title: Věc C-417/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgie) dne 3. září 2020 – Viasat UK Ltd, Viasat Inc. v. Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT), État belge, Inmarsat Ventures SE

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgie) dne 3. září 2020 – Viasat UK Ltd, Viasat Inc. v. Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT), État belge, Inmarsat Ventures SE
      (Věc C-417/20)
      (2020/C 414/30)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Viasat UK Ltd, Viasat Inc.

         Žalovaní: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT), État belge, Inmarsat Ventures SE
      Usnesením ze dne 8. října 2020 předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.


title: Věc C-419/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 8. září 2020 – F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Hamburg

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 8. září 2020 – F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Hamburg
      (Věc C-419/20)
      (2020/C 414/31)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Hamburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG, zastoupená komplementářem, správcovskou společností F. Reyher Nchfg. mbH

         Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg

         Předběžná otázka

      Jedná se o porušení unijního práva jakožto podmínku nároku na úroky plynoucího z unijního práva, kterou stanovil Soudní dvůr Evropské unie, i tehdy, pokud orgán členského státu stanoví clo na základě unijního práva, avšak následně vnitrostátní soud konstatuje, že nejsou splněny skutkové podmínky pro jeho výběr?


title: Věc C-427/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 10. září 2020 – Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Kiel

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/23

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 10. září 2020 – Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Kiel
      (Věc C-427/20)
      (2020/C 414/32)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Hamburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG

         Žalovaný: Hauptzollamt Kiel

         Předběžná otázka

      Jedná se o porušení unijního práva jakožto podmínku nároku na úroky plynoucího z unijního práva, který stanovil Soudní dvůr Evropské unie, i tehdy, jestliže orgán členského státu stanoví clo v rozporu s platnými ustanoveními unijního práva a vnitrostátní soud konstatuje porušení tohoto práva?


title: Věc C-433/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Wien (Rakousko) dne 15. září 2020 – Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH v. Strato AG

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/23

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Wien (Rakousko) dne 15. září 2020 – Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH v. Strato AG
      (Věc C-433/20)
      (2020/C 414/33)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberlandesgericht Wien

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH

         Žalovaná: Strato AG

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být výraz „na jakémkoliv nosiči“ v čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES (1) vykládán v tom smyslu, že jsou tím myšleny i servery, jež jsou v držení třetích osob, které na těchto serverech poskytují fyzickým osobám (zákazníkům) datové úložiště pro soukromé (a nikoliv přímé či nepřímé komerční) užití, které tito zákazníci používají k rozmnožování uložením („cloud computing“)?

                  2.

                  V případě kladné odpovědi: Musí být ustanovení citované v otázce 1 vykládáno v tom smyslu, že musí být použito na vnitrostátní právní úpravu, podle níž má autor nárok na přiměřenou odměnu (poplatek z paměťového média),

                              —

                              pokud lze od díla (vysílaného v rozhlase, poskytnutého veřejnosti nebo zaznamenaného na paměťovém médiu vyrobeném ke komerčním účelům) vzhledem k jeho druhu očekávat, že bude k vlastnímu nebo soukromému užití rozmnožováno tak, že bude uloženo na „paměťovém médiu jakéhokoliv druhu, které je pro takovéto rozmnožování vhodné a v tuzemsku je komerčně uváděno na trh“,

                              —

                              a pokud je přitom používán způsob uložení popsaný v otázce 1?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. 2001, L 167, s. 10).


title: Věc C-461/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) dne 24. září 2020 – Advania Sverige AB och Kammarkollegiet v. Dustin Sverige AB

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/24

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) dne 24. září 2020 – Advania Sverige AB och Kammarkollegiet v. Dustin Sverige AB
      (Věc C-461/20)
      (2020/C 414/34)
      Jednací jazyk: švédština

         Předkládající soud

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Advania Sverige AB och Kammarkollegiet

         Žalovaná: Dustin Sverige AB

         Předběžná otázka

      Je třeba situaci, kdy nový dodavatel převzal práva a povinnosti původního dodavatele vyplývající z rámcové dohody poté, co byl prohlášen úpadek původního dodavatele a dohoda byla převedena z majetkové podstaty, vykládat tak, že nový dodavatel je považován za právního nástupce původního dodavatele za podmínek uvedených v čl. 72 odst. 1 písm. d) bodě ii) směrnice o zadávání veřejných zakázek (1)?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. L 94, 28.3.2014, s. 65).


title: Věc C-486/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Ustavno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) dne 1. října 2020 – Varuh človekovih pravic Republike Slovenije

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/24

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Ustavno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) dne 1. října 2020 – Varuh človekovih pravic Republike Slovenije
      (Věc C-486/20)
      (2020/C 414/35)
      Jednací jazyk: slovinština

         Předkládající soud

      Ustavno sodišče Republike Slovenije

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Varuh človekovih pravic Republike Slovenije

         Další účastníci řízení: Državni zbor Republike Slovenije, Vlada Republike Slovenije

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je bod 8 přílohy I směrnice (EU) 2016/681 (1) slučitelný s články 7 a 8, jakož i s čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie, a to s ohledem na skutečnost, že není jasné, zda zahrnuje pouze údaj o tom, že dotyčná osoba má status často cestující osoby, nebo také další údaje týkající se letů a rezervací v rámci věrnostního programu, což by mohlo znamenat, že není dodržen požadavek jasnosti a přesnosti pravidel, která ovlivňují právo na respektování soukromého života a právo na ochranu osobních údajů?

                  2)

                  Je bod 12 přílohy I směrnice (EU) 2016/681 slučitelný s články 7 a 8, jakož i s čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie, a to s ohledem na skutečnost, že požadované údaje nejsou podrobně uvedeny a zároveň výše uvedený bod přílohy I nestanoví omezení týkající se povahy a rozsahu údajů, což by mohlo znamenat, že není dodržen požadavek jasnosti a přesnosti pravidel, která ovlivňují právo na respektování soukromého života a právo na ochranu osobních údajů?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/681 ze dne 27. dubna 2016 o používání údajů jmenné evidence cestujících (PNR) pro prevenci, odhalování, vyšetřování a stíhání teroristických trestných činů a závažné trestné činnosti (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 132).


title: Věc C-354/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Svea Hovrätt – Švédsko) – Novartis AG v. Patent-och registreringsverket

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/25

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Svea Hovrätt – Švédsko) – Novartis AG v. Patent-och registreringsverket
      (Věc C-354/19) (1)

      (2020/C 414/36)
      Jednací jazyk: švédština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 230, 8.7.2019.


title: Věc C-663/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. srpna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Gera – Německo) – MM v. Volkswagen AG

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/25

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. srpna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Gera – Německo) – MM v. Volkswagen AG
      (Věc C-663/19) (1)

      (2020/C 414/37)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 399, 25.11.2019.


title: Věc C-810/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Frankfurt am Main – Německo) – flightright GmbH v. Qatar Airways

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/25

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Frankfurt am Main – Německo) – flightright GmbH v. Qatar Airways
      (Věc C-810/19) (1)

      (2020/C 414/38)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 77, 9. 3. 2020.


title: Věc C-904/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 28. srpna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sądu Rejonowego dla Warszawy-Woli w Warszawie – Polsko) – E. Sp. z o.o. v. K.S.

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/26

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 28. srpna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sądu Rejonowego dla Warszawy-Woli w Warszawie – Polsko) – E. Sp. z o.o. v. K.S.
      (Věc C-904/19) (1)

      (2020/C 414/40)
      Jednací jazyk: polština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 54, 17.2.2020.


title: Věc C-943/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – SIA „ONDO“ v. Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/26

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – SIA „ONDO“ v. Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Věc C-943/19) (1)

      (2020/C 414/41)
      Jednací jazyk: lotyština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 137, 27.4.2020.


title: Věc C-944/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – AS „4finance“ v. Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/26

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – AS „4finance“ v. Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Věc C-944/19) (1)

      (2020/C 414/42)
      Jednací jazyk: lotyština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 137, 27.4.2020.


title: Věc C-946/19: Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 25. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království) – MG v. HH

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/27

      Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 25. září 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království) – MG v. HH
      (Věc C-946/19) (1)

      (2020/C 414/44)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 68, 2.3.2020.


title: Věc C-252/20: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. srpna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hamburg – Německo) – CY v. Eurowings GmbH

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/27

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. srpna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hamburg – Německo) – CY v. Eurowings GmbH
      (Věc C-252/20) (1)

      (2020/C 414/45)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 279, 24.8.2020.


title: Spojené věci T-515/13 RENV a T-719/13 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Španělsko a další v. Komise („Státní podpory – Podpora poskytnutá španělskými orgány ve prospěch určitých hospodářských zájmových sdružení (HZS) a jejich investorů – Daňový režim použitelný na určité dohody o finančním leasingu pro nákup plavidel (španělský systém zdanění leasingu) – Rozhodnutí prohlašující podporu za částečně neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její částečné vrácení – Selektivní charakter – Povinnost uvést odůvodnění – Navrácení podpory – Rovné zacházení – Legitimní očekávání – Právní jistota“)

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Španělsko a další v. Komise
      (Spojené věci T-515/13 RENV a T-719/13 RENV) (1)

      („Státní podpory - Podpora poskytnutá španělskými orgány ve prospěch určitých hospodářských zájmových sdružení (HZS) a jejich investorů - Daňový režim použitelný na určité dohody o finančním leasingu pro nákup plavidel (španělský systém zdanění leasingu) - Rozhodnutí prohlašující podporu za částečně neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její částečné vrácení - Selektivní charakter - Povinnost uvést odůvodnění - Navrácení podpory - Rovné zacházení - Legitimní očekávání - Právní jistota“)
      (2020/C 414/46)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce ve věci T-515/13 RENV: Španělské království (zástupkyně: S. Centeno Huerta, zmocněnkyně)

         Žalobkyně ve věci T-719/13 RENV: Lico Leasing, SA (Madrid, Španělsko), Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA (Madrid) (zástupci: M. Merola a M. Sánchez, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, É. Gippini Fournier a P. Němečková, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci ve věci T-719/13 RENV, vystupující na podporu žalobkyň: Bankia, SA (Valence, Španělsko) a dalších 32 vedlejších účastníků, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise 2014/200/EU ze dne 17. července 2013 o státní podpoře SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), kterou poskytlo Španělsko – Daňový režim určitých dohod o finančním leasingu, známý též pod názvem „španělský systém zdanění leasingu“ (Úř. věst. 2014, L 114, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloby se zamítají.

                  2)

                  Španělské království ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v rámci řízení před Soudním dvorem ve věci C-128/16 P a v rámci řízení před Tribunálem ve věcech T-515/13 a T-515/13 RENV.

                  3)

                  Společnosti Lico Leasing, SA a Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí v rámci řízení před Soudním dvorem ve věci C-128/16 P a v rámci řízení před Tribunálem ve věcech T-719/13 a T-719/13 RENV.

                  4)

                  Společnost Bankia, SA a další vedlejší účastníci řízení, jejichž jména jsou uvedena v příloze, jakož i společnost Aluminios Cortizo, SAU ponesou vlastní náklady řízení o vrácení věci k Tribunálu.

         (1)  Úř. věst. C 336, 16.11.2013.


title: Věc T-381/15 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2020 – IMG v. Komise („Mimosmluvní odpovědnost – Rozvojová spolupráce – Plnění unijního rozpočtu v rámci nepřímého řízení – Rozhodnutí, kterým se pozastavuje možnost žalobkyně uzavírat nové pověřovací dohody v rámci nepřímého řízení s Komisí – Protiprávnost – Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům – Návrh na vydání příkazu – Opožděnost – Změna povahy požadované náhrady – Nepřípustnost“)

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2020 – IMG v. Komise
      (Věc T-381/15 RENV) (1)

      („Mimosmluvní odpovědnost - Rozvojová spolupráce - Plnění unijního rozpočtu v rámci nepřímého řízení - Rozhodnutí, kterým se pozastavuje možnost žalobkyně uzavírat nové pověřovací dohody v rámci nepřímého řízení s Komisí - Protiprávnost - Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům - Návrh na vydání příkazu - Opožděnost - Změna povahy požadované náhrady - Nepřípustnost“)
      (2020/C 414/47)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: International Management Group (IMG) (Brusel, Belgie) (zástupci: L. Levi a J.-Y. de Cara, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Baquero Cruz a J. Norris, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 268 SFEU a znějící na náhradu újmy, o níž má žalobkyně za to, že jí byla způsobena rozhodnutím Komise s žalobkyní neuzavírat nové pověřovací dohody v rámci nepřímého řízení, „dokud nenastane naprosté jasno ohledně [jejího] postavení jakožto mezinárodní organizace“, obsaženém v dopise Komise ze dne 8. května 2015.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba na náhradu újmy se zamítá.

                  2)

                  Každá účastnice řízení ponese vlastní náklady vynaložené v řízeních před Tribunálem.

         (1)  Úř. věst. C 337, 12.10.2015.


title: Spojené věci T-401/16 a T-443/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2020 – Španělsko a Itálie v. Komise („Jazykový režim – Oznámení o otevřených výběrových řízeních na místa vyšetřovatelů a vedoucích týmu – Jazykové znalosti – Omezení výběru druhého jazyka výběrového řízení na němčinu, angličtinu a francouzštinu – Vyřazovací test na porozumění anglickému jazyku – Komunikační jazyk – Nařízení č. 1 – Článek 1d odst. 1, článek 27 a čl. 28 písm. f) služebního řádu – Diskriminace na základě jazyka – Odůvodnění – Služební důvody – Proporcionalita“)

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2020 – Španělsko a Itálie v. Komise
      (Spojené věci T-401/16 a T-443/16) (1)

      („Jazykový režim - Oznámení o otevřených výběrových řízeních na místa vyšetřovatelů a vedoucích týmu - Jazykové znalosti - Omezení výběru druhého jazyka výběrového řízení na němčinu, angličtinu a francouzštinu - Vyřazovací test na porozumění anglickému jazyku - Komunikační jazyk - Nařízení č. 1 - Článek 1d odst. 1, článek 27 a čl. 28 písm. f) služebního řádu - Diskriminace na základě jazyka - Odůvodnění - Služební důvody - Proporcionalita“)
      (2020/C 414/48)
      Jednací jazyky: španělština a italština

         Účastníci řízení

         Žalobce ve věci T-401/16: Španělské království (zástupkyně: S. Centeno Huerta, zmocněnkyně)

         Žalobkyně ve věci T-443/16: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. Gentilim, avvocato dello Stato)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci ve věci T-401/16: G. Gattinara, D. Milanowska a N. Ruiz García, a věci T-443/16: G. Gattinara a D. Milanowska, zmocněnci)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení oznámení o otevřených výběrových řízeních EPSO/AD/323/16 za účelem sestavení rezervních seznamů administrátorů pověřených úkoly vyšetřovatelů (AD 7) pro následující profily: „1 – Vyšetřovatelé: výdaje EU, boj proti korupci – 2 – Vyšetřovatelé: cla a obchod, tabák a padělané zboží“ a EPSO/AD/324/16 za účelem sestavení rezervních seznamů administrátorů pověřených těmito úkoly: „Vyšetřovatelé (AD 9): Vedoucí týmu“ (Úř. věst. 2016, C 187 A, s. 1).

         Výrok

                  1)

                  Oznámení o otevřených výběrových řízeních EPSO/AD/323/16 za účelem sestavení rezervních seznamů administrátorů pověřených úkoly vyšetřovatelů (AD 7) pro následující profily: „1 – Vyšetřovatelé: výdaje EU, boj proti korupci – 2 – Vyšetřovatelé: cla a obchod, tabák a padělané zboží“ a EPSO/AD/324/16 za účelem sestavení rezervních seznamů administrátorů pověřených těmito úkoly: „Vyšetřovatelé (AD 9): Vedoucí týmu“ se zrušuje.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Španělským královstvím ve věci T-401/16, jakož i náklady řízení vynaložené Italskou republikou ve věci T-443/16.

         (1)  Úř. věst. C 383, 17.10.2016.


title: Věc T-249/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2020 – Casino, Guichard-Perrachon a AMC v. Komise („Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Správní řízení – Rozhodnutí, kterým se nařizuje provedení kontroly – Námitka protiprávnosti článku 20 nařízení (ES) č. 1/2003 – Právo na účinnou právní ochranu – Rovnost zbraní – Povinnost uvést odůvodnění – Právo na nedotknutelnost obydlí – Dostatečně závažné indicie – Přiměřenost“)

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2020 – Casino, Guichard-Perrachon a AMC v. Komise
      (Věc T-249/17) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Správní řízení - Rozhodnutí, kterým se nařizuje provedení kontroly - Námitka protiprávnosti článku 20 nařízení (ES) č. 1/2003 - Právo na účinnou právní ochranu - Rovnost zbraní - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na nedotknutelnost obydlí - Dostatečně závažné indicie - Přiměřenost“)
      (2020/C 414/49)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Casino, Guichard-Perrachon (Saint-Étienne, Francie) a Achats Marchandises Casino SAS (AMC), dříve EMC Distribution (Vitry-sur-Seine, Francie) (zástupci: D. Théophile, I. Simic, O. de Juvigny, T. Reymond, A. Sunderland a G. Aubron, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Mongin, A. Dawes a I. Rogalski, zmocněnci, ve spolupráci s F. Ninane, advokátkou)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: S. Boelaert, S. Petrova a O. Segnana, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2017) 1054 final ze dne 9. února 2017, kterým se společnosti Casino, Guichard-Perrachon, jakož i všem společnostem, které přímo nebo nepřímo kontroluje, nařizuje podrobit se kontrole v souladu s čl. 20 odst. 1 a 4 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc AT.40466 – Tute 1).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Článek 1 písm. b) rozhodnutí Komise C(2017) 1054 final ze dne 9. února 2017, kterým se společnosti Casino, Guichard-Perrachon, jakož i všem společnostem, které přímo nebo nepřímo kontroluje, nařizuje podrobit se kontrole v souladu s čl. 20 odst. 1 a 4 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc AT.40466 – Tute 1), se zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Společnosti Casino, Guichard-Perrachon a Achats Marchandises Casino SAS (AMC), Evropská komise a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 221, 10.7.2017.


title: Věc T-254/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2020 – Intermarché Casino Achats v. Komise („Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Správní řízení – Rozhodnutí, kterým se nařizuje provedení kontroly – Námitka protiprávnosti článku 20 nařízení (ES) č. 1/2003 – Právo na účinný procesní prostředek – Rovnost zbraní – Povinnost uvést odůvodnění – Právo na nedotknutelnost obydlí – Dostatečně závažné nepřímé důkazy – Nepřímé důkazy účasti na protiprávních jednáních – Proporcionalita“)

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2020 – Intermarché Casino Achats v. Komise
      (Věc T-254/17) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Správní řízení - Rozhodnutí, kterým se nařizuje provedení kontroly - Námitka protiprávnosti článku 20 nařízení (ES) č. 1/2003 - Právo na účinný procesní prostředek - Rovnost zbraní - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na nedotknutelnost obydlí - Dostatečně závažné nepřímé důkazy - Nepřímé důkazy účasti na protiprávních jednáních - Proporcionalita“)
      (2020/C 414/50)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Intermarché Casino Achats (Paříž, Francie) (zástupci: Y. Utzschneider a J. Jourdan, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Mongin, A. Dawes a I. Rogalski, zmocněnci, ve spolupráci s F. Ninane, advokátkou)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: S. Boelaert, S. Petrova a O. Segnana, zmocněnci)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2017) 1056 final ze dne 9. února 2017, kterým se žalobkyni, jakož i všem společnostem, které přímo nebo nepřímo kontroluje, nařizuje podrobit se kontrole v souladu s čl. 20 odst. 1 a 4 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc AT.40466 – Tute 1).

         Výrok

                  1)

                  Článek 1 písm. b) rozhodnutí Komise C(2017) 1056 final ze dne 9. února 2017, kterým se společnosti Intermarché Casino Achats, jakož i všem společnostem, které přímo nebo nepřímo kontroluje, nařizuje podrobit se kontrole v souladu s čl. 20 odst. 1 a 4 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc AT.40466 – Tute 1), se zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Intermarché Casino Achats, Evropská komise a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 17.7.2017.


title: Věc T-255/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2020 – Les Mousquetaires a ITM Entreprises v. Komise („Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Správní řízení – Rozhodnutí nařizující kontroly – Námitka protiprávnosti článku 20 nařízení (ES) č. 1/2003 – Právo na účinnou právní ochranu – Povinnost uvést odůvodnění – Právo na nedotknutelnost obydlí – Dostatečně závažné indicie – Proporcionalita – Žaloba na neplatnost – Výtky týkající se průběhu kontroly – Odepření ochrany důvěrnosti údajů týkajících se soukromí – Nepřípustnost“)

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2020 – Les Mousquetaires a ITM Entreprises v. Komise
      (Věc T-255/17) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Správní řízení - Rozhodnutí nařizující kontroly - Námitka protiprávnosti článku 20 nařízení (ES) č. 1/2003 - Právo na účinnou právní ochranu - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na nedotknutelnost obydlí - Dostatečně závažné indicie - Proporcionalita - Žaloba na neplatnost - Výtky týkající se průběhu kontroly - Odepření ochrany důvěrnosti údajů týkajících se soukromí - Nepřípustnost“)
      (2020/C 414/51)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Les Mousquetaires (Paříž, Francie) a ITM Entreprises (Paříž) (zástupci: N. Jalabert-Doury, B. Chemama a K. Mebarek, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Mongin, A. Dawes a I. Rogalski, zmocněnci, ve spolupráci s F. Ninane, advokátkou)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: S. Boelaert, S. Petrova a O. Segnana, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení, zaprvé, rozhodnutí Komise C(2017) 1361 final ze dne 21. února 2017, které nařizuje společnosti Mousquetaires, jakož i všem společnostem, které přímo nebo nepřímo kontroluje, podrobit se kontrole v souladu s čl. 20 odst. 1 a 4 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc AT.40466 – Tute 1), jakož i rozhodnutí Komise C(2017) 1360 final ze dne 21. února 2017, které nařizuje společnosti Mousquetaires, jakož i všem společnostem, které přímo nebo nepřímo kontroluje, podrobit se kontrole v souladu s čl. 20 odst. 1 a 4 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc AT.40467 – Tute 2), a podpůrně rozhodnutí Komise C(2017) 1057 final ze dne 9. února 2017, které nařizuje společnosti Intermarché, jakož i všem společnostem, které přímo nebo nepřímo kontroluje, podrobit se kontrole v souladu s čl. 20 odst. 1 a 4 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc AT.40466 – Tute 1), a dále rozhodnutí Komise C(2017) 1061 final ze dne 9. února 2017, které nařizuje společnosti Intermarché, jakož i všem společnostem, které přímo nebo nepřímo kontroluje, podrobit se kontrole v souladu s čl. 20 odst. 1 a 4 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc AT.40467 – Tute 2), a zadruhé rozhodnutí, kterým Komise zajistila a zkopírovala data obsažená v nástrojích komunikace a zařízeních pro ukládání dat, obsahujících údaje týkající se soukromí uživatelů těchto nástrojů a zařízení, a dále zamítla žádost na vrácení uvedených údajů, podanou žalobkyněmi.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Článek 1 písm. b) rozhodnutí Komise C(2017) 1057 final ze dne 21. února 2017, které nařizuje společnosti Intermarché, jakož i všem společnostem, které přímo nebo nepřímo kontroluje, podrobit se kontrole v souladu s čl. 20 odst. 1 a 4 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc AT.40466 – Tute 1), jakož i čl. 1 písm. b) rozhodnutí Komise C(2017) 1361 final ze dne 21. února 2017, které nařizuje společnosti Les Mousquetaires, jakož i všem společnostem, které přímo nebo nepřímo kontroluje, podrobit se kontrole v souladu s čl. 20 odst. 1 a 4 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc AT.40466 – Tute 1) se zrušují.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Společnosti Les Mousquetaires a ITM Entreprises, Evropská komise, jakož i Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 17.7.2017.


title: Věc T-380/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2020 – HeidelbergCement a Schwenk Zement v. Komise („Hospodářská soutěž – Spojování podniků – Trh se šedým cementem v Chorvatsku – Rozhodnutí, kterým se prohlašuje spojení podniků za neslučitelné s vnitřním trhem a Dohodou o EHP – Dotčené podniky – Relevantní trh – Podstatná část vnitřního trhu – Posouzení účinků operace na hospodářskou soutěž – Závazky – Právo na obhajobu – Částečné postoupení vnitrostátním orgánům“)

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2020 – HeidelbergCement a Schwenk Zement v. Komise
      (Věc T-380/17) (1)

      („Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Trh se šedým cementem v Chorvatsku - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje spojení podniků za neslučitelné s vnitřním trhem a Dohodou o EHP - Dotčené podniky - Relevantní trh - Podstatná část vnitřního trhu - Posouzení účinků operace na hospodářskou soutěž - Závazky - Právo na obhajobu - Částečné postoupení vnitrostátním orgánům“)
      (2020/C 414/52)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Německo) a Schwenk Zement KG (Ulm, Německo) (zástupci: U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler, U. Soltész, M. Raible a G. Wecker, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Dawes, H. Leupold a T. Vecchi, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalobkyně: Duna-Dráva Cement Kft. (Vác, Maďarsko) (zástupci: C. Bán a Á. Papp, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2017) 1650 final ze dne 5. dubna 2017, kterým se spojení podniků prohlašuje za neslučitelné s vnitřním trhem a Dohodou o EHP (věc M.7878 – HeidelbergCement/Schwenk/Cemex Hungary/Cemex Croatia).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  HeidelbergCement AG a Schwenk Zement KG ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Duna-Dráva Cement Kft. ponese vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

         (1)  Úř. věst. C 249, 31.7.2017.


title: Věci T-77/18 a 567/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – VE v. ESMA („Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Smlouva na dobu neurčitou – Hodnotící posudek – Hodnocený rok 2016 – Námitka protiprávnosti hodnotící příručky – Zjevně nesprávné posouzení – Hodnocení činností vykonávaných ve funkci zástupce pracovníků – Procesní vada – Ukončení pracovní smlouvy – Nedostatečný výkonnost po dobu dvou let“)

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – VE v. ESMA
      (Věci T-77/18 a 567/18) (1)

      („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Smlouva na dobu neurčitou - Hodnotící posudek - Hodnocený rok 2016 - Námitka protiprávnosti hodnotící příručky - Zjevně nesprávné posouzení - Hodnocení činností vykonávaných ve funkci zástupce pracovníků - Procesní vada - Ukončení pracovní smlouvy - Nedostatečný výkonnost po dobu dvou let“)
      (2020/C 414/53)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: VE (zástupkyně: L. Levi a N. Flandin, advokátky)

         Žalovaný: Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (zástupci: A. Lorenzet a N. Vasse, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duron, advokáty)

         Předmět věci

      Návrhy na základě článku 270 SFEU znějící zaprvé na zrušení hodnotícího posudku žalobce za dobu od 1. ledna do 31. prosince 2016, na zrušení rozhodnutí ze dne 14. listopadu 2017 o ukončení jeho pracovní smlouvy na místo dočasného zaměstnance a na zrušení rozhodnutí, jimiž byly zamítnuty jeho stížnosti proti těmto aktům, a zadruhé na náhradu nemajetkové újmy, která žalobci údajně vznikla.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Věci T-77/18 a T-567/18 se pro účely rozsudku spojují.

                  2)

                  Hodnotící posudek VE za dobu od 1. ledna do 31. prosince 2016 se zrušuje.

                  3)

                  Rozhodnutí ze dne 14. listopadu 2017 o ukončení pracovní smlouvy VE na místo dočasného zaměstnance se zrušuje.

                  4)

                  Ve zbývající části se žaloby zamítají.

                  5)

                  Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 134, 16.4.2018.


title: Věc T-18/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2020 – Brown v. Komise („Veřejná služba – Úředníci – Úředník, který byl při nástupu do služebního poměru státním příslušníkem Spojeného království – Vystoupení Spojeného království z Unie – Nabytí státního občanství země výkonu zaměstnání během kariéry – Ztráta příspěvku za práci v zahraničí – Rovné zacházení – Zásada zákazu diskriminace – Článek 4 odst. 1 přílohy VII služebního řádu“)

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2020 – Brown v. Komise
      (Věc T-18/19) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Úředník, který byl při nástupu do služebního poměru státním příslušníkem Spojeného království - Vystoupení Spojeného království z Unie - Nabytí státního občanství země výkonu zaměstnání během kariéry - Ztráta příspěvku za práci v zahraničí - Rovné zacházení - Zásada zákazu diskriminace - Článek 4 odst. 1 přílohy VII služebního řádu“)
      (2020/C 414/54)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Colin Brown (Brusel, Belgie) (zástupkyně: I. Van Damme, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Bohr a D. Milanowska, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU znějící jednak na zrušení rozhodnutí Úřadu Komise pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) ze dne 19. března 2018, kterým byl žalobci odňat příspěvek za práci v zahraničí a náhrada jeho cestovních výdajů, a jednak na obnovení těchto dávek od 1. prosince 2017.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Colin Brown a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

                  3)

                  Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 72, 25.2.2019.


title: Věc T-264/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2020 – nanoPET Pharma v. EUIPO – Miltenyi Biotec (viscover) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie viscover – Případ, kdy se nejedná o nedostatek dobré víry – Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Článek 53 odst. 2 písm. c) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 60 odst. 2 písm. c) nařízení 2017/1001]“)

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2020 – nanoPET Pharma v. EUIPO – Miltenyi Biotec (viscover)
      (Věc T-264/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie viscover - Případ, kdy se nejedná o nedostatek dobré víry - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Článek 53 odst. 2 písm. c) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 60 odst. 2 písm. c) nařízení 2017/1001]“)
      (2020/C 414/55)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: nanoPET Pharma GmbH (Berlín, Německo) (zástupci: C. Onken a A. Schulz, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Miltenyi Biotec BV & Co. KG, dříve Miltenyi Biotec GmbH (Bergisch Gladbach, Německo) (zástupkyně: M. Schork, advokátka)

         Předmět

      Žaloba proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. ledna 2019 (věc R 1288/2017-5), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi nanoPET Pharma a Miltenyi Biotec.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti nanoPET Pharma GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 206, 17.6.2019.


title: Věc T-289/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Arbuzov v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině – Zmrazení finančních prostředků – Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje – Ponechání jména žalobce na seznamu – Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu“)

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 – Arbuzov v. Rada
      (Věc T-289/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Ponechání jména žalobce na seznamu - Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu“)
      (2020/C 414/56)
      Jednací jazyk: čeština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Sergej Arbuzov (Kyjev, Ukrajina) (zástupce: M. Mleziva, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: R. Pekař a P. Mahnič, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/354 ze dne 4. března 2019, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2019, L 64, s. 7), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2019/352 ze dne 4. března 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2019, L 64, s. 1), v rozsahu, v němž tyto akty ponechávají jméno žalobce na seznamu osob, subjektů a orgánů, na které se tato omezující opatření vztahují.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/354 ze dne 4. března 2019, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/352 ze dne 4. března 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, se zrušují v rozsahu, v němž bylo na seznamu osob, subjektů a orgánů, na které se vztahují tato omezující opatření, ponecháno jméno Sergeje Arbuzova.

                  2)

                  Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 246, 22.7.2019.


title: Věc T-475/20: Žaloba podaná dne 9. srpna 2020 – LE v. Komise

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/36

      Žaloba podaná dne 9. srpna 2020 – LE v. Komise
      (Věc T-475/20)
      (2020/C 414/57)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: LE (zástupce: M. Straus, právník)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise C (2020) 3988 final ze dne 9. června 2020, jakož i s nimi související rozhodnutí a oznámení o dluhu, jakož i jeho výkon a provádění Komisí a případnými orgány zmocněnými na základě článku 299 SFEU;

                  —

                  rozhodl nebo přijal jakákoli další opatření, která bude považovat za správná a vhodná a

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů vynaložených v těchto řízení včetně výdajů na právní zastoupení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce následující žalobní důvody.

                  1.

                  Doba trvání a neposouzení relevantních skutečností:

                              —

                              Komisi trvalo více než 5 let bez plné transparentnosti týkající se přezkumu a jejího odmítnutí povolit žalobci, aby předložil dodatečné žádosti nebo vyhověl jejím žádostem o informace a odůvodnění. Zprávy vypracované Komisí byly neúplné, nepřesné a nebyly v souladu s právními předpisy týkajícími se hodnocení, posouzení a kontroly dotací.

                  2.

                  Rovné zacházení a transparentnost:

                              —

                              Ukončení dohody nemá žádný platný důvod a Komise nezohlednila skutečnost, že případné ukončení dohody nebylo v dohodě stanoveno.

                  3.

                  Zásady řádné správy:

                              —

                              Komise nejednala v souladu se zásadami řádné správy, tj. odpovědné jednání ve veřejných záležitostech a správa veřejných zdrojů.

                  4.

                  Nedostatek dostatečného odůvodnění a rovného zacházení:

                              —

                              Rozhodnutí a rozhodnutí, které se k němu vztahuje, postrádají řádné a přesné odůvodnění, jakož i transparentnost a otevřenost. Byly učiněny úkony proti zásadě rovného zacházení.

                  5.

                  Zásada řádné správy:

                              —

                              Komise se omezila na to, že soustavně odkazovala na svá předchozí rozhodnutí, která byla rovněž neodůvodněná a nebyla založena na zásadě řádné správy a dalších uplatněných zásadách. Toto není v dostatečném souladu se zásadami pro přijímání rozhodnutí.

                  6.

                  Nedostatek informací:

                              —

                              Žalobce neobdržel zprávy a přezkum, včetně úplné kopie zpráv o auditu, takže nebyl schopen zkontrolovat a posoudit provedené výpočty, závěry a odůvodnění.


title: Věc T-579/20: Žaloba podaná dne 21. září 2020 – Genekam Biotechnology v. Komise

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/37

      Žaloba podaná dne 21. září 2020 – Genekam Biotechnology v. Komise
      (Věc T-579/20)
      (2020/C 414/58)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Genekam Biotechnology AG (Duisburg, Německo) (zástupce: S. Hertwig, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované C(2020) 5548 final ze dne 7. srpna 2020 v rozsahu, v němž uplatňuje částku více než 39 827,83 eur navýšenou o úroky z prodlení;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Tato žaloba směřuje ke zrušení rozhodnutí Komise C(2020) 5548 final ze dne 7. srpna 2020 o vymáhání částky ve výši 119 659,55 eur, kterou dluží společnost Genekam Biotechnology AG.
      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení Smluv podle čl. 263 odst. 2 SFEU kvůli chybějící aktivní legitimaci Evropské komise.

                              —

                              Evropská komise není aktivně legitimována. Podle vykonatelného rozhodnutí Evropské komise C(2020) 5548 final ze dne 7. srpna 2020, jakož i přílohy II, část B, oddíl 2, II.19.3 grantové dohody jedná Komise jménem účastnického záručního fondu resp. jako její „executive agent“. Evropská komise tedy nenáleží nárok zabezpečený titulem a není tedy oprávněna vyžadovat samotné zaplacení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení Smluv podle čl. 263 odst. 2 SFEU kvůli porušení zásady zákonnosti správy.

                              —

                              Záruční fond nemá k dispozici právní základ pro přijetí sporného vykonatelného rozhodnutí. Článek 299 SFEU totiž opravňuje nanejvýš Komisi, nikoli garanční fond, aby jednala na základě vykonatelného rozhodnutí. Krom toho se nejedná v případě samotného článku 299 SFEU o dostatečný právní základ pro přijetí vykonatelných rozhodnutí. Oprávnění dotčených orgánů přijmout takové právní akty totiž musí vyplývat z jiných ustanovení.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení Smluv podle čl. 263 odst. 2 SFEU kvůli chybějícímu nároku na vrácení vyplývajícímu z přílohy II, části B, oddílu 2, II.20 grantové dohody.

                              —

                              Žalovaná není podle ustanovení grantové dohody oprávněna požadovat vrácení výdajů z prvního roku projektu, které uvedla žalobkyně. Náklady jsou totiž oprávněné, a je tedy třeba je uznat.

                              —

                              Proti tomu nelze rovněž namítat, že žalobkyně neměla po vyloučení z projektu FIBROGELNET nárok na náhradu svých nákladů, jelikož účast žalobkyně na projektu FIBROGELNET nebyla z důvodu několika porušení procesních právních předpisů týkajících se vyloučení příjemce z konsorcia podle přílohy II, části B, oddílu 2, II.35 a násl. účinně ukončena a koordinátorka opakovaně potvrdila žalobkyni již před údajným vyloučením z projektu, že výdaje jsou podle přílohy II, části B, oddílu 2, II.14 grantové dohody oprávněné. Žalobkyně se tedy mohla spoléhat na to, že je obdrží.


title: Věc T-580/20: Žaloba podaná dne 7. října 2020 – KC v. Komise

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/38

      Žaloba podaná dne 7. října 2020 – KC v. Komise
      (Věc T-580/20)
      (2020/C 414/59)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: KC (zástupce: L. Frölich, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  uložil Evropské unii povinnost zaplatit žalobkyni náhradu škody (úroky a různé škody), ve výši 330 000 eur za den ode dne 1. června 2020 (včetně) až do dne přijetí rozhodnutí Evropskou komisí ve věci [důvěrné] (1), v souladu s výroky a zásadami vyplývajícími z rozsudků ze dne 21. července 2016, Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14, a ze dne 5. března 2019, Eesti Pagar AS, C-349/17;

                  —

                  uložil Evropské unii povinnost zaplatit žalobkyni náhradu z důvodu ztráty příležitostí, ve výši 680 000 eur za den ode dne 1. června 2020 (včetně) až do dne přijetí rozhodnutí Evropskou komisí ve věci [důvěrné], v souladu s výroky a zásadami vyplývajícími z rozsudků ze dne 21. července 2016, Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14, a ze dne 5. března 2019, Eesti Pagar AS, C-349/17;

                  —

                  uložil Evropské unii povinnost zaplatit žalobkyni náhradu nemajetkové újmy ve výši 10 354 869,92 eura;

                  —

                  nařídil, že výše uvedené náhrady boudou zvýšeny o úroky z prodlení ode dne vydání tohoto rozsudku do úplného zaplacení, o sazbě stanovené Evropskou centrální bankou (ECB) pro její hlavní refinanční operace, zvýšené o dva procentní body;

                  —

                  uložil Evropské unii náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobkyně uplatňuje na podporu žaloby jediný žalobní důvod vycházející ze tří kumulativních podmínek stanovených judikaturou vyplývající z rozsudku ze dne 8. listopadu 2011, Idromacchine a další v. Komise, T-88/09, EU:T:2011:641, pro založení odpovědnosti Evropské unie na základě čl. 340 druhého pododstavce SFEU. Tento žalobní důvod se dělí na tři části.

                  1.

                  V první části žalobkyně tvrdí, že ve stížnosti podané k Evropské komisi upozornila na neoznámené zásahy francouzského státu v podobě kapitálových investic do fondu spravovaného soukromoprávní společností, která má zvláštní a výlučná práva ve smyslu čl. 106 odst. 1 SFEU. Má za to, že Komise nezohlednila výroky a zásady uvedené v rozsudcích ze dne 21. července 2016, Dilly’s Wellnesshotel, C-493/14, EU:C:2016:577, a ze dne 5. března 2019, Eesti Pagar, C-349/17, EU:C:2019:172. Podle žalobkyně porušila Komise zaprvé zásadu „lex posterior derogat legi priori“, zadruhé hierarchii právních norem v článku 288 SFEU a zatřetí zásadu „lex specialis derogat legi generali“. Konečně Komise podle ní porušila procesní práva žalobkyně tím, že po uplynutí přiměřené lhůty nezahájila formální řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.

                  2.

                  Ve druhé části žalobkyně tvrdí, že jí byly upřeny rozhodující a nezbytné právní účinky, které jsou spojeny se zahájením formálního řízení a které by jí umožnily odůvodnit u vnitrostátních soudů existenci povinnosti navrácení předmětných protiprávních podpor. Podle žalobkyně by jí toto bývalo umožnilo dosáhnout vydání předběžných opatření, jež by sloučila zejména k vypořádání se s naléhavostí, kterou pro ni představoval nedostatek dostatečných příjmů.

                  3.

                  Ve třetí části má žalobkyně za to, že přímá a jistá povaha vzniklé škody je prokázána, neboť jí protiprávní jednání Komise zabránilo v tom, aby jí byly zaplaceny náhrady ze strany francouzských orgánů, za účelem zajištění plateb jejích bankovních splátek, což vedlo ke vzniku majetkové újmy a nemajetkové újmy a ke ztrátě příležitostí, nahraditelných Unií.

         (1)  Skryté důvěrné údaje.


title: Věc T-582/20: Žaloba podaná dne 17. září 2020 – Ighoga Region 10 a další v. Komise

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/39

      Žaloba podaná dne 17. září 2020 – Ighoga Region 10 a další v. Komise
      (Věc T-582/20)
      (2020/C 414/60)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Interessengemeinschaft der Hoteliers und Gastronomen Region 10 e.V. (Ighoga Region 10) (Ingolstadt, Německo), MJ a MK (zástupce: A. Bartosch, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 28. dubna 2020 o státní podpoře SA.48582 (2017/FC) – Německo – Opatření údajných státních podpor ve prospěch společností Maritim-Gruppe a KHI Immobilien GmbH (Ingolstadt), a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyněmi.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žaloba je založena na jediném žalobním důvodu, jehož prostřednictvím žalobkyně uplatňují porušení svých procesních práv jakožto zúčastněných stran podle čl. 1 písm. h) nařízení č. 2015/1589 (1), jelikož žalovaná odmítla zahájit formální vyšetřovací řízení směřující proti Německu podle čl. 108 odst. 2 SFEU.
      Tento žalobní důvod se dělí na čtyři části.

                  1.

                  Zaprvé, žalobkyně tvrdí, že závažné obtíže týkající se nepřímých výhod pro společnost Maritim-Gruppe v souvislosti s provozováním kongresového centra a hotelu v Ingolstadtu nebyly odstraněny, jelikož

                              —

                              žalovaná opomenula provést nezávislý přezkum nabídek na provozování kongresového centra města Ingolstadt navzdory existenci konkrétních důkazů zpochybňujících řádnost zadávacího řízení,

                              —

                              žalovaná v rámci přezkumu slučitelnosti nájemních podmínek s trhem použila protiprávní kritérium,

                              —

                              mimoto pro tento přezkum uvedla nevhodné kritérium, a

                              —

                              konečně, odmítla pro tento přezkum použít vhodné kritérium.

                  2.

                  Zadruhé, žalobkyně tvrdí, že závažné obtíže týkající se nepřímých výhod pro společnost Maritim-Gruppe nebyly odstraněny, jelikož žalovaná zcela ignorovala argumentaci obsaženou ve stížnosti, a dopustila se tak četných nesprávných posouzení.

                  3.

                  Zatřetí, žalobkyně tvrdí, že závažné obtíže nebyly odstraněny z důvodu úplné absence jakéhokoliv přezkumu předmětu stížnosti, a sice údajné nadměrné kompenzace financování kongresového centra v Ingolstadtu.

                  4.

                  Začtvrté, žalobkyně tvrdí, že závažné obtíže nebyly odstraněny z důvodu chybného posouzení mezistátní povahy z hlediska práva státních podpor, jelikož

                              —

                              žalovaná toto hledisko posuzovala z pohledu nesprávné hospodářské činnosti,

                              —

                              vycházela přitom z právně chybného předpokladu,

                              —

                              zcela opomenula důkazy uplatňované ve stížnosti na podporu argumentu, že mezistátní kritérium musí být považováno za splněné, a

                              —

                              konečně, uplatnila nevhodná a věcně nesprávná kritéria.

         (1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9).


title: Věc T-588/20: Žaloba podaná dne 25. září 2020 – MP v. Komise

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/40

      Žaloba podaná dne 25. září 2020 – MP v. Komise
      (Věc T-588/20)
      (2020/C 414/61)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: MP (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 9. února 2020, kterým byla implicitně zamítnuta její žádost, aby její nároky na důchod byly stanoveny na základě pravidel účinných před 1. lednem 2014, které bylo potvrzeno rozhodnutím ze dne 12. února 2020;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod vycházející z porušení článků 21 a 22 přílohy XIII služebního řádu úředníků Evropské unie napadeným rozhodnutím.


title: Věc T-602/20: Žaloba podaná dne 30. září 2020 – MS v. Komise

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/41

      Žaloba podaná dne 30. září 2020 – MS v. Komise
      (Věc T-602/20)
      (2020/C 414/62)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: MS (zástupce: M. Medla, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí ve formě rozhodnutí o stížnosti;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žaloba směřuje proti rozhodnutí Evropské komise PMO 4, TFT IN, 0425863600, PMO – Úřad pro správu a vyplácení individuálních nároků, PMO 4 – Důchody a vztahy s bývalými zaměstnanci, ze dne 3. prosince 2019 ve formě rozhodnutí Evropské komise HR.E.2/NX/sb/Ares, DG HR – Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost – DIR E – Právní otázky a partnerství, oddělení 2 – Stížnosti a přezkum řízení, ze dne 30. června 2020, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce proti napadenému rozhodnutí.
      Žaloba je založena na jediném důvodu, kterým se uplatňuje porušení čl. 11 odst. 2 druhého pododstavce přílohy VIII služebního řádu úředníků Evropské unie (1) ve spojení s čl. 7 odst. 1 druhým pododstavcem rozhodnutí správního výboru Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 2004, kterým se stanoví obecná prováděcí pravidla k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu.
      Žalovaná vycházela při výpočtu služebních roků započitatelných pro starobní důchod nesprávně ze skutečně převedené kapitálové hodnoty zdaněné sazbou 3,9 % ke dni podání žádosti o převod nároků. Místo toho měla žalovaná tento výpočet založit na hodnotě důchodových nároků oznámené vnitrostátní pojišťovnou v okamžiku žádosti o převod nároků. To by vedlo k více než 20 % zvýšení počtu služebních roků započitatelných pro starobní důchod.

         (1)  Nařízení (EHS) č. 31, (ESAE) č. 11, kterým se stanoví služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropského hospodářského společenství a Evropského společenství pro atomovou energii (Úř. věst. P 45, 14.6.1962, s. 1385).


title: Věc T-607/20: Žaloba podaná dne 30. září 2020 – Austrian Power Grid a další v. ACER

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/42

      Žaloba podaná dne 30. září 2020 – Austrian Power Grid a další v. ACER
      (Věc T-607/20)
      (2020/C 414/64)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Austrian Power Grid AG (Vídeň, Rakousko) a 7 dalších žalobců (zástupci: M. Levitt, advokát, B. Byrne a D. Jubrail, Solicitors)

         Žalovaná: Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER)

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká žalobců;

                  —

                  zrušil čl. 1 rozhodnutí ACER č. 03/2020 ze dne 24. ledna 2020 a čl. 3 odst. 3, čl. 3 odst. 5 písm. b), čl. 4 odst. 6, článek 6, čl. 11 odst. 1 písm. c), čl. 11 odst. 2 písm. c) a článek 12 rámce pro zavedení Evropské platformy pro výměnu regulační energie ze záloh pro regulaci výkonové rovnováhy s automatickou aktivací;

                  —

                  uložil ACER náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Touto žalobou žalobci požadují zrušení rozhodnutí odvolacího senátu ACER ze dne 16. července 2020 ve věci A-002-2020 (konsolidované znění) o zamítnutí odvolání proti rozhodnutí ACER č. 03/2020, ze dne 24. ledna 2020, týkajícího se rámce pro zavedení Evropské platformy pro výměnu regulační energie ze záloh pro regulaci výkonové rovnováhy s automatickou aktivací, a případně rozhodnutí ACER č. 03/2020 a přílohy I tohoto rozhodnutí.
      Na podporu žaloby předkládají žalobci tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení, kterým je stiženo napadené rozhodnutí z důvodu závěru odvolacího senátu žalované, podle kterého ACER měla pravomoc doplnit a změnit ustanovení prováděcího aktu, (rámcový pokyn pro obchodní zajišťování výkonové rovnováhy v elektroenergetice) (1) přijetím rozhodnutí, které se odchýlilo od postoje přijatého vnitrostátními regulačními orgány, v rozporu se zásadou svěřených pravomocí a nařízením ACER.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení, jímž je stiženo napadené rozhodnutí, protože odvolací senát žalované nesprávně použil požadavky týkající se koncepce a fungování Evropské platformy pro výměnu regulační energie ze záloh pro regulaci výkonové rovnováhy s automatickou aktivací potvrzením změny ustanovení prováděcího aktu (rámcový pokyn pro obchodní zajišťování výkonové rovnováhy v elektroenergetice) učiněné ze strany ACER.

                  3.

                  Napadené rozhodnutí porušuje zásadu řádné správy, právo na obhajobu a povinnost uvést odůvodnění a nesplnilo právní povinnosti, jež má odvolací senát žalobkyně jakožto odvolací senát.

         (1)  Nařízení Komise (EU) 2017/2195 ze dne 23. listopadu 2017, kterým se stanoví rámcový pokyn pro obchodní zajišťování výkonové rovnováhy v elektroenergetice (Úř. věst. 2017, L 312, s. 6).


title: Věc T-611/20: Žaloba podaná dne 2. října 2020 – Airoldi Metalli v. Komise

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/43

      Žaloba podaná dne 2. října 2020 – Airoldi Metalli v. Komise
      (Věc T-611/20)
      (2020/C 414/65)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Airoldi Metalli SpA (Molteno, Itálie) (zástupci: M. Campa, D. Rovetta, G. Pandey, V. Villante a M. Pirovano, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2020/1215 ze dne 21. srpna 2020, kterým se zavádí celní evidence dovozu hliníkových výlisků pocházejících z Čínské lidové republiky;

                  —

                  nařídil organizační procesní opatření a požádal Komisi, aby předložila své interní dokumenty a analýzy týkající se přípravných prací na napadeném nařízení a relevantní evidenci dovozu;

                  —

                  uložil žalované povinnost nahradit žalobkyni náklady vynaložené v tomto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 10 odst. 4 a čl. 14 odst. 5 základního antidumpingového nařízení, jakož i ze zjevně nesprávného posouzení při zkoumání a posuzování důkazů předložených žadatelem v antidumpingovém řízení za účelem celní evidence. Žalobkyně uvádí, že Komise založila své rozhodnutí týkající se uložení povinnosti celní evidence dovozu, kterou stanoví napadené nařízení, na důkazech a údajích, které nejsou spolehlivé a ani representativní, pokud jde o trh Evropské unie.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení relevantních skutkových okolností, protože Komise adekvátně neposoudila existenci relevantních podmínek pro nařízení celní evidence dovozu.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a práva žalobkyně být vyslechnut, jakož i porušení povinnosti uvést odůvodnění a článku 296 Smlouvy o fungování Evropské unie. Žalobkyně tvrdí, že bylo porušeno její právo být vyslechnut, protože jí nebyla sdělena relevantní metodologie pro posouzení existence dumpingu a nemohla se proto k této metodologii vyjádřit. Žalobkyně rovněž tvrdí, že napadené nařízení je vadné, neboť neuvádí úplné odůvodnění, protože neexistuje jasné vysvětlení metodologie použité pro posouzení dumpingu, jakož i důvod, proč Komise považovala důkazy předložené žadatelem v antidumpingovém řízení, které jsou na první pohled nespolehlivé, za spolehlivé.


title: Věc T-617/20: Žaloba podaná dne 5. října 2020 – Standardkessel Baumgarte Holding v. EUIPO (Standardkessel)

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/44

      Žaloba podaná dne 5. října 2020 – Standardkessel Baumgarte Holding v. EUIPO (Standardkessel)
      (Věc T-617/20)
      (2020/C 414/66)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Standardkessel Baumgarte Holding GmbH (Duisburg, Německo) (zástupkyně: J. Vogtmeier, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranná známka Evropské unie Standardkessel – Přihláška č. 18 017 986

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. července 2020, ve věci R 2665/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení, které vznikly v rámci řízení před odvolacím senátem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001


title: Věc T-623/20: Žaloba podaná dne 9. října 2020 – Sun West a další v. Komise

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/45

      Žaloba podaná dne 9. října 2020 – Sun West a další v. Komise
      (Věc T-623/20)
      (2020/C 414/67)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Sun West (Saint-Allouestre, Francie), JB Solar (Saint-Allouestre) a Azimut56 (Saint-Allouestre) (zástupkyně: S. Manna, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise SA.40349 (2020/MI2) B2/AD/MKL/D*2020/091023 ze dne 28. července 2020, kterým byla zamítnuta jejich stížnost ze dne 2. března 2020, týkající se státních podpor vyplácených producentům solární elektřiny francouzským státem podle sazebních vyhlášek ze dne 10. července 2006, 12. ledna a 31. srpna 2010, z důvodu, že:

                              —

                              žalobkyně musí být považovány za „zúčastněné strany“ ve smyslu čl. 1 písm. h) nařízení (EU) 2015/1589 a z tohoto titulu jsou podle čl. 24 odst. 2 nařízení 2015/1589 oprávněny předložit Komisi stížnost na protiprávní podpory,

                              —

                              Komise je podle článku 12 odst. 1 nařízení 2015/1589 povinna bez zbytečného prodlení zahájit fázi předběžného přezkumu veškerých stížností podaných proti protiprávním podporám,

                              —

                              Komise je povinna uplatňovat ustanovení SFEU týkající se státních podpor a nemůže být v tomto ohledu nečinná,

                              —

                              žalobkyně použily vzorový formulář podle článku 33 nařízení 2015/1589.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení čl. 1 písm. h) nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9, dále jen „nařízení 2015/1589“). Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že mají postavení „zúčastněných stran“.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 24 odst. 2 nařízení 2015/1589. Žalobkyně mají za to, že pokud je stížnost podána „zúčastněnou stranou“, spadá do působnosti uvedeného článku.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení čl. 12 odst. 1 nařízení 2015/1589, jelikož Komise je podle tohoto ustanovení povinna bez zbytečného prodlení zahájit fázi předběžného přezkumu veškerých stížností podaných proti protiprávním podporám.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení článků 107, 108 a 109 SFEU a nařízení 2015/1589. Žalobkyně mají za to, že Komise je povinna uplatňovat ustanovení Smlouvy o fungování Evropské unie týkající se státních podpor a nemůže být při přezkumu veškerých stížností podaných proti protiprávním podporám nečinná.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z porušení článku 33 nařízení 2015/1589. Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že použily vzorový formulář podle tohoto článku.


title: Věc T-626/20: Žaloba podaná dne 12. října 2020 – Landwärme v. Komise

text:
               30.11.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/46

      Žaloba podaná dne 12. října 2020 – Landwärme v. Komise
      (Věc T-626/20)
      (2020/C 414/68)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Landwärme GmbH (Mnichov, Německo) (zástupci: J. Bonhage a M. Frank, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované C(2020) 4489 final ze dne 29. června 2020 o státní podpoře SA.56125 (2020/N) – „Sweden Prolongation and modification of scheme SA.49893 (2018/N)/Tax exemption for non-food based biogas and bio-propane in heat generation“ a SA.56908 (2020/N) – „Sweden Prolongation and modification of biogas scheme for motor fuel in Sweden“; a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z protiprávnosti podpory.

                              —

                              Podpory Švédského království výroby bioplynu a tepla a jejich využívání jako paliva dovolují kombinaci s podporami jiných členských států EU. Tato kombinace vede v případě dovozu bioplynu k nadměrným náhradám. Podpory jsou proto protiprávní a rozhodnutí o jejich povolení vydaná Komisí jsou proto neplatná.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného posouzení.

                              —

                              Žalobkyně se v roce 2019 písemně obrátila na Komisi a upozornila ji na problematiku kombinace podpor Švédského království s podporami jiných členských států EU. Komise toto při svém posuzování nezohlednila. Kromě toho, že nezohlednila podnět žalobkyně, nezohlednila ani rozsáhlé veřejně přístupné informace týkající se této problematiky. Vzhledem k tomu, že Komise nezjistila a neposuzovala hospodářské souvislosti podpor Švédského království pro bioplyn k výrobě tepla a k využívání jako paliva, došlo k nesprávnému právnímu posouzení. Rozhodnutí o povolení vydaná Komisí jsou proto neplatná.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění.

                              —

                              Komise se ve svých rozhodnutích o povolení nezabývá kombinací podpor Švédského království s podporami jiných členských států EU. Toto představuje nedostatečné odůvodnění a porušení čl. 296 odst. 2 SFEU, jakož i čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. Rozhodnutí o povolení vydaná Komisí jsou proto neplatná.

                  4.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z povinnosti zahájit formální vyšetřovací řízení.

                              —

                              Komise byla na základě tržních podmínek, které se od vydání původního povolení zásadně změnily, povinna své posouzení týkající se státní podpory podložit informacemi o trhu získanými v rámci formálního vyšetřovacího řízení. Krom toho byla povinna zahájit formální vyšetřovací řízení proto, že při posuzování podpor Švédského království narazila na značné problémy. Skutečnost, že nebylo zahájeno formální vyšetřovací řízení, představuje porušení čl. 4 odst. 4 nařízení Rady (EU) 2015/1589 (1). Rozhodnutí o povolení vydaná Komisí jsou proto neplatná.

         (1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9).


title: Věc C-681/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Brescia – Itálie) – JH v. KG („Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Směrnice 2008/104/ES – Agenturní zaměstnávání – Článek 5 odst. 5 – Rovné zacházení – Vhodná opatření k zamezení zneužívání agenturního zaměstnávání – Povinnost členských států zamezit opakujícím se přidělením – Chybějící omezení ve vnitrostátní právní úpravě – Požadavek konformního výkladu“)

text:
               7.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/2

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Brescia – Itálie) – JH v. KG
      (Věc C-681/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 2008/104/ES - Agenturní zaměstnávání - Článek 5 odst. 5 - Rovné zacházení - Vhodná opatření k zamezení zneužívání agenturního zaměstnávání - Povinnost členských států zamezit opakujícím se přidělením - Chybějící omezení ve vnitrostátní právní úpravě - Požadavek konformního výkladu“)
      (2020/C 423/02)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale ordinario di Brescia

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: JH

         Žalovaná: KG

         Výrok

      Článek 5 odst. 5 první věta směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/104/ES ze dne 19. listopadu 2008 o agenturním zaměstnávání musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která neomezuje počet po sobě jdoucích přidělení téhož zaměstnance agentury práce ke stejnému uživateli, a nepodmiňuje zákonnost využívání agenturního zaměstnávání uvedením důvodů technické povahy nebo důvodů zohledňujících požadavky související s výrobou, organizací nebo nahrazováním zaměstnanců, které odůvodňují takové využívání. Toto ustanovení musí být naopak vykládáno v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát nepřijal vůbec žádné opatření, za tím účelem, aby zachoval přechodnou povahu agenturního zaměstnávání, jakož i vnitrostátní právní úpravě, která nestanoví žádné opatření s cílem zamezit po sobě jdoucím přidělováním téhož zaměstnance agentury práce ke stejnému uživateli s cílem obejít ustanovení směrnice 2008/104 jako celku.

         (1)  Úř. věst. C 35, 28.1.2019.


title: Věc C-732/18 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 17. září 2020 – PAO Rosneft Oil Company, dříve NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, dříve RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO v. Rada Evropské unie, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Omezující opatření přijatá vzhledem k činnostem Ruské federace destabilizujícím situaci na Ukrajině – Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje – Zařazení názvů navrhovatelek na seznam subjektů, na něž se vztahují omezující opatření“)

text:
               7.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/3

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 17. září 2020 – PAO Rosneft Oil Company, dříve NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, dříve RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO v. Rada Evropské unie, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Evropská komise
      (Věc C-732/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Omezující opatření přijatá vzhledem k činnostem Ruské federace destabilizujícím situaci na Ukrajině - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Zařazení názvů navrhovatelek na seznam subjektů, na něž se vztahují omezující opatření“)
      (2020/C 423/03)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: PAO Rosneft Oil Company, dříve NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, dříve RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO (zástupce: L. Van den Hende, advocaat)

         Další účastníci řízení: Rada Evropské unie (zástupci: M. Joséphidès a B. Driessen, zmocněnci), Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Evropská komise (zástupci: původně L. Havas, J. Norris a A. Tizzano, poté L. Havas a J. Norris, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Rosneft Oil Company PAO, RN-Shelf-Arctic OOO, RN-Shelf-Far East AO, RN-Exploration OOO a Tagulskoe OOO ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

                  3)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 93, 11.3.2019.


title: Věc C-778/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Association française des usagers de banques v. Ministre de l'Économie et des Finances („Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitelů – Platební služby na vnitřním trhu – Směrnice 2007/64/ES – Článek 45 – Směrnice (EU) 2015/2366 – Článek 55 – Vypovězení rámcové smlouvy – Směrnice 2014/17/EU – Smlouvy o spotřebitelském úvěru na nemovitosti určené k bydlení – Článek 12 odst. 1, 2 písm. a) a odstavec 3 – Vázaný prodej – Spojený prodej – Směrnice 2014/92/EU – Platební účty – Články 9 až 14 – Změna účtu – Povinnost domicilovat své příjmy na platebním účtu u věřitele po dobu stanovenou ve smlouvě o úvěru jako protiplnění za poskytnutí individualizované výhody – Doba trvání povinnosti – Ztráta individualizované výhody v případě předčasného zrušení účtu“)

text:
               7.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/3

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Association française des usagers de banques v. Ministre de l'Économie et des Finances
      (Věc C-778/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitelů - Platební služby na vnitřním trhu - Směrnice 2007/64/ES - Článek 45 - Směrnice (EU) 2015/2366 - Článek 55 - Vypovězení rámcové smlouvy - Směrnice 2014/17/EU - Smlouvy o spotřebitelském úvěru na nemovitosti určené k bydlení - Článek 12 odst. 1, 2 písm. a) a odstavec 3 - Vázaný prodej - Spojený prodej - Směrnice 2014/92/EU - Platební účty - Články 9 až 14 - Změna účtu - Povinnost domicilovat své příjmy na platebním účtu u věřitele po dobu stanovenou ve smlouvě o úvěru jako protiplnění za poskytnutí individualizované výhody - Doba trvání povinnosti - Ztráta individualizované výhody v případě předčasného zrušení účtu“)
      (2020/C 423/04)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Association française des usagers de banques

         Žalovaný: Ministre de l'Économie et des Finances

         Výrok

                  1)

                  Článek 12 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/17/EU ze dne 4. února 2014 o smlouvách o spotřebitelském úvěru na nemovitosti určené k bydlení a o změně směrnic 2008/48/ES a 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 1093/2010 musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která opravňuje věřitele k tomu, aby při uzavření smlouvy o úvěru týkající se nemovitostí k bydlení od úvěrovaného vyžadoval jako protiplnění za individualizovanou výhodu domicilaci veškerých jeho příjmů ze závislé činnosti nebo obdobných příjmů na platebním účtu otevřeném u tohoto věřitele bez ohledu na výši, splátky a dobu trvání úvěru. Toto ustanovení musí být naproti tomu vykládáno v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které uložená povinnost domicilace, pokud se nevztahuje na veškeré příjmy úvěrovaného ze závislé činnosti, může dosáhnout deseti let, nebo je-li kratší, doby trvání dotčené smlouvy o úvěru.

                  2)

                  Pojem „poplatky“ ve smyslu čl. 45 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES ze dne 13. listopadu 2007 o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a zrušuje směrnice 97/5/ES, čl. 55 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2366 ze dne 25. listopadu 2015 o platebních službách na vnitřním trhu, o změně směrnice 2002/65/ES, 2009/110/ES, 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 1093/2010 a o zrušení směrnice 2007/64/ES, jakož i čl. 12 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/92/EU ze dne 23. července 2014 o porovnatelnosti poplatků souvisejících s platebními účty, změně platebního účtu a přístupu k platebním účtům se základními prvky musí být vykládán v tom smyslu, že nezahrnuje ztrátu individualizované výhody nabízené věřitelem úvěrovanému jako protiplnění za otevření účtu u tohoto věřitele k domicilaci jeho příjmů v rámci smlouvy o úvěru, která byla způsobena zrušením tohoto účtu.

         (1)  Úř. věst. C 54, 11.2.2019.


title: Věc C-813/18 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 15. října 2020 – Deza, a.s. v. Evropská komise, Finská republika, Švédské království, Evropská agentura pro chemické látky („Kasační opravný prostředek – Životní prostředí – Nařízení (ES) č. 1272/2008 – Klasifikace, označování a balení určitých látek a směsí – Nařízení (EU) 2017/776 – Klasifikace antrachinonu – Látka, u níž se předpokládá, že má u člověka karcinogenní potenciál – Nesprávný výklad a nesprávná aplikace nařízení č. 1272/2008 a zásady právní jistoty – Zkreslení skutkových okolností a důkazů – Rozsah přezkumu“)

text:
               7.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/5

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 15. října 2020 – Deza, a.s. v. Evropská komise, Finská republika, Švédské království, Evropská agentura pro chemické látky
      (Věc C-813/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Životní prostředí - Nařízení (ES) č. 1272/2008 - Klasifikace, označování a balení určitých látek a směsí - Nařízení (EU) 2017/776 - Klasifikace antrachinonu - Látka, u níž se předpokládá, že má u člověka karcinogenní potenciál - Nesprávný výklad a nesprávná aplikace nařízení č. 1272/2008 a zásady právní jistoty - Zkreslení skutkových okolností a důkazů - Rozsah přezkumu“)
      (2020/C 423/06)
      Jednací jazyk: čeština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Deza, a.s. (zástupce: P. Dejl, advokát)

         Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici a Z. Malůšková, zmocněnci), Finská republika (zástupce: S. Hartikainen, zmocněnec), Švédské království (zástupkyně: původně H. Eklinder, H. Shev, C. Meyer-Seitz, J. Lundberg a A. Falk, poté H. Eklinder, H. Shev a C. Meyer-Seitz, zmocněnkyně), Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupkyně: A. Hautamäki a M. Heikkilä, zmocněnkyně)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnost Deza, a.s., ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Finská republika, Švédské království a Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 93, 11.3.2019.


title: Věc C-335/19: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelnego Sądu Administracyjnego – Polsko) – E. Sp. z o.o. Sp. k. v. Minister Finansów („Řízení o předběžné otázce – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 90 – Snížení základu DPH – Celkové nebo částečné nezaplacení ceny – Podmínky uložené vnitrostátní právní úpravou pro uplatnění nároku na snížení – Podmínka, podle které dlužník nesmí být v insolvenčním řízení nebo v likvidaci – Podmínka, podle které musí být věřitel a dlužník osobami povinnými k DPH“)

text:
               7.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/7

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelnego Sądu Administracyjnego – Polsko) – E. Sp. z o.o. Sp. k. v. Minister Finansów
      (Věc C-335/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 90 - Snížení základu DPH - Celkové nebo částečné nezaplacení ceny - Podmínky uložené vnitrostátní právní úpravou pro uplatnění nároku na snížení - Podmínka, podle které dlužník nesmí být v insolvenčním řízení nebo v likvidaci - Podmínka, podle které musí být věřitel a dlužník osobami povinnými k DPH“)
      (2020/C 423/10)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: E. Sp. z o.o. Sp. k.

         Žalovaný: Minister Finansów

         Výrok

      Článek 90 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která váže snížení základu daně z přidané hodnoty (DPH) na podmínku, aby byl dlužník ke dni dodání zboží nebo poskytnutí služby a ke dni předcházejícímu dni podání opravného daňového přiznání s cílem využít tohoto snížení registrován jako osoba povinná k DPH a nebyl v insolvenčním řízení nebo v likvidaci a aby i věřitel byl ke dni předcházejícímu dni podání opravného daňového přiznání stále registrován jako osoba povinná k DPH.

         (1)  Úř. věst. C 280, 19.8.2019.


title: Věc C-396/19 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. října 2020 – Evropská centrální banka v. Estate of Espírito Santo Financial Group SA, v likvidaci („Kasační opravný prostředek – Rozhodnutí 2004/258/ES – Článek 4 odst. 1 písm. a) – Protokol o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (ECB) – Článek 10 odst. 4 – Přístup k dokumentům ECB – Rozhodnutí Rady guvernérů – Důvěrnost zasedání a jednání orgánů ECB – Výsledek jednání – Částečné odepření přístupu – Porušení ochrany veřejného zájmu – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               7.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/8

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. října 2020 – Evropská centrální banka v. Estate of Espírito Santo Financial Group SA, v likvidaci
      (Věc C-396/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Rozhodnutí 2004/258/ES - Článek 4 odst. 1 písm. a) - Protokol o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (ECB) - Článek 10 odst. 4 - Přístup k dokumentům ECB - Rozhodnutí Rady guvernérů - Důvěrnost zasedání a jednání orgánů ECB - Výsledek jednání - Částečné odepření přístupu - Porušení ochrany veřejného zájmu - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2020/C 423/11)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská centrální banka (zástupci: F. Malfrère a M. Ioannidis, zmocněnci, ve spolupráci s H.-G. Kamannem, Rechtsanwalt)

         Další účastnice řízení: Estate of Espírito Santo Financial Group SA, v likvidaci (zástupci: D. Duarte de Campos a S. Estima Martins, advogados)

         Výrok

                  1)

                  Bod 1 výroku rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 13. března 2019, Espírito Santo Financial Group v. ECB (T-730/16, nezveřejněný, EU:T:2019:161), se zrušuje v rozsahu, v němž Tribunál zrušil rozhodnutí Evropské centrální banky (ECB) ze dne 31. srpna 2016, kterým byl částečně odepřen přístup k některým dokumentům vztahujícím se k jejímu rozhodnutí ze dne 1. srpna 2014, týkajícímu se společnosti Banco Espírito Santo SA, v rozsahu, v němž jí ECB v tomto rozhodnutí odepřela přístup k částce úvěru uvedené ve výňatcích ze zápisu, ve kterém bylo zaznamenáno rozhodnutí Rady guvernérů ECB ze dne 28. července 2014.

                  2)

                  Bod 3 výroku rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 13. března 2019, Espírito Santo Financial Group v. ECB (T-730/16, nezveřejněný, EU:T:2019:161), se zrušuje v rozsahu, v němž v něm bylo rozhodnuto o nákladech řízení.

                  3)

                  Ve zbývající části se kasační opravný prostředek zamítá.

                  4)

                  Žaloba na neplatnost, kterou podala společnost Espírito Santo Financial Group SA, jež je v likvidaci, se zamítá v rozsahu, v němž zní na zrušení rozhodnutí Evropské centrální banky (ECB) ze dne 31. srpna 2016, kterým byl částečně odepřen přístup k některým dokumentům vztahujícím se k jejímu rozhodnutí ze dne 1. srpna 2014, týkajícímu se společnosti Banco Espírito Santo SA, v rozsahu, v němž jí ECB v tomto rozhodnutí odepřela přístup k částce úvěru uvedené ve výňatcích ze zápisu, ve kterém bylo zaznamenáno rozhodnutí Rady guvernérů ECB ze dne 28. července 2014.

                  5)

                  Společnost Espírito Santo Financial Group SA, která je v likvidaci, ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Evropskou centrální bankou v řízení v prvním stupni i v tomto řízení o kasačním opravném prostředku.

                  6)

                  Evropská centrální banka ponese polovinu vlastních nákladů řízení vynaložených v řízení v prvním stupni i v tomto řízení o kasačním opravném prostředku.

         (1)  Úř. věst. C 319, 23.9.2019.


title: Věc C-447/19 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 14. října 2020 – Close SA a Cegelec SA v. Evropský parlament („Kasační opravný prostředek – Žaloba na neplatnost – Veřejné zakázky na stavební práce – Zadávací řízení – Stavební práce na rozšíření a rekonstrukci budovy Konrad Adenauer v Lucemburku – Rozsah povinnosti veřejného zadavatele informovat uchazeče, jemuž zakázka nebyla zadána – Odůvodnění“)

text:
               7.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/9

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 14. října 2020 – Close SA a Cegelec SA v. Evropský parlament
      (Věc C-447/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Žaloba na neplatnost - Veřejné zakázky na stavební práce - Zadávací řízení - Stavební práce na rozšíření a rekonstrukci budovy Konrad Adenauer v Lucemburku - Rozsah povinnosti veřejného zadavatele informovat uchazeče, jemuž zakázka nebyla zadána - Odůvodnění“)
      (2020/C 423/12)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Close SA a Cegelec SA (zástupci: M. Rikkers a J.-L. Teheux, avocats)

         Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupkyně: E. Paladini a B. Schäfer, zmocněnkyně)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnostem Close SA a Cegelec SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 312, 16.9.2019.


title: Věc C-529/19: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Potsdam – Německo) – Möbel Kraft GmbH & Co. KG v. ML („Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitelů – Směrnice 2011/83/EU – Článek 16 písm. c) – Právo odstoupit od smlouvy – Výjimky – Zboží vyrobené podle požadavků spotřebitele nebo přizpůsobené osobním potřebám – Zboží, jehož výroba byla obchodníkem zahájena“)

text:
               7.12.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 423/9

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. října 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Potsdam – Německo) – Möbel Kraft GmbH & Co. KG v. ML
      (Věc C-529/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitelů - Směrnice 2011/83/EU - Článek 16 písm. c) - Právo odstoupit od smlouvy - Výjimky - Zboží vyrobené podle požadavků spotřebitele nebo přizpůsobené osobním potřebám - Zboží, jehož výroba byla obchodníkem zahájena“)
      (2020/C 423/13)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Potsdam

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Möbel Kraft GmbH & Co. KG

         Žalovaná: ML

         Výrok

      Článek 16 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a zrušuje směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, musí být vykládán v tom smyslu, že výjimku z práva odstoupit od smlouvy upravenou v tomto ustanovení lze uplatnit vůči spotřebiteli, který uzavřel smlouvu mimo obchodní prostory týkající se prodeje zboží, které má být zhotoveno podle jeho požadavků, bez ohledu na to, zda obchodník zahájil výrobu uvedeného zboží.

         (1)  Úř. věst. C 348, 14.11.2019.