title: Spojené věci C-449/18 P a C-474/18 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 17. září 2020 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) v. Lionel Andrés Messi Cuccittini, J.M. E.V. e hijos SRL (C-449/18 P) a J.M. E.V. e hijos SRL v. Lionel Andrés Messi Cuccittini, Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (C-474/18 P) („Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Článek 8 odst. 1 písm. b) – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie MESSI – Starší slovní ochranná známka Evropské unie MASSI – Částečné zamítnutí zápisu“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/2

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 17. září 2020 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) v. Lionel Andrés Messi Cuccittini, J.M. E.V. e hijos SRL (C-449/18 P) a J.M. E.V. e hijos SRL v. Lionel Andrés Messi Cuccittini, Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (C-474/18 P)
      (Spojené věci C-449/18 P a C-474/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie MESSI - Starší slovní ochranná známka Evropské unie MASSI - Částečné zamítnutí zápisu“)
      (2020/C 390/02)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         (Věc C-449/18 P)

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupkyně: S. Palmero Cabezas, zmocněnkyně)

         Další účastníci řízení: Lionel Andrés Messi Cuccittini (zástupci: J. Y. Teindas Maillard a J.-B. Devaureix, abogados), J.M. E.V. e hijos SRL (zástupci: J. Güell Serra a R. Gimeno-Bayón Cobos, abogados)

         (Věc C-474/18 P)

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: J.M.-E.V. e hijos SRL (zástupci: J. Güell Serra a R. Gimeno-Bayón Cobos, abogados)

         Další účastníci řízení: Lionel Andrés Messi Cuccittini (zástupci: J.-Y. Teindas Maillard a J.-B. Devaureix, abogados), Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupkyně: S. Palmero Cabezas, zmocněnkyně)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravné prostředky se zamítají.

                  2)

                  Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Lionelem Andrésem Messim Cuccittinim ve věci C-449/18 P.

                  3)

                  J.M.-E.V. e hijos SRL ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Lionelem Andrésem Messim Cuccittinim a Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ve věci C-474/18 P.

         (1)  Úř. věst. C 392, 29.10.2018.


title: Věc C-594/18 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. září 2020 – Rakouská republika v. Evropská komise a další („Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Článek 107 odst. 3 písm. c) SFEU – Články 11 a 194 SFEU – Článek 1, čl. 2 písm. c) a čl. 106a odst. 3 Smlouvy o Euratomu – Zamýšlená podpora pro jadernou elektrárnu Hinkley Point C (Spojené království) – Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za slučitelnou s vnitřním trhem – Cíl společného zájmu – Cíle Evropské unie v oblasti životního prostředí – Zásady ochrany životního prostředí, ‚znečišťovatel platí‘, obezřetnosti a udržitelnosti – Určení dotyčné hospodářské činnosti – Selhání trhu – Přiměřenost podpory – Investiční nebo provozní podpora – Určení prvků podpory – Sdělení o zárukách“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/3

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. září 2020 – Rakouská republika v. Evropská komise a další
      (Věc C-594/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Článek 107 odst. 3 písm. c) SFEU - Články 11 a 194 SFEU - Článek 1, čl. 2 písm. c) a čl. 106a odst. 3 Smlouvy o Euratomu - Zamýšlená podpora pro jadernou elektrárnu Hinkley Point C (Spojené království) - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za slučitelnou s vnitřním trhem - Cíl společného zájmu - Cíle Evropské unie v oblasti životního prostředí - Zásady ochrany životního prostředí, ‚znečišťovatel platí‘, obezřetnosti a udržitelnosti - Určení dotyčné hospodářské činnosti - Selhání trhu - Přiměřenost podpory - Investiční nebo provozní podpora - Určení prvků podpory - Sdělení o zárukách“)
      (2020/C 390/03)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rakouská republika (zástupci: původně G. Hesse, poté F. Koppensteiner a M. Klamert, zmocněnci, ve spolupráci s H. Kristoferitschem, Rechtsanwalt)

         Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier, T. Maxian Rusche, P. Němečková a K. Herrmann, zmocněnci), Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller a I. Gavrilová, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: původně D. Colas a P. Dodeller, poté P. Dodeller a T. Stehelin, zmocněnci), Lucemburské velkovévodství (zástupci: původně D. Holderer, poté T. Uri, zmocněnci, ve spolupráci s P. Kinschem, avocat), Maďarsko (zástupci: M. Z. Fehér, zmocněnec, ve spolupráci s P. Nagym, ügyvéd), Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec), Slovenská republika (zástupkyně: B. Ricziová, zmocněnkyně), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: Z. Lavery a M. S. Brandon, zmocněnci, ve spolupráci s A. Robertsonem, QC, a T. Johnstonem, barrister)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Rakouská republika ponese vlastní náklady řízení o kasačním opravném prostředku a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Česká republika, Francouzská republika, Lucemburské velkovévodství, Maďarsko, Polská republika, Slovenská republika a Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 427, 26.11.2018.


title: Věc C-648/18: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Bucureşti – Rumunsko) – Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE) v. Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA („Řízení o předběžné otázce – Vnitřní trh s elektřinou – Volný pohyb zboží – Článek 35 SFEU – Množstevní omezení vývozu – Opatření s rovnocenným účinkem – Vnitrostátní opatření ukládající výrobcům elektřiny povinnost uvádět veškerou vyrobenou elektřinu na trh výlučně prostřednictvím vnitrostátního centralizovaného konkurenčního trhu dotyčného členského státu“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/3

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Bucureşti – Rumunsko) – Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE) v. Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA
      (Věc C-648/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Vnitřní trh s elektřinou - Volný pohyb zboží - Článek 35 SFEU - Množstevní omezení vývozu - Opatření s rovnocenným účinkem - Vnitrostátní opatření ukládající výrobcům elektřiny povinnost uvádět veškerou vyrobenou elektřinu na trh výlučně prostřednictvím vnitrostátního centralizovaného konkurenčního trhu dotyčného členského státu“)
      (2020/C 390/04)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Tribunalul Bucureşti

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

         Žalovaná: Societatea de Producere a Energiei Electrice în Hidrocentrale Hidroelectrica SA

         Výrok

      Články 35 a 36 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava, jak je vykládána orgánem pověřeným jejím uplatňováním, která vnitrostátním výrobcům elektřiny ukládá povinnost nabízet veškerou dostupnou elektřinu na platformách spravovaných jediným organizátorem určeným pro služby obchodování na vnitrostátním trhu s elektřinou, představuje opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení vývozu, které nemůže být odůvodněno důvody veřejné bezpečnosti souvisejícími s bezpečností dodávek energie, jelikož tato právní úprava není přiměřená sledovanému cíli.

         (1)  Úř. věst. C 25, 21.1.2019.


title: Spojené věci C-724/18 a 727/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Francie) – Cali Apartments SCI (C-724/18), HX (C-727/18) v. Procureur général près la cour d'appel de Paris, Ville de Paris („Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2006/123/ES – Oblast působnosti – Opakovaný krátkodobý pronájem zařízených prostor příležitostným zákazníkům, kteří zde nemají trvalý pobyt – Vnitrostátní právní úprava stanovující režim předchozího povolení pro některé určené obce a pověřující tyto obce vymezením podmínek pro udělení povolení stanovených tímto režimem – Článek 4 odst. 6 – Pojem ‚povolovací režim‘ – Článek 9 – Odůvodnění – Nedostatečná nabídka bytů určených k dlouhodobému pronájmu za dostupné ceny – Přiměřenost – Článek 10 – Požadavky týkající se podmínek pro udělení povolení“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/4

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Francie) – Cali Apartments SCI (C-724/18), HX (C-727/18) v. Procureur général près la cour d'appel de Paris, Ville de Paris
      (Spojené věci C-724/18 a 727/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2006/123/ES - Oblast působnosti - Opakovaný krátkodobý pronájem zařízených prostor příležitostným zákazníkům, kteří zde nemají trvalý pobyt - Vnitrostátní právní úprava stanovující režim předchozího povolení pro některé určené obce a pověřující tyto obce vymezením podmínek pro udělení povolení stanovených tímto režimem - Článek 4 odst. 6 - Pojem ‚povolovací režim‘ - Článek 9 - Odůvodnění - Nedostatečná nabídka bytů určených k dlouhodobému pronájmu za dostupné ceny - Přiměřenost - Článek 10 - Požadavky týkající se podmínek pro udělení povolení“)
      (2020/C 390/05)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour de cassation

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Cali Apartments SCI (C-724/18), HX (C-727/18)

         Žalovaní: Procureur général près la cour d'appel de Paris, Ville de Paris

         Výrok

                  1)

                  Články 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu musí být vykládány v tom smyslu, že se tato směrnice vztahuje na právní úpravu členského státu, která se týká činností spočívajících v úplatném opakovaném krátkodobém pronájmu zařízených prostor určených k bydlení příležitostným zákazníkům, kteří zde nemají trvalý pobyt, vykonávaných v rámci podnikatelské či nepodnikatelské činnosti.

                  2)

                  Článek 4 směrnice 2006/123 musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava, která podmiňuje výkon některých činností pronájmu prostor určených k bydlení předchozím povolením, spadá pod pojem „povolovací režim“ ve smyslu bodu 6 uvedeného článku.

                  3)

                  Článek 9 odst. 1 písm. b) a c) směrnice 2006/123 musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava, která z důvodů směřujících k zajištění dostatečné nabídky bytů určených k dlouhodobému pronájmu za dostupné ceny podrobuje některé činnosti spočívající v úplatném opakovaném krátkodobém pronájmu zařízených prostor určených k bydlení příležitostným zákazníkům, kteří zde nemají trvalý pobyt, režimu předchozího povolení použitelnému v některých obcích s mimořádně vysokým tlakem na ceny nájemného, je opodstatněná naléhavým důvodem obecného zájmu spočívajícím v boji proti nedostatku bytů určených k pronájmu a přiměřená sledovanému cíli, neboť tohoto cíle nelze dosáhnout pomocí méně omezujícího opatření, zejména z toho důvodu, že k následné kontrole by docházelo příliš pozdě na to, aby byla skutečně účinná.

                  4)

                  Článek 10 odst. 2 směrnice 2006/123 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě zavádějící režim, který podmiňuje výkon některých činností spočívajících v úplatném pronájmu zařízených prostor určených k bydlení předchozím povolením, která je založena na kritériích spočívajících v tom, že k pronájmu dotyčného bytového prostoru dochází „opakovaně a krátkodobě příležitostným zákazníkům, kteří zde nemají trvalý pobyt“, a která místním orgánům svěřuje pravomoc, aby v rámci vymezeném touto právní úpravou upřesnily podmínky pro udělení povolení stanovených tímto režimem, s ohledem na cíl udržet sociální rozmanitost, zejména v závislosti na charakteristikách trhů s bytovými prostory a potřebě nezhoršovat bytovou nouzi, k nimž případně připojí povinnost kompenzace ve formě přidružené a souběžné přeměny prostor určených k jinému účelu na bytové prostory, pokud jsou tyto podmínky pro udělení povolení v souladu s požadavky stanovenými tímto ustanovením a tato povinnost může být splněna za průhledných a přístupných podmínek.

         (1)  Úř. věst. C 35, 28.1.2019.


title: Věc C-806/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – trestní řízení proti JZ („Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí – Směrnice 2008/115/ES – Článek 11 – Zákaz vstupu – Státní příslušník třetí země, kterému byl takový zákaz uložen, avšak dotyčný členský stát nikdy neopustil – Vnitrostátní právní úprava stanovující trest odnětí svobody za pobyt tohoto státního příslušníka v členském státě, přestože věděl, že mu byl uložen zákaz vstupu“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/5

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – trestní řízení proti JZ
      (Věc C-806/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí - Směrnice 2008/115/ES - Článek 11 - Zákaz vstupu - Státní příslušník třetí země, kterému byl takový zákaz uložen, avšak dotyčný členský stát nikdy neopustil - Vnitrostátní právní úprava stanovující trest odnětí svobody za pobyt tohoto státního příslušníka v členském státě, přestože věděl, že mu byl uložen zákaz vstupu“)
      (2020/C 390/06)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastník původního trestního řízení

      JZ

         Výrok

      Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, a zejména její článek 11, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, která stanoví, že neoprávněně pobývajícímu státnímu příslušníkovi třetí země, s nímž bylo vedeno řízení o navrácení upravené touto směrnicí, které bylo ukončeno, aniž však dotyčný území členských států skutečně opustil, může být uložen trest odnětí svobody, pokud je skutková podstata vymezena tak, že míří na neoprávněný pobyt dotyčného, který ví, že mu byl, zejména z důvodu jeho záznamu v rejstříku trestů či proto, že představuje ohrožení veřejného pořádku nebo národní bezpečnosti, uložen zákaz vstupu, pod podmínkou, že skutková podstata není vymezena tak, že její naplnění závisí na porušení tohoto zákazu vstupu, a že je tato právní úprava dostatečně dostupná, přesná a při svém uplatňování předvídatelná, aby se zabránilo veškerému riziku svévole, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

         (1)  Úř. věst. C 122, 1.4.2019.


title: Spojené věci C-807/18 a 39/19: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. září 2020 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Telenor Magyarország Zrt. v. Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke („Řízení o předběžné otázce – Elektronické komunikace – Nařízení (EU) 2015/2120 – Článek 3 – Přístup k otevřenému internetu – Článek 3 odst. 1 – Práva koncových uživatelů – Právo na přístup k aplikacím a službám a právo na jejich využívání – Právo na poskytování aplikací a služeb – Článek 3 odst. 2 – Zákaz dohod a obchodních praktik omezujících výkon práv koncových uživatelů – Pojmy ‚dohody‘, ‚obchodní praktiky‘, ‚koncoví uživatelé‘ a ‚spotřebitelé‘ – Posuzování existence omezení výkonu práv koncových uživatelů – Způsob – Článek 3 odst. 3 – Povinnost rovného a nediskriminačního nakládání s provozem – Možnost zavést opatření přiměřeného řízení provozu – Zákaz opatření spočívajících v blokování a zpomalování provozu – Výjimky – Obchodní praktiky spočívající v nabídce balíčků služeb, v jejichž rámci platí, že zákazníci, kteří si je pořídí, si kupují tarif, který jim umožňuje neomezené využívání určitého objemu dat, do kterého se nezapočítává využívání některých konkrétních aplikací a služeb, na něž se vztahuje ‚nulový tarif‘, a po vyčerpání tohoto objemu dat mohou tyto konkrétní aplikace a služby nadále neomezeně využívat, zatímco u ostatních aplikací a služeb dochází k blokování nebo zpomalení provozu“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/6

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. září 2020 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Telenor Magyarország Zrt. v. Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke
      (Spojené věci C-807/18 a 39/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Elektronické komunikace - Nařízení (EU) 2015/2120 - Článek 3 - Přístup k otevřenému internetu - Článek 3 odst. 1 - Práva koncových uživatelů - Právo na přístup k aplikacím a službám a právo na jejich využívání - Právo na poskytování aplikací a služeb - Článek 3 odst. 2 - Zákaz dohod a obchodních praktik omezujících výkon práv koncových uživatelů - Pojmy ‚dohody‘, ‚obchodní praktiky‘, ‚koncoví uživatelé‘ a ‚spotřebitelé‘ - Posuzování existence omezení výkonu práv koncových uživatelů - Způsob - Článek 3 odst. 3 - Povinnost rovného a nediskriminačního nakládání s provozem - Možnost zavést opatření přiměřeného řízení provozu - Zákaz opatření spočívajících v blokování a zpomalování provozu - Výjimky - Obchodní praktiky spočívající v nabídce balíčků služeb, v jejichž rámci platí, že zákazníci, kteří si je pořídí, si kupují tarif, který jim umožňuje neomezené využívání určitého objemu dat, do kterého se nezapočítává využívání některých konkrétních aplikací a služeb, na něž se vztahuje ‚nulový tarif‘, a po vyčerpání tohoto objemu dat mohou tyto konkrétní aplikace a služby nadále neomezeně využívat, zatímco u ostatních aplikací a služeb dochází k blokování nebo zpomalení provozu“)
      (2020/C 390/07)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Fővárosi Törvényszék

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Telenor Magyarország Zrt.

         Žalovaný: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

         Výrok

      Článek 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2120 ze dne 25. listopadu 2015, kterým se stanoví opatření týkající se přístupu k otevřenému internetu a mění směrnice 2002/22/ES o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací a nařízení (EU) č. 531/2012 o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích v Unii, musí být vykládán v tom smyslu, že balíčky služeb poskytované poskytovatelem služeb přístupu k internetu na základě dohod uzavřených s koncovými uživateli, v jejichž rámci si tito uživatelé mohou zakoupit tarif, který jim umožňuje neomezené využívání určitého objemu dat, do kterého se nezapočítává využívání některých konkrétních aplikací a služeb, na něž se vztahuje „nulový tarif“, a po vyčerpání tohoto objemu dat mohou tyto konkrétní aplikace a služby nadále neomezeně využívat, zatímco u ostatních dostupných aplikací a služeb dochází k blokování nebo zpomalení provozu:

                  —

                  jsou neslučitelné s odstavcem 2 tohoto článku ve spojení s jeho odstavcem 1, jelikož tyto balíčky služeb, tyto dohody a toto blokování nebo zpomalování omezují výkon práv koncových uživatelů, a

                  —

                  jsou neslučitelné s odstavcem 3 uvedeného článku, jelikož zmíněné blokování nebo zpomalování je založeno na obchodních cílech.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc C-12/19 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. září 2020 – Mylène Troszczynski v. Evropský parlament („Kasační opravný prostředek – Institucionální právo – Člen Evropského parlamentu – Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie – Článek 8 – Poslanecká imunita – Činnost bez vazby na parlamentní funkci – Zveřejnění na účtu poslance na platformě Twiter – Článek 9 – Nedotknutelnost poslanců – Dosah – Rozhodnutí o zbavení poslanecké imunity“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/7

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. září 2020 – Mylène Troszczynski v. Evropský parlament
      (Věc C-12/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Institucionální právo - Člen Evropského parlamentu - Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie - Článek 8 - Poslanecká imunita - Činnost bez vazby na parlamentní funkci - Zveřejnění na účtu poslance na platformě Twiter - Článek 9 - Nedotknutelnost poslanců - Dosah - Rozhodnutí o zbavení poslanecké imunity“)
      (2020/C 390/08)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Mylène Troszczynski (zástupce: F. Wagner, advokát)

         Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupci: S. Alonso de León a C. Burgos, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Mylène Troszczynski se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 82, 4.3.2019.


title: Věc C-121/19 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 16. září 2020 – Edison SpA v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) („Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek EDISON – Výklad výrazů uvedených v záhlaví třídy Niceského třídění a v abecedním seznamu k němu přiloženému“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/7

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 16. září 2020 – Edison SpA v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      (Věc C-121/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek EDISON - Výklad výrazů uvedených v záhlaví třídy Niceského třídění a v abecedním seznamu k němu přiloženému“)
      (2020/C 390/09)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Edison SpA (zástupci: F. Boscariol de Roberto a D. Martucci, advokáti)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnost Edison SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 288, 26.8.2019.


title: Věc C-122/19 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. září 2020 – Hamas v. Rada Evropské unie, Francouzská republika a Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Boj proti terorismu – Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům – Zmrazení finančních prostředků – Společný postoj 2001/931/SZBP – Článek 1 odst. 4 a 6 – Nařízení (ES) č. 2580/2001 – Článek 2 odst. 3 – Ponechání organizace na seznamu osob, skupin a subjektů zapojených do teroristických činů – Podmínky – Příslušný orgán rovnocenný soudnímu orgánu – Odsuzující rozhodnutí – Přetrvávající nebezpečí zapojení do teroristických činností – Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků – Povinnost uvést odůvodnění – Právo na účinnou soudní ochranu“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/8

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. září 2020 – Hamas v. Rada Evropské unie, Francouzská republika a Evropská komise
      (Věc C-122/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Boj proti terorismu - Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům - Zmrazení finančních prostředků - Společný postoj 2001/931/SZBP - Článek 1 odst. 4 a 6 - Nařízení (ES) č. 2580/2001 - Článek 2 odst. 3 - Ponechání organizace na seznamu osob, skupin a subjektů zapojených do teroristických činů - Podmínky - Příslušný orgán rovnocenný soudnímu orgánu - Odsuzující rozhodnutí - Přetrvávající nebezpečí zapojení do teroristických činností - Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na účinnou soudní ochranu“)
      (2020/C 390/10)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Hamas (zástupkyně: L. Glock, avocate)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a K. Pavlaki, zmocněnci), Francouzská republika a Evropská komise (zástupci: původně F. Castillo de la Torre, A. Bouquet, J. Roberti di Sarsina, C. Zadra a A. Tizzano, poté F. Castillo de la Torre, A. Bouquet a J. Roberti di Sarsina, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Hamas ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie a Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 131, 8.4.2019.


title: Věc C-312/19: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – XT v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos („Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2006/112/ES – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Článek 9 odst. 1 – Článek 193 – Pojem ‚osoba povinná k dani‘ – Smlouva o společné činnosti – Partnerství – Přiřazení plnění k jednomu z partnerů – Určení osoby povinné k dani“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/8

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – XT v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Věc C-312/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2006/112/ES - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Článek 9 odst. 1 - Článek 193 - Pojem ‚osoba povinná k dani‘ - Smlouva o společné činnosti - Partnerství - Přiřazení plnění k jednomu z partnerů - Určení osoby povinné k dani“)
      (2020/C 390/11)
      Jednací jazyk: litevština

         Předkládající soud

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: XT

         Žalovaná: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Výrok

      Článek 9 odst. 1 a článek 193 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že fyzická osoba, která uzavřela s jinou fyzickou osobou smlouvu o společné činnosti zakládající partnerství, jež nemá právní osobnost a vyznačuje se tím, že prvně uvedená osoba je oprávněna jednat jménem všech partnerů, avšak vystupuje sama a vlastním jménem, když ve vztazích se třetími osobami činí úkony, jimiž se realizuje ekonomická činnost sledovaná tímto partnerstvím, musí být považována za „osobu povinnou k dani“ ve smyslu čl. 9 odst. 1 směrnice 2006/112 a za osobu, která je povinna sama odvést splatnou daň z přidané hodnoty v souladu s článkem 193 této směrnice v rozsahu, v němž jedná na vlastní účet nebo na účet jiné osoby jakožto komisionář ve smyslu čl. 14 odst. 2 písm. c) a článku 28 uvedené směrnice.

         (1)  Úř. věst. C 220, 1.7.2019.


title: Věc C-363/19: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 10. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Patent- och marknadsdomstolen vid Stockholms tingsrätt – Švédsko) – Konsumentombudsmannen v. Mezina AB („Řízení o předběžné otázce – Bezpečnost potravin – Výživová a zdravotní tvrzení při označování potravin – Nařízení (ES) č. 1924/2006 – Články 5 a 6 – Vědecké zdůvodnění tvrzení – Všeobecně uznávané vědecké poznatky – Článek 10 odst. 1 – Článek 28 odst. 5 – Přechodný režim – Nekalé obchodní praktiky vůči spotřebitelům na vnitřním trhu – Směrnice 2005/29/ES – Článek 3 odst. 4 – Vztah mezi ustanoveními směrnice 2005/29 a jinými pravidly Unie, která upravují určité aspekty nekalých obchodních praktik“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/10

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 10. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Patent- och marknadsdomstolen vid Stockholms tingsrätt – Švédsko) – Konsumentombudsmannen v. Mezina AB
      (Věc C-363/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Bezpečnost potravin - Výživová a zdravotní tvrzení při označování potravin - Nařízení (ES) č. 1924/2006 - Články 5 a 6 - Vědecké zdůvodnění tvrzení - Všeobecně uznávané vědecké poznatky - Článek 10 odst. 1 - Článek 28 odst. 5 - Přechodný režim - Nekalé obchodní praktiky vůči spotřebitelům na vnitřním trhu - Směrnice 2005/29/ES - Článek 3 odst. 4 - Vztah mezi ustanoveními směrnice 2005/29 a jinými pravidly Unie, která upravují určité aspekty nekalých obchodních praktik“)
      (2020/C 390/13)
      Jednací jazyk: švédština

         Předkládající soud

      Patent- och marknadsdomstolen vid Stockholms tingsrätt

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Konsumentombudsmannen

         Žalovaná: Mezina AB

         Výrok

                  1)

                  Článek 5 odst. 1, čl. 6 odst. 1 a 2, čl. 10 odst. 1, jakož i čl. 28 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 107/2008 ze dne 15. ledna 2008, musí být vykládány v tom smyslu, že v rámci přechodného režimu stanoveného v posledně uvedeném ustanovení se důkazní břemeno a požadovaná úroveň důkazů, pokud jde o zdravotní tvrzení uvedená v čl. 13 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení, řídí tímto nařízením, které vyžaduje, aby byl dotyčný provozovatel potravinářského podniku schopen zdůvodnit tvrzení, která uvádí, všeobecně uznávanými vědeckými poznatky. Tato tvrzení musí být založena na objektivních důkazech, o kterých panuje dostatečná vědecká shoda.

                  2)

                  V případě rozporu mezi ustanoveními nařízení č. 1924/2006, ve znění nařízení č. 107/2008, a ustanoveními směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) mají ustanovení tohoto nařízení přednost a uplatní se na nekalé obchodní praktiky v oblasti zdravotních tvrzení ve smyslu uvedeného nařízení.

         (1)  Úř. věst. C 246, 22.7.2019.


title: Věc C-367/19: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil – Slovinsko) – Tax-Fin-Lex d.o.o. v. Ministrstvo za notranje zadeve („Řízení o předběžné otázce – Veřejné zakázky na služby – Směrnice 2014/24/EU – Článek 2 odst. 1 bod 5 – Pojem ‚veřejná zakázka‘ – Pojem ‚úplatná smlouva‘ – Nabídka uchazeče ve výši nula eur – Odmítnutí nabídky – Článek 69 – Mimořádně nízká nabídka“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/11

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil – Slovinsko) – Tax-Fin-Lex d.o.o. v. Ministrstvo za notranje zadeve
      (Věc C-367/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky na služby - Směrnice 2014/24/EU - Článek 2 odst. 1 bod 5 - Pojem ‚veřejná zakázka‘ - Pojem ‚úplatná smlouva‘ - Nabídka uchazeče ve výši nula eur - Odmítnutí nabídky - Článek 69 - Mimořádně nízká nabídka“)
      (2020/C 390/14)
      Jednací jazyk: slovinština

         Předkládající soud

      Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Tax-Fin-Lex d.o.o.

         Žalovaný: Ministrstvo za notranje zadeve

         za přítomnosti: LEXPERA d.o.o.

         Výrok

      Článek 2 odst. 1 bod 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES, ve znění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/2365 ze dne 18. prosince 2017, musí být vykládán v tom smyslu, že nepředstavuje právní základ pro odmítnutí nabídky uchazeče v rámci zadávacího řízení, pouze z toho důvodu, že cena navrhovaná v nabídce zní na nulu eur.

         (1)  Úř. věst. C 263, 5.8.2019.


title: Věc C-386/19 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. září 2020 – Hamas v. Rada Evropské unie, Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Boj proti terorismu – Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům – Zmrazení finančních prostředků – Společný postoj 2001/931/SZBP – Článek 1 odst. 4 a 6 – Nařízení (ES) č. 2580/2001 – Článek 2 odst. 3 – Ponechání organizace na seznamu osob, skupin a subjektů zapojených do teroristických činů – Podmínky – Příslušný orgán rovnocenný soudnímu orgánu – Odsuzující rozhodnutí – Přetrvávající nebezpečí zapojení do teroristických činností – Povinnost uvést odůvodnění – Právo na obhajobu – Právo na účinnou soudní ochranu“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/11

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. září 2020 – Hamas v. Rada Evropské unie, Evropská komise
      (Věc C-386/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Boj proti terorismu - Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům - Zmrazení finančních prostředků - Společný postoj 2001/931/SZBP - Článek 1 odst. 4 a 6 - Nařízení (ES) č. 2580/2001 - Článek 2 odst. 3 - Ponechání organizace na seznamu osob, skupin a subjektů zapojených do teroristických činů - Podmínky - Příslušný orgán rovnocenný soudnímu orgánu - Odsuzující rozhodnutí - Přetrvávající nebezpečí zapojení do teroristických činností - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu“)
      (2020/C 390/15)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Hamas (zástupkyně: L. Glock, avocate)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a S. Van Overmeire, zmocněnci) a Evropská komise (zástupci: původně F. Castillo de la Torre, L. Baumgart, J. Roberti di Sarsina, C. Zadra a A. Tizzano, poté F. Castillo de la Torre, L. Baumgart a J. Roberti di Sarsina, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Hamas ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie a Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 220, 1.7.2019.


title: Věc C-462/19: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 16. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia – Španělsko) – řízení proti Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (Anesco), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Gallega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak, Unión General de Trabajadores (UGT) („Řízení o předběžné otázce – Pojem ‚soud‘ ve smyslu článku 267 SFEU – Kritéria – Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Národní komise pro trhy a hospodářskou soutěž, Španělsko) – Nepřípustnost žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/12

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 16. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia – Španělsko) – řízení proti Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (Anesco), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Gallega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak, Unión General de Trabajadores (UGT)
      (Věc C-462/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Pojem ‚soud‘ ve smyslu článku 267 SFEU - Kritéria - Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Národní komise pro trhy a hospodářskou soutěž, Španělsko) - Nepřípustnost žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce“)
      (2020/C 390/16)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající útvar

      Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia

         Účastníci původního řízení

      Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (Anesco), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Gallega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak, Unión General de Trabajadores (UGT)

         za přítomnosti: Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (Asoport)

         Výrok

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Národní komise pro trhy a hospodářskou soutěž, Španělsko) ze dne 12. června 2019 je nepřípustná.

         (1)  Úř. věst. C 357, 21.10.2019.


title: Věc C-498/19 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. září 2020 – Rumunsko v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Evropský zemědělský záruční fond (EZZF) a Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) – Rozhodnutí Evropské unie, kterým byly vyloučeny výdaje z financování Evropskou unií – Oznámení příjemci – Tisková chyba v příloze – Zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie – Lhůta k podání žaloby – Počátek běhu lhůty – Opožděnost – Zásada právní jistoty – Dodržení zásady kontradiktornosti“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/13

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. září 2020 – Rumunsko v. Evropská komise
      (Věc C-498/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Evropský zemědělský záruční fond (EZZF) a Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) - Rozhodnutí Evropské unie, kterým byly vyloučeny výdaje z financování Evropskou unií - Oznámení příjemci - Tisková chyba v příloze - Zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie - Lhůta k podání žaloby - Počátek běhu lhůty - Opožděnost - Zásada právní jistoty - Dodržení zásady kontradiktornosti“)
      (2020/C 390/17)
      Jednací jazyk: rumunština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Rumunsko (zástupci: původně C.-R. Canţăr, E. Gane, O.-C. Ichim M. Chicu, poté E. Gane, O.-C. Ichim a M. Chicu, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Aquilina a A. Biolan, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Rumunsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 270, 12.8.2019.


title: Věc C-528/19: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Mitteldeutsche Hartstein-Industrie AG v. Finanzamt Y („Řízení o předběžné otázce – Daně – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Šestá směrnice 77/388/EHS – Článek 17 odst. 2 písm. a) – Odpočet daně odvedené na vstupu – Vznik a rozsah nároku na odpočet daně – Výstavba komunikace patřící obci – Zaúčtování nákladů na práce jako součásti režijních nákladů osoby povinné k dani – Určení existence přímé a bezprostřední souvislosti s hospodářskou činností osoby povinné k dani – Bezplatné dodání – Dodání považované za dodání za protiplnění – Článek 5 odst. 6“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/14

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Mitteldeutsche Hartstein-Industrie AG v. Finanzamt Y
      (Věc C-528/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Šestá směrnice 77/388/EHS - Článek 17 odst. 2 písm. a) - Odpočet daně odvedené na vstupu - Vznik a rozsah nároku na odpočet daně - Výstavba komunikace patřící obci - Zaúčtování nákladů na práce jako součásti režijních nákladů osoby povinné k dani - Určení existence přímé a bezprostřední souvislosti s hospodářskou činností osoby povinné k dani - Bezplatné dodání - Dodání považované za dodání za protiplnění - Článek 5 odst. 6“)
      (2020/C 390/19)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzhof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Mitteldeutsche Hartstein-Industrie AG

         Žalovaný: Finanzamt Y

         Výrok

                  1)

                  Článek 17 odst. 2 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán v tom smyslu, že osoba povinná k dani má nárok na odpočet daně z přidané hodnoty odvedené na vstupu za práce spočívající ve výstavbě obecní komunikace provedené ve prospěch obce, pokud je tato komunikace využívána jak touto osobou povinnou k dani v rámci její hospodářské činnosti, tak veřejností, a to v rozsahu, v němž tyto práce spočívající ve výstavbě komunikace nepřekročily rámec toho, co bylo nezbytné k tomu, aby uvedená osoba povinná k dani mohla vykonávat svou hospodářskou činnost, a v rozsahu, v němž jsou náklady na tyto práce zahrnuty v ceně plnění uskutečněných na výstupu toutéž osobou povinnou k dani.

                  2)

                  Šestá směrnice 77/388, zejména její čl. 2 odst. 1, musí být vykládána tak, že povolení k provozu lomu udělené jednostranně správním orgánem členského státu nepředstavuje protiplnění získané osobou povinnou k dani, která bez peněžitého protiplnění provedla práce spočívající ve výstavbě komunikace patřící obci, takže tyto práce nepředstavují plnění za protiplnění ve smyslu této směrnice.

                  3)

                  Článek 5 odst. 6 šesté směrnice 77/388 musí být vykládán v tom smyslu, že práce provedené ve prospěch obce spočívající ve výstavbě obecní komunikace, která je veřejně přístupná, ale kterou používá v rámci své hospodářské činnosti osoba povinná k dani, jež tyto práce bezplatně provedla, jakož i veřejnost, nepředstavují plnění, které je třeba považovat za dodání zboží za protiplnění ve smyslu tohoto ustanovení.

         (1)  Úř. věst. C 328, 30.9.2019.


title: Věc C-669/19 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. září 2020 – BP v. Agentura Evropské unie pro základní práva (FRA) („Kasační opravný prostředek – Mimosmluvní odpovědnost – Přístup k dokumentům – Ochrana osobních údajů – Údajně neoprávněné zpřístupnění takových údajů – Nařízení (ES) č. 1049/2001 a nařízení (ES) č. 45/2001 – Přípustnost žalobních důvodů a návrhů na provedení důkazů před Tribunálem Evropské unie – Rozdělení nákladů“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/15

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. září 2020 – BP v. Agentura Evropské unie pro základní práva (FRA)
      (Věc C-669/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Mimosmluvní odpovědnost - Přístup k dokumentům - Ochrana osobních údajů - Údajně neoprávněné zpřístupnění takových údajů - Nařízení (ES) č. 1049/2001 a nařízení (ES) č. 45/2001 - Přípustnost žalobních důvodů a návrhů na provedení důkazů před Tribunálem Evropské unie - Rozdělení nákladů“)
      (2020/C 390/20)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: BP (zástupkyně: E. Lazar, advokátka)

         Další účastnice řízení: Agentura Evropské unie pro základní práva (FRA) (zástupci: M. O’Flaherty, zmocněnec, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duron, advokáty)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  BP ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Agenturou Evropské unie pro základní práva (FRA).

         (1)  Úř. věst. C 383, 11.11.2019.


title: Věc C-674/19: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – UAB „Skonis ir kvapas“ v. Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos („Řízení o předběžné otázce – Struktura a sazby spotřební daně z tabákových výrobků – Směrnice 2011/64/EU – Článek 2 odst. 2 – Článek 5 odst. 1 – Pojem ‚výrobky skládající se zcela nebo částečně z jiných látek než z tabáku‘ – Pojem ‚tabák ke kouření‘ – Tabák do vodní dýmky“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/15

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – UAB „Skonis ir kvapas“ v. Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Věc C-674/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Struktura a sazby spotřební daně z tabákových výrobků - Směrnice 2011/64/EU - Článek 2 odst. 2 - Článek 5 odst. 1 - Pojem ‚výrobky skládající se zcela nebo částečně z jiných látek než z tabáku‘ - Pojem ‚tabák ke kouření‘ - Tabák do vodní dýmky“)
      (2020/C 390/21)
      Jednací jazyk: litevština

         Předkládající soud

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: UAB „Skonis ir kvapas“

         Žalovaný: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         za přítomnosti: Vilniaus teritorinė muitinė

         Výrok

      Články 2 a 5 směrnice Rady 2011/64/EU ze dne 21. června 2011 o struktuře a sazbách spotřební daně z tabákových výrobků musí být vykládány v tom smyslu, že tabák do vodní dýmky, který se skládá z 24 % z tabáku a obsahuje další látky jako je cukrový sirup, glycerin, aromatické látky a konzervační látka, musí být považován za „výrobek skládající se částečně z jiných látek než z tabáku“ a za „tabák ke kouření“ ve smyslu těchto ustanovení, a musí tudíž být jako celek bez ohledu na jiné látky než tabák, které obsahuje, považován za tabák ke kouření podléhající spotřební dani z tabáku.

         (1)  Úř. věst. C 413, 9.12.2019.


title: Věc C-738/19: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – A v. B, C („Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitelů – Směrnice 93/13/EHS – Bod 1 písm. e) přílohy – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Sociální bydlení – Povinnost bydliště a zákaz podnájmu nemovitosti – Článek 3 odst. 1 a 3 – Článek 4 odst. 1 – Posouzení případné zneužívající povahy sankčních klauzulí – Kritéria“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/16

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – A v. B, C
      (Věc C-738/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitelů - Směrnice 93/13/EHS - Bod 1 písm. e) přílohy - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Sociální bydlení - Povinnost bydliště a zákaz podnájmu nemovitosti - Článek 3 odst. 1 a 3 - Článek 4 odst. 1 - Posouzení případné zneužívající povahy sankčních klauzulí - Kritéria“)
      (2020/C 390/22)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Rechtbank Amsterdam

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: A

         Žalovaní: B, C

         Výrok

      Článek 3 odst. 1 a 3, jakož i čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládány v tom smyslu, že pokud vnitrostátní soud zkoumá případnou zneužívající povahu ujednání obsaženého ve spotřebitelské smlouvě ve smyslu těchto ustanovení, je třeba mezi ujednáními, která spadají do oblasti působnosti této směrnice, zohlednit míru vzájemné interakce dotčeného ujednání a ostatních ujednání, a to zejména podle jejich příslušného dosahu. Za účelem posouzení případné nepřiměřeně vysoké částky náhrady, kterou má zaplatit spotřebitel ve smyslu bodu 1 písm. e) přílohy uvedené směrnice, musí být značný význam přisuzován těm ujednáním, která se týkají téhož porušení.

         (1)  Úř. věst. C 19, 20.1.2020.


title: Věc C-89/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Županijski sud u Puli (Chorvatsko) dne 20. února 2020 – trestní řízení proti GR, HS, IT, INTER CONSULTING d.o.o., v likvidaci

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/16

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Županijski sud u Puli (Chorvatsko) dne 20. února 2020 – trestní řízení proti GR, HS, IT, INTER CONSULTING d.o.o., v likvidaci
      (Věc C-89/20)
      (2020/C 390/23)
      Jednací jazyk: chorvatština

         Předkládající soud

      Županijski sud u Puli

         Účastníci původního trestního řízení

      GR, HS, IT, INTER CONSULTING d.o.o., v likvidaci
      Usnesením ze dne 1. října 2020 Soudní dvůr (sedmý senát) rozhodl, že žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Županijsi sud u Puli (župní soud v Pule, Chorvatsko) je zjevně nepřípustná.


title: Věc C-113/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Najvyšším súdem Slovenskej republiky (Slovensko) dne 28. února 2020 – Slovenský plynárenský priemysel, a.s., v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/17

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Najvyšším súdem Slovenskej republiky (Slovensko) dne 28. února 2020 – Slovenský plynárenský priemysel, a.s., v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
      (Věc C-113/20)
      (2020/C 390/24)
      Jednací jazyk: slovenština

         Předkládající soud

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Slovenský plynárenský priemysel, a.s.

         Žalovaný: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
      Usnesením ze dne 1. října 2020 Tribunál (šestý senát) rozhodl takto:
      Směrnice Rady 90/435/EHS (1) ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států se nepoužije na situaci, kdy daňový orgán členského státu vyměřil poplatníkovi daň z příjmů neodvedenou za zdaňovací období před přistoupením tohoto členského státu k Evropské unii prostřednictvím dodatečného platebního výměru vydaného po tomto přistoupení.

         (1)  Úř. věst. 1990, L 225, s. 6; Zvl. vyd. 09/01, s. 147.


title: Věc C-239/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. června 2020 Giorgio Armani SpA proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 26. března 2020 ve věci T-653/18, Armani v. EUIPO

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/17

      Kasační opravný prostředek podaný dne 5. června 2020 Giorgio Armani SpA proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 26. března 2020 ve věci T-653/18, Armani v. EUIPO
      (Věc C-239/20 P)
      (2020/C 390/25)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Giorgio Armani SpA (zástupkyně: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita, abogada)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) usnesením ze dne 30. září 2020 rozhodl, že kasační opravný prostředek nelze uznat za přijatelný a že navrhovatelka ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-240/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. června 2020 Giorgio Armani SpA proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 26. března 2020 ve věci T-654/18, Armani v. EUIPO

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/18

      Kasační opravný prostředek podaný dne 5. června 2020 Giorgio Armani SpA proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 26. března 2020 ve věci T-654/18, Armani v. EUIPO
      (Věc C-240/20 P)
      (2020/C 390/26)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Giorgio Armani SpA (zástupkyně: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita, abogada)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) usnesením ze dne 30. září 2020 rozhodl, že kasační opravný prostředek nelze uznat za přijatelný a že navrhovatelka ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-360/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Argeş (Rumunsko) dne 4. srpna 2020 – Ministerul Dezvoltării Regionale şi Administraţiei Publice v. NE

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Argeş (Rumunsko) dne 4. srpna 2020 – Ministerul Dezvoltării Regionale şi Administraţiei Publice v. NE
      (Věc C-360/20)
      (2020/C 390/27)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Tribunalul Argeş

         Účastníci původního řízení

         Stěžovatel: Ministerul Dezvoltării Regionale şi Administraţiei Publice

         Odpůrce: NE

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je třeba pod pojmem podvod ohrožující finanční zájmy [Evropské unie], uvedeném v čl. 1 odst. 1 písm. a) Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství vypracované na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii, chápat trestný čin, který byl spáchán, aby se zdálo, že se dodržují ustanovení čl. 57 odst. 1 nařízení (ES) č. 1083/2006 (1), aby se tak vyhnulo tomu, že členský stát použije pravidla stanovená v odstavci 3 téhož článku ve spojení s ustanoveními článku 98 téhož nařízení, nebo pouze trestný čin, který byl spáchán před ukončením fáze realizace projektu, s vyloučením činů spáchaných během období udržitelnosti projektu?

                  2)

                  Lze unijní právo, zejména ustanovení čl. 4 odst. 3 SEU ve spojení s ustanoveními čl. 325 odst. 1 a 2 SFEU a čl. 1 odst. 1 písm. a) Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství uzavřené na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii, vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu ustanovení, které vylučuje trestnost osoby obviněné z trestného činu spáchaného po skončení fáze realizace projektu, tedy během fáze udržitelnosti projektu, v souvislosti s povinnostmi, které tato osoba převzala smlouvou o financování, jakož i výkladu vnitrostátní právní úpravy v tom smyslu, že pojem podvod ohrožující finanční zájmy [Unie] nezahrnuje i protiprávní jednání příjemce financování ve fázi udržitelnosti projektu, v souvislosti s povinnostmi, které převzal smlouvou o financování, bez ohledu na původ prostředků nebo částek vydaných na plnění povinností příjemce pro účely udržitelnost projektu, to znamená z vlastních prostředků příjemce nebo z fondů [Unie])?

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 (Úř. věst. L 210, 31.7.2006, s. 25).


title: Věc C-365/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Düsseldorf (Německo) dne 4. srpna 2020 – Eurowings GmbH v. GDVI Verbraucherhilfe GmbH

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Düsseldorf (Německo) dne 4. srpna 2020 – Eurowings GmbH v. GDVI Verbraucherhilfe GmbH
      (Věc C-365/20)
      (2020/C 390/28)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Düsseldorf

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka v odvolacím řízení: Eurowings GmbH

         Odpůrkyně v odvolacím řízení: GDVI Verbraucherhilfe GmbH

         Předběžné otázky

                  1.

                  Má cestující „potvrzenou rezervaci“ ve smyslu čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (1), pokud obdržel od provozovatele souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy, se kterým uzavřel smluvní vztah, „jiný důkaz“ ve smyslu čl. 2 písm. g) nařízení č. 261/2004, kterým mu byla přislíbena přeprava určitým letem, jenž je individualizován místem odletu a příletu, časem odletu a příletu, jakož i číslem letu, aniž provozovatel souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy provedl pro tento let rezervaci místa u dotčeného leteckého dopravce a obdržel od něj potvrzení letu?

                  2.

                  Jedná se o „odepření nástupu na palubu“ ve smyslu čl. 4 odst. 3 a čl. 2 písm. j) nařízení č. 261/2004, jestliže provozovatel souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy provedl pro cestující v letecké dopravě, kteří s ním uzavřeli smlouvu o souborných službách pro cesty, několik dní před plánovaným časem odletu změnu rezervace na jiný let, poté, co jim tento provozovatel předtím závazným způsobem potvrdil let, který je individualizován místem odletu a příletu, časem odletu a příletu a číslem letu?

                  3.

                  Jedná se o „přiměřený důvod“ pro odepření nástupu na palubu ve smyslu čl. 2 písm. j) poslední části věty nařízení č. 261/2004, jestliže provozovatel souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy závazným způsobem potvrdí, bez konzultace s leteckou společností a aniž by provedl „jištění rezervace“ pro cestujícího let, který je individualizován datem, číslem letu a časem odletu a příletu, a tento provozovatel poté provede pro cestujícího několik dní před plánovaným časem odletu – opět bez konzultace s leteckou společností – změnu rezervace na jiný let, aniž by to letecká společnost mohla ovlivnit?

                  4.

                  Musí být letecký dopravce považován ve vztahu k cestujícímu v letecké dopravě za provozujícího leteckého dopravce ve smyslu čl. 2 písm. b) nařízení č. 261/2004 již tehdy, když tento cestující sice uzavřel smluvní vztah s provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy, jenž mu přislíbil přepravu určitým letem, který je individualizován místem odletu a příletu, časem odletu a příletu, jakož i číslem letu, avšak tento provozovatel nezarezervoval cestujícímu místo a tím ohledně tohoto letu nezaložil smluvní vztah s leteckým dopravcem?

                  5.

                  Je nutné čl. 4 odst. 3 a čl. 7 odst. 1 nařízení č. 261/2004 vykládat v tom smyslu, že v případě, jako je projednávaný případ, kdy si cestující v rámci zájezdu zarezervuje u provozovatele souborných služeb pro cesty letecké spojení s přestupem a první úsek trasy letu, který je žalovanou leteckou společností proveden podle plánu, je však následně cestujícím na navazujícím letu, který rovněž provádí žalovaná letecká společnost, odepřen nástup na palubu podle čl. 2 písm. j) nařízení č. 261/2004 s odkazem na neexistující „jištění rezervace“ ze strany provozovatele souborných služeb pro cesty, se výše náhrady řídí podle vzdálenosti celé trasy letu od prvního místa odletu do posledního cílového místa určení a nikoliv pouze podle vzdálenosti narušeného druhého úseku trasy letu?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1).


title: Věc C-370/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 7. srpna 2020 – Pro Rauchfrei e.V.v. JS e.K.

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 7. srpna 2020 – Pro Rauchfrei e.V.v. JS e.K.
      (Věc C-370/20)
      (2020/C 390/29)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel v řízení o opravném prostředku „Revision“: Pro Rauchfrei e.V.

         Odpůrce v řízení o opravném prostředku „Revision“: JS e.K.

         Předběžné otázky

                  1.

                  Zahrnuje pojem uvádění na trh ve smyslu čl. 8 odst. 3 první věty směrnice 2014/40/EU (1) nabízení tabákových výrobků prostřednictvím výdejních automatů takovým způsobem, že jednotková balení cigaret v nich umístěná sice vykazují zákonem předepsaná varování, tato jednotková balení jsou však ve výdejním automatu uložena tak, že je spotřebitel nejprve nevidí a varování nacházející se na těchto baleních jsou viditelná až poté, co zákazník stiskne tlačítko automatu po jeho odblokování personálem pokladny a jednotkové balení cigaret je tímto způsobem ještě zaplacením uvolněno na pokladní pás?

                  2.

                  Zahrnuje zákaz zakrývat varování použitím „jiného prostředku“, který stanoví čl. 8 odst. 3 první věta směrnice 2014/40, také případ, kdy v rámci prezentace zboží automat zakrývá celé jednotkové balení tabáku?

                  3.

                  Je znak skutkové podstaty „zobrazení jednotkových balení“ v čl. 8 odst. 8 směrnice 2014/40 naplněn také v případě, kdy zobrazení sice není věrnou reprodukcí originálního jednotkového balení, spotřebitel si však toto zobrazení vzhledem k jeho konturám, proporcím, barvám a logu značky spojuje s jednotkovým balením tabáku?

                  4.

                  Jsou požadavky čl. 8 odst. 8 směrnice 2014/40 nezávisle na použitém zobrazení splněny již tehdy, když má spotřebitel před uzavřením kupní smlouvy možnost prohlédnout si jednotkové balení cigaret s předepsanými varováními?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/40/EU ze dne 3. dubna 2014 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků a o zrušení směrnice 2001/37/ES (Úř. věst. 2014, L 127, s. 1).


title: Věc C-376/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. srpna 2020 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (prvního rozšířeného senátu) vydanému dne 28. května 2020 ve věci T-399/16, CK Telecoms UK Investments Ltd v. Komise

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/20

      Kasační opravný prostředek podaný dne 7. srpna 2020 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (prvního rozšířeného senátu) vydanému dne 28. května 2020 ve věci T-399/16, CK Telecoms UK Investments Ltd v. Komise
      (Věc C-376/20 P)
      (2020/C 390/30)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: G. Conte, C. Urraca Caviedes, J. Szczodrowski, M. Farley, zmocněnci)

         Další účastníci řízení: CK Telecoms UK Investments Ltd, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, EE Ltd

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 28. května 2020 ve věci T-399/16, CK Telecoms UK Investments Ltd v. Komise,

                  —

                  vrátil věc Tribunálu k novému posouzení,

                  —

                  uložil žalobkyni v prvním stupni náhradu nákladů řízení souvisejících s tímto kasačním opravným prostředkem, a

                  —

                  rozhodl, že o nákladech řízení v prvním stupni bude rozhodnuto později.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod kasačního opravného prostředku: důkazní požadavky rozsudku k prokázání existence značného narušení účinné hospodářské soutěže požadavek důkazu („velká pravděpodobnost“) jsou přísnější než kritérium uvedené v judikatuře a v nařízení o spojování (1), které ukládá Komisi určit vývoj „jehož pravděpodobnost je nejvyšší“.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku: požadováním, aby pro přijetí závěru o značném narušení účinné hospodářské soutěže Komise prokázala, že spojení uděluje subjektu vytvořenému spojením pravomoc, aby sám určil parametry hospodářské soutěže, Tribunál aplikoval právní kritérium, které nemá oporu v nařízení o spojování a jde proti samotnému cíli reformy z roku 2004. Kromě toho se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když stanovil dvojí kritérium pro prokázání značného narušení účinné hospodářské soutěže založené na nekoordinovaných účincích.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku: požadováním, aby se „významná konkurenční síla“ odlišovala od svých konkurentů z hlediska jejího vlivu na hospodářskou soutěž, a aby účastníci spojení byli „zvláště blízkými soutěžiteli“, Tribunál překročil hranice svého soudního přezkumu, porušil pokyny a zkreslil obsah napadeného rozhodnutí (2); nebo podpůrně porušil zásadu soudního přezkumu, neodůvodnil řádně své rozhodnutí a porušil článek 2 nařízení o spojování.
      Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: zastáváním názoru, že předvídané zvýšení cen nebylo značné a prohlášením, že Komise měla zohlednit „obvyklou účinnost“, se Tribunál odchýlil od nařízení o spojování, překročil hranice svého soudního přezkumu, neodůvodnil řádně své rozhodnutí a zkreslil důkazy.
      Pátý důvod kasačního opravného prostředku: omezením svého přezkumu pouze na určitá konstatování napadeného rozhodnutí a jejich izolovaným zkoumáním bez posouzení důkazů v jejich souhrnu Tribunál zkreslil napadené rozhodnutí, překročil hranice svého soudního přezkumu, porušil pravidla použitelná v oblasti dokazování, nesprávně použil právní kritérium a neodůvodnil řádně své rozhodnutí.
      Šestý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál zkreslil napadené rozhodnutí názorem, že Komise nepřezkoumala snížení kvality sítě subjektu vytvořeného spojením v rámci druhé teorie škody. Tribunál porušil též svou povinnost odůvodnění, když rozhodl, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při kvalifikování nekoordinovaného účinku posílení transparentnosti na celkové investice do sítí.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. 2004, L 24, s. 1).

         (2)  Rozhodnutí Evropské komise C(2016) 2796 final ze dne 11. května 2016, kterým se spojení prohlašuje za neslučitelné s vnitřním trhem (věc M.7612 – Hutchison 3G UK v. Telefónica UK) (Úř. věst. 2016, C 357, s. 15).


title: Věc C-414/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Spetsializiran nakazatelen sad (Bulharsko) dne 4. září 2020 – trestní řízení proti MM

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Spetsializiran nakazatelen sad (Bulharsko) dne 4. září 2020 – trestní řízení proti MM
      (Věc C-414/20)
      (2020/C 390/31)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Účastník původního trestního řízení

      MM

         Předběžné otázky

      Je vnitrostátní zákon, podle kterého přijímá evropský zatýkací rozkaz a vnitrostátní rozhodnutí, na jehož základě byl tento zatýkací rozkaz vydán, pouze státní zástupce, přičemž soud se tohoto postupu nemůže účastnit a nemůže provést předběžný ani následný přezkum, v souladu s čl. 6 odst. 1 rámcového rozhodnutí 2002/584?
      Je evropský zatýkací rozkaz, jenž byl vydán na základě rozhodnutí o sdělení obvinění vyžádané osoby, které nesouvisí se zadržením této osoby, v souladu s čl. 8 odst. 1 písm. c) rámcového rozhodnutí 2002/584?
      V případě záporné odpovědi, pokud je evropský zatýkací rozkaz vykonán a vyžádaná osoba je předána i přesto, že se na vydání tohoto rozkazu ani na přezkumu jeho legality nepodílel soud a tento rozkaz byl vydán na základě vnitrostátního rozhodnutí, které nepředpokládá zadržení vyžádané osoby, je třeba přiznat vyžádané osobě v rámci trestního řízení, v němž byl vydán tento evropský zatýkací rozkaz, právo na účinné prostředky nápravy? Vede právo na účinné prostředky nápravy k tomu, že vyžádaná osoba bude uvedena do stejného postavení, v němž by se nacházela v případě, že by k porušení nedošlo?


title: Věc C-416/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Německo) dne 7. září 2020 – TR

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Německo) dne 7. září 2020 – TR
      (Věc C-416/20)
      (2020/C 390/32)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Účastníci původního řízení

         Stíhaná osoba: TR

         Další účastník řízení: Generalstaatsanwaltschaft Hamburg

         Předběžná otázka

      Pokud jde o rozhodnutí o vydání k trestnímu stíhání osoby odsouzené v nepřítomnosti z jednoho členského státu Evropské unie do jiného členského státu, musí být ustanovení směrnice (EU) 2016/343 (1), zejména její články 8 a 9, vykládána v tom smyslu, že přípustnost vydání, zejména v případě tzv. útěku, je podmíněna splněním podmínek stanovených v této směrnici dožadujícím státem?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/343 ze dne 9. března 2016, kterou se posilují některé aspekty presumpce neviny a právo být přítomen při trestním řízení před soudem (Úř. věst. 2016, L 65, s. 1).


title: Věc C-431/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. září 2020 Carlo Tognoli a dalšími proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 3. července 2020 ve spojených věcech T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19 až T-462/19, T-464/19, T-469/19 a T-477/19, Tognoli a další v. Parlament

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/23

      Kasační opravný prostředek podaný dne 12. září 2020 Carlo Tognoli a dalšími proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 3. července 2020 ve spojených věcech T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19 až T-462/19, T-464/19, T-469/19 a T-477/19, Tognoli a další v. Parlament
      (Věc C-431/20 P)
      (2020/C 390/33)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Carlo Tognoli, Emma Allione, Luigi Alberto Colajanni, Claudio Martelli, Luciana Sbarbati, Carla Dimatore, jakožto dědička po Mariu Rigovi, Roberto Speciale, Loris Torbesi, jakožto dědic po Eugeniu Melandrim, Luciano Pettinari, Pietro Di Prima, Carla Barbarella, Carlo Alberto Graziani, Giorgio Rossetti, Giacomo Porrazzini, Guido Podestà, Roberto Barzanti, Rita Medici, Aldo Arroni, Franco Malerba, Roberto Mezzaroma (zástupci: M. Merola, L. Florio, advokáti)

         Další účastník řízení: Evropský parlament

         Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelé“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadené usnesení a věc vrátil zpět Tribunálu k rozhodnutí ve věci samé;

                  —

                  uložil Parlamentu náhradu nákladů v řízení o kasačním opravném prostředku a rozhodl, že o nákladech v řízení před Tribunálem bude rozhodnuto později.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelé se na základě článku 256 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 56 statutu Soudního dvora Evropské unie domáhají zrušení usnesení Tribunálu Evropské unie (osmého senátu) vydaného dne 3. července 2020, oznámeného dne 3. července 2020 ve spojených věcech T-395/19, T-396/19, T-405/19, T-408/19, T-419/19, T-423/19, T-424/19, T-428/19, T-433/19, T-437/19, T-443/19, T-455/19, T-458/19 až T-462/19, T-464/19, T-469/19 a T-477/19, které prohlásilo jejich žaloby za zjevně nepřípustné.

            V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku
          navrhovatelé namítají nesprávné právní posouzení při kvalifikaci napadeného aktu jako aktu, který nemá právní účinky ve smyslu článku 263 SFEU. Toto nesprávné právní posouzení vyplývá z neexistence právního základu pro posouzení, že akt je prozatímní a z nezohlednění jeho právních účinků vůči jeho adresátům. Napadený akt měl totiž okamžité právní účinky vůči navrhovatelům, čímž je zbavil podstatné části jejich důchodových nároků.

            V rámci druhého důvodu kasačního opravného prostředku
          navrhovatelé uplatňují nesprávné právní posouzení ve vztahu k výkladu a použití článku 86 jednacího řádu Tribunálu v rozporu s jeho účelem a efektivitou. Účelem tohoto ustanovení je totiž zamezit zbytečnému nárůstu počtu žalob. Mimoto se Tribunál tím, že prohlásil, že žaloba a návrh na úpravu žaloby jsou nepřípustné, dopustil druhého nesprávného právního posouzení, což má paradoxně za následek, že navrhovatelé jsou zbaveni soudní ochrany.

            V rámci třetího důvodu kasačního opravného prostředku
          navrhovatelé uplatňují dvě procesní vady, které podle jejich názoru vedou ke zrušení usnesení, a to zejména: porušení zásady kontradiktornosti a nesprávné právní posouzení při použití článku 126 jednacího řádu Tribunálu.
      Co se týče prvního hlediska, navrhovatelům nebyla dána možnost odpovědět na námitku nepřípustnosti Evropského parlamentu týkající se návrhu na úpravu žaloby. Mimoto přístup Tribunálu je umocněn jeho rozhodnutím, že druhá výměna spisů nebyla nezbytná a tím, že nenařídil konání jednání, čímž navrhovatele zbavil možnosti vyjádřit jejich postoj k námitce nepřípustnosti týkající se návrhu na úpravu žaloby, přestože navrhovatelé předložili v tomto smyslu formální žádost.
      Mimoto rozporná procesní rozhodnutí Tribunálu naznačují, že nepřípustnost žaloby nebyla ihned jasná a nepochybná, a tedy zjevná ve smyslu článku 126 jednacího řádu Tribunálu. Nebyly tudíž naplněny požadavky stanovené pro použití tohoto ustanovení.


title: Věc C-432/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Wien (Rakousko) dne 14. září 2020 – ZK

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/24

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Wien (Rakousko) dne 14. září 2020 – ZK
      (Věc C-432/20)
      (2020/C 390/34)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Wien

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: ZK

         Dotčený orgán: Landeshauptmann von Wien

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být čl. 9 odst. 1 písm. c) směrnice 2003/109/ES (1) vykládán v tom smyslu, že jakýkoli, byť krátký, fyzický pobyt státního příslušníka třetí země, který je dlouhodobě pobývajícím rezidentem na území Společenství po dobu dvanácti po sobě jdoucích měsíců, vylučuje ztrátu právního postavení státního příslušníka třetí země, který je dlouhodobě pobývajícím rezidentem na základě tohoto ustanovení?

                  2.

                  V případě záporné odpovědi Soudního dvora na první otázku: Jaké kvalitativní nebo kvantitativní požadavky na pobyty na území Společenství po dobu dvanácti po sobě jdoucích měsíců postačují pro vyloučení ztráty právního postavení státního příslušníka třetí země, který je dlouhodobě pobývajícím rezidentem? Vylučují pobyty po dobu dvanácti po sobě jdoucích měsíců na území Společenství ztrátu právního postavení státního příslušníka třetí země, který je dlouhodobě pobývajícím rezidentem, pouze tehdy, pokud během tohoto období měli dotčení státní příslušníci třetích zemí obvyklý pobyt nebo středisko zájmů na území Společenství?

                  3.

                  Jsou ustanovení právního řádu členských států, která stanoví ztrátu právního postavení státního příslušníka třetí země, který je dlouhodobě pobývajícím rezidentem, pokud se tito státní příslušníci třetích zemí sice zdržovali na území Společenství po dobu dvanácti po sobě jdoucích měsíců, avšak neměli tam ani obvyklý pobyt ani středisko svých zájmů, slučitelná s čl. 9 odst. 1 písm. c) směrnice 2003/109/ES?

         (1)  Směrnice Rady 2003/109/ES ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty (Úř. věst. L 16, 23.1.2004, s. 44).


title: Věc T-796/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – CEDC International v. EUIPO – Underberg (Tvar stébla trávy v lahvi) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška trojrozměrné ochranné známky Evropské unie – Tvar stébla trávy v lahvi – Starší národní trojrozměrná ochranná známka – Řádné užívání starší ochranné známky – Článek 15 odst. 1 a čl. 43 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 18 odst. 1 a čl. 47 odst. 2 a 3 nařízení (EU) 2017/1001] – Povaha užívání – Změna rozlišovací způsobilosti – Užívání ve spojení s jinými ochrannými známkami – Předmět ochrany – Požadavek jasnosti a přesnosti – Požadavek shody popisu a ztvárnění – Rozhodnutí přijaté po zrušení dřívějšího rozhodnutí Tribunálem – Odkaz na odůvodnění zrušeného dřívějšího rozhodnutí – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – CEDC International v. EUIPO – Underberg (Tvar stébla trávy v lahvi)
      (Věc T-796/16) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška trojrozměrné ochranné známky Evropské unie - Tvar stébla trávy v lahvi - Starší národní trojrozměrná ochranná známka - Řádné užívání starší ochranné známky - Článek 15 odst. 1 a čl. 43 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 18 odst. 1 a čl. 47 odst. 2 a 3 nařízení (EU) 2017/1001] - Povaha užívání - Změna rozlišovací způsobilosti - Užívání ve spojení s jinými ochrannými známkami - Předmět ochrany - Požadavek jasnosti a přesnosti - Požadavek shody popisu a ztvárnění - Rozhodnutí přijaté po zrušení dřívějšího rozhodnutí Tribunálem - Odkaz na odůvodnění zrušeného dřívějšího rozhodnutí - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2020/C 390/35)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: CEDC International sp. z o.o. (Oborniki Wielkopolskie, Polsko) (zástupce: M. Siciarek, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Walicka a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Underberg AG (Dietlikon, Švýcarsko) (zástupce: A. Renck, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. srpna 2016 (věc R 1248/2015-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi CEDC International a Underberg.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 29. srpna 2016 (věc R 1248/2015-4) se zrušuje, pokud jde o důvody námitek uvedené v čl. 8 odst. 3 a 4 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Evropské unie.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  CEDC International sp. z o.o., EUIPO a Underberg AG ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 6, 9.1.2017.


title: Věc T-411/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Landesbank Baden-Württemberg v. SRB („Hospodářská a měnová unie – Bankovní unie – Jednotný mechanismus pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků – Jednotný fond pro řešení krizí – Rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí o výpočtu příspěvků předem na rok 2017 – Žaloba na neplatnost – Bezprostřední a osobní dotčení – Přípustnost – Podstatné formální náležitosti – Autentizace rozhodnutí – Povinnost uvést odůvodnění – Právo na účinnou soudní ochranu – Námitka protiprávnosti – Omezení časových účinků rozsudku“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Landesbank Baden-Württemberg v. SRB
      (Věc T-411/17) (1)

      („Hospodářská a měnová unie - Bankovní unie - Jednotný mechanismus pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků - Jednotný fond pro řešení krizí - Rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí o výpočtu příspěvků předem na rok 2017 - Žaloba na neplatnost - Bezprostřední a osobní dotčení - Přípustnost - Podstatné formální náležitosti - Autentizace rozhodnutí - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na účinnou soudní ochranu - Námitka protiprávnosti - Omezení časových účinků rozsudku“)
      (2020/C 390/36)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Landesbank Baden-Württemberg (Stuttgart, Německo) (zástupci: H. Berger a K. Rübsamen, advokáti)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (zástupci: A. Martin-Ehlers, S. Raes, T. Van Dyck a. Kopp, advokáti)

         Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Evropská komise (zástupci: A. Steiblytė a K.-P. Wojcik, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí, přijatého na jeho výkonném zasedání konaném dne 11. dubna 2017, o výpočtu příspěvků předem na rok 2017 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/SRF/2017/05) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí, přijaté na jeho výkonném zasedání konaném dne 11. dubna 2017, o výpočtu příspěvků předem na rok 2017 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/SRF/2017/05) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká Landesbank Baden-Württemberg.

                  2)

                  Účinky rozhodnutí SRB/ES/SRF/2017/05 se, pokud jde o Landesbank Baden-Württemberg, zachovávají po dobu šesti měsíců ode dne nabytí právní moci tohoto rozsudku.

                  3)

                  Jednotný výbor pro řešení krizí ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Landesbank Baden-Württemberg.

                  4)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 277, 21.8.2017.


title: Věc T-420/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Portigon v. SRB („Hospodářská a měnová unie – Bankovní unie – Jednotný mechanismus pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků – Jednotný fond pro řešení krizí – Rozhodnutí SRB o výpočtu příspěvků předem za rok 2017 – Žaloba na neplatnost – Bezprostřední a osobní dotčení – Přípustnost – Podstatné formální náležitosti – Autentizace rozhodnutí – Povinnost uvést odůvodnění – Časové omezení účinků rozsudku“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Portigon v. SRB
      (Věc T-420/17) (1)

      („Hospodářská a měnová unie - Bankovní unie - Jednotný mechanismus pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků - Jednotný fond pro řešení krizí - Rozhodnutí SRB o výpočtu příspěvků předem za rok 2017 - Žaloba na neplatnost - Bezprostřední a osobní dotčení - Přípustnost - Podstatné formální náležitosti - Autentizace rozhodnutí - Povinnost uvést odůvodnění - Časové omezení účinků rozsudku“)
      (2020/C 390/38)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Portigon AG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: D. Bliesener, V. Jungkind a F. Geber, advokáti)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (zástupci: P. Messina a J. Kerlin, zmocněnci, ve spolupráci s B. Meyringem, S. Schelo a T. Klupschem, advokáty)

         Vedlejší účastník podporující žalovaného: Evropská komise (zástupci: A. Steiblytė a K.-Ph. Wojcik, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí SRB přijatého na výkonném zasedání dne 11. dubna 2017 o výpočtu příspěvků předem za rok 2017 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/SRF/2017/05), v rozsahu, v němž se týče žalobkyně.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB) přijaté na výkonném zasedání dne 11. dubna 2017 o výpočtu příspěvků předem za rok 2017 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/SRF/2017/05), v rozsahu, v němž se týče společnosti Portigon AG.

                  2)

                  SRB ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Portigon AG.

                  3)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 277, 21.8.2017.


title: Věc T-565/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2020 – P. Krücken Organic v. Komise („Institucionální právo – Žaloba na náhradu újmy – Podmínky, na nichž závií vznik mimosmluvní odpovědnosti Unie – Opatření pro dovoz ekologických produktů ze třetích zemí – Soukromé kontrolní subjekty – Pojem ‚odpovídající dohled‘ ve smyslu čl. 33 odst. 3 nařízení (ES) č. 834/2007 – Nařízení (ES) č. 1235/2008 – Přičitatelnost jednání“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2020 – P. Krücken Organic v. Komise
      (Věc T-565/18) (1)

      („Institucionální právo - Žaloba na náhradu újmy - Podmínky, na nichž závií vznik mimosmluvní odpovědnosti Unie - Opatření pro dovoz ekologických produktů ze třetích zemí - Soukromé kontrolní subjekty - Pojem ‚odpovídající dohled‘ ve smyslu čl. 33 odst. 3 nařízení (ES) č. 834/2007 - Nařízení (ES) č. 1235/2008 - Přičitatelnost jednání“)
      (2020/C 390/39)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: P. Krücken Organic GmbH (Mannheim, Německo) (zástupce: H. Schmidt, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Eggers, B. Hofstötter a A. Dawes, zmocněnci)

         Předmět věci

      K návrhu na základě článku 268 SFEU znějícímu na získání náhrady újmy, která žalobkyni údajně vznikla v důsledku jednak údajného porušení povinností ze strany Komise, které pro ni vyplývají z čl. 33 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení (EHS) č. 2092/91 (Úř. věst. 2007, L 189, s. 1) a jednak určitého počtu jednání, kterých se dopustila společnost Ecocert SA a která lze údajně přičíst Komisi.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti P. Krücken Organic GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 427, 26.11.2018.


title: Věc T-596/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – ZL v. EUIPO („Veřejná služba – Přijímání – Oznámení o výběrovém řízení – Rozhodnutí nezapsat jméno žalobce na seznam úspěšných uchazečů výběrového řízení – Povinnost uvést odůvodnění – Zamítnutí žádosti o zpřístupnění otázek s mnohočetným výběrem odpovědi položených ve vstupních testech – Důvěrnost práce výběrové komise“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – ZL v. EUIPO
      (Věc T-596/18) (1)

      („Veřejná služba - Přijímání - Oznámení o výběrovém řízení - Rozhodnutí nezapsat jméno žalobce na seznam úspěšných uchazečů výběrového řízení - Povinnost uvést odůvodnění - Zamítnutí žádosti o zpřístupnění otázek s mnohočetným výběrem odpovědi položených ve vstupních testech - Důvěrnost práce výběrové komise“)
      (2020/C 390/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: ZL (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Lukošiūtė a K. Tóth, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 270 SFEU a žádající zrušení zaprvé rozhodnutí výběrové komise výběrového řízení EUIPO/AD/01/17 – Administrátoři (AD 6) v oblasti duševního vlastnictví ze dne 7. března 2018, kterým zamítá žádost žalobkyně o přezkum rozhodnutí této komise ze dne 1. prosince 2017 nezapsat jméno žalobkyně na seznam úspěšných uchazečů výběrového řízení za účelem náboru administrátorů ze strany EUIPO, a zadruhé rozhodnutí EUIPO ze dne 27. června 2018, kterým se zamítá stížnost žalobkyně.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  ZL se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 445, 10.12.2018.


title: Věc T-291/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Pšonka v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině – Zmrazení finančních prostředků – Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje – Ponechání jména žalobce na seznamu – Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Pšonka v. Rada
      (Věc T-291/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Ponechání jména žalobce na seznamu - Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu“)
      (2020/C 390/41)
      Jednací jazyk: čeština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Viktor Pavlovyč Pšonka (Kyjev, Ukrajina) (zástupce: M. Mleziva, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: R. Pekař a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/354 ze dne 4. března 2019, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2019, L 64, s. 7), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/352 ze dne 4. března 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2019, L 64, s. 1), v rozsahu, v němž tyto akty ponechávají jméno žalobce na seznamu osob, subjektů a orgánů, na které se tato omezující opatření vztahují.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/354 ze dne 4. března 2019, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/352 ze dne 4. března 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, se zrušují v rozsahu, v němž bylo na seznamu osob, subjektů a orgánů, na které se vztahují tato omezující opatření, ponecháno jméno Viktora Pavlovyče Pšonky.

                  2)

                  Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 246, 22.7.2019.


title: Věc T-292/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Pšonka v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině – Zmrazení finančních prostředků – Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje – Ponechání jména žalobce na seznamu – Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu“)

text:
               16.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 390/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Pšonka v. Rada
      (Věc T-292/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Ponechání jména žalobce na seznamu - Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu“)
      (2020/C 390/42)
      Jednací jazyk: čeština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Artem Viktorovyč Pšonka (Kramatorsk, Ukrajina) (zástupce: M. Mleziva, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: R. Pekař a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/354 ze dne 4. března 2019, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2019, L 64, s. 7), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/352 ze dne 4. března 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2019, L 64, s. 1), v rozsahu, v němž tyto akty ponechávají jméno žalobce na seznamu osob, subjektů a orgánů, na které se tato omezující opatření vztahují.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/354 ze dne 4. března 2019, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/352 ze dne 4. března 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, se zrušují v rozsahu, v němž bylo na seznamu osob, subjektů a orgánů, na které se vztahují tato omezující opatření, ponecháno jméno Artema Viktorovyče Pšonky.

                  2)

                  Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 246, 22.7.2019.