title: Věc T-235/06: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 6. října 2008 – Austrian Relief Programm v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Financování operace pro zlepšení životních podmínek v bývalé Jugoslávii s cílem podporovat návrat uprchlíků a vysídlených Společenstvím — Program Obnova — Rozhodčí doložka — Oznámení o dluhu — Nepřípustnost )

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/25

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 6. října 2008 – Austrian Relief Programm v. Komise
   (Věc T-235/06) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Financování operace pro zlepšení životních podmínek v bývalé Jugoslávii s cílem podporovat návrat uprchlíků a vysídlených Společenstvím - Program Obnova - Rozhodčí doložka - Oznámení o dluhu - Nepřípustnost“)
   (2008/C 327/46)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Austrian Relief Programm – Verein für Not – und Katastrophenhilfe (Innsbruck, Rakousko) (zástupce: C. Leyroutz, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Šimerdová, zmocněnkyně, ve spolupráci s R. Bierwagenem, advokátem)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení oznámení o dluhu ze dne 4. května 2006, kterým Komise vyžadovala od žalobce vrácení částky vyplacené za účelem provedení smlouvy týkající se financování projektu „Republika Srpska 1998: Zlepšení životních podmínek s cílem podporovat návrat uprchlíků a vysídlených osob“ (smlouva č. RE/YOU/03/04/98) Společenstvím, uzavřené v rámci programu Obnova.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Austrian Relief Programm – Verein für Not – und Katastrophenhilfe se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 28.10.2006.


title: Věc C-48/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landgericht Nürnberg-Fürth ze dne 28. ledna 2005 ve věci Adam Opel AG proti Autec AG, vedlejší účastník řízení podporující návrhy žalovaného: Deutscher Verband der Spielwaren-Industrie e. V.

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landgericht Nürnberg-Fürth ze dne 28. ledna 2005 ve věci Adam Opel AG proti Autec AG, vedlejší účastník řízení podporující návrhy žalovaného: Deutscher Verband der Spielwaren-Industrie e. V.
   (Věc C-48/05)
   (2005/C 82/33)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Landgericht Nürnberg-Fürth (Německo) ze dne 28. ledna 2005 ve věci Adam Opel AG proti Autec AG, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 8. února 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce. Vedlejším účastníkem řízení podporujícím návrhy žalovaného je Deutscher Verband der Spielwaren-Industrie e. V..
   Landgericht Nürnberg-Fürth žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách týkajících se výkladu čl. 5 odst. 1 písm. a) a čl. 6 odst. 1 písm. b) první směrnice Rady 89/104/EHS (1) ze dne 21. prosince1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o chranných známkách:

               1.

               Je používání ochranné známky, která je chráněna také pro „hračky“, užíváním ochranné známky ve smyslu čl. 5 odst. 1 písm. a) směrnice o ochranných známkách, jestliže výrobce zmenšených automobilových modelů určených na hraní napodobí reálně existující model automobilu ve zmenšeném měřítku, včetně ochranné známky majitele, která se nachází na použitém vzoru a uvede tento zmenšený model do oběhu?

               2.

               V případě kladné odpovědi na otázku v bodě 1:
               Je způsob užívání ochranné známky popsaný v bodě 1 údajem o druhu nebo jakosti modelu auta ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a) směrnice o ochranných známkách?

               3.

               V případě kladné odpovědi na otázku v bodě 2:
               Která kritéria jsou u případů tohoto druhu rozhodující pro umožnění posouzení, zda užívání ochranné známky odpovídá poctivým zvyklostem v obchodě nebo průmyslu?

               4.

               Jedná se o tento případ především tehdy, uvede-li výrobce zmenšeného modelu automobilu na obalu a na příslušenství nezbytném k užívání zmenšeného modelu označení, které je v oběhu rozpoznatelné jako jeho vlastní ochranná známka, jakož i obchodní firmu s uvedením svého sídla?

      (1)  Úř. věst. 1989, L 40, s. 1.


title: Spojené věci C-29/11 a C-30/11: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. dubna 2011 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Suceava — Rumunsko) — Aurora Elena Sfichi v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-29/11), Adrian Ilaș v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava, Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-30/11) ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Vnitrostátní zdanění — Článek 110 SFEU — Daň ze znečišťování životního prostředí vybíraná při prvním přihlášení automobilových vozidel k registraci“ )

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/9

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. dubna 2011 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Suceava — Rumunsko) — Aurora Elena Sfichi v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-29/11), Adrian Ilaș v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava, Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-30/11)
   (Spojené věci C-29/11 a C-30/11) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Vnitrostátní zdanění - Článek 110 SFEU - Daň ze znečišťování životního prostředí vybíraná při prvním přihlášení automobilových vozidel k registraci)
   2011/C 211/16
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Suceava

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Aurora Elena Sfichi (C-29/11), Adrian Ilaș (C-30/11)

      Žalovaní: Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-29/11), Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava, Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu (C-30/11)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunalul Suceava — Přihlášení k registraci ojetých vozidel dříve registrovaných v jiných členských státech — Vnitrostátní právní úprava podmiňující první přihlášení těchto vozidel k registraci platbou daně ze znečišťování životního prostředí, zatímco ojetá vozidla již přítomná na domácím trhu jsou při novém přihlášení k registraci od platby uvedené daně osvobozena — Slučitelnost vnitrostátní právní úpravy s čl. 110 prvním a druhým pododstavcem SFEU — Překážka volného pohybu zboží

      Výrok

   Je třeba článek 110 SFEU vykládat tak, že brání tomu, aby členský stát zavedl daň ze znečišťování životního prostředí uvalenou na automobilová vozidla při jejich prvním přihlášení k registraci v tomto členském státě, pokud je toto daňové opatření uzpůsobeno tak, že odrazuje od uvedení do provozu v tomto členském státě ojetých vozidel zakoupených v jiných členských státech, aniž odrazuje od koupi ojetých vozidel stejného stáří a opotřebení na domácím trhu?

      (1)  Úř. věst. C 113, 9.4.2011.


title: Věc C-208/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. dubna 2016 Spolkovou republikou Německo proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 4. února 2016 ve věci T-287/11, Heitkamp BauHolding GmbH v. Evropská komise

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/38

      Kasační opravný prostředek podaný dne 14. dubna 2016 Spolkovou republikou Německo proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 4. února 2016 ve věci T-287/11, Heitkamp BauHolding GmbH v. Evropská komise
      (Věc C-208/16 P)
      (2016/C 211/49)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a R. Kanitz, Bevollmächtigte)

         Další účastnice řízení: Heitkamp BauHolding GmbH a Evropská komise

         Návrhová žádání

                  —

                  zrušit rozsudek vydaný dne 4. února 2016 Tribunálem Evropské unie ve věci T-287/11 v rozsahu, v němž zamítá žalobu jako neopodstatněnou,

                  —

                  zrušit rozhodnutí Komise ze dne 26. ledna 2011, C(2011)275 final, v řízení o státní podpoře poskytnuté Německem C 7/10 na základě restrukturalizačního ustanovení zákona o dani z příjmů právnických osob („KStG, Sanierungsklausel“) podle čl. 61 odst. 1 statutu Soudního dvora,

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Žalobkyně na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje jeden důvod.
      Došlo k porušení čl. 107 odst. 1 SFEU. Tribunál nepřihlédl k tomu, že § 8c odst. 1a KStG, tzv. „restrukturalizační ustanovení“, nemá selektivní povahu:

                  —

                  „Restrukturalizační ustanovení“ není a priori selektivní, jelikož nepředstavuje žádnou odchylku od relevantního referenčního systému a je všeobecným opatřením, z něhož mohou těžit všechny podniky na území členského státu.

                  —

                  „Restrukturalizační ustanovení“ je odůvodněno rovněž povahou a systematikou daňového systému. Spočívá zaprvé na zásadě zdanění podle platební schopnosti, zadruhé na boji proti zneužívání, tzn. brání mechanismům pro předcházení daňové povinnosti, a zatřetí na objektivních rozdílech mezi „škodlivým“ nabytím účasti a nabytím účasti za účelem restrukturalizace.


title: Věc C-339/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne podaný dne 16. června 2016 Portugalskou republikou proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. dubna 2016 ve věci T-556/15, Portugalsko v. Komise

text:
               5.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne podaný dne 16. června 2016 Portugalskou republikou proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. dubna 2016 ve věci T-556/15, Portugalsko v. Komise
   (Věc C-339/16 P)
   (2016/C 326/23)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão a J. Saraiva de Almeida, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadené usnesení v rozsahu, v jakém Tribunál v tomto usnesení vyhověl námitce nepřípustnosti vznesené Komisí v projednávaném případě,

               —

               určit, že žaloba proti spornému rozhodnutí byla podána platně ve lhůtě stanovené v článku 263 SFEU,

               —

               uložit Evropské komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Portugalská republika považuje rozhodnutí za neplatné z následujících důvodů:

      A – První důvod kasačního opravného prostředku – Počítání lhůty pro podání žaloby proti rozhodnutí od 20. července 2015

      První argument

   Porušení článku 263 SFEU.

      Druhý argument

   Počítání lhůty pro podání žaloby proti napadenému rozhodnutí od oznámení konečného rozhodnutí dne 20. července 2015.

      B – Druhý důvod kasačního opravného prostředku – Počítání lhůty pro podání žaloby od zveřejnění sporného rozhodnutí v Úředním věstníku

      První argument

   Znění čl. 263 odst. 6 SFEU.

      Druhý argument

   Existence ustálené praxe zveřejňování rozhodnutí tohoto typu a totožné právní precedenty.

      C – Třetí důvod kasačního opravného prostředku - Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nedal přednost výkladu, který nevede k prekluzi.


title: Věc T-148/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. května 2007 – Marie Claire v. OHIM – Marie Claire Album (MARIE CLAIRE)

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/42

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. května 2007 – Marie Claire v. OHIM – Marie Claire Album (MARIE CLAIRE)
   (Věc T-148/06) (1)

   (2007/C 155/77)

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006.


title: Věc T-292/10: Usnesení Tribunálu ze dne 16. července 2014 – Monty Program v. Komise

text:
               22.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/24

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. července 2014 – Monty Program v. Komise
   (Věc T-292/10) (1)

   2014/C 329/34
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 260, 25.9.2010.


title: Věc T-560/11: Žaloba podaná dne 28. října 2011 — Kronofrance a Kronoply v. Komise

text:
               14.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/17

         Žaloba podaná dne 28. října 2011 — Kronofrance a Kronoply v. Komise
   (Věc T-560/11)
   2012/C 13/37
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kronofrance SAS (Sully sur Loire, Francie), Kronoply GmbH (Heiligengrabe, Německo) (zástupci: R. Nierer a L. Gordalla, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 23. března 2011 (C 28/2005), kterým byla státní podpora Německa ve prospěch společností Glunz AG a OSB Deutschland GmbH ve výši 69 797 988 eur prohlášena podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU za slučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               uložit Komisi náhradu vlastních nákladů řízení a nákladů řízení žalobkyň.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení SFEU resp. Smlouvy o ES resp. právní normy, kterou je nutno použít při provádění těchto Smluv
               Žalobkyně v rámci prvního žalobního důvodu uvádějí, že Komise nerespektovala pravidla Víceodvětvového rámce pro regionální podpory velkých investičních projektů (Úř. věst 1998, C 107, s. 7, dále jen „Víceodvětvový rámec“) tím, že

                           —

                           nestanovila žádnou maximální přípustnou intenzitu podpory, tak jak to podle názoru žalobkyň požaduje bod 3.1 Víceúčelového rámce;

                           —

                           meziroční míry růstu podle bodu 7.8 Víceodvětvového rámce pro třískové desky zjistila za nesprávná období a dospěla tak k příliš vysokému faktoru dokládajícímu stav hospodářské soutěže;

                           —

                           zkombinovala různé faktory dokládající stav hospodářské soutěže pro různé záměry, čímž se odklonila od právního rámce, který je uveden v bodě 3.10 Víceodvětvového rámce.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci
               Žalobkyně v rámci druhého žalobního důvodu uvádějí, že Komise při přezkumu podpory zneužila svoji pravomoc, protože se neřídila pravidly, která si sama stanovila.


title: Věc T-729/15 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 20. července 2016 – MSD Animal Health Innovation a Intervet international v. EMA „Řízení o předběžných opatřeních — Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty, které má k dispozici EMA a které obsahují informace předložené podnikem v rámci jeho žádosti o povolení uvedení léčivého přípravku na trh — Rozhodnutí o zpřístupnění dokumentů třetí osobě — Návrh na odklad vykonatelnosti — Naléhavost — Fumus boni juris — Vážení zájmů“

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/48

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 20. července 2016 – MSD Animal Health Innovation a Intervet international v. EMA
   (Věc T-729/15 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty, které má k dispozici EMA a které obsahují informace předložené podnikem v rámci jeho žádosti o povolení uvedení léčivého přípravku na trh - Rozhodnutí o zpřístupnění dokumentů třetí osobě - Návrh na odklad vykonatelnosti - Naléhavost - Fumus boni juris - Vážení zájmů“)
   (2016/C 335/63)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: MSD Animal Health Innovation GmbH (Schwabenheim, Německo), a Intervet international BV (Boxmeer, Nizozemsko) (zástupci: P. Bogaert, advokát, B. Kelly a H. Billson, solicitors, J. Stratford, QC, a C. Thomas, barrister)

      Žalovaná: Evropská agentura pro léčivé přípravky (zástupci: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, A. Spina, A. Rusanov a S. Marino, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU, který v podstatě směřuje k odkladu vykonatelnosti rozhodnutí Evropské agentury pro léčivé přípravky (EMA) EMA/785809/2015 ze dne 25. listopadu 2015, kterým se na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43, Zvl. vyd. 01/003, s. 331) třetí osobě zpřístupňují určité dokumenty obsahující informace předložené v rámci žádosti o povolení uvedení léčivého přípravku Bravecto na trh.

      Výrok

               1)

               Vykonatelnost rozhodnutí Evropské agentury pro léčivé přípravky (EMA) EMA/785809/2015 ze dne 25. listopadu 2015, kterým se na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43, Zvl. vyd. 01/003, s. 331) třetí osobě zpřístupňují zprávy o toxikologických testech C 45151/28denní test kožní toxicity (polookluzní aplikace na 6 hodin) na krysách Wistar, C 45162/28denní test orální toxicity (krmení sondou) na krysách Wistar a C 88913/28denní test kožní toxicity (polookluzní aplikace na 6 hodin) na krysách Wistar, se odkládá.

               2)

               Agentuře EMA se ukládá, aby se zdržela šíření zpráv uvedených v bodě 1.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc F-12/07: Žaloba podaná dne 26. února 2007 – O'Connor v. Komise

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/57

         Žaloba podaná dne 26. února 2007 – O'Connor v. Komise
   (Věc F-12/07)
   (2007/C 95/115)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Elizabeth O'Connor (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise, kterým se stanoví, že žalované je přiznán příspěvek v nezaměstnanosti nejdéle na dobu 11 měsíců a 25 dní.

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, bývalá zaměstnankyně Komise, pracovala pro posledně jmenovanou nepřetržitě od 16. ledna 2001 do 31. prosince 2005 na základě šesti různých pracovních smluv na dobu určitou, které na sebe navazovaly v následujícím pořadí: první pracovní smlouva s dočasným zaměstnancem, první smlouva s pomocným zaměstnancem, druhá smlouva s dočasným zaměstnancem, druhá smlouva s pomocným zaměstnancem, třetí smlouva s dočasným zaměstnancem a smlouva se smluvním zaměstnancem.
   Osobní oddělení jí přiznalo nárok na příspěvek v nezaměstnanosti po dobu nejdéle 11 měsíců a 25 dní, neboť mělo za to, že období, kdy byla zaměstnána na základě smluv s pomocným zaměstnancem, musí být považována za období zaměstnání u jiného zaměstnavatele než evropských orgánů.
   Žalobkyně na podporu své žaloby jednak uvádí, že se Komise dopustila zneužití práva tím, že ji udržovala ve svých službách po dobu pěti let na základě různých smluv uzavřených na dobu určitou a pod různými statusy. A jednak Komise nesprávně použila čl. 28a odst. 4 a čl. 96 odst. 4 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, neboť pro účely těchto ustanovení nebylo přihlíženo k období, ve kterém žalobkyně pracovala jakožto pomocná zaměstnankyně.


title: Věc C-341/07: Žaloba podaná dne 20. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Švédské království

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/30

         Žaloba podaná dne 20. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Švédské království
   (Věc C-341/07)
   (2007/C 211/57)
   Jednací jazyk: švédština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: W. Wils a P. Dejmek, zmocněnci)

      Žalované: Švédské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Švédské království tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní ustanovení nezbytná k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES (1) ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví, a v každém případě tím, že o těchto ustanoveních neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají na základě této směrnice;

               —

               uložit Švédskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2004/48/ES vypršela 28. dubna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 157, s. 45; Zvl. vyd. 17/02, s. 32.


title: Věc C-699/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 24. prosince 2015 – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Brockenhurst College

text:
               29.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 24. prosince 2015 – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Brockenhurst College
   (Věc C-699/15)
   (2016/C 078/10)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Odpůrce: Brockenhurst College

      Předběžné otázky

               1

               Jsou, s ohledem na čl. 132 odst. 1 písm. i) směrnice o DPH (1), plnění v podobě restauračních a zábavních služeb poskytovaná vzdělávacím zařízením platícím osobám z řad veřejnosti (které nejsou příjemci hlavního plnění v podobě vzdělávání) „úzce související“ s poskytováním vzdělávání za okolností, kdy se na přípravě dotčených plnění podílejí studenti (kteří jsou příjemci hlavního plnění v podobě vzdělávání) v rámci svého vzdělávání, přičemž se jedná o zásadní součást jejich vzdělávání?

               2

               Pokud jde o určení, zda plnění v podobě restauračních a zábavních služeb spadá pod osvobození od daně uvedené v čl. 132 odst. 1 písm. i) jako služby „úzce související“ s poskytováním vzdělávání:

                           a.

                           má význam, že studenti mají užitek z účasti na přípravě dotčených plnění spíše než z předmětu daných plnění;

                           b.

                           má význam, že daná plnění nejsou přijímána ani spotřebovávána, ať již přímo či nepřímo, studenty, nýbrž jsou přijímána a spotřebovávána osobami z řad veřejnosti, které za ně platí a které nejsou příjemci hlavního plnění v podobě vzdělávání;

                           c.

                           má význam, že z pohledu běžných příjemců dotčených služeb (tj. osob z řad veřejnosti, které za ně platí) tato plnění nepředstavují prostředek k požívání jakéhokoli jiného plnění za nejvýhodnějších podmínek, nýbrž jsou samotným cílem;

                           d.

                           má význam, že z pohledu studentů nejsou dotčená plnění samotným cílem, nýbrž účast na přípravě plnění představuje prostředek k požívání hlavního plnění v podobě vzdělávacích služeb za nejvýhodnějších podmínek;

                           e.

                           do jaké míry by měla být zohledněna zásada daňové neutrality?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006 L 347, s. 1).


title: Věc T-471/11: Žaloba podaná dne 5. září 2011 — Éditions Jacob v. Komise

text:
               15.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/9

         Žaloba podaná dne 5. září 2011 — Éditions Jacob v. Komise
   (Věc T-471/11)
   2011/C 305/11
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Éditions Odile Jacob SAS (Paříž, Francie) (zástupci: O. Fréget, M. Struys a L. Eskenazi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise č. SG-Greffe(2011) D/K(2011)3503 ze dne 13. května 2011 přijaté ve věci COMP/M.2978 Lagardère/Natexis/VUP v reakci na rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2010 ve věci T-452/04, Éditions Odile Jacob v. Komise, kterým Komise opětovně schválila společnost Wendel jako nabyvatele aktiv převáděných v souladu se závazky připojenými k rozhodnutí Komise ze dne 7. ledna 2004, kterým se povoluje spojení Lagardère/Natexis/VUP;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise zjevně nemůže přijmout potvrzující rozhodnutí, kterým ex post a nadto s retroaktivními účinky potvrzuje platnost schválení společnosti Wendel jakožto nabyvatele aktiv společnosti Editis v roce 2004. Žalobkyně tvrdí, že Komise:

                           —

                           tím, že postupovala tímto způsobem, aniž vyvodila veškeré důsledky ze zjištění protiprávního stavu Tribunálem spočívajícího v nedostatku nezávislosti zplnomocněnce pověřeného dohledem nad uvedeným převodem, porušila článek 266 SFEU, a že

                           —

                           tím, že jako den nabytí účinnosti napadeného rozhodnutí stanovila den 30. července 2004, porušila zásadu zákazu retroaktivity navzdory judikatuře Soudního dvora, která takový účinek připouští jen výjimečně při splnění dvou podmínek, totiž že to vyžaduje kategorický důvod obecného zájmu a že budou řádně respektována legitimní očekávání dotyčných osob. Žalobkyně tvrdí, že tyto dvě podmínky nejsou v projednávané věci splněny.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z neexistence právního základu pro vydání napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž se rozhodnutí Komise ze dne 7. ledna 2004 o povolení spojení podniků stalo nepoužitelným v důsledku zjištění Tribunálu, podle něhož společnost Lagardère nedodržela některé z daných závazků.

               3)

               Třetí a čtvrtý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, jichž se dopustila Komise při posuzování žádosti společnosti Wendel, a to jak v roce 2004, tak v rámci nového rozhodnutí o schválení, jakož i z nesprávností, které se týkají jednak zohlednění údajů pro účely přijetí napadeného rozhodnutí vztahujících se k období po 30. červenci 2004, a jednak v jejich selektivním a částečném zohlednění.

               4)

               Pátý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci zejména v rozsahu, v němž Komise tím, že přijala ex post rozhodnutí, kterým se zpětným účinkem potvrzuje protiprávní převod a že schválila nového zplnomocněnce pověřeného pouze úkolem vypracovat novou zprávu potvrzující přednosti společnosti Wendel jakožto nabyvatele převáděných aktiv, zneužila účel článku 266 SFEU a nařízení č. 4064/89 (1), které mimo jiné stanovilo možnost zpětvzetí rozhodnutí o povolení spojení podniků a uložení sankcí účastníkům řízení, kteří protiprávní stav způsobili.

               5)

               Šestý žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění v rozsahu, v němž napadené rozhodnutí trpí současně jak nedostatkem, tak i rozporností uváděných důvodů.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 395, s. 1; Zvl. vyd. 08/01 s. 31).


title: Věc T-120/12: Žaloba podaná dne 9. března 2012 — Shahid Beheshti University v. Rada

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/22

         Žaloba podaná dne 9. března 2012 — Shahid Beheshti University v. Rada
   (Věc T-120/12)
   2012/C 165/38
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Shahid Beheshti University (Teherán, Írán) (zástupce: J. M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2011/299/SZBP ze dne 23. května 2011 v rozsahu, v němž se týká žalobkyně,

               —

               rozhodl, že na základě článku 277 SFEU se na žalobkyni neuplatní rozhodnutí 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010,

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 503/2011 ze dne 23. května 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 961/2010, v rozsahu, v němž se týká žalobkyně,

               —

               rozhodl, že na základě článku 277 SFEU se na žalobkyni neuplatní nařízení (EU) č. 961/2010,

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2011/783/SZBP ze dne 1. prosince 2011 v rozsahu, v němž se týká žalobkyně,

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011 v rozsahu, v němž se týká žalobkyně,

               —

               zrušil rozhodnutí obsažené v dopise Rady ze dne 5. prosince 2011 určeném žalobkyni, a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobkyně uplatňuje sedm žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z neexistence právního základu rozhodnutí 2010/413/SZBP, které je právním základem pro rozhodnutí 2011/299/SZBP, jakož i z porušení smluv a mezinárodního práva. Rozhodnutí 2010/413/SZBP by se tudíž nemělo na žalobkyni uplatnit.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z neexistence právního základu nařízení č. 961/2010, které je právním základem pro prováděcí nařízení č. 503/2011. Žalobkyně tvrdí, že článek 215 SFEU nemůže být právním základem pro nařízení č. 961/2010, jelikož rozhodnutí 2010/413/SZBP, které mělo provést v unijním právním řádu, nebylo přijato v souladu s kapitolou 2 hlavy V SEU. Nařízení č. 961/2010 by se tudíž nemělo na žalobkyni uplatnit.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení článku 215 SFEU při postupu pro zařazení žalobkyně do přílohy VIII nařízení č. 961/2011 prostřednictvím prováděcího nařízení č. 503/2011.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutím 2011/299/SZBP a prováděcím nařízením č. 503/2011 bylo porušeno právo na obhajobu, právo na řádnou správu a právo na účinnou soudní ochranu, jelikož Rada nedodržela právo být vyslechnut, oznamovací povinnost a povinnost uvést dostatečné odůvodnění.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality.

               6)

               Šestý žalobní důvod vychází z porušení práva na respektování vlastnictví.

               7)

               Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že k zařazení žalobkyně na seznam sankcionovaných subjektů došlo v důsledku nesprávného posouzení skutkového stavu, jelikož žalobkyně jakožto veřejná univerzita s právní subjektivitou, v jejímž řídícím orgánu není zastoupeno ministerstvo obrany a logistiky ozbrojených sil, nebyla tímto ministerstvem ovládána nebo kontrolována ani nebyla zapojena do vědeckých výzkumů v souvislosti s jadernými zbraněmi.


title: Věc C-501/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. září 2015 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 15. července 2015 ve věci T-24/13, Cactus S.A. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               14.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. září 2015 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 15. července 2015 ve věci T-24/13, Cactus S.A. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-501/15 P)
   (2015/C 414/22)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Cactus S.A.

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               vyhověl kasačnímu opravnému prostředku v plném rozsahu,

               —

               zrušil napadený rozsudek,

               —

               uložil společnosti Cactus S.A. náhradu nákladů řízení vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Podle rozsudku Chartered Institute of Patent Attorneys (C-307/10, EU:C:2012:361) může uvedení označení třídy pokrývat veškeré výrobky nebo služby uvedené v abecedním seznamu této třídy. Takové uvedení však nemůže zakládat nároky vztahující se ke všem výrobkům nebo službám spadajícím do dané třídy. Tribunál uplatnil rozsudek Chartered Institute of Patent Attorneys (EU:C:2012:361) chybně a porušil článek 28 nařízení č. 207/2009 (1) a pravidlo 2 nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství, tím, že za služby kryté označením třídy 35 považoval veškeré služby spadající do této třídy. Vzhledem k tomu, že abecední seznam třídy 35 nezahrnuje služby maloobchodního prodeje jako takové ani služby „maloobchodního prodeje přírodních rostlin a květin a semen; čerstvého ovoce a zeleniny“, nejsou starší ochranné známky Společenství ve vztahu k těmto službám chráněny. Požadavek na specifikování výrobků nebo druhu výrobků dotčených službami maloobchodního prodeje, který se uplatní na všechny ochranné známky, včetně ochranných známek zapsaných před vydáním rozsudku Praktiker Bau- und Heimwerkermärkte (C-418/02 EU:C:2005:425), brání rovněž závěru Tribunálu, podle něhož se abstraktní uvedení označení třídy 35 vztahuje na služby maloobchodního prodeje všech možných výrobků.
   Konstatování, podle něhož pouhé užívání stylizovaného kaktusu nezasahuje do rozlišovací způsobilost starší obrazové ochranné známky ve smyslu čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009, je stiženo čtyřmi nesprávnými právními posouzeními. Tím, že Tribunál svůj závěr založil toliko na sémantické shodě mezi logem a slovním prvkem, nezkoumal, do jaké míry se slovní prvek „cactus“ odlišuje a jaký význam má tento slovní prvek ve starší kombinované ochranné známce. Tribunál nepřihlédl k (případným) vzhledovým a fonetickým odlišnostem mezi logem a kombinovanou ochrannou známkou, svá zjištění chybně založil na předchozí známosti starší kombinované ochranné známky u veřejnosti v Lucembursku a nezohlednil vnímání evropskou veřejností jako celkem.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc T-206/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2015 – Hüpeden v. Rada a Komise „Mimosmluvní odpovědnost — Dumping — Dovoz některých upravených nebo konzervovaných citrusových plodů pocházejících z Číny — Nařízení (ES) č. 1355/2008 prohlášeno za neplatné Soudním dvorem — Škoda, kterou žalobkyně údajně utrpěla v důsledku přijetí nařízení — Žaloba na náhradu škody — Vyčerpání vnitrostátních opravných prostředků — Přípustnost — Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům — Článek 2 odst. 7 písm. a) nařízení (ES) č. 384/96 [nyní článek 2 odst. 7 písm. a) nařízení (ES) č. 1225/2009] — Povinnost náležité péče — Příčinná souvislost“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/46

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2015 – Hüpeden v. Rada a Komise
   (Věc T-206/14) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Dumping - Dovoz některých upravených nebo konzervovaných citrusových plodů pocházejících z Číny - Nařízení (ES) č. 1355/2008 prohlášeno za neplatné Soudním dvorem - Škoda, kterou žalobkyně údajně utrpěla v důsledku přijetí nařízení - Žaloba na náhradu škody - Vyčerpání vnitrostátních opravných prostředků - Přípustnost - Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům - Článek 2 odst. 7 písm. a) nařízení (ES) č. 384/96 [nyní článek 2 odst. 7 písm. a) nařízení (ES) č. 1225/2009] - Povinnost náležité péče - Příčinná souvislost“)
   (2015/C 389/50)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci/Účastnice řízení

      Žalobkyně: Hüpeden & Co. (GmbH & Co.) KG (Hambourg, Německo) (zástupce: K. Landry, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, zmocněnec, původně ve spolupráci s D. Geradin a N. Tuominen, poté s N. Tuominen, advokáty) a Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na náhradu škody, která byla údajně způsobena žalobkyni z důvodu přijetí nařízení Rady (ES) č. 1355/2008 ze dne 18. prosince 2008 , kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené z dovozu některých upravených nebo konzervovaných citrusových plodů (mandarinek atd.) pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 350, s. 35), které bylo prohlášeno za neplatné rozsudkem Soudního dvora ze dne 22. března 2012 ve věci GLS (C-338/10, Sb. rozh., EU:C:2012:158).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Hüpeden & Co. (GmbH & Co.) KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 212, 7. 7. 2014.


title: Věc C-292/07: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 23. dubna 2009 — Komise Evropských společenství v. Belgické království ( Nesplnění povinnosti státem — Veřejné zakázky — Směrnice 2004/18/ES — Postupy při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby — Nesprávné nebo neúplné provedení — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 23. dubna 2009 — Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-292/07) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Veřejné zakázky - Směrnice 2004/18/ES - Postupy při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby - Nesprávné nebo neúplné provedení - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   2009/C 141/07
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Stromsky, D. Kukovec a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království (zástupci: D. Haven a J.-C. Halleux, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí, ve stanovené lhůtě, veškerých nezbytných předpisů k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132)

      Výrok

               1)

               Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k provedení nebo úplnému nebo správnému provedení čl. 1 odst. 2 písm. b) ve spojení s přílohou I, jakož i čl. 9 odst. 1 druhé věty a odst. 8 písm. a) i) a iii), čl. 23 odst. 2, čl. 30 odst. 2 až 4, čl. 31 odst. 1 písm. c), čl. 38 odst. 1, čl. 43 prvního pododstavce písm. d), čl. 44 odst. 2 druhého pododstavce, odst. 3 a 4, čl. 46 prvního pododstavce, čl. 48 odst. 2 písm. f), čl. 55 odst. 1 druhého pododstavce písm. d) a e) a odst. 3, čl. 67 odst. 2 druhého a třetího pododstavce, čl. 68 písm. a) první alinea, článku 72 a čl. 74 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby ve znění nařízení Komise (ES) č. 2083/2005 ze dne 19. prosince 2005, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc C-459/03: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne  30. května 2006  – Komise Evropských společenství v. Irsko (Nesplnění povinnosti státem — Úmluva Organizace spojených národů o mořském právu — Část XII — Ochrana a uchování mořského prostředí — Úprava řešení sporů stanovená touto Úmluvou — Arbitrážní řízení zahájené v rámci této úpravy Irskem proti Spojenému království — Spor týkající se továrny MOX v Sellafield (Spojené království) — Irské moře — Články 292 ES a 193 AE — Závazek neřešit spor o výklad nebo provádění Smlouvy jinak, než jak tato smlouva stanoví — Smíšená dohoda — Pravomoc Společenství — Články 10 ES a 192 AE — Povinnost spolupráce)

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 30. května 2006 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-459/03) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Úmluva Organizace spojených národů o mořském právu - Část XII - Ochrana a uchování mořského prostředí - Úprava řešení sporů stanovená touto Úmluvou - Arbitrážní řízení zahájené v rámci této úpravy Irskem proti Spojenému království - Spor týkající se továrny MOX v Sellafield (Spojené království) - Irské moře - Články 292 ES a 193 AE - Závazek neřešit spor o výklad nebo provádění Smlouvy jinak, než jak tato smlouva stanoví - Smíšená dohoda - Pravomoc Společenství - Články 10 ES a 192 AE - Povinnost spolupráce)
   (2006/C 165/04)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: P. J. Kuijper a B. Martenczuk, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: C. Jackson a C. Gibbs, zmocněnkyně, ve spolupráci s R. Plenderem, QC)

      Žalované: Irsko (zástupci: R. Brady a D. O'Hagan, zmocněnci, ve spolupráci s P. Sreenanem a E. Fitzsimonsem, SC, P. Sandsem, QC, a N. Hyland, BL)

      Vedlejší účastník podporující žalované: Švédské království (zástupce: K. Wistrand, zmocněnkyně)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Podání žaloby proti Spojenému království k Arbitrážnímu tribunálu Úmluvy Spojených národů o mořském právu – Porušení výlučné pravomoci Soudního dvora Evropských společenství – Porušení povinnosti spolupráce
   Výrok

               1)

               Irsko tím, že zahájilo řízení k vyřešení sporů proti Spojenému království Velké Británie a Severního Irska v rámci úmluvy Organizace Spojených národů o mořském právu, pokud jde o továrnu MOX umístěnou v Sellafield (Spojené království), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 10 ES, 292 ES, 192 AE a 193 AE.

               2)

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Švédské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 7, 10.1.2004.


title: Věc C-40/14: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Francie) – Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon v. Utopia SARL „Řízení o předběžné otázce — Celní unie a společný celní sazebník — Osvobození od dovozního cla — Zvířata speciálně připravená pro laboratorní účely — Veřejné nebo veřejně prospěšné zařízení nebo schválené soukromé zařízení — Dovozce, jehož zákazníky jsou taková zařízení — Obaly — Klece sloužící k přepravě zvířat“

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/8

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Francie) – Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon v. Utopia SARL
   (Věc C-40/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Celní unie a společný celní sazebník - Osvobození od dovozního cla - Zvířata speciálně připravená pro laboratorní účely - Veřejné nebo veřejně prospěšné zařízení nebo schválené soukromé zařízení - Dovozce, jehož zákazníky jsou taková zařízení - Obaly - Klece sloužící k přepravě zvířat“)
   (2015/C 026/10)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon

      Odpůrkyně: Utopia SARL

      Výrok

               1)

               Článek 60 nařízení Rady (EHS) č. 918/83 ze dne 28. března 1983 o systému Společenství pro osvobození od cla, ve znění Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, musí být vykládán v tom smyslu, že pokud jsou zvířata speciálně připravená pro laboratorní účely, která dovozce doveze na území Evropské unie, určena veřejným nebo veřejně prospěšným zařízením nebo schváleným soukromým zařízením, jejichž hlavní činností je vzdělávání nebo vědecký výzkum, může tento dovozce využít osvobození od dovozního cla stanoveného v tomto článku pro tento druh zboží, přestože sám takovým zařízením není.

               2)

               Všeobecné pravidlo 5 b) kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1789/2003 ze dne 11. září 2003, musí být vykládáno v tom smyslu, že klece sloužící k přepravě živých zvířat určených k laboratornímu výzkumu nespadají do kategorie obalů, které se zařazují se zbožím, které obsahují.

      (1)  Úř. věst. C 102, 7.4.2014.


title: Věc T-154/15 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 20. května 2015 – Jaber v. Rada „Řízení o předběžných opatřeních — Omezující opatření přijatá vůči Sýrii — Zmrazení finančních prostředků a omezení vstupu na území Unie nebo průjezdu přes ně — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nedodržení formálních náležitostí — Nepřípustnost“

text:
               6.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/21

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 20. května 2015 – Jaber v. Rada
   (Věc T-154/15 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků a omezení vstupu na území Unie nebo průjezdu přes ně - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedodržení formálních náležitostí - Nepřípustnost“)
   (2015/C 221/29)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Aiman Jaber (Lattakia, Sýrie) (zástupci: A. Boesch, D. Amaudruz a M. Ponsard, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti opatření uložených navrhovateli na základě prováděcího nařízení Rady (EU) č. 2015/108 ze dne 26. ledna 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. L 20, s. 2), a prováděcího rozhodnutí Rady (SZBP) č. 2015/117 ze dne 26. ledna 2015, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 20, s. 85).

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-456/10: Žaloba podaná dne 1. října 2010 — Timab Industries a CFPR v. Komise

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/46

         Žaloba podaná dne 1. října 2010 — Timab Industries a CFPR v. Komise
   (Věc T-456/10)
   ()
   2010/C 346/91
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Timab Industries (Dinard, Francie) a Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (Saint-Malo, Francie) (zástupce: N. Lenoir, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí;

               —

               podpůrně zrušit článek 1 rozhodnutí, zejména v rozsahu jeho tvrzení, že se CFPR a Timab zúčastnily praktik spojených s podmínkami prodeje a systémem kompenzace;

               —

               v každém případě opravit článek 2 rozhodnutí a podstatně snížit pokutu uloženou společně a nerozdílně společnostem CFPR a Timab;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhají především zrušení rozhodnutí Komise K(2010) 5001, v konečném znění, ze dne 20. července 2010, týkajícího se řízení podle článku 101 TFUE a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „EHP“) (věc COMP/38.866 — Fosfáty používané ve výživě zvířat) o kartelové dohodě na evropském trhu fosfátů používaných ve výživě zvířat týkající se přidělování prodejních kvót, koordinace cen a prodejních podmínek, jakož i výměny citlivých obchodních informací.
   Na podporu své žaloby uplatňují žalobkyně osm žalobních důvodů vycházejících

               —

               z porušení práv obhajoby, zásad legitimního očekávání a řádné správy, jakož i nařízení č. 773/2004 (1) a oznámení o postupu při narovnání (2), jelikož žalobkyně byly penalizovány z důvodu skutečnosti, že se dopustily jednání, jež měla vést k narovnání podle článku 10a nařízení č. 773/2004, neboť případná pokuta, kterou Komise stanovila při těchto jednáních o narovnání, byla následně zvýšena o 25 %, zatímco se jednak případná pokuta neměla zvýšit o více než 10 % poté, co bylo upuštěno provádění postupu narovnání, a jednak byla doba trvání protiprávního jednání snížena o 60 %;

               —

               z nedostatečného a rozporného odůvodnění a porušení práva obhajoby a pravidla důkazního břemene, jelikož byla žalobkyním připisována účast na praktikách, na nichž se nepodílely, třebaže Komise neměla k dispozici důkazy o takovéto účasti;

               —

               z porušení zásady zákazu zpětného působení přísnějšího represivního zákona a porušení zásad legitimního očekávání, rovného zacházení a právní jistoty, jelikož částka pokuty byla stanovena podle pokynů z roku 2006 (3), zatímco k vytýkanému protiprávnímu jednání došlo před zveřejněním těchto pokynů; toto retroaktivní použití pokynů z roku 2006 vedlo ke zvýšení částky pokuty;

               —

               z porušení článku 23 nařízení č. 1/2003 (4), zásad proporcionality, individuality trestů a rovného zacházení, jelikož uložená pokuta neodpovídá ani době trvání, ani závažnosti praktik;

               —

               ze zjevně nesprávného posouzení závažnosti praktik vytýkaných žalobkyním a porušení zásady rovného zacházení, proporcionality a individuality trestů při stanovení základní částky, jelikož Komise nezohlednila neexistenci významných účinků protiprávního jednání a skutečnosti, že se společnost Timab kartelového jednání zúčastnila v menší míře než ostatní zúčastněné subjekty;

               —

               z nesprávného posouzení a porušení zásad individuality trestů a rovného zacházení, jelikož odmítla přiznat žalobkyním jakékoli polehčující okolnosti navzdory jejich závislosti na jednom z dalších účastníků kartelového jednání a konkurenčním jednání společnosti Timab;

               —

               z porušení práva obhajoby, zásady rovného zacházení a oznámení o shovívavosti (5), jelikož snížení pokuty, které bylo žalobkyním přiznáno z důvodu shovívavosti při jednáních o narovnání, bylo významně omezeno poté, co žalobkyně opustily zmíněná jednání;

               —

               ze zjevně nesprávného posouzení platební schopnosti žalobkyň a porušení zásady rovného zacházení a článku 3 SEU ve spojení s protokolem č. 17 připojeným k Lisabonské smlouvě, tím, že použila ustanovení pokynů z roku 2006 ohledně platební schopnosti žalobkyň a nevzala při tom na vědomí ani mimořádné okolnosti vyplývající z krize evropského zemědělství, ani konkrétní ekonomická a sociální omezení žalobkyň.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků [101 SFEU] a [102 SFEU] (Úř. věst. L 123, s. 18; Zvl. vyd. 08/03, s. 81).

      (2)  Oznámení Komise o postupu při narovnání s cílem přijmout rozhodnutí podle článků 7 a 23 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 v případech kartelů (Úř. věst. 2008, C 167, s. 1).

      (3)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2).

      (4)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích [101 SFEU] a [102 SFEU] (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

      (5)  Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (Úř. věst. 2002, C 45, s. 3).


title: Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unieÚř. věst. C 273, 6.11.2004

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/31

         (2004/C 284/60)
   Poslední publikace Soudního dvora v
         Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 273, 6.11.2004

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 262, 23.10.2004

      Úř. věst. C 251, 9.10.2004

      Úř. věst. C 239, 25.9.2004

      Úř. věst. C 228, 11.9.2004

      Úř. věst. C 217, 28.8.2004

      Úř. věst. C 201, 7.8.2004

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Věc C-123/07: Žaloba podaná dne 28. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/32

         Žaloba podaná dne 28. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království
   (Věc C-123/07)
   (2007/C 95/61)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Stromsky a H. van Vliet, zmocněnci)

      Žalované: Nizozemské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Nizozemské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/27/ES (1) ze dne 31. března 2004, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, nebo v každém případě tím, že tato opatření Komisi nesdělilo, nesplnilo své povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               —

               uložit Nizozemskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení uvedené směrnice do vnitrostátního práva uplynula dne 30. října 2005.

      (1)  Úř. věst. L 136, s.34; Zvl. vyd. 13/34, s. 262.


title: Věc C-77/14: Žaloba podaná dne 12. února 2014 – Evropská komise v. Řecká republika

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/25

         Žaloba podaná dne 12. února 2014 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-77/14)
   2014/C 102/35
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky a A. Marcoulli)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala všechna opatření nezbytná pro navrácení podpory, která byla prohlášena za protiprávní a neslučitelnou se společným trhem ve smyslu článku 1 rozhodnutí (1) Komise C(2011) 4916 final ze dne 13. července 2011, poskytnuté společnosti Aluminium of Greece SA (podpora č. SA 26117 – C 2/10, ex NN 62/09), nebo v každém případě tím, že Komisi vhodně neuvědomila o opatřeních přijatých na základě článku 4, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2, 3 a 4 tohoto rozhodnutí a Smlouvy o fungování Evropské unie;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Předmětem žaloby Komise je neprovedení Řeckou republikou rozhodnutí Komise o protiprávní státní podpoře poskytnuté společnosti Aluminium SA, kterou musí navrátit Public Power Corporation (PPC).
   Komise uvádí, že Řecko mělo povinnost zajistit provedení rozhodnutí ve lhůtě čtyř měsíců ode dne jeho oznámení. Rozhodnutí bylo oznámeno dne 14. července 2011 a Komise nikterak lhůtu pro provedení rozhodnutí neprodloužila. V důsledku toho lhůta pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím z formálního hlediska uplynula dne 14. listopadu 2011.
   Komise připomíná, že podle ustálené judikatury Soudního dvora je jediným oprávněným důvodem, který může členský stát namítat vůči žalobě pro nesplnění povinnosti podané Komisí na základě čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, absolutní nemožnost správně provést rozhodnutí.
   V předmětné věci však řecké orgány nikdy neuplatnily argument, že by provedení bylo absolutně nemožné. Uvedené orgány naopak již od počátku projevily svou vůli provést rozhodnutí co nejdříve. Komise však zdůrazňuje, že ke dni podání této žaloby uvedené orgány nepřijaly žádné opatření, které by představovalo i pouze částečné provedení rozhodnutí.
   Mimoto Komise uvádí, že rozsudkem Monomeles Protodikeio Athinon (samosoudce soudu prvního stupně v Aténách) byl příkaz k zaplacení částky podpory, kterou PPC získala od společnosti Aluminium SA, pozastaven. Podle Komise dotčený vnitrostátní soud při pozastavení provedení platebního příkazu nezohlednil podmínky stanovené ustálenou judikaturou Soudního dvora pro pozastavení provádění vnitrostátního opatření přijatého na základě unijního práva (2).
   Komise má za to, že Řecko nepřijalo opatření nezbytná k provedení rozhodnutí ani v souladu s řešením, které bylo ujednáno mezi službami Komise a příslušnými řeckými orgány, ani jakýmkoliv jiným vhodným způsobem.

      (1)  Úř. věst. L 166, 27.6.2012, s. 83 až 89.

      (2)  Věci C-143/88 a C-92/89 ze dne 21. února 1991, Zuckerfabrik Süderdithmarschen A.G. a další a C-465/93 ze dne 9. listopadu 1995, Atlanta Fruchthandelsgesellschaft mbH a další.


title: Věc F-138/12: Žaloba podaná dne 14. listopadu 2012 — ZZ v. Komise

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/75

         Žaloba podaná dne 14. listopadu 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-138/12)
   2013/C 26/157
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí EPSO o nezařazení žalobkyně na seznam osob, které úspěšně složily závěrečné zkoušky odborné přípravy, jež je součástí osvědčovacího postupu, a návrh na náhradu škody.

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského úřadu pro výběr personálu (EPSO) o nezařazení žalobkyně na seznam osob, které úspěšně složily závěrečné zkoušky odborné přípravy, jež je součástí osvědčovacího postupu;

               —

               uložil Komisi povinnost uhradit žalobkyni 10 000 eur jako náhradu utrpěné újmy;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-433/05: Žaloba podaná dne  18. listopadu 2005  – Sanchez Ferriz v. Komise

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/35

         Žaloba podaná dne 18. listopadu 2005 – Sanchez Ferriz v. Komise
   (Věc T-433/05)
   (2006/C 36/73)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Carlos Sanchez Ferriz (Brusel, Belgie) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit seznamu úředníků povýšených za hodnotící období 2004 (1) v rozsahu, v němž tento seznam neobsahuje jeho jméno, jakož i případně přípravné akty vedoucí k tomuto rozhodnutí;

               —

               zrušit přidělení bodů pro povýšení za hodnotící období 2004, zejména v návaznosti na doporučení výboru pro povýšení;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úředník Komise, napadá rozhodnutí nepovýšit jej za hodnotící období 2004. Na podporu své žaloby uplatňuje, že v době přijetí napadeného rozhodnutí, vypracování zprávy o vývoji jeho služebního postupu za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002 dosud nebylo zcela dokončeno. Dále má za to, že v době přidělení „přednostních bodů“ úředníkům za účelem jejich zařazení pro povýšení, Komise věnovala příliš velkou pozornost „zbývajícím“ úředníkům, kteří nebyli povýšeni v předchozích hodnotících obdobích, i když překročila prahovou hodnotu pro povýšení. Na obecnější úrovni žalobce rovněž kritizuje přidělení bodů, které podle něj přehlíží požadavek srovnávacího přezkumu zásluh pro účely posouzení.
   Na tomto základě žalobce uplatňuje porušení článku 45 statutu, jakož i obecných prováděcích ustanovení a správní příručky Komise pro hodnocení a povýšení, porušení zásady zákazu diskriminace, porušení zásady zákazu svévolného postupu, porušení povinnosti odůvodnění, porušení zásady ochrany legitimního očekávání a porušení povinnosti řádné péče.

      (1)  Seznam zveřejněný v Administrativních informacích č. 130 ze dne 30.11.2004.


title: Věc T-414/07: Žaloba podaná dne 19. listopadu 2007 – Euro-Information v. OHIM (Vyobrazení ruky držící lístek se třemi trojúhelníky)

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/45

         Žaloba podaná dne 19. listopadu 2007 – Euro-Information v. OHIM (Vyobrazení ruky držící lístek se třemi trojúhelníky)
   (Věc T-414/07)
   (2008/C 22/85)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Européenne de traitement de l'Information (Euro-Information) (Štrasburk, Francie) (zástupci: P. Greffe a M. Chaminade, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušení rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 6. září 2007 ve věci R-290/2007-1 v rozsahu, v němž byl zamítnut zápis ochranné známky Společenství č. 5 225 776 pro část požadovaných výrobků a služeb ve třídách 9, 35, 36, 38 a 42;

               —

               zápis ochranné známky Společenství č. 5 225 776 pro veškeré požadované výrobky a služby.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka spočívající ve vyobrazení ruky držící lístek, následované třemi černými trojúhelníky, pro výrobky a služby z tříd 9, 35, 36, 38 a 42 (přihláška č. 5 225 776)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí zápisu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně namítá, že na rozdíl od toho, co konstatoval odvolací senát OHIM v napadeném rozhodnutí, prvky tvořící ochrannou známku, jejíž zápis byl částečně zamítnut, mají rozlišovací způsobilost a jsou arbitrární s ohledem na požadované výrobky a služby, a že je tudíž třeba i jejich kombinaci považovat za rozlišovací a arbitrární.


title: Výmaz věci T-313/99

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/54

         Výmaz věci T-313/99 (1)

   (2004/C 300/107)

      (Jednací jazyk: nizozemština)

   Usnesením ze dne 5. října 2004 rozhodl předseda rozšířeného druhého senátu Soudu prvního stupně Evropských společenství o výmazu věci T- 313/99, Veka B. V. proti Komisi Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 63, 4.3.2000.


title: Věc T-378/13: Žaloba podaná dne 23. července 2013 — Apple and Pear Australia a Star Fruits Diffusion v. OHIM — Carolus C. (English pink)

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/49

         Žaloba podaná dne 23. července 2013 — Apple and Pear Australia a Star Fruits Diffusion v. OHIM — Carolus C. (English pink)
   (Věc T-378/13)
   2013/C 260/88
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Apple and Pear Australia Ltd (Victoria, Austrálie) a Star Fruits Diffusion (Caderousse, Francie) (zástupci: T. de Haan a P. Péters, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Carolus C. BVBA (Nieuwerkerken, Belgie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               změnil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 29. května 2013 ve věci R 1215/2011-4 tak, že odvolání žalobkyň podané k uvedenému odvolacímu senátu je opodstatněné, a tudíž je třeba vyhovět jejich námitkám;

               —

               podpůrně zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. května 2013 ve věci R 1215/2011-4 v celém rozsahu; a

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Carolus C.

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „English pink“ pro výrobky zařazené do třídy 31 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 8 610 768

      Majitelky ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „PINK LADY“ a obrazové ochranné známky se slovními prvky „Pink Lady“ pro výrobky zařazené do tříd 16, 29, 30, 31 a 32

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení zásady překážky věci rozsouzené s konečnou platností;

               —

               porušení obecných zásad právní jistoty, řádné správy a ochrany legitimního očekávání;

               —

               porušení článku 75 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení článku 76 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-469/11 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 8. listopadu 2012 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Žaloba na náhradu škody — Odmítnutí nabídky podané v rámci nabídkového řízení Unie — Promlčecí lhůta — Počátek — Použití lhůty z důvodu vzdálenosti“ )

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/20

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 8. listopadu 2012 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská komise
   (Věc C-469/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Žaloba na náhradu škody - Odmítnutí nabídky podané v rámci nabídkového řízení Unie - Promlčecí lhůta - Počátek - Použití lhůty z důvodu vzdálenosti)
   2013/C 9/32
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zástupce: N. Korogiannakis, dikigoros)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: E. Manaeve a M. Wilderspin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Tribunálu ze dne 22. června 2011, Evropaïki Dynamiki v. Komise (T-409/09), kterým byla částečně jako nepřípustná odmítnuta a částečně jako zjevně postrádající jakýkoli právní základ zamítnuta žaloba na náhradu škody směřující k náhradě ujmy údajně způsobené navrhovatelce rozhodnutím Komise, kterým byla zamítnuta nabídka navrhovatelky v rámci veřejného zadávacího řízení — Lhůty pro podání žaloby — Lhůty z důvodu vzdálenosti

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 331, 12.11.2011.


title: Věc T-335/13: Žaloba podaná dne 19. června 2013 — BT Limited Belgian Branch v. Komise

text:
               24.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/12

         Žaloba podaná dne 19. června 2013 — BT Limited Belgian Branch v. Komise
   (Věc T-335/13)
   2013/C 245/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: BT Limited Belgian Branch (Diegem, Belgie) (zástupci: T. Leeson, Solicitor, a C. Stockford, Barrister)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí doručené žalobkyni dne 19. dubna 2013, kterým byla zamítnuta nabídka žalobkyně v omezeném řízení DIGIT/R2/PR/2011/039 a zakázka byla udělena jinému uchazeči;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení;

               —

               subsidiárně, jmenoval nezávislého znalce, aby posoudil soulad nabídky jiného uchazeče s podmínkami v zadávací dokumentaci, a vyčkal s rozhodnutím do doby, než jmenovaný znalec vydá posudek, a následně zrušil rozhodnutí generálního ředitelství pro informační technologie („DIGIT“) a uložil Komisi náhradu nákladů řízení;

               —

               v případě, že DIGIT podepíše smlouvu Transevropské telematické služby mezi správními orgány — nová generace („TESTA-ng“), uložil Komisi náhradu škody, která žalobkyni vznikla v důsledku protiprávního rozhodnutí DIGIT.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1)

               V rámci prvního žalobního důvodu tvrdí, že DIGIT porušilo zásadu transparentnosti a povinnost uvést odůvodnění podle článku 113 finančního nařízení (1) a článku 296 SFEU. To proto, že společnost BT neměla možnost ověřit, zda zadavatel spravedlivě posoudil vítěznou nabídku, jelikož zadavatel přehnaným způsobem proškrtal hodnotící zprávu jiného uchazeče.
               Žalobkyně dále tvrdí, že DIGIT zaprvé dostatečně neodůvodnilo, proč byly proškrtány rozsáhlé části hodnotící zprávy k nabídce jiného uchazeče, a zadruhé, i důvody, které DIGIT uvedlo, byly nepřípustné.

               2)

               V rámci druhého žalobního důvodu tvrdí, že způsob bodování DIGIT pro účely hodnocení nabídek je v rozporu s obecnými zásadami — včetně zásady transparentnosti a spravedlivého a rovného zacházení — kterými se řídí veřejné zakázky. Konkrétně skutečnost, že (i) bodovací tabulka DIGIT nebyla předem zveřejněna a (ii) jej neobvyklá struktura protiprávně zvýhodnila jiného uchazeče.

               3)

               V rámci třetího žalobního důvodu tvrdí, že komentáře DIGIT k hodnotící zprávě a příslušný počet bodů udělený nabídce jiného uchazeče jsou nekonzistentní. Tyto rozpory způsobují vadnost rozhodnutí, jelikož činí odůvodnění rozhodnutí neplatným.

               4)

               V rámci čtvrtého žalobního důvodu tvrdí, že DIGIT přijalo nabídku jiného uchazeče, ačkoli neobvykle nízká cena nabídky měla vest k jejímu vyřazení ze zadávacího řízení. Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že tento důvod nemůže zpochybnit DIGIT, že uvedenou nabídku posoudilo s ohledem na pravidla týkající se neobvykle nízkých cen v nabídce. Obecný odkaz na použitelné předpisy nenahrazuje řádné podání důvodů, proč se DIGIT s ohledem na provedené posouzení přesto rozhodlo nevyřadit nabídku ze zadávacího řízení.
               Podpůrně k tomuto důvodu žalobkyně tvrdí, že cena nabízená jiným uchazečem v nabídce je nerealistická a nemůže odpovídat nabídce, která je v souladu se zadávacími podmínkami. Společnost BT se v tomto ohledu domáhá, aby Tribunál jmenoval nezávislého znalce, který určí, zda je předmětná nabídka ve skutečnosti v souladu se zadávací dokumentací.

               5)

               V rámci pátého žalobního důvodu tvrdí, že uvedené rozhodnutí je vadné z důvodu, že hodnota smlouvy vypočtená v tomto dokumentu není dostatečně odůvodněna.

               6)

               V rámci šestého žalobního důvodu tvrdí, že DIGIT nebylo oprávněno k přijetí sporného rozhodnutí z důvodu, že na něj nebyly delegovány požadované pravomoci.

      (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. 2002 L 248, s. 1)


title: Věc C-569/13: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Förvaltningsrätten i Malmö – Švédsko) – Bricmate AB v. Tullverket „Řízení o předběžné otázce — Obchodní politika — Antidumpingové clo zavedené na dovoz keramických obkládaček pocházejících z Číny — Prováděcí nařízení (EU) č. 917/2011 — Platnost — Nařízení (ES) č. 1225/2009 — Článek 3 odst. 2, 3, 5 a 6, článek 17 a čl. 20 odst. 1 — Určení újmy a příčinné souvislosti — Nesprávná skutková zjištění a zjevně nesprávná posouzení — Povinnost řádné péče — Přezkum poznatků předaných dovozcem zařazeným do vzorku — Povinnost odůvodnění — Právo na obhajobu“

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Förvaltningsrätten i Malmö – Švédsko) – Bricmate AB v. Tullverket
   (Věc C-569/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Obchodní politika - Antidumpingové clo zavedené na dovoz keramických obkládaček pocházejících z Číny - Prováděcí nařízení (EU) č. 917/2011 - Platnost - Nařízení (ES) č. 1225/2009 - Článek 3 odst. 2, 3, 5 a 6, článek 17 a čl. 20 odst. 1 - Určení újmy a příčinné souvislosti - Nesprávná skutková zjištění a zjevně nesprávná posouzení - Povinnost řádné péče - Přezkum poznatků předaných dovozcem zařazeným do vzorku - Povinnost odůvodnění - Právo na obhajobu“)
   (2015/C 363/05)
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Förvaltningsrätten i Malmö

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Bricmate AB

      Žalovaný: Tullverket

      Výrok

   Posouzení předběžné otázky neodhalilo žádnou skutečnost, která by mohla mít vliv na platnost prováděcího nařízení Rady (EU) č. 917/2011 ze dne 12. září 2011, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo z dovozu keramických obkládaček pocházejících z Čínské lidové republiky.

      (1)  Úř. věst. C 15, 18.1.2014.


title: Věc C-538/14: Žaloba podaná dne 26. listopadu 2014 – Evropská komise v. Finská republika

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/15

         Žaloba podaná dne 26. listopadu 2014 – Evropská komise v. Finská republika
   (Věc C-538/14)
   (2015/C 034/17)
   Jednací jazyk: finština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: I. Koskinen a D. Martin)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Finská republika tím, že nestanovila orgán příslušný k provádění úkolů stanovených v článku 13 směrnice Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ (1) v oblasti pracovních podmínek, a skutečné provedení těchto úkolů ani nezajistila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 3 odst. 1 a článku 13 této směrnice.

               —

               uložit Finské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle článku 3 odst. 1 směrnice 2000/43/ES se působnost této směrnice vztahuje i na pracovní podmínky. Podle článku 13 musí každý členský stát určit orgán nebo orgány na podporu rovného zacházení pro všechny osoby bez diskriminace na základě rasy nebo etnického původu a zajistit, aby alespoň jeden z určených orgánů byl schopen, pokud jde o záležitosti a úkoly vyjmenované v tomto předpisu, řešit otázky související s pracovními podmínkami. Jelikož ve finském právu nebyl určen žádný orgán k provádění úkolů uvedených v článku 13 směrnice 2000/43/ES v souvislosti s pracovními podmínkami, nesplnila Finská republika povinnosti vyplývající z čl. 3 odst. 1 a článku 13 této směrnice.

      (1)  Úř. věst. L 180, s. 22.


title: Věc C-450/04: Žaloba podaná dne 27. října 2004 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/7

         Žaloba podaná dne 27. října 2004 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice
   (Věc C-450/04)
   (2004/C 314/13)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 27. října 2004 žaloba směřující proti Francouzské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou C. O'Reilly a A.-M. Rouchaud-Joët, jako zmocněnkyněmi, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Francouzská republika tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2001/40/ES ze dne 28. května 2001 o vzájemném uznávání rozhodnutí o vyhoštění státních příslušníků třetích zemí (1), a v každém případě tím, že je nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ní vyplývají z této směrnice;

               2.

               uložil Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 2. prosince 2002.

      (1)  Úř. věst. L 149, 2.6.2001, s. 34.


title: Věc C-453/07: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. září 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Giessen – Německo) – Hakan Er v. Wetteraukreis (Dohoda o přidružení EHS-Turecko — Rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 — Článek 7 první pododstavec druhá odrážka — Právo pobytu zletilého dítěte tureckého pracovníka — Nevykonávání zaměstnanecké činnosti — Podmínky ztráty nabytých práv)

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/12

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. září 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Giessen – Německo) – Hakan Er v. Wetteraukreis
   (Věc C-453/07) (1)

   (Dohoda o přidružení EHS-Turecko - Rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 - Článek 7 první pododstavec druhá odrážka - Právo pobytu zletilého dítěte tureckého pracovníka - Nevykonávání zaměstnanecké činnosti - Podmínky ztráty nabytých práv)
   (2008/C 301/22)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Giessen
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Hakan Er

      Žalovaný: Wetteraukreis
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Verwaltungsgericht Gießen – Výklad čl. 7 první věty druhé odrážky rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení, jakož i článku 59 Dodatkového protokolu k Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, podepsaným dne 23. listopadu 1970 a uzavřeným, schváleným a potvrzeným jménem Společenství nařízením Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972 (Úř. věst. L 293, s. 1) – Právo pobytu tureckého státního příslušníka, který na území členského státu vstoupil jako nezletilý v rámci sloučení rodiny – Ztráta práva pobytu – Neexistence řádné výdělečné činnosti po nabytí zletilosti žadatele.
   Výrok
   Turecký státní příslušník, kterému bylo povoleno, aby jako dítě vstoupil na území členského státu v rámci sloučení rodiny a který nabyl právo na volný přístup k jakékoli zaměstnanecké činnosti podle svého výběru v souladu s čl. 7 prvním pododstavcem druhou odrážkou rozhodnutí č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení, přijatého Radou přidružení, zřízenou Dohodou o přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, neztrácí v tomto státě právo pobytu, které souvisí s tímto právem na volný přístup, i když ve věku 23 let ještě nevykonával žádnou zaměstnaneckou činnost od ukončení školní docházky ve věku 16 let a účastnil se státních programů zaměřených na pomoc při hledání zaměstnání, aniž by je však dokončil.

      (1)  Úř. věst. C 297, 8.12.2007.


title: Věc T-659/16: Žaloba podaná dne 16. září 2016 – LG Electronics v. EUIPO (Second Display)

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/59

         Žaloba podaná dne 16. září 2016 – LG Electronics v. EUIPO (Second Display)
   (Věc T-659/16)
   (2016/C 402/70)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: LG Electronics, Inc. (Soul, Jižní Korea) (zástupci: T. de Haan a P. Péters, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Second Display“ – Přihláška č. 14 362 248

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. června 2016, ve věci R 106/2016-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalobkyní v souvislosti s řízením před prvním odvolacím senátem.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009 ve spojení s článkem 75 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-395/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Španělsko) dne 22. července 2015 – Mohamed Daouidi v. Bootes Plus S.L.

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Španělsko) dne 22. července 2015 – Mohamed Daouidi v. Bootes Plus S.L.
   (Věc C-395/15)
   (2015/C 354/22)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Mohamed Daouidi

      Žalovaní: Bootes Plus S.L., Fondo de Garantía Salarial a Ministerio Fiscal

      Předběžné otázky

               1)

               Má být obecný zákaz diskriminace uvedený v čl. 21 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (1) vykládán tak, že pod rozsah tohoto zákazu a jeho ochranu spadá rozhodnutí zaměstnavatele propustit pracovníka, který do té doby řádně vykonával práci, pouze proto, že je ve stavu dočasné pracovní neschopnosti – na neurčitou dobu – v důsledku pracovního úrazu, v době, kdy se léčí a pobírá dávky sociálního pojištění?

               2)

               Má být článek 30 Listiny základních práv Evropské unie vykládán v tom smyslu, že pracovníkovi, který byl propuštěn zjevně svévolně a bez důvodu, má být poskytnuta ochrana, která je stanovena ve vnitrostátní právní úpravě pro jakékoliv propuštění porušující základní práva?

               3)

               K rozhodnutí zaměstnavatele propustit pracovníka, do té doby řádně vykonávajícího práci, pouze proto, že je ve stavu dočasné pracovní neschopnosti – na neurčitou dobu – v důsledku pracovního úrazu, došlo v době, kdy se léčil a pobíral dávky sociálního pojištění. Spadá toto rozhodnutí do působnosti nebo pod ochranu článků 3, 15, 31, čl. 34 odst. 1 a čl. 35 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (některého z nich nebo všech)?

               4)

               V případě kladné odpovědi na tři předchozí otázky (nebo některou z nich) a výkladu, že rozhodnutí zaměstnavatele propustit pracovníka, do té doby řádně vykonávajícího práci, pouze proto, že je ve stavu dočasné pracovní neschopnosti – na neurčitou dobu – v důsledku pracovního úrazu, došlo v době, kdy se léčil a pobíral dávky sociálního pojištění, spadá do působnosti nebo pod ochranu některých nebo některého z článků Listiny základních práv Evropské unie, může vnitrostátní soud tyto články použít pro vyřešení sporu mezi jednotlivci, a to proto, že – v závislosti na tom, zda se jedná o „právo“ nebo „zásadu“ – mají horizontální účinek nebo na základě „zásady konformního výkladu“?
               Pro případ záporné odpovědi na předchozí čtyři otázky se formuluje pátá otázka:

               5)

               Spadá pod pojem „přímá diskriminace na základě zdravotního postižení“ jako důvodu diskriminace obsaženého v článcích 1, 2 a 3 směrnice 2000/78 rozhodnutí zaměstnavatele propustit zaměstnance, do té doby řádně vykonávajícího práci, pouze proto, že je ve stavu dočasné pracovní neschopnosti – na neurčitou dobu – v důsledku pracovního úrazu?

      (1)  Úř. věst. 2000, C 364, s. 1.


title: Věc C-633/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Velká Británie) dne 30. listopadu 2015 – London Borough of Ealing v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               15.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 59/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Velká Británie) dne 30. listopadu 2015 – London Borough of Ealing v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Věc C-633/15)
   (2016/C 059/05)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: London Borough of Ealing

      Odpůrce: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Předběžné otázky

               1)

               Je Spojené království podle posledního odstavce článku 133 HSDPH (1) oprávněno uložit podmínku obsaženou v písm. d) tohoto článku veřejnoprávním subjektům, (i) za okolností, kdy příslušná plnění byla k 1. lednu 1989 Spojeným královstvím považována za zdanitelná, ale jiné sportovní služby byly k tomuto datu osvobozeny od daně a (ii) za okolností, kdy příslušná plnění nebyla nejprve osvobozena od daně vnitrostátním právem před tím, než se Spojené království rozhodlo uložit podmínku obsaženou v článku 133 písm. d)?

               2)

               Pokud je odpověď na první otázku kladná, je Spojené království oprávněno ukládat podmínku obsaženou v písm. d) článku 133 HSDPH neziskovým veřejnoprávním subjektům, aniž by tato podmínka byla také uplatňována vůči jiným než veřejnoprávním neziskovým subjektům?

               3)

               Pokud je odpověď na druhou otázku kladná, je Spojené království oprávněno odejmout osvobození od daně obsažené v článku 132 odst. 1 písm. m) všem veřejnoprávním neziskovým subjektům, aniž by v každém jednotlivém případě zohlednilo, zda by poskytnutí osvobození mohlo způsobit narušení hospodářské soutěže na úkor obchodních podniků podléhajících DPH?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc C-412/11: Žaloba podaná dne 5. srpna 2011 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství

text:
               8.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/16

         Žaloba podaná dne 5. srpna 2011 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-412/11)
   2011/C 298/29
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: J.-P. Keppenne a H. Støvlbæk,zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               konstatovat, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo dostatečná opatření k provedení prvního železničního balíčku, porušilo povinnosti vyplývající z čl. 6 odst. 3 a z přílohy II směrnice 91/440/EHS v pozměněném znění (1), jakož i čl. 14 odst. 2 směrnice 2001/14/ES (2),

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise napadá dotčená vnitrostátní ustanovení v rozsahu, v němž stanoví, že v případě narušení provozu je přidělení tras prováděno lucemburskou národní železniční společností (CFL) a nikoliv nezávislým orgánem. CFL se tak účastní výkonu základních funkcí, což nezaručuje rovný a nediskriminační přístup ostatních provozovatelů k infrastruktuře.
   V odpověď na námitky vznesené lucemburskými orgány Komise zaprvé uvádí, že tvrzení lucemburských orgánů, že v případě narušení provozu nedochází k přidělování tras, je nepřesné. Pokud nelze dodržet jízdní řád, CFL nechají projet zpožděné vlaky, což představuje přidělování tras. Zadruhé, Komise odporuje argumentaci, podle níž článek 29 směrnice 2001/14/ES představuje lex specialis, který zrušuje obecné pravidlo a umožňuje odůvodnit přidělení tras ze strany CFL v případě narušení provozu.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/12/ES ze dne 26. února 2001, kterou se mění směrnice Rady 91/440/EHS o rozvoji železnic Společenství (Úř.věst. L 75, s. 1; Zvl. vyd. 07/05, s. 376).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (Úř. věst. L 75, s. 29; Zvl. vyd. 07/05, s. 404).


title: Věc T-232/05: Žaloba podaná dne 15. června 2005 Trévorem Hutchingsem proti Komisi Evropských společenství

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/24

         Žaloba podaná dne 15. června 2005 Trévorem Hutchingsem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-232/05)
   (2005/C 229/54)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla dne 15. června 2005 předložena žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Trévorem Hutchingsem, s bydlištěm v Bruselu, zastoupeným Sébastienem Orlandim, Xavierem Martinem Membielou, Albertem Coolenem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               1)

               zrušil rozhodnutí Komise, kterým se žalobkyně zařazuje do platové třídy B*4, stupeň 1;

               2)

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce napadá rozhodnutí Komise přijmout ji do platové třídy B*4 namísto platové třídy B3 (B*7), jak bylo uvedeno v první nabídce pracovního místa Komise. Uplatňuje porušení zásady právní závaznosti dohod, jelikož Komise později změnila zásadní prvek pracovní smlouvy.
   Žalobkyně rovněž uplatňuje porušení zásad rovného zacházení, nediskriminace a ochrany legitimího očekávání, jakož i porušení výzvy k podávání přihlášek uchazečů.


title: Věc C-123/10: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Waltraud Brachner v. Pensionsversicherungsanstalt ( „Sociální politika — Rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení — Směrnice 79/7/EHS — Článek 3 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 — Vnitrostátní režim roční valorizace důchodů — Mimořádné zvýšení důchodů pro rok 2008 — Vyloučení důchodů nižších než sazba vyrovnávacího příspěvku z tohoto zvýšení — Mimořádné zvýšení této sazby pro rok 2008 — Nepřiznání vyrovnávacího příspěvku důchodcům, jejichž příjmy, včetně příjmů manžela nebo manželky žijících ve společné domácnosti, překračují uvedenou sazbu — Působnost směrnice — Nepřímá diskriminace žen — Odůvodnění — Neexistence“ )

text:
               10.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 362/7

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Waltraud Brachner v. Pensionsversicherungsanstalt
   (Věc C-123/10) (1)

   (Sociální politika - Rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení - Směrnice 79/7/EHS - Článek 3 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 - Vnitrostátní režim roční valorizace důchodů - Mimořádné zvýšení důchodů pro rok 2008 - Vyloučení důchodů nižších než sazba vyrovnávacího příspěvku z tohoto zvýšení - Mimořádné zvýšení této sazby pro rok 2008 - Nepřiznání vyrovnávacího příspěvku důchodcům, jejichž příjmy, včetně příjmů manžela nebo manželky žijících ve společné domácnosti, překračují uvedenou sazbu - Působnost směrnice - Nepřímá diskriminace žen - Odůvodnění - Neexistence)
   2011/C 362/09
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Waltraud Brachner

      Žalovaný: Pensionsversicherungsanstalt

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberster Gerichtshof — Výklad článku 4 směrnice Rady 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení (Úř. věst. 1979 L 6, s. 24; Zvl. vyd. 05/01, s. 215) — Valorizace důchodů — Nepřímá diskriminace žen — Vnitrostátní právní úprava stanovící pro skupinu osob pobírajících důchod nižší než je minimální příjem a tvořenou převážně ženami nižší valorizační koeficient než je koeficient stanovený pro vyšší důchody

      Výrok

               1)

               Článek 3 odst. 1 směrnice Rady 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení musí být vykládán v tom smyslu, že takový režim roční valorizace důchodů, jako je režim dotčený v původním řízení, náleží do působnosti této směrnice, a proto podléhá zákazu diskriminace stanovenému v čl. 4 odst. 1 této směrnice.

               2)

               Článek 4 odst. 1 směrnice 79/7 musí být vykládán v tom smyslu, že vzhledem ke statistickým údajům předloženým předkládajícímu soudu a při neexistenci opačných poznatků bude opodstatněné, aby předkládající soud dospěl k závěru, že toto ustanovení brání vnitrostátní právní úpravě, která vede k tomu, že z mimořádného zvýšení důchodů je vyloučen podstatně větší procentní podíl důchodkyň než důchodců.

               3)

               Článek 4 odst. 1 směrnice 79/7 musí být vykládán v tom smyslu, že pokud by v rámci přezkumu, který musí provést předkládající soud za účelem odpovědi na druhou otázku, měl dospět k závěru, podle kterého vyloučením minimálních důchodů z mimořádného zvýšení důchodů stanoveného režimem valorizace dotčeným v původním řízení mohl být ve skutečnosti znevýhodněn podstatně vyšší podíl důchodkyň než důchodců, nemůže být toto znevýhodnění odůvodněno tím, že ženám, které byly výdělečně činné, vzniká nárok na důchod dříve a důchod pobírají déle nebo že sazba vyrovnávacího příspěvku byla rovněž předmětem mimořádného zvýšení pro týž rok 2008.

      (1)  Úř. věst. C 148, 5.6.2010.


title: Věc F-108/14: Žaloba podaná dne 10. října 2014 – ZZ v. Komise

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/46

         Žaloba podaná dne 10. října 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-108/14)
   (2015/C 026/60)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: S. Orlandi, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o bonifikaci žalobcova nároku na důchod týkající se převodu tohoto nároku do unijního důchodového systému na základě nových OPU k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu úředníků.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Určit, že článek 9 obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu je protiprávní;

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 16. ledna 2014 o bonifikaci nároku na důchod, který žalobce získal před svým nástupem do služebního poměru, v rámci převodu tohoto nároku do důchodového systému orgánů Evropské unie na základě obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.