title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne  6. prosince 2005  ve věci C-66/04: Spojené království Velké Británie a Severního Irska proti Evropskému parlamentu, Radě Evropské unie (Potraviny — Nařízení (ES) č. 2065/2003 — Kouřové aromatické přípravky — Volba právního základu)

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/9

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 6. prosince 2005
   ve věci C-66/04: Spojené království Velké Británie a Severního Irska proti Evropskému parlamentu, Radě Evropské unie (1)

   (Potraviny - Nařízení (ES) č. 2065/2003 - Kouřové aromatické přípravky - Volba právního základu)
   (2006/C 36/16)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-66/04, jejímž předmětem je žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES, podaná dne 11. února 2004, Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zmocněnci: R. Caudwell a M. Bethell, ve spolupráci s Lordem P. Goldsmithem QC a N. Painesem QC, jakož i T. Wardem) proti Evropskému parlamentu (zmocněnci: K. Bradley a M. Moore), Radě Evropské unie (zmocněnci: M. Sims a E. Karlsson, jakož i F. Ruggeri Laderchi), podporovaným: Komisí Evropských společenství (zmocněnci: J.-P. Keppenne a N. Yerrel), Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas a K. Schiemann, předsedové senátů, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta (zpravodaj), K. Lenaerts, P. Kūris, E. Juhász, A. Borg Barthet a M. Ilešič, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada, vydal dne 6. prosince 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3.

               Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc T-5/06: Žaloba podaná dne  9. ledna 2006  – Dánsko v. Komise

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/28

         Žaloba podaná dne 9. ledna 2006 – Dánsko v. Komise
   (Věc T-5/06)
   (2006/C 74/53)
   Jednací jazyk: dánština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Dánské království (Kodaň, Dánsko) (zástupce: Jørgen Molde, zmocněnec)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise 2005/717/ES ze dne 13. října 2005, kterým se pro účely přizpůsobení technickému pokroku mění příloha směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních (1), a to v rozsahu, v jakém jsou dotčeny body 1 a 2 přílohy vztahující se k DekaBDE polymerním aplikacím;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadnutým rozhodnutím Komise vyňala látku DekaBDE v polymerních aplikacích ze zákazu obsaženého ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES ze dne 27. ledna 2003 o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních (2) („základní směrnice“).
   Dánská vláda uvádí, že napadnuté rozhodnutí je stiženo právní vadou, neboť vynětí DekaBDE v polymerních aplikacích ze zákazu uvedeného v základní směrnici je v rozporu s podmínkami stanovenými v této směrnici, a to z důvodu, že

               —

               takové vynětí není s ohledem na vědecký a technický pokrok nutné;

               —

               Komise nevyňala ze zákazu zvláštní aplikaci látky, ale prakticky provedla plošné vynětí všech polymerních aplikací;

               —

               Komise podle dánské vlády neprokázala, že nebyly nalezeny žádné možnosti pro nahrazení nebo odstranění DekaBDE v polymerních aplikacích;

               —

               Komise neprovedla hodnocení za účelem stanovení, zda by negativní zátěž na životní prostředí, zdraví a/nebo ochranu spotřebitele, která by vyplývala z nahrazení, byla větší než případné výhody pro životní prostřední, zdraví a/nebo ochranu spotřebitele.

         Dánská vláda také uplatňuje, že se Komise opírá o protiprávní kritérium, jmenovitě obecné hodnocení rizika vynětí látky DekaBDE, a že je rozhodnutí stiženo podstatnou formální vadou, neboť Komise nepodala dostatečné odůvodnění toho, proč se domnívá, že byly splněny podmínky pro vynětí DekaBDE v polymerních aplikacích ze zákazu v základní směrnici.

      (1)  Úř. věst. 2005 L 271, s. 48.

      (2)  Úř. věst. 2003 L 37, s. 19


title: Věc F-106/07: Žaloba podaná dne 5. října 2007 – Giaprakis v. Výbor regionů

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/49

         Žaloba podaná dne 5. října 2007 – Giaprakis v. Výbor regionů
   (Věc F-106/07)
   (2007/C 297/98)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Stavros GIAPRAKIS (Brusel, Belgie) (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaný: Výbor regionů Evropské unie (VR)
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ředitele ředitelství pro administrativu VR ze dne 21. listopadu 2006 o vymáhání částek vyplacených žalobci na základě uplatnění koeficientu, kterým se násobí část výdělku převáděná do Francie od dubna 2004 do června 2005, ve výši 1 246,06 EUR,

               —

               uložit Výboru regionů náhradu částky 1 246,06 EUR stržené z žalobcova platu, zvýšené o úroky z prodlení se sazbou 8 % ročně ode dne 1. prosince 2006, tj. data stržení částky, do jejího úplného splacení,

               —

               uložit Výboru regionů, aby zaplatil žalobci částku 1 000 EUR jako náhradu nemajetkové újmy, kterou mu způsobilo napadené rozhodnutí,

               —

               uložit VR náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby žalobce uvádí žalobní důvody obdobné žalobním důvodům uvedeným ve věci F-59/07 (1).

      (1)  Úř. věst. C 199 ze dne 25.8.2007, s. 51.


title: Věc C-336/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Hannover (Německo) dne 19. července 2007 – Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG v. Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Hannover (Německo) dne 19. července 2007 – Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG v. Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk
   (Věc C-336/07)
   (2007/C 247/07)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Hannover
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk

      Vedlejší účastníci řízení: Norddeutscher Rundfunk, Hamburk, a 39 dalších
   Předběžné otázky

               1)

               Je ustanovení jako § 37 odst. 1 Niedersächsisches Mediengesetz (dolnosaský mediální zákon) slučitelné s čl. 31 odst. 1 směrnice o univerzální službě 2002/22/ES, jestliže je operátor kabelové sítě nucen obsadit více než polovinu kanálů, které jsou v jeho sítích k dispozici jako trvale analogově použitelné, programy, které již jsou – ovšem pokud jde o spolkovou zemi Dolní Sasko nikoliv plošně – terestricky vysílány ve standardu DVB-T?

               2)

               Je ustanovení jako § 37 odst. 1 Niedersächsisches Mediengesetz slučitelné s čl. 31 odst. 1 směrnice o univerzální službě 2002/22/ES, jestliže je operátor kabelové sítě nucen připojit ke svým analogovým kabelovým sítím televizní programy také v těch územních částech spolkové země, ve kterých by koncový uživatel kabelového přenosu byl v každém případě schopen prostřednictvím terestrické antény a dekodéru přijímat stejné televizní programy také terestricky ve standardu DVB-T?

               3)

               Má být pojem „služby televizního vysílání“ ve smyslu čl. 31 odst. 1 první věty směrnice o univerzální službě 2002/22/ES vykládán tak, že zahrnuje také poskytovatele mediálních služeb, resp. prostředků komunikace na dálku, například teleshoppingu?

               4)

               Je ustanovení jako § 37 odst. 2 Niedersächsisches Mediengesetz slučitelné s čl. 31 odst. 1 směrnice o univerzální službě 2002/22/ES, jestliže v případě nedostatku kanálů musí příslušný vnitrostátní orgán stanovit pořadí žadatelů, které vede k plnému obsazení kanálů, jež má operátor kabelové sítě k dispozici?


title: Věc T-287/16: Žaloba podaná dne 30. května 2016 – Belgie v. Komise

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/62

         Žaloba podaná dne 30. května 2016 – Belgie v. Komise
   (Věc T-287/16)
   (2016/C 270/68)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Belgické království (zástupci: J. C. Halleux a M. Jacobs, zmocněnci, ve spolupráci s É. Grégoirem a J. Mariani, advokáty)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/417 ze dne 17. března 2016 v rozsahu, v němž se tímto rozhodnutím vylučuje z financování Evropskou unií ve vztahu k Belgickému království částka 9 601 619,00 eur (rozpočtová položka 6701);

               —

               podpůrně zčásti zrušil uvedené rozhodnutí o vyloučení částky 9 601 619 eur z financování Společenstvím, a to v rozsahu, v němž zahrnuje částku 4 106 470,02 eur, kterou již EZZF obdržel dříve;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 31 odst. 1 a čl. 32 odst. 8 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. 2005, L 209, s. 1), neboť Komise neprokázala, že výdaj uskutečněný belgickou platební agenturou není v souladu s právem Společenství, a že neexistence zpětně získaných částek či nesrovnalost jsou důsledkem nesrovnalostí či nedbalosti, které lze přičíst Belgickému úřadu pro intervence a náhrady (Bureau d’intervention et de restitution belge, BIRB)

               2.

               Druhý, podpůrně uplatněný žalobní důvod vychází z porušení čl. 31 odst. 2 nařízení č. 1290/2005 a zásady proporcionality, neboť vyloučená částka neodpovídá významu zjištěného nesouladu a nebyl vzat ohled na finanční újmu, kterou Evropská unie utrpěla.


title: Věc F-65/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2012 — Mata Blanco v. Komise ( „Veřejná služba — Vnitřní výběrové řízení COM/INT/OLAF/09/AD 10 — Boj proti podvodům — Pravomoci rozdělené mezi EPSO a výběrovou komisi — Přijímací testy pod dohledem výběrové komise — Ústní zkouška — Porušení oznámení o výběrovém řízení — Rozdíly v hodnocení — Kritéria hodnocení — Rovné zacházení s uchazeči — Zjevně nesprávné posouzení — Zásady transparentnosti a řádné správy — Povinnost (uvést) odůvodnění“ )

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/26

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2012 — Mata Blanco v. Komise
   (Věc F-65/10) (1)

   (Veřejná služba - Vnitřní výběrové řízení COM/INT/OLAF/09/AD 10 - Boj proti podvodům - Pravomoci rozdělené mezi EPSO a výběrovou komisi - Přijímací testy pod dohledem výběrové komise - Ústní zkouška - Porušení oznámení o výběrovém řízení - Rozdíly v hodnocení - Kritéria hodnocení - Rovné zacházení s uchazeči - Zjevně nesprávné posouzení - Zásady transparentnosti a řádné správy - Povinnost (uvést) odůvodnění)
   2013/C 46/47
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: José Manuel Mata Blanco (Brusel, Belgie) (zástupkyně: L. Levi a A Blot, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně B. Eggers a P. Pecho, zmocněnci, poté B. Eggers, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Návrh na zrušení rozhodnutí EPSO nezapsat žalobce na seznam kandidátů v rámci vnitřního výběrového řízení „KOM/INT/OLAF/09/AD10 — Administrátoři specializovaní v boji proti podvodům“, jakož i zrušení seznamu kandidátů a všech rozhodnutí přijatých na jeho základě

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               José Manuel Mata Blanco ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 288, 23.10.2010, s. 73.


title: Věc T-272/16: Žaloba podaná dne 25. května 2016 – Řecká republika v. Evropská komise

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/53

         Žaloba podaná dne 25. května 2016 – Řecká republika v. Evropská komise
   (Věc T-272/16)
   (2016/C 270/61)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou, Α. Vasilopoulou a D. Ntourntoureka)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/417 ze dne 17. března 2016, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), oznámené pod číslem C(2016) 1509 a vyhlášené v Úř. věst. L 75 ze dne 22. 3. 2016, s. 16:

                           a)

                           v rozsahu, v němž toto rozhodnutí vylučuje z unijního financování výdaje v celkové výši 166 797 866,22 eur vynaložené z titulu přímých podpor oddělených od produkce v letech podání žádosti 2012 a 2013, a konkrétně v rozsahu, v němž stanoví: 1) paušální finanční opravu ve výši 25 % na rok 2012 a 2) paušální finanční opravu a jednorázovou finanční opravu na rok 2013;

                           b)

                           v rozsahu, v němž toto rozhodnutí vylučuje z unijního financování výdaje v celkové výši 3 880 460,50 eur vynaložené v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) Osy 1+3 – opatření zaměřená na investice (2007–2013), a konkrétně v rozsahu, v němž stanoví: 1) paušální opravu ve výši 5 % na rozpočtové roky 2010 až 2013 v souvislosti s opatřením 125 a 2) jednorázovou opravu na rozpočtové roky 2011 až 2013;

                           c)

                           v rozsahu, v němž nebyly v plném rozsahu splněny povinnosti vyplývající z neodvolatelného rozsudku Tribunálu Evropské unie ve věci T-107/14, neboť nedošlo k okamžitému vrácení částky 29 366 975,06 eur Řecké republice, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně osm žalobních důvodů znějících na zrušení napadeného rozhodnutí.
   Pokud jde konkrétně o paušální opravu v celkové výši 166 797 866,22 eur uplatněnou na výdaje vynaložené z titulu přímých podpor oddělených od produkce v letech podání žádosti 2012 a 2013, předkládá Řecká republika tři žalobní důvody znějící na zrušení napadeného rozhodnutí.
   První žalobní důvod týkající se opravy uplatněné na rok podání žádosti 2012 vychází z nesprávného výkladu a použití čl. 2 odst. 2 nařízení č. 796/2004 (1) [a pozdějších ustanovení čl. 2 písm. c) nařízení č. 1120/2009 (2)].
   Druhý žalobní důvod, který se rovněž týká opravy uplatněné na rok podání žádosti 2012, vychází z nesprávného výkladu a použití pokynů (dokument VI/5330/97) v souvislosti s podmínkami, jež musí být splněny pro uplatnění paušální opravy ve výši 25 % na rok 2012; v rámci tohoto žalobního důvodu je konkrétně tvrzeno, že Komise překročila meze své posuzovací pravomoci, čímž porušila zásadu proporcionality (první část), a že výpočet finanční opravy je nesprávný (druhá část).
   Třetí žalobní důvod týkající se opravy uplatněné na rok podání žádosti 2013 vychází z toho, že uvedená oprava je protiprávní a zneužívající, dále z toho, že její odůvodnění je rozporné, neboť spočívá na nesprávném výkladu a použití pokynů (dokument VI/5330/97), a z porušení zásad řádné správy, proporcionality a non bis in idem a práva žalobkyně na obhajobu.
   Pokud jde následně o finanční opravu v oblasti rozvoje venkova (EZFRV) Osy 1+3 – opatření zaměřená na investice (2007–2013), byly uplatněny čtyři žalobní důvody znějící na zrušení napadeného rozhodnutí.
   Čtvrtý a pátý žalobní důvod týkající se opravy uplatněné z titulu opatření 125 vycházejí z neexistence právního základu, z nedostatku odůvodnění a z nesprávného skutkového zjištění, neboť řídící orgán vykonal své pravomoci v plném rozsahu a zcela v souladu s právem (čtvrtý žalobní důvod) a paušální finanční oprava 5 % na výdaje vynaložené za rozpočtový rok 2010 ve výši 506 480,19 eur byla uplatněna v rozporu s článkem 31 nařízení č. 1290/2005 (3) vzhledem k tomu, že tyto výdaje byly uskutečněny více než dvacet čtyři měsíců před písemným oznámením Komise členským státům o výsledcích kontrol.
   Šestý žalobní důvod týkající se opravy uplatněné z titulu opatření 121 vychází z protiprávnosti rozhodnutí, neboť provedená oprava a za tím účelem použitá metoda výpočtu za pomoci analogického uplatnění článku 63 nařízení č. 809/2014 (4) jsou v rozporu s článkem 31 nařízení č. 1290/2005 a s pokyny (dokument Komise VI/5330/97) a vedou k výsledkům, které jsou ve srovnání s konstatovanými nedostatky nepřiměřené. Sedmý žalobní důvod, který je uplatňován podpůrně v souvislosti s týmž opatřením, vychází z neexistence právního základu, z nedostatku odůvodnění napadeného rozhodnutí a z porušení pokynů (dokument Komise VI/5330/97).
   Osmý žalobní důvod vychází jednak z porušení článku 266 SFEU týkajícího se povinnosti Komise přijmout opatření vyplývající z rozsudku Tribunálu, jelikož tím, že Komise nevrátila Řecké republice částku 29 366 975,06 eur, nesplnila povinnosti vyplývající z rozsudku Tribunálu ve věci T-107/14, a jednak z porušení zásad řádné správy, právní jistoty a loajální spolupráce mezi Komisí a členskými státy.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (Úř. věst. L 141, s. 18).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1120/2009 ze dne 29. října 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu jednotné platby podle hlavy III nařízení Rady (ES) č. 73/2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (Úř. věst. L 316, s. 1).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 209, s. 1).

      (4)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 809/2014 ze dne 17. července 2014, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o integrovaný administrativní a kontrolní systém, opatření pro rozvoj venkova a podmíněnost (Úř. věst. L 227, s. 69).


title: Věc T-11/07: Žaloba podaná dne 12. ledna 2007 – Frucona Košice v. Komise

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/36

         Žaloba podaná dne 12. ledna 2007 – Frucona Košice v. Komise
   (Věc T-11/07)
   (2007/C 56/68)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovenská republika) (zástupci: B. Hartnett, O. Geiss, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí Komise K(2006)2082 konečné ze dne 7. června 2006 ohledně státní podpory č. C 25/2005;

               —

               zrušit v plném rozsahu nebo částečně článek 1 uvedeného rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Svojí žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise ze dne 7. června 2006 ohledně státní podpory poskytnuté Slovenskou republikou ve prospěch žalobkyně (C 25/2005), v rozsahu, v jakém považuje žalobkyni za příjemce neslučitelné státní podpory a ukládá jí vrátit Slovenské republice celou částku odepsaného daňového dluhu i s úrokem.
   Na podporu své žaloby uvádí žalobkyně následujících deset žalobních důvodů:

               V prvním žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila zjevného pochybení při stanovení výše údajné státní podpory.

               Ve druhém žalobním důvodu žalobkyně uvádí, že napadené rozhodnutí porušuje základní procesní požadavky a nezohledňuje článek 33 ES. Žalobkyně totiž tvrdí, že generálním ředitelstvím příslušným k provedení šetření a přijetí procesních a formálních opatření, která vedla k napadenému rozhodnutí, je GŘ pro zemědělství a nikoli GŘ pro hospodářskou soutěž.

               Ve třetím žalobním důvodu žalobkyně dále uvádí, že napadené rozhodnutí porušuje bod 3 přílohy IV Smlouvy o přistoupení, článek 253 ES, článek 88 ES a nařízení 659/1999, protože Komise neměla pravomoc k vydání napadeného rozhodnutí.

               Ve čtvrtém žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila skutkového a právního omylu při uplatnění článku 87 odst. 1 ES, když rozhodla, že úpadkové řízení je výhodnější než daňové vyrovnání.

               V pátém žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že se Komise dále dopustila pochybení tím, že tvrdila, že daňová exekuce je výhodnější než daňové vyrovnání.

               V šestém žalobním důvodu žalobkyně uvádí, že se Komise dopustila zjevného skutkového a právního omylu tím, že neunesla důkazní břemeno, čímž porušila čl. 87 odst. 1 ES a článek 253 ES. Dále žalobkyně uvádí, že Komise nezohlednila právní požadavky stanovené Soudním dvorem pro použití testu soukromého věřitele.

               V sedmém žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila skutkového a právního omylu tím, že přiměřeně neposoudila a nezohlednila důkazy, které měla k dispozici.

               V osmém žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila skutkového a právního omylu tím, že zohlednila nerelevantní důkazy, jako například interní rozdíly v rámci daňové správy.

               V devátém žalobním důvodu žalobkyně dále uvádí, že rozhodnutí porušuje článek 253 ES tím, že neobsahuje dostatečné odůvodnění svých závěrů.

               Konečně v desátém žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila pochybení tím, že nevyňala daňové vyrovnání jako podporu na restrukturalizaci, a tím, že se zpětnou účinností uplatnila pokyny o restrukturalizaci z roku 2004.


title: Věc T-552/12: Žaloba podaná dne 21. prosince 2012 — North Drilling v. Rada

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/22

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2012 — North Drilling v. Rada
   (Věc T-552/12)
   2013/C 46/39
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: North Drilling Co. (Teherán, Írán) (zástupci: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea a J. Iriarte Ángel, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil článek 2 rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP ze dne 15. října 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu, a to v rozsahu, v němž se jí týká, a odstranil její jméno z přílohy tohoto rozhodnutí;

               —

               zrušil článek 1 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 945/2012 ze dne 15. října 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu, a to v rozsahu, v němž se jí týká, a odstranil její jméno z přílohy tohoto nařízení, a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení

                           —

                           První žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení skutkových okolností, na nichž jsou založeny napadené akty, jelikož postrádají skutečný skutkový a důkazní základ.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z nesplnění povinnosti uvést odůvodnění

                           —

                           Druhý žalobní důvod vychází z nesplnění povinnosti uvést odůvodnění, neboť napadené akty jsou v souvislosti s NDC stiženy nesprávným odůvodněním, které je nepodložené, obecné a stereotypní.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práva na soudní ochranu

                           —

                           Třetí žalobní důvod vychází z porušení práva na účinnou soudní ochranu v souvislosti s odůvodňováním aktů, s nepodložením tvrzeného důvodu důkazy, s právem na obhajobu a s právem vlastnit majetek, neboť nebyly dodrženy požadavky na odůvodnění s dopadem do jiných práv.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení práva vlastnit majetek

                           —

                           Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení práva vlastnit majetek, neboť toto právo bylo omezeno bez skutečného odůvodnění.

               5)

               Pátý žalobní důvod vycházející porušení zásady rovného zacházení

                           —

                           Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady rovného zacházení, neboť došlo k bezdůvodnému zásahu do komparativního postavení žalobkyně.

               6)

               Šestý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomocí

                           —

                           Šestý žalobní důvod vychází ze zneužití pravomocí, neboť existují objektivní, přesné a soudržné důkazy, které prokazují, že při přijetí sankčního opatření byly sledovány jiné cíle, než jsou cíle uváděné Radou.


title: Věc C-193/05: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství (Nesplnění povinnosti státem — Svoboda usazování — Směrnice 98/5/ES — Trvalý výkon povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace — Předběžná kontrola znalostí jazyků hostitelského členského států — Zákaz výkonu činností, které spočívají v poskytování adres pro sídla společností — Povinnost předložit každý rok průkaz oprávnění potvrzující zápis u příslušného orgánu domovského členského státu)

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/14

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-193/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Svoboda usazování - Směrnice 98/5/ES - Trvalý výkon povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace - Předběžná kontrola znalostí jazyků hostitelského členského států - Zákaz výkonu činností, které spočívají v poskytování adres pro sídla společností - Povinnost předložit každý rok průkaz oprávnění potvrzující zápis u příslušného orgánu domovského členského státu)
   (2006/C 281/22)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Maidani a A. Bordes, zmocněnci)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství (zástupci: S. Schreiner, zmocněnec a L. Dupong, advokát)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 2, 3 a 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/5/ES ze dne 16. února 1998 o usnadnění trvalého výkonu povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace (Úř. věst. L 77, s. 36) – Kontrola jazykových znalostí – Zákaz výkonu činnosti, která spočívá v poskytování adres pro sídla společností – Povinnost předložit každý rok průkaz oprávnění z domovského členského státu
   Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že zápis u příslušného státního orgánu advokátů, kteří získali svou kvalifikaci v jiném členském státě, než je Lucemburské velkovévodství, a kteří chtějí vykonávat svou činnost v tomto posledně uvedeném členském státě pod svým profesním označením udělovaným v domovském státě, podmiňuje předběžnou kontrolou jazykových znalostí, tím, že zakazuje těmto advokátům výkon činností poskytovatele adres pro sídla společností, a tím, že jim ukládá povinnost předložit každý rok průkaz oprávnění potvrzující zápis u příslušného orgánu domovského členského státu, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/5/ES ze dne 16. února 1998 o usnadnění trvalého výkonu povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 25.6.2005.


title: Věc C-393/06: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vergabekontrollsenat des Landes Wien – Rakousko) – Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH v. Fernwärme Wien GmbH (Veřejné zakázky — Směrnice 2004/17/ES a 2004/18/ES — Zadavatel vykonávající činnost částečně spadající do působnosti směrnice 2004/17/ES a částečně spadající do působnosti směrnice 2004/18/ES — Veřejnoprávní subjekt — Veřejný zadavatel)

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/9

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vergabekontrollsenat des Landes Wien – Rakousko) – Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH v. Fernwärme Wien GmbH
   (Věc C-393/06) (1)

   (Veřejné zakázky - Směrnice 2004/17/ES a 2004/18/ES - Zadavatel vykonávající činnost částečně spadající do působnosti směrnice 2004/17/ES a částečně spadající do působnosti směrnice 2004/18/ES - Veřejnoprávní subjekt - Veřejný zadavatel)
   (2008/C 128/14)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Vergabekontrollsenat des Landes Wien
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH

      Žalovaná: Fernwärme Wien GmbH
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Vergabekontrollsenat des Landes Sien – Výklad čl. 2 odst. 1, čl. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (Úř. věst. L 134, s. 1; Zvl. vyd. 06/07, s. 19), a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132) – Zadání plánování dodávek tepla – Veřejný zadavatel je podnik pod kontrolou města Vídeň a poskytuje veřejné služby (dodávky tepla) – Veřejnoprávní subjekt – Posouzení podmínek hospodářské soutěže – Použití postupů při zadávání zakázek na evropském trhu rovněž na činnosti vystavené hospodářské soutěži (v projednávané věci systémy klimatizace) – Teorie nákazy – Neexistence křížových dotací
   Výrok

               1)

               Zadavatel ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb je povinen uplatnit postup stanovený uvedenou směrnicí pouze na zadávání zakázek souvisejících s činnostmi, které tento subjekt vykonává v jednom či více odvětvích uvedených v článcích 3 až 7 uvedené směrnice

               2)

               Subjekt, jako je Fernwärme Wien GmbH, musí být považován za veřejnoprávní subjekt ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) druhého pododstavce směrnice 2004/17 a čl. 1 odst. 9 druhého pododstavce směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby.

               3)

               Zakázky zadávané subjektem v postavení veřejnoprávního subjektu ve smyslu směrnice 2004/17 a směrnice 2004/18, které jsou spojeny s výkonem činnosti tohoto subjektu v jednom či více odvětvích uvedených v článcích 3 až 7 směrnice 2004/17, se musejí řídit postupy stanovenými uvedenou směrnicí. Naproti tomu všechny ostatní zakázky zadávané tímto subjektem v souvislosti s výkonem jiných činností se řídí postupy stanovenými směrnicí 2004/18. Každá z těchto směrnic se uplatní bez rozlišení mezi činnostmi, které tento subjekt vykonává za účelem splnění svého úkolu uspokojovat potřeby obecného zájmu, a činností, které vykonává v podmínkách hospodářské soutěže, a to i pokud je vedeno účetnictví s cílem zajistit oddělení odvětví činností dotčeného subjektu za účelem zabránění křížovému financování mezi uvedenými odvětvími.

      (1)  Úř. věst. C 310, 16.12.2006.


title: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 12. dubna 2005 ve věci C-80/04 P: DLD Trading Co. proti Radě Evropské unie (Opravný prostředek — Mimosmluvní odpovědnost — Příčinný vztah mezi vytýkaným chováním a namítanou škodou — Nedostatek — Předmět sporu — Zjevná nepřípustnost)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/23

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 12. dubna 2005
   ve věci C-80/04 P: DLD Trading Co. proti Radě Evropské unie (1)

   (Opravný prostředek - Mimosmluvní odpovědnost - Příčinný vztah mezi vytýkaným chováním a namítanou škodou - Nedostatek - Předmět sporu - Zjevná nepřípustnost)
   (2005/C 217/45)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-80/04 P, jejímž předmětem je opravný prostředek podle článku 56 Statutu Soudního dvora, podaný dne 18. února 2004, DLD Trading Co., se sídlem v Brně (Česká republika), (advokáti: J. Hintermayr, F. Haunschmidt, G. Minichmayr, P. Burgstaller a G. Tusek), přičemž dalšími účastníky řízení jsou Rada Evropské unie (zmocněnci: M.-C. Giorgi Fort a A.-M. Colaert, jakož i J.-P. Hix) podporovaná Rakouskou republikou (zmocněnci: C. Pesendorfer, jakož i W. Okresek a H. Dossi), Komisí Evropských společenství (zmocněnec: J. Schieferer) a Finskou republikou (zmocněnci: T. Pynnä a A. Guimaraes-Purokoski), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, R. Schintgen (zpravodaj) a P. Kūris, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 12. dubna 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Opravný prostředek se zamítá.

               2)

               DLD Trading Co. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc C-124/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 29. dubna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State — Nizozemsko) — Smit Reizen BV v. Minister van Verkeer en Waterstaat ( „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Nařízení (EHS) č. 3820/85 a č. 3821/85 — Silniční doprava — Povinnost záznamu — Doba odpočinku a ostatní doby práce — Doba strávená na cestě do místa převzetí vozidla vybaveného záznamovým zařízením — Pojem „provozní centrála“  “ )

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/13

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 29. dubna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State — Nizozemsko) — Smit Reizen BV v. Minister van Verkeer en Waterstaat
      (Věc C-124/09) (1)

      („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Nařízení (EHS) č. 3820/85 a č. 3821/85 - Silniční doprava - Povinnost záznamu - Doba odpočinku a ostatní doby práce - Doba strávená na cestě do místa převzetí vozidla vybaveného záznamovým zařízením - Pojem „provozní centrála“ “)
      (2010/C 161/19)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Raad van State

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Smit Reizen BV

         Žalovaný: Minister van Verkeer en Waterstaat

         Předmět věci

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Raad van State — Výklad článku 1 nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 ze dne 20. prosince 1985 o harmonizaci určitých sociálních právních předpisů v silniční dopravě (Úř. věst. L 370, s. 1; Zvl. vyd. 05/01, s. 319) a článku 15 nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 ze dne 20. prosince 1985 o záznamovém zařízení v silniční dopravě (Úř. věst. L 370, s. 8; Zvl. vyd. 07/01, s. 227) — Přestávky v řízení, doba denního odpočinku a pracovní doba — Pojem — Povinnost záznamu — Doba strávená na cestě do místa převzetí vozidla, které leží mimo provozní centrálu podniku — Provozní centrála — Pojem — Dovezení řidiče třetí osobou

         Výrok

                  1)

                  Pojem „provozní centrála“ uvedený v bodě 21 a následujících rozsudku ze dne 18. ledna 2001, Skills Motor Coaches a další (C 297/99, Recueil, s. I 573) musí být vymezen jako místo, k němuž je řidič konkrétně vázán, tedy jako zařízení přepravní společnosti, ze kterého pravidelně vykonává svou službu a do kterého se na konci této služby vrací v rámci běžného výkonu své činnosti a aniž by plnil zvláštní příkazy svého zaměstnavatele.

                  2)

                  Skutečnost, že dotčený řidič buď jede na místo převzetí vozidla vybaveného záznamovým zařízením sám, nebo ho tam doveze někdo jiný, nemá žádný dopad na kvalifikaci délky trvání cesty s ohledem na pojem „doba odpočinku“ ve smyslu čl. 1 bodu 5 nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 ze dne 20. prosince 1985 o harmonizaci určitých sociálních právních předpisů v silniční dopravě.

         (1)  Úř. věst. C 129, 6.6.2009.


title: Věc C-178/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy we Wrocławiu (Polsko) dne 20. dubna 2015 – Alicja Sobczyszyn v. Szkoła Podstawowa w Rzeplinie

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy we Wrocławiu (Polsko) dne 20. dubna 2015 – Alicja Sobczyszyn v. Szkoła Podstawowa w Rzeplinie
   (Věc C-178/15)
   (2015/C 245/05)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Rejonowy we Wrocławiu

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Alicja Sobczyszyn

      Žalovaná: Szkoła Podstawowa w Rzeplinie

      Předběžná otázka

   Musí být článek 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (1), podle kterého členské státy přijmou nezbytná opatření, aby měl každý pracovník nárok na placenou dovolenou v trvání nejméně čtyř týdnů v souladu s podmínkami pro získání a přiznávání této dovolené stanovenými vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi, vykládat v tom smyslu, že učitel, který čerpal zdravotní dovolenou, jak ji stanoví Karta Nauczyciela (zákon o učitelích) ze dne 26. ledna 1982 (Dz. U. 2014 položka 191 a 1198), získává kromě toho v roce, v němž čerpal zdravotní dovolenou, nárok na dovolenou na zotavenou podle obecných pracovněprávních předpisů?

      (1)  Úř. věst. L 299, s. 9.


title: Věc T-72/10: Žaloba podaná dne 15. února 2010 — Intermark v. OHIM — Natex International (NATY’S)

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/52

         Žaloba podaná dne 15. února 2010 — Intermark v. OHIM — Natex International (NATY’S)
   (Věc T-72/10)
   2010/C 113/83
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: maďarština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Intermark Srl (Stei, Rumunsko) (zástupce: Á. M. László, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Natex International Trade SpA (Pioltello, Itálie)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               změnit usnesení žalovaného a v plném rozsahu zamítnout přihlášku ve vztahu ke všem výrobkům.

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Natex International Trade S.p.A.

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „NATY'S“ pro výrobky tříd 29, 30 a 32 (přihláška č. 5 810 627)

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazová ochranná známka „Naty“ pro výrobky a služby tříd 30 a 35 (ochranná známka Společenství č. 4 149 456)

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 207/2009 (1), neboť existuje nebezpečí záměny mezi spornými ochrannými známkami.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-593/16: Usnesení Tribunálu ze dne 7. února 2017 – Stips v. Komise „Žaloba na náhradu škody — Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Neexistence žádosti ve smyslu čl. 90 odst. 1 služebního řádu — Zjevná nepřípustnost“

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/37

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. února 2017 – Stips v. Komise
   (Věc T-593/16) (1)

   („Žaloba na náhradu škody - Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Neexistence žádosti ve smyslu čl. 90 odst. 1 služebního řádu - Zjevná nepřípustnost“)
   (2017/C 112/51)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Adolf Stips (Besozzo, Itálie) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a C. Berardis Kayser, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh zakládající se na článku 268 SFEU a směřující k náhradě újmy, kterou žalobce údajně utrpěl z důvodu prodlení v organizaci přeřazování v roce 2013.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Adolfu Stipsovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 251, 11.7.2016 (věc původně zapsaná u Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-23/16 a přenesená na Tribunál Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc C-625/10: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. dubna 2013 — Evropská komise v. Francouzská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Doprava — Rozvoj železnic Společenství — Směrnice 91/440/EHS — Článek 6 odst. 3 a příloha II — Směrnice 2001/14/ES — Článek 14 odst. 2 — Neexistence nezávislosti provozovatele železniční infrastruktury z hlediska právní formy — Článek 11 — Neexistence systému odměňování výkonu — Neúplné provedení“ )

text:
               8.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. dubna 2013 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-625/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Doprava - Rozvoj železnic Společenství - Směrnice 91/440/EHS - Článek 6 odst. 3 a příloha II - Směrnice 2001/14/ES - Článek 14 odst. 2 - Neexistence nezávislosti provozovatele železniční infrastruktury z hlediska právní formy - Článek 11 - Neexistence systému odměňování výkonu - Neúplné provedení)
   2013/C 164/02
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J.-P. Keppenne a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, M. Perrot a S. Menez, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Španělské království (zástupkyně: S. Centeno Huerta, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí všech předpisů nezbytných k dosažení souladu s čl. 6 odst. 3 a přílohou II směrnice Rady 91/440/EHS ze dne 29. července 1991 o rozvoji železnic Společenství (Úř. věst. L 237, s. 25; Zvl. vyd. 07/01, s. 341), jakož i s čl. 6 odst. 2 až 5, čl. 14 odst. 2 a článkem 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (Úř. věst. L 75, s. 29; Zvl. vyd. 07/05, s. 404) ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Francouzská republika tím, že nepřijala opatření nezbytná k zajištění nezávislosti subjektu pověřeného výkonem hlavních funkcí uvedených v příloze II směrnice Rady 91/440/EHS ze dne 29. července 1991 o rozvoji železnic Společenství, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/12/ES ze dne 26. února 2001, na podniku, který provozuje železniční dopravu, v souladu s čl. 6 odst. 3 a s přílohou II této směrnice a s čl. 14 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/58/ES ze dne 23. října 2007, a tím, že nepřijala ve stanovené lhůtě všechny právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s článkem 11 uvedené směrnice 2001/14, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z těchto ustanovení.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise a Francouzská republika ponesou vlastní náklady řízení.

               4)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 103, 2.4.2011.


title: Věc C-59/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 3. února 2017 – SCI Château du Grand Bois v. Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 3. února 2017 – SCI Château du Grand Bois v. Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (Věc C-59/17)
   (2017/C 112/37)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: SCI Château du Grand Bois

      Odpůrce: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Předběžné otázky

               1)

               Umožňují ustanovení článků 76, 78 a 81 prováděcího nařízení ze dne 27. června 2008 (1) zaměstnancům, kteří provádějí kontrolu na místě vstoupit na pozemky zemědělského podniku, aniž by obdrželi souhlas provozovatele tohoto podniku?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku je třeba rozlišovat podle toho, zda jsou dotčené pozemky oploceny či nikoliv?

               3)

               V případě kladné odpovědi na první otázku jsou ustanovení článků 76, 78 a 81 prováděcího nařízení ze dne 27. června 2008 slučitelná se zásadou nedotknutelnosti obydlí, jak je zaručena v článku 8 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv?

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 555/2008 ze dne 27. června 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 479/2008 o společné organizaci trhu s vínem, pokud jde o programy podpory, obchod se třetími zeměmi, produkční potenciál a kontroly v odvětví vína (Úř. věst. L 170, s. 1).


title: Věc C-283/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 11. června 2015 – X, další účastník řízení: Staatssecretaris van Financiën

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 11. června 2015 – X, další účastník řízení: Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-283/15)
   (2015/C 294/38)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: X

      Odpůrce: Staatssecretaris van Financiën

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být ustanovení SFEU o volném pohybu vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle které občan Unie, který bydlí ve Španělsku a jehož pracovní příjmy jsou zdaněny přibližně z 60 % v Nizozemsku a přibližně z 40 % ve Švýcarsku, nemůže odečíst své záporné příjmy z bytu v osobním vlastnictví, který se nachází ve Španělsku a je tam užíván k osobní potřebě, od svých pracovních příjmů zdanitelných v Nizozemsku ani tehdy, pokud ve státě bydliště Španělsku dosahuje tak nízkého příjmu, že výše uvedené záporné příjmy nemohou vést v dotčeném roce ve státu bydliště ke snížení daně?

               2)

                           a)

                           V případě kladné odpovědi na otázku 1: Musí každý členský stát, ve kterém občan Unie dosahuje části svých příjmů, v tomto případě zohlednit plnou částku výše uvedených záporných příjmů? Nebo platí tato povinnost pouze pro jeden z dotčených států zaměstnání, a pokud ano, pro který? Nebo musí každý jednotlivý členský stát zaměstnání (s výjimkou státu bydliště) povolit odpočet části těchto záporných příjmů? Jak je třeba vypočítat tuto odpočitatelnou část v posledně uvedeném případě?

                           b)

                           Záleží v tomto kontextu na tom, ve kterém členském státě je práce skutečně vykonávána, nebo na tom, který členský stát je oprávněn zdanit příjmy dosažené uvedenou prací?

               3)

               Bude odpověď na otázky uvedené v bodu 2 jiná, pokud se u jednoho ze států, ve kterých občan Unie dosahuje svých příjmů, jedná o Švýcarsko, které není členským státem Evropské unie ani nepatří k Evropskému hospodářskému prostoru?

               4)

               Do jaké míry má v tomto kontextu význam, zda právní předpisy státu bydliště (zde Španělsko) stanoví možnost odpočtu úroků z hypotéky na byt v osobním vlastnictví daňového dlužníka, jakož i možnost započítat daňové ztráty vyplývající z toho pro dotčený rok s případnými příjmy z tohoto státu v pozdějších letech?


title: Věc C-279/11: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. prosince 2012 — Evropská komise v. Irsko ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 85/337/EHS — Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí — Nesprávné provedení — Příloha II — Bod 1 písm. a) až c) — Rozsudek Soudního dvora — Konstatování existence nesplnění povinnosti — Článek 260 SFEU — Pokuty — Paušální částka — Platební schopnost členského státu — Hospodářská krize — Posouzení na základě aktuálních ekonomických údajů“ )

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. prosince 2012 — Evropská komise v. Irsko
   (Věc C-279/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 85/337/EHS - Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí - Nesprávné provedení - Příloha II - Bod 1 písm. a) až c) - Rozsudek Soudního dvora - Konstatování existence nesplnění povinnosti - Článek 260 SFEU - Pokuty - Paušální částka - Platební schopnost členského státu - Hospodářská krize - Posouzení na základě aktuálních ekonomických údajů)
   2013/C 46/08
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Oliver a K. Mifsud-Bonnici, zmocněnci)

      Žalované: Irsko (zástupci: E. Creedon a D. O‘Hagen, zmocněnci, ve spolupráci s E. Reganem, SC a C. Tolandem, BL)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nesplnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora ze dne 20. listopadu 2008, Komise v. Irsko (C-66/06), týkajícího se porušení čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 2 až 4 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248) ve znění směrnice 97/11/ES ze 3. března 1997 (Úř. věst. L 73, s. 5; Zvl. vyd. 15/03, s. 151) — Návrh na uložení penále a paušální částky

      Výrok

               1)

               Irsko tím, že nepřijalo opatření nutné k tomu, aby splnilo povinnosti vyplývající z rozsudku ze dne 20. Listopadu 2008, Komise v. Irsko (C-66/06), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 260 SFEU.

               2)

               Irsku se ukládá povinnost zaplatit Komisi na účet „Vlastní zdroje Evropské unie“ paušální částku 1 500 000 eur.

               3)

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 226, 30.7.2011.


title: Věc T-389/12: Usnesení Tribunálu ze dne 22. ledna 2014 — EDF v. Komise

text:
               15.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/18

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. ledna 2014 — EDF v. Komise
   (Věc T-389/12) (1)

   2014/C 78/37
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 331, 27.10.2012.


title: Věc C-411/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 7. září 2007 – X B.V. v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 7. září 2007 – X B.V. v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-411/07)
   (2007/C 283/28)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: X B.V.

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën
   Předběžné otázky

               1)

               Je třeba pohlížet na opticko-elektrický obvod v plastovém pouzdře, který zahrnuje vedle elektroluminiscenční diody (light emitting diode nebo LED dioda), plastového krytu a fotodetektoru rovněž zesilovací obvod a je určen pro vestavbu mj. do komunikačního a počítačového hardware, elektronických přístrojů pro zábavní elektroniku a do průmyslových strojů, jako na elektrický stroj nebo elektrický přístroj ve smyslu čísla 8543 KN?

               2)

               Pokud se jedná o součást stroje: je třeba vykládat pojem „fotosenzitivní polovodičové zařízení, včetně fotovoltaických článků, též sestavených do modulů nebo zabudovaných do panelů“ uvedený v čísle 8541 KN vykládat tak, že zahrnuje i výše popsaný opto-elektrický obvod, nebo je třeba pohlížet na takový produkt z důvodu existence zesilovacího obvodu jakožto na elektronický integrovaný obvod ve smyslu čísla 8542 KN?


title: Věc C-480/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. září 2015 KS Sports IPCo GmbH, právní nástupkyně BH Stores BV, proti rozsudku Tribunálu (sedmého rozšířeného senátu) vydanému dne 2. července 2015 ve věci T-657/13, KS Sports v. EUIPO

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/15

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. září 2015 KS Sports IPCo GmbH, právní nástupkyně BH Stores BV, proti rozsudku Tribunálu (sedmého rozšířeného senátu) vydanému dne 2. července 2015 ve věci T-657/13, KS Sports v. EUIPO
   (Věc C-480/15 P)
   (2016/C 270/21)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: KS Sports IPCo GmbH, právní nástupkyně BH Stores BV (zástupci: T. Dolde, Rechtsanwalt, M. Hawkins, Solicitor, P. Homann, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl usnesením ze dne 14. dubna 2016, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc C-456/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. srpna 2013 T & L Sugars Ltd, Sidul Açúcares, Unipessoal Lda proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 6. června 2013 ve věci T-279/11, T & L Sugars Ltd, Sidul Açúcares, Unipessoal Lda v. Evropská komise

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. srpna 2013 T & L Sugars Ltd, Sidul Açúcares, Unipessoal Lda proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 6. června 2013 ve věci T-279/11, T & L Sugars Ltd, Sidul Açúcares, Unipessoal Lda v. Evropská komise
   (Věc C-456/13 P)
   2013/C 325/27
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: T & L Sugars Ltd, Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (zástupci: D. Waelbroeck, advokát, D. Slater, Solicitor)

      Další účastnice řízení: Evropská komise, Rada Evropské komise, Francouzská republika

      Návrhová žádání

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               rozhodl, že projednávaný návrh je přípustný a opodstatněný;

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 6. června 2013, T-279/11 („napadený rozsudek“), v rozsahu, v němž zamítá jako nepřípustnou žalobu navrhovatelek znějící na zrušení a zamítá související žalobní důvody;

               —

               vrátil věc zpět Tribunálu k novému rozhodnutí ve věci samé;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení před Soudním dvorem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek předkládají na podporu svého kasačního opravného prostředku následující důvody:

               1)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že sporná nařízení obsahovala prováděcí nařízení ve smyslu čl. 263 odst. 4 SFEU;

               2)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že nařízení č. 393/2011 (1) se navrhovatele primo nedotýkalo;

               3)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když zamítl žalobní důvod znějící na neplatnost v důsledku nesprávného právního posouzení zmíněného v bodech 1. a 2. výše.

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek proto navrhují, aby Soudní dvůr (i) zrušil napadený rozsudek v rozsahu, v něž zamítá jako nepřípustnou žalobu znějící na zrušení a zamítá související žalobní důvody; a (ii) vrátil věc zpět Tribunálu.

      (1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 393/2011 ze dne 19. dubna 2011, kterým se stanoví koeficienty přidělení pro vydávání dovozních licencí na produkty v odvětví cukru v rámci některých celních kvót, o něž bylo zažádáno od 1. do 7. dubna 2011, a kterým se pozastavuje podávání žádostí o tyto licence Úř. věst. L 104, s. 39.


title: Věc F-7/14: Žaloba podaná dne 29. ledna 2014 — ZZ v. Komise

text:
               22.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 85/28

         Žaloba podaná dne 29. ledna 2014 — ZZ v. Komise
   (Věc F-7/14)
   2014/C 85/49
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: A. Salerno, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Evropské komise, kterým byla zkrácena doba, o kterou byla prodloužena smlouva žalobkyně o zaměstnání dočasného zaměstnance, ze tří na dva roky.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí Evropské komise ze dne 18. července 2013, kterým byla zkrácena doba, o kterou byla prodloužena na základě rozhodnutí ze dne 23. listopadu 2011 smlouva žalobkyně o zaměstnání dočasného zaměstnance, ze tří na dva roky;

               —

               stanovit náhradu škody ve výši 45 000 eur, plus úroky z prodlení, kterou bude muset Komise vyplatit žalobkyni v případě, že nebude po právní stránce schopna ji znovu zaměstnat po dobu jednoho roku;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-97/17: Žaloba podaná dne 16. února 2017 – Franmax v. EUIPO – R. Seelig & Hille (her- bea)

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/46

         Žaloba podaná dne 16. února 2017 – Franmax v. EUIPO – R. Seelig & Hille (her- bea)
   (Věc T-97/17)
   (2017/C 112/64)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Franmax UAB (Vilnius, Litva) (zástupce: E. Saukalas, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: R. Seelig & Hille OHG (Düsseldorf, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „her- bea“ – Přihláška č. 12 689 964

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. prosince 2016, ve věci R 371/2016-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-665/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polsko) dne 22. ledna 2016 – Minister Finansów v. Gmina Wrocław

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polsko) dne 22. ledna 2016 – Minister Finansów v. Gmina Wrocław
   (Věc C-665/16)
   (2017/C 112/23)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Minister Finansów

      Odpůrce: Gmina Wrocław

      Předběžné otázky

   Je třeba převod vlastnického práva k nemovitostem vyplývající ze zákona z obce na stát za platbu odškodného v případě, kdy podle vnitrostátní právní úpravy spravuje tyto nemovitosti nadále starosta obce – zástupce státu, jenž je zároveň výkonným orgánem obce, považovat za zdanitelné plnění ve smyslu čl. 14 odst. 2 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006. o společném systému daně z přidané hodnoty (1)?
   Je pro odpověď na tuto otázku relevantní, zda se platba odškodného obci skutečně vyplatí, nebo se jedná pouze o interní převod v rámci obecního rozpočtu?

      (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.


title: Věc C-259/04: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne  30. března 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales)) – Elizabeth Florence Emanuel v. Continental Shelf 128 Ltd (Ochranné známky, které by mohly klamat veřejnost, pokud jde o povahu, jakost nebo zeměpisný původ zboží — Ochranná známka převedená majitelem společně s podnikem vyrábějícím zboží, se kterým je ochranná známka spojena — Směrnice 89/104/EHS)

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/10

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 30. března 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales)) – Elizabeth Florence Emanuel v. Continental Shelf 128 Ltd
   (Věc C-259/04) (1)

   (Ochranné známky, které by mohly klamat veřejnost, pokud jde o povahu, jakost nebo zeměpisný původ zboží - Ochranná známka převedená majitelem společně s podnikem vyrábějícím zboží, se kterým je ochranná známka spojena - Směrnice 89/104/EHS)
   (2006/C 143/18)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   High Court of Justice (England & Wales)
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Elizabeth Florence Emanuel

      Žalovaná: Continental Shelf 128 Ltd
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – High Court of Justice England & Wales – Výklad čl. 3 odst. 1 a čl. 12 odst. 2 písm. b) směrnice 89/104/EHS: První směrnice Rady ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. L 40, s. 1) – Ochranné známky, které by mohly klamat veřejnost, pokud jde o povahu, jakost nebo zeměpisný původ zboží – Ochranná známka převedená majitelem společně s podnikem vyrábějícím zboží, se kterým je ochranná známka spojena – Svatební šaty s ochrannou známkou „Elizabeth Emanuel“
   Výrok

               1)

               Zápis ochranné známky odpovídající jménu tvůrce a prvního výrobce zboží nesoucího tuto ochrannou známku nelze na základě této jediné zvláštnosti zamítnout z důvodu, že by tato ochranná známka mohla klamat veřejnost ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. g) směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, zejména když klientela spojená s uvedenou ochrannou známkou, dříve zapsanou v jiné grafické podobě, byla převedena společně s podnikem vyrábějícím zboží, na které se ochranná známka vztahuje.

               2)

               Majitel ochranné známky odpovídající jménu tvůrce a prvního výrobce zboží nesoucího tuto ochrannou známku nemůže být na základě této jediné zvláštnosti zbaven svých práv z důvodu, že by uvedená ochranná známka mohla klamat veřejnost ve smyslu čl. 12 odst. 2 písm. b) směrnice 89/104, zejména když klientela spojená s touto ochrannou známkou byla převedena společně s podnikem vyrábějícím zboží, na které se ochranná známka vztahuje.

      (1)  Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


title: Spojené věci T-439/10 a T-440/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. března 2012 — Fulmen a Mahmoudian v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Žaloba na neplatnost — Povinnost uvést odůvodnění — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Nesprávné posouzení — Důkazní břemeno a míra dokazování“ )

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. března 2012 — Fulmen a Mahmoudian v. Rada
   (Spojené věci T-439/10 a T-440/10) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránské islámské republice s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Žaloba na neplatnost - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Nesprávné posouzení - Důkazní břemeno a míra dokazování)
   2012/C 133/47
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Fulmen (Teherán Írán) a Fereydoun Mahmoudian (Teherán) (zástupce: A. Kronshagen, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: M. Konstantinidis a É. Cujo, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, s. 39), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 668/2010 ze dne 26. července 2010, kterým se provádí čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 423/2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 195, s. 25), jakož i rozhodnutí Rady 2010/644/SZBP ze dne 25. října 2010, kterým se mění rozhodnutí 2010/413 (Úř. věst. L 281, s. 81), a nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (ES) č. 423/2007 (Úř. věst. L 281, s. 1), a to v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobců, a zadruhé návrh, aby byla uznána újma, která žalobcům vznikla přijetím shora uvedených aktů.

      Výrok rozsudku

               1)

               Následující akty se v rozsahu, v němž se týkají společnosti Fulmen a Fereydouna Mahmoudiana, zrušují:

                           —

                           rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP;

                           —

                           prováděcí nařízení Rady (EU) č. 668/2010 ze dne 26. července 2010, kterým se provádí čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 423/2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu;

                           —

                           rozhodnutí Rady 2010/644/SZBP ze dne 25. října 2010, kterým se mění rozhodnutí 2010/413;

                           —

                           nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení č. 423/2007.

               2)

               Účinky rozhodnutí 2010/413, ve znění rozhodnutí 2010/644, se ve vztahu ke společnosti Fulmen a Fereydounovi Mahmoudianovi zachovávají až do okamžiku, kdy nastanou účinky zrušení nařízení č. 961/2010.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé společnosti Fulmen a Fereydounovi Mahmoudianovi.

               5)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 328, 4.12.2010.


title: Věc C-405/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 18. září 2008 – Ingeniørforeningen i Danmark, jménem Bertrama Holsta v. Dansk Industri, jménem Babcock & Wilcox Vølund ApS

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vestre Landsret (Dánsko) dne 18. září 2008 – Ingeniørforeningen i Danmark, jménem Bertrama Holsta v. Dansk Industri, jménem Babcock & Wilcox Vølund ApS
   (Věc C-405/08)
   (2008/C 301/35)
   Jednací jazyk: dánština
   Předkládající soud
   Vestre Landsret
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ingeniørforeningen i Danmark, jménem Bertrama Holsta

      Žalovaná: Dansk Industri, jménem Babcock & Wilcox Vølund ApS
   Předběžné otázky

               1)

               Účastníci řízení zastávají rozdílné názory ohledně otázky, zda směrnice 2002/14/ES, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci (1), byla správně provedena prostřednictvím Dohody o spolupráci mezi DA a LO. Brání právní předpisy Společenství v této souvislosti takovému provedení směrnice, kdy skupiny zaměstnanců podléhají kolektivní smlouvě mezi stranami, které nezastupují profesní skupinu dotčených osob, a kdy se taková kolektivní smlouva nevztahuje na profesní skupinu dotčených osob?

               2)

               Pokud byla směrnice 2002/14/ES správně provedena ve vztahu k BH prostřednictvím Dohody o spolupráci mezi DA a LO, byl správně proveden článek 7 směrnice, pokud se prokáže, že Dohoda o spolupráci neupravuje vysokou úroveň ochrany proti propuštění některých profesních skupin?

               3)

               Pokud BH podléhá právním předpisům provádějícím směrnici, brání požadavky článku 7 směrnice týkající se „dostatečné ochrany a jistot, které jim umožňují náležitě vykonávat povinnosti, které jim byly svěřeny“, provedení článku 7 směrnice článkem 8 [zákona o informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci], který stanoví: „Zástupci, kteří mají být informováni a s nimiž má být uskutečněno projednávání jménem zaměstnanců, jsou chráněni proti propuštění ze zaměstnání a jiným nepříznivým dopadům na podmínky jejich pracovního poměru stejným způsobem jako zástupci odborů ve stejném nebo obdobném profesním oboru“, pokud toto provedení nezahrnuje vysokou úroveň ochrany proti propuštění pro profesní skupiny, na něž se nevztahuje kolektivní smlouva?

      (1)  Úř. věst. L 80, s. 29; Zvl. vyd. 05/04, s. 219.


title: Věc F-77/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 8. prosince 2010 — Arroyo Redondo v. Komise

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/69

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 8. prosince 2010 — Arroyo Redondo v. Komise
   (Věc F-77/10) (1)

   ()
   2011/C 30/139
   Jednací jazyk: francouzština
   V důsledku smírného urovnání sporu rozhodl předseda prvního senátu o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010, s. 65.


title: Věc F-71/06: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 25. dubna 2007 – Lebedef-Caponi v. Komise ( Úředníci — Hodnocení — Zpráva o vývoji služebního postupu — Hodnotící období 2004 — Obecná prováděcí ustanovení k článku 43 služebního řádu — Článek 26 služebního řádu )

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/40

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 25. dubna 2007 – Lebedef-Caponi v. Komise
   (Věc F-71/06) (1)

   („Úředníci - Hodnocení - Zpráva o vývoji služebního postupu - Hodnotící období 2004 - Obecná prováděcí ustanovení k článku 43 služebního řádu - Článek 26 služebního řádu“)
   (2007/C 96/84)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Lucembursko) (zástupci: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Curall a H. Kraemer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení zprávy o vývoji služebního postupu žalobkyně za období od 1.1.2004 do 31.12.2004.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006, s. 36.


title: Věc T-187/16: Žaloba podaná dne 22. dubna 2016 – Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik v. EUIPO - Viña y Bodega Botalcura (LITU)

text:
               4.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/37

         Žaloba podaná dne 22. dubna 2016 – Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik v. EUIPO - Viña y Bodega Botalcura (LITU)
   (Věc T-187/16)
   (2016/C 243/40)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Anton Riemerschmid Weinbrennerei und Likörfabrik GmbH & Co. KG (Erdiing, Německo) (zástupce: P. Koch Moreno, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Viña y Bodega Botalcura SA (Las Condes, Čile)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „LITU“ – Přihláška č. 12 684 833

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. února 2016 ve věci R 719/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               vyhověl žalobě a zrušil napadené rozhodnutí v plném rozsahu;

               —

               zamítl přihlášku slovní ochranné známky Evropské unie LITU ve vztahu k veškerému zboží;

               —

               uložil žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-337/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Okręgowym w Szczecinie (Polsko) dne 7. června 2017 – Feniks Sp. z o. o. v. Azteca Products & Services SL

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Okręgowym w Szczecinie (Polsko) dne 7. června 2017 – Feniks Sp. z o. o. v. Azteca Products & Services SL
   (Věc C-337/17)
   (2017/C 300/17)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Okręgowy w Szczecinie

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Feniks Sp. z o. o. se sídlem ve Štětíně

      Žalovaná: Azteca Products & Services SL se sídlem v Alcoře

      Předběžné otázky

               1)

               Je řízení o žalobě proti kupujícímu se sídlem v jednom členském státě, jejímž prostřednictvím se žalobce z důvodu zkrácení věřitelů prodávajícího domáhá určení neúčinnosti smlouvy o prodeji nemovitosti nacházející se na území jiného členského státu, uzavřené a v celém rozsahu splněné na území tohoto jiného členského státu, „sporem, jehož předmět tvoří smlouva nebo nároky ze smlouvy“ ve smyslu čl. 7 bodu 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1)?

               2)

               Je třeba na první otázku v souladu se zásadou acte éclairé odpovědět odkazem na rozsudek Soudního dvora ze dne 17. června 1992 ve věci C 26/91 [Handte v. Traitements mécano-chimiques des surfaces SA], přestože se tento rozsudek týkal odpovědnosti výrobce za vady zboží, který nemohl předem vědět, na koho bude zboží dále převedeno, potažmo kdo bude moci uplatňovat vůči němu nároky, avšak žaloba proti kupujícímu „o určení neúčinnosti smlouvy o prodeji nemovitosti“ z důvodu zkrácení věřitelů prodávajícího může být důvodná jen tehdy, když kupující ví, že právním jednáním (kupní smlouvou) došlo ke zkrácení věřitelů, takže musí počítat s tím, že vlastní věřitel prodávajícího může takovou žalobu podat?

      (1)  Úř. věst. 2012, L 351, s. 1


title: Věc T-396/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  22. listopadu 2005  – Vanhellemont v. Komise ( Úředníci — Výbor zaměstnanců — Volby místního oddělení výboru zaměstnanců Komise působícího v Bruselu — Sčítání hlasovacích lístků — Žaloba na neplatnost — Žaloba na náhradu škody )

text:
               28.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/11

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. listopadu 2005 – Vanhellemont v. Komise
   (Věc T-396/03) (1)

   („Úředníci - Výbor zaměstnanců - Volby místního oddělení výboru zaměstnanců Komise působícího v Bruselu - Sčítání hlasovacích lístků - Žaloba na neplatnost - Žaloba na náhradu škody“)
   (2006/C 22/22)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Joseph Vanhellemont (Merchtem, Belgie) (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a H. Kraemer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 26. srpna 2003, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce domáhající se uspořádání nového sečtení hlasovacích lístků v rámci voleb místního oddělení výboru zaměstnanců Komise působícího v Bruselu z prosince 2002, jakož i, pokud to bude nezbytné, návrh na zrušení rozhodnutí, proti kterým byla tato stížnost směřována, a jednak návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise o tom, že nezakročí v návaznosti na zpochybnění žalobce ze dne 23. prosince 2002 domáhající se uspořádání nového sečtení hlasovacích lístků v rámci voleb místního oddělení výboru zaměstnanců Komise působícího v Bruselu z prosince 2002 se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 47, 21.2.2004


title: Věc T-683/16: Žaloba podaná dne 21. září 2016 – KUKA Systems v. EUIPO (MATRIX BODY SHOP)

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/29

         Žaloba podaná dne 21. září 2016 – KUKA Systems v. EUIPO (MATRIX BODY SHOP)
   (Věc T-683/16)
   (2016/C 410/41)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: KUKA Systems GmbH (Aušpurk, Německo) (zástupci: B. Maneth a C. Huch-Hallwachs, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „MATRIX BODY SHOP“ – přihláška č. 14 182 661

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. června 2016 ve věci R 2503/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil,

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-573/08: Žaloba podaná dne 22. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/14

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-573/08)
   (2009/C 55/23)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: D. Recchia, zmocněnec)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání

               —

               Určit, že Italská republika vzhledem k tomu, že

                           —

                           prováděcí právní úprava směrnice 79/409/EHS (1) v italském právním řádu není plně v souladu s touto směrnicí a

                           —

                           že systém provedení článku 9 směrnice nezaručuje, že odchylky přijaté příslušnými italskými orgány splňují podmínky a požadavky uvedené v tomto článku,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 13 a 18 směrnice 79/409/EHS.

               —

               Uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise uvádí, že italské právní předpisy nepředstavují úplné a řádné provedení směrnice 79/409/EHS:

      Článek 2: neproveden,

      Článek 3: řádné neprovedení, vyplývající z neprovedení článku 2,

      Článek 4 odst. 4: neproveden,

      Článek 5: není proveden zákaz úmyslného ničení a poškozování hnízd a vajec, jakož i zákaz úmyslného vyrušování ptáků chráněných směrnicí,

      Článek 6: není proveden zákaz přepravy za účelem prodeje,

      Článek 7 odst. 4: neúplné provedení (dočasné rozdělení týkající se období lovu nestanoví zákaz lovu během období odchovu mláďat ani v jednotlivých stádiích rozmnožování, a zvláště v případě stěhovavých druhů během období rozmnožování a během období návratu na hnízdiště, a není stanovena povinnost zaslat Komisi příslušné informace o praktickém uplatňování loveckých předpisů),

      Článek 9: řádné neprovedení na úrovni státu (kontroly oprávněnosti odchylek jsou neúčinné a nevhodné), řádné neprovedení a nepoužití na regionální úrovni (Abruzzy, Lazio, Toskánsko, Lombardie, Emilia Romagna, Marky, Kalábrie a Apulie),

      Článek 10 odst. 2: neúplné provedení (chybí povinnost zaslat Komisi informace nezbytné pro koordinaci výzkumu a činností pro ochranu, využívání populací ptáků chráněných směrnicí a pro péči o ně),

      Článek 11: neúplné provedení (není stanovena povinnost jednat s Komisí ve věci vysazování exotických druhů),

      Článek 13: neproveden,

      Článek 18 odst. 2: italské orgány neoznámily regionální právní předpisy v oblasti lovu, týkající se regionů Lazio, Lombardie, Toskánsko a Apulie.

      (1)  Směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 15/01, s. 98).


title: Věc C-173/16: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 22. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Irsko) – M. H. v. M. H. „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Neexistence důvodné pochybnosti — Soudní příslušnost ve věcech manželských — Nařízení (ES) č. 2201/2003 — Článek 16 odst. 1 písm. a) — Určení okamžiku, kdy bylo zahájeno řízení u soudu — Pojem, okamžik, kdy byl návrh na zahájení řízení nebo jiná obdobná písemnost podán k soudu““

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/18

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 22. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Irsko) – M. H. v. M. H.
   (Věc C-173/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Neexistence důvodné pochybnosti - Soudní příslušnost ve věcech manželských - Nařízení (ES) č. 2201/2003 - Článek 16 odst. 1 písm. a) - Určení okamžiku, kdy bylo zahájeno řízení u soudu - Pojem, okamžik, kdy byl návrh na zahájení řízení nebo jiná obdobná písemnost podán k soudu““)
   (2016/C 343/28)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: M. H.

      Odpůrkyně: M. H.

      Výrok

   Článek 16 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 musí být vykládán v tom smyslu, že „okamžikem, kdy byl návrh na zahájení řízení nebo jiná obdobná písemnost podán k soudu“, ve smyslu tohoto ustanovení je okamžik, kdy došlo k podání k dotčenému soudu, i když tímto podáním není samo o sobě bezprostředně zahájeno řízení podle vnitrostátního práva.

      (1)  Úř. věst. C 211, 13. 6. 2016.


title: Věc C-5/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Amsterdam (Nizozemsko) dne 12. ledna 2015 – AK (*) v. Achmea Schadeverzekeringen NV, Stichting Achmea Rechtsbijstand

text:
                  30.3.2015

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  C 107/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Amsterdam (Nizozemsko) dne 12. ledna 2015 –  AK (*1) v. Achmea Schadeverzekeringen NV, Stichting Achmea Rechtsbijstand
         (Věc C-5/15)
         (2015/C 107/27)
         Jednací jazyk: nizozemština

            Předkládající soud

         Gerechtshof Amsterdam

            Účastníci původního řízení

            Navrhovatel: AK (*1)

            Odpůrkyně: Achmea Schadeverzekeringen NV, Stichting Achmea Rechtsbijstand

            Předběžná otázka

         Má být pojem „správní řízení“ uvedený v čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 87/334/EHS (1) ze dne 22. června 1987 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se pojištění právní ochrany vykládán v tom smyslu, že se jím rozumí fáze odvolacího řízení před CIZ [Centrum Indicatiestelling Zorg (Středisko pro posuzování nároků na poskytnutí péče)], ve kterém osoba, o jejímž návrhu na posouzení nároků na poskytnutí péče CIZ rozhodlo zamítavě, podává k tomuto orgánu odvolání obsahující návrh na vydání nového rozhodnutí?

            (*1)  Údaje vymazané nebo nahrazené v rámci zajištění ochrany osobních dat a/nebo důvěrné povahy.

            (1)  Úř. věst. L 185, s. 77.


title: Věc F-61/09: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. dubna 2014 – Strack v. Komise

text:
               26.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 159/40

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. dubna 2014 – Strack v. Komise
   (Věc F-61/09) (1)

   2014/C 159/56
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 193, 15.8.2009, s. 36.


title: Věc C-502/08: Žaloba podaná dne 20. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/17

         Žaloba podaná dne 20. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-502/08)
   (2009/C 6/28)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Dejmek a E. Adsera Ribera, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               konstatovat, že Španělské království tím, že nepřijalo právní a správní ustanovení nezbytná k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES (1) ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, a každopádně tím, že je neoznámilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 45 této směrnice,

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice 2005/60/ES uplynula dne 15. prosince 2007.

      (1)  Úř. věst. L 309, s. 15.


title: Věc T-160/09: Žaloba podaná dne 20. dubna 2009 — Winzer Pharma v. OHIM — Alcon (OFTAL CUSI)

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/13

         Žaloba podaná dne 20. dubna 2009 — Winzer Pharma v. OHIM — Alcon (OFTAL CUSI)
   (Věc T-160/09)
   2009/C 167/27
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Berlín, Německo) (zástupce: S. Schneller, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Alcon Inc.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. února 2009 ve věci R 1471/2007-1 a vyhovět námitce č. B 809 899 pro všechny výrobky;

               —

               provést jednání;

               —

               uložit OHIM a podpůrně další účastnici řízení náhradu nákladů celého řízení;

               —

               podpůrně: vrátit věc OHIM.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Alcon Cusì SA, která svá práva později převedla na Alcon Inc.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „OFTAL CUSI“ pro výrobky zařazené do třídy 5 (přihláška č. 3 679 181)

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „Ophtal“ pro výrobky zařazené do třídy 5 (ochranná známka Společenství č. 489 948)

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1)), protože mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny nebo alespoň asociace.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc C-178/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social número 1 de Córdoba (Španělsko) dne 17. dubna 2012 — Rafaela Rivas Montes v. Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)

text:
               14.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social número 1 de Córdoba (Španělsko) dne 17. dubna 2012 — Rafaela Rivas Montes v. Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)
   (Věc C-178/12)
   2012/C 209/04
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Social número 1 de Córdoba

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Rafaela Rivas Montes

      Žalovaný: Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)

      Předběžné otázky

               1)

               Je v souladu se zásadou rovnosti vyplývající z práva Společenství (podle jejího výkladu ze strany Soudního dvora Evropské unie), aby určitý orgán veřejné správy (v tomto případě IMDECO) pro účely výpočtu příplatku za odpracovaná léta svých zaměstnanců zohledňoval výlučně úřednickou nebo pracovněprávní povahu právního vztahu s jeho zaměstnanci, přičemž v prvním případě (zaměstnanci v úředním poměru) jim na základě platného vnitrostátního zákona o úřednících započítává bez rozdílu veškerou skutečně dříve vykonanou službu v odvětví veřejné správy obecně (tedy jak konkrétně pro tento jmenovaný správní orgán — IMDECO —, tak pro kteroukoliv jinou oblast veřejné správy), a naproti tomu ve druhém případě (zaměstnanci v pracovním poměru) jim na základě platného vnitrostátního zákona o zaměstnancích a judikatury, která jej vykládá, započítává pouze skutečně dříve vykonanou službu pro konkrétní uvedený správní orgán (IMDECO), avšak jen za předpokladu, že v řetězci smluv, na jejichž základě byla skutečně vykonávána taková služba, neexistuje období přerušení, které umožňuje mít za to, že byla přerušena podstatná jednota pracovního poměru, neboť v takovém případě nejsou započteny dny odpracované bezprostředně před takovým přerušením?

               2)

               Pokud je odpověď na předchozí otázku záporná (tedy pokud se Soudní dvůr Evropské unie domnívá, že takový postup ze strany orgánu veřejné správy — v tomto případě IMDECO — je v rozporu se zásadou rovnosti vyplývající z práva Společenství), vyžadovalo by opětovné nastolení zásady rovnosti v projednávaném případě použití téhož vnitrostátního zákona o úřednících na zaměstnance v pracovním poměru?


title: Spojené věci C-158/04 a C-159/04: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Dioikitiko Protodikeio Ioanninon – Řecko) – Alfa Vita Vassilopoulos AE, původně Trofo Super-Markets AE v. Elliniko Dimosio, Nomarchiaki Aftodioikisi Ioanninon (C-158/04), Carrefour Marinopoulos AE v. Elliniko Dimosio, Nomarchiaki Aftodioikisi Ioanninon (C-159/04) (Volný pohyb zboží — Článek 28 ES — Množstevní omezení — Opatření s rovnocenným účinkem — Uvádění mražených pekárenských výrobků na trh)

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Dioikitiko Protodikeio Ioanninon – Řecko) – Alfa Vita Vassilopoulos AE, původně Trofo Super-Markets AE v. Elliniko Dimosio, Nomarchiaki Aftodioikisi Ioanninon (C-158/04), Carrefour Marinopoulos AE v. Elliniko Dimosio, Nomarchiaki Aftodioikisi Ioanninon (C-159/04)
   (Spojené věci C-158/04 a C-159/04) (1)

   (Volný pohyb zboží - Článek 28 ES - Množstevní omezení - Opatření s rovnocenným účinkem - Uvádění mražených pekárenských výrobků na trh)
   (2006/C 281/04)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Dioikitiko Protodikeio Ioanninon
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Alfa Vita Vassilopoulos AE, původně Trofo Super-Markets AE (C-158/04), Carrefour Marinopoulos AE (C-159/04)

      Žalovaní: Elliniko Dimosio, Nomarchiaki Aftodioikisi Ioanninon
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Dioikitiko Protodikeio Ioanninon – Uvádění mražených pekárenských výrobků na trh – Požadavek povolení – Slučitelnost s článkem 28 ES
   Výrok
   Článek 28 ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která podřizuje prodej výrobků „bake off“ stejným požadavkům, jaké se použijí na úplný postup výroby a uvádění tradičního chleba a tradičních pekárenských výrobků na trh.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.