title: Věc C-47/08: Žaloba podaná dne 11. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Belgické království

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/18

         Žaloba podaná dne 11. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-47/08)
   (2008/C 128/30)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J.-P. Keppenne a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               konstatovat, že Belgické království tím, že pro přístup k odborné činnosti notáře uložilo podmínku státní příslušnosti, a neprovedením směrnice 89/48/EHS (1) pro činnost notáře, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají ze Smlouvy o ES, zejména článků 43 ES a 45 ES a směrnice 89/48/EHS o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise svou žalobou žalovanému zaprvé vytýká, že uložením podmínky státní příslušnosti pro přístup k odborné činnosti notáře a jejímu výkonu nepřiměřeně zasahuje do svobody usazování stanovené v článku 43 ES. Článek 45 ES jistě z uplatnění kapitoly týkající se svobody usazování vylučuje činnosti, které jsou v příslušném členském státě přímo a zvláštně spjaty s výkonem veřejné moci. Podle Komise však mají úkoly, jimiž jsou notáři pověřeni belgickými právními předpisy, tak nízký stupeň spojitosti s tímto výkonem, že nemohou být v působnosti tohoto článku a odůvodňovat takovou překážku svobody usazování. Tyto úkoly totiž notářům nedávají donucovací pravomoc a vnitrostátním zákonodárcem by mohly být uloženy méně omezující opatření než podmínka státní příslušnosti, jako například podrobení dotčených subjektů přísným podmínkám přístupu k povolání, zvláštním odborným povinnostem nebo zvláštní kontrole.
   Svým druhým žalobním důvodem Komise žalovanému krom toho vytýká, že neprovedením směrnice 89/48/EHS, co se týče povolání notáře, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají. Co se týče regulovaného povolání, směrnice je plně použitelná na toto povolání a vysoký stupeň odborného vzdělání požadovaného od notářů by mohl být snadno zajištěn zkouškou způsobilosti nebo adaptačním obdobím.

      (1)  Směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (Úř. věst. L 19, s. 16; Zvl. vyd. 05/01, s. 337).


title: Věc T-66/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. října 2008 – Gogos v. Komise ( Spory mezi Společenstvími a jejich zaměstnanci — Úředníci — Postup do kategorie na základě vnitřního výběrového řízení — Jmenování — Zařazení do platové třídy — Článek 31 odst. 2 statutu )

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/23

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. října 2008 – Gogos v. Komise
   (Věc T-66/04) (1)

   („Spory mezi Společenstvími a jejich zaměstnanci - Úředníci - Postup do kategorie na základě vnitřního výběrového řízení - Jmenování - Zařazení do platové třídy - Článek 31 odst. 2 statutu“)
   (2008/C 313/40)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Christos Gogos (Waterloo, Belgie) (zástupci: původně C. Tagaras, poté N. Korogiannakis, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall, zmocněnec, ve spolupráci s P. Anestis, advokát)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise o zařazení žalobce do platové třídy A 7 stupeň 3 a rozhodnutí ze dne 24. listopadu 2003 o zamítnutí správní stížnosti
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komise ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc F-49/09: Žaloba podaná dne 12. května 2009 — Wendler v. Komise

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/27

         Žaloba podaná dne 12. května 2009 — Wendler v. Komise
   (Věc F-49/09)
   2009/C 167/54
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Eberhard Wendler (Laveno Mombello, Itálie) (zástupce: M. Müller-Trawinski, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Předmět a popis sporu

   Zrušení požadavku žalované, aby žalobce za účelem vyplácení důchodu uvedl svůj bankovní účet v místě svého bydliště v Itálii.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí žalované ze dne 9. září 2008, kterým se zamítá stížnost žalobce ze dne 19. února 2008 a podle něhož je žalobce za účelem vyplácení důchodu povinen uvést účet v místě svého bydliště;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-110/13: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – HaTeFo GmbH v. Finanzamt Haldensleben „Řízení o předběžné otázce — Právo podniků — Doporučení 2003/361/ES — Definice mikropodniků, malých a středních podniků — Druhy podniků, které jsou brány v potaz při výpočtu počtu zaměstnanců a finančních hodnot — Propojené podniky — Pojem ‚skupina fyzických osob, které jednají společně‘ “

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/15

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – HaTeFo GmbH v. Finanzamt Haldensleben
   (Věc C-110/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Právo podniků - Doporučení 2003/361/ES - Definice mikropodniků, malých a středních podniků - Druhy podniků, které jsou brány v potaz při výpočtu počtu zaměstnanců a finančních hodnot - Propojené podniky - Pojem ‚skupina fyzických osob, které jednají společně‘“)
   2014/C 112/17
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: HaTeFo GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Haldensleben

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesfinanzhof – Výklad čl. 3 odst. 3 čtvrtého pododstavce přílohy doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků a malých a středních podniků (Úř. věst. L 124, s. 36) – Druhy podniků zohledňované při výpočtu počtu zaměstnanců a prahových hodnot – Propojené podniky – Pojem skupina fyzických osob jednající ve shodě

      Výrok

   Článek 3 odst. 3 čtvrtý pododstavec doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků, malých a středních podniků musí být vykládán v tom smyslu, že podniky mohou být považovány za „propojené“ ve smyslu tohoto článku, pokud z analýzy právních i hospodářských vztahů mezi nimi vyplývá, že prostřednictvím fyzické osoby nebo skupiny fyzických osob, které jednají společně, tvoří jedinou hospodářskou entitu, ačkoliv formálně neudržují některý ze vztahů uvedených v čl. 3 odst. 3 prvním pododstavci této přílohy.
   Za osoby, které jednají společně, ve smyslu čl. 3 odst. 3 čtvrtého pododstavce této přílohy, jsou považovány osoby, které slaďují své jednání s cílem uplatňovat vliv na obchodní rozhodnutí dotyčných podniků, jenž vylučuje, aby tyto podniky mohly být považovány za vzájemně hospodářsky nezávislé. Splnění této podmínky závisí na okolnostech dané věci a nutně není podřízeno existenci smluvních vztahů mezi těmito osobami ani konstatování jejich záměru obcházet definici mikropodniků, malých a středních podniků ve smyslu tohoto doporučení.

      (1)  Úř. věst. C 147, 25.5.2013.


title: Věc C-267/08: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 6. října 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt — Rakousko) — SPÖ Landesorganisation Kärnten v. Finanzamt Klagenfurt ( DPH — Nárok na odpočet daně uhrazené na vstupu — Pojem hospodářské činnosti — Okresní organizace politické strany — Propagační činnosti ve prospěch místních organizací strany — Výdaje související s těmito činnostmi převyšující příjmy )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/12

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 6. října 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt — Rakousko) — SPÖ Landesorganisation Kärnten v. Finanzamt Klagenfurt
   (Věc C-267/08) (1)

   („DPH - Nárok na odpočet daně uhrazené na vstupu - Pojem „hospodářské činnosti“ - Okresní organizace politické strany - Propagační činnosti ve prospěch místních organizací strany - Výdaje související s těmito činnostmi převyšující příjmy“)
   2009/C 282/21
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: SPÖ Landesorganisation Kärnten

      Odpůrce: Finanzamt Klagenfurt

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt (Rakousko) — Výklad čl. 4 odst. 1 a 2 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Pojem „hospodářská činnost“ — Provádění propagační činnosti okresní organizací politické strany ve prospěch místních organizací uvedené strany ve formě provádění akcí, výroby a doručování propagačních materiálů a pořádání každoročního plesu — Výdaje spojené s těmito činnostmi značně přesahující příjmy dosažené z vyúčtování některých z těchto činností místním organizacím, jakož i z prodeje vstupenek na ples

      Výrok

   Článek 4 odst. 1 a 2 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán tak, že činnosti spočívající ve vnější propagaci prováděné organizací politické strany členského státu nesmějí být považovány za hospodářskou činnost.

      (1)  Úř. věst. C 247, 27.9.2008.


title: Věc C-471/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Rüsselsheim (Německo) dne 2. září 2013 — Peter Link v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/45

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Rüsselsheim (Německo) dne 2. září 2013 — Peter Link v. Condor Flugdienst GmbH
   (Věc C-471/13)
   2013/C 344/78
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Peter Link

      Žalovaný: Condor Flugdienst GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Existuje nárok na vyplacení náhrady obdobný nárokům podle článku 6 a článku 7 nařízení (ES) č. 261/2004 (1) také tehdy, jestliže se přílet letu, který si cestující původně zarezervovali, opozdí o více než tři hodiny, cestující si však v mezičase — poté, co došlo k velkému zpoždění odletu — dobrovolně, samostatně a na vlastní účet zajistili u jiného leteckého dopravce náhradní dopravu a neúčastnili se proto původně zarezervovaného letu, přičemž tito cestující přicestovali v rámci náhradní dopravy do cílového letiště v okamžiku, který o více než tři hodiny překračoval plánovaný čas příletu původně rezervovaného letu?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Je pro vznik nároku obdobného nárokům podle článku 6 a článku 7 nařízení (ES) č. 261/2004 relevantní, že k dobrovolné a samostatné volbě náhradní dopravy s jiným leteckým dopravcem došlo v okamžiku, kdy zpoždění již v každém případě představovalo pět hodin ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. c) bodu iii) a čl. 8 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 261/2004?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, s. 1).


title: Věc T-66/15: Žaloba podaná dne 12. února 2015 – Alsharghawi v. Rada

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/39

         Žaloba podaná dne 12. února 2015 – Alsharghawi v. Rada
   (Věc T-66/15)
   (2015/C 146/53)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesburg, Jihoafrická republika) (zástupce: É. Moutet, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil a rozhodl, že si Rada nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze Smlouvy FEU tím, že nezkoumala jeho situaci;

               —

               nařídil Radě znovu přezkoumat jeho situaci;

               —

               uložil Radě náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů řízení, které vznikly žalobci.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby uvádí žalobce jediný žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Rada tím, že nevyhověla jeho žádosti o přezkum, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z právních předpisů a judikatury Evropské unie.


title: Věc T-164/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 – ColArt/Americas v. OHIM (BASICS) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky BASICS — Absolutní důvody pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Popisná ochranná známka — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 — Rozlišovací způsobilost získaná užíváním — Článek 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/33

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 – ColArt/Americas v. OHIM (BASICS)
   (Věc T-164/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky BASICS - Absolutní důvody pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Popisná ochranná známka - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 - Rozlišovací způsobilost získaná užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 247/53)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: ColArt/Americas, Inc. (Piscataway, New Jersey, Spojené státy) (zástupci: E. Soler Borda a R. Zeineh, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. dubna 2006 (věc R 788/2005-4), kterým se zamítá zápis slovní ochranné známky BASICS jako ochranné známky Společenství.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               ColArt/Americas, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006.


title: Věc T-302/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. října 2006 – PTV v. OHIM (map&guide) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství map&guide — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/11

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. října 2006 – PTV v. OHIM (map&guide)
   (Věc T-302/03) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství map&guide - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 310/19)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: PTV Planung Transport Verkehr AG (Karlsruhe, Německo) (zástupce: F. Nielsen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: B. Müller a G. Schneider, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 1. července 2003 (věc R 1046/2001-2), týkajícímu se přihlášky slovní ochranné známky map&guide k zápisu jako ochranné známky Společenství.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 264, 1.11.2003.


title: Věc F-86/06: Žaloba podaná dne 28. července 2006 – Vereecken v. Komise

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/19

         Žaloba podaná dne 28. července 2006 – Vereecken v. Komise
   (Věc F-86/06)
   (2006/C 237/33)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Marc Vereecken (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues, A. Jaume a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, kterým se zamítá stížnost žalobce, přijaté spolu se zamítnutím orgánu oprávněného ke jmenování zapsat žalobce na seznam úředníků povýšených do platové třídy A*9 za hodnotící období 2005, přičemž toto zamítnutí implicitně vyplývá ze správního sdělení č. 85/2005 ze dne 23. listopadu 2005, jakož i zprávy o vývoji služby žalobce za léta 2003 a 2005;

               —

               uvést orgánu oprávněnému ke jmenování účinky, které má zrušení napadených rozhodnutí a zejména přeřazení žalobce do platové třídy A*9 se zpětným účinkem k 1. březnu 2005.

         Podpůrně:

               —

               uložit žalované, aby uznala, že žalobce může být povýšen do platové třídy A*9 při svém příštím povýšení;

               —

               uložit žalované, aby nahradila újmu utrpěnou žalobcem z důvodu, že nebyl povýšen do platové třídy A*9 od 1. března 2005;

               —

               uložit žalované nahradit nehmotnou újmu, kterou žalobce utrpěl z důvodu nevypracování hodnotících zpráv 1999-2001 a zpráv o vývoji služby za rok 2003 a 2004.

         V každém případě

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce na podporu své žaloby uplatňuje tři žalobní důvody, velmi podobné prvnímu, třetímu a čtvrtému žalobnímu důvodu uvedeným v žalobě F-17/06 (1), podané tímtéž žalobcem.

      (1)  Úř. věst. C 96, 22.4.2006, s. 39


title: Věc T-404/11: Žaloba podaná dne 25. července 2011 — Turbo Compressor Manufacturer v. Rada

text:
               1.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 290/11

         Žaloba podaná dne 25. července 2011 — Turbo Compressor Manufacturer v. Rada
   (Věc T-404/11)
   2011/C 290/15
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Turbo Compressor Manufacturer (Teherán, Írán) (zástupce: K. Kleinschmidt, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2011/299/SZBP ze dne 23. května 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu, v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí týká žalobkyně;

               —

               vydal organizační procesní opatření podle článku 64 jednacího řádu Tribunálu, kterým bude žalované uloženo, aby předložila veškeré dokumenty související s napadeným rozhodnutím, pokud se týkají žalobkyně;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení základních práv zaručených v Listině základních práv Evropské unie
               Žalobkyně se domnívá, že došlo k porušení jejích základních práv zaručených v Listině základních práv Evropské unie (dále jen „Listina základních práv“). V článku 16 Listiny základních práv je zaručena svoboda podnikání v Evropské unii a v článku 17 právo užívat zákonně nabytý majetek v Evropské unii, a zejména s ním svobodně nakládat. Články 20 a 21 Listiny základních práv žalobkyni zaručují rovné zacházení a nediskriminaci.
               Žalobkyně tvrdí, že je v důsledku napadeného rozhodnutí vyloučena z účasti na hospodářském styku v Evropské unii. Tím je ohrožena její hospodářská existence. Žalobkyně je odkázána na dodávky z hospodářského území Evropské unie.
               Žalobkyně se domnívá, že není dán veřejný zájem na omezení její svobody podnikání, jejího práva na vlastnictví, rovného zacházení a nediskriminace. Zejména nejsou dány žádné skutečnosti, které by dostatečně odůvodňovaly rozhodnutí žalované a z něj vycházející zásah do základních práv žalobkyně. Žalobkyně se zejména nepodílí na jaderných činnostech představujících riziko šíření jaderných zbraní či vývoji systémů nosičů jaderných zbraní.
               Dále se žalobkyně domnívá, že došlo k záměně. Podnik SATAK, který je uváděn v napadeném rozhodnutí, není tentýž subjekt jako žalobkyně. Jedná se o jiný podnik, který je žalobkyni cizí. Žalobkyně si vysvětluje skutečnost, že byla napadeným rozhodnutím zařazena do seznamu v příloze II rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu, jedině tím, že došlo k záměně s jiným podnikem, který kontroluje „SATAK“ nebo jiný podnik s podobným označením.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení skutečností, z nichž vychází rozhodnutí
               Žalobkyně tvrdí, že došlo ke zjevně nesprávnému posouzení skutečností, z nichž vychází rozhodnutí žalované. Žalobkyně se nepodílí na jaderných činnostech představujících riziko šíření jaderných zbraní, obchodě či vývoji systémů nosičů jaderných zbraní nebo systémů jiných zbraní.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality
               Žalobkyně se domnívá, že žalovaná nedbala v souvislosti s jejím rozhodnutím zásady proporcionality. Žalobkyně se může na základě internetové rešerše založené na vyhledávání hesel „SATAK“ a „atomový program Írán“ pouze domnívat, že se mohlo v případě dodávky uvedené v bodě 31 přílohy I B rozhodnutí 2011/299/SZBP jednat o šest leteckých střel s plochou dráhou letu sovětského typu KH-55(SM), které měl Írán získat od Ukrajiny v letech 2001 nebo 2002.
               Žalobkyně neudržuje ani obchodní vztahy s ukrajinským státním podnikem UkrSpetzExport, ani nedováží letecké střely s plochou dráhou letu sovětského typu KH-55(SM), ani jiné zbraně nebo systémy nosičů zbraní.
               Žalobkyně není podnikem „SATAK“ uváděným v bodě 31 přílohy I B napadeného rozhodnutí.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení práva být vyslechnut
               Žalobkyně nakonec tvrdí, že došlo k porušení práva být vyslechnut. Odůvodnění obsažené v bodě 31 přílohy I napadeného rozhodnutí žalobkyně nechápe a ani jí žalovanou nebylo zvlášť sděleno srozumitelné odůvodnění, takže došlo k porušení jejího práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu.


title: Věc F-130/05: Žaloba podaná dne  31. prosince 2005  – Soares v. Komise

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/57

         Žaloba podaná dne 31. prosince 2005 – Soares v. Komise
   (Věc F-130/05)
   (2006/C 60/105)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Carlos Alberto Soares (Brusel, Belgie) (zástupci: A. Coolen, J.-N. Loius, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí Komise ze dne 19. září 2005, kterým se zamítá žádost žalobce směřující k dosažení opravy jeho služebního postupu

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby se žalobce dovolává jediného žalobního důvodu vycházejícího z porušení zásady řádné správy a řízení, zásady rovnosti zacházení, jakož i porušení článku 45 služebního řádu, ve znění platném před 1. květnem 2004.
   Žalobce vytýká Komisi, že zpomalila jeho služební postup v rozsahu, v němž jednak nevypracovala hodnotící zprávy za hodnocené roky 1995 až 2000 a jednak nepřijala všechna opatření k náhradě újmy, kterou dle svého tvrzení žalobce utrpěl kvůli neexistenci těchto hodnotících zpráv.


title: Věc C-59/07: Žaloba podaná dne 7. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/12

         Žaloba podaná dne 7. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-59/07)
   (2007/C 69/27)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Condou-Durande a A. Alcover San Pedro, zmocněnci)

      Žalovaný: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně
   Komise se domáhá, aby Soudní dvůr

               —

               určil, že Španělské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/109/ES (1) ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty, a každopádně tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložil Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2003/109/ES do vnitrostátního práva uplynula dne 23. ledna 2006.

      (1)  Úř. věst. 2004, L 16, s. 44.


title: Věc C-133/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Mons – Belgie) – Christian Ferenschild v. JPC Motor SA „Řízení o předběžné otázce — Prodej spotřebního zboží a záruka na toto zboží — Směrnice 1999/44/ES — Článek 5 odst. 1 — Záruční lhůta prodávajícího — Promlčecí lhůta — Článek 7 odst. 1 druhý pododstavec — Použité zboží — Smluvní omezení odpovědnosti prodávajícího“

text:
               4.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 293/7

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Mons – Belgie) – Christian Ferenschild v. JPC Motor SA
   (Věc C-133/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Prodej spotřebního zboží a záruka na toto zboží - Směrnice 1999/44/ES - Článek 5 odst. 1 - Záruční lhůta prodávajícího - Promlčecí lhůta - Článek 7 odst. 1 druhý pododstavec - Použité zboží - Smluvní omezení odpovědnosti prodávajícího“)
   (2017/C 293/09)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Mons

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Christian Ferenschild

      Žalovaná: JPC Motor SA

      Výrok

   Článek 5 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 druhý pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES ze dne 25. května 1999 o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží musí být vykládány v tom smyslu, že brání předpisu členského státu, který umožňuje, aby promlčecí lhůta pro uplatnění nároku spotřebitele byla kratší než dva roky po dodání zboží, jestliže uvedený členský stát využil možnosti stanovené v druhém z těchto ustanovení této směrnice a prodávající a spotřebitel se dohodli na záruční lhůtě prodávajícího kratší než dva roky, a sice v délce jednoho roku, pro dotyčné použité zboží.

      (1)  Úř. věst. C 191, 30.5.2016.


title: Věc C-222/15: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 7. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Pécsi Törvényszék – Maďarsko) – Hőszig Kft. v. Alstom Power Thermal Services „Řízení o předběžné otázce — Ustanovení o soudní příslušnosti — Soudní spolupráce v občanských věcech — Příslušnost a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech — Nařízení (ES) č. 44/2001 — Článek 23 — Ustanovení vložené do obecných podmínek — Souhlas smluvních stran s uvedenými podmínkami — Platnost a určitost takového ustanovení“

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/20

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 7. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Pécsi Törvényszék – Maďarsko) – Hőszig Kft. v. Alstom Power Thermal Services
   (Věc C-222/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Ustanovení o soudní příslušnosti - Soudní spolupráce v občanských věcech - Příslušnost a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Článek 23 - Ustanovení vložené do obecných podmínek - Souhlas smluvních stran s uvedenými podmínkami - Platnost a určitost takového ustanovení“)
   (2016/C 335/27)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Pécsi Törvényszék

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Hőszig Kft.

      Žalovaný: Alstom Power Thermal Services

      Výrok

   Článek 23 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že ustanovení o soudní příslušnosti, jako je ustanovení dotčené ve věci v původním řízení, které je obsaženo v obecných podmínkách objednatele pro dodávky zmíněných v nástrojích konstatujících uzavření smluv mezi stranami a předaných při uzavření smluv a určuje jako příslušné soudy města členského státu, splňuje požadavky uvedeného ustanovení týkající se souhlasu stran a určitosti obsahu uvedeného ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 27.7.2015.


title: Věc C-64/06: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Obvodního soudu pro Prahu 3 – Česká republika) – Telefónica O2 Czech Republic a. s., dříve Český Telecom a. s., v. Czech On Line a. s. (Elektronické komunikace — Sítě a služby — Společný předpisový rámec — Dominantní podnik — Povinnost propojení s jinými operátory — Přechodná ustanovení — Směrnice 97/33)

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/11

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Obvodního soudu pro Prahu 3 – Česká republika) – Telefónica O2 Czech Republic a. s., dříve Český Telecom a. s., v. Czech On Line a. s.
   (Věc C-64/06) (1)

   (Elektronické komunikace - Sítě a služby - Společný předpisový rámec - Dominantní podnik - Povinnost propojení s jinými operátory - Přechodná ustanovení - Směrnice 97/33)
   (2007/C 183/18)
   Jednací jazyk: čeština
   Předkládající soud
   Obvodní soud pro Prahu 3
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Telefónica O2 Czech Republic a. s., dříve Český Telecom a. s.

      Žalovaná: Czech On Line a. s.
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Obvodní soud pro Prahu 3 (Česká republika) – Výklad ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 7), jakož i směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 33) – Povinnost uzavřít smlouvu o propojení sítí s jiným operátorem, uložená vnitrostátním regulačním orgánem podniku s významnou tržní silou na trhu telekomunikací po skončení správního řízení, které z větší části proběhlo před přistoupením k EU a kterému nepředcházela analýza trhu
   Výrok
   Na základě přechodných ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) byl Český telekomunikační úřad oprávněn přezkoumat povinnost telekomunikačního podniku s významnou tržní silou ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/33/ES ze dne 30. června 1997 o propojení v odvětví telekomunikací s cílem zajistit univerzální službu a interoperabilitu uplatněním zásad otevřeného přístupu k síti (ONP), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/61/ES ze dne 24. září 1998, uzavřít smlouvu o propojení jeho sítě se sítí jiného operátora po 1. květnu 2004 v rámci ustanovení směrnice 97/33 v pozměněném znění.

      (1)  Úř. věst. C 121, 20.5.2006.


title: Věc F-144/06: Žaloba podaná dne 22. prosince 2006 – Bleyaert v. Rada

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/41

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2006 – Bleyaert v. Rada
   (Věc F-144/06)
   (2007/C 20/64)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Eric Bleyaert (Maldegem, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) nezapsat jméno žalobce do seznamu úředníků vybraných pro absolvování školicího programu v rámci osvědčovacího postupu za rok 2005;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úředník Rady platové třídy AST 8, předložil svou kandidaturu v rámci osvědčovacího postupu za rok 2005. Jeho jméno, které bylo uvedeno v návrhu seznamu úředníků vybraných pro absolvování školicího programu v rámci osvědčovacího období 2005, nebylo zapsáno do konečného seznamu zveřejněného dne 22. května 2006, který OOJ vydal se zohledněním stanoviska smíšeného výboru pro osvědčovací postup. Tento výbor vyslechl žalobce dne 17. května 2006.
   Na podporu své žaloby žalobce nejprve uplatňuje porušení povinnosti odůvodnění, tím spíše, že OOJ na jeho stížnost neodpověděl. Krom toho uplatňuje porušení článku 45a služebního řádu a článku 5 obecných prováděcích ustanovení (OPU) k uvedenému článku služebního řádu. Smíšený výbor, který může vyslechnout pouze úředníky, kteří zpochybnili návrh seznamu, zvláště nebyl oprávněn předvolat žalobce. V každém případě má žalobce za to, že byla rovněž porušena zásada rovného zacházení, jelikož smíšený výbor nevyslechl všechny úředníky, jejichž jména byla uvedena v návrhu seznamu.


title: Věc T-5/08: Žaloba podaná dne 4. ledna 2008 – Nestlé v. OHIM – Master Beverage Industries (Golden Eagle)

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/55

         Žaloba podaná dne 4. ledna 2008 – Nestlé v. OHIM – Master Beverage Industries (Golden Eagle)
   (Věc T-5/08)
   (2008/C 64/88)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Société des Produits Nestlé SA (Vevey, Švýcarsko) (zástupce: A. von Mühlendahl, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Master Beverage Industries Pte Ltd (Singapur, Singapur)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu žalovaného ze dne 1. října 2007, věc R 563/2006-2 (ochranná známka Společenství 3 157 005);

               —

               rozhodnout, že napadená přihláška k zápisu ochranné známky Společenství č. 3 157 005 se zobrazením červeného poháru, orla a s nápisem „Golden Eagle“ musí být zamítnuta;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů, které vznikly žalobkyni v řízení před odvolacím senátem;

               —

               uložit Master Beverage, která je další účastnicí řízení před odvolacím senátem, náhradu nákladů řízení, včetně nákladů, které vznikly žalobkyni v řízení před odvolacím senátem, pokud bude v této věci vedlejší účastnicí.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Master Beverage Industries Pte Ltd

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová známka „Golden Eagle“ u výrobků zařazených ve třídě 30 – přihláška č. 3 157 005

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: mezinárodní a národní obrazové a slovní známky, jakož i obrazové a slovní známky Společenství „Red Cup“, „Gold Blend“ a zobrazení šálku mj. na kávu.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 40/94, jelikož kolidující ochranné známky vykazují vysoký stupeň vzhledové podobnosti z důvodu identického uspořádání devíti prvků jak u přihlašované ochranné známky, tak u většiny starších ochranných známek, které mají vnitřní rozlišovací způsobilost.


title: Věc C-374/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. srpna 2007 Mebrom NV proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 22. května 2007 ve věci T-198/05, Mebrom NV v. Komise Evropských společenství

text:
               20.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 3. srpna 2007 Mebrom NV proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 22. května 2007 ve věci T-198/05, Mebrom NV v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-374/07 P)
   (2007/C 247/22)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Mebrom NV (zástupci: K. Van Maldegem, C. Mereu, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               určit, že projednávaný kasační opravný prostředek je přípustný a opodstatněný;

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. května 2007 ve věci T-198/05;

               —

               určit, že návrhová žádání Mebrom NV ve věci T-198/05 jsou přípustná a opodstatněná;

               —

               vyhovět žalobě na náhradu škody podané Mebrom NV v prvním stupni nebo vrátit věc zpět Soudu prvního stupně, aby rozhodl ve věci samé a

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení v obou stupních.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek uplatňuje, že napadený rozsudek má být zrušen z následujících důvodů:
   Zkreslení skutkových okolností a důkazů a zjevně nesprávné právní posouzení skutkového stavu:

               —

               nesprávné posouzení otázek a odpovědí předložených ve formě dotazníků jako důkaz;

               —

               nesprávné posouzení dotazníků, pokud jde o sezónní využití methylbromidu;

               —

               neuvedení prodejních statistik předložených účastnicí řízení podávající kasační opravný prostředek a zjevné zaměňování prodejních a dovozních statistik předložených účastnicí řízení podávající kasační opravný prostředek, popřípadě další účastnicí řízení;

               —

               nesprávné posouzení prodejních statistik;

               —

               rozpory a nesoudržnosti při právním posouzení skutkového stavu;

               —

               chybějící posouzení důkazů společně a v jejich kombinaci.

         Nesprávné uplatnění povinnosti prokázat skutečnou škodu:

               —

               zaměňování existence škody s rozsahem škody;

               —

               zaměňování přezkumu existence škody s přezkumem příčinné souvislosti;

               —

               povinnost prokázat, že škoda nemohla být vyrovnána.

         Soud uvalil na účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek důkazní břemeno, které je nepřiměřené a neodůvodněné.
   Nesoudržnost odůvodnění.
   Procesní vada při uplatňování právních požadavků vztahujících se k předložení nových důkazů v průběhu řízení.
   Porušení práv obhajoby, práva na spravedlivý proces a zásady rovnosti zbraní.


title: Věc T-419/15: Žaloba podaná dne 28. července 2015 – Cofely Solelec a další v. Parlament

text:
               12.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/27

         Žaloba podaná dne 28. července 2015 – Cofely Solelec a další v. Parlament
   (Věc T-419/15)
   (2015/C 337/28)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cofely Solelec (Esch-sur-Alzette, Lucembursko), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Lucembursko) a Cofely Fabricom (Brusel, Belgie) (zástupce: S. Marx, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil:

                           —

                           rozhodnutí Generálního ředitelství Evropského parlamentu pro infrastrukturu a logistiku č. D(2015)24297 ze dne 29. května 2015, kterým bylo zrušeno zadávací řízení INLO-D-UPIL-T-14-AO4 – část 75 „silnoproud“, týkající se projektu rozšíření a rekonstrukce budovy Konrad Adenauer v Lucemburku,

                           —

                           rozhodnutí Generálního ředitelství Evropského parlamentu pro infrastrukturu a logistiku č. D(2015)28116 ze dne 11. června 2015, kterým bylo zrušeno zadávací řízení INLO-D-UPIL- T-14-AO4 – část 75 „silnoproud“, týkající se projektu rozšíření a rekonstrukce budovy Konrad Adenauer v Lucemburku,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uplatňují žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod je založen na nedostatku odůvodnění, jelikož žalovaný se spokojil s tím, že zrušovací rozhodnutí z 29. května 2015 a 11. června 2015 odůvodnil tím, že ostatní obdržené nabídky, mezi nimi i nabídka žalobkyň, podstatně přesahovaly odhadovanou hodnotu zakázky, z níž zadavatel předtím vycházel, aniž by tuto hodnotu v uvedených rozhodnutích upřesnil. Žalovaný totiž uvedenou odhadovanou hodnotu uvedl až v následném dopise ze dne 18. června 2015.

               2.

               Druhý, podpůrně uplatňovaný žalobní důvod je založen na zjevně nesprávném posouzení. Žalobkyně tvrdí, že odhad žalovaného ohledně hodnoty zakázky neodpovídá tržní realitě a je stižen zjevným podhodnocením.


title: Věc T-821/14: Žaloba podaná dne 20. prosince 2014 – Pollo Delta di Scabin Giancarlo e C. v. Komise

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/44

         Žaloba podaná dne 20. prosince 2014 – Pollo Delta di Scabin Giancarlo e C. v. Komise
   (Věc T-821/14)
   (2015/C 065/60)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Pollo Delta di Scabin Giancarlo e C. Snc (Porto Viro, Itálie) (zástupce: V. Migliorini, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil nicotnost a v každém případě zrušil: i) dopis Ref. SM/FUN S/2622874 ze dne 28. července 2014 (zaslaný Jerzym Plewou, generálním ředitelem pro zemědělství a rozvoj venkova, Felice Assenzovi, generálnímu řediteli pro mezinárodní záležitosti a Evropskou unii při Italském ministerstvu zemědělství a lesnictví), se kterým se žalobkyně seznámila v rámci přístupu k aktům dne 19. listopadu 2014, v rozsahu, v němž tento dopis zamítá návrh Itálie týkající se podpůrných opatření 6 až 9 požadovaných podle článku 220 nařízení (EU) č. 1308/2013, zejména opatření týkajících se jatek k utracení zvířat při provádění zdravotních opatření určených k prevenci rozšíření ptačí chřipky a opatření ohledně s tím spojených hospodářských škod; ii) Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1071/2014 ze dne 10. října 2014 o výjimečných podpůrných opatřeních pro odvětví vajec a drůbežího masa v Itálii, zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 11. října 2014, v rozsahu v němž vyjímá z podpůrných opatření přijatých podle článku 220 nařízení (EU) č. 1308/2013 jatka k utracení zvířat při provádění zdravotních opatření určených k prevenci rozšíření ptačí chřipky a s tím spojených hospodářských škod;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty uplatňovanými ve věci T-820/14, Delta Group agroalimentare v. Komise.


title: Věc F-114/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 21. ledna 2014 — Jelenkowska-Luca v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Odměna — Příspěvek za práci v zahraničí — Podmínky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. b) přílohy VII služebního řádu — Státní příslušnost státu, na jehož území se nachází místo zaměstnání — Obvyklé bydliště“ )

text:
               15.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/19

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 21. ledna 2014 — Jelenkowska-Luca v. Komise
   (Věc F-114/12) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Odměna - Příspěvek za práci v zahraničí - Podmínky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. b) přílohy VII služebního řádu - Státní příslušnost státu, na jehož území se nachází místo zaměstnání - Obvyklé bydliště)
   2014/C 78/40
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Jelenkowska-Luca (Řím, Itálie) (zástupce: P. K. Rosiak, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Herrmann a M. V. Joris, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí nepřiznat žalobkyni příspěvek za práci v zahraničí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Paní Jelenkowska-Luca ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26. 1. 2013, s. 71.


title: Věc C-87/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Ordinario di Vicenza — Itálie) — Electrosteel Europe sa v. Edil Centro SpA ( „Příslušnost a uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech — Nařízení (ES) č. 44/2001 — Zvláštní příslušnost — Článek 5 bod 1 písm. b) první odrážka — Soud místa plnění smluvního závazku, o nějž se jedná — Prodej zboží — Místo dodání — Smlouva obsahující doložku ‚,Předání: ze závodu‘  “ )

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Ordinario di Vicenza — Itálie) — Electrosteel Europe sa v. Edil Centro SpA
   (Věc C-87/10) (1)

   (Příslušnost a uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Zvláštní příslušnost - Článek 5 bod 1 písm. b) první odrážka - Soud místa plnění smluvního závazku, o nějž se jedná - Prodej zboží - Místo dodání - Smlouva obsahující doložku ‚,Předání: ze závodu‘)
   2011/C 226/09
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Ordinario di Vicenza

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Electrosteel Europe sa

      Žalovaná: Edil Centro SpA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Ordinario di Vicenza — Výklad čl. 5 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42) — Zvláštní příslušnost — Pojem „místo, kam podle smlouvy zboží bylo nebo mělo být dodáno“ — Konečné určení zboží, jež je předmětem smlouvy, nebo místo, na němž se prodávající zprostí povinnosti dodání

      Výrok

               1)

               Článek 5 bod 1 písm. b) první odrážka nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že v případě zásilkového prodeje musí být místo, kam podle smlouvy zboží bylo nebo mělo být dodáno, určeno na základě ustanovení této smlouvy.

               2)

               Aby se ověřilo, zda je místo dodání určeno „podle smlouvy“, musí vnitrostátní soud, který se věcí zabývá, zohlednit všechna relevantní ujednání a doložky této smlouvy, které mohou jasně určovat toto místo, včetně ujednání a doložek obecně známých a zakotvených zvyklostmi mezinárodního obchodu, jako jsou Incoterms („international commercial terms“) vypracované Mezinárodní obchodní komorou ve znění zveřejněném v roce 2000.

               3)

               Pokud nelze místo dodání určit na tomto základě bez odkazu na hmotné právo použitelné na smlouvu, je tímto místem místo fyzického předání zboží, na základě něhož kupující nabyl nebo měl nabýt oprávnění skutečně s tímto zbožím nakládat v konečném místě určení prodeje.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc C-384/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Rostock (Německo) dne 13. srpna 2012 — Trestní řízení proti Peru Haraldovi Lökkevikovi

text:
               10.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Rostock (Německo) dne 13. srpna 2012 — Trestní řízení proti Peru Haraldovi Lökkevikovi
   (Věc C-384/12)
   2012/C 343/05
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Rostock

      Účastníci původního trestního řízení

   Per Harald Lökkevik

      Další účastník řízení: Staatsanwaltschaft Rostock

      Předběžné otázky

   Je třeba vykládat pojem výhody ve smyslu čl. 4 odst. 3 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 (1) o ochraně finančních zájmů Evropských společenství v tom smyslu, že zahrnuje též způsobení domnělé nepříslušnosti Evropské komise uvedením údajů v dotačním řízení, které mají sloužit k obcházení oznámení projektů regionální investiční podpory s celkovými náklady na projekt ve výši alespoň 50 milionů eur, stanoveného v bodu 2 odst. 1 písm. i) víceodvětvového rámce pro regionální podpory velkým investičním projektům ze dne 7. dubna 1998 (Úř. věst. C 107, s. 7)?

      (1)  Úř. věst. L 312, s. 1.


title: Věc T-661/14: Žaloba podaná dne 11. září 2014 – Lotyšská republika v. Evropská komise

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/56

      Žaloba podaná dne 11. září 2014 – Lotyšská republika v. Evropská komise
      (Věc T-661/14)
      (2014/C 395/69)
      Jednací jazyk: lotyština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Lotyšská republika (zástupci: Inguss Kalniņš a Dace Pelše)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí rozhodnutí Komise C(2014) 4479 (1) ze dne 9. června 2014 v rozsahu, v němž se týká Lotyšské republiky a vylučuje z financování Unií výdaje ve výši 739 393,95 eur, vynaložené lotyšskou akreditovanou platební agenturou v letech 2009 až 2012, v souvislosti se stanovením požadavků podmíněnosti;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení Lotyšské republiky.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z pochybení, kterého se dopustila Komise při výkladu čl. 5 odst. 1 nařízení č. 1782/2003 (1) a čl. 6 odst. 1 nařízení č. 73/2009 (2), neboť:

                              —

                              z článku 5 nařízení č. 1782/2003 a z judikatury Soudního dvora vyplývá, že členské státy mají, s přihlédnutím k charakteristikám dotčených oblastí, diskreční pravomoc při stanovení požadavků pro dobrý zemědělský a ekologický stav;

                              —

                              problémy uvedené v příloze nařízení č. 1782/2003 lze vyřešit posouzením každého problému a určením nejvhodnějších (nejúčinnějších) pravidel mezi pravidly stanovenými uvedeným nařízením na základě vnitrostátního kontextu;

                              —

                              s ohledem na zásadu subsidiarity, to znamená, pokud se zavedení požadavku dotýká pouze malých zemědělských podniků, a způsobuje tak administrativní zátěž a náklady, které jsou výrazně vyšší než užitek, mohou členské státy zavést zásadní požadavky, pokud tyto požadavky umožňují dosáhnout cílů stanovených nařízením č. 1782/2003;

                              —

                              Komise nezaujala koherentní přístup ve vztahu k povinnému a zásadnímu charakteru požadavků uvedených v příloze III nařízení č. 1783/2003; v důsledku nečinnosti Komise do podzimu 2009 kromě toho došlo k porušení zásady ochrany legitimního očekávání.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise při výpočtu finanční opravy v případě Lotyšska uplatnila nesprávně nařízení č. 1290/2005 (2) a obecné pokyny č. VI/5530/97 (Obecné pokyny týkající se výpočtu finančních důsledků při přípravě rozhodnutí o auditu účtů záruční sekce EZOZF), neboť:

                              —

                              neuplatnila zásadu proporcionality, jelikož neuvedla, jaké riziko fondům vzniklo, a nezohlednila výpočty předložené Lotyšskou republikou, podle nichž bylo vzniklé riziko menší;

                              —

                              porušila obecné pokyny, podle nichž lze použít paušální opravu pouze tehdy, pokud nelze na základě dostupných informací vypočítat ztráty, přestože Lotyšská republika zaslala Komisi přesnou informaci, na základě které bylo možné riziko pro fondy vypočítat.

         (1)  Prováděcí rozhodnutí Komise 2014/458/EU ze dne 9. července 2014, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 205, s. 62).

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Úř. věst. L 270, s. 1)

         (2)  Nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (Úř. věst. L 209, s. 1).

         (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 209, s. 1).


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne  15. prosince 2005  ve věci C-96/05: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/65/ES — Roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky některých forem společností — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/10

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 15. prosince 2005
   ve věci C-96/05: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/65/ES - Roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky některých forem společností - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2006/C 48/19)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-96/05, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 21. února 2005, Komise Evropských společenství (zmocněnci: G. Braun a G. Zavvos) proti Řecké republice (zmocněnkyně: N. Dafniou), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Schiemann, předseda senátu, M. Ilešič (zpravodaj) a E. Levits, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 15. prosince 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Řecká republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/65/ES ze dne 27. září 2001, kterou se mění směrnice 78/660/EHS, 83/349/EHS a 86/635/EHS, pokud se jedná o pravidla oceňování pro roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky některých forem společností, bank a ostatních finančních institucí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2.

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005.


title: Věc T-253/13: Žaloba podaná dne 6. května 2013 — Orthogen v. OHIM — Arthrex Medizinische Instrumente (IRAP)

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/40

         Žaloba podaná dne 6. května 2013 — Orthogen v. OHIM — Arthrex Medizinische Instrumente (IRAP)
   (Věc T-253/13)
   2013/C 207/67
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Orthogen AG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: M. Finger a S. Krüger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Arthrex Medizinische Instrumente GmbH (Karlsfeld, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 21. února 2013 ve věci R 382/2012-1;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení včetně nákladů vzniklých v průběhu řízení o námitkách.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „IRAP“ pro výrobky a služby zařazené ve třídách 1, 5, 10, 42 a 44 — Ochranná známka Společenství č. 3 609 121

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Arthrex Medizinische Instrumente GmbH

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Absolutní důvod neplatnosti; „IRAP“ je běžná zkratka pro určitý protein, který má v určité lékařské nebo veterinární léčbě významnou úlohu.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Návrhu na zrušení bylo vyhověno.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               Porušení čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-189/15: Žaloba podaná dne 15. dubna 2015 – TMG Landelijk Media a Willems v. Komise

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/30

         Žaloba podaná dne 15. dubna 2015 – TMG Landelijk Media a Willems v. Komise
   (Věc T-189/15)
   (2015/C 190/34)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobci: TMG Landelijk Media BV (Amsterdam, Nizozemsko) a Menzo Willems (Voorburg, Nizozemsko) (zástupci: R. Le Poole a L. Broers, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 17. února 2015,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise, kterým byla zamítnuta žádost o přístup ke korespondenci mezi Nizozemskem a Komisí ohledně evropského dodatečného výměru vydanému vůči Nizozemsku v roce 2014.
   Na podporu žaloby předkládají žalobci čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení č. 1049/2001 (1): Komise neprávem odepřela přístup k určitým dokumentům s odůvodněním, že by tím byla dotčena ochrana veřejného zájmu s ohledem na finanční, měnovou a hospodářskou politiku Unie.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 3 nařízení č. 1049/2001: Komise dostatečně neprokázala, že by byl vážně ohrožen rozhodovací proces. Mimoto neprávem nezkoumala převažující veřejný zájem na zpřístupnění dotyčných dokumentů.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení č. 1049/2001 neuvedení jmen pracovníků bez řídících úkolů. Žalobci tak nemohli zjistit, na jaké úrovni byla korespondence vedena a zda jsou takoví pracovníci skutečně dotčeni.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 5 nařízení č. 1049/2001: Komise neprávem vyhověla žádosti Nizozemska odmítnou přístup k určitým dokumentům pocházející z Nizozemska z důvodů uvedených v čl. 4 odst. 1 a 3 nařízení č. 1049/2001. Potud odkazují žalobci na svá tvrzení v rámci druhého a třetího žalobního důvodu.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Věc T-89/14: Žaloba podaná dne 10. února 2014 – Export Development Bank of Iran v. Rada

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/49

         Žaloba podaná dne 10. února 2014 – Export Development Bank of Iran v. Rada
   (Věc T-89/14)
   2014/C 135/63
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Export Development Bank of Iran (Teherán, Írán) (zástupce: J.-M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1154/2013 ze dne 15. listopadu 2013 v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2013/661/SZBP ze dne 15. listopadu 2013 v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               prohlásil, že se nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 vůči žalobkyni neuplatní;

               —

               prohlásil, že se rozhodnutí 2010/413/SZBP vůči žalobkyni neuplatní;

               —

               podpůrně, zrušil prováděcí nařízení a rozhodnutí uvedená v prvních dvou odrážkách tohoto návrhového žádání, a to ode dne 20. ledna 2014;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně devět žalobních důvodů, z nichž osm je v podstatě totožných nebo podobných s žalobními důvody předloženými v rámci věci T-65/14, Bank Refah Kargaran v. Rada.
   Žalobkyně kromě toho předkládá žalobní důvod vycházející z porušení zásad rovného zacházení a zákazu diskriminace.


title: Věc C-366/05: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Optimus-Telecomunicações, SA v. Fazenda Pública (Nepřímé daně z kapitálových vkladů — Směrnice 69/335/EHS ve znění směrnice 85/303/EHS — Článek 7 odst. 1 — Daň z kapitálu — Osvobození — Podmínky — Stav ke dni 1. července 1984 )

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Optimus-Telecomunicações, SA v. Fazenda Pública
   (Věc C-366/05) (1)

   (Nepřímé daně z kapitálových vkladů - Směrnice 69/335/EHS ve znění směrnice 85/303/EHS - Článek 7 odst. 1 - Daň z kapitálu - Osvobození - Podmínky - Stav ke dni 1. července 1984)
   (2007/C 183/10)
   Jednací jazyk: portugalština
   Předkládající soud
   Supremo Tribunal Administrativo
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Optimus-Telecomunicações, SA

      Žalovaná: Fazenda Pública

      Vedlejší účastník řízení: Ministério Público
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Supremo Tribunal Administrativo – Výklad čl. 4 odst. 2, čl. 7 odst. 1, článků 8 a 10 směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (Úř. věst. L 249, s. 25; Zvl. vyd. 09/01, s. 11 ), ve znění směrnice Rady 85/303/EHS ze dne 10. června 1985 (Úř. věst. L 156, s. 23; Zvl. vyd. 09/01, s. 122) – Uložení kolkovného akciové společnosti za operaci zvýšení jejího základního kapitálu prostřednictvím peněžitých vkladů, ačkoli ke dni 1. července 1984 byl tento typ operací od uvedené daně osvobozen
   Výrok

               1)

               V případě, že stát, jako Portugalská republika, přistoupil k Evropskému společenství s účinností ke dni 1. ledna 1986, aniž by v aktu o přistoupení tohoto státu či v jiném aktu Společenství existovala odchylná ustanovení, musí být čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů, ve znění směrnice Rady 85/303/EHS ze dne 10. června 1985, vykládán v tom smyslu, že v něm stanovené povinné osvobození od daně platí pro všechny operace spadající do působnosti směrnice 69/335, jež byly v uvedeném státě dne 1. července 1984 osvobozeny od daně z kapitálu nebo byly podřízeny této dani ve snížené sazbě nejvýše 0,50 %.

               2)

               V případě, že stát, jako Portugalská republika, přistoupil k Evropskému společenství s účinností ke dni 1. ledna 1986, čl. 7 odst. 1 a článek 10 směrnice 69/335, ve znění směrnice 85/303, zakazují po dni 1. ledna 1986 zavedení kolkovného pro operaci zvýšení základního kapitálu spadající do působnosti směrnice 69/335, jež byla ke dni 1. července 1984 osvobozena od uvedené daně na základě vnitrostátního práva.

      (1)  Úř. věst. C 330, 24.12.2005.


title: Věc T-157/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/63

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise
   (Věc T-157/06) (1)

   (2008/C 301/113)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006.


title: Věc T-553/15: Žaloba podaná dne 25. září 2015 – Export Development Bank of Iran v. Rada

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/60

         Žaloba podaná dne 25. září 2015 – Export Development Bank of Iran v. Rada
   (Věc T-553/15)
   (2015/C 398/75)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Export Development Bank of Iran (Teherán, Írán) (zástupce: J. M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál rozhodl:

               —

               že Rada Evropské unie tím, že přijala a ponechala v platnosti omezující opatření, které přijala vůči EDBI a které bylo zrušeno rozsudkem Tribunálu ze dne 6. září 2013 (věci T-4/11 a T-5/11), založila mimosmluvní odpovědnost Evropské unie;

               —

               že Evropská unie je tudíž povinna nahradit újmu, která v důsledku toho vznikla žalobkyni;

               —

               že majetková újma se stanoví na částku 5 6 4 70  860 USD, tj. 5 0 5 08  718 eur podle stávajícího kurzu, k níž je třeba přidat zákonné úroky a jakoukoliv další částku, která by byla odůvodněná;

               —

               že nemajetková újma se stanoví na částku 7 4 1 32  366 USD, tj. 6 6 20  613eur podle stávajícího kurzu, k níž je třeba přidat zákonné úroky a jakoukoliv další částku, která by byla odůvodněná;

               —

               podpůrně, že všechny částky požadované z titulu nemajetkové újmy nebo jejich část mají být považovány za součást majetkové újmy a mají být takto zaznamenávány; a

               —

               že se Radě ukládá náhrada nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně na podporu žaloby uplatňuje šest žalobních důvodů – dva se týkají vzniku mimosmluvní odpovědnosti Evropské unie a čtyři se týkají újmy vyplývající z protiprávnosti, které se dopustila Rada Evropské unie.

               —

               Ke vzniku mimosmluvní odpovědnosti Evropské unie

                           1.

                           První žalobní důvod vychází z protiprávnosti jednání vytýkaného Radě (přijala a ponechala v platnosti rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků žalobkyně), která byla náležitě konstatována rozsudkem ze dne 6. září 2013, Export Development Bank of Iran v. Rada, T-4/11 a T-5/11, EU:T:2013:400.

                           2.

                           Druhý žalobní důvod vychází ze skutečnosti, že protiprávnost, které se Rada dopustila, je dostatečně závažným porušením právních pravidel, jejichž předmětem je přiznání práv jednotlivcům.

               —

               K újmě vyplývající z protiprávnosti, které se dopustila Rada Evropské unie

                           3.

                           Třetí žalobní důchod vychází z ukončení činností žalobkyně v oblasti dokumentárního akreditivu, jakožto přímého důsledku protiprávního opatření.

                           4.

                           Čtvrtý žalobní důvod vychází z ušlého zisku, který je důsledkem toho, že žalobkyni je znemožněn přístup k jejím zmraženým finančním prostředkům v Evropské unii.

                           5.

                           Pátý žalobní důvod vychází z újmy, která vznikla v důsledku přerušení devizových transferů.

                           6.

                           Šestý žalobní důvod vychází z nemajetkové újmy.


title: Věc T-411/11: Usnesení Tribunálu ze dne 10. března 2014 – Hemofarm v. OHIM – Laboratorios Diafarm (HEMOFARM) „Ochranná známka Společenství  — Námitkové řízení  — Zpětvzetí námitek  — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/36

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. března 2014 – Hemofarm v. OHIM – Laboratorios Diafarm (HEMOFARM)
   (Věc T-411/11) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2014/C 135/45
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hemofarm AD farmaceutsko-hemijska industrija Vršac (Vršac, Srbsko) (zástupkyně: D. Cañadas Arcas, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Laboratorios Diafarm, SA (Barberà del Vallès, Španělsko) (zástupkyně: E. Sugrañes Coca, advokátka)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. května 2011 (věc R 298/2010-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Laboratorios Diafarm, SA a Hemofarm AD farmaceutsko-hemijska industrija Vršac

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2.

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 311, 22.10.2011.


title: Věc C-513/07: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. října 2008 – AGC Flat Glass Europe SA, dříve Glaverbel SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 7 odstavec 3 — Obrazová ochranná známka představující texturu povrchu skla — Zamítnutí zápisu — Důkaz rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Cílová veřejnost a území, které je třeba vzít v úvahu )

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/12

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. října 2008 – AGC Flat Glass Europe SA, dříve Glaverbel SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-513/07) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 7 odstavec 3 - Obrazová ochranná známka představující texturu povrchu skla - Zamítnutí zápisu - Důkaz rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Cílová veřejnost a území, které je třeba vzít v úvahu“)
   (2009/C 69/20)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: AGC Flat Glass Europe SA, dříve Glaverbel SA (zástupce: T. Koerl, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: O. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 12. září 2007 ve věci T-141/06, Glaverbel v. OHIM, kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost rozhodnutí R 986/2004-4 čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 1. března 2006, kterým bylo zamítnuto odvolání proti rozhodnutí průzkumového referenta, kterým byl zamítnut zápis obrazové ochranné známky představující texturu povrchu skla pro určité výrobky zařazené do tříd 19 a 21
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               AGC Flat Glass Europe SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 51, 23.2.2008.


title: Věc T-528/10: Žaloba podaná dne 15. listopadu 2010 — Truvo Belgium v. OHIM — AOL (TRUVO)

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/42

         Žaloba podaná dne 15. listopadu 2010 — Truvo Belgium v. OHIM — AOL (TRUVO)
   (Věc T-528/10)
   ()
   2011/C 30/76
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Truvo Belgium (Antverpy, Belgie) (zástupce: O. van Haperen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: AOL LLS (Dulles, Spojené státy)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 31. srpna 2010 ve věci R 893/2009-2 a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobce

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „TRUVO“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 35, 38 a 41 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 5632948

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: zápis ochranné známky Společenství č. 4756169 týkající se obrazové ochranné známky „TRUVEO“ pro služby zařazené do třídy 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám a zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství pro třídu 38 v celém rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (1), jelikož se odvolací senát dopustil pochybení (i) při vzhledovém a fonetickém srovnání označení, (ii) při srovnání označení tím, že ochranné známce osoby, která podala námitky, nepřisoudil žádný význam, (iii) při srovnání služeb a (iv) při posouzení relevantní veřejnosti.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-436/14: Žaloba podaná dne 9. června 2014 – Neka Novin v. Rada

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/60

         Žaloba podaná dne 9. června 2014 – Neka Novin v. Rada
   (Věc T-436/14)
   2014/C 253/81
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Neka Novin (Yusef Abad, Irán) (zástupce: L. Vidal, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady o zachování sankce uložené žalobkyni ve znění oznámení ze dne 15. března 2014;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení, jelikož důvody uvedené pro zachování omezujících opatření uložených žalobkyni nemohou obstát.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení, jelikož žalovaná nesprávně dospěla k závěru, že žalobkyně získala specializovaný materiál, který lze přímo využít v rámci íránského jaderného programu.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení proporcionality a práva na vlastnictví.


title: Výmaz věci C-50/03

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/19

         Výmaz věci C-50/03 (1)

   (2005/C 45/35)

      (Jednací jazyk: němčina)

   Usnesením ze dne 9. listopadu 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-50/03 (žádost l'Oberlandesgericht Rostok o rozhodnutí o předběžné otázce): 1. Simrad GmbH Co. KG, 2. Kongsberg Simrad AS proti Ministerium für Bildung, Wissenschaft und Kultur Macklenburg-Vorpommern.

      (1)  Úř. věst. C 112, 10.5.2003.


title: Věc T-713/15: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2015 – Pharm-a-care Laboratories v. OHIM – Pharmavite (VITAMELTS)

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/73

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2015 – Pharm-a-care Laboratories v. OHIM – Pharmavite (VITAMELTS)
   (Věc T-713/15)
   (2016/C 038/99)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd (Sydney, Austrálie) (zástupce: I. De Freitas, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Pharmavite LLC (Kalifornie, Spojené státy)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitel sporné ochranné známky: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Společenství „VITAMELTS“ Ochranná známka Společenství č. 11 403 581

      Řízení před OHIM: řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 10. září 2015 ve věci R 2649/2014-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               v plném rozsahu potvrdil rozhodnutí zrušovacího oddělení tak, aby byla zamítnuta žádost o prohlášení neplatnosti č. 8627 C;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009. Odvolací senát se dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že žalobkyně nejednala v dobré víře při podání přihlášky sporné ochranné známky;

               —

               napadené rozhodnutí je zčásti stižené vadou spočívající v porušení základní procesní záruky, a sice skutečností, že žalobkyni nebylo umožněno, aby se vyjádřila k důkazům oznámeným osobě navrhující prohlášení neplatnosti.


title: Věc C-405/04P: Opravný prostředek podaný dne 22. září 2004 Nippon Steel Corp. proti rozsudku vydanému dne 8. července 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým senátem) ve spojených věcech T-67/00, T-68/00, T-71/00 a T-78/00 mezi JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp., Sumitomo Metal Industries Ltd a Komisí Evropských společenství

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/10

         Opravný prostředek podaný dne 22. září 2004 Nippon Steel Corp. proti rozsudku vydanému dne 8. července 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým senátem) ve spojených věcech T-67/00, T-68/00, T-71/00 a T-78/00 mezi JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp., Sumitomo Metal Industries Ltd a Komisí Evropských společenství
   (Věc C-405/04P)
   (2004/C 284/20)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 22. září 2004 opravný prostředek podaný Nippon Steel Corp., se sídlem v Tokiu (Japonsko), zastoupené J.-F. Bellisem a K. Van Hovem, advokáty s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti rozsudku vydanému dne 8. července 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým senátem) ve spojených věcech T-67/00, T-68/00, T-71/00 a T-78/00 mezi JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp., Sumitomo Metal Industries Ltd a Komisí Evropských společenství.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 8. července 2004 ve spojených věcech T-67/00, T-68/00, T-71/00 a T-78/00 mezi JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp., Sumitomo Metal Industries Ltd a Komisí Evropských společenství v části týkající se Nippon Steel Corporation;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 8. prosince 1999 týkající se řízení dle článku 81 Smlouvy o založení Evropského společenství (Věc IV/E-1/35.860-B bezešvé ocelové trubky) v části týkající se Nippon Steel Corporation; nebo

               —

               nebo podpůrně, pro případ, že účastník řízení podávající opravný prostředek bude úspěšný s tímto opravným prostředkem jen v části týkající se projektovaného potrubí uloženou pokutu společnosti Nippon Steel Corporation snížil o dvě třetiny; a

               —

               uložil Komisi nahradit náklady řízení před Soudem prvního stupně a řízení před Soudním dvorem.

         Důvody opravného prostředku a hlavní argumenty:
   Účastník řízení podávající opravný prostředek uvádí, že rozsudek Soudu prvního stupně má být zrušen z následujících důvodů:

               a)

               Soud prvního stupně tím, že použil nesprávný postup dokazování ve věci, ve které účastník řízení podávající opravný prostředek prokázal, že výpověď Komise je neslučitelná s jeho obchodními zájmy a je tedy iracionální, se dopustil právního omylu;

               b)

               Soud prvního stupně tím, že použil nesprávný postup dokazování ve věci, ve které jsou písemné důkazy nejednoznačné a ve které účastník řízení podávající opravný prostředek nabídl věrohodné vysvětlení dotčeného jednání, se dopustil právního omylu;

               c)

               Soud prvního stupně tím, že použil nesprávný postup dokazování, pokud jde o posouzení stupně přesvědčivosti, kterým by se napadená výpověď, kterou Komise použila jako hlavní důkaz, měla vyznačovat, ale která je nevěrohodná, velmi nejednoznačná a v rozporu s jinými důkazy, se dopustil právního omylu;

               d)

               Soud prvního stupně tím, že uvedl vnitřně rozporné a nepřiměřené odůvodnění, jelikož dospěl k závěru, že výpověď pana Bechera (zaměstnanec společnosti Mannesmann) ze dne 21. dubna 1997 může potvrdit výpověď pana Verluca, ředitele Vallourec Oil Gas, týkající se domnělého porušení cizích práv, pokud jde o projektové vodné trubky, se dopustil právního omylu.


title: Věc C-244/11: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 8. listopadu 2012 — Evropská komise v. Řecká republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Články 43 ES a 56 ES — Režim, který nabytí hlasovacích práv představujících více než 20 % základního kapitálu některých „akciových společností strategického významu“ váže na předchozí povolení — Mechanismus následné kontroly některých rozhodnutí přijatých těmito společnostmi“ )

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/15

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 8. listopadu 2012 — Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-244/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Články 43 ES a 56 ES - Režim, který nabytí hlasovacích práv představujících více než 20 % základního kapitálu některých „akciových společností strategického významu“ váže na předchozí povolení - Mechanismus následné kontroly některých rozhodnutí přijatých těmito společnostmi)
   2013/C 9/22
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Montaguti a G. Zavvos, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupci: P. Mylonopoulos a K. Boskovits, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Vnitrostátní právní úprava, která nabytí hlasovacích práv rovnajících se 20 % základního kapitálu a více podniků strategického národního významu váže na předběžné povolení — Porušení článků 49 SFEU a 63 SFEU

      Výrok

               1)

               Řecká republika tím, že stanovila požadavky uvedené v čl. 11 odst. 1 ve spojení s čl. 11 odst. 2, jakož i požadavky uvedené v čl. 11 odst. 3 zákona 3631/2008 o vytvoření národního fondu pro sociální soudržnost, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 43 ES týkajícího se svobody usazování.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 219, 23.7.2011.


title: Věc C-117/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/29

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-117/08) (1)

   (2008/C 301/45)

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 116, 9.5.2008.


title: Věc F-39/07: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 6. května 2009 — Campos Valls v. Rada ( Veřejná služba — Úředníci — Přijímání — Jmenování — Pracovní místo vedoucího oddělení — Zamítnutí žádosti žalobce o pracovní místo — Podmínky požadované v oznámení o volném pracovním místě — Zjevně nesprávné posouzení )

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/34

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 6. května 2009 — Campos Valls v. Rada
   (Věc F-39/07) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Přijímání - Jmenování - Pracovní místo vedoucího oddělení - Zamítnutí žádosti žalobce o pracovní místo - Podmínky požadované v oznámení o volném pracovním místě - Zjevně nesprávné posouzení“)
   2009/C 193/55
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Manuel Campos Valls (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada (zástupkyně: M. Arpio Santacruz a I. Šulce, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Jednak zrušení rozhodnutí, kterým OOJ zamítl žádost žalobce o pracovní místo vedoucího španělského oddělení na GŘ A, Ředitelství III — Překlady a produkce dokumentů — Jazyková služba, kterého se týká sdělení zaměstnancům CP46/06, a jednak rozhodnutí, kterým OOJ na uvedené pracovní místo jmenoval jiného uchazeče

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 9.6.2007, s. 28.


title: Věc T-885/16: Žaloba podaná dne 15. prosince 2016 – Mass Response Service v. Komise

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/54

         Žaloba podaná dne 15. prosince 2016 – Mass Response Service v. Komise
   (Věc T-885/16)
   (2017/C 038/70)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Mass Response Service GmbH (Vídeň, Rakousko) (zástupci: J.-M. Schultze, S. Pautke a C. Ehlenz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil za neplatné jednání Komise uskutečněné oddělením kontroly slučování podniků Generálního ředitelství pro hospodářskou soutěž v rámci provedení třetí podmínky („non-MNO-Remedy“) rozhodnutí M.7018, zejména jeho názor vyjádřený v e-mailu ze dne 24. října 2016 a 29. října 2016, který non-MNO-Remedy s vyloučením MVNO (mobile virtual network operations), jako je žalobkyně, omezuje pouze na poskytovatele služeb;

               —

               podpůrně zrušil rozhodnutí C(2014) 4443 final ve věci M.7018;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody, které jsou v podstatě totožné nebo podobné žalobním důvodům uvedeným ve věci T-884/16, Multiconnect v. Komise.


title: Věc T-242/16: Žaloba podaná dne 17. května 2016 – Stavytskyi v. Rada

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/50

         Žaloba podaná dne 17. května 2016 – Stavytskyi v. Rada
   (Věc T-242/16)
   (2016/C 270/57)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Edward Stavytskyi (Belgie) (zástupci: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey a D. Rovetta, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/318 ze dne 4. března 2016, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, jakož i prováděcí nařízení Rady (EU) 2016/311 ze dne 4. března 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, v rozsahu, v němž tyto akty ponechávají žalobce na seznamu osob a subjektů, na které se vztahují tato omezující opatření;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že zařazení na seznam je protiprávní, jelikož postup zařazení byl změněn tak, že umožňuje zařazení na základě pouhého trestního řízení, aniž je nutné soudní rozhodnutí.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Rada uvedla pouze nedostatečné a stereotypní odůvodnění, jelikož pouze zkopírovala text z právní úpravy upravující zařazení na seznam.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Rada se dopustila zjevně nesprávného posouzení, jelikož neměla dostatečně pevný skutkový základ k zařazení žalobce na základě toho, že byl předmětem trestního řízení vedeného ukrajinskými orgány pro zneužití veřejných prostředků či majetku.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že opatření přijatá Radou nepředstavují ve vztahu k žalobci zahraničněpolitická opatření, nýbrž opatření v rámci mezinárodní spolupráce v trestním řízení, která tudíž byla přijata na nesprávném právním základě.


title: Věc T-79/17: Žaloba podaná dne 6. února 2017 – Schoonjans v. Komise

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/42

         Žaloba podaná dne 6. února 2017 – Schoonjans v. Komise
   (Věc T-79/17)
   (2017/C 112/58)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Alain Schoonjans (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
   určil a rozhodl, že

               —

               rozhodnutí výběrové komise ze dne 11. dubna 2016, kterým byla zamítnuta kandidatura žalobce v rámci vnitřního výběrového řízení COM/02/AST/16, se zrušuje;

               —

               Evropské komisi se ukládá uhradit žalobci částku 5 000 eur jako náhradu nemajetkové újmy, kterou utrpěl;

               —

               Evropské Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby vznáší žalobce námitku protiprávnosti oznámení o výběrovém řízení založenou na dvou žalobních důvodech.

               1.

               První žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 82 odst. 7 pracovního řádu ostatních zaměstnanců (PŘOZ) spočívajícího v tom, že Komise omezila přístup k vnitřnímu výběrovému řízení vypsanému pro platovou třídu AST2 jen na smluvní zaměstnance zařazené do funkční skupiny III.

               2.

               Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 27 prvního pododstavce služebního řádu úředníků Evropské unie spočívajícího v tom, že tato podmínka připuštění není v každém případě odůvodněná zájmem služby ani povahou obsazovaných pracovních míst.


title: Věc C-151/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španělsko) dne 14. dubna 2008 – N. N. Renta, S.A. v. Generalidad de Cataluña

text:
               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španělsko) dne 14. dubna 2008 – N. N. Renta, S.A. v. Generalidad de Cataluña
   (Věc C-151/08)
   (2008/C 158/17)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: N. N. Renta, S.A.

      Žalovaná: Generalidad de Cataluña
   Předběžná otázka
   Je slučitelné s článkem 33 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 zachovávání progresivní nebo poměrné daně z listinných právních aktů, pokud tato daň dopadá na formální zachycení koupě uskutečněné podnikatelem, jehož činnost spočívá v nákupu nemovitostí za účelem jejich pozdější přeměny nebo nájmu, přičemž je dána shoda ohledně zdanitelného plnění, základu daně a osoby povinné k dani s daní z přidané hodnoty, která je vyžadována zároveň ze stejné operace koupě?


title: Věc T-620/16: Žaloba podaná dne 30. srpna 2016 – The Logistical Approach v. EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic)

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/51

         Žaloba podaná dne 30. srpna 2016 – The Logistical Approach v. EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic)
   (Věc T-620/16)
   (2016/C 402/60)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Logistical Approach BV (Uden, Nizozemsko) (zástupce: R. Milchior, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Francie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „Idealogistic“ – Přihláška č. 12 318 234

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. června 2016 ve věci R 1435/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               podpůrně změnil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž nesprávně potvrdilo rozhodnutí námitkového oddělení, kterým byl zamítnut zápis ochranné známky 012318234 pro služby „poradenství v oblasti logistiky, jako jsou volba trasy, zřizování skladů a volba dopravního prostředku“;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článku 76 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-345/05 R III: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 22. listopadu 2007 – V v. Parlament ( Předběžné opatření — Zbavení člena Evropského parlamentu imunity — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence fumus boni juris )

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/22

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 22. listopadu 2007 – V v. Parlament
   (Věc T-345/05 R III)
   („Předběžné opatření - Zbavení člena Evropského parlamentu imunity - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence fumus boni juris“)
   (2008/C 37/33)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: V (zástupci: J. Lofthouse, C. Hayes, barristers, a M. Monan, solicitor)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: H. Krück, D. Moore a M. Windisch, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh směřující k novému přezkumu prvního a druhého návrhu žalobce na předběžné opatření, které byly zamítnuty usneseními předsedy Soudu ze dne 16. března 2007, V v. Parlament, T-345/05 R, a ze dne 27. června 2007, V v. Parlament, T-345/05 R II, nezveřejněnými ve Sbírce rozhodnutí
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.