title: Věc C-728/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. června 2019 — Evropská komise v. Řecká republika („Nesplnění povinnosti státem — Článek 258 SFEU — Článek 49 SFEU — Směrnice 2006/123/ES — Článek 15 odstavce 2 a 3 — Směrnice 2005/36/ES — Články 13, 14, 50 a příloha VII — Svoboda usazování — Uznávání odborných kvalifikací — Vnitrostátní normy, které se týkají poskytovatelů odborné přípravy pro mediátory“)

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/5

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. června 2019 — Evropská komise v. Řecká republika
      (Věc C-728/17) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Článek 258 SFEU - Článek 49 SFEU - Směrnice 2006/123/ES - Článek 15 odstavce 2 a 3 - Směrnice 2005/36/ES - Články 13, 14, 50 a příloha VII - Svoboda usazování - Uznávání odborných kvalifikací - Vnitrostátní normy, které se týkají poskytovatelů odborné přípravy pro mediátory“)
      (2019/C 280/05)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: H. Tserepa-Lacombe a H. Støvlbæk, zmocněnci)

         Žalovaná: Řecká republika (zástupci: M. Tassopoulou, D. Tsagkaraki a Ch. Machairas, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                              —

                              Řecká republika tím, že omezila právní formu vzdělávacích institucí mediátorů na neziskové organizace tvořené společně alespoň jedním sdružením advokátů a alespoň jednou řeckou profesní komorou, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 15 odst. 2 písm. b) a c), jakož i odstavce 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu;

                              —

                              Řecká republika tím, že postup uznávání akademických kvalifikací podmínila dalšími požadavky, které se týkají obsahu požadovaných osvědčení a vyrovnávacích opatření bez předchozího zhodnocení případných podstatných rozdílů od vnitrostátní odborné přípravy, a že ponechala v platnosti diskriminační ustanovení, která ukládají uchazečům o akreditaci mediátora, kteří mají povolení k výkonu povolání mediátora získané v zahraničí nebo vydané akreditovaným zahraničním vzdělávacím zařízením po ukončení odborné přípravy absolvované v Řecku, povinnost prokázat odbornou praxi zahrnující nejméně trojí účast na mediačním řízení, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 13 a 14, čl. 50 odst. 1, jakož i přílohy VII směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/55/EU ze dne 20. listopadu 2013.

                  2)

                  Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 83, 5.3.2018.


title: Věc C-159/18: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juge de paix du troisième canton de Charleroi — Belgie) — André Moens v. Ryanair Ltd („Řízení o předběžné otázce — Letecká doprava — Nařízení (ES) č. 261/2004 — Článek 5 odst. 3 — Náhrady cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů — Působnost — Zproštění povinnosti nahradit škodu — Pojem „mimořádné okolnosti“ — Přítomnost paliva na letištní dráze“)

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/6

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juge de paix du troisième canton de Charleroi — Belgie) — André Moens v. Ryanair Ltd
      (Věc C-159/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Letecká doprava - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Článek 5 odst. 3 - Náhrady cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů - Působnost - Zproštění povinnosti nahradit škodu - Pojem „mimořádné okolnosti“ - Přítomnost paliva na letištní dráze“)
      (2019/C 280/06)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Juge de paix du troisième canton de Charleroi

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: André Moens

         Žalovaná: Ryanair Ltd

         Výrok

                  1)

                  Článek 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 ve spojení s body 14 a 15 odůvodnění tohoto nařízení musí být vykládán v tom smyslu, že na přítomnost paliva na letištní dráze, která vedla k uzavření této dráhy, a v důsledku toho k významnému zpoždění letu uskutečněného z tohoto letiště nebo na něj, se vztahuje pojem „mimořádné okolnosti“ ve smyslu tohoto ustanovení, pokud dotčené palivo nepochází z letadla dopravce, který uskutečnil tento let.

                  2)

                  Článek 5 odst. 3 nařízení č. 261/2004 ve spojení s body 14 a 15 odůvodnění tohoto nařízení musí být vykládán v tom smyslu, že přítomnost paliva na letištní dráze, která vedla k uzavření této dráhy, ve vztahu k níž bylo prokázáno, že se jedná o „mimořádnou okolnost“, musí být považována za okolnost, které by nebylo možné zabránit, i kdyby byla přijata všechna přiměřená opatření ve smyslu tohoto ustanovení.

         (1)  Úř. věst. C 166, 14.5.2018.


title: Věc C-247/18 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. června 2019 — Italská republika v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek — Evropský sociální fond (ESF) — Operační program týkající se cíle č. 1 pro region Sicílie (2000-2006) — Snížení původně přiznaného finančního příspěvku — Nařízení (ES) č. 1260/1999 — Článek 39 — Kontrolní pravomoci — Nezbytná ověřování — Finanční opravy — Výpočet — Metoda extrapolací“)

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/7

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. června 2019 — Italská republika v. Evropská komise
      (Věc C-247/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Evropský sociální fond (ESF) - Operační program týkající se cíle č. 1 pro region Sicílie (2000-2006) - Snížení původně přiznaného finančního příspěvku - Nařízení (ES) č. 1260/1999 - Článek 39 - Kontrolní pravomoci - Nezbytná ověřování - Finanční opravy - Výpočet - Metoda extrapolací“)
      (2019/C 280/07)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, P. Gentili, avvocato dello Stato)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: P. Arenas a F. Tomat, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Italská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C, 182, 28.5.2018.


title: Věc C-348/18: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele — Società semplice v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) („Řízení o předběžné otázce — Doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků — Nařízení (EHS) č. 3950/92 — Článek 2 odst. 1 druhý pododstavec — Stanovení příspěvku producentů na platbu doplňkové dlužné dávky — Přerozdělení nevyužitých referenčních množství — Vnitrostátní opatření, na základě něhož jsou přerozdělena nevyužitá množství na základě objektivních prioritních kritérií“)

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/7

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele — Società semplice v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)
      (Věc C-348/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků - Nařízení (EHS) č. 3950/92 - Článek 2 odst. 1 druhý pododstavec - Stanovení příspěvku producentů na platbu doplňkové dlužné dávky - Přerozdělení nevyužitých referenčních množství - Vnitrostátní opatření, na základě něhož jsou přerozdělena nevyužitá množství na základě objektivních prioritních kritérií“)
      (2019/C 280/08)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele — Società semplice

         Odpůrkyně: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

         Za přítomnosti: Comitato Spontaneo Produttori Latte (COSPLAT), Società Agricola Galleana — Società semplice, VS a dalších

         Výrok

      Článek 2 odst. 1 druhý pododstavec nařízení Rady (EHS) č. 3950/92 ze dne 28. prosince 1992, kterým se stanoví doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1256/1999 ze dne 17. května 1999, musí být vykládán v tom smyslu, že rozhodne-li členský stát provést přerozdělení nevyužitých referenčních množství, musí být toto přerozdělení uskutečněno mezi producenty, kteří překročili svá referenční množství, úměrně k referenčním množstvím, jimiž disponuje každý producent.

         (1)  Úř. věst. C 394, 20.8.2018.


title: Věc C-407/18: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 26. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Višje sodišče v Mariboru — Slovinsko) — Aleš Kuhar, Jožef Kuhar v. Addiko Bank d.d. („Řízení o předběžné otázce — Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách — Směrnice 93/13/EHS — Řízení o výkonu rozhodnutí týkající se hypoteční pohledávky — Přímo vykonatelný notářský zápis — Soudní přezkum zneužívajících ujednání — Odklad výkonu rozhodnutí — Nedostatek pravomoci soudu, kterému byl podán návrh na výkon rozhodnutí — Ochrana spotřebitele — Zásada efektivity — Konformní výklad“)

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/8

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 26. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Višje sodišče v Mariboru — Slovinsko) — Aleš Kuhar, Jožef Kuhar v. Addiko Bank d.d.
      (Věc C-407/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Směrnice 93/13/EHS - Řízení o výkonu rozhodnutí týkající se hypoteční pohledávky - Přímo vykonatelný notářský zápis - Soudní přezkum zneužívajících ujednání - Odklad výkonu rozhodnutí - Nedostatek pravomoci soudu, kterému byl podán návrh na výkon rozhodnutí - Ochrana spotřebitele - Zásada efektivity - Konformní výklad“)
      (2019/C 280/09)
      Jednací jazyk: slovinština

         Předkládající soud

      Višje sodišče v Mariboru

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Aleš Kuhar, Jožef Kuhar

         Žalovaná: Addiko Bank d.d.

         Výrok

      Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být s ohledem na zásadu efektivity vykládána v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která vnitrostátnímu soudu, který rozhoduje o návrhu na výkon rozhodnutí na základě smlouvy o hypotéčním úvěru, jež byla uzavřena mezi prodávajícím či poskytovatelem a spotřebitelem formou přímo vykonatelného notářského zápisu, neumožňuje jak na návrh spotřebitele, tak bez návrhu přezkoumat, zda ujednání, jež jsou obsažena v takovém notářském zápisu, nemají zneužívající povahu ve smyslu této směrnice, a z tohoto důvodu odložit navrhovaný výkon rozhodnutí.

         (1)  Úř. věst. C 294, 20.8.2018.


title: Věc C-518/18: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Okresního soudu v Českých Budějovicích — Česká republika) — RD v. SC („Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (ES) č. 805/2004 — Evropský exekuční titul pro nesporné nároky — Potvrzení soudního rozhodnutí jako evropského exekučního titulu — Minimální normy pro řízení o nesporných nárocích — Žalovaný, jehož adresa není známa a který se nezúčastnil jednání“)

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/9

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Okresního soudu v Českých Budějovicích — Česká republika) — RD v. SC
      (Věc C-518/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (ES) č. 805/2004 - Evropský exekuční titul pro nesporné nároky - Potvrzení soudního rozhodnutí jako evropského exekučního titulu - Minimální normy pro řízení o nesporných nárocích - Žalovaný, jehož adresa není známa a který se nezúčastnil jednání“)
      (2019/C 280/10)
      Jednací jazyk: čeština

         Předkládající soud

      Okresní soud v Českých Budějovicích

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: RD

         Žalovaná: SC

         Výrok

      Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se zavádí evropský exekuční titul pro nesporné nároky, musí být vykládáno v tom smyslu, že neumožňuje, aby v případě, kdy soud neměl možnost zjistit adresu žalovaného, bylo soudní rozhodnutí o nároku, které bylo vydáno po jednání, jehož se nezúčastnil ani žalovaný ani opatrovník ustanovený pro účely řízení, potvrzeno jako evropský exekuční titul.

         (1)  Úř. věst. C 392, 29.10.2018.


title: Věc C-131/18: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — Vanessa Gambietz v. Erika Ziegler („Řízení o předběžné otázce — Podnikové právo — Postup proti opožděným platbám v obchodních transakcích — Směrnice 2011/7/EU — Článek 6 — Náhrada nákladů spojených s vymáháním — Platba pevné částky a přiměřené náhrady — Odpočet výdajů za využití služeb advokáta před podáním žaloby k soudu od pevné částky“)

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/10

      Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — Vanessa Gambietz v. Erika Ziegler
      (Věc C-131/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Podnikové právo - Postup proti opožděným platbám v obchodních transakcích - Směrnice 2011/7/EU - Článek 6 - Náhrada nákladů spojených s vymáháním - Platba pevné částky a přiměřené náhrady - Odpočet výdajů za využití služeb advokáta před podáním žaloby k soudu od pevné částky“)
      (2019/C 280/12)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníce původního řízení

         Žalobkyně: Vanessa Gambietz

         Žalovaná: Erika Ziegler

         Výrok

      Článek 6 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU ze dne 16. února 2011 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích musí být vykládán v tom smyslu, že od přiměřené náhrady stanovené v tomto ustanovení musí být odečtena pevná částka ve výši 40 eur přiznaná věřiteli podle čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice.

         (1)  Úř. věst. C 142, 23.4.2018.


title: Věc C-293/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. března 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Galicia- Španělsko) — Sindicato Nacional de CCOO de Galicia v. Unión General de Trabajadores de Galicia (UGT), Universidad de Santiago de Compostela, Confederación Intersindical Gallega („Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Směrnice Rady 1999/70/CE — Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS — Klauzule 2 a 3 — Pojem „zaměstnanec v pracovním poměru na dobu určitou“ — Klauzule 4 — Zásada zákazu diskriminace — Srovnatelnost situací — Odůvodnění — Odstupné při ukončení pracovní smlouvy na dobu neurčitou z objektivního důvodu — Neexistence odškodnění po uplynutí platnosti doktorandské pracovní smlouvy na dobu určitou“)

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/11

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. března 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Galicia- Španělsko) — Sindicato Nacional de CCOO de Galicia v. Unión General de Trabajadores de Galicia (UGT), Universidad de Santiago de Compostela, Confederación Intersindical Gallega
      (Věc C-293/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice Rady 1999/70/CE - Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS - Klauzule 2 a 3 - Pojem „zaměstnanec v pracovním poměru na dobu určitou“ - Klauzule 4 - Zásada zákazu diskriminace - Srovnatelnost situací - Odůvodnění - Odstupné při ukončení pracovní smlouvy na dobu neurčitou z objektivního důvodu - Neexistence odškodnění po uplynutí platnosti doktorandské pracovní smlouvy na dobu určitou“)
      (2019/C 280/13)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Sindicato Nacional de CCOO de Galicia

         Žalovaní: Unión General de Trabajadores de Galicia (UGT), Universidad de Santiago de Compostela, Confederación Intersindical Gallega

         Výrok

                  1)

                  Rámcová dohoda ze dne 18. března 1999 o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, konkrétně její klauzule 2, bod 1, a klauzule 3 bod 1, musí být vykládány v tom smyslu, že se vztahuje na pracovníky, jako jsou pracovníci zaměstnaní v rámci doktorandských smluv dotčených ve věci v původním řízení.

                  2)

                  Klauzule 4 bod 1 rámcové dohody o pracovním poměrech na dobu určitou, uvedené v příloze směrnice 1999/70, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která nestanoví vyplacení náhrady škody pracovníkům najatým na základě doktorandské smlouvy, jako jsou smlouvy dotčené ve věci v původním řízení, po uplynutí platnosti takové smlouvy, ačkoli odškodnění je vypláceno pracovníkům na dobu neurčitou po výpovědi jejich smlouvy z objektivních důvodů.

         (1)  Úř. věst. C 259, 23.7.2018.


title: Věc C-646/18: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona- Španělsko) — OD v. Ryanair DAC („Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 — Určení soudu příslušného k rozhodnutí o návrhu na náhradu škody za zpožděný let — Článek 26 — Konkludentní volba příslušnosti — Požadavek, aby se žalovaný účastnil řízení“)

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/12

      Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 11. dubna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona- Španělsko) — OD v. Ryanair DAC
      (Věc C-646/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 - Určení soudu příslušného k rozhodnutí o návrhu na náhradu škody za zpožděný let - Článek 26 - Konkludentní volba příslušnosti - Požadavek, aby se žalovaný účastnil řízení“)
      (2019/C 280/14)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: OD

         Žalovaná: Ryanair DAC

         Výrok

      Článek 26 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že se nevztahuje na takový případ, o jaký se jedná v původním řízení, kdy žalovaný nepředložil vyjádření nebo se neúčastnil řízení.

         (1)  Úř. věst. C 25, 21.1.2019.


title: Věc C-222/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Rejonowym w Opatowie (Polsko) dne 8. března 2019 — BW Sp. z o.o. se sídlem v B. v. D. R.

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/17

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Rejonowym w Opatowie (Polsko) dne 8. března 2019 — BW Sp. z o.o. se sídlem v B. v. D. R.
      (Věc C-222/19)
      (2019/C 280/23)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Rejonowy w Opatowie

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: BW Sp. z o.o. se sídlem v B.

         Žalovaný: D. R.

         Předběžná otázka

      Musí být ustanovení směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (1), zejména čl. 3 odst. 1 této směrnice, a zásady unijního práva týkající se ochrany spotřebitele a rovnováhy smluvních stran vykládány v tom smyslu, že uvedená ustanovení a uvedené zásady brání tomu, aby byl do vnitrostátního práva zaveden institut „maximální výše dalších nákladů úvěru odlišných od úroků“ a matematický vzorec pro výpočet výše těchto nákladů, jak to činí ustanovení čl. 5 bodu 6a ve spojení s článkem 36a ustawy o kredycie konsumenckim (zákon o spotřebitelském úvěru) ze dne 12. května 2011 (Dz. U. z roku 2018, pol. 993), která umožňují přičíst k nákladům spojeným se smlouvou o úvěru, jež musí zaplatit spotřebitel (celkové náklady úvěru), také náklady hospodářské činnosti vykonávané podnikatelem?

         (1)  Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288, a oprava Úř. věst. 2016, L 303, s. 26


title: Věc C-342/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. dubna 2019 Fabiem De Masim a Yanisem Varoufakisem proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 12. března 2019 ve věci T-798/17, Fabio De Masi, Yanis Varoufakis v. Evropská centrální banka (ECB)

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/20

      Kasační opravný prostředek podaný dne 30. dubna 2019 Fabiem De Masim a Yanisem Varoufakisem proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 12. března 2019 ve věci T-798/17, Fabio De Masi, Yanis Varoufakis v. Evropská centrální banka (ECB)
      (Věc C-342/19 P)
      (2019/C 280/28)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Fabio De Masi, Yanis Varoufakis (zástupce: Prof. Dr. A. Fischer-Lescano, univerzitní profesor)

         Další účastnice řízení: Evropská centrální banka

         Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelé“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  1.

                  zrušil v plném rozsahu rozsudek Tribunálu ve věci T-798/17 a vyhověl návrhu podanému v prvním stupni.

                  2.

                  uložil odpůrkyni v řízení o kasačním opraveném prostředku podle článku 184 ve spojení s článkem 137 a násl. jednacího řádu Soudního dvora náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelé se v prvním stupni řízení domáhali podle čl. 263 odst. 4 SFEU zrušení rozhodnutí ECB ze dne 16. října 2017, kterým jim byl odepřen přístup k dokumentu ze dne 23. dubna 2015 nazvanému „Odpovědi na otázky týkající se výkladu čl. 14.4 Protokolu o statutu ESCB a ECB“.
      Navrhovatelé předkládají na podporu prvního bodu návrhových žádání čtyři důvody kasačního opravného prostředku.

                  1.

                  Nezohlednění primárněprávního zakotvení zásady transparentnosti v čl. 15 odst. 1 SFEU, čl. 10 odst. 3 SEU a čl. 298 odst. 1 SFEU, jakož i článku 42 Listiny základních práv Evropské unie. Napadený rozsudek nezohledňuje, že rozsah práva na transparentnost nepochází pouze ze sekundárního práva, ale že toto sekundární právo stran nároku na transparentnost musí být vykládáno v souladu s primárním právem. Tribunál tak zúžil soudní přezkum práva na transparentnost v rozporu se zásadou právního státu.

                  2.

                  Nezohlednění významu povinnosti uvést odůvodnění a požadavků na tuto povinnost rozvinutých Soudním dvorem Evropské unie. Rozsudek Tribunálu nezohledňuje skutečnost, že v napadeném rozhodnutí ECB zcela chybí doložení konkrétního poškození ECB.

                  3.

                  Nezohlednění vztahu mezi čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 2004/258/ES (1) (výjimka ze zásady transparentnosti: stanovisko k internímu použití) a čl. 4 odst. 2 tohoto rozhodnutí (výjimka ze zásady transparentnosti: právní stanoviska). Tribunál nezohledňuje skutečnost, že čl. 4 odst. 2 výše uvedeného rozhodnutí má ohledně právních stanovisek povahu lex specialis a skutečnost, že se čl. 4 odst. 3 tohoto rozhodnutí nepoužije na abstraktní právní stanovisko.

                  4.

                  Napadený rozsudek neprávem zcela popírá převažující veřejný zájem na zveřejnění dokumentu ve smyslu čl. 4 odst. 3 výše uvedeného rozhodnutí.
                  Požaduje se uložení náhrady nákladů řízení podle článku 184 ve spojení s článkem 137 a násl. jednacího řádu Soudního dvora.

         (1)  Rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 4. března 2004 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropské centrální banky (ECB/2004/3) (Úř. věst. 2004, L 80, s. 42).


title: Věc C-356/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Rejonowym dla m.st. Warszawy w Warszawie (Polsko) dne 3. května 2019 — Delfly sp. z o.o. v. Travel Service Polska sp. z o.o.

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Rejonowym dla m.st. Warszawy w Warszawie (Polsko) dne 3. května 2019 — Delfly sp. z o.o. v. Travel Service Polska sp. z o.o.
      (Věc C-356/19)
      (2019/C 280/29)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Delfly sp. z o.o.

         Žalovaná: Travel Service Polska sp. z o.o.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 7 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (1), vykládán v tom smyslu, že upravuje nejen výši náhrady, která má být zaplacena, ale také způsob splnění této povinnosti?

                  2)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku, může se cestující nebo jeho právní nástupce účinně domáhat zaplacení ekvivalentu částky 400 EUR vyjádřeného v jiné měně, zejména v národní měně platné v bydlišti cestujícího, jehož let byl zrušen nebo zpožděn?

                  3)

                  V případě kladné odpovědi na druhou otázku, podle jakých kritérií má být určena měna, v níž se může cestující nebo jeho právní nástupce domáhat zaplacení peněžité částky, a jaký směnný kurz má být uplatněn?

                  4)

                  Brání čl. 7 odst. 1 nebo jiná ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004 použití ustanovení vnitrostátního práva o plnění závazků, která vedou k zamítnutí žaloby podané cestujícím nebo jeho právním nástupcem pouze z toho důvodu, že byl nárok nesprávně určen v národní měně platné v bydlišti cestujícího, a nikoli v eurech podle čl. 7 odst. 1 nařízení?

         (1)  Úř. věst. 2004, L 46, s. 1


title: Věc T-244/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. června 2019 — Synergy Hellas v. Komise („Výzkum a technologický rozvoj — Finanční nařízení — Šestý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2002 — 2006) — Grantová dohoda J-Web — Vykonatelné rozhodnutí o vrácení částky — Přiměřenost — Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. června 2019 — Synergy Hellas v. Komise
      (Věc T-244/18) (1)

      („Výzkum a technologický rozvoj - Finanční nařízení - Šestý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2002 - 2006) - Grantová dohoda J-Web - Vykonatelné rozhodnutí o vrácení částky - Přiměřenost - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2019/C 280/55)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis (Atény, Řecko) (zástupce: K. Damis, avokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Katsimerou a A. Kyratsou, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2018) 1115 final ze dne 19. února 2018 týkající se zaplacení částky ve výši 76 282,08 eur zvýšené o úroky žalobkyně.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.


title: Věc T-299/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. června 2019 — AAA v. Parlament („Veřejné zakázky na stavební práce — Nabídkové řízení — Obecné stavební práce na budovách Evropského parlamentu v Bruselu — Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání zakázky jiným uchazečům — Nabídka s neobvykle nízkou cenou — Žaloba na neplatnost — Akt, který nelze napadnout žalobou — Nepřípustnost — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení“)

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. června 2019 — AAA v. Parlament
      (Věc T-299/18) (1)

      („Veřejné zakázky na stavební práce - Nabídkové řízení - Obecné stavební práce na budovách Evropského parlamentu v Bruselu - Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání zakázky jiným uchazečům - Nabídka s neobvykle nízkou cenou - Žaloba na neplatnost - Akt, který nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení“)
      (2019/C 280/56)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Strabag Belgium (Antverpy, Belgie) (zástupci: původně M. Schoups, K. Lemmens a M. Lahbib, poté M. Schoups, K. Lemmens a M. Thomas, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: P. López-Carceller, Z. Nagy a D. Simon, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 19. dubna 2018, kterým se potvrzuje jeho rozhodnutí ze dne 24. listopadu 2017 o odmítnutí nabídky žalobkyně a zadání zakázky týkající se rámcové smlouvy na obecné stavební práce na budovách Parlamentu v Bruselu (Belgie) pěti uchazečům (zadávací řízení 06/D 20/2017/M036), a dále dodatku ke zprávě Parlamentu o posouzení nabídek ze dne 26. března 2018

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Strabag Belgium se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení o předběžných opatřeních.

         (1)  Úř. věst. C 259, 23.7.2018.


title: Věc T-652/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. června 2019 — Porus v. EUIPO — (oral Dialysis) („Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie oral Dialysis — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) a odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/41

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. června 2019 — Porus v. EUIPO — (oral Dialysis)
      (Věc T-652/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie oral Dialysis - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) a odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 280/57)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Porus GmbH (Monheim am Rhein, Německo) (zástupce: C. Weil, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: G. Schneider a D. Hanf, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. září 2018 (věc R 1375/2018-2) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení oral Dialysis jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Porus GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení

         (1)  Úř. věst. C 4, 7.1.2019.


title: Věc T-306/19: Žaloba podaná dne 17. května 2019 — Graanhandel P. van Schelven v. Komise

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/42

      Žaloba podaná dne 17. května 2019 — Graanhandel P. van Schelven v. Komise
      (Věc T-306/19)
      (2019/C 280/58)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníce řízení

         Žalobkyně: Graanhandel P. van Schelven BV (Nieuwe Tonge, Nizozemsko) (zástupkyně: C. Almeida, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil čl. 1 odst. 3 prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/446 (1);

                  —

                  uložil žalované, aby předložila všechny relevantní dokumenty, které vedly k přijetí nařízení (EU) 2019/446.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise zrušila subjektu „Control Union Certifications“ (CUC) akreditaci unijního certifikačního subjektu v oblasti ekologické produkce svévolně, neboť vycházela z nesprávných skutečností.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že bylo porušeno subjektivní právo žalobkyně na ochranu před svévolným rušením rozhodnutí, kterými Komise určuje certifikační subjekty v oblasti ekologické produkce, jež mají provádět unijní kontroly v oblasti ekologické produkce ve třetích zemích. Nebyl totiž ochráněn její zájem coby soutěžitelky na trhu s produkty ekologického zemědělství.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že zrušení rozhodnutí, kterým je subjekt CUC určen jako unijní certifikační subjekt v oblasti ekologické produkce, představuje překážku pro dodávky v desetiletých obchodních vztazích a přímo zasahuje do práv žalobkyně coby dovozce. Takové bezprostřední dotčení dokládá napadené nařízení, jelikož žalobkyně byla coby dovozce příjemkyní potvrzení o kontrole vydaných subjektem CUC, což jí poskytovalo přístup na unijní trh s potravinami a krmivy z ekologického zemědělství. CUC je certifikační subjekt v oblasti ekologické produkce pro zemědělské podniky v černomořském regionu, ze kterého pocházejí výrobky ekologického zemědělství odebírané hlavním dodavatelem žalobkyně.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise porušila právo žalobkyně strpět jen přiměřené zásahy do svého podnikání, jakož i její prazákladní právo na vlastnictví a její svobodu podnikat.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod — související s druhým návrhovým žádáním, jímž se žalobkyně domáhá přístupu k dokumentům Komise — vycházející z tvrzení, že žalobkyně má na základě unijního práva, jakož i záruky spravedlivého procesu a práva být vyslechnuta, které má na základě příslušných dokumentů z oblasti ochrany lidských práv, všeobecné právo na přístup k dokumentům.

         (1)  Prováděcí nařízení Komise 2019/446 ze dne 19. března 2019, kterým se mění nařízení (ES) č. 1235/2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 834/2007, pokud jde o opatření pro dovoz ekologických produktů ze třetích zemí (Úř. věst. 2019, L 77, s. 67).


title: Věc T-393/19: Žaloba podaná dne 27. června 2019 — Catasta v. Parlament

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/43

      Žaloba podaná dne 27. června 2019 — Catasta v. Parlament
      (Věc T-393/19)
      (2019/C 280/59)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Anna Catasta (Milán, Itálie) (zástupce: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neplatný nebo v plném rozsahu zrušil akt, kterým byla žalobkyně informována prostřednictvím napadeného oznámení, v němž Evropský parlament znovu stanovil důchodové nároky související s ukončením činnosti a nařídil navrácení částky vyplacené na základě předchozího výpočtu důchodových nároků;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu povinnost k navrácení všech bezdůvodně stržených částek, navýšených o zákonné úroky od data srážky, a uložil Evropskému parlamentu povinnost vyhovět rozsudku, jenž bude vydán, a přijmout veškeré kroky, akty nebo opatření nezbytné k zajištění okamžitého a úplného obnovení původně stanovených důchodových nároků;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné jako žalobní důvody a hlavní argumenty dovolávané ve věci T-389/19, Coppo Gavazzi v. Parlament.


title: Věc T-394/19: Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Zecchino v. Parlament

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/43

      Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Zecchino v. Parlament
      (Věc T-394/19)
      (2019/C 280/60)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Ortensio Zecchino (Ariano Irpino, Itálie) (zástupce: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neplatný nebo v plném rozsahu zrušil akt, kterým byl žalobce informován prostřednictvím napadeného oznámení, v němž Evropský parlament znovu stanovil důchodové nároky související s ukončením činnosti a nařídil navrácení částky vyplacené na základě předchozího výpočtu důchodových nároků;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu povinnost k navrácení všech bezdůvodně stržených částek, navýšených o zákonné úroky od data srážky, a uložil Evropskému parlamentu povinnost vyhovět rozsudku, jenž bude vydán, a přijmout veškeré kroky, akty nebo opatření nezbytné k zajištění okamžitého a úplného obnovení původně stanovených důchodových nároků;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné jako žalobní důvody a hlavní argumenty dovolávané ve věci T-389/19, Coppo Gavazzi v. Parlament.


title: Věc T-395/19: Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Tognoli v. Parlament

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/44

      Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Tognoli v. Parlament
      (Věc T-395/19)
      (2019/C 280/61)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Carlo Tognoli (Milán, Itálie) (zástupce: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neplatný nebo v plném rozsahu zrušil akt, kterým byl žalobce informován prostřednictvím napadeného oznámení, v němž Evropský parlament znovu stanovil důchodové nároky související s ukončením činnosti a nařídil navrácení částky vyplacené na základě předchozího výpočtu důchodových nároků;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu povinnost k navrácení všech bezdůvodně stržených částek, navýšených o zákonné úroky od data srážky, a uložil Evropskému parlamentu povinnost vyhovět rozsudku, jenž bude vydán, a přijmout veškeré kroky, akty nebo opatření nezbytné k zajištění okamžitého a úplného obnovení původně stanovených důchodových nároků;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné jako žalobní důvody a hlavní argumenty dovolávané ve věci T-389/19, Coppo Gavazzi v. Parlament.


title: Věc T-396/19: Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Allione v. Parlament

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/45

      Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Allione v. Parlament
      (Věc T-396/19)
      (2019/C 280/62)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Emma Allione (Milán, Itálie) (zástupce: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neexistující nebo v plném rozsahu zrušil opatření, na základě něhož byla žalobkyně informována prostřednictvím napadeného sdělení, že Evropský parlament nově vyměřil nároky na důchod za ukončenou činnost a nařídil vrácení částky vyplacené na základě předchozího vyměření důchodu;

                  —

                  nařídil Evropskému parlamentu, aby vrátil všechny neoprávněně sražené částky, které budou navýšeny o zákonné úroky ode dne srážky do dne zaplacení a aby Evropskému parlamentu uložil vyhovět rozsudku a aby přijal veškeré iniciativy, akty či opatření, které jsou nezbytné k zajištění okamžitého a úplného obnovení vyplácení důchodu v původní výši;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné s žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-389/19, Coppo Gavazzi v. Parlament.


title: Věc T-397/19: Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Novati v. Parlament

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/45

      Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Novati v. Parlament
      (Věc T-397/19)
      (2019/C 280/63)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Vanda Novati (Milán, Itálie) (zástupce: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neexistující nebo v plném rozsahu zrušil opatření, na základě něhož byla žalobkyně informována prostřednictvím napadeného sdělení, že Evropský parlament nově vyměřil nároky na důchod za ukončenou činnost a nařídil vrácení částky vyplacené na základě předchozího vyměření důchodu;

                  —

                  nařídil Evropskému parlamentu, aby vrátil všechny neoprávněně sražené částky, které budou navýšeny o zákonné úroky ode dne srážky do dne zaplacení a aby Evropskému parlamentu uložil vyhovět rozsudku a aby přijal veškeré iniciativy, akty či opatření, které jsou nezbytné k zajištění okamžitého a úplného obnovení vyplácení důchodu v původní výši;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné s žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-389/19, Coppo Gavazzi v. Parlament.


title: Věc T-398/19: Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Paciotti v. Parlament

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/46

      Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Paciotti v. Parlament
      (Věc T-398/19)
      (2019/C 280/64)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Elena Ornella Paciotti (Milán, Itálie) (zástupce: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neplatný nebo v plném rozsahu zrušil akt, kterým byla žalobkyně informována prostřednictvím napadeného oznámení, v němž Evropský parlament znovu stanovil důchodové nároky související s ukončením činnosti a nařídil navrácení částky vyplacené na základě předchozího výpočtu důchodových nároků;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu povinnost k navrácení všech bezdůvodně stržených částek, navýšených o zákonné úroky od data srážky, a uložil Evropskému parlamentu povinnost vyhovět rozsudku, jenž bude vydán, a přijmout veškeré kroky, akty nebo opatření nezbytné k zajištění okamžitého a úplného obnovení původně stanovených důchodových nároků;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné jako žalobní důvody a hlavní argumenty dovolávané ve věci T-389/19, Coppo Gavazzi v. Parlament.


title: Věc T-403/19: Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Fantuzzi v. Parlament

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/47

      Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Fantuzzi v. Parlament
      (Věc T-403/19)
      (2019/C 280/65)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Giulio Fantuzzi (Correggio, Itálie) (zástupce: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neexistující nebo v plném rozsahu zrušil opatření, na základě něhož byl žalobce informován prostřednictvím napadeného sdělení, že Evropský parlament nově vyměřil nároky na důchod za ukončenou činnost a nařídil vrácení částky vyplacené na základě předchozího vyměření důchodu;

                  —

                  nařídil Evropskému parlamentu, aby vrátil všechny neoprávněně sražené částky, které budou navýšeny o zákonné úroky ode dne srážky do dne zaplacení a aby Evropskému parlamentu uložil vyhovět rozsudku a aby přijal veškeré iniciativy, akty či opatření, které jsou nezbytné k zajištění okamžitého a úplného obnovení vyplácení důchodu v původní výši;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné s žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-389/19, Coppo Gavazzi v. Parlament.


title: Věc T-404/19: Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Lavarra v. Parlament

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/47

      Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Lavarra v. Parlament
      (Věc T-404/19)
      (2019/C 280/66)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Vincenzo Lavarra (Bari, Itálie) (zástupce: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neplatný nebo v plném rozsahu zrušil akt, kterým byl žalobce informován prostřednictvím napadeného oznámení, v němž Evropský parlament znovu stanovil důchodové nároky související s ukončením činnosti a nařídil navrácení částky vyplacené na základě předchozího výpočtu důchodových nároků;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu povinnost k navrácení všech bezdůvodně stržených částek, navýšených o zákonné úroky od data srážky, a uložil Evropskému parlamentu povinnost vyhovět rozsudku, jenž bude vydán, a přijmout veškeré kroky, akty nebo opatření nezbytné k zajištění okamžitého a úplného obnovení původně stanovených důchodových nároků;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné jako žalobní důvody a hlavní argumenty dovolávané ve věci T-389/19, Coppo Gavazzi v. Parlament.


title: Věc T-405/19: Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Malerba v. Parlament

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/48

      Žaloba podaná dne 28. června 2019 — Malerba v. Parlament
      (Věc T-405/19)
      (2019/C 280/67)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Franco Malerba (Issy-Les-Moulineaux, Francie) (zástupci: M. Merola a L. Florio, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neplatný nebo v plném rozsahu zrušil akt, kterým byl žalobce informován prostřednictvím napadeného oznámení, v němž Evropský parlament znovu stanovil důchodové nároky související s ukončením činnosti a nařídil navrácení částky vyplacené na základě předchozího výpočtu důchodových nároků;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu povinnost k navrácení všech bezdůvodně stržených částek, navýšených o zákonné úroky od data srážky, a uložil Evropskému parlamentu povinnost vyhovět rozsudku, jenž bude vydán, a přijmout veškeré kroky, akty nebo opatření nezbytné k zajištění okamžitého a úplného obnovení původně stanovených důchodových nároků;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné jako žalobní důvody a hlavní argumenty dovolávané ve věci T-389/19, Coppo Gavazzi v. Parlament.


title: Věc C-422/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 31. května 2019 — Johannes Dietrich v. Hessischer Rundfunk

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/28

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 31. května 2019 — Johannes Dietrich v. Hessischer Rundfunk
      (Věc C-422/19)
      (2019/C 288/34)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Johannes Dietrich

         Žalovaný: Hessischer Rundfunk

         Předběžné otázky

                  1.

                  Brání výlučná pravomoc, kterou má Unie podle čl. 2 odst. 1 ve spojení s čl. 3 odst. 1 písm. c) SFEU v oblasti měnové politiky pro ty členské státy, jejichž měnou je euro, právnímu aktu jednoho z těchto členských států, který stanoví povinnost veřejných orgánů členského státu přijímat eurobankovky při plnění platebních povinností uložených orgánem veřejné moci?

                  2.

                  Zakazuje status zákonného platidla, který mají bankovky znějící na euro a který je zakotven v čl. 128 odst. 1 třetí větě SFEU, čl. 16 odst. 1 třetí větě Protokolu (č. 4) o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, jakož i v čl. 10 druhé větě nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura (1), veřejným orgánům členského státu odmítnout splnění platební povinnosti uložené orgánem veřejné moci takovými bankovkami, nebo unijní právo ponechává prostor pro takovou právní úpravu, která platbu eurobankovkami v případě určitých platebních povinností uložených orgánem veřejné moci vylučuje?

                  3.

                  V případě kladné odpovědi na první otázku a záporné odpovědi na druhou otázku:
                  Lze použít právní akt členského státu, jehož měnou je euro, který byl vydán v oblasti výlučné pravomoci Unie v oblasti měnové politiky, pokud a dokud Unie nevyužila svou pravomoc?

         (1)  Úř. věst. 1998, L 139, s. 1.


title: Věc C-423/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 31. května 2019 — Norbert Häring v. Hessischer Rundfunk

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/28

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 31. května 2019 — Norbert Häring v. Hessischer Rundfunk
      (Věc C-423/19)
      (2019/C 288/35)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Norbert Häring

         Žalovaný: Hessischer Rundfunk

         Předběžné otázky

                  1)

                  Brání výlučná pravomoc, kterou má Unie podle čl. 2 odst. 1 ve spojení s čl. 3 odst. 1 písm. c) SFEU v oblasti měnové politiky pro ty členské státy, jejichž měnou je euro, právnímu aktu jednoho z těchto členských států, který stanoví povinnost veřejných orgánů členského státu přijímat eurobankovky při plnění platebních povinností uložených orgánem veřejné moci?

                  2)

                  Zakazuje status zákonného platidla, který mají bankovky znějící na euro a který je zakotven v čl. 128 odst. 1 třetí větě SFEU, čl. 16 odst. 1 třetí větě Protokolu (č. 4) o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, jakož i v čl. 10 druhé větě nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura (1), veřejným orgánům členského státu odmítnout splnění platební povinnosti uložené orgánem veřejné moci takovými bankovkami, nebo unijní právo ponechává prostor pro takovou právní úpravu, která platbu eurobankovkami v případě určitých platebních povinností uložených orgánem veřejné moci vylučuje?

                  3)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku a záporné odpovědi na druhou otázku:
                  Lze použít právní akt členského státu, jehož měnou je euro, který byl vydán v oblasti výlučné pravomoci Unie v oblasti měnové politiky, pokud a dokud Unie nevyužila svou pravomoc?

         (1)  Úř. věst. 1998, L 139, s. 1.


title: Věc C-427/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski rajonen sad (Bulharsko) dne 4. června 2019 — Pojišťovací akciová společnost „Bulstrad Vienna Insurance Group“ AD v. Pojišťovací společnost „Olympic“

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/30

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski rajonen sad (Bulharsko) dne 4. června 2019 — Pojišťovací akciová společnost „Bulstrad Vienna Insurance Group“ AD v. Pojišťovací společnost „Olympic“
      (Věc C-427/19)
      (2019/C 288/37)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Sofijski rajonen sad

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Pojišťovací akciová společnost „Bulstrad Vienna Insurance Group“ AD

         Žalovaná: Pojišťovací společnost „Olympic“

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je třeba při výkladu článku 630 kodeks za zastrachovaneto (zákoník pojištění) s ohledem na článek 274 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (1) ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) mít za to, že rozhodnutí orgánu členského státu odejmout pojistiteli povolení a ustanovit mu předběžného likvidátora, aniž bylo zahájeno soudní likvidační řízení, představuje „rozhodnutí o zahájení likvidačního řízení“?

                  2)

                  Musí být v případě, že právo členského státu, ve kterém má sídlo pojistitel, kterému byla odňata licence a kterému byl ustanoven předběžný likvidátor, stanoví, že v případě ustanovení předběžného likvidátora musí být přerušena všechna soudní řízení vedená proti této společnosti, tyto právní předpisy podle článku 274 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) před soudy jiných členských států použity i tehdy, pokud to není výslovně stanoveno v jejich vnitrostátním právu?

         (1)  Úř. věst. 2009, L 335, s. 1


title: Věc C-429/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Koblenz (Německo) dne 5. června 2019 — Remondis GmbH v. Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/31

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Koblenz (Německo) dne 5. června 2019 — Remondis GmbH v. Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel
      (Věc C-429/19)
      (2019/C 288/38)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberlandesgericht Koblenz

         Účastníci původního řízení

         Stěžovatelka: Remondis GmbH

         Odpůrce: Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel

         Další účastník řízení: Landkreis Neuwied

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 12 odst. 4 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (1) vykládán v tom smyslu, že o spolupráci se jedná již tehdy, pokud veřejný zadavatel, který je na svém území odpovědný za odstraňování odpadu, úkol odstraňovat odpad, k jehož splnění je nutno provést několik dílčích pracovních operací a který byl podle vnitrostátního práva uložen výlučně jemu, neplní v plném rozsahu sám, nýbrž pověří jiného veřejného zadavatele, který je na něm nezávislý a který je na svém území rovněž odpovědný za odstraňování odpadu, aby za úplatu vykonával jednu z nutných dílčích pracovních operací?

         (1)  Úř. věst. 2014, L 94, s. 65.


title: Věc C-430/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Cluj (Rumunsko) dne 3. června 2019 — SC C.F. SRL v. A.J.F.P.M., D.G.R.F.P.C

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/31

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Cluj (Rumunsko) dne 3. června 2019 — SC C.F. SRL v. A.J.F.P.M., D.G.R.F.P.C
      (Věc C-430/19)
      (2019/C 288/39)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Tribunalul Cluj

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: SC C.F. SRL

         Žalovaní: A.J.F.M., D.G.R.F.P.C

         Předběžné otázky

                  1)

                  Může a musí být správní daňový akt vydaný vůči soukromé osobě ve světle zásady respektování práv na obhajobu, jak je nyní vymezena judikaturou Soudního dvora (věci Solvay, Sopropé Organizações de Calçado Lda a Ispas), sankcionován neplatností v případě, kdy soukromá osoba neměla možnost přístupu k informacím, na jejichž základě byl proti ní správní daňový akt vydán, a to navzdory skutečnosti, že je v tomto aktu odkazováno na některé údaje ze správního spisu?

                  2)

                  Brání zásady neutrality, proporcionality a rovnocennosti uplatnění nároku na odpočet daně z přidané hodnoty a daně z příjmů právnických osob v případě společnosti, která z daňového hlediska jednala bezchybně, které je odepřeno uplatnění nároku na odpočet daně z příjmů právnických osob z důvodu daňového jednání dodavatelů, které je považováno za neadekvátní na základě prvků jako je nedostatek lidských zdrojů [nebo] nedostatek dopravních prostředků, k čemuž se přidává skutečnost, že daňový orgán nepředloží důkaz o jakékoli činnosti, ze které vyplývá daňová nebo trestní odpovědnost příslušných dodavatelů?

                  3)

                  Je s unijním právem slučitelná vnitrostátní praxe, která podřizuje uplatnění nároku na odpočet daně z přidané hodnoty a daně z příjmů právnických osob držení jiných podpůrných dokladů, než je daňová faktura, jako je například odhad nákladů a zpráva o postupu prací, tedy doplňkové podpůrné doklady, které nejsou jasně a přesně stanoveny vnitrostátními daňovými předpisy?

                  4)

                  Lze mít s ohledem na rozsudek ve věci WebMindLicenses za to, že daňový podvod nastává v případě, kdy osoba povinná k dani pořídí zboží a služby od jiné osoby povinné k dani, která využívá jiný daňový režim, než předmětná osoba povinná k dani?


title: Věc C-473/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen (Švédsko) dne 18. června 2019 — Föreningen Skydda Skogen

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/32

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen (Švédsko) dne 18. června 2019 — Föreningen Skydda Skogen
      (Věc C-473/19)
      (2019/C 288/40)
      Jednací jazyk: švédština

         Předkládající soud

      Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Föreningen Skydda Skogen

         Žalovaní: Länsstyrelsen i Västra Götalands län, B.A.B.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být článek 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (1) vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní praxi, podle níž se daný zákaz vztahuje pouze na ty druhy, které jsou uvedeny v příloze 1 směrnice 2009/147 nebo jsou na určité úrovni ohroženy nebo trpí dlouhodobým poklesem populace?

                  2)

                  Musí být pojmy „úmyslné usmrcování/vyrušování/ničení“ obsažené v čl. 5 písm. a) až d) směrnice 2009/147 a v čl. 12 písm. a) až c) směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (2) vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní praxi, podle níž by se v případě, že by byl účel daných opatření zjevně jiný než usmrcování nebo vyrušování druhů (například lesnická opatření nebo rozvoj území), dotčené zákazy uplatily pouze za podmínky, že by zde existovalo riziko nepříznivých účinků na stav druhů z hlediska ochrany vyvolané dotčenými opatřeními?

                  3)

                  Bude-li odpověď na jakoukoli část druhé otázky znít tak, že dotčený zákaz se uplatní, pokud bude posouzeno způsobení škody na jiné než individuální úrovni, je proto nutno toto posouzení provést v některém z níže uvedených měřítek nebo na některé z těchto úrovní:

                              a)

                              určitá zeměpisně omezená část populace, například v rámci hranic dané oblasti, členského státu nebo Evropské unie;

                              b)

                              dotčená místní populace (biologicky izolovaná od ostatních populací daného druhu);

                              c)

                              dotčená metapopulace, nebo

                              d)

                              celá populace daného druhu v rámci relevantní biogeografické regionální části areálu rozšíření daného druhu?

                  4)

                  Musí být výraz „poškozování nebo ničení“, pokud jde o místo rozmnožování zvířat dle čl. 12 písm. d) směrnice 92/43, vykládán v tom smyslu, že vylučuje vnitrostátní praxi, která vede k tomu, že navzdory preventivním opatřením dochází ke ztrátě trvalé ekologické funkčnosti (CEF) stanoviště dotčeného druhu, ať již v důsledku působení škody, ničení nebo poškozování, přímo či nepřímo, jednotlivě nebo kumulativně, takže tento zákaz se uplatní pouze tehdy, je-li pravděpodobné zhoršení stavu dotčeného druhu z hlediska ochrany na jedné z úrovní uvedených v otázce 3?

                  5)

                  Bude-li odpověď na čtvrtou otázku záporná, tedy že se zákaz uplatní pouze v případě posouzení škody na jiné úrovni než na úrovni stanoviště v daném konkrétním území, je tedy potřeba toto posouzení provést v některém z níže uvedených měřítek nebo na některé z těchto úrovní:

                              a)

                              určitá zeměpisně omezená část populace, například v rámci hranic dané oblasti, členského státu nebo Evropské unie;

                              b)

                              dotčená místní populace (biologicky izolovaná od ostatních populací daného druhu);

                              c)

                              dotčená metapopulace;

                              d)

                              celá populace daného druhu v rámci relevantní biogeografické regionální části areálu rozšíření daného druhu?
                              Součástí otázek 2 a 4 položených mark- och miljödomstolen (soud pro záležitosti nemovitostí a životního prostředí, Švédsko) je otázka, zda přísná ochrana zakotvená ve směrnicích přestává platit pro druhy, u nichž bylo cíle směrnice (příznivého stavu z hlediska ochrany) již dosaženo.

         (1)  Úř. věst. 2010, L 20, s. 7

         (2)  Úř. věst. 1992, L 206, s. 7


title: Věc C-562/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal d'instance de Sens — Francie) — X

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/38

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. června 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal d'instance de Sens — Francie) — X
      (Věc C-562/18) (1)

      (2019/C 288/48)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 408, 12.11.2018.


title: Věc C-552/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. července 2019 Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 6. května 2019 ve věci T-283/18, Bernis a další v. Evropská centrální banka (ECB)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/28

      Kasační opravný prostředek podaný dne 17. července 2019 Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 6. května 2019 ve věci T-283/18, Bernis a další v. Evropská centrální banka (ECB)
      (Věc C-552/19 P)
      (2019/C 305/35)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA (zástupci: O.H. Behrends, M. Kirchner, Rechtsanwälte)

         Další účastnice řízení: Evropská centrální banka (ECB)

         Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelé“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil usnesení Tribunálu ze dne 6. května 2019 ve věci T-283/18;

                  —

                  prohlásil, že žaloba na neplatnost je přípustná;

                  —

                  vrátil věc Tribunálu, aby rozhodl o žalobě na neplatnost; a

                  —

                  uložil ECB, aby nahradila náklady řízení vynaložené navrhovatelkou a náklady řízení o kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu svého kasačního opravného prostředku navrhovatelka uplatňuje dva důvody kasačního opravného prostředku vycházející z toho:

                  1)

                  že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení a porušil článek 263 SFEU tím, že nezaložil své usnesení na rozhodnutí, které ECB skutečně přijala.

                  2)

                  že napadené usnesení je založeno na nesprávném výkladu čl. 18 odst. 1 SRMR (1).

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (Úř. věst. 2014, L 225, s. 1).


title: Věc T-763/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Sony Optiarc a Sony Optiarc America v. Komise („Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh optických diskových jednotek — Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP — Kartelové dohody týkající se zadávacích řízení v oblasti optických diskových jednotek pro notebooky a desktopy — Jednání, které je svým účelem protiprávní — Právo na obhajobu — Povinnost uvést odůvodnění — Zásada řádné správy — Pokuty — Jediné a trvající protiprávní jednání — Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Sony Optiarc a Sony Optiarc America v. Komise
      (Věc T-763/15) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh optických diskových jednotek - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP - Kartelové dohody týkající se zadávacích řízení v oblasti optických diskových jednotek pro notebooky a desktopy - Jednání, které je svým účelem protiprávní - Právo na obhajobu - Povinnost uvést odůvodnění - Zásada řádné správy - Pokuty - Jediné a trvající protiprávní jednání - Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006“)
      (2019/C 305/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Sony Optiarc, Inc (Atsugi, Japonsko) a Sony Optiarc America, Inc (San Jose, Spojené státy) (zástupci: R. Snelders, advokát, N. Levy a E. Kelly, solicitors)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně M. Farley, A. Biolan, C. Giolito, F. van Schaik a L. Wildpanner, poté M. Farley, F. van Schaik, L. Wildpanner a A. Dawes, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2015) 7135 final ze dne 21. října 2015 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc AT.39639 — Optické diskové jednotky) a podpůrně snížení výše pokuty uložené žalobkyním.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Sony Optiarc, Inc. a Sony Optiarc America, Inc. ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 98, 14.3.2016.


title: Věc T-772/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Quanta Storage v. Komise („Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh optických diskových jednotek — Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP — Koluzní dohody týkající se zadávacích řízení v oblasti optických diskových jednotek pro notebooky a desktopy — Právo na obhajobu — Povinnost uvést odůvodnění — Zásada řádné správy — Pokuty — Jediné a trvající protiprávní jednání — Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Quanta Storage v. Komise
      (Věc T-772/15) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh optických diskových jednotek - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP - Koluzní dohody týkající se zadávacích řízení v oblasti optických diskových jednotek pro notebooky a desktopy - Právo na obhajobu - Povinnost uvést odůvodnění - Zásada řádné správy - Pokuty - Jediné a trvající protiprávní jednání - Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006“)
      (2019/C 305/41)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Quanta Storage, Inc. (Taoyuan City, Tchaj-wan) (zástupci: O. Geiss, advokát, B. Hartnett, barrister a W. Sparks, solicitor)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Giolito a F. van Schaik, zmocněnci, ve spolupráci s C. Thomasem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2015) 7135 final ze dne 21. října 2015 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP [věc AT.39639 — Optické diskové jednotky) a podpůrně snížení výše pokuty uložené žalobkyni.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Návrh Evropské komise na zvýšení pokuty uložené společnosti Quanta Storage, Inc. se zamítá.

                  3)

                     Společnost Quanta Storage ponese vlastní náklady řízení a nahradí čtyři pětiny nákladů vynaložených Komisí.

         (1)  Úř. věst. C 98, 14.3.2016.


title: Věc T-1/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Hitachi-LG Data Storage a Hitachi-LG Data Storage Korea v. Komise („Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh optických diskových jednotek — Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP — Koluzní dohody týkající se zadávacích řízení organizovaných dvěma výrobci počítačů — Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci — Porušení zásady řádné správy — Povinnost uvést odůvodnění — Bod 37 pokynů pro výpočet pokut z roku 2006 — Konkrétní okolnosti — Nesprávné právní posouzení“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Hitachi-LG Data Storage a Hitachi-LG Data Storage Korea v. Komise
      (Věc T-1/16) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh optických diskových jednotek - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP - Koluzní dohody týkající se zadávacích řízení organizovaných dvěma výrobci počítačů - Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci - Porušení zásady řádné správy - Povinnost uvést odůvodnění - Bod 37 pokynů pro výpočet pokut z roku 2006 - Konkrétní okolnosti - Nesprávné právní posouzení“)
      (2019/C 305/42)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Hitachi-LG Data Storage, Inc. (Tokyo, Japonsko), Data Storage Korea, Inc. (Soul, Jižní Korea) (zástupci: L. Gyselen a N. Ersbøll, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně A. Biolan, M. Farley, C. Giolito a F. van Schaik, poté A. Biolan, M. Farley a F. van Schaik, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na snížení výše pokuty uložené žalobkyním Evropskou komisí v rozhodnutí C(2015) 7135 final ze dne 21. října 2015 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc AT.39639 — Optické diskové jednotky)

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Hitachi-LG Data Storage, Inc. a Hitachi-LG Data Storage Korea, Inc. ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 98, 14.3.2016.


title: Věc T-180/16 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. června 2019 — L’Oréal v. EUIPO — Guinot (MASTER SHAPE) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie MASTER SHAPE — Starší národní obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 19. června 2019 — L’Oréal v. EUIPO — Guinot (MASTER SHAPE)
      (Věc T-180/16 RENV) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie MASTER SHAPE - Starší národní obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 305/44)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: L’Oréal (Paříž, Francie) (zástupci: T. de Haan a P. Péters, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Guinot (Paříž, Francie) (zástupce: A. Sion, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. února 2016 (věc R 2907/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi Guinot a L’Oréal.

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     Společnosti L’Oréal se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 222, 20.6.2016.


title: Věc T-183/16 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. června 2019 — L’Oréal v. EUIPO — Guinot (MASTER DRAMA) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie MASTER DRAMA — Starší národní obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 19. června 2019 — L’Oréal v. EUIPO — Guinot (MASTER DRAMA)
      (Věc T-183/16 RENV) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie MASTER DRAMA - Starší národní obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 305/47)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: L’Oréal (Paříž, Francie) (zástupci: T. de Haan a P. Péters, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Guinot (Paříž, Francie) (zástupce: A. Sion, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. února 2016 (věc R 2500/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi Guinot a L’Oréal.

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     Společnosti L’Oréal se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 222, 20.6.2016.


title: Věc T-289/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Keolis CIF a další v. Komise („Státní podpory — Režim podpory zavedený Francií v letech 1994 až 2008 — Subvence na investice poskytnuté regionem Île-de-France — Rozhodnutí prohlašující režim podpory za slučitelný s vnitřním trhem — Pojmy „existující podpora“ a „nová podpora“ — Článek 107 SFEU — Článek 108 SFEU — Článek 1 písm. b) body i) a v) nařízení (EU) 2015/1589 — Promlčecí lhůta — Článek 17 nařízení 2015/1589“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Keolis CIF a další v. Komise
      (Věc T-289/17) (1)

      („Státní podpory - Režim podpory zavedený Francií v letech 1994 až 2008 - Subvence na investice poskytnuté regionem Île-de-France - Rozhodnutí prohlašující režim podpory za slučitelný s vnitřním trhem - Pojmy „existující podpora“ a „nová podpora“ - Článek 107 SFEU - Článek 108 SFEU - Článek 1 písm. b) body i) a v) nařízení (EU) 2015/1589 - Promlčecí lhůta - Článek 17 nařízení 2015/1589“)
      (2019/C 305/48)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Keolis CIF (Le Mesnil-Amelot, Francie) a 7 dalších žalobkyň, jejichž názvy jsou uvedeny v příloze rozsudku (zástupci: R. Sermier a D. Epaud, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Armati, C. Georgieva-Kecsmar a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na částečné zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2017/1470 ze dne 2. února 2017 týkající se režimů podpor SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) zavedených Francií ve prospěch provozovatelů autobusové dopravy v regionu Île-de-France (Úř. věst. 2017, L 209, s. 24),

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Keolis CIF a ostatní žalobkyně, jejichž názvy jsou uvedeny v příloze, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 239, 24.7.2017.


title: Věc T-772/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Café del Mar a další v. EUIPO –Guiral Broto (Café del Mar) („Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie Café del Mar — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Absence dobré víry — Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/42

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Café del Mar a další v. EUIPO –Guiral Broto (Café del Mar)
      (Věc T-772/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie Café del Mar - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Absence dobré víry - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 305/50)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Café del Mar, SC (Sant Antoni de Portmany, Španělsko), José Les Viamonte (Sant Antoni de Portmany) a Carlos Andrea González (Sant Josep de sa Talaia, Španělsko) (zástupci: F. Miazzetto a J. Gracia Albero, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Ramón Guiral Broto (Marbella, Španělsko) (zástupce: J. de Castro Hermida, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. září 2017 (věc R 1540/2015-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Café del Mar a J. Les Viamontem a A. Gonzálesem na jedné straně a R. Guiral Brotem na straně druhé.

         Výrok

                  1.

                     Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 4. září 2017 (věc R 1540/2015-5) se zrušuje.

                  2.

                     EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Café del Mar SC a J. Les Viamontem a C. A. Gonzálesem v řízení před Tribunálem.

                  3.

                     Ramón Guiral Broto ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Café del Mar SC a J. Les Viamontem a A. Gonzálesem v řízení před odvolacím senátem.

         (1)  Úř. věst. C 22, 22.1.2018.


title: Věc T-773/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Café del Mar a další v. EUIPO –Guiral Broto (Café del Mar) („Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie Café del Mar — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Absence dobré víry — Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/43

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Café del Mar a další v. EUIPO –Guiral Broto (Café del Mar)
      (Věc T-773/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie Café del Mar - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Absence dobré víry - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 305/51)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Café del Mar, SC (Sant Antoni de Portmany, Španělsko), José Les Viamonte, (Sant Antoni de Portmany) a Carlos Andrea González (Sant Josep de sa Talaia, Španělsko) (zástupci: F. Miazzetto a J. Gracia Albero, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Ramón Guiral Broto (Marbella, Španělsko) (zástupce: J. de Castro Hermida, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. září 2017 (věc R 1542/2015-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Café del Mar a J. Les Viamontem a A. Gonzálesem na jedné straně a R. Guiral Brotem na straně druhé.

         Výrok

                  1.

                     Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 4. září 2017 (věc R 1542/2015-5) se zrušuje.

                  2.

                     EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Café del Mar SC a J. Les Viamontem a C. A. Gonzálesem v řízení před Tribunálem.

                  3.

                     Ramón Guiral Broto ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Café del Mar SC a J. Les Viamontem a A. Gonzálesem v řízení před odvolacím senátem.

         (1)  Úř. věst. C 22, 22.1.2018.


title: Věc T-792/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — MAN Truck & Bus v. EUIPO — Halla Holdings (MANDO) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie MANDO — Starší mezinárodní obrazové ochranné známky MAN a starší národní obrazová ochranná známka MAN — Starší národní slovní ochranná známka Man — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/45

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — MAN Truck & Bus v. EUIPO — Halla Holdings (MANDO)
      (Věc T-792/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie MANDO - Starší mezinárodní obrazové ochranné známky MAN a starší národní obrazová ochranná známka MAN - Starší národní slovní ochranná známka Man - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 305/53)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: MAN Truck & Bus (Mnichov, Německo) (zástupce: C. Röhl, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: původně J. Ivanauskas a D. Walicka, poté J. Ivanauskas a H. O'Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Halla Holdings Corp. (Yongin-si, Jižní Korea) (zástupci: M.-R. Hirsch a C. de Haas, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. září 2017 (věc R 1677/2016-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Man Truck & Bus a Halla Holdings.

         Výrok

                  1.

                     Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 14. září 2017 (věc R 1677/2016-1) se v rozsahu, v němž v něm byla konstatována neexistence nebezpečí záměny mezi obrazovou ochrannou známkou MANDO a starším mezinárodním zápisem obrazové ochranné známky MAN č. 863 418, zrušuje.

                  2.

                     Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3.

                     Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 42, 5.2.2018.


title: Věc T-54/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Fashion Energy v. EUIPO — Retail Royalty (1st AMERICAN) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie 1st AMERICAN — Starší ochranná známka Evropské unie znázorňující orla — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1, písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 — Zásada kontradiktornosti — Článek 95 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001 — Vedlejší žaloba“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/46

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Fashion Energy v. EUIPO — Retail Royalty (1st AMERICAN)
      (Věc T-54/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie 1st AMERICAN - Starší ochranná známka Evropské unie znázorňující orla - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1, písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 - Zásada kontradiktornosti - Článek 95 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001 - Vedlejší žaloba“)
      (2019/C 305/54)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Fashion Energy Srl (Milán, Itálie) (zástupci: T. Müller a F. Togo advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: L. Rampini a H. O’Neill zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Retail Royalty Co. (Las Vegas, Nevada, Spojené státy) (zástupci: M. Dick a J. Bogatz advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. listopadu 2017 (věc R 693/2017-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Retail Royalty a Fashion Energy.

         Výrok

                  1)

                     Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 15. listopadu 2017 (věc R 693/2017-2) se zrušuje.

                  2)

                     Vedlejší žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  3)

                     Pokud jde o hlavní žalobu, EUIPO a Retail Royalty Co. ponesou vlastní náklady řízení a každý nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Fashion Energy Srl.

                  4)

                     Pokud jde o vedlejší žalobu, Retail Royalty ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Fashion Energy a EUIPO.

         (1)  Úř. věst. C 123, 9.4.2018.


title: Věc T-113/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Miles-Bramwell Executive Services v. EUIPO (FREE) („Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie FREE — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/47

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Miles-Bramwell Executive Services v. EUIPO (FREE)
      (Věc T-113/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie FREE - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 305/55)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Miles-Bramwell Executive Services Ltd (Alfreton, Spojené království) (zástupci: původněJ. Mellor, QC, G. Parsons a A. Zapalowski, solicitors, poté J. Mellor, G. Parsons a F. McConnell, solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Folliard-Monguiral a H. O'Neill, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. listopadu 2017 (věc R 2164/2016-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení FREE jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Miles-Bramwell Executive Services Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 152, 30.4.2018.


title: Věc T-114/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Miles-Bramwell Executive Services v. EUIPO (FREE) („Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie FREE — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/47

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Miles-Bramwell Executive Services v. EUIPO (FREE)
      (Věc T-114/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie FREE - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 305/56)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Miles-Bramwell Executive Services Ltd (Alfreton, Spojené království) (zástupci: původně J. Mellor, QC, G. Parsons a A. Zapalowski, solicitors, poté J. Mellor, G. Parsons a F. McConnell, solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Folliard-Monguiral a H. O'Neill, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. listopadu 2017 (věc R 2166/2016-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení FREE jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Miles-Bramwell Executive Services Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 152, 30.4.2018.


title: Spojené věci T-117/18 až T-121/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2019 — Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (200 PANORAMICZNYCH) („Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovních ochranných známek Evropské unie 200 PANORAMICZNYCH, 300 PANORAMICZNYCH, 400 PANORAMICZNYCH, 500 PANORAMICZNYCH a 1000 PANORAMICZNYCH — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001 — Neexistence rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Článek 7 odst. 3 nařízení 2017/1001 — Neexistence zneužití pravomoci“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/48

      Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2019 — Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (200 PANORAMICZNYCH)
      (Spojené věci T-117/18 až T-121/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovních ochranných známek Evropské unie 200 PANORAMICZNYCH, 300 PANORAMICZNYCH, 400 PANORAMICZNYCH, 500 PANORAMICZNYCH a 1000 PANORAMICZNYCH - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001 - Neexistence rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení 2017/1001 - Neexistence zneužití pravomoci“)
      (2019/C 305/57)
      Jednací jazyk: polština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowie, Polsko) (zástupce: C. Rogula, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Žaloby podané proti pěti rozhodnutím pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. prosince 2017 (věci R 2194/2016-5, R 2195/2016-5, R 2200/2016-5, R 2201/2016-5 a R 2208/2016-5) týkajícím se přihlášek slovních označení 200 PANORAMICZNYCH, 300 PANORAMICZNYCH, 400 PANORAMICZNYCH, 500 PANORAMICZNYCH a 1000 PANORAMICZNYCH jako ochranných známek Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloby se zamítají.

                  2)

                     Společnosti Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 142, 23.4.2018.