title: Věc C-324/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. září 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Legfelsőbb Bíróság — Maďarsko) — Gábor Tóth v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága ( „Daně — DPH — Směrnice 2006/112/ES — Článek 9 — Pojem „osoba povinná k dani“ — Nárok na odpočet daně — Odmítnutí — Zásada daňové neutrality — Vystavitel faktury vyškrtnutý z rejstříku fyzických osob — podnikatelů — Vystavitel faktury, který nesplnil povinnost hlásit své zaměstnance správci daně — Povinnost osoby povinné k dani ověřit, že vystavitel faktury jednal vůči správci daně v souladu s právem“ )

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/9

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. září 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Legfelsőbb Bíróság — Maďarsko) — Gábor Tóth v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága
      (Věc C-324/11) (1)

      (Daně - DPH - Směrnice 2006/112/ES - Článek 9 - Pojem „osoba povinná k dani“ - Nárok na odpočet daně - Odmítnutí - Zásada daňové neutrality - Vystavitel faktury vyškrtnutý z rejstříku fyzických osob - podnikatelů - Vystavitel faktury, který nesplnil povinnost hlásit své zaměstnance správci daně - Povinnost osoby povinné k dani ověřit, že vystavitel faktury jednal vůči správci daně v souladu s právem)
      (2012/C 331/14)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Legfelsőbb Bíróság

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Gábor Tóth

         Žalované: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

         Předmět věci

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Magyar Köztársaság Legfelsöbb Bírósága — Výklad směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Podmínky pro uplatnění nároku na odpočet daně zaplacené na vstupu v praxi vnitrostátních daňových orgánů — Povinnost osoby povinné k dani ověřit postavení vystavitele faktury jakožto osoby povinné k dani, jakož i legalitu právního vztahu a daňové situace zaměstnanců posledně uvedeného subjektu provádějících fakturované práce

         Výrok

                  1)

                  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty a zásada daňové neutrality musí být vykládány tak, že brání tomu, aby daňový orgán odmítl přiznat osobě povinné k dani nárok na odpočet daně z přidané hodnoty, která je splatná nebo byla odvedena za služby, jež jí byly poskytnuty, z pouhého důvodu, že vystaviteli faktury bylo před tím, než poskytl dotčené služby nebo vystavil odpovídající fakturu, zrušeno živnostenské oprávnění, pokud tato faktura obsahuje veškeré údaje požadované článkem 226 této směrnice, především pak údaje, které jsou nezbytné k identifikaci osoby, která uvedenou fakturu vystavila, a povahy poskytnutých služeb.

                  2)

                  Směrnice 2006/112 musí být vykládána tak, že brání tomu, aby daňový orgán odmítl přiznat osobě povinné k dani nárok na odpočet daně z přidané hodnoty, která je splatná nebo byla odvedena za služby, jež jí byly poskytnuty, z důvodu, že vystavitel faktury, která se týká těchto služeb, nenahlásil pracovníky, které zaměstnával, aniž by tento orgán z hlediska objektivních okolností prokázal, že dotyčná osoba povinná k dani věděla nebo musela vědět, že plnění uplatňované k odůvodnění nároku na odpočet daně bylo součástí podvodu spáchaného uvedeným vystavitelem či jiným hospodářským subjektem vystupujícím na předcházejícím stupni dodavatelského řetězce.

                  3)

                  Směrnice 2006/112 musí být vykládána tak, že skutečnost, že osoba povinná k dani neověřila, zda existuje právní vztah mezi pracovníky zaměstnanými na stavbě a vystavitelem faktury ani zda tento vystavitel nahlásil své pracovníky, nepředstavuje objektivní okolnost umožňující dojít k závěru, že příjemce faktury věděl nebo musel vědět, že se podílí na plnění, které je součástí podvodu na dani z přidané hodnoty, pokud tento příjemce neměl žádné indicie odůvodňující podezření, že na straně uvedeného vystavitele došlo k nesrovnalostem či podvodu. Nárok na odpočet daně nelze tedy z uvedeného důvodu odmítnout přiznat, jsou-li hmotněprávní a formální podmínky stanovené uvedenou směrnicí pro uplatnění tohoto nároku splněny.

                  4)

                  Pokud daňový orgán předloží konkrétní indicie o existenci podvodu, nebrání směrnice 2006/112 ani zásada daňové neutrality tomu, aby vnitrostátní soud na základě celkového přezkumu všech okolností projednávaného případu ověřil, zda vystavitel faktury uskutečnil dotčené plnění osobně. V takové situaci, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, lze však nárok na odpočet daně odmítnout přiznat pouze tehdy, pokud daňový orgán z hlediska objektivních okolností prokáže, že příjemce faktury věděl nebo musel vědět, že plnění uplatňované k odůvodnění nároku na odpočet daně bylo součástí podvodu spáchaného uvedeným vystavitelem či jiným hospodářským subjektem vystupujícím na předcházejícím stupni dodavatelského řetězce.

         (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011.


title: Věc T-775/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2016 – Red Lemon v. EUIPO – Lidl Stiftung (ABTRONIC) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ABTRONIC — Starší slovní ochranná známka Evropské unie TRONIC — Relativní důvody pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Minimální inherentní rozlišovací způsobilost starší ochranné známky — Nebezpečí záměny“

text:
               27.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2016 – Red Lemon v. EUIPO – Lidl Stiftung (ABTRONIC)
   (Věc T-775/14) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ABTRONIC - Starší slovní ochranná známka Evropské unie TRONIC - Relativní důvody pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Minimální inherentní rozlišovací způsobilost starší ochranné známky - Nebezpečí záměny“)
   (2016/C 232/19)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Red Lemon Inc. (Hong Kong, Čína) (zástupci: T. Wieland a S. Müller, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. září 2014 (věc R 2060/2013-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Lidl Stiftung & Co. KG a Red Lemon Inc.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Red Lemon Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 73, 2.3.2015.


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 28. dubna 2005 ve věci C-375/04: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2002/58/ES — Elektronické komunikace — Zpracování osobních údajů — Ochrana soukromí — Ochrana fyzických osob — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/14

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 28. dubna 2005
   ve věci C-375/04: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/58/ES - Elektronické komunikace - Zpracování osobních údajů - Ochrana soukromí - Ochrana fyzických osob - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2005/C 143/19)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-375/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 1. září 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnec: M. Shotter) proti Lucemburskému velkovévodství (zmocněnec: S. Schreiner), Soudní dvůr (šestý senát), ve složení A. Borg Barthet, předseda senátu, U. Lõhmus (zpravodaj) a A. Ó Caoimh, soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 28. dubna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004.


title: Věc T-359/04: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2010 — British Aggregates a další v. Komise ( „Státní podpory — Environmentální daň z kameniva ve Spojeném království — Výjimka pro Severní Irsko — Rozhodnutí Komise nevznést námitky — Závažné obtíže — Pokyny Společenství o státní podpoře na ochranu životního prostředí“ )

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2010 — British Aggregates a další v. Komise
      (Věc T-359/04) (1)

      (Státní podpory - Environmentální daň z kameniva ve Spojeném království - Výjimka pro Severní Irsko - Rozhodnutí Komise nevznést námitky - Závažné obtíže - Pokyny Společenství o státní podpoře na ochranu životního prostředí)
      (2010/C 288/52)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: British Aggregates Association (Lanark, Spojené království), Healy Bros. Ltd (Middleton, Irsko) a David K. Trotter Sons Ltd (zástupci: C. Pouncey, solicitor, a L. Van den Hende, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Flett a T. Scharf, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalovanou: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně M. Bethell, poté E. Jenkinson a I. Rao, a nakonec S. Ossowski, zmocněnci, ve spolupráci s M. Hall a G. Facennou, barristers)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2004) 1614 v konečném znění ze dne 7. května 2004 nevznášet námitky proti změně výjimky použitelné v Severním Irsku ohledně daně z kameniva ve Spojeném království

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Komise K(2004) 1614 v konečném znění ze dne 7. května 2004 nevznášet námitky proti změně výjimky použitelné v Severním Irsku ohledně daně z kameniva ve Spojeném království se zrušuje.

                  2)

                  Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené British Aggregates Association, Healy Bros. Ltd a David K. Trotter Sons Ltd.

                  3)

                  Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 284, 20.11.2004.


title: Věc C-558/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španělsko) dne 5. prosince 2014 – Mimoun Khachab v. Delegación de Gobierno en Álava

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španělsko) dne 5. prosince 2014 – Mimoun Khachab v. Delegación de Gobierno en Álava
   (Věc C-558/14)
   (2015/C 046/36)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Mimoun Khachab

      Odpůrce: Delegación de Gobierno en Álava

      Předběžné otázky

   Má být čl. 7 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2003/86/ES ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny (1) vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která umožňuje zamítnout sloučení rodiny z důvodu, že osoba usilující o sloučení rodiny nemá stálé a pravidelné finanční příjmy dostačující pro výživu její a jejích rodinných příslušníků, což se určuje na základě prognózy provedené vnitrostátními orgány ohledně předpokládaného udržení ekonomických prostředků během roku následujícího po datu podání žádosti, na základě vývoje ekonomických prostředků během šesti měsíců předcházejících uvedenému okamžiku?

      (1)  Úř. věst. L 251, s. 12; Zvl. vyd. 19/06, s. 224.


title: Věc C-176/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. května 2011 — Lucemburské velkovévodství v. Evropský parlament, Rada Evropské unie ( „Žaloba na neplatnost — Směrnice 2009/12/ES — Letištní poplatky — Oblast působnosti — Letiště, jejichž roční objem provozu je vyšší než 5 milionů odbavených cestujících, a letiště s nejvyšším počtem odbavených cestujících v každém členském státě — Platnost — Zásady rovného zacházení, proporcionality a subsidiarity“ )

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. května 2011 — Lucemburské velkovévodství v. Evropský parlament, Rada Evropské unie
   (Věc C-176/09) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Směrnice 2009/12/ES - Letištní poplatky - Oblast působnosti - Letiště, jejichž roční objem provozu je vyšší než 5 milionů odbavených cestujících, a letiště s nejvyšším počtem odbavených cestujících v každém členském státě - Platnost - Zásady rovného zacházení, proporcionality a subsidiarity)
   2011/C 204/11
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Lucemburské velkovévodství (zástupci: C. Schiltz, zmocněnec a P. Kinsch, avocat)

      Vedlejší účastnice podporující žalobce: Slovenská republika (zástupkyně: B. Ricziová, zmocněnkyně)

      Žalovaní: Evropská parlament (zástupci: A. Troupiotis a A. Neergaard, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupci: E. Karlsson a M. Moore, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: K. Simonsson a C. Vrignon, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost — Zrušení článku 1 odst. 2 in fine směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/12/ES ze dne 11. března 2009 o letištních poplatcích (Úř. věst. L 70, s. 11) — Použití směrnice na letiště odbavující nevyšší počet cestujících v každém členském státě — Letiště Lucemburk-Findel — Porušení zásady rovnosti zacházení, zásady subsidiarity a zásady proporcionality

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Slovenská republika a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 180, 1.8.2009.


title: Věc C-181/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/32

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-181/08) (1)

   (2009/C 69/71)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 158, 21.6.2008.


title: Věc C-402/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. července 2016 Market Watch Franchise & Consulting Inc. proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 13. května 2016 ve věci T-312/15, Market Watch v. EUIPO – GLAXO GROUP (MITOCHRON)

text:
               27.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/3

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. července 2016 Market Watch Franchise & Consulting Inc. proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 13. května 2016 ve věci T-312/15, Market Watch v. EUIPO – GLAXO GROUP (MITOCHRON)
   (Věc C-402/16 P)
   (2017/C 095/05)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Market Watch Franchise & Consulting Inc. (zástpce J. Korab, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   Usnesením ze dne 1. prosince 2016 Soudní dvůr (druhý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc C-201/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias dne 29. dubna 2015 – Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis) v. Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis

text:
               6.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias dne 29. dubna 2015 – Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis) v. Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis
   (Věc C-201/15)
   (2015/C 221/05)
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)

      Žalovaný: Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis

      Předběžné otázky

               1)

               Je vnitrostátní právní ustanovení, jako je čl. 5 odst. 3 zákona 1387/1983, podle kterého hromadné propouštění v daném podniku podléhá povolení správního orgánu vydanému na základě kritérií: a) podmínek na trhu práce, b) situaci podniku a c) zájmu národního hospodářství, slučitelné konkrétně s ustanoveními směrnice 98/59/ES (1) a, obecně, s články 49 a 63 SFEU?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku, je vnitrostátní právní ustanovení uvedeného obsahu slučitelné konkrétně s ustanoveními směrnice 98/59/ES a, obecně, s články 49 a 63 SFEU, když existují vážné sociální důvody, jako je například vážná hospodářská krize a obzvláště vysoká míra nezaměstnanosti?

      (1)  Směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (Úř. věst. L 225, s. 16).


title: Věc F-26/12: Žaloba podaná dne 23. února 2012 — ZZ v. ECB

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/22

         Žaloba podaná dne 23. února 2012 — ZZ v. ECB
   (Věc F-26/12)
   2012/C 184/47
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská centrální banka

      Předmět a popis sporu

   Zrušit rozhodnutí ECB zamítající žádosti žalobce o přístup k dokumentům a návrh na náhradu škody

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ECB zamítající žádosti žalobce o přístup k dokumentům, a to rozhodnutí ze dne 21. června 2011, kterým byla zamítnuta žádost žalobce o přístup k dokumentům, rozhodnutí generálního ředitele ze dne 12. srpna 2011 a rozhodnutí předsedy Evropské centrální banky ze dne 12. prosince 2011;

               —

               uložit ECB povinnost zaplatit náhradu nemajetkové újmy vyčíslené ex aequo et bono na 10 000 EUR;

               —

               uložit ECB náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-44/08: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. září 2008 – Tsarnavas v. Komise

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/60

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. září 2008 – Tsarnavas v. Komise
   (Věc F-44/08) (1)

   (2008/C 313/111)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 158, 21.6.2008, s. 28.


title: Rozsudek Soudu ze dne 18. října 2010 ve věci E-3/10 – Kontrolní úřad ESVO v. Islandská republika (Nesplnění povinností smluvní stranou – směrnice 2002/87/ES o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu)

text:
               12.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/10

         ROZSUDEK SOUDU
   ze dne 18. října 2010
   ve věci E-3/10
   Kontrolní úřad ESVO v. Islandská republika
   (Nesplnění povinností smluvní stranou – směrnice 2002/87/ES o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu)
   2011/C 141/10
   Ve věci E-3/10 Kontrolní úřad ESVO v. Islandská republika – NÁVRH na prohlášení, že nepřijetím opatření nutných k provedení právního aktu uvedeného v bodě 31ea přílohy IX Dohody o EHP (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu a o změně směrnice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES) a začleněného do Dohody o EHP protokolem č. 1 k této dohodě, nebo jejich neoznámením Kontrolnímu úřadu ve stanovené lhůtě nesplnila Islandská republika své povinnosti podle článku 32 tohoto aktu a podle článku 7 Dohody o EHP. Soud ve složení: Carl Baudenbacher, předseda, Thorgeir Örlygsson a Henrik Bull (soudce zpravodaj), soudci, vynesl dne 18. října 2010 rozsudek, jehož výrok zní:
   Soud tímto:

               1)

               Prohlašuje, že nepřijetím opatření nutných k provedení právního aktu uvedeného v bodě 31ea přílohy IX Dohody o EHP (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu a o změně směrnice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES) a začleněného do Dohody o EHP protokolem č. 1 k této dohodě, ve stanovené lhůtě nesplnila Islandská republika své povinnosti podle článku 32 tohoto aktu a podle článku 7 Dohody o EHP.

               2)

               Ukládá Islandské republice uhradit náklady řízení.


title: Věc T-182/06: Žaloba podaná dne 12. července 2006 – Nizozemské království v. Komise

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/35

         Žaloba podaná dne 12. července 2006 – Nizozemské království v. Komise
   (Věc T-182/06)
   (2006/C 212/63)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Nizozemské království (zástupci: H. G. Sevenster a D. J. M. de Grave, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise 2006/372/ES ze dne 3. května 2006 o předloze vnitrostátních předpisů, které Nizozemské království oznámilo podle čl. 95 odst. 5 Smlouvy o ES a kterými se stanovují mezní hodnoty pro emise částic z vozidel poháněných vznětovým motorem;

               —

               uložit Komisi náhrady nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce sdělil Komisi podle čl. 95 odst. 5 ES svůj záměr vydat vnitrostátní předpis o stanovení mezních hodnot pro emise částic z vozidel poháněných vznětovými motory odchylně od ustanovení směrnice 98/69/ES (1). Tento sdělený předpis stanoví, že pro nové osobní automobily a lehká nákladní vozidla se vznětovým motorem bude pro objem jemného prachu stanovena od 1. ledna 2007 mezní hodnota 5 mg na kilometr. Dosavadní mezní hodnota podle směrnice 98/69 je 25 mg na kilometr. Vzhledem ke zvláštním problémům v Nizozemsku týkajících se kvality ovzduší považuje nizozemská vláda za nezbytné zavést přísnější mezní hodnotu. Komise plánovaný vnitrostátní předpis v napadeném rozhodnutí 2006/372/ES (2) zamítla.
   Žalobce na podporu své žaloby nejdříve uplatňuje, že kritéria posouzení čl. 95 odst. 5 ES jsou porušena, jelikož se vycházelo ze skutečnosti, že Nizozemsko neprokázalo, že existuje zvláštní problém týkající se kvality ovzduší a zejména povinnosti podle směrnice 99/30 (3).
   Zadruhé byla povinnost řádné péče a povinnost odůvodnění podle článku 253 ES porušena tím, že nebyly bez dalšího odůvodnění zohledněny novější relevantní informace, které Nizozemsko sdělilo již před přijetím napadeného rozhodnutí.
   Smlouva o ES je zatřetí porušena tím, že se při posouzení alternativních opatření podle čl. 95 odst. 6 ES nevychází ze zvláštního cíle vnitrostátních ustanovení, pro které byl souhlas žádán.
   Krom toho je povinnost odůvodnění podle článku 253 ES porušena posouzením předpokladů čl. 95 odst. 6 ES.
   Konečně jsou čl. 95 odst. 5 a 6 ES a povinnost odůvodnění podle článku 253 ES porušeny tím, že při posouzení návrhu nizozemské vlády jsou považovány za relevantní mezinárodní souvislosti plánovaných opatření.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/69/ES ze dne 13. října 1998 o opatřeních proti znečišťování ovzduší emisemi z motorových vozidel a o změně směrnice 70/220/EHS (Úř. věst. L 350, s. 1; Zvl. vyd. 13/23, s. 126).

      (2)  Rozhodnutí Komise 2006/372/ES ze dne 3. května 2006 o předloze vnitrostátních předpisů, které Nizozemské království oznámilo podle čl. 95 odst. 5 Smlouvy o ES a kterými se stanovují mezní hodnoty pro emise částic z vozidel poháněných vznětovým motorem (oznámeno pod číslem K(2006) 1791) (Úř. věst. L 142, s. 16).

      (3)  Směrnice Rady 1999/30/ES ze dne 22. dubna 1999 o mezních hodnotách pro oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku, částice a olovo ve vnějším ovzduší (Úř. věst. L 163, s. 41; Zvl. vyd. 15/04, s. 164).


title: Věc C-451/10 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 9. června 2011 — Télévision française 1 SA (TF1) v. Evropská komise, Métropole télévision (M6), Canal +, Francouzská republika, France Télévisions ( Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Článek 86 odst. 2 ES — Veřejnoprávní vysílání — Rozhodnutí nevznášet námitky — Důkaz — Hospodářská efektivita podniku )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/14

         Usnesení Soudního dvora ze dne 9. června 2011 — Télévision française 1 SA (TF1) v. Evropská komise, Métropole télévision (M6), Canal +, Francouzská republika, France Télévisions
   (Věc C-451/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Článek 86 odst. 2 ES - Veřejnoprávní vysílání - Rozhodnutí nevznášet námitky - Důkaz - Hospodářská efektivita podniku)
   2011/C 311/20
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Télévision française 1 SA (TF1) (zástupce: J.-P. Hordies, advokát)

      Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a B. Stromsky, zmocněnci), Métropole télévision (M6), Canal + (zástupce: E. Guillaume, advokát), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a J. Gstalter, zmocněnci), France Télévisions (zástupci: J.-P. Gunther a A. Giraud, advokáti)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) ze dne 1. července 2010, TF1 a M6 v. Komise (spojené věci T-568/08 a T-573/08), kterými Tribunál zamítl žalobu navrhovatelky na zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 3506 v konečném znění, ze dne 16. července 2008, o návrhu na poskytnutí kapitálové dotace ve výši 150 milionů eur Francouzskou republikou pro France Télévisions SA — Porušení pravidel týkajících se důkazního břemene a provádění důkazů — Porušení čl. 106 odst. 2 SFEU — Pojem „služba obecného hospodářského zájmu“ — Neexistence závažných obtíží

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Télévision française 1 SA (TF1) ponese náklady řízení.

               3)

               Canal + a Francouzská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 328, 4.12.2010.


title: Věc T-397/13 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 26. září 2013 — Tilly-Sabco v. Komise ( „Předběžné opatření — Zemědělství — Vývozní náhrady — Drůbeží maso — Nařízení stanovící nulové náhrady — Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí — Nedostatek naléhavosti — Vyvážení zájmů“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/56

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 26. září 2013 — Tilly-Sabco v. Komise
   (Věc T-397/13 R)
   (Předběžné opatření - Zemědělství - Vývozní náhrady - Drůbeží maso - Nařízení stanovící nulové náhrady - Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí - Nedostatek naléhavosti - Vyvážení zájmů)
   2013/C 344/100
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Francie) (zástupci: R. Milchior a F. Le Roquais, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. de Bergues, D. Colas a C. Candat, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení prováděcího nařízení Komise (EU) č. 689/2013 ze dne 18. července 2013, kterým se stanoví vývozní náhrady pro drůbeží maso (Úř. věst. L 196, s. 13).

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-357/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. února 2014 — Sachi Premium-Outdoor Furniture v. OHIM — Gandia Blasco (křeslo) ( „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující křeslo — Starší (průmyslový) vzor — Důvod pro prohlášení neplatnosti — Nedostatek individuální povahy — Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“ )

text:
               15.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/10

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. února 2014 — Sachi Premium-Outdoor Furniture v. OHIM — Gandia Blasco (křeslo)
   (Věc T-357/12) (1)

   ((Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující křeslo - Starší (průmyslový) vzor - Důvod pro prohlášení neplatnosti - Nedostatek individuální povahy - Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002)
   2014/C 78/19
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sachi Premium-Outdoor Furniture, Lda (Estarreja, Portugalsko) (zástupce: M. Oehen Mendes, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Gandia Blasco, SA (Valencie, Španělsko) (zástupce: I. Massa, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 27. dubna 2012 (věc R 969/2011-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Gianda Blasco, SA a Sachi Premium-Outdoor Furniture, Lda.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Sachi Premium-Outdoor Furniture, Lda ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

               3)

               Společnost Gandia Blasco, SA ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 311, 13.10.2012.


title: Věc C-130/14: Žaloba podaná dne 20. března 2014 – Evropská komise v. Belgické království

text:
               26.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 159/16

         Žaloba podaná dne 20. března 2014 – Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-130/14)
   2014/C 159/22
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: W. Mölls, J.-F. Brakeland, zmocněnci)

      Žalovaný: Belgické království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Belgické království tím, že zachovalo v platnosti předpisy odmítající poplatníkům nerezidentům, jejichž příjmy byly výhradně nebo téměř výhradně získané v Belgii (ve Valonském regionu), výhodu snížení daně z příjmu fyzických osob přiznanou poplatníkům rezidentům s bydlištěm ve Valonském regionu na základě dekretu ze dne 3. dubna 2009 o zřízení Valonského investičního fondu (Caisse d'Investissement de Wallonie) a o snížení daně z příjmu fyzických osob, pokud tyto osoby upíší akcie nebo dluhopisy tohoto fondu, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 45 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 28 Dohody o Evropském hospodářském prostoru,

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Dekretem Valonského regionu ze dne 3. dubna 2009 se snížená daň z důvodu upsání akcií nebo dluhopisů vydaných Valonským investičním fondem přiznává jen obyvatelům regionu Valonsko. Komise tvrdí, že takové ustanovení představuje diskriminaci vůči poplatníkům nerezidentům, jejichž příjmy byly výhradně nebo téměř výhradně získány v Belgii. V důsledku toho je neslučitelný s články 45 SFEU a 28 Dohody o Evropském hospodářském prostoru, jak jsou vyloženy Soudní dvůr ve věcech Schumacker (1) a Wielockx (2).

      (1)  Rozsudek Schumacker, C-279/93, EU:C:1995:31.

      (2)  Rozsudek Wielockx, C-80/94, EU:C:1995:271.


title: Věc T-199/10: Žaloba podaná dne 27. dubna 2010 — DRV/HABM — Austria Leasing (Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich)

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/48

         Žaloba podaná dne 27. dubna 2010 — DRV/HABM — Austria Leasing (Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich)
   (Věc T-199/10)
   2010/C 179/84
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Deutscher Raiffeisenverband eV (DRV) (Bonn, Německo) (zástupce: I. Rinke, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Austria Leasing GmbH (Frankfurt, Německo)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. února 2010 ve věci R 253/2009-1;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Austria Leasing GmbH

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich“ pro služby tříd 35, 36 a 37.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobce

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zejména slovní ochranná známka obsahující slovní prvek „Raiffeisen“ zapsaná v Německu pro služby spadající do tříd 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 a 42.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), neboť mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc T-143/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. listopadu 2011 — Ben Ri Electrónica v. OHIM — Sacopa (LT LIGHT THECNO) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství LT LIGHT-THECNO — Starší obrazová ochranná známka LT — Relativní důvod pro zamítnutí — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               17.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 370/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. listopadu 2011 — Ben Ri Electrónica v. OHIM — Sacopa (LT LIGHT THECNO)
   (Věc T-143/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství LT LIGHT-THECNO - Starší obrazová ochranná známka LT - Relativní důvod pro zamítnutí - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 370/39
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ben Ri Electrónica, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: A. I. Alejos Cutuli, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Sacopa, SAU (Sant Jaume de Llierca, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. února 2010 (věc R 1625/2008-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi Ben Ri Electrónica, SA, a Sacopa, SA.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 3. února 2010 (věc R 1625/2008-4) se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Ben-Ri Electrónica, SA.

      (1)  Úř. věst. C 134, 22.5.2010.


title: Věc T-340/15: Žaloba podaná dne 27. června 2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen v. OHIM (Vzhled čerpací stanice)

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/46

         Žaloba podaná dne 27. června 2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen v. OHIM (Vzhled čerpací stanice)
   (Věc T-340/15)
   (2015/C 279/58)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Polsko) (zástupce: M. Siciarek, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Trojrozměrná ochranná známka Společenství (vzhled čerpací stanice) – přihláška č. 12 411 112

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 2. dubna 2015, ve věci R 2247/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení včetně nákladů, které žalobkyni vznikly v řízení před odvolacím senátem OHIM a před Tribunálem.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b), čl. 7 odst. 2 a článku 75 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-225/16: Žaloba podaná dne 9. května 2016 – Matratzen Concord v. EUIPO (Ganz schön ausgeschlafen)

text:
               27.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/35

         Žaloba podaná dne 9. května 2016 – Matratzen Concord v. EUIPO (Ganz schön ausgeschlafen)
   (Věc T-225/16)
   (2016/C 232/45)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Matratzen Concord GmbH (Kolín, Německo) (zástupce: Rechtsanwalt I. Selting)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Ganz schön ausgeschlafen“ – Přihláška č. 13 610 316

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. února 2016 ve věci R 1234/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-234/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad — Varna — Bulharsko) — TETS Haskovo AD v. Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite ( „Daně — DPH — Nárok na odpočet — Nepeněžitý vklad — Zničení nemovitého majetku — Nové stavby — Oprava“ )

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/9

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 18. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad — Varna — Bulharsko) — TETS Haskovo AD v. Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite
   (Věc C-234/11) (1)

   (Daně - DPH - Nárok na odpočet - Nepeněžitý vklad - Zničení nemovitého majetku - Nové stavby - Oprava)
   2012/C 379/14
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad — Varna

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: TETS Haskovo AD

      Žalovaný: Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Administrativen sad — Varna — Podmínky opravy odpočtu DPH odvedené na vstupu uplatněného při nabytí investičního majetku — Vnitrostátní právní úprava, která v případě zničení majetku stanoví provedení opravy uplatněného odpočtu DPH odvedené na vstupu — Demolice staveb, která je prováděna jen za cílem vytvořit na stejném místě nové modernější stavby, které mají sloužit stejnému účelu a uskutečňování budoucích zdanitelných plnění, která opravňují k odpočtu DPH odvedené na vstupu

      Výrok

   Článek 185 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty má být vykládán v tom smyslu, že zničení několika budov určených k výrobě elektrické energie, o jaké jde ve věci v původním řízení, a jejich nahrazení modernějšími budovami s týmž účelem nepředstavují změnu okolností zohledňovaných při stanovení výše odpočtu daně z přidané hodnoty odvedené na vstupu, k níž došlo po podání přiznání k dani z přidané hodnoty, a tudíž nevedou ke vzniku povinnosti provést opravu tohoto odpočtu.

      (1)  Úř. věst. C 232, 6.8.2011.


title: Věc T-270/15: Žaloba podaná dne 26. května 2015 – ANKO AE v. Výkonná agentura pro výzkum (REA)

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/37

         Žaloba podaná dne 26. května 2015 – ANKO AE v. Výkonná agentura pro výzkum (REA)
   (Věc T-270/15)
   (2015/C 279/46)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ANKO Anonymos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atény, Řecko) (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentura pro výzkum (REA)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               konstatoval, že pozastavení platby, o němž rozhodla Výkonná agentura pro výzkum (REA), pokud jde o částku, kterou dluží žalobkyni z titulu jejího příspěvku na projekt ESS, je porušením jejích smluvních povinnosti a v důsledku toho je REA povinna uhradit ANKO zůstatek tohoto příspěvku ve výši 1 25  253,82 eur při uplatnění zákonné úrokové sazby a

               —

               uložil REA náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou se žalobkyně domáhá, aby Tribunál Evropské unie na základě článku 272 SFEU konstatoval, že pozastavení platby, o němž rozhodla Výkonná agentura pro výzkum (REA), pokud jde o částku, kterou dluží žalobkyni z titulu jejího příspěvku na projekt ESS v rámci programu FP7, je porušením jejích smluvních povinnosti a v důsledku toho je REA povinna uhradit ANKO tuto částku zvýšenou o úroky plynoucí ode dne podání této žaloby.
   Konkrétně ANKO tvrdí, že zcela, řádně a v náležité formě splnila své smluvní povinnosti. Naproti tomu Výkonná agentura pro výzkum (REA) v rozporu s doložkou II.5 odst. 3 písm. d) přílohy II hlavní smlouvy týkající se projektu ESS pozastavila platby vůči ANKO. Z tohoto důvodu dluží Výkonná agentura pro výzkum (REA) žalobkyni, pokud jde o projekt ESS, částku, jejíž platbu protiprávně pozastavila, tj. 1 25  253,82 eur.
   ANKO tvrdí, že pozastavení plateb vůči ANKO, které provedla Výkonná agentura pro výzkum (REA) a jež se týkaly projektu ESS, je v rozporu se smlouvou týkající se tohoto projektu a unijním právem z těchto důvodů:

               —

                  zaprvé, Výkonná agentura pro výzkum (REA) protiprávně rozhodla o pozastavení plateb dlužných ANKO, neboť se na ni nevztahuje žádný z případů uvedených v doložce II.5 odst. 3 písm. d) přílohy II hlavní smlouvy;

               —

                  zadruhé, Výkonná agentura pro výzkum (REA) protiprávně podřídila zrušení pozastavení podmínce, která nebyla stanovena ve smluvní dokumentaci a jež je v rozporu s unijním právem.


title: Věc T-11/13: Žaloba podaná dne 9. ledna 2013 — Tegometall International v. OHIM — Irega (MEGO)

text:
               23.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/24

         Žaloba podaná dne 9. ledna 2013 — Tegometall International v. OHIM — Irega (MEGO)
   (Věc T-11/13)
   2013/C 55/43
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tegometall International AG (Lengwil, Švýcarsko) (zástupci: H. Timmann a E. Schaper, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Irega AG (Zuchwil, Švýcarsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               pozměnil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 25. října 2012 ve věci R 1522/2011-1 a prohlásil ochrannou známku Společenství č. 3 786 134„MEGO“ za neplatnou, podpůrně, aby uvedené rozhodnutí zrušil a věc vrátil k opětovnému projednání odvolacímu senátu;

               —

               uložil další účastnici řízení a Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení před zrušovacím oddělením, před odvolacím senátem a před Tribunálem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „MEGO“ pro výrobky zařazené do tříd 6 a 20 — ochranná známka Společenství č. 3 786 134

      Majitelka ochranné známky Společenství: Irega AG

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: zápis slovní ochranné známky „TEGO“ na národní, mezinárodní a na úrovni Společenství, národní slovní ochranná známka a slovní ochranná známka Společenství „TEGOMETALL“ a zápis obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „Tegometall“ na národní, mezinárodní a na úrovni Společenství pro výrobky zařazené do tříd 6, 20 a 21

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               chybné uplatnění zásady právní moci

               —

               porušení čl. 34 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 nařízení č. 207/2009

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-118/17 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 4. července 2017 – Institute for Direct Democracy in Europe v. Parlament „Řízení o předběžných opatřeních — Institucionální právo — Evropský parlament — Rozhodnutí o poskytnutí grantu politické nadaci — Pozastavení předběžného financování — Povinnost poskytnout bankovní záruku — Návrh na nařízení předběžného opatření — Neexistence naléhavosti“

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/51

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 4. července 2017 – Institute for Direct Democracy in Europe v. Parlament
   (Věc T-118/17 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Institucionální právo - Evropský parlament - Rozhodnutí o poskytnutí grantu politické nadaci - Pozastavení předběžného financování - Povinnost poskytnout bankovní záruku - Návrh na nařízení předběžného opatření - Neexistence naléhavosti“)
   (2017/C 283/80)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Institute for Direct Democracy in Europe ASBL (IDDE) (Brusel, Belgie) (zástupci: E. Plasschaert a É. Montens, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: C. Burgos a S. Alves, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a znějící na nařízení předběžných opatření směřujících zaprvé k odkladu vykonatelnosti rozhodnutí Parlamentu FINS-2017-28 ze dne 15. prosince 2016, jež se týká finančních prostředků přidělených žalobci, v rozsahu, v němž pozastavuje předběžné financování, zadruhé ke zproštění povinnosti zřídit bankovní záruku jako podmínku předběžného financování a zatřetí k tomu, aby bylo Parlamentu nařízeno vyplatit žalobci částku předběžného financování.

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-300/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 30. července 2009 — Staatssecretaris van Justitie v. F. Toprak

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/33

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 30. července 2009 — Staatssecretaris van Justitie v. F. Toprak
   (Věc C-300/09)
   2009/C 267/60
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Strana podávající opravný prostředek: Staatssecretaris van Justitie

      Strana, proti které směřuje opravný prostředek: F. Toprak

      Předběžná otázka

   Je třeba článek 13 usnesení č. 1/80 (ze dne 19. září 1980 o rozvoji přidružení, které bylo přijato Radou přidružení zřízenou na základě Dohody zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem) vykládat v tom smyslu, že novým omezením ve smyslu tohoto ustanovení se rozumí také zpřísnění oproti ustanovení, které vstoupilo v platnost v období po 1. prosinci 1980 a stanovilo zmírnění ustanovení platného ke dni 1. prosince 1980, pokud zpřísnění nezahrnuje zhoršení oproti ustanovení platnému ke dni 1. prosince 1980?


title: Věc C-236/09: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 1. března 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour constitutionnelle — Belgie) — Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier v. Conseil des ministres ( „Řízení o předběžné otázce — Základní práva — Boj proti diskriminaci — Rovné zacházení s muži a ženami — Přístup ke zboží a službám a jejich poskytování — Pojistné a pojistné plnění — Pojistněmatematické faktory — Zohlednění kritéria pohlaví jakožto faktoru pro posouzení pojistného rizika — Smlouvy o soukromém životním pojištění — Směrnice 2004/113/ES — Článek 5 odst. 2 — Časově neomezená výjimka — Listina základních práv Evropské unie — Články 21 a 23 — Neplatnost“ )

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 1. března 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour constitutionnelle — Belgie) — Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier v. Conseil des ministres
   (Věc C-236/09) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Základní práva - Boj proti diskriminaci - Rovné zacházení s muži a ženami - Přístup ke zboží a službám a jejich poskytování - Pojistné a pojistné plnění - Pojistněmatematické faktory - Zohlednění kritéria pohlaví jakožto faktoru pro posouzení pojistného rizika - Smlouvy o soukromém životním pojištění - Směrnice 2004/113/ES - Článek 5 odst. 2 - Časově neomezená výjimka - Listina základních práv Evropské unie - Články 21 a 23 - Neplatnost)
   2011/C 130/06
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour constitutionnelle

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier

      Žalovaná: Conseil des ministres

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour constitutionnelle (Belgie) — Platnost čl. 5 odst. 2 směrnice Rady 2004/113/ES ze dne 13. prosince 2004, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s muži a ženami v přístupu ke zboží a službám a jejich poskytování (Úř. věst. L 373, s. 37) — Užití pohlaví jakožto určujícího faktoru při hodnocení rizika a výpočtu výše pojistného a pojistného plnění založeném na relevantních a přesných pojistně-matematických a statistických údajích — Přípustnost a odůvodnění rozdílného zacházení?

      Výrok

   Článek 5 odst. 2 směrnice Rady 2004/113/ES ze dne 13. prosince 2004, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s muži a ženami v přístupu ke zboží a službám a jejich poskytování, je neplatný s účinností od 21. prosince 2012.

      (1)  Úř. věst. C 205, 29.8.2009.


title: Věc C-291/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 15. června 2015 – EURO 2004. Hungary Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 15. června 2015 – EURO 2004. Hungary Kft. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Věc C-291/15)
   (2016/C 098/21)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: EURO 2004. Hungary Kft.

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Předběžná otázka

   Má být článek 181a nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993 vykládán v tom smyslu, že brání soudní praxi členského státu, podle které se celní hodnota určuje podle „hodnoty transakce u podobného zboží“, pokud se má za to, že uvedená hodnota transakce je ve srovnání se statistickým průměrem ověřených kupních cen při dovozu podobného zboží neodůvodněně nízká, a v důsledku toho nereálná, navzdory tomu, že celní orgán nepopírá ani jinak nezpochybňuje pravost faktury či certifikátu o převodu, které byly předloženy k odůvodnění skutečně zaplacené ceny za dovezené zboží, a aniž by dovozce předložil další důkazy o hodnotě zboží [?]


title: Věc T-100/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. července 2015 – CMT v. OHIM – Camomilla (CAMOMILLA) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství CAMOMILLA — Starší národní obrazová ochranná známka Camomilla — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — U majitele ochranné známky Společenství není dán nedostatek dobré víry — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Skutečné užívání starší ochranné známky — Dodatečné důkazy předložené odvolacímu senátu“

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. července 2015 – CMT v. OHIM – Camomilla (CAMOMILLA)
   (Věc T-100/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství CAMOMILLA - Starší národní obrazová ochranná známka Camomilla - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - U majitele ochranné známky Společenství není dán nedostatek dobré víry - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Skutečné užívání starší ochranné známky - Dodatečné důkazy předložené odvolacímu senátu“)
   (2015/C 279/40)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) (Neapol, Itálie) (zástupci: G. Floridia, R. Floridia, M. Franzosi a G. Rubino, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Camomilla SpA (Buccinasco, Itálie) (zástupci: A. Tornato a M. Mussi, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 29. listopadu 2012 (věc R 1616/2011-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) a Camomilla SpA

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 29. listopadu 2012 (věc R 1616/2011-1) se zrušuje.

               2.

               OHMI ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl).

               3.

               Společnost CAMOMILLA SpA ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 141, 18.5.2013.


title: Věc C-326/04: Žaloba podaná dne 27. července 2004 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/7

         Žaloba podaná dne 27. července 2004 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice
   (Věc C-326/04)
   (2004/C 239/11)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 27. července 2004 žaloba směřující proti Řecké republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Denisem Martinem a Eleniou Tserepa-Lacombe, členy právní služby Komise.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000 (1), kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ, nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               2.

               uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního práva uplynula dne 19. července 2003.

      (1)  Úř. věst. L 180, 19.7.2000, s. 22.


title: Věc T-342/08: Žaloba podaná dne 18. srpna 2008 – Batchelor v. Komise

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/41

         Žaloba podaná dne 18. srpna 2008 – Batchelor v. Komise
   (Věc T-342/08)
   (2008/C 272/82)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Edward William Batchelor (Brusel, Belgie) (zástupci: F. Young, solicitor, A. Barav, barrister a D. Reymond, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit konkludentní zamítavé rozhodnutí, pokládané za rozhodnutí učiněné Evropskou komisí podle čl. 8 odst. 3 nařízení o přístupu k dokumentům dne 11. června 2008, výslovné zamítavé rozhodnutí Komise SG/E/3/HP/cr D(2008)5545 ze dne 3. července 2008 a výslovné zamítavé rozhodnutí Komise SG/E/3/EV/psi D(2008)6636 ze dne 7. srpna 2008, týkající se žádosti o přístup k dokumentům předložené na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331);

               —

               určit, že Komise ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady tohoto řízení vynaložené žalobcem.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Tato žaloba na neplatnost podaná na základě čl. 230 odst. 4 ES směřuje proti konkludentnímu zamítavému rozhodnutí Komise ze dne 11. června 2008 a jejím výslovným zamítavým rozhodnutím SG/E/3/HP/cr D(2008)5545 ze dne 3. července 2008 a SG/E/3/EV/psi D(2008)6636 ze dne 7. srpna 2008, učiněným na základě nařízení (ES) č. 1049/2001 (1) (dále jen „nařízení o přístupu k dokumentům“), kterými Komise zamítla žádost žalobce o přístup k dokumentům, které Komise zaslala a obdržela od belgických orgánů, týkajícím se oznámení opatření přijatých na základě čl. 3a odst. 1 směrnice Rady 89/552/EHS o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání (2), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/36/ES ze dne 30. června 1997 (3).
   Žalobce tvrdí, že Komise tím, že přiměřeně a dostatečně neodůvodnila odmítnutí přístupu k požadovaným dokumentům, porušila článek 253 ES a čl. 8 odst. 1 nařízení o přístupu k dokumentům, a že sporné rozhodnutí v důsledku toho porušilo podstatné formální náležitosti, jak je uvedeno v čl. 230 odst. 2 ES.
   Žalobce dále tvrdí, že tím, že nesprávně odkázala na výjimky, které jsou povoleny pro odmítnutí přístupu k požadovaným dokumentům, porušila Komise článek 255 ES a čl. 1 písm. a), čl. 2 odst. 1 a 3, čl. 4 odst. 1 až odst. 6 nařízení o přístupu k dokumentům, a že sporné rozhodnutí v důsledku toho porušilo Smlouvu a právní předpis týkající se jejího provádění, jak je uvedeno v čl. 230 odst. 2 ES.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).

      (2)  Úř. věst. 1989, L 298, s. 23; Zvl. vyd. 06/01 s. 224.

      (3)  Úř. věst. 1997, L 202, s. 60; Zvl. vyd. 06/02 s. 321.


title: Věc T-317/09: Žaloba podaná dne 14. srpna 2009 — Concord Power Nordal v. Komise

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/66

         Žaloba podaná dne 14. srpna 2009 — Concord Power Nordal v. Komise
   (Věc T-317/09)
   2009/C 267/120
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Concord Power Nordal GmbH (Hamburk, Německo) (zástupci: C. von Hammerstein, C.-S. Schweer a C. Wünschmann, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí žalované ze dne 12. června 2009, sp. zn. CAB D(2009), v části, ve které se toto týká projektu výstavby plynovodu v Baltském moři Ostseepipeline-Anbindungsleitung (dále jen „OPAL“);

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně, která je subjektem jenž má realizovat projekt plynovodu NORDAL, napadá dopis ze dne 12. června 2009, který Komise zaslala Bundesnetzagentur (Spolková agentura pro sítě), německému energetickému regulačnímu orgánu, ve kterém Komise Bundesnetzagentur vyzývá, aby v určitých aspektech pozměnila svoji výjimku, kterou podle článku 22 směrnice 2003/55/ES (1) udělila OPAL. Žalobkyně spatřuje nedostatky v tom, že Komise neměla zásadní námitky proti výjimce z regulace, která byla udělena pro určité přepravní kapacity OPAL do České republiky.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje pět žalobních důvodů.
   Na prvním místě žalobkyně uvádí, že OPAL nesplňuje podmínky čl. 22 odst. 1 směrnice 2003/55/ES, protože není propojovacím vedením, nezlepšuje hospodářskou soutěž a bezpečnost dodávek, nepředstavuje neobvyklé investiční riziko a porušuje povinnost oddělení. V této souvislosti se rovněž uplatňuje, že by výjimka měla negativní dopady na hospodářskou soutěž, účinné fungování vnitřního trhu a na regulovanou síť.
   Zadruhé žalobkyně uplatňuje, že podmínky spojené s povolením, které mají zabránit narušení hospodářské soutěže, nejsou vhodné a proveditelné.
   Žalobkyně dále uplatňuje porušení článku 82 ES, porušení svých základních práv (zejména svobody podnikatelské činnosti a svobody vlastnictví) a porušení zásady loajality Společenství.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES (Úř. věst. L 176, s. 57; Zvl. vyd. 12/02, s. 230).


title: Věc T-474/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. ledna 2017 – GGP Italy v. Komise „Ochrana zdraví a bezpečnosti spotřebitelů a pracovníků — Směrnice 2006/42/ES — Ochranná doložka — Vnitrostátní opatření spočívající ve stažení sekačky na trávu z trhu a v zákazu jejího uvádění na trh — Požadavky týkající se ochranných zařízení — Následné verze harmonizované normy — Právní jistota — Rozhodnutí Komise prohlašující opatření za oprávněné — Nesprávné právní posouzení“

text:
               13.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. ledna 2017 – GGP Italy v. Komise
   (Věc T-474/15) (1)

   („Ochrana zdraví a bezpečnosti spotřebitelů a pracovníků - Směrnice 2006/42/ES - Ochranná doložka - Vnitrostátní opatření spočívající ve stažení sekačky na trávu z trhu a v zákazu jejího uvádění na trh - Požadavky týkající se ochranných zařízení - Následné verze harmonizované normy - Právní jistota - Rozhodnutí Komise prohlašující opatření za oprávněné - Nesprávné právní posouzení“)
   (2017/C 078/33)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Global Garden Products Italy SpA (GGP Italy) (Castelfranco Veneto, Itálie) (zástupci: A. Villani, L. D’Amario a M. Caccialanza, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně G. Braga da Cruz a L. Cappelletti, poté G. Braga da Cruz a C. Zadra, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Lotyšská republika (zastupci: I. Kalniņš a D. Pelše, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU, domáhající se zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/902 ze dne 10. června 2015 týkajícího se opatření přijatého Lotyšskem v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/42/ES za účelem zákazu uvádění sekačky na trávu vyráběné společností GGP Italy SpA na trh (Úř. věst. 2015, L 147, s. 22).

      Výrok

               1)

               Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/902 ze dne 10. června 2015 týkající se opatření přijatého Lotyšskem v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/42/ES za účelem zákazu uvádění sekačky na trávu vyráběné společností GGP Italy SpA na trh se zrušuje.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Global Garden Products Italy SpA (GGP Italy) v rámci tohoto řízení a v rámci řízení o předběžném opatření.

               4)

               Lotyšská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 328, 5.10.2015.


title: Věc T-393/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2011 — NEC Display Solutions Europe v. OHIM — Nokia (NaViKey) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství NaViKey — Starší slovní ochranná známka Společenství NAVI — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Porušení povinnosti uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009“ )

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. října 2011 — NEC Display Solutions Europe v. OHIM — Nokia (NaViKey)
   (Věc T-393/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství NaViKey - Starší slovní ochranná známka Společenství NAVI - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Porušení povinnosti uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009)
   2011/C 347/43
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: NEC Display Solutions Europe GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: P. Munzinger, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Nokia Corp. (Espoo, Finsko) (zástupce: J. Tanhuanpää, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. června 2009 (věc R 1143/2008-2), které se týká námitkového řízení mezi Nokia Corp. a NEC Display Solutions Europe GmbH.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti NEC Display Solutions Europe GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 297, 5.12.2009.


title: Věc T-18/10 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 30. dubna 2010 — Inuit Tapiriit Kanatami a další v. Parlament a Rada ( „Předběžné opatření — Nařízení (ES) č. 1007/2009 — Obchodování s produkty z tuleňů — Zákaz dovozu a prodeje — Výjimka ve prospěch inuitské komunity — Návrh na předběžné opatření — Přípustnost — Fumus boni juris — Nedostatek naléhavosti“ )

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/41

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 30. dubna 2010 — Inuit Tapiriit Kanatami a další v. Parlament a Rada
      (Věc T-18/10 R)
      („Předběžné opatření - Nařízení (ES) č. 1007/2009 - Obchodování s produkty z tuleňů - Zákaz dovozu a prodeje - Výjimka ve prospěch inuitské komunity - Návrh na předběžné opatření - Přípustnost - Fumus boni juris - Nedostatek naléhavosti“)
      (2010/C 161/64)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Inuit Tapiriit Kanatami (Ottawa, Kanada); Nattivak Hunters and Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Kanada); Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association (Pangnirtung, Kanada); Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq); Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq); Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq); David Kuptana (Ulukhaktok, Kanada); Karliin Aariak (Iqaluit, Kanada); Efstathios Andreas Agathos (Athény, Řecko); Canadian Seal Marketing Group (Québec, Kanada); Ta Ma Su Seal Products (Cap-aux-Meules, Kanada); Fur Institute of Canada (Ottawa); NuTan Furs, Inc (Catalina, Kanada); GC Rieber Skinn AS (Bergen, Norsko); Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC) (Nuuk, Grónsko, Dánsko); Johannes Egede (Nuuk); a Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk) (zástupci: J. Bouckaert, M. van der Woude a H. Viaene, advokáti)

         Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: I. Anagnostopoulou a L. Visaggio, zmocněnci) a Rada Evropské unie (zástupci: M. Moore a K. Michoel, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na odklad vykonatelnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1007/2009 ze dne 16. září 2009 o obchodování s produkty z tuleňů (Úř. věst. L 286, s. 36).

         Výrok

                  1)

                  Stanovisko právní služby Rady Evropské unie ze dne 18. února 2009 k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o obchodování s produkty z tuleňů, předložené Komisí Evropských společenství (K(2008) 469 v konečném znění, ze dne 23. července 2008) a obsažené v příloze A 4 návrhu na předběžné opatření, a výňatek z uvedeného stanoviska obsažený v bodu 16 téhož návrhu se vyjímají ze spisu ve věci T-18/10.

                  2)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  3)

                  O nákladech řízené bude rozhodnuto později.


title: Věc T-635/11: Žaloba podaná dne 9. prosince 2011 — Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki v. Komise

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/41

         Žaloba podaná dne 9. prosince 2011 — Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki v. Komise
   (Věc T-635/11)
   2012/C 32/81
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE (Maroussi Attikis, Řecko) (zástupci: N. Niejahr, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis, K. Spyropoulos, advokáti, a F. Carlin, Barrister)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise 2011/716/EU ze dne 24. května 2011 o státní podpoře C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09), kterou Řecko poskytlo některým řeckým kasinům (Úř. věst. 2011 L 285, s. 25);

               —

               podpůrně, zrušit sporné rozhodnutí v rozsahu, v němž se použije na žalobkyni; nebo

               —

               podpůrněji, zrušit sporné rozhodnutí v rozsahu, v němž nařizuje vymáhání finančních částek od žalobkyně; a

               —

               uložit žalované, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vzniklé žalobkyni v tomto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod: žalovaná porušila čl. 107 odst. 1 SFEU, když rozhodla, že sporné opatření představuje podporu, tím, že:

                           —

                           konstatovala, že žalobkyně získala ve formě „daňové diskriminace“ hospodářskou výhodu ve výši 7,20 eur na vstupenku;

                           —

                           dospěla k závěru, že s opatřením je spojena ztráta státních příjmů;

                           —

                           uvedla, že opatření bylo selektivní ve prospěch žalobkyně;

                           —

                           rozhodla, že opatřením došlo k narušení hospodářské soutěže a že mělo vliv na obchod mezi členskými státy.

               2)

               Druhý žalobní důvod: žalovaná porušila procesní právo na obhajobu žalobkyně tím, že vůbec nezohlednila připomínky a doplňující vyjádření žalobkyně předložené v rámci výkonu jejích procesních práv po rozhodnutí o zahájení řízení.

               3)

               Třetí žalobní důvod: žalovaná porušila článek 296 SFEU, když neuvedla dostatečné důvody, na jejichž základě mohla žalobkyně pochopit a tento soud přezkoumat, proč vycházela z toho, že žalobkyně získala selektivní výhodu, že jakákoli taková výhoda zahrnovala ztrátu státních příjmů a je způsobilá narušit hospodářskou soutěž a mít dopad na obchod mezi členskými státy.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod: sporné rozhodnutí v rozsahu, v němž nařizuje vymáhání částek od žalobkyně, porušuje:

                           —

                           článek 14 odst. 1 první větu nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (1), podle kterého se vrácení částek zpět musí vztahovat na podporu poskytnutou příjemci, jelikož žalovaná ve sporném rozhodnutí nesprávně vyčíslila výši podpory, kterou žalobkyně měla získat, a

                           —

                           článek 14 odst. 1 druhou větu nařízení Rady (ES) č. 659/1999, jelikož vrácení částek zpět v tomto případě porušuje obecné zásady práva EU, a to zásadu legitimního očekávání, zásadu právní jistoty a zásadu proporcionality.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Spojené věci C-42/10, C-45/10 a C-57/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. dubna 2011 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State van België — Belgie) — Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW (C-42/10, C-45/10 a C-57/10), Marc Janssens (C-42/10 a C-45/10) v. Belgický stát ( „Veterinární a zootechnické předpisy — Nařízení (ES) č. 998/2003 — Veterinární podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu — Rozhodnutí 2003/803/ES — Vzorový pas pro přesuny psů, koček a fretek uvnitř Společenství“ )

text:
               18.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. dubna 2011 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State van België — Belgie) — Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW (C-42/10, C-45/10 a C-57/10), Marc Janssens (C-42/10 a C-45/10) v. Belgický stát
   (Spojené věci C-42/10, C-45/10 a C-57/10) (1)

   (Veterinární a zootechnické předpisy - Nařízení (ES) č. 998/2003 - Veterinární podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu - Rozhodnutí 2003/803/ES - Vzorový pas pro přesuny psů, koček a fretek uvnitř Společenství)
   2011/C 179/07
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State van België

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW, Marc Janssens (C-42/10, C-45/10 a C-57/10), Marc Janssens (C-42/10 a C-45/10)

      Žalovaný: Belgický stát

      Za přítomnosti: Luk Vangheluwe (C-42/10)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Raad van State — Výklad čl. 3 písm. b), čl. 4 odst. 2, článku 5 a článku 17 druhého pododstavce nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 998/2003/ES ze dne 26. května 2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a o změně směrnice Rady 92/65/EHS (Úř. věst. L 146, s. 1; Zvl. vyd. 03/39, s. 79) a rozhodnutí Komise 2003/803/ES ze dne 26. listopadu 2003, kterým se stanoví vzorový pas pro přesuny psů, koček a fretek uvnitř Společenství (Úř. věst. L 313, s. 1; Zvl. vyd. 03/41, s. 198) — Vnitrostátní ustanovení, která ukládají povinnost opatřit každý pas individuálním poznávacím třináctimístným číslem (kód ISO), po němž následuje identifikační číslo schváleného distributora — Důkaz o identifikaci a registrace psů — Údaje týkající se majitele zvířete

      Výrok

               1)

               Článek 3 písm. b), čl. 4 odst. 2, článek 5 a čl. 17 druhý pododstavec nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 ze dne 26. května 2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a o změně směrnice Rady 92/65/EHS, jakož i články a přílohy rozhodnutí Komise 2003/803/ES ze dne 26. listopadu 2003, kterým se stanoví vzorový pas pro přesuny psů, koček a fretek uvnitř Společenství, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která ukládá povinnost číslovat pasy pro zvířata v zájmovém chovu pomocí individuálního poznávacího čísla, které se skládá z dvoumístného kódu ISO dotyčného členského státu, dále z dvoumístného identifikačního čísla schváleného distributora a devítimístného pořadového čísla, jelikož zaručuje jeho individuální charakter.

               2)

               Článek 3 písm. b), čl. 4 odst. 2, článek 5 a čl. 17 druhý pododstavec nařízení č. 998/2003, jakož i články a přílohy rozhodnutí 2003/803 musí být vykládány tak, že:

                           —

                           nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava dotčená ve věci v původním řízení, podle které se pas pro zvířata v zájmovém chovu používá nejen jako cestovní doklad podle právních předpisů Unie, ale i jako doklad o identifikaci a registraci psů v tuzemsku, a

                           —

                           brání takovým vnitrostátním právním předpisům, jako jsou předpisy dotčené ve věci v původním řízení, podle kterých obsahuje pas pro zvířata v zájmovém chovu pouze jedno políčko určené pro záznam identifikačních údajů a adresy majitele zvířete, jejichž následné změny se provádí přelepením samolepícími štítky.

               3)

               Taková vnitrostátní ustanovení, jako jsou obsažena v právní úpravě dotčené ve věci v původním řízení, která upravují pasy pro zvířata v zájmovém chovu a týkají se jejich používání jako dokladu identifikace a registrace psů, jakož i používání samolepících štítků k provádění změn identifikačních údajů majitele a zvířete na jedné straně, a vnitrostátní ustanovení upravující sestavení individuálního poznávacího čísla pro kočky a fretky na straně druhé nepředstavují technické předpisy ve smyslu článku 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/48/ES ze dne 20. července 1998, které musí být podle článku 8 této směrnice před jejich přijetím sděleny Evropské komisi.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc C-688/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) dne 21. prosince 2015 – Agnieška Anisimovienė and další

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) dne 21. prosince 2015 – Agnieška Anisimovienė and další
   (Věc C-688/15)
   (2016/C 106/20)
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Agnieška Anisimovienė a další

      Žalovaná: AB bankas „Snoras“, v likvidaci; VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“; AB „Šiaulių bankas“, právní nástupkyně AB bankas „FINASTA“

               1)

               Musí být směrnice (1) o vkladech vykládána v tom smyslu, že finanční prostředky vložené se souhlasem osob či převedené nebo zaplacené těmito osobami na účet otevřený jménem jedné úvěrové instituce u jiné úvěrové instituce lze považovat za vklad podle této směrnice?

               2)

               Musí být čl. 7 odst. 1 ve spojení s čl. 8 odst. 3 směrnice o vkladech vykládány v tom smyslu, že částka pojištění vkladů do výše stanovené v čl. 7 odst. 1 musí být vyplacena každé osobě, jejíž pohledávka vznikla přede dnem, k němuž bylo učiněno zjištění či přijato rozhodnutí ve smyslu čl. 1 odst. 3 bod i) a ii) směrnice o vkladech?

               3)

               Je pro účely směrnice o vkladech definice „obvyklých bankovních služeb“ relevantní pro výklad pojetí vkladu jakožto zůstatku na účtu vyplývajícího z bankovní operace? Je k této definici třeba přihlížet i při výkladu pojmu vklad ve vnitrostátních právních předpisech provádějících směrnici o vkladech?

               4)

               V případě kladné odpovědi na třetí otázku, jak má být chápán a vykládán pojem obvyklá bankovní operace použitý v čl. 1 odst. 1 směrnice o vkladech:

                           (a)

                           jaká bankovní operace je považována za obvyklou a jaká kritéria by měla být základem pro určení, zda je konkrétní bankovní operace obvyklá?

                           (b)

                           má být pojem obvyklá bankovní operace posuzován s ohledem na cíl provedené bankovní operace nebo na strany, mezi nimiž taková operace proběhla?

                           (c)

                           musí být koncept vkladu jakožto zůstatku na účtu vyplývajícího z obvyklé bankovní operace použitý ve směrnici o vkladech vykládán v tom smyslu, že zahrnuje pouze případy, kdy jsou za obvyklé považovány veškeré operace vedoucí k vytvoření takového zůstatku?

               5)

               V případě, že se na finanční prostředky nevztahuje definice vkladu ve smyslu směrnice o vkladech, ale členské státy se rozhodly provést směrnici o vkladech a směrnici o investorech do vnitrostátního práva takovým způsobem, že se za vklady považují i finanční prostředky, na které má vkladatel nárok a které vyplývají ze závazku úvěrové instituce poskytovat investiční služby, může se pojištění vkladů uplatnit pouze poté, co bylo konstatováno, že úvěrová instituce v konkrétním případě jednala jako investiční podnik a prostředky na ni byly převedeny za účelem investiční činnosti/podnikání ve smyslu směrnice o investorech a STFN?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES ze dne 30. května 1994 o systémech pojištění vkladů (Úř. věst. L 135, s. 5).


title: Věc C-560/08: Žaloba podaná dne 17. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/11

         Žaloba podaná dne 17. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-560/08)
   (2009/C 55/18)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: S. Pardo Quintillán, D. Recchia a J.-B. Laignelot, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají

                           —

                           z čl. 2 odst. 1, čl. 3 odst. 1 a 2, článků 4 a 5 směrnice Rady 85/337/EHS (1) o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, pokud jde o samostatné projekty rozšíření nebo úpravy silnice M-501 v úsecích 1, 2 a 4; z čl. 6 odst. 2 a článku 8 směrnice 85/337/EHS, pokud jde o samostatné projekty rozšíření nebo úpravy silnice M-501 v úsecích 2 a 4 a z článku 9 směrnice 85/337/EHS, pokud jde o samostatné projekty rozšíření nebo úpravy silnice M-501 v úsecích 1, 2 a 4;

                           —

                           z čl. 6 odst. 3 a 4 směrnice Rady 92/43/EHS (2) ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, ve spojení s článkem 7 uvedené směrnice, pokud jde o samostatné projekty rozšíření nebo úpravy silnice M-501 v úsecích 1, 2 a 4 ve vztahu k oblasti zvláštní ochrany ptáků ES 0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“;

                           —

                           ze směrnice 92/42/EHS, tak jak je vyložena v rozsudcích Soudního dvora ze dne 13. ledna 2005 ve věci C-117/03 a ze dne 14. září 2006 ve věci C-244/05, jakož i z čl. 12 odst.1 písm. b) a d) směrnice, pokud jde o samostatné projekty rozšíření nebo úpravy silnice M-501 v úseku ve vztahu k lokalitě, která je určena za lokalitu významnou pro Společenství ES3110005 „Cuenca del río Guadarrama“ a v úsecích 2 a 4 ve vztahu k lokalitě, která je určena za lokalitu významnou pro Společenství ES3110007 „Cuencas de los ros Alberche y Cofio“,

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Návrh podaný Komisí se vztahuje k projektům, které byly schváleny nebo v každém případě prováděny španělskými orgány, pokud jde o rozšíření nebo úpravu okresní silnice M-501 (Comunidad de Madrid). Komise má za to, že Španělské království nesplnilo, pokud jde o uvedené projekty, povinnosti, které pro něj vyplývají ze směrnice 85/337 v původním nebo pozměněném znění a ze směrnice 92/43, tak jak je vyložena v rozsudcích Soudního dvora ze dne 13. ledna 2005 ve věci C-117/03 a ze dne 14. září 2006 ve věci C-244/05.

      (1)  Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248.

      (2)  Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102.


title: Věc T-515/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. června 2013 — Delphi Technologies v. OHIM (INNOVATION FOR THE REAL WORLD) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky INNOVATION FOR THE REAL WORLD — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/72

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. června 2013 — Delphi Technologies v. OHIM (INNOVATION FOR THE REAL WORLD)
   (Věc T-515/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky INNOVATION FOR THE REAL WORLD - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 225/159
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Delphi Technologies, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené státy americké) (zástupci: C. Albrecht a J. Heumann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carillo, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. června 2011 (věc R 1967/2010-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení INNOVATION FOR THE REAL WORLD jakožto ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Delphi Technologies, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 355, 3.12.2011.


title: Věc C-617/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 23. listopadu 2015 – Hummel Holding A/S v. Nike Inc. a Nike Retail B.V.

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/37

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 23. listopadu 2015 – Hummel Holding A/S v. Nike Inc. a Nike Retail B.V.
   (Věc C-617/15)
   (2016/C 038/50)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Hummel Holding A/S

      Žalované: Nike Inc. a Nike Retail B.V.

      Předběžná otázka

   Za jakých okolností lze právně samostatnou, v členském státě usazenou společnost –dceřinou společnost podniku, který sám nemá sídlo v Unii, považovat za „pobočku“ podniku ve smyslu čl. 97 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (1)?

      (1)  Úř. věst. L 78, s. 1.


title: Věc C-483/14: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – KA Finanz AG v. Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group „Řízení o předběžné otázce – Římská úmluva – Rozhodné právo – Přeshraniční fúze společností – Směrnice 78/855/EHS – Směrnice 2005/56/ES – Fúze sloučením – Ochrana věřitelů – Přechod celého obchodního jmění zanikající společnosti na nástupnickou společnost“

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/14

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – KA Finanz AG v. Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group
      (Věc C-483/14) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Římská úmluva - Rozhodné právo - Přeshraniční fúze společností - Směrnice 78/855/EHS - Směrnice 2005/56/ES - Fúze sloučením - Ochrana věřitelů - Přechod celého obchodního jmění zanikající společnosti na nástupnickou společnost“)
      (2016/C 211/15)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberster Gerichtshof

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: KA Finanz AG

         Žalovaná: Sparkassen Versicherung AG Vienna Insurance Group

         Výrok

                  1)

                  Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že:

                              —

                              rozhodným právem po přeshraniční fúzi sloučením, použitelným na výklad, plnění závazků, jakož i na způsoby zániku smlouvy o úpisu dluhopisu, jako jsou smlouvy o úpisu dluhopisu dotčené ve věci v původním řízení, uzavřené zanikající společností, je právo, které bylo použitelné na tuto smlouvu před touto fúzí;

                              —

                              ustanoveními upravujícími ochranu věřitelů zanikající společnosti v takovém případě, jako je případ dotčený ve věci v původním řízení, jsou ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterými se řídila tato společnost.

                  2)

                  Článek 15 třetí směrnice Rady 78/855/EHS ze dne 9. října 1978, založené na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o fúzích akciových společností, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/109/ES ze dne 16. září 2009, musí být vykládán v tom smyslu, že toto ustanovení přiznává práva majitelům jiných cenných papírů než akcií, s nimiž jsou spojena zvláštní práva, ale nikoli emitentce takových cenných papírů.

         (1)  Úř. věst. C 46, 9.2.2015.


title: Věc C-345/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 12. června 2017 – Sergejs Buivids

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 12. června 2017 – Sergejs Buivids
   (Věc C-345/17)
   (2017/C 277/39)
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākā tiesa

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Sergejs Buivids

      Odpůrce: Datu valsts inspekcija

      Předběžné otázky

               1)

               Spadají do oblasti působnosti směrnice 95/46 (1) takové činnosti, jaké jsou předmětem sporu v projednávané věci, a sice pořízení videozáznamu policejních úředníků na policejním komisařství při provádění procesních úkonů a jeho zveřejnění na internetové stránce www.youtube.com?

               2)

               Je třeba směrnici 95/46 vykládat v tom smyslu, že zmíněné činnosti lze považovat za zpracování osobních údajů pro účely žurnalistiky ve smyslu článku 9 uvedené směrnice?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. 1995, L 281, s. 31).


title: Věc C-172/13: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. února 2015 – Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska „Nesplnění povinnosti státem – Článek 49 SFEU – Článek 31 Dohody o EHP – Korporační daň – Zdanění skupin – Daňová úleva pro skupinu – Přenos ztrát vzniklých dceřiné společnosti – nerezidentovi – Podmínky – Datum, k němuž je určen konečný charakter ztrát dceřiné společnosti – nerezidenta“

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/2

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. února 2015 – Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
      (Věc C-172/13) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Článek 49 SFEU - Článek 31 Dohody o EHP - Korporační daň - Zdanění skupin - Daňová úleva pro skupinu - Přenos ztrát vzniklých dceřiné společnosti – nerezidentovi - Podmínky - Datum, k němuž je určen konečný charakter ztrát dceřiné společnosti – nerezidenta“)
      (2015/C 107/02)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: W. Roels a R. Lyal, zmocněnci)

         Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: V. Kaye, S. Brighouse a A. Robinson, zmocněnci, ve spolupráci s D. Ewart, QC a S. Ford, barrister)

         Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a K. Petersen, zmocněnci), Španělské království (zástupci: A. Rubio González a A. Gavela Llopis, zmocněnci), Nizozemské království (zástupci: M. K. Bulterman a J. Langer, zmocněnci), Finská republika (zástupce: S. Hartikainen, zmocněnec)

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

                  3)

                  Finská republika, Nizozemské království, Spolková republika Německo a Španělské království ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 207, 20. 7. 2013.


title: Věc C-485/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. září 2016 Universal Protein Supplements Corp. proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 29. června 2016 ve věcech T-727/14 a T-728/14, UNIVERSAL PROTEIN SUPPLEMENTS v. EUIPO – H YOUNG HOLDINGS (ANIMAL)

text:
               27.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/4

         Kasační opravný prostředek podaný dne 7. září 2016 Universal Protein Supplements Corp. proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 29. června 2016 ve věcech T-727/14 a T-728/14, UNIVERSAL PROTEIN SUPPLEMENTS v. EUIPO – H YOUNG HOLDINGS (ANIMAL)
   (Věc C-485/16 P)
   (2017/C 095/09)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Universal Protein Supplements Corp. (zástupce: S. Malynicz, QC)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   Usnesením ze dne 31. ledna 2017 Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc F-131/06: Žaloba podaná dne 24. listopadu 2006 – Steinmetz v. Komise

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/86

         Žaloba podaná dne 24. listopadu 2006 – Steinmetz v. Komise
   (Věc F-131/06)
   (2006/C 326/174)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Robert Steinmetz (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: J. Choucroun, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 21. února 2006, kterým bylo odmítnuto plnění dohody, zavazující účastníky řízení, v plném rozsahu;

               —

               uložit Komisi, aby žalobci zaplatila jedno symbolické euro jako náhradu nemajetkové újmy vzniklé v důsledku napadeného rozhodnutí;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce uzavřel s Komisí dohodu směřující k ukončení sporu předloženého Soudu prvního stupně Evropských společenství ve věci T-155/05 (1) smírem.
   Žalobce vytýká Komisi částečné plnění dohody.
   Na podporu své žaloby uplatňuje zejména to, že Komise porušila zásadu legality, zásadu pacta sunt servanda, povinnost ochrany legitimního očekávání, povinnost péče, jakož i zásadu řádné správy.

      (1)  Úř. věst. C 155, 25.6.2006, s. 26.