazvanou „ekologická daň“, jaká je upravena v OUG [mimořádné nařízení vlády] č. 9/2013, jež se uplatňuje při registraci ojetých motorových vozidel z jiných členských států nebo při převodu vlastnického práva k ojetým motorovým vozidlům zakoupeným na tuzemském trhu, avšak od této daně jsou osvobozena ojetá motorová vozidla zakoupená na tuzemském trhu, za která již byla dříve uhrazena obdobná daň, jež byla v rozporu s unijním právem a jež nebyla vrácena?


title: Věc T-255/09: Žaloba podaná dne 30. června 2009 — Caixa Geral de Depósitos v. OHIM — Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona ( la Caixa )

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/32

         Žaloba podaná dne 30. června 2009 — Caixa Geral de Depósitos v. OHIM — Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona („la Caixa“)
   (Věc T-255/09)
   2009/C 193/51
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Caixa Geral de Depósitos, SA (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: F. de la Rosa a M. Lobato García-Miján, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona (Barcelona, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 24. března 2009 na základě čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství;

               —

               podpůrně zrušit předchozí rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 24. března 2009 na základě čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství;

               —

               uložit OHIM a případně další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: CAIXA D’ESTALVIS I PENSIONS DE BARCELONA.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní označení „la Caixa“ (přihláška č. 4 685 145) pro výrobky a služby tříd 9, 16, 36, 38 a 45.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: CAIXA GERAL DE DEPOSITOS S.A.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Různé portugalské slovní ochranné známky obsahující prefix „caixa“ (č. 357 311, 261 198, 268 466, 302 708, 303 290, 325 155, 325 156, 325 224, 330 542 a 342 311), pro výrobky a služby tříd 9, 16 a 36, a portugalská obrazová ochranná známka (č. 357 310), obsahující pojem „caixa“, pro výrobky a služby tříd 9, 16 a 36.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitce.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění odvolání a zrušení napadeného rozhodnutí.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 o ochranné známce Společenství, a podpůrně porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) téhož nařízení.


title: Věc C-169/12: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 16. května 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny — Polsko) — TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o. v. Minister Finansów ( „Daň z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Článek 66 písm. a) až c) — Poskytování přepravních a zasilatelských služeb — Vznik daňové povinnosti — Datum přijetí platby a to nejpozději třicátého dne po poskytnutí služby — Dřívější vystavení faktury“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/31

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 16. května 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny — Polsko) — TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o. v. Minister Finansów
   (Věc C-169/12) (1)

   (Daň z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Článek 66 písm. a) až c) - Poskytování přepravních a zasilatelských služeb - Vznik daňové povinnosti - Datum přijetí platby a to nejpozději třicátého dne po poskytnutí služby - Dřívější vystavení faktury)
   2013/C 225/51
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: TNT Express Worldwide (Poland) Sp. z o.o.

      Žalovaný: Minister Finansów

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Naczelny Sad Administracyjny (Polsko) — Výklad článku 66 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1), ve znění pozdějších předpisů — Vnitrostátní právní předpisy stanovující okamžik vzniku povinnosti k DPH spojené s poskytováním přepravních a zasilatelských služeb ke dni obdržení kupní ceny, nejpozději však třicátého dne ode dne poskytnutí služby, a to i v případě předchozího vystavení faktury

      Výrok

   Článek 66 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2008/117/ES ze dne 16. prosince 2008, musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že povinnost k dani z přidané hodnoty z přepravních a zasilatelských služeb vzniká v den přijetí celé nebo částečné platby, nejpozději však třicátého dne ode dne poskytnutí těchto služeb, a to i v případě, že faktura byla vystavena dříve a stanoví pozdější termín platby.

      (1)  Úř. věst. C 209, 14.7.2012.


title: Věc F-37/15: Žaloba podaná dne 3. března 2015 – ZZ v. Komise

text:
               1.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/26

         Žaloba podaná dne 3. března 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-37/15)
   (2015/C 178/27)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, jímž se zamítá žádost žalobce o zaplacení dvojnásobné výše příspěvku na znovuusídlení v návaznosti na jeho stěhování do Švýcarska.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 19. května 2014, jímž se zamítá žádost žalobce o zaplacení příspěvku na znovuusídlení ve výši dvou měsíčních základních platů;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-400/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Düsseldorf (Německo) dne 16. července 2013 — Sophia Marie Nicole Sanders zastoupená Marianne Sanders v. David Verhaegen

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Düsseldorf (Německo) dne 16. července 2013 — Sophia Marie Nicole Sanders zastoupená Marianne Sanders v. David Verhaegen
   (Věc C-400/13)
   2013/C 274/22
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sophia Marie Nicole Sanders zastoupená Marianne Sanders

      Žalovaný: David Verhaegen

      Předběžná otázka

   Je § 28 odst. 1 zákona o vymáhání nároků na výživné ve styku s cizími státy (Auslandsunterhaltsgesetz — AUG) ze dne 23. května 2011, BGBl I s. 898 v rozporu s článkem 3 písm. a) a b) nařízení Rady (ES) č. 4/2009 ze dne 18. prosince 2008 (1)?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 4/2009 ze dne 18. prosince 2008 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a o spolupráci ve věcech vyživovacích povinností (Úř. věst. L 7, s. 1).


title: Věc C-642/13 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. ledna 2017 – Villeroy & Boch – Belgium v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh zařízení a pevných součástí koupelen — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru — Koordinace cen a výměny citlivých obchodních informací — Jediné protiprávní jednání — Důkaz — Pokuty — Plná jurisdikce — Přiměřená lhůta — Proporcionalita“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. ledna 2017 – Villeroy & Boch – Belgium v. Evropská komise
   (Věc C-642/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh zařízení a pevných součástí koupelen - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru - Koordinace cen a výměny citlivých obchodních informací - Jediné protiprávní jednání - Důkaz - Pokuty - Plná jurisdikce - Přiměřená lhůta - Proporcionalita“)
   (2017/C 104/14)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Villeroy & Boch – Belgium (zástupci: O. W. Brouwer a N. Lorjé, advocaten)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: L Malferrari a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Villeroy & Boch Belgium SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 45, 15.2.2014.


title: Věc T-338/10: Usnesení Tribunálu ze dne 13. května 2011 — Komise v. Tornasol Films

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/32

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. května 2011 — Komise v. Tornasol Films
   (Věc T-338/10) (1)

   2011/C 186/58
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 288, 23.10.2010.


title: Věc C-428/05: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 21. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Firma Laub GmbH & Co. Vieh & Fleisch Import-Export v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Vývozní náhrady — Nařízení (EHS) č. 3665/87 — Pojem neoprávněná výplata náhrady — Výplata náhrady na základě neúplné dokumentace — Právo doplnit podklady pro výplatu náhrady po uplynutí lhůt stanovených v čl. 47 odst. 2 a čl. 48 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení v rámci následně zahájeného postupu pro vrácení náhrady)

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/8

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 21. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – Firma Laub GmbH & Co. Vieh & Fleisch Import-Export v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Věc C-428/05) (1)

   (Vývozní náhrady - Nařízení (EHS) č. 3665/87 - Pojem „neoprávněná výplata náhrady“ - Výplata náhrady na základě neúplné dokumentace - Právo doplnit podklady pro výplatu náhrady po uplynutí lhůt stanovených v čl. 47 odst. 2 a čl. 48 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení v rámci následně zahájeného postupu pro vrácení náhrady)
   (2007/C 183/13)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Hamburg
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Firma Laub GmbH & Co. Vieh & Fleisch Import-Export

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Finanzgericht Hamburg – Výklad čl. 11 odst. 3 prvního pododstavce první věty, čl. 47 odst. 2 a čl. 48 odst. 2a) nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu 1987, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (Úř. věst. L 351, s. 1), ve znění nařízení Komise (ES) č. 495/97 ze dne 18. března 1997 (Úř. věst. L 77, s. 12) – Pojem „neprávem poskytnutá náhrada“ – Navrácení náhrad, které byly poskytnuty na základě předložení neúplného přepravního dokladu, přičemž řádně vyplněný doklad byl předložen teprve po uplynutí lhůt.
   Výrok
   Vývozní náhradu nelze považovat za „neoprávněně vyplacenou“ ve smyslu čl. 11 odst. 3 prvního pododstavce první věty nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu 1987, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty, ve znění nařízení Komise (ES) č. 604/98 ze dne 17. března 1998, předloží-li příjemce v rámci postupu pro vrácení této náhrady důkazy nezbytné k odůvodnění svého nároku na uvedenou náhradu. Je věcí příslušných vnitrostátních orgánů, aby stanovily přiměřenou lhůtu, která umožní uvedenému příjemci tyto důkazy předložit.

      (1)  Úř. věst. C 36, 11.2.2006.


title: Věc C-566/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 14. listopadu 2011 — Iberdrola, S.A. a Gas Natural SDG, S.A. v. Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. a Endesa, S.A.

text:
               11.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 14. listopadu 2011 — Iberdrola, S.A. a Gas Natural SDG, S.A. v. Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. a Endesa, S.A.
   (Věc C-566/11)
   2012/C 39/13
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: Iberdrola, S.A. a Gas Natural SDG, S.A.

      Další účastníci řízení: Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. a Endesa, S.A.

      Předběžná otázka

   Může být článek 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (1) ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES, vykládán v tom smyslu, že nebrání uplatnění takových vnitrostátních právních předpisů, jako jsou právní předpisy, přezkoumávané v tomto řízení, jejichž cílem a dopadem je snížení odměny za výrobu elektřiny o částku odpovídající hodnotě povolenek na emise, které byly v příslušném období bezplatně přiděleny?

      (1)  Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631.


title: Věc T-430/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 29. dubna 2009 — Bodegas Montebello v. OHIM — Montebello (MONTEBELLO RHUM AGRICOLE) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství MONTEBELLO RHUM AGRICOLE — Starší národní slovní ochranná známka MONTEBELLO — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti výrobků — Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/39

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 29. dubna 2009 — Bodegas Montebello v. OHIM — Montebello (MONTEBELLO RHUM AGRICOLE)
   (Věc T-430/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství MONTEBELLO RHUM AGRICOLE - Starší národní slovní ochranná známka MONTEBELLO - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti výrobků - Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   2009/C 141/79
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bodegas Montebello, SA (Montilla, Španělsko) (zástupci: T. Andrade Boué, I. Lehmann Novo a A. Hernández Lehmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: P. López Fernández de Corres a J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Montebello SARL (Petit-Bourg, Francie) (zástupci: G.-G. Lamoureux, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. září 2007 (věc R 223/2007-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Bodegas Montebello, SA, a Montebello SARL

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Bodegas Montebello, SA, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 22, 26.1.2008.


title: Věc C-140/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Zoll-Senat 3 (K) des Unabhängigen Finanzsenates ze dne 17. března 2005 ve věci Amalia Valesko proti Zollamt Klagenfurt

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Zoll-Senat 3 (K) des Unabhängigen Finanzsenates ze dne 17. března 2005 ve věci Amalia Valesko proti Zollamt Klagenfurt
   (Věc C-140/05)
   (2005/C 143/32)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Zoll-Senat 3 (K) des Unabhängigen Finanzsenates (Rakousko) ze dne 17. března 2005 ve věci Amalia Valesko proti Zollamt Klagenfurt, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 25. března 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Zoll-Senat 3 (K) des Unabhängigen Finanzsenates žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:
   Otázka 1:

               Mají být ustanovení aktu o podmínkách přistoupení Slovinské republiky k Evropské unii, příloha XIII – seznam uvedený v článku 24 aktu o přistoupení: Slovinsko, bod 6. Daně, číslo 2 (Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 906), podle kterých mohou členské státy, po informování Komise a aniž by byl dotčen článek 8 směrnice Rady 92/12/EHS o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani, „zachovat“ po dobu, po kterou tato výjimka platí, tatáž množstevní omezení pro cigarety, které mohou být dovezeny ze Slovinska na jejich území bez zaplacení další spotřební daně, jaká jsou uplatňována pro dovozy z třetích zemí, vykládána s ohledem na terminus technicus „ponechat“ tak, že tato smluvní ustanovení připouští množstevní omezení, která platila v členském státě do okamžiku vstupu Slovinské republiky mimo jiné také pro Slovinskou republiku jako třetí zemi?

         Otázka 2:

               Měl-li by Soudní dvůr dospět k závěru, že zmíněná smluvní ustanovení nemají být vykládána tak, že připouští množstevní omezení, která platila v členském státě do okamžiku vstupu Slovinské republiky mimo jiné také pro Slovinskou republiku jako třetí zemi, táže se:

                           Mají být články 23, 25 a 26 Smlouvy o ES vykládány tak, že právní úprava členského státu, podle níž osvobození od spotřební daně na tabákové výrobky, které jsou dováženy v osobním zavazadle cestujících, kteří mají obvyklé bydliště na celním území členského státu a přijíždějí přes pozemní hranici nebo ve vnitrozemních vodách bezprostředně na celní území členského státu, je omezeno na 25 kusů cigaret při příjezdu z určitých jiných členských států, neodporuje zásadám volného pohybu zboží, existuje-li takové množstevní omezení jen vůči celnímu území jediné třetí země (Švýcarsko) a zároveň je dovoleno dovážet do tohoto členského státu ze všech ostatních třetích zemí 200 kusů cigaret s osvobozením od spotřební daně?


title: Věc T-186/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2013 — Schönberger v. Parlament ( „Žaloba na neplatnost — Petiční právo — Petice zaslaná Evropskému parlamentu — Petice, která je prohlášena za přípustnou — Rozhodnutí, kterým se uzavírá petiční řízení — Akt, který není napadnutelný žalobou — Nepřípustnost“ )

text:
               20.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 114/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2013 — Schönberger v. Parlament
   (Věc T-186/11) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Petiční právo - Petice zaslaná Evropskému parlamentu - Petice, která je prohlášena za přípustnou - Rozhodnutí, kterým se uzavírá petiční řízení - Akt, který není napadnutelný žalobou - Nepřípustnost)
   2013/C 114/52
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Peter Schönberger (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: O. Mader, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: E. Waldherr a U. Rösslein, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Petičního výboru Evropského parlamentu ze dne 25. února 2011, kterým se zastavuje přezkum petice, prohlášené za přípustnou, kterou podal žalobce dne 2. října 2010 (petice č. 1188/2010)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Peter Schönberger ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

      (1)  Úř. věst. C 145, 14.5.2011.


title: Věc C-221/07: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Stuttgart – Německo) – Krystyna Zablocka – Weyhermüller v. Land Baden – Württemberg ( Dávky poskytované pozůstalým manželům obětí války — Podmínka bydliště v tuzemsku — Článek 18 odst. 1 ES )

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/3

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Stuttgart – Německo) – Krystyna Zablocka – Weyhermüller v. Land Baden – Württemberg
   (Věc C-221/07) (1)

   („Dávky poskytované pozůstalým manželům obětí války - Podmínka bydliště v tuzemsku - Článek 18 odst. 1 ES“)
   (2009/C 19/04)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Sozialgericht Stuttgart
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Krystyna Zablocka – Weyhermüller

      Žalovaná: Land Baden – Württemberg
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Sozialgericht Stuttgart – Soulad vnitrostátních ustanovení, omezujících vývoz dávek pro pozůstalé manžely válečných obětí, s právem Společenství (Hinterbliebenenversorgung)
   Výrok
   Článek 18 odst. 1 ES je nutno vykládat tak, že brání právním předpisům členského státu, podle kterých tento stát odmítá vyplácet některé dávky poskytované pozůstalým manželům obětí války pouze z toho důvodu, že mají bydliště na území některých určených členských států.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


title: Věc C-674/13: Žaloba podaná dne 17. prosince 2013 — Evropská komise v. Spolková republika Německo

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/26

         Žaloba podaná dne 17. prosince 2013 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-674/13)
   2014/C 45/44
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche, R. Sauer, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Spolková republika Německo tím, že nepřijala veškerá nezbytná opatření, aby neprodleně a řádně provedla usnesení Komise úplným vymožením poskytnuté státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem a změnu právní úpravy týkající se státní podpory do budoucna, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 288 SFEU, čl. 108 odst. 2 SFEU, zásady efektivity, čl. 14 odst. 3 nařízení (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (1), jakož i z článků 1, 4, 5 a 6 rozhodnutí Komise 2012/636/EU ze dne 25. ledna 2012 o opatření C-36/07 (ex NN 25/07), které přijalo Německo ve prospěch společnosti Deutsche Post AG (2),

               —

               uložil Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Spolková republika Německo tím, že nepřijala veškerá nezbytná opatření, aby neprodleně a řádně provedla usnesení Komise úplným vymožením poskytnuté státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem a změnu právní úpravy týkající se státní podpory do budoucna, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 288 SFEU, čl. 108 odst. 2 SFEU, zásady efektivity, čl. 14 odst. 3 nařízení (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES, jakož i z článků 1, 4, 5 a 6 rozhodnutí Komise 2012/636/EU ze dne 25. ledna 2012 o opatření C-36/07 (ex NN 25/07), které přijalo Německo ve prospěch společnosti Deutsche Post AG.
   Německo se zdráhá v rámci provádění rozhodnutí 2012/636/EU shromáždit údaje potřebné pro vymezení věcně relevantního trhu s balíkovými službami pro období od roku 2003 do roku 2012 (pro účely vymáhání) a pro období od roku 2012. Německo tím zmařilo provedení rozhodnutí 2012/636/EU. Toto rozhodnutí přitom vychází z neregulovaných poštovních služeb, jak pokud jde o navrácení protiprávních státních podpor neslučitelných s vnitřním trhem poskytnutých v minulosti, tak i pokud jde o zrušení nebo změnu dotování penzí v budoucnosti. Aby však bylo možné určit, o které poštovní služby jde, představuje analýza věcně relevantního trhu pro balíkové služby conditio sine qua non.
   Odmítnutí provést tuto analýzu Německu brání v tom, aby mohlo neprodleně, skutečně a v plném rozsahu dosáhnout navrácení poskytnuté a s vnitřním trhem neslučitelné státní podpory a změnit právní úpravu týkající se státní podpory do budoucna.
   Podpůrně, a to pro případ, že by byl správný právní názor Německa, podle kterého se Německo při provádění rozhodnutí 2012/636/EU mohlo opírat o pravomocná rozhodnutí a usnesení příslušných orgánů, quod non, pak by Německo muselo vycházet ze samostatného trhu s balíkovými službami „B2B“. Německo a Komise se shodují v tom, že společnost Deutsche Post AG na takovém samostatném trhu s balíkovými službami „B2B“ neměla od roku 2003 nikdy dominantní postavení. Trh s balíkovými službami „B2B“ tedy patří k neregulovaným poštovním službám.
   Jak při výpočtu vymáhané částky státní podpory za období od roku 2003 do roku 2012, tak i při změně právní úpravy týkající se státní podpory do budoucna bylo tedy Německo povinné kvalifikovat dotování penzí úředníků patřících k balíkové službě „B2B“ jako státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem. Německo mělo vymáhat navrácení těchto státních podpor za minulé období a do budoucna je zrušit.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).

      (2)  Oznámené pod číslem C(2012) 184, Úř. věst. L 289, s. 1.


title: Věc C-141/15: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 9. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif de Rennes – Francie) – Doux SA, v úpadku v. Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) „Řízení o předběžné otázce — Nařízení (ES) č. 543/2008 — Článek 15 odst. 1 — Článek 16 — Zmrazená nebo hluboce zmrazená kuřata — Maximální limit obsahu vody — Zastaralost tohoto limitu — Praktická opatření k provádění kontrol — Kontrolní analýza — Nařízení č. 612/2009 — Článek 28 — Vývozní náhrady pro zemědělské produkty — Podmínky pro poskytování — Řádná a uspokojivá obchodní jakost — Produkty, jež lze uvádět na trh za obvyklých podmínek“

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/2

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 9. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif de Rennes – Francie) – Doux SA, v úpadku v. Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (Věc C-141/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (ES) č. 543/2008 - Článek 15 odst. 1 - Článek 16 - Zmrazená nebo hluboce zmrazená kuřata - Maximální limit obsahu vody - Zastaralost tohoto limitu - Praktická opatření k provádění kontrol - Kontrolní analýza - Nařízení č. 612/2009 - Článek 28 - Vývozní náhrady pro zemědělské produkty - Podmínky pro poskytování - Řádná a uspokojivá obchodní jakost - Produkty, jež lze uvádět na trh za obvyklých podmínek“)
   (2017/C 144/02)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal administratif de Rennes

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Doux SA, v úpadku

      Žalovaný: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Výrok

               1)

               Přezkum třetí otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost limitních hodnot obsahu vody v kuřecím mase, které jsou definovány v čl. 15 odst. 1 a v přílohách VI a VII nařízení Komise (ES) č. 543/2008 ze dne 16. června 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o obchodní normy pro drůbeží maso, ve znění prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1239/2012 ze dne 19. prosince 2012.

               2)

               Článek 28 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 612/2009 ze dne 7. července 2009, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty, ve znění nařízení Komise (EU) č. 173/2011 ze dne 23. února 2011, musí být vykládán v tom smyslu, že zmrazená nebo hluboce zmrazená kuřata, jejichž obsah vody přesahuje limitní hodnoty stanovené nařízením č. 543/2008, ve znění prováděcího nařízení č. 1239/2012, nelze uvádět na trh za podmínek obvyklých na území Unie a nesplňují požadavek řádné a uspokojivé obchodní jakosti, i když mají osvědčení o zdravotní nezávadnosti vydané příslušným orgánem.

               3)

               Přílohy VI a VII nařízení č. 543/2008, ve znění prováděcího nařízení č. 1239/2012, jsou dostatečně přesné pro provedení kontrol zmrazených a hluboce zmrazených kuřat určených k vývozu s nárokem na vývozní náhradu, takže okolnost, že členský stát nepřijal praktická opatření, jejichž přijetí vyžaduje čl. 18 odst. 2 uvedeného nařízení, nevede k tomu, že vůči dotčeným podnikům nelze uplatňovat výsledky těchto kontrol.

               4)

               Vývozce zmrazených nebo hluboce zmrazených kuřat se může v souladu s čl. 118 odst. 2 a čl. 119 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (Modernizovaný celní kodex), jednak osobně účastnit nebo být zastoupen na kontrole tohoto zboží nebo odebírání vzorků a jednak může rovněž požadovat provedení další kontroly nebo odběru vzorků uvedeného zboží, pokud se domnívá, že výsledky získané příslušnými orgány nejsou platné.

      (1)  Úř. věst. C 190, 8.6.2015.


title: Věc F-98/15: Žaloba podaná dne 3. července 2015 – ZZ v. Parlament

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/86

         Žaloba podaná dne 3. července 2015 – ZZ v. Parlament
   (Věc F-98/15)
   (2015/C 294/105)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupkyně: L. Levi a A. Tymen, advokátky)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí ze dne 18. července 2014, kterým byl žalobce potvrzen ve funkci vedoucího oddělení, v rozsahu, v němž toto rozhodnutí nestanoví zpětné přiznání postavení vedoucího oddělení a zpětné přiznání zvýšení základního platu odpovídajícího jeho pozici (příplatek za vedení), a návrh na náhradu údajně způsobené majetkové a nemajetkové újmy.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit článek 2 rozhodnutí ze dne 18. července 2014 v rozsahu, v němž stanoví, že ke zvýšení základního platu odpovídajícího jmenování žalobce jako vedoucího oddělení dojde až po devíti měsících;

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 20. března 2015, doručené dne 24. března 2015, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce ze dne 29. srpna 2014;

               —

               nahradit žalobcovu majetkovou a finanční újmu;

               —

               v každém případě uložit Evropskému parlamentu náhradu všech nákladů řízení.


title: Věc C-245/07: Žaloba podaná dne 22. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/17

         Žaloba podaná dne 22. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-245/07)
   (2007/C 155/33)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Braun, P. Dejmek, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spolková republika Německo tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala nezbytné právní a správní předpisy k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/50/ES (1) ze dne 29. dubna 2004, kterou se mění směrnice Rady 96/48/ES (2) o interoperabilitě transevropského vysokorychlostního železničního systému a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/16/ES (3) o interoperabilitě transevropského konvenčního železničního systému, do vnitrostátního práva, respektive tím, že o nich Komisi neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice 2004/50/ES uplynula dne 30. dubna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 164, s. 114; Zvl. vyd. 13/34, s. 838.

      (2)  Úř. věst. L 235, s. 6; Zvl. vyd. 13/17, s. 152.

      (3)  Úř. věst. L 110, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 243.


title: Věc C-186/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias (Řecko) dne 20. dubna 2011 — Stanleybet International LTD, William Hill Organization Ltd a William Hill Plc v. Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon a Ypourgos Politismou

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias (Řecko) dne 20. dubna 2011 — Stanleybet International LTD, William Hill Organization Ltd a William Hill Plc v. Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon a Ypourgos Politismou
   (Věc C-186/11)
   2011/C 186/26
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Stanleybet International LTD, William Hill Organization Ltd a William Hill Plc

      Žalovaní: Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon a Ypourgos Politismou

      Předběžné otázky

               1)

               Je slučitelná s ustanoveními článků 43 a 49 Smlouvy ES vnitrostátní právní úprava, která za účelem omezení nabídky hazardních her přiznává výhradní právo na provádění, provozování, pořádání a fungování hazardních her jedinému podniku s právní formou akciové společnosti kótované na burze, přičemž navíc tento podnik propaguje hazardní hry, které pořádá, rozšiřuje svou činnost do jiných států, sázkaři se her účastní volně a maximální výše sázky a výhry je určena na jednu sázenku, a nikoliv na sázkaře?

               2)

               Je v případě záporné odpovědi na první otázku slučitelná s ustanoveními článků 43 a 49 Smlouvy ES vnitrostátní právní úprava, která sama bojuje proti trestné činnosti kontrolováním podniků působících v předmětném odvětví tak, že zajišťuje, aby se tyto činnosti vykonávaly pouze v kontrolovaných kruzích, dává výhradní právo na provádění, provozování, pořádání a fungování hazardních her jedinému podniku, i když má takové udělování práv vedlejší účinek neomezeného vývoje příslušné nabídky; anebo je třeba v každém případě, a to aby takové omezení bylo považováno za vhodné k dosažení cíle boje proti trestné činnosti, aby vývoj nabídky byl v každém případě kontrolován, aby se udržel v mezích nezbytnosti k dosažení tohoto cíle a nepřesahoval je? Pokud má být tento vývoj kontrolován, lze ho z tohoto pohledu považovat za kontrolovaný, pokud se v tomto odvětví udělí výhradní právo podniku s vlastnostmi uvedenými v první předběžné otázce? Pokud se má za to, že udělení uvedeného výhradního práva vede ke kontrolovanému vývoji nabídky hazardních her, přesahuje udělení práva jedinému podniku meze nezbytnosti v tom smyslu, že tentýž cíl by mohl být dosažen i udělením tohoto práva více podnikům?

               3)

               Pokud by se s odvoláním na výše uvedené předběžné otázky mělo za to, že udělení výhradního práva podle projednávaných vnitrostátních právních předpisů k provádění, provozování, pořádání a fungování hazardních her není v souladu s články 43 a 49 Smlouvy ES: a) bylo by přípustné ve smyslu těchto ustanovení Smlouvy ES, aby vnitrostátní orgány v přechodném období potřebném k zavedení ustanovení slučitelných se Smlouvou ES nezkoumaly žádosti týkající se zahájení těchto činností, které předložily subjekty se sídlem v jiných členských státech; b) v případě kladné odpovědi, na základě jakých kritérií se určuje doba tohoto přechodného období; c) pokud nebude připuštěno přechodné období, na základě jakých kritérií mají vnitrostátní orgány hodnotit příslušné žádosti?


title: Věc C-484/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação do Porto (Portugalsko) dne 30. listopadu 2009 — Manuel Carvalho Ferreira Santos v. Companhia Europeia de Seguros, S.A.

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação do Porto (Portugalsko) dne 30. listopadu 2009 — Manuel Carvalho Ferreira Santos v. Companhia Europeia de Seguros, S.A.
   (Věc C-484/09)
   2010/C 37/21
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal da Relação do Porto

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Manuel Carvalho Ferreira Santos

      Žalovaná: Companhia Europeia de Seguros, S.A.

      Předběžné otázky

   V případě srážky mezi vozidly, a pokud zavinění nehody, jejímž následkem vznikla škoda na zdraví a majetková škoda jednomu z řidičů (poškozenému, který se domáhá náhrady škody), nelze přičíst žádnému z řidičů, je v rozporu s právem Společenství, konkrétně s čl. 3 odst. 1 první směrnice 72/166/EHS (1), čl. 2 odst. 1 druhé směrnice 84/5/EHS (2) a článkem 1 třetí směrnice 90/232/EHS (3), podle výkladu těchto ustanovení ze strany Soudního dvora, možnost stanovit rozdělení odpovědnosti za provoz (čl. 506 odst. 1 a 2 Código Civil), které se přímo odráží na výši náhrady škody, jež má být přiznána poškozenému za majetkovou a nemajetkovou škodu vyplývající z utrpěné škody na zdraví, neboť vyvolává snížení této náhrady ve stejném poměru?

      (1)  Směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění (Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 10)

      (2)  Směrnice Rady 84/5/EHS ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (Úř. věst. 1984, L 8, s. 1; Zvl. vyd. 06/07, s. 3)

      (3)  Směrnice Rady 90/232/EHS ze dne 14. května 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (Úř. věst. L 129, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 249)


title: Věc T-362/16: Žaloba podaná dne 29. června 2016 – Tillotts Pharma v. EUIPO – Ferring (XENASA)

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/32

         Žaloba podaná dne 29. června 2016 – Tillotts Pharma v. EUIPO – Ferring (XENASA)
   (Věc T-362/16)
   (2016/C 314/44)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tillotts Pharma AG (Rheinfelden, Švýcarsko) (zástupce: M. Douglas, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ferring BV (Hoofddorp, Nizozemsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „XENASA“ – Přihláška č. 11 920 055

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. dubna 2016, ve věci R 3264/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-16/17: Žaloba podaná dne 13. ledna 2017 – APF v. Parlament

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/43

         Žaloba podaná dne 13. ledna 2017 – APF v. Parlament
   (Věc T-16/17)
   (2017/C 063/56)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alliance for Peace and Freedom (APF) (Brusel, Belgie) (zástupce: P. Richter, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil článek I.4.1 rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 12. prosince 2016 (č. FINS-2017-30), týkajícího se snížení výše předfinancování na 33 % maximální stanovené výše, jakož i uložení zřízení jistoty,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody, které jsou v podstatě totožné nebo podobné s žalobními důvody uplatněnými v rámci věci T-13/17, Europa Terra Nostra v. Parlament.


title: Věc C-496/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. ledna 2008 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/23

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. ledna 2008 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-496/06) (1)

   (2008/C 79/41)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Věc T-197/14: Žaloba podaná dne 20. března 2014 – La Zaragozana v. OHIM – Charles Cooper (GREEN'S)

text:
               21.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/19

         Žaloba podaná dne 20. března 2014 – La Zaragozana v. OHIM – Charles Cooper (GREEN'S)
   (Věc T-197/14)
   2014/C 235/25
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: La Zaragozana, SA (Zaragoza, Španělsko) (zástupce: L. Broschat García, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Charles Cooper Ltd (Leeds, Spojené království)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 21. ledna 2014 ve věci R 1284/2012 5.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Charles Cooper Ltd

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „GREEN’S“ pro výrobky zařazené do třídy 32 – přihláška ochranné známky Společenství č. 8 189 813

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranná známka „AMBAR-GREEN“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-245/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 8. ledna 2008 – Komise v. Lior a další ( Rozhodčí doložka — Příslušnost Soudu — Žaloba směřující proti evropskému hospodářskému zájmovému sdružení a proti jeho členům a bývalým členům — Částečná nepříslušnost )

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/39

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 8. ledna 2008 – Komise v. Lior a další
   (Věc T-245/04) (1)

   („Rozhodčí doložka - Příslušnost Soudu - Žaloba směřující proti evropskému hospodářskému zájmovému sdružení a proti jeho členům a bývalým členům - Částečná nepříslušnost“)
   (2008/C 64/63)
   Jednací jazyk: francouzština a řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: původně H. Støvlbæk, zmocněnec, ve spolupráci s M. Braem, advokátem, poté H. Støvlbæk a M. Konstantinidis, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Žalovaní: Lior GEIE (Brusel, Belgie); Lior International NV (Hoeilaart, Belgie); Deira SA (Hoeilaart); Eutec Srl (Forli, Itálie); Mindshare Bvba (Sint-Martens-Latem, Belgie); Società politecnica italiana ricerche e progetti Srl (Città di Castello, Itálie); RPA SpA (Pérouse, Itálie); Carmen eV (Straubing, Německo) (zástupce: V. Marien, advokát); University College Dublin – Energy Research Group (Dublin, Irsko) (zástupci: F. Herbert a L. Demeyere, advokáti); Beneport SA (Brusel); Europe Information Service SA (Brusel); Managium Sprl (Brusel) (zástupci: J.-P. Brusseleers, advokát), a Aris Hellas EPE (Kifissia, Řecko) (zástupce: K. Sakellariadis, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba na základě článku 238 ES směřující k tomu, aby bylo žalovaným uloženo, aby společně a nerozdílně vrátili zálohy vyplacené Společenstvím na základě šesti smluv uzavřených v rámci programu Thermie a jedné smlouvy uzavřené v rámci programu Altener II
   Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná v rozsahu, v němž směřuje proti Deira SA, Eutec Srl, Mindshare BVBA, Società politecnica italiana ricerche e progetti Srl, RPA Spa, Carmen eV, University College Dublin – Energy Research Group, Beneport SA, Europe Information Service SA, Managium SPRL a Aris Hellas EPE.

               2)

               Komise ponese vlastní náklady řízení týkající se žaloby podané proti Deira, Eutec, Mindshare, Società politecnica italiana ricerche e progetti, RPA, Carmen, University College Dublin – Energy Research Group, Beneport, Europe Information Service, Managium a Aris Hellas, jakož i náklady Deira, Eutec, Mindshare, Società politecnica italiana ricerche e progetti, RPA, Carmen, University College Dublin – Energy Research Group, Beneport, Europe Information Service a Managium.

               3)

               Aris Hellas ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 213, 6.9.2003 (dříve věc C-280/03).


title: Věc C-587/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. prosince 2012 Italskou republikou proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 27. září 2012 ve věci T-257/10, Itálie v. Komise

text:
               2.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/11

         Kasační opravný prostředek podaný dne 13. prosince 2012 Italskou republikou proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 27. září 2012 ve věci T-257/10, Itálie v. Komise
   (Věc C-587/12 P)
   2013/C 63/18
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Italská republika (zástupci: G. Palmieri a P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek ze dne 27. září 2012, doručený dne 3. října 2012, vyhlášený Tribunálem ve věci T-257/10, Italská republika v. Komise, jejímž předmětem je žaloba na základě článku 264 SFEU na neplatnost rozhodnutí Komise ze dne 24. března 2010 C(2010) 1711 final, jehož předmětem je státní podpora č. C 4/2003 (ex NN 102/2002), oznámeného dopisem ze dne 25. března 2010 SG Greffe (2010) D/4224, a v důsledku toho zrušit i toto rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá Italská republika čtyři důvody.
   Zaprvé uvedený stát uplatňuje porušení čl. 108 odst. 2 a 3 SFEU a článků 4, 6, 7, 10, 13 a 20 nařízení (ES) 659/99 (1). Tribunál se dopustil pochybení tím, že připustil, že Komise v tomto případě mohla přijmout nové rozhodnutí bez zahájení nového řízení umožňujícího kontradiktorní debatu mezi Italskou republikou a dalšími dotčenými stranami.
   Zadruhé je uplatňováno porušení čl. 296 odst. 2 SFEU a zásady překážky věci rozsouzené. Tribunál měl zrušit nové rozhodnutí Komise, neboť v něm Komise opakuje tutéž vadnou analýzu, jež je základem již prvního rozhodnutí.
   Zatřetí navrhovatelka uplatňuje porušení čl. 107 odst. 1 SFEU a čl. 1 odst. 1 písm. d) a článku 2 nařízení (ES) 1998/2006 (2). Tribunál se dopustil pochybení tím, že rozhodl, že napadená opatření nespadají mezi opatření, která na základě uvedeného nařízení nepředstavují státní podpory.
   Začtvrté napadený rozsudek porušuje článek 14 nařízení (ES) 659/99 a zásadu proporcionality. Tribunál chybně nepoukázal na to, že rozhodnutí Komise nařizuje navrácení prospěchu, který podnik ve skutečnosti nikdy neměl.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (Úř. věst. L 379, s. 5).


title: Věc T-160/13: Žaloba podaná dne 15. března 2013 — Bank Mellat v. Rada

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/25

         Žaloba podaná dne 15. března 2013 — Bank Mellat v. Rada
   (Věc T-160/13)
   2013/C 147/45
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bank Mellat (Teherán, Irán) (zástupci: S. Zaiwalla, P. Reddy, F. Zaiwalla, Solicitors, D. Wyatt, QC, a R. Blakeley, Barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil čl. 1odst. 15 nařízení Rady č. 1263/2012 (1); a/nebo

               —

               zrušil čl. 1 odst. 15 nařízení Rady č. 1263/2012 v rozsahu, v němý se týká žalobkyně; a

               —

               určil, že čl. 1 odst. 6 rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP (2) se na žalobkyni nevztahuje; a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod se zakládá na tom, že finanční embargo není „nezbytné opatření“ a postrádá tedy právní základ podle článku 215 SFEU, jelikož nesouvisí s dosažením relevantního cíle zahraniční politiky.

               2)

               Druhý žalobní důvod se zakládá na tom, že finanční embargo je v každém případě nepřiměřené údajně sledovanému cíli zahraniční politiky a postrádá tedy právní základ podle článku 215 SFEU.

               3)

               Třetí žalobní důvod se zakládá na tom, že finanční embargo je v rozporu s obecnými zásadami unijního práva a zejména s článkem 215 odst. 3 SFEU, je v rozporu se zásadou proporcionality, právní jistoty, zákazu svévolného rozhodování a požadavkem, aby sankce obsahovaly nezbytné právní záruky.

               4)

               Třetí žalobní důvod se zakládá na tom, že finanční embargo porušuje právo žalobkyně na vlastnictví, podnikání a volný pohyb kapitálu a zásadu proporcionality.

      (1)  Nařízení Rady (EU) č. 1263/2012 ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 356, s. 34).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP ze dne 15. října 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 58).


title: Věc T-392/09: Žaloba podaná dne 2. října 2009 — 1. garantovaná v. Komise

text:
               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/25

         Žaloba podaná dne 2. října 2009 — 1. garantovaná v. Komise
   (Věc T-392/09)
   2009/C 297/37
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: 1. garantovaná a.s. (Bratislava, Slovenská republika) (zástupci: M. Powell, Solicitor, A. Sutton and G. Forwood, Barristers)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 22. července 2009 týkající se řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP ve věci č. COMP/39.396 — Činidla na bázi karbidu vápníku a hořčíku pro ocelářský průmysl a plynárenský průmysl, celé nebo v části, v níž je určeno žalobkyni;

               —

               podpůrně snížit pokutu uloženou žalobkyni v článku 2 rozhodnutí týkajícího se řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP ve věci č. COMP/39.396 — Činidla na bázi karbidu vápníku a hořčíku pro ocelářský průmysl a plynárenský průmysl,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou se žalobkyně domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise K (2009) 5791 v konečném znění ze dne 22. července 2009, kterým bylo rozhodnuto o existenci kartelu v odvětví karbidu vápníku a hořčíku, v jehož důsledku došlo k porušení článku 81 ES, za které byla žalobkyně shledána odpovědnou společně a nerozdílně se společností Novácke chemické závody a.s. („NCHZ“).
   Žaloba je založena na dvou obsáhlých důvodech.
   Zaprvé žalobkyně tvrdí, že Komise se dopustila právního a skutkového omylu tím, že přičítá jednání NCHZ žalobkyni, jednak tím, že nezákonně obrátila důkazní břemeno na žalobkyni, a jednak tím, že sama důkazní břemeno neunesla. Žalobkyně tvrdí, že Komise na ni jakožto většinového akcionáře společnosti, která se přímo účastnila porušení pravidel hospodářské soutěže, nesprávně použila domněnku použitelnou na mateřské společnosti s dceřinými společnostmi, které zcela vlastní. V každém případě žalobkyně tvrdí, že Komise neprokázala, že žalobkyně skutečně účinně vykonávala rozhodující vliv na NCHZ v době protiprávního jednání.
   Zadruhé se žalobkyně v případě, že Soudní dvůr potvrdí její odpovědnost, podpůrně domáhá, aby pokuta, která jí byla uložena společně a nerozdílně s NCHZ, byla snížena v plné jurisdikci Soudního dvora podle článku 229 ES ve spojení s článkem 31 nařízení (ES) č. 1/2003 (1), neboť Komise nesprávně použila hranici 10 % obratu obsaženou v článku 23 nařízení (ES) č. 1/2003. Podle žalobkyně se Komise zjevně dopustila omylu, když použila rok 2007 místo roku 2008 jako referenční rok pro výpočet 10 % obratu.
   Kromě toho žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí Komise nepoužít obecné pravidlo obsažené v čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 je porušením podstatných formálních náležitostí, neboť Komise měla předtím respektovat právo žalobkyně být vyslechnuta.
   Navíc žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí je stiženo pochybením Komise, jež neuvedla důvody pro nepoužití obecného pravidla, podle něhož je základem pro výpočet 10 % obratu předcházející hospodářský rok.
   Pokud se týká výše pokuty, žalobkyně tvrdí, že je nepřiměřená ve vztahu k sledovaným legitimním zájmům, konkrétně k tomu, aby hospodářská soutěž na vnitřním trhu nebyla narušena. Podle žalobkyně výše pokuty sníží počet soutěžitelů a posílí pozici přední společnosti Akzo Nobel na trhu, což je v rozporu s cílem uvedeným v článku 3 ES.
   Konečně žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného posouzení, když nepoužila své vlastní pokyny (2), pokud jde o schopnost žalobkyně zaplatit tuto pokutu. Žalobkyně zvláště tvrdí, že zamítnutí jejích podání o její neschopnosti platit je stiženo vadou spočívající v nedostatečném odůvodnění a je zjevně nepřiměřené, protože Komise údajně nezohlednila objektivní důkaz, který jí byl poskytnut, že uložení pokuty by nezvratně ohrozilo ekonomickou životaschopnost žalobkyně a vedlo by ke ztrátě veškeré hodnoty jejího majetku.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 1, s. 1, Zvl. vyd. 08/02 s. 205)

      (2)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. C 210, s. 2)


title: Věc C-127/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Ireland (Irsko) dne 25. března 2008 – Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska v. Minister for Justice, Equality and Law Reform

text:
               9.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 116/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Ireland (Irsko) dne 25. března 2008 – Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska v. Minister for Justice, Equality and Law Reform
   (Věc C-127/08)
   (2008/C 116/34)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   High Court of Ireland
   Účastníci původního řízení

      Žadatelé: Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska

      Odpůrce: Minister for Justice, Equality and Law Reform.
   Předběžné otázky

               1)

               Umožňuje směrnice 2004/38/ES (1) členskému státu uplatňovat obecnou podmínku, že manžel či manželka občana Unie, kteří nejsou státními příslušníky žádného členského státu, museli legálně pobývat v jiném členském státě před přemístěním do hostitelského členského státu, mají-li mít právo dovolávat se ustanovení směrnice 2004/38/ES?

               2)

               Spadá do oblasti působnosti čl. 3 odst. 1 směrnice 2004/38/ES státní příslušník třetí země, který:

                           i)

                           je manželem či manželkou občana Unie, který pobývá v hostitelském členském státě a splňuje podmínku stanovenou v čl. 7 odst. 1 písm. a), b) nebo c), a

                           ii)

                           pobývá v hostitelském členském státě společně s občanem Unie jako jeho manžel či manželka, bez ohledu na dobu či místo jejich sňatku nebo okamžik či způsob vstupu dotčeného státního příslušníka třetí země do hostitelského členského státu?

               3)

               Je-li odpověď na předcházející otázku záporná, spadá do oblasti působnosti čl. 3 odst. 1 směrnice 2004/38/ES manžel či manželka občana Unie, kteří jsou státními příslušníky třetí země a kteří jsou:

                           i)

                           manželem či manželkou občana Unie, který pobývá v hostitelském členském státě a splňuje podmínku stanovenou v čl. 7 odst. 1 písm. a), b) nebo c),

                           ii)

                           pobývají v hostitelském členském státě společně s občanem Unie jako jeho manžel či manželka,

                           iii)

                           vstoupili na území hostitelského členského státu nezávisle na občanovi Unie a

                           iv)

                           později uzavřeli sňatek s občanem Unie v hostitelském členském státě?

      (1)  Úř. věst. L 158 s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46.


title: Věc T-568/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. února 2017 – Morgese a další v. EUIPO – All Star (2 STAR) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie 2 STAR — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie ONE STAR — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               27.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/9

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. února 2017 – Morgese a další v. EUIPO – All Star (2 STAR)
   (Věc T-568/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie 2 STAR - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie ONE STAR - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 095/16)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Giuseppe Morgese (Barletta, Itálie), Pasquale Morgese (Barletta), Felice D’Onofrio (Barletta) (zástupce: D. Russo, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Crespo Carrillo a G. Sakalaite Orlovskiene, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: All Star CV (Hilversum, Nizozemsko) (zástupce: C. Sleep, solicitor)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. července 2015 (věc R 1906/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi All Star na jedné straně a G. Morgesem, P. Morgesem a F. D’Onofriem na straně druhé

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Giuseppe Morgese, Pasquale Morgese a Felice D’Onofrio ponesou náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 398, 30.11.2015.


title: Věc C-147/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Spojené království) dne 25. března 2011 — Secretary of State for Work and Pensions v. Lucja Czop

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Spojené království) dne 25. března 2011 — Secretary of State for Work and Pensions v. Lucja Czop
   (Věc C-147/11)
   2011/C 152/31
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Upper Tribunal

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Secretary of State for Work and Pensions

      Odpůrkyně: Lucja Czop

      Předběžné otázky

   V případě, že žalobkyně v prvním stupni:

               a)

               je občankou Polska;

               b)

               přicestovala do Spojeného království před přistoupením její země k EU;

               c)

               se usadila jako osoba samostatně výdělečně činná ve smyslu článku 49 SFEU (dříve článek 43 ES);

               d)

               zůstala ve Spojeném království po přistoupení a pokračovala v samostatně výdělečné činnosti;

               e)

               již není samostatně výdělečně činná, a

               f)

               je hlavní osobou, která skutečně pečuje o dítě, které přicestovalo do Spojeného království a zahájilo všeobecné studium až po přistoupení a poté, co žalobkyně v prvním stupni přestala vykonávat samostatně výdělečnou činnost,

         má žalobkyně v prvním stupni právo pobytu ve Spojeném království na základě toho, že (vzato jednotlivě či společně):

               a)

               se použije nařízení (EHS) č. 1612/68 (1) ve spojení s úvahami Evropského soudního dvora v rozsudcích ze dne 17. září 2002, Baumbast a R v. Secretary of State for the Home Department (C-413/99, Recueil, s. I-7091); ze dne 23. února 2010, London Borough of Harrow v. Ibrahim (C-310/08, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), a ze dne 23. února 2010, Teixeira v. London Borough of Lambeth (C-480/08, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí);

               b)

               existuje obecná zásada práva EU, která staví naroveň postavení zaměstnanců a osob samostatně výdělečně činných;

               c)

               pokud by žalobkyně v prvním stupni právo pobytu neměla, bylo by bráněno svobodě usazování či by bylo od jejího výkonu odrazováno?

      (1)  Úř. věst. L 257, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 15.


title: Věc T-527/10: Žaloba podaná dne 12. listopadu 2010 — Google v. OHIM — Giersch Ventures (GMail)

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/41

         Žaloba podaná dne 12. listopadu 2010 — Google v. OHIM — Giersch Ventures (GMail)
   (Věc T-527/10)
   ()
   2011/C 30/75
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Google, Inc. (Wilmington, Spojené státy) (zástupci: M. Kinkeldey a A. Bognár, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Giersch Ventures LLC (Los Angeles, Spojené státy)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 8. září 2010 ve věci R 342/2010-4 a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „GMail“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 38 a 42 — přihláška ochranné známky Společenství č. 5685136

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: německá slovní ochranná známka č. 30666860 „G-mail“ zapsaná mimo jiné pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 38 a 42, německá obrazová ochranná známka č. 30025697 „G-mail. und die Post geht richtig ab“ pro služby zařazené do tříd 38, 39 a 42.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně zastává názor, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009, protože se odvolací senát dopustil pochybení (i) při vizuálním srovnání napadené ochranné známky a starší namítané ochranné známky; (ii) tím, že nepřihlédl ke vnímání dotyčných kruhů spotřebitelů; (iii) tím, že zastával názor, že slovní prvky složených ochranných známek jsou vždy výraznější než obrazové prvky a nezohlednil související judikaturu; (iv) tím, že konstatoval, že starší slovní ochranná známka jako celek nemůže být považována za vnitřně slabou a (v) tím, že konstatoval, že tvrzení žalobkyně týkající se významu vizuálního srovnání ve vztahu k fonetickému srovnání ochranných známek nejsou přesvědčivá.


title: Věc T-12/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. prosince 2014 – Sherwin-Williams Sweden v. OHIM – Akzo Nobel Coatings International (ARTI) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška ochranné známky Společenství ARTI — Starší slovní ochranná známka Beneluxu ARTITUDE a mezinárodní zápis starší ochranné známky Beneluxu ARTITUDE — Zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Totožné či velmi podobné výrobky — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. prosince 2014 – Sherwin-Williams Sweden v. OHIM – Akzo Nobel Coatings International (ARTI)
   (Věc T-12/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška ochranné známky Společenství ARTI - Starší slovní ochranná známka Beneluxu ARTITUDE a mezinárodní zápis starší ochranné známky Beneluxu ARTITUDE - Zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Totožné či velmi podobné výrobky - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 034/38)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sherwin-Williams Sweden AB (Märsta, Švédsko) (zástupce: L.-E. Ström, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Akzo Nobel Coatings International BV (Arnhem, Nizozemsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 18. října 2012 (věc R 2085/2011-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Akzo Nobel Coatings International BV a Sherwin-Williams Sweden Group AB.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Sherwin-Williams Sweden AB se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 86, 23.3.2013.


title: Věc T-697/14: Usnesení Tribunálu ze dne 9. března 2017 – MIP Metro v. EUIPO – Associated Newspapers (METRO)

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/61

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. března 2017 – MIP Metro v. EUIPO – Associated Newspapers (METRO)
   (Věc T-697/14) (1)

   (2017/C 144/87)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 409, 17.11.2014.


title: Věc T-461/07: Žaloba podaná dne 19. prosince 2007 – Visa Europe a Visa International Service Association v. Komise

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/49

         Žaloba podaná dne 19. prosince 2007 – Visa Europe a Visa International Service Association v. Komise
   (Věc T-461/07)
   (2008/C 51/91)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Visa Europe Ltd (Londýn, Spojené království) a Visa International Service Association (Wilmington, Spojené státy) (zástupci: S. Morris, QC, H. Davies, Barrister, A. Howard, Barrister, V. Davies, Solicitor a H. Masters, Solicitor)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyň

               —

               zrušit rozhodnutí ve všech jeho částech, podpůrně

               —

               zrušit článek 2 rozhodnutí nebo, podpůrně, přiměřeně snížit v něm uloženou pokutu a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Visa Europe a Visa International Service Association (dále jen: „Visa“) požadují podle článku 230 ES zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 4471 konečné ze dne 3. října 2007 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (Věc COMP/D1/37860 – Morgan Stanley v. Visa International a Visa Europe); jednak v rozsahu, v němž je v tomto rozhodnutí určeno, že Visa porušila článek 81 ES a článek 53 EHP tím, že nepřijala Morgen Stanley Bank International Limited (dále jen: „Morgan Stanley“) jakožto člena Visa Europe již přede dnem 22. září 2006 z důvodu skutečnosti, že Morgan Stanley měla v držení a provozovala konkurenční systém platebních karet, a jednak v rozsahu, v němž byla žalobkyním uložena pokuta ve výši 10,2 milionů eur.
   Visa uplatňuje ohledně porušení, z něhož ji viní Komise, tři žalobní důvody. Zejména tvrdí, že konstatování Komise, že nepřijetí Morgan Stanley jakožto člena Visa Europe představuje výrazné narušení hospodářské soutěže ve smyslu čl. 81 odst. 1 ES, je zjevně nesprávné a Komise neprokázala splnění podmínek nezbytných pro toto konstatování:

               a)

               Zaprvé uplatnila Komise nesprávná právní a hospodářská kritéria pro použití uvedeného ustanovení, neboť vycházela z toho, že existuje „prostor pro další hospodářskou soutěž“, a tím dospěla ke skutkově a hospodářsky nesprávnému posouzení ohledně možných důsledků nepřijetí Morgan Stanley. Morgan Stanley nebylo podle Visa bráněno v tom, aby vstoupila na relevantní trh (trh pro akvizice ve Spojeném království).

               b)

               Zadruhé porušila Komise zásadní procesní požadavek, neboť změnila svůj názor na účinky narušující hospodářskou soutěž ve fázi rozhodování, aniž by poskytla Visa možnost vyjádřit se k novému vývoji ve věci.

               c)

               Zatřetí, i kdyby bylo pravda, že Morgan Stanley byl znemožněn přístup na trh pro akvizice ve Spojeném království, neexistuje dostatek protisoutěžních účinků.

         Ohledně pokuty, která jí byla uložena, uplatňuje Visa podle článku 229 ES následující žalobní důvody:

               a)

               Komise nebyla oprávněna uložit Visa pokutu s ohledem na uplatnění základních zásad práva Společenství, na zvláštní okolnosti případu a na nejistotu, která panuje ohledně otázky, zda bylo nepřijetí Morgan Stanley protiprávní. Pokuta uložená Visa není odůvodněná, neboť Komisi byla sporná dohoda formálně doručena podle nařízení (EHS) č. 17/62 (1) a oprávnění uložit pokutu vzniklo podle nařízení (ES) č. 1/2003 (2) na základě značných průtahů správního řízení Komisí.

               b)

               Podpůrně Visa tvrdí, že Komise se ohledně výše pokuty, kterou chtěla žalobkyním uložit v souladu s právem, dopustila různých právních omylů a nesprávného posouzení. Na základě těchto skutečností je pokuta ve výši 10,2 milionů eur zjevně nadsazená a nepřiměřená, neboť nebyly zohledněny závažné pochybnosti ohledně legality jednání Visa.

         Konečně Visa argumentuje, že Komise byla oprávněna uložit jí pokutu pouze za dobu, ohledně níž bylo prokázáno, že Morgan Stanley bylo znemožněno vstoupit na trh akvizice ve Spojeném království. I kdyby se odmítnutí Visa přijmout Morgan Stanley jakožto člena dříve mohlo projevit na relevantním trhu, nemohlo nastat po této době, a proto nemohla Komise podle pokynů o metodě stanovování pokut z roku 1998 uplatnit násobící koeficient za dobu trvání porušení.

      (1)  Rada EHS: Nařízení č. 17. První nařízení, kterým se provádějí články 85 a 86 Smlouvy (Úř. věst. 13, s. 204; Zvl. vyd. 08/01, s. 3).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc T-453/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2013 — Zoo Sport v. OHIM — K-2 (ZOOSPORT) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství ZOOSPORT — Starší slovní ochranná známka Společenství ZOOT a starší obrazová ochranná známka Společenství SPORTS ZOOT SPORTS — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2013 — Zoo Sport v. OHIM — K-2 (ZOOSPORT)
   (Věc T-453/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ZOOSPORT - Starší slovní ochranná známka Společenství ZOOT a starší obrazová ochranná známka Společenství SPORTS ZOOT SPORTS - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 352/28
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Zoo Sport Ltd (Leeds, Spojené království) (zástupce: I. Rungg, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: K-2 Corp. (Seattle, Spojené státy) (zástupce: M. Graf, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. srpna 2012 (věc R 1119/2011-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi K 2 Corp. a Zoo Sport Ltd.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Zoo Sport Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013.


title: Věc F-88/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 12. listopadu 2008 – Domínguez González v. Komise ( Veřejná služba — Technický asistent — Námitka nepříslušnosti — Námitka nepřípustnosti — Nepříslušnost Soudu )

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/40

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 12. listopadu 2008 – Domínguez González v. Komise
   (Věc F-88/07) (1)

   („Veřejná služba - Technický asistent - Námitka nepříslušnosti - Námitka nepřípustnosti - Nepříslušnost Soudu“)
   2009/C 102/59
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Juan Luís Domínguez González (Gérone, Španělsko) (zástupci: původně R. Nicolazzi Angelats, poté R. Nicolazzi Angelats a M.-C. Oller Gil, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a L. Lozano Palacios, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na náhradu škody údajně utrpěné žalobcem z důvodu ukončení jeho pracovní smlouvy s ECHO v důsledku výsledku lékařské prohlídky.

      Výrok usnesení

               1)

               Soud nemá pravomoc rozhodovat o žalobě.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 9.2.2008, s. 34.


title: Věc C-187/09: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. prosince 2009 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2006/40/ES — Klimatizace motorových vozidel — Neúplné provedení )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/15

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. prosince 2009 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-187/09) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2006/40/ES - Klimatizace motorových vozidel - Neúplné provedení“)
   2010/C 24/25
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: O. Beynet a S. Walker, zmocněnkyně)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupce: S. Ossowski, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/40/ES ze dne 17. května 2006 o emisích z klimatizačních systémů motorových vozidel a o změně směrnice Rady 70/156/EHS (Úř. věst. L 161, s. 12) ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nepřijalo veškeré právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/40/ES ze dne 17. května 2006 o emisích z klimatizačních systémů motorových vozidel a o změně směrnice Rady 70/156/EHS, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze zmíněné směrnice.

               2)

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 167, 18.7.2009.


title: Věc C-401/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem (Česká republika) dne 28. července 2011 — Blanka Soukupová v. Ministerstvo zemědělství

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem (Česká republika) dne 28. července 2011 — Blanka Soukupová v. Ministerstvo zemědělství
   (Věc C-401/11)
   2011/C 311/31
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Blanka Soukupová

      Žalovaný: Ministerstvo zemědělství

      Předběžné otázky

               1)

               Je možno pojem „obvyklý věk pro odchod do důchodu“ v okamžiku převodu zemědělského podniku dle čl. 11 nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení (1) vykládat jako „věk potřebný pro nárok na starobní důchod“ u konkrétního žadatele podle vnitrostátní právní úpravy?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, je v souladu s právem a obecnými zásadami práva Evropské unie přípustné, aby „obvyklý věk pro odchod do důchodu“ v okamžiku převodu zemědělského podniku byl u jednotlivých žadatelů stanoven rozdílně v závislosti na jejich pohlaví a počtu vychovaných dětí?

               3)

               V případě záporné odpovědi na první otázku, jaká kritéria by měl národní soud vzít v úvahu při výkladu pojmu „obvyklý věk pro odchod do důchodu“ v okamžiku převodu zemědělského podniku dle čl. 11 nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení?

      (1)  Úř. věst. L 160, s. 80, Zvl. vyd. 03/25, s. 391.


title: Věc C-58/07: Žaloba podaná dne 7. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/11

         Žaloba podaná dne 7. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-58/07)
   (2007/C 69/26)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Condou-Durande a A. Alcover San Pedro, zmocněnci)

      Žalovaný: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Španělské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/110/ES (1) ze dne 25. listopadu 2003 o pomoci při tranzitu za účelem vyhoštění leteckou cestou, a v každém případě tím, že je nesdělilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice;

               —

               Uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2003/110/ES do vnitrostátního práva uplynula dne 6. prosince 2005.

      (1)  Úř. věst. L 321, s. 26.