title: Věc C-395/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 13. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — BLV Wohn- und Gewerbebau GmbH v. Finanzamt Lüdenscheid ( „Daně — Šestá směrnice o DPH — Rozhodnutí 2004/290/ES — Uplatnění odchylky členským státem — Povolení — Článek 2 bod 1 — Pojem „práce související s výstavbou“ — Výklad — Zahrnutí dodání zboží — Možnost částečného uplatnění této odchylky — Omezení“ )

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 13. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — BLV Wohn- und Gewerbebau GmbH v. Finanzamt Lüdenscheid
   (Věc C-395/11) (1)

   (Daně - Šestá směrnice o DPH - Rozhodnutí 2004/290/ES - Uplatnění odchylky členským státem - Povolení - Článek 2 bod 1 - Pojem „práce související s výstavbou“ - Výklad - Zahrnutí dodání zboží - Možnost částečného uplatnění této odchylky - Omezení)
   2013/C 38/08
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: BLV Wohn- und Gewerbebau GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Lüdenscheid

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesfinanzhof — Výklad čl. 2 bodu 1 rozhodnutí Rady 2004/290/ES ze dne 30. března 2004, kterým se Německu povoluje uplatňovat opatření odchylující se od článku 21 šesté směrnice 77/388/EHS o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu (Úř. věst. L 94, s. 59) — Právo členského státu, jemuž bylo povolení přiznáno, uplatnit tuto odchylku pouze částečně — Pojem „práce související s výstavbou“ obsažený ve zmíněném ustanovení — Případné zahrnutí dodání zboží

      Výrok

               1)

               Článek 2 bod 1 rozhodnutí Rady 2004/290/ES ze dne 30. března 2004, kterým se Německu povoluje uplatňovat opatření odchylující se od článku 21 šesté směrnice 77/388/EHS o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu, musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „práce související s výstavbou“ uvedený v tomto ustanovení zahrnuje kromě plnění považovaných za poskytování služeb, vymezených v čl. 6 odst. 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 2004/7/ES ze dne 20. ledna 2004, i plnění představující dodání zboží ve smyslu čl. 5 odst. 1 této směrnice.

               2)

               Rozhodnutí 2004/290 musí být vykládáno v tom smyslu, že je Spolková republika Německo oprávněna využít povolení přiznané tímto rozhodnutím pouze částečně pro určité podskupiny, jako jsou jednotlivé druhy prací souvisejících s výstavbou, a pro plnění určitým příjemcům plnění. Při vytváření těchto podskupin je tento členský stát povinen dodržovat zásadu daňové neutrality, jakož i obecné zásady unijního práva, k nimž patří zejména zásady proporcionality a právní jistoty. Je na předkládajícím soudu, aby při zohlednění veškerých relevantních právních a skutkových okolností ověřil, zda ve věci v původním řízení tomu tak je, a případně přijal opatření nezbytná k nápravě škodlivých následků použití dotčených ustanovení, které je v rozporu se zásadami proporcionality či právní jistoty.

      (1)  Úř. věst. C 311, 22.10.2011.


title: Věc C-580/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 21. listopadu 2011 — Tarragona Power S. L. v. Gas Natural SDG, S.A., Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. a Endesa, S.A.

text:
               11.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 21. listopadu 2011 — Tarragona Power S. L. v. Gas Natural SDG, S.A., Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. a Endesa, S.A.
   (Věc C-580/11)
   2012/C 39/17
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Tarragona Power S.L.

      Další účastníci řízení: Gas Natural SDG, S.A., Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. a Endesa, S.A.

      Předběžné otázky

   Může být článek 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (1) ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES, vykládán v tom smyslu, že nebrání uplatnění takových vnitrostátních právních předpisů, jako jsou právní předpisy, přezkoumávané v tomto řízení, jejichž cílem a dopadem je snížení odměny za výrobu elektřiny o částku odpovídající hodnotě povolenek na emise, které byly v příslušném období bezplatně přiděleny?

      (1)  Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631.


title: Věc C-27/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'Etat (Francie) dne 26. ledna 2007 – Banque Fédérative du Crédit Mutuel v. Ministre de l'Economie, des Finances et de l'Industrie

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'Etat (Francie) dne 26. ledna 2007 – Banque Fédérative du Crédit Mutuel v. Ministre de l'Economie, des Finances et de l'Industrie
   (Věc C-27/07)
   (2007/C 82/28)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Conseil d'Etat
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Banque Fédérative du Crédit Mutuel

      Žalovaný: Ministre de l'Economie, des Finances et de l'Industrie
   Předběžná otázka
   Opětovné zahrnutí 5 % daňových zápočtů poskytnutých při vyplácení zisků dceřinou společností usazenou v jiném členském státě Evropské unie do zdanitelného zisku mateřské společnosti usazené ve Francii, když na tyto vyplacené zisky byla v tomto jiném členském státě uplatněna srážková daň, nemá účinek na úroveň zdanění mateřské společnosti, pokud tato mateřská společnost může uplatnit všechny tyto daňové zápočty u dlužné daně. V případě, že mateřská společnost, vzhledem k tomu, že se rozhodne dále nevyplatit tyto zisky svým akcionářům ve lhůtě pěti let, nemůže využít daňové zvýhodnění, které představují tyto daňové zápočty, může být dodatečné zdanění vztahující se ke korporační dani, které vyplývá z opětovného zahrnutí 5 % daňových zápočtů do jejího zdanitelného výsledku, považováno za povolené ustanoveními čl. 7 odst. 2 směrnice č. 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 (1) z důvodu nízké částky tohoto zdanění a okolnosti, že bylo zavedeno v přímém vztahu k daňovým zápočtům zavedeným za účelem omezení ekonomického dvojího zdanění dividend nebo musí být považováno za porušující cíle vyplývající z článku 4 téže směrnice?

      (1)  Směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (Úř. věst. L 225, s. 6).


title: Věc C-418/10 P: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 28. března 2011 — Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Stabilator sp. z o. o. ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Námitkové řízení — Starší ochranná známka STABILAT — Obrazové označení „stabilator“ — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti výrobků a služeb“ )

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/8

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 28. března 2011 — Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Stabilator sp. z o. o.
   (Věc C-418/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Námitkové řízení - Starší ochranná známka STABILAT - Obrazové označení „stabilator“ - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti výrobků a služeb)
   2011/C 211/14
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH (zástupci: A. Zinnecker a S. Müller, Rechtsanwälte)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec), Stabilator sp. z o. o. (zástupce: M. Kacprzak, radca prawny)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 7. července 2010, Herhof v. OHIM — Stabilator (T-60/09), kterým Tribunál zamítl žalobu podanou majitelem slovní ochranné známky Společenství STABILAT pro výrobky a služby zařazené do tříd 1, 7, 11, 20, 37, 40 a 42 proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. prosince 2008, kterým byla zamítnuta jeho námitka podaná proti zápisu obrazové ochranné známky Společenství stabilator pro výrobky a služby zařazené do tříd 19, 37 a 42 — Nesprávné posouzení podobnosti služeb chráněných kolidujícími si ochrannými známkami — Porušení práva být vyslechnut před soudem

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 288, 23.10.2010.


title: Věc T-318/09: Žaloba podaná dne 14. srpna 2009 — Audi a Volkswagen v. OHIM (TDI)

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/67

         Žaloba podaná dne 14. srpna 2009 — Audi a Volkswagen v. OHIM (TDI)
   (Věc T-318/09)
   2009/C 267/121
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Audi AG (Ingolstadt, Německo), Volkswagen AG (Wolfsburg, Německo) (zástupce: P. Kather, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ze dne 14. května 2009, věc: R 226/2007-1;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „TDI“ pro výrobky zařazené do třídy 12 (přihláška č. 3 179 058)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
   Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009 (1), jelikož přihlašovaná ochranná známka je potřebným způsobem na trhu zavedena užíváním,

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009, jelikož přihlašovaná ochranná známka má nezbytnou rozlišovací způsobilost,

               —

               porušení čl. 76 odst. 1 první věty nařízení č. 207/2009, jelikož se žalovaný nezabýval důkazními návrhy žalobkyň,

               —

               porušení článku 75 nařízení č. 207/2009

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc C-308/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 3. srpna 2009 — B.A.M. Vermeer Contracting Sp. z.o.o. v. Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/34

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 3. srpna 2009 — B.A.M. Vermeer Contracting Sp. z.o.o. v. Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Věc C-308/09)
   2009/C 267/63
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka v řízení o opravném prostředku: B.A.M. Vermeer Contracting Sp. z.o.o

      Další účastník řízení: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutno články 49 a 50 Smlouvy o založení Evropského společenství vykládat v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jaká je obsažená v článku 2 Wet arbeid vreemdelingen ve spojení s čl. 1e odst. 1 písm. c) nařízení provádějícího Wet arbeid vreemdelingen, podle které je pro vyslání pracovníků ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. c) směrnice 96/71/ES (1) nezbytné získat povolení pro zaměstnávání osob?

               2)

               Na základě jakých kritérií je třeba určit, zda je dáno vyslání pracovníků ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. c) směrnice 96/71/ES?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb (Úř. věst. 1997, L 18, s. 1; Zvl. vyd. 05/02, s. 431).


title: Věc C-54/08: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. května 2011 — Evropská komise v. Spolková republika Německo ( „Nesplnění povinnosti státem — Článek 43 ES — Svoboda usazování — Notáři — Podmínka státní příslušnosti — Článek 45 ES — Účast na výkonu veřejné moci — Směrnice 89/48/EHS a směrnice 2005/36/ES“ )

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. května 2011 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-54/08) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Článek 43 ES - Svoboda usazování - Notáři - Podmínka státní příslušnosti - Článek 45 ES - Účast na výkonu veřejné moci - Směrnice 89/48/EHS a směrnice 2005/36/ES)
   2011/C 204/07
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: H. Støvlbæk a G. Braun, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupce: S. Behzadi-Spencer, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma, J. Kemper, U. Karpenstein a J. Möller, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Bulharská republika (zástupci: T. Ivanov a E. Petranova, zmocněnci), Česká republika (zátupce: M. Smolek, zmocněnec), Estonská republika (zástupce: L. Uibo, zmocněnec), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a B. Messmer, zmocněnci), Lotyšská republika (zástupci: L. Ostrovska, K. Drēviņa a J. Barbale, zmocněnkyně), Litevská republika (zástupci: D. Kriaučiūnas a E. Matulionytė, zmocněnci), Maďarská republika (zástupci: R. Somssich, K. Veres a M. Fehér, zmocněnci), Rakouská republika (zástupci: E. Riedl, G. Holley a M. Aufner, zmocněnci), Polská republika (zástupci: M. Dowgielewicz, C. Herma a D. Lutostańska, zmocněnci), Republika Slovinsko (zástupci: V. Klemenc a Ž. Cilenšek Bončina, zmocněnci), Slovenská republika (zátupci: J. Čorba a B. Ricziová, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 43 ES a 45 ES — Neprovedení směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (Úř. věst. L 19, s. 16; Zvl. vyd. 05/01, s. 337) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (Úř. věst. L 255, s. 22), pokud jde o povolání notáře — Vnitrostátní právní úprava, která pro výkon povolání notáře stanoví podmínku státní příslušnosti — Pojem „činnost spjatá s výkonem veřejné moci“

      Výrok

               1)

               Spolková republika Německo tím, že pro přístup k povolání notáře stanovila podmínku státní příslušnosti, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 43 ES.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise, Spolková republika Německo, Bulharská republika, Česká republika, Estonská republika, Francouzská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Maďarská republika, Rakouská republika, Polská republika, Republika Slovinsko, Slovenská republika a Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 107, 26.4.2008


title: Věc T-400/07: Žaloba podaná dne 5. listopadu 2007 – GretagMacbeth v. OHIM (Barvy ve čtvercích)

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/43

         Žaloba podaná dne 5. listopadu 2007 – GretagMacbeth v. OHIM (Barvy ve čtvercích)
   (Věc T-400/07)
   (2007/C 315/82)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: GretagMacbeth LLC (New Windsor, Spojené státy) (zástupce: J. Weiser, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 30. srpna 2007 ve věci odvolání R 30/2007-4 týkajícího se přihlášky ochranné známky Společenství č. 4 634 572;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Barevná ochranná známka „Barvy ve čtvercích“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16 a 42 (přihláška č. 4 634 572).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), neboť přihlašované ochranné známce byla neprávem odepřena jakákoliv rozlišovací způsobilost ve vztahu k požadovaným výrobkům a službám.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-75/15: Žaloba podaná dne 17. února 2015 – ROD Leichtmetallräder v. OHIM – Rodi TR (ROD)

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/39

         Žaloba podaná dne 17. února 2015 – ROD Leichtmetallräder v. OHIM – Rodi TR (ROD)
   (Věc T-75/15)
   (2015/C 118/50)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ROD Leichtmetallräder GmbH (Weiden in der Oberpfalz, Německo) (zástupci: J. Hellenbrand a J. Biener, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Rodi TR, SL (Lleida, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „ROD“ – Přihláška č. 5 694 989

      Řízení před OHIM: řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. prosince 2014 ve věci R 281/2014-5.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení OHIM ze dne 22. listopadu 2013;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení před Tribunálem i před odvolacím senátem OHIM.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 65 odst. 2 ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení podstatných procesních náležitostí – porušení pravidla 39 odst. 3 a pravidla 37 písm. b) bodu ii) nařízení č. 2868/95.


title: Věc C-467/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Barcelona (Španělsko) dne 31. října 2008 – Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE) v. Padawan, S.L., další účastnice: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Barcelona (Španělsko) dne 31. října 2008 – Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE) v. Padawan, S.L., další účastnice: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)
   (Věc C-467/08)
   (2009/C 19/21)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Audiencia Provincial de Barcelona
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE)

      Žalovaná: Padawan, S.L.

      Další účastnice: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)
   Předběžné otázky

               1)

               Zda je pojem „spravedlivá odměna“ uvedený v čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice 2001/29/ES (1) vyjádřením, či nikoli, harmonizace, nezávisle na oprávnění přiznaném členským státům, aby si zvolily systém výběru, který považují za relevantní pro zavedení práva na „spravedlivou odměnu“ nositelů práv duševního vlastnictví dotčených stanovením výjimky z práva na rozmnožování týkající se soukromého rozmnožování.

               2)

               Zda bez ohledu na systém použitý každým členským státem ke stanovení spravedlivé odměny má tato odměna respektovat přiměřenou rovnováhu mezi dotčenými subjekty, nositeli práv duševního vlastnictví dotčenými výjimkou týkající se soukromého rozmnožování oprávněnými k této odměně na jedné straně, a subjekty přímo nebo nepřímo povinnými platit na druhé straně, a zda tato rovnováha vychází z odůvodnění spravedlivé odměny, které spočívá ve zhojení újmy vyplývající z výjimky týkající se soukromého rozmnožování.

               3)

               Zda v případech, kdy členský stát zvolí systém poplatku z vybavení, přístrojů a materiálů pro digitální rozmnožování, má být tento poplatek (spravedlivá odměna za soukromé rozmnožování) nutně vázán, v souladu s účelem sledovaným v čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice 2001/29/ES a s kontextem této úpravy, na předpokládané použití těchto vybavení a materiálů k pořizování rozmnoženin, jež požívají výjimky týkající se soukromého rozmnožování, takže by použití poplatku bylo odůvodněno za předpokladu, že vybavení, přístroje a materiály pro digitální rozmnožování by byly určeny ke zhotovování soukromých rozmnoženin, ne však v případě opačném.

               4)

               Zda v případě zvolení systému „poplatku“ za soukromé rozmnožování je v souladu s pojmem „spravedlivá odměna“ uplatnění uvedeného „poplatku“ bez rozdílu vůči podnikům a výdělečným osobám, které zjevně nabývají tyto přístroje a nosiče pro digitální rozmnožování za jiným účelem než k soukromému rozmnožování.

               5)

               Zda by systém zvolený španělským státem spočívající v uplatnění poplatku za soukromé rozmnožování na všechna vybavení, přístroje a materiály pro digitální rozmnožování bez rozlišení mohl být v rozporu se směrnicí 2001/29/ES v rozsahu, v jakém nerespektuje odpovídající vztah mezi spravedlivou odměnou a omezením práva na soukromé rozmnožování, které ji odůvodňuje, když se ve velké míře uplatňuje na rozdílné situace, v nichž neexistuje omezení práv, které odůvodňuje hospodářskou odměnu.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti, Úř. věst. L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230.


title: Věc T-286/09: Žaloba podaná dne 22. července 2009 — Intel v. Komise

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/41

         Žaloba podaná dne 22. července 2009 — Intel v. Komise
   (Věc T-286/09)
   2009/C 220/86
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Intel Corp. (Wilmington, Spojené státy americké) (zástupci: N. Green, I. Forrester, QC, M. Hoskins, K. Bacon, S. Singla, Barristers, A. Parr a R. MacKenzie, Solicitors)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               částečně nebo v plném rozsahu zrušit rozhodnutí Komise K(2009) 3726 v konečném znění ze dne 13. května 2009 ve věci COMP/C-3/37.990 — Intel;

               —

               alternativně, zrušit nebo podstatně snížit výši uložené pokuty;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou se žalobkyně domáhá zrušení podle článku 230 ES rozhodnutí Komise K(2009) 3726 v konečném znění ze dne 13. května 2009 ve věci COMP/C-3/37.990 — Intel, kterým bylo zjištěno, že se žalobkyně dopustila jediného a pokračujícího porušení článku 82 ES a článku 54 Dohody o EHP od října roku 2002 do prosince roku 2007 tím, že prováděla strategii, jejímž cílem bylo vyloučení soutěžitelů z trhu procesorů (CPU) typu x86. Dále se žalobkyně domáhá zrušení nebo snížení pokuty, která jí byla uložena.
   Žalobkyně na podporu svých tvrzení uplatňuje následující žalobní důvody.
   Zaprvé tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení tím, že:

               a)

               určila, že podmíněné slevy poskytované společností Intel svým zákazníkům byly per se zneužívající z důvodu jejich podmíněné povahy, aniž by prokázala, že tyto slevy byly způsobilé vyloučit hospodářskou soutěž;

               b)

               se opírala o formu zneužívání spočívající ve vyloučení označeného jako „zjevná omezení“ (naked restrictions) a neprovedla v tomto ohledu žádný rozbor uzavření trhu (dokonce ani způsobilosti či pravděpodobnosti uzavření trhu);

               c)

               neprovedla rozbor otázky, zda byl systém slev mezi společností Intel a jejími zákazníky zaveden na území Evropského společenství, či zda měl bezprostřední, podstatné, přímé a předvídatelné účinky uvnitř Evropského společenství.

         Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Komise v rámci svého rozboru důkazních prostředků nedodržela požadovaný důkazní standard. Komise tak neprokázala, že systém slev společnosti Intel byl podmíněn skutečností, že si zákazník od této společnosti nakoupí buď všechna, nebo téměř všechna jím vyžadovaná zařízení x86 CPU. Krom toho, Komise uplatnila kritérium „efektivního soutěžitele“ za účelem určení, zda slevy společnosti Intel byly způsobilé narušit hospodářskou soutěž, ale dopustila se mnoha nesprávností v rámci rozboru a posouzení důkazních prostředků relevantních v souvislosti s tímto kritériem. Komise se ani nevyjádřila k jiným kategoriím důkazních prostředků, které se týkají účinků slev společnosti Intel. Komise zejména:

               a)

               se nevyjádřila k důkazním prostředkům, z nichž vyplývá, že v době údajného protiprávního jednání jeden ze soutěžitelů společnosti Intel podstatně zvýšil svůj podíl na trhu a svou ziskovost, ale že jeho neúspěch v některých tržních segmentech nebo u některých výrobců původního vybavení (OEM) je výsledkem jeho vlastních chyb;

               b)

               neprokázala příčinnou souvislost mezi tím, co jsou podle jejího závěru podmíněné slevy, a rozhodnutími zákazníků společnosti Intel nenakupovat u uvedeného soutěžitele;

               c)

               neprovedla rozbor dopadu slev společnosti Intel na spotřebitele.

         Zatřetí žalobkyně tvrdí, že Komise neprokázala, že by společnost Intel sledovala dlouhodobou strategii vyloučení soutěžitelů. Takové zjištění není podepřeno důkazy a nelze jej uvést do souladu s útržkovitou povahou tvrzení Komise (jak pokud jde o dotčené výrobky, tak o dané časové období) ve vztahu k jednotlivým zákazníkům společnosti Intel.
   Žalobkyně rovněž tvrdí, že má být zrušeno celé rozhodnutí nebo jeho část, jelikož Komise během správního řízení porušila podstatné procesní náležitosti, čímž podstatně zasáhla do práva na obhajobu společnosti Intel. Komise zejména:

               a)

               neposkytla společnosti Intel slyšení ohledně doplňujícího oznámení námitek a vylíčení skutkových okolností, přestože v nich byla vznesena zcela nová tvrzení a odkazovalo se nové důkazy, které hrají v napadeném rozhodnutí důležitou roli;

               b)

               nezajistila poskytnutí některých interních dokumentů soutěžitele do spisu, když jí to bylo navrženo žalobkyní, přestože dané dokumenty podle žalobkyně:

                           i)

                           byly bezprostředně relevantní ve vztahu k tvrzením Komise směřujícím proti společnosti Intel;

                           ii)

                           mohly společnost Intel případně zprostit odpovědnosti;

                           iii)

                           byly společností Intel přesně označeny;

               c)

               nevzala řádně na vědomí své setkání s klíčovým svědkem od jednoho ze zákazníků společnosti Intel, který by velmi pravděpodobně předložil důkazy zprošťující společnost Intel odpovědnosti.

         Žalobkyně rovněž podle článku 229 ES napadá výši pokuty, která jí byla uložena, na základě tří důvodů.
   Zaprvé tvrdí, že pokuta ve výši 1 060 000 000 eur (nejvyšší pokuta, která byla kdy Komisí uložena jednomu podniku), je zjevně nepřiměřená vzhledem k tomu, že Komise neprokázala, že by spotřebitelé utrpěli újmu nebo že by docházelo k vyloučení soutěžitelů.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že článek 82 ES neporušila ani úmyslně, ani z nedbalosti: rozbor na základě kritéria „efektivního soutěžitele“ provedený Komisí se zakládá na informacích, které žalobkyně nemohla znát v době, kdy poskytovala slevy svým zákazníkům.
   Zatřetí žalobkyně tvrdí, že Komise při stanovení pokuty nesprávně použila své pokyny pro výpočet pokut z roku 2006 a že bere v úvahu irelevantní nebo nepatřičné úvahy.


title: Věc T-600/13: Žaloba podaná dne 15. listopadu 2013 — Bimbo v. OHIM (FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES)

text:
               1.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/13

         Žaloba podaná dne 15. listopadu 2013 — Bimbo v. OHIM (FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES)
   (Věc T-600/13)
   2014/C 31/23
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bimbo, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí odvolacího senátu ze dne 11. září 2013 a v důsledku toho udělil obrazovou ochrannou známku Společenství č. 11 094 381 pro výrobky třídy 30;

               —

               uložil žalovaným náhradu nákladů řízení v souladu s čl. 87 odst. 2 nařízení č. 207/2009.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES“ pro výrobky zařazené do třídy 30 — přihláška ochranné známky Společenství č. 11 094 381

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009; a

               —

               porušení článku 83 nařízení č. 207/2009 ve spojení se zásadou rovného zacházení, jakož i článků 6 a 14 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod.


title: Věc T-537/14: Žaloba podaná dne 11. července 2014 – Laboratoire Nuxe v. OHIM – NYX, Los Angeles (NYX)

text:
               22.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/22

         Žaloba podaná dne 11. července 2014 – Laboratoire Nuxe v. OHIM – NYX, Los Angeles (NYX)
   (Věc T-537/14)
   2014/C 329/30
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laboratoire Nuxe (Paříž, Francie) (zástupce: M. Antoine-Lalance, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: NYX, Los Angeles Inc. (Kalifornia, Spojené státy)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 8. dubna 2014 ve věci R 1575/2013-5;

               —

               uložil žalovanému Úřadu náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: NYX, Los Angeles Inc.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropská unie týkající se obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „NYX“ pro výrobky zařazené do třídy 3 – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropská unie č. 1 1 0 52  316

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „NUXE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3 a 44

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Rozhodnutí námitkového oddělení se zrušuje a námitka se zamítá

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-72/13: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 20. března 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Gmina Wrocław v. Minister Finansów „DPH — Směrnice 2006/112/ES — Převod částí majetku obcí“

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/3

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 20. března 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Gmina Wrocław v. Minister Finansów
   (Věc C-72/13) (1)

   („DPH - Směrnice 2006/112/ES - Převod částí majetku obcí“)
   2014/C 184/04
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Gmina Wrocław

      Žalovaný: Minister Finansów

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Naczelny Sąd Administracyjny – Výklad směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) – Zdanění plnění obce – Prodej majetku nabytého na základě zákona nebo děděním nebo darováním – Vklad takového majetku do obchodní společnosti

      Výrok

   Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání výběru daně z přidané hodnoty z takových plnění, která zamýšlí provést gmina Wrocław (obec Wrocław), pokud předkládající soud konstatuje, že tato plnění představují ekonomickou činnost ve smyslu čl. 9 odst. 1 této směrnice a obec při jejich uskutečňování nevystupuje jako orgán veřejné moci ve smyslu čl. 13 odst. 1 prvního pododstavce téže směrnice. Nicméně je-li třeba mít za to, že při uskutečňování těchto plnění vystupuje uvedená obec jako orgán veřejné moci, nebrání ustanovení směrnice 2006/112 jejich zdanění, pokud předkládající soud konstatuje, že jejich osvobození by mohlo vést k výraznému narušení hospodářské soutěže ve smyslu čl. 13 odst. 2 této směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 141, 18.5.2013.


title: Věc T-87/09: Žaloba podaná dne 25. února 2009 — Gråhundbus v/Jørgen Andersen v. Komise

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/38

         Žaloba podaná dne 25. února 2009 — Gråhundbus v/Jørgen Andersen v. Komise
   (Věc T-87/09)
   2009/C 113/77
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Gråhundbus v/Jørgen Andersen (Ballerup, Dánsko) (zástupci: M. Nissen, J. Rivas de Andrés, J. Gutiérrez Gisbert, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit konečné stanovisko Komise týkající se trati Kodaň-Ystad obsažené v bodech 75, 76 a 145 rozhodnutí Komise ze dne 10. září 2008 ohledně případu státní podpory C 41/08 (NN 35/08) — Danske Statsbaner

               —

               podpůrně zrušit rozhodnutí Komise ze dne 10. září 2008 ohledně případu státní podpory C 41/08 (NN 35/08) — Danske Statsbaner;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhá zrušení rozhodnutí Komise ze dne 10. září 2008 zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 ES ohledně státní podpory údajně poskytnuté Dánskem společnosti Danske Statsbaner (dále jen „DSB“) pro účely železniční osobní dopravy mezi Kodaní a Ystad prostřednictvím smluv o veřejné službě mezi dánským ministerstvem dopravy a státním podnikem DSB (C 41/08 (NN 35/08) — Danske Statsbaner). Dotčené strany byly vyzvány k předložení svých vyjádření (1).
   Žalobkyně provozuje osobní autobusovou dopravu na trase Kodaň — Ystad.
   Na podporu své žaloby vznáší žalobkyně tři žalobní důvody.
   Zaprvé tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když rozhodla, že se dánská vláda nedopustila zjevně nesprávného posouzení, když došla k závěru, že trať Kodaň — Ystad představuje veřejnou službu nebo službu obecného hospodářského zájmu.
   Zadruhé, žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když nevznesla připomínky ohledně kvalifikace trati Kodaň — Ystad jako závazku veřejné služby nebo služby obecného hospodářského zájmu nebo veřejné služby vzhledem k informacím, které měla k dispozici. Tvrdí, že Komise neměla přijmout argumenty předložené dánskou vládou bez dalších diskuzí nebo přezkoumání.
   Zatřetí, žalobkyně tvrdí, že Komise nedostatečně odůvodnila své rozhodnutí v rozporu se svou povinností podle článku 253 ES, jelikož jediné odůvodnění uvedené v rozhodnutí spočívá v opakování argumentů dánské vlády.

      (1)  Úř. věst. C 309, s. 14


title: Věc T-73/05: Žaloba podaná dne 14. února 2005 Alejandrem Martínem Magonem proti Komisi Evropských společenství

text:
               30.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/36

         Žaloba podaná dne 14. února 2005 Alejandrem Martínem Magonem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-73/05)
   (2005/C 106/73)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla dne 14. února 2005 předložena žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Alejandrem Martínem Magonem, s bydlištěm v Bruselu, zastoupeným Ericem Boigelotem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil posudek o vývoji služby zpracovaný pro činnost žalobce na pozici 2.700 v Echo pro období od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2003, včetně odvolacího řízení a dalších rozhodnutí, která se k němu vztahují,

               —

               zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 28. října 2004, doručené dne 12. listopadu 2004, kterým se zamítá stížnost podaná na základě čl. 90 odst. 2 služebního řádu ze dne 26. července 2004,

               —

               uznal, že žalobce je obětí morálního a odborného útoku,

               —

               přiznal žalobci náhradu škody za hmotnou a morální újmu ve výši ex aequo et bono39 169,67 EUR, s výhradou zvýšení částky v průběhu řízení,

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby žalobce uplatňuje zaprvé zjevný omyl v posouzení, jakož i chyby řízení a zneužití pravomoci, jelikož mu byly přiděleny velmi negativní a poškozující známky na základě skutečností, které se netýkaly dotčeného období.
   Žalobce dále uplatňuje nedostatek odůvodnění napadeného aktu a tvrdí, že je již několik let obětí morálního a odborného útoku ze strany svých nadřízených. Podle žalobce se tento útok ukazuje v poznámkách obsažených v napadeném posudku.
   Žalobce konečně uplatňuje, že jeho konkrétní situace, která ho vystavuje velkým psychickým potížím, nebyla vzata žalovanou v úvahu během jeho změny zařazení. Z toho vyplývá, že žalovaná nesplnila svou povinnost péče a porušila zásadu dobré správy.


title: Věc C-268/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Sibiu (Rumunsko) dne 16. května 2013 — Elena Petru v. Casa Județeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Națională de Asigurări de Sănătate

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Sibiu (Rumunsko) dne 16. května 2013 — Elena Petru v. Casa Județeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Națională de Asigurări de Sănătate
   (Věc C-268/13)
   2013/C 207/50
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Sibiu

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Elena Petru

      Žalované: Casa Județeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Națională de Asigurări de Sănătate

      Předběžná otázka

   Musí být požadavek, že příslušné léčení nemůže být poskytnuto dotyčné osobě na území členského státu, kde má bydliště, vykládán ve světle čl. 22 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (EHS) č. 1408/71 (1) absolutně nebo přiměřeně, to znamená, je situace, kdy sice chirurgický zákrok může být technicky proveden včas ve státě bydliště v tom smyslu, že existují potřební specialisté a mají i stejnou úroveň odborných schopností, avšak chybějí léky a základní zdravotnický materiál, stejná jako situace, kdy nutná lékařská péče nemůže být poskytnuta ve smyslu uvedeného článku?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35).


title: Věc T-682/16: Žaloba podaná dne 23. září 2016 – Francie v. Komise

text:
               28.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 441/24

      Žaloba podaná dne 23. září 2016 – Francie v. Komise
      (Věc T-682/16)
      (2016/C 441/28)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: F. Alabrune, D. Colas a D. Segoin, zmocněnci)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí rozhodnutí Komise C(2016) 4287 final, ze dne 12. července 2016, oznámené dne 13. července 2016, kterým byly pozastaveny měsíční platby Francii z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF);

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení čl. 41 odst. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Úř. věst. 2013, L 347, s. 549). Tento žalobní důvod sestává ze dvou částí.

                              —

                              První část, podle které francouzské orgány plně provedly akční plán obsahující jasné ukazatele pokroku vypracovaný po konzultaci s Komisí, jehož se týká napadené rozhodnutí.

                              —

                              Druhá část, podle níž vychází napadené rozhodnutí ze skutečností, které nebyly stanoveny v akčním plánu.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality.


title: Věc T-163/10: Usnesení Tribunálu ze dne 20. dubna 2012 — Entegris v. OHIM — Optimize Technologies (OPTIMIZE TECHNOLOGIES)

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/19

         Usnesení Tribunálu ze dne 20. dubna 2012 — Entegris v. OHIM — Optimize Technologies (OPTIMIZE TECHNOLOGIES)
   (Věc T-163/10) (1)

   2012/C 184/37
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


               18.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 455/14

         Žaloba podaná dne 17. října 2014 Kontrolním úřadem ESVO proti Islandu
   (Věc E-20/14)
   (2014/C 455/09)
   Dne 17. října 2014 podal Kontrolní úřad ESVO, zastoupený zplnomocněnými zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese Rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgie) Markusem Schneiderem a Clémence Perrinovou, žalobu k Soudnímu dvoru ESVO proti Islandu.
   Kontrolní úřad ESVO požaduje, aby Soudní dvůr ESVO:

               1.

               prohlásil, že jelikož Island ve stanovené lhůtě nepřijal opatření nutná k provedení aktu uvedeného v kapitole V bodě 56x přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 392/2009 ze dne 23. dubna 2009 o odpovědnosti dopravců k cestujícím po moři v případě nehod) do svého vnitrostátního právního řádu a začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, nesplnil své povinnosti podle článku 7 dohody;

               2.

               uložil Islandu nést náklady tohoto řízení.

      Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               v této žalobě se uvádí, že Island nejpozději do 19. dubna 2014 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 19. února 2014 týkajícímu se skutečnosti, že islandský stát do svého vnitrostátního právního řádu neprovedl nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 392/2009 ze dne 23. dubna 2009 o odpovědnosti dopravců k cestujícím po moři v případě nehod, uvedené v kapitole V bodě 56x přílohy XIII Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněné do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě,

               —

               Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že Island nesplnil své povinnosti podle článku 7 Dohody o EHP, neboť ve stanovené lhůtě nařízení neprovedl do svého vnitrostátního právního řádu.


               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/55

         (2006/C 131/100)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 121, 20.5.2006

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 108, 6.5.2006

      Úř. věst. C 96, 22.4.2006

      Úř. věst. C 86, 8.4.2006

      Úř. věst. C 74, 25.3.2006

      Úř. věst. C 60, 11.3.2006

      Úř. věst. C 48, 25.2.2006

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Věc T-358/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. srpna 2012 Rosellou Conticchio proti usnesení vydanému dne 12. července 2012 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-22/11, Conticchio v. Komise

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/31

         Kasační opravný prostředek podaný dne 8. srpna 2012 Rosellou Conticchio proti usnesení vydanému dne 12. července 2012 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-22/11, Conticchio v. Komise
   (Věc T-358/12 P)
   2012/C 295/55
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rosella Conticchio (Řím, Itálie) (zástupci: R. Giuffrida a A. Tortora, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 12. července 2012 ve věci F-22/11, Conticchio v. Komise;

               —

               vyhověl návrhovým žádáním předloženým navrhovatelkou v prvním stupni;

               —

               podpůrně, pokud to uzná za případné a nezbytné, vrátil věc Soudu pro veřejnou službu k rozhodnutí o návrhových žádáních předložených navrhovatelkou v prvním stupni,

               —

               prohlásil, že žaloba, na jejímž základě bylo vydáno napadené usnesení, byla přípustná a v plném rozsahu bez výjimky opodstatněná;

               —

               uložil odpůrkyni náhradu ve prospěch navrhovatelky všech nákladů řízení, které jí vznikly v souvislosti s věcí, v níž je podán kasační opravný prostředek, v obou stupních řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Projednávaný kasační opravný prostředek směřuje proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 12. července 2012 ve věci F-22/11, kterým se žaloba, jejímž předmětem je zrušení rozhodnutí o vypořádání nároku na starobní důchod navrhovatelky, prohlašuje za zčásti zjevně nepřípustnou a zčásti zjevně postrádající jakýkoli právní základ.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka tři důvody kasačního opravného prostředku.

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku: „Porušení zásady dobré víry, spravedlnosti a nestrannosti — nedostatek jasného zastoupení normativního dosahu některých ustanovení a praxe uplatňovaných Komisí ve vztazích s jejími zaměstnanci“.
               V této souvislosti se uvádí, že se v napadeném usnesení považuje argumentace navrhovatelky za zjevně neopodstatněnou, přičemž se v něm konstatuje, že výplatní pásku za leden 2010 lze napadnout od data, kdy navrhovatelka znala svou skutečnou situaci. Uvedená výplatní páska není nicméně rozhodujícím a samostatně napadnutelným aktem, neboť neodráží celkovou situaci, ve které se navrhovatelka nachází v okamžiku odchodu do důchodu. Podle ustálené judikatury nemá výplatní páska, jelikož je správním rozhodnutím účetní povahy, sama o sobě povahu aktu, který by se jí mohl nepříznivě dotknout, a tudíž nemůže být při neexistenci jiných jistých skutečností napadena. V tomto ohledu se připomíná, že systém SysPer 2 není dostatečný k výpočtu výše budoucích nároků na důchod, stejně jako „Calculette Pension“, který se omezuje na poskytnutí pouze indikativního a nenapadnutelného parametru. Paní Conticchio mohla napadnout pouze konečné písemně sdělené opatření týkající se udělení a vypořádání jejích nároků na důchod, jelikož pouze od tohoto okamžiku měla jistotu o přesné měsíční výši svého důchodu.

               2)

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku: „Porušení práva na soudní ochranu a práva na veřejné řízení“
               Vzhledem k tomu, že Soud pro veřejnou službu pokládá věc za dostatečně objasněnou, rozhodl odůvodněným usnesením bez nařízení řízení. Takové rozhodnutí porušilo právo navrhovatelky na soudní ochranu. Paní Conticchio nebylo totiž přiznáno právo na vylíčení jejích důvodů, a ani jí nebylo umožněno poskytnout další objasnění též co se týče případných důvodů nepřípustnosti nebo neodůvodněnosti žaloby, čímž tak byla porušena zásada spravedlivého procesu. V této souvislosti se připomíná, že ve smyslu článku 41 Listiny základních práv Evropské unie je zakotveno právo na řádnou správu zamýšlené jako právo každého jednotlivce, aby jeho záležitosti byly orgány, institucemi a jinými subjekty Unie řešeny nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě. Toto právo zahrnuje především právo každého být vyslechnut před přijetím jemu určeného individuálního opatření, které by se jej mohlo nepříznivě dotknout.

               3)

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku: „K bezdůvodnému obohacení — Porušení správného postupu“
               V tomto bodě nelze žalobu považovat za podanou opožděně, neboť z výplatní pásky nebylo nikterak možné zjistit skutečnosti týkající se přezkoumávaného žalobního důvodu. Navrhovatelka mohla napadnout bezdůvodné obohacení Komise pouze v okamžiku, kdy jí bylo doručeno rozhodnutí o vzniku nároku na starobní důchod, čili dne 26.5.2010. Navrhovatelka totiž nikdy neměla plnou znalost o výši odvedených příspěvků, neboť nikdy od odpovědných úřadů Komise neobdržela příslušná sdělení. Mimoto se připomíná, že byla Komisi odvedena pojistně matematická protihodnota předchozích nároků na důchod nabytých u INPS v Itálii jejich převedením do důchodového systému Společenství, čímž tak došlo k nerovnosti mezi důchodem vypláceným navrhovatelce a příspěvky odváděnými v průběhu její služby. Správa tak nejdříve požadovala určitou úroveň příspěvků a následně přiznala nižší úroveň odsloužených let vzhledem ke skutečně odslouženým rokům, čímž se tak bezdůvodně obohatila na úkor svých úředníků.


title: Věc C-561/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 7. listopadu 2016 – Saras Energía S.A. v. Administración del Estado

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 7. listopadu 2016 – Saras Energía S.A. v. Administración del Estado
   (Věc C-561/16)
   (2017/C 022/18)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Saras Energía S.A.

      Žalovaná: Administración del Estado

      Předběžné otázky

               1)

               Je právní úprava členského státu, která zavádí vnitrostátní systém povinného zvyšování energetické účinnosti, jejíž dosahování spočívá primárně v ročním finančním příspěvku do vnitrostátního fondu pro energetickou účinnost zřízeného podle ustanovení čl. 20 odst. 4 směrnice 2012/27/EU (1), slučitelná s čl. 7 odst. 1 a 9 této směrnice?

               2)

               Je vnitrostátní právní úprava, která zakotvuje možnost dosahovat povinných úspor energie prostřednictvím akreditace dosažených úspor jako alternativu k finančnímu příspěvku do vnitrostátního fondu pro energetickou účinnost, slučitelná s čl. 7 odst. 1 a čl. 20 odst. 6 směrnice 2012/27/EU?

               3)

               Je-li odpověď na předchozí otázku kladná, je stanovení uvedené alternativní možnosti dosahování povinných úspor energie slučitelné s uvedeným čl. 7 odst. 1 a čl. 20 odst. 6 směrnice, pokud její skutečná existence závisí na tom, zda ji vláda podle vlastního uvážení zavede prováděcím předpisem?
               A je v tomtéž smyslu taková právní úprava slučitelná, pokud vláda tuto alternativní možnost nezavede?

               4)

               Je vnitrostátní systém, podle kterého jsou stranami povinnými k úsporám energie pouze maloobchodní prodejci energie, a nikoli distributoři, slučitelný s čl. 7 odst. 1 a 4 směrnice?

               5)

               Je v případě kladné odpovědi na předchozí otázku určení maloobchodních podniků jako povinných subjektů, aniž jsou stanoveny důvody, které vedou k nezařazení distributorů energie mezi povinné strany, slučitelné s uvedenými odstavci článku 7?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU ze dne 25. října 2012 o energetické účinnosti, o změně směrnic 2009/125/ES a 2010/30/EU a o zrušení směrnic 2004/8/ES a 2006/32/ES (Úř. věst. 2012, L 315, s. 1).


title: Věc T-350/14: Usnesení Tribunálu ze dne 5. října 2015 – Arvanitis a další v. Parlament a další „Žaloba pro nečinnost a žaloba na náhradu škody — Ukončení činnosti společnosti Olympiaki Aeroporia (OA) — Škoda údajně vzniklá dočasným zaměstnancům OA v důsledku nečinnosti žalovaných spočívající v tom, že nedohlíželi na uplatňování právních norem Evropské unie při jejich propouštění — Neuvedení příčinné souvislosti mezi tvrzenou škodou a chováním žalovaných — Nepřípustnost

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/56

         Usnesení Tribunálu ze dne 5. října 2015 – Arvanitis a další v. Parlament a další
   (Věc T-350/14) (1)

   („Žaloba pro nečinnost a žaloba na náhradu škody - Ukončení činnosti společnosti Olympiaki Aeroporia (OA) - Škoda údajně vzniklá dočasným zaměstnancům OA v důsledku nečinnosti žalovaných spočívající v tom, že nedohlíželi na uplatňování právních norem Evropské unie při jejich propouštění - Neuvedení příčinné souvislosti mezi tvrzenou škodou a chováním žalovaných - Nepřípustnost)
   (2015/C 389/64)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Athanasios Arvanitis (Rhodos, Řecko) a dalších 47 žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze k usnesení (zástupce: C. Papadimitriou, advokát)

      Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: L. Visaggio a A. Troupiotis, zmocněnci) Evropská rada; Euroskupina; Rada Evropské unie (zástupci: A. de Gregorio Merino a M. Balta, zmocněnci); Evropská komise (zástupci: J.-P. Keppenne a M. Konstantinidis, zmocněnci), a Evropská centrální banka (ECB) (zástupci: P. Papapaschalis a P. Senkovic, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na určení, že žalovaní v rozporu s právem opomenuli dohlížet na řádné uplatňování některých právních norem Evropské unie při propouštění žalobců, a návrh na přiznání náhrady škody údajně vzniklé žalobcům v důsledku této nečinnosti a opatření přijatých řeckými orgány v návaznosti na určitá rozhodnutí Komise, Euroskupiny a Evropské centrální banky.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Athanasiosovi Arvanitisovi a dalším 47 žalobcům, jejichž jména jsou uvedena v příloze k tomuto usnesení, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 439, 8.12.2014.


title: Věc C-406/08: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. ledna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Queen's Bench Division) — Spojené království) — Uniplex (UK) Ltd v. NHS Bisiness Services Authority ( Směrnice 89/665/EHS — Přezkumné řízení při zadávání veřejných zakázek — Lhůta pro podání návrhu na přezkum — Datum, od kterého počíná běžet lhůta pro podání návrhu na přezkum )

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/11

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. ledna 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Queen's Bench Division) — Spojené království) — Uniplex (UK) Ltd v. NHS Bisiness Services Authority
   (Věc C-406/08) (1)

   („Směrnice 89/665/EHS - Přezkumné řízení při zadávání veřejných zakázek - Lhůta pro podání návrhu na přezkum - Datum, od kterého počíná běžet lhůta pro podání návrhu na přezkum“)
   2010/C 63/16
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (Queen's Bench Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Uniplex (UK) Ltd

      Žalovaná: NHS Bisiness Services Authority

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — High Court of Justice (Queen's Bench Division) — Výklad článků 1 a 2 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. L 395, s. 33) — Vnitrostátní právní úprava stanovící tříměsíční lhůtu pro podání návrhu na přezkum — Datum, od kterého počíná běžet lhůta pro podání návrhu na přezkum — Datum, kdy byla porušena ustanovení Společenství v oblasti zadávání veřejných zakázek, nebo datum, od kterého navrhovatel věděl o tomto porušení.

      Výrok

               1)

               Článek 1 odst. 1 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, ve znění směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992, vyžaduje, aby lhůta pro podání návrhu na přezkum, kterým je požadováno určení, že došlo k porušení pravidel pro zadávání veřejných zakázek, nebo kterým je požadována náhrada škody za porušení těchto pravidel, běžela od data, od kterého navrhovatel věděl nebo musel vědět o tomto porušení.

               2)

               Článek 1 odst. 1 směrnice 89/665, ve znění směrnice 92/50, brání takovému vnitrostátnímu ustanovení, o jaké se jedná v původním řízení, které vnitrostátním soudům dovoluje odmítnout — jakožto návrh podaný po uplynutí prekluzivní lhůty — návrh na přezkum, kterým je požadováno určení, že došlo k porušení pravidel pro zadávání veřejných zakázek, nebo kterým je požadována náhrada škody za porušení těchto pravidel, na základě kritéria posuzovaného dle diskrečního uvážení, podle nějž musí být takovýto návrh podán bez zbytečného odkladu.

               3)

               Směrnice 89/665, ve znění směrnice 92/50, vyžaduje, aby vnitrostátní soud prodloužil na základě své diskreční pravomoci lhůtu pro podání návrhu na přezkum tak, aby navrhovateli zajistil takovou lhůtu, jaká odpovídá lhůtě, kterou by měl k dispozici, kdyby lhůta stanovená použitelnou vnitrostátní právní úpravou běžela od data, od kterého navrhovatel věděl nebo musel vědět o porušení pravidel pro zadávání veřejných zakázek. Pokud by vnitrostátní ustanovení týkající se lhůt pro podání návrhu na přezkum nebylo možné vyložit v souladu se směrnicí 89/665, ve znění směrnice 92/50, byl by vnitrostátní soud povinen je nepoužít, aby tak v plném rozsahu zajistil použití práva Společenství a ochránil práva, která toto právo přiznává jednotlivcům.

      (1)  Úř. věst. C 301, 22.11.2008.


title: Věc C-49/05 P: Opravný prostředek podaný 7. února 2005 (fax ze dne 2. února 2005) Ferriere Nord SpA proti rozsudku vydanému dne 18. listopadu 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým rozšířeným senátem) ve věci T-176/01, Ferriere Nord SpA, podporovaná Italskou republikou v. Komise Evropských společenství

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/16

         Opravný prostředek podaný 7. února 2005 (fax ze dne 2. února 2005) Ferriere Nord SpA proti rozsudku vydanému dne 18. listopadu 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým rozšířeným senátem) ve věci T-176/01, Ferriere Nord SpA, podporovaná Italskou republikou v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-49/05 P)
   (2005/C 82/34)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen 7. února 2005 opravný prostředek podaný Ferriere Nord SpA, zastoupenou W. Viscardinim a G. Donà, avvocati, proti rozsudku vydanému dne 18. listopadu 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtým rozšířeným senátem) ve věci T-176/01, Ferriere Nord SpA, podporovaná Italskou republikou v. Komise Evropských společenství.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 18. listopadu 2004;

               —

               zrušil – po případném určení, že na základě článku 241 ES je bod 82 „Pokynů Společenství o státních podporám na ochranu životního prostředí“ z roku 2001, nepoužitelný - rozhodnutí Komise 2001/829/ES, ESUO (1) ze dne 28. března 2001, kterým byla státní podpora autonomního regionu Friuli-Venezia Giulia ve prospěch Ferriere Nord SpA na environmentální investici do nových válcovacích stolic na výrobu svařovaného ocelového pletiva shledána neslučitelnou se společným trhem;

               —

               uložil Komisi Evropských společenství na základě článku 235 a čl. 288 druhého pododstavce ES náhradu škody, kterou utrpěla Ferriere Nord SpA z důvodu protiprávnosti výše uvedeného rozhodnutí a zpoždění, s jakým bude protiprávně odmítnutá státní podpora skutečně zaplacena Ferriere Nord SpA, navýšenou o úroky a částku zohledňující revalvaci měny;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení jak v prvním stupni, tak v řízení o opravném prostředku.

         Důvody opravného prostředku a hlavní argumenty
   Soud prvního stupně neprávem:

               —

               provedl nesprávnou kvalifikaci právního základu oznámení sporné podpory, a v důsledku toho neprávem nerozhodl, že zahájení formálního vyšetřovacího řízení dne 3. června 1999 bylo protiprávní;

               —

               rozhodl, že byly dodrženy procesní lhůty pro zahájení a ukončení formálního vyšetřovacího řízení;

               —

               vyloučil, že došlo k porušení práv přiznaných „zúčastněným stranám“, ačkoliv jim nebylo umožněno předložit svá vyjádření na základě pokynů o státních podporách na ochranu životního prostředí z roku 2001 (mezitím vstoupily v platnost, a na nich Komise založila své rozhodnutí o ukončení formálního vyšetřovacího řízení), i když veškeré šetření proběhlo na základě „pokynů Společenství o státních podporách na ochranu životního prostředí“ (2) z roku 1994;

               —

               vyloučil, že Komise porušila legitimní očekávání Ferriere Nord procesního charakteru, když založila své rozhodnutí na určité dokumentaci, kterou Ferriere nepředložila pouze proto, že ji Komise od ní nikdy nepožadovala;

               —

               rozhodl, že podpora poskytnutá Ferriere Nord nepředstavuje prováděcí opatření režimu schváleného již v roce 1992;

               —

               vyložil bod 82 výše uvedených pokynů z roku 2001 tak, že tento režim má protiprávní zpětnou časovou působnost, místo toho, aby jej nepoužil;

               —

               vyloučil, aby investice, na kterou byla poskytnuta podpora Ferriere Nord, sledovala environmentální účel;

               —

               odklonil se od důkazní povinnosti, na jejímž základě musí Komise a ne podnik oddělit od celkových nákladů investice část určenou na ochranu životního prostředí.

      (1)  Úř. věst. L 310, 28.11.2001, s. 22.

      (2)  Úř. věst. C 72, 10.3.1994, s. 3.


title: Věc T-141/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 5. června 2008 – Internationaler Hilfsfonds v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Právo na přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Částečné zamítnutí — Soudně nepřezkoumatelný akt — Čistě potvrzující akt — Nepřípustnost )

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/19

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 5. června 2008 – Internationaler Hilfsfonds v. Komise
   (Věc T-141/05) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Právo na přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Částečné zamítnutí - Soudně nepřezkoumatelný akt - Čistě potvrzující akt - Nepřípustnost“)
   (2008/C 183/38)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Německo) (zástupce: H. Kaltenecker, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Costa de Oliveira, S. Fries a C. Ladenburger, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh směřující ke zrušení rozhodnutí údajně obsaženého v dopise Komise ze dne 14. února 2005, kterým se žalobkyni odpírá přístup k některým dokumentům ze spisu týkajícího se smlouvy LIEN 97-2011
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Internationaler Hilfsfonds eV ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 143, 11.6.2005.


title: Věc C-383/04: Žaloba podaná dne 6. září 2004 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/24

         Žaloba podaná dne 6. září 2004 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství
   (Věc C-383/04)
   (2004/C 262/45)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 6. září 2004 žaloba směřující proti Lucemburskému velkovévodství podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou A. Bordesem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 1999/105/ES ze dne 22. prosince 1999 o uvádění reprodukčního materiálu lesních dřevin na trh (1) nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               2.

               uložil Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 1. ledna 2003.

      (1)  Úř. věst. L 11, 15.1.2000, s. 17.


title: Věc C-462/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Dâmbovița — Secția civilă (Rumunsko) dne 5. září 2011 — Victor Cozman v. Teatrul Municipal Târgoviște

text:
               12.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Dâmbovița — Secția civilă (Rumunsko) dne 5. září 2011 — Victor Cozman v. Teatrul Municipal Târgoviște
   (Věc C-462/11)
   2011/C 331/21
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Dâmbovița

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Victor Cozman

      Žalovaný: Teatrul Municipal Târgoviște

      Předběžné otázky

               1)

               Má být článek 1 Dodatkového protokolu č. 1 k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod vykládán v tom smyslu, že umožňuje snížení platů zaměstnanců odměňovaných z veřejných prostředků o 25 % podle čl. 1 odst. 1 rumunského zákona č. 118/2010 o některých opatřeních nezbytných k obnovení rozpočtové rovnováhy (legea nr. 118/2010 privind unele măsuri necesare în vederea restabilirii echilibrului bugetar)?

               2)

               Je v případě kladné odpovědi právo na odměnu absolutním právem, které stát nemůže nijak omezovat?


title: Věc C-457/15: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 28. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin – Německo) – Vattenfall Europe Generation AG v. Spolková republika Německo „Řízení o předběžné otázce — Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Evropské unii — Směrnice 2003/87/ES — Působnost ratione temporis — Okamžik vzniku povinnosti obchodovat s povolenkami — Článek 3 — Příloha I — Pojem ‚zařízení‘ — Spalování paliv v zařízeních s celkovým jmenovitým tepelným příkonem vyšším než 20 MW“

text:
               26.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 350/13

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 28. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin – Německo) – Vattenfall Europe Generation AG v. Spolková republika Německo
   (Věc C-457/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Evropské unii - Směrnice 2003/87/ES - Působnost ratione temporis - Okamžik vzniku povinnosti obchodovat s povolenkami - Článek 3 - Příloha I - Pojem ‚zařízení‘ - Spalování paliv v zařízeních s celkovým jmenovitým tepelným příkonem vyšším než 20 MW“)
   (2016/C 350/16)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Vattenfall Europe Generation AG

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Výrok

   Příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/29/ES ze dne 23. dubna 2009 v rozsahu, v němž zahrnuje „činnosti spalování paliv v zařízeních s celkovým jmenovitým tepelným příkonem vyšším než 20 MW“ na seznam kategorií činností, na které se uvedená směrnice vztahuje, musí být vykládána v tom smyslu, že povinnost zařízení určeného k výrobě elektřiny obchodovat s povolenkami vzniká okamžikem vyprodukování prvních emisí skleníkových plynů, a tedy případně i před zahájením výroby elektřiny.

      (1)  Úř. věst. C 398, 30. 11. 2015.


title: Věc T-22/05: Žaloba podaná dne 11. ledna 2005 Antonellem Violettim proti Komisi Evropských společenství

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/37

         Žaloba podaná dne 11. ledna 2005 Antonellem Violettim proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-22/05)
   (2005/C 82/67)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 11. ledna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Antonellem Violettim, s bydlištěm v Cittiglio (Itálie), a 12 dalšími úředníky, zastoupenými Ericem Boigelotem, advokátem.
   Žalobci navrhují, aby Soud:

               1.

               nařídil předložení všech spisů týkajících se žalobců a zapečetěných Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF);

               2.

               nařídil předložení zprávy, která shrnuje vnitřní vyšetřování provedené vůči žalobcům;

               3.

               zrušil vyšetřování vedené proti žalobcům;

               4.

               zrušil sdělení OLAF obsahující oznámení o vyšetřování a informaci italských soudních orgánů;

               5.

               zrušil zprávu o vyšetřování předanou italským soudním orgánům;

               6.

               zrušil jakýkoliv akt následující po rozhodnutích, která byla přijata po podání této žaloby nebo jakýkoliv akt, který se k nim vztahuje;

               7.

               uložil Komisi Evropských společenství úhradu náhrady škody určenou ex aequo et bono na 30 000 eur pro každého žalobce, s výhradou zvýšení nebo snížení v průběhu řízení;

               8.

               Uložil v každém případě žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   OLAF sdělil žalobcům, že bylo zahájeno vnitřní vyšetřování týkající se použití režimu úrazového pojištění. V návaznosti na toto oznámení, požádali dotčení úředníci o poskytnutí přístupu k jejich zdravotní dokumentaci. Tento přístup jim byl odmítnut.
   Žalobní důvod vychází z porušení článku 73 služebního řádu, článku 28 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, porušení Pravidel o pojištění nebezpečí pracovních úrazů a nemocí z povolání úředníků Evropských společenství, stejně jako porušení obecných právních zásad, jakými jsou zásada řádného úředního postupu, zásada rovného zacházení, jakož i porušení zásady povinnosti zohlednění zájmů úředníků a zásad, které ukládají OLAF a Komisi přijímat rozhodnutí pouze na základě právem dovolených důvodů, tedy relevantních a nestižených zjevně nesprávným právním posouzením.
   Žalobci se rovněž domnívají, že nařízení 1073/1999 (1) a rozhodnutí Komise 1999/396/ES ze dne 2. června 1999 (2) jsou protiprávní a v důsledku toho se dovolávají námitky protiprávnosti ve smyslu čl. 241 Smlouvy o ES.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (Úř. věst. L 136, s. 1).

      (2)  1999/396/ES, ESUO, Euratom: Rozhodnutí Komise ze dne 2. června 1999 o podmínkách a postupech vnitřního vyšetřování pro boj proti podvodům, úplatkářství a jiné nedovolené činnosti poškozující zájmy Společenství (Úř. věst. L 149, s. 57).


title: Věc T-275/05: Žaloba podaná dne 20. července 2005 proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) The Black & Decker Corporation

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/56

         Žaloba podaná dne 20. července 2005 proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) The Black & Decker Corporation
   (Věc T-275/05)
   (2005/C 217/115)
   Jazyk, ve kterém byla sepsána žaloba: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 20. července 2005 žaloba směřující proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) podaná The Black & Decker Corporation, se sídlem v Towson, Maryland (Spojené státy americké), zastoupenou P. Harrisem, advokátem.
   Atlas Copco Aktiebolag se sídlem ve Stockholmu (Švédsko) byla dalším účastníkem řízení před odvolacím senátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 3. května 2005 (věc R 789/2004-1);

               —

               prohlásil námitkové řízení B622 136 za nepřípustné;

               —

               uložil OHIM, aby žalobkyni nahradil náklady probíhajícího řízení, jakož i řízení o opravném prostředku.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               Žalobkyně

               Dotčená ochranná známka Společenství:

               Obrazová ochranná známka v černé a žluté barvě v třídě 7 (ruční přenosné elektrické nářadí atd.)

               Majitel ochranné známky nebo označení:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Nezapsané ochranné známky a označení používané v obchodu ve všech členských státech pro elektrické nářadí

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Zamítnutí námitek z důvodu jejich nepřípustnosti

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zrušení napadnutého rozhodnutí a vrácení věci námitkovému oddělení k novému projednání

               Žalobní důvody:

               Žalobkyně tvrdí, že námitky měly být prohlášeny za nepřípustné, jelikož neurčují dostatečně jasně dovolávané starší ochranné známky a označení v rozporu s pravidlem 18 odst. 1 nařízení č. 2868/1995 (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303 ze dne 15.12.1995, s. 1).


title: Věc T-713/16: Žaloba podaná dne 7. října 2016 – Fair deal for expats a další v. Komise

text:
               21.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 428/20

         Žaloba podaná dne 7. října 2016 – Fair deal for expats a další v. Komise
   (Věc T-713/16)
   (2016/C 428/23)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Fair deal for expats (Lauzun, Francie) a 8 dalších (zástupci: R. Croft, L. Nelson, E. Hazzan, Solicitors, P. Green, H. Warwick a M. Gregoire, Barristers)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               určil, že pokyny předsedy Evropské komise zaslané elektronicky dopisem ze dne 28. června 2016 sboru komisařů EU a zmíněné v projevu předsedy Junckera na plenárním zasedání Evropského parlamentu v Bruselu dne 28. června 2016 (SPEECH/16/2356), podle nichž se Komisi zakazuje jakékoliv, formální či neformální, jednání s vládou Spojeného království před tím, než tato vláda oznámí vystoupení z Unie na základě článku 50 SEU, a dále prohlášení předsedy Evropské komise, že výše uvedené pokyny dal sboru komisařů EU „nařízením předsedy“, jak výslovně uvedl v tomto projevu na plenárním zasedání Evropského parlamentu v Bruselu dne 28. června 2016 a jak vyplývá z tiskové zprávy Evropské komise v anglickém i francouzském jazyce k tomuto projevu (SPEECH/16/2356), jsou neplatné od počátku na základě čl. 264 odst. 1 SFEU; a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že sporná opatření nemají žádný, nebo řádný právní základ.
               Žalobci poukazují na to, že:

                           —

                           neexistuje právní základ pro to, aby Komise mohla odmítnout zahájit jednání s vládou Spojeného království a dalšími v návaznosti na výsledek nezávazného referenda dokud nedojde k oznámení na základě článku 50 SEU;

                           —

                           sporná opatření nejsou založena na objektivních faktorech a lze důvodně usuzovat, že vycházejí z přesvědčení jejich autora;

                           —

                           sporná opatření byla přijata způsobem, který představuje zneužití pravomoci, jelikož jejich oznámení v projevu jako „nařízení předsedy“ bylo pro Evropský parlament, zaměstnance a úředníky Komise a jiných orgánů EU, vlády členských států a občany EU zavádějící.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že sporná opatření jsou diskriminační vůči Spojenému království a jeho občanům na základě státní příslušnosti, což je v rozporu s článkem 18 SFEU.
               Žalobci poukazují na to, že:

                           —

                           podstatou sporných opatření je zakázat Komisi jednat se zástupci vlády Spojeného království;

                           —

                           Spojené království, jeho občané a konkrétně žalobci, jsou tím výrazně znevýhodněni;

                           —

                           sporná opatření dále znevýhodňují žalobce při výkonu základních práv, včetně volného pohybu.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že sporná opatření jsou v rozporu se základními právy žalobců na základě unijního práva.
               Žalobci poukazují na to, že:

                           —

                           sporná opatření jsou v rozporu s právy žalobců vyplývajícími v čl. 20 odst. 1 SFEU, včetně práva volného pohybu, které zaručuje mimo jiné čl. 20 odst. 2 písm. a), čl. 21 odst. 1 a články 45 a 49 SFEU a směrnice 2004/38/ES o právech občanů Unie (1);

                           —

                           sporná opatření jsou v rozporu s právy žalobců zaručenými Listinou základních práv.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že sporná opatření byla přijata v rozporu se zásadou loajální spolupráce podle čl. 4 odst. 3 SEU.
               Žalobci poukazují na to, že sporná opatření výslovně zakazují Komisi a jejím zaměstnancům dodržovat zásadu loajální spolupráce tím, že budou napomáhat Spojenému království a ostatním unijním orgánům v plnění úkolů, které vyplývají ze Smluv.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že sporná opatření jsou v rozsahu, v němž byla přijata zcela nebo zčásti za účelem odradit občany jiných členských států EU od svobodného projevení jejich názoru (na členství v EU), jak je chráněno článkem 11 Listiny základních práv, protiprávní.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 158, s. 77).


title: Věc C-3/15: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hannover – Německo) – Alexandra Stück v. Swiss International Air Lines AG

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/24

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hannover – Německo) – Alexandra Stück v. Swiss International Air Lines AG
   (Věc C-3/15) (1)

   (2015/C 398/33)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 118, 13. 4. 2015.


title: Věc T-241/14 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2016 – Bodson a další v. EIB „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Zaměstnanci EIB — Smluvní povaha pracovněprávního vztahu — Odměňování — Reforma systému odměňování a platového postupu v rámci EIB — Povinnost uvést odůvodnění — Zkreslení — Právní vady“

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2016 – Bodson a další v. EIB
   (Věc T-241/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Smluvní povaha pracovněprávního vztahu - Odměňování - Reforma systému odměňování a platového postupu v rámci EIB - Povinnost uvést odůvodnění - Zkreslení - Právní vady“)
   (2016/C 118/26)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Jean-Pierre Bodson (Lucemburk, Lucembursko), Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Francie), Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Francie), Marie-Christel Heger (Nospelt, Lucembursko), Evangelos Kourgias (Senningerberg, Lucembursko), Manuel Sutil (Lucembursko), Patrick Vanhoudt (Gonderange, Lucembursko) a Henry von Blumenthal (Bergem, Lucembursko) (zástupce: L. Levi, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská investiční banka (zástupci: C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams a G. Nuvoli, zmocněnci, ve spolupráci s P.-E. Partschem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 12. února 2014, Bodson a další v. EIB (F-83/12, Sb. VS EU:F:2014:15), směřující ke zrušení tohoto rozsudku

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Jean-Pierre Bodson a ostatní navrhovatelé, jejichž jména jsou uvedena v příloze, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou investiční bankou (EIB) v tomto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc T-299/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. května 2011 — Elf Aquitaine v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s chlorečnanem sodným — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Přičitatelnost protiprávního jednání — Práva obhajoby — Povinnost odůvodnění — Zásada personality trestu a sankcí — Zásada legality trestů — Presumpce neviny — Zásada řádné správy — Zásada právní jistoty — Zneužití pravomoci — Pokuty — Přitěžující okolnost — Odrazení — Polehčující okolnost — Spolupráce během správního řízení — Významná přidaná hodnota“ )

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. května 2011 — Elf Aquitaine v. Komise
   (Věc T-299/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s chlorečnanem sodným - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Přičitatelnost protiprávního jednání - Práva obhajoby - Povinnost odůvodnění - Zásada personality trestu a sankcí - Zásada legality trestů - Presumpce neviny - Zásada řádné správy - Zásada právní jistoty - Zneužití pravomoci - Pokuty - Přitěžující okolnost - Odrazení - Polehčující okolnost - Spolupráce během správního řízení - Významná přidaná hodnota)
   2011/C 186/35
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Francie) (zástupci: É. Morgan de Rivery a S. Thibault-Liger, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: X. Lewis, É. Gippini Fournier a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 2626 v konečném znění ze dne 11. června 2008 v řízení podle článku 81 (ES) a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (EHP) (Věc COMP/38.695 — Chlorečnan sodný), v rozsahu, v němž se uvedené rozhodnutí týká žalobkyně, a podpůrně návrh na zrušení nebo snížení pokut jí uložených v uvedeném rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Elf Aquitaine SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


title: Věc F-56/11: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 24. dubna 2013 — Lebedef v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Disciplinární řízení — Disciplinární sankce — Snížení platové třídy“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/84

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 24. dubna 2013 — Lebedef v. Komise
   (Věc F-56/11) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Disciplinární řízení - Disciplinární sankce - Snížení platové třídy)
   2013/C 225/192
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Lucembursko) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a J. Baquero Cruz, zmocněnec)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Návrh směřující ke zrušení rozhodnutí uložit žalobci postih ve formě zařazení o dvě platové třídy níže v téže funkční skupině

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Giorgio Lebedef ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu nahradit náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 226, 30.7.2011, s. 31.


title: Věc C-412/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Stuttgart (Německo) dne 10. října 2006 – Annelore Hamilton v. Volksbank Filder eG

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Stuttgart (Německo) dne 10. října 2006 – Annelore Hamilton v. Volksbank Filder eG
   (Věc C-412/06)
   (2006/C 310/12)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberlandesgericht Stuttgart
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Annelore Hamilton

      Žalovaná: Volksbank Filder eG
   Předběžné otázky

               1)

               Je možné čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 85/577/EHS ze dne 20. prosince 1985 (1) vykládat tak, že vnitrostátnímu zákonodárci nic nebrání v tom, aby časově omezil právo na odstoupení od smlouvy, které je upraveno v článku 5 směrnice, a to i přes chybné poučení spotřebitele, tím, že toto právo zanikne jeden měsíc po vzájemném úplném poskytnutí plnění ze smlouvy?
               Pokud Soudní dvůr na první otázku odpoví záporně:

               2)

               Je třeba směrnici 85/577/EHS vykládat tak, že spotřebitel nemůže pozbýt právo odstoupit od smlouvy – zejména po splnění smlouvy –, pokud nebyl podle čl. 4 odst. 1 směrnice poučen?

      (1)  Úř. věst. L 372, s. 31; Zvl. vyd. 15/01, s. 262.


title: Věc C-139/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Karlsruhe (Německo) dne 7. dubna 2008 – Trestní řízení proti Rafetu Kqikuovi

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Karlsruhe (Německo) dne 7. dubna 2008 – Trestní řízení proti Rafetu Kqikuovi
   (Věc C-139/08)
   (2008/C 183/17)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberlandesgericht Karlsruhe
   Účastníci původního řízení

      Žalobci:

               1.

               Generalstaatsanwaltschaft Karlsruhe

               2.

               Staatsanwaltschaft Konstanz

      Obžalovaný: Rafet Kqiku
   Předběžné otázky
   Je třeba úpravu obsaženou v článcích 1 a 2 rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 896/2006/ES ze dne 14. června 2006, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých povolení k pobytu vydaných Švýcarskem a Lichtenštejnskem členskými státy za účelem průjezdu přes jejich území (1), vykládat v tom smyslu, že povolení k pobytu vydaná Švýcarskem a Lichtenštejnskem, která jsou uvedena v příloze, mají v důsledku jejich jednostranného uznávání ze strany členských států plně uplatňujících schengenské acquis za rovnocenná jejich jednotným nebo národním vízům bezprostřední účinek jako povolení k pobytu, které umožňuje průjezd společného prostoru,
   nebo
   je nutno úpravu obsaženou v článcích 1 a 2 rozhodnutí č. 896/2006/ES chápat tak, že státní příslušníci třetích zemí, kteří jsou držiteli některého z povolení vydaných Švýcarskem nebo Lichtenštejnskem, která jsou uvedena v příloze a která byla jednostranně uznána ze strany členských států plně uplatňujících schengenské acquis, jsou pro účely průjezdu společným prostorem zproštěny vízové povinnosti vyplývající z čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 539/2001?

      (1)  Úř. věst. L 167, s. 8.


title: Věc C-124/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/35

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-124/06) (1)

   (2007/C 95/69)

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 96, 22.4.2006.


title: Věc T-476/11 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. října 2013 — Komise v. Moschonaki ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Oznámení o neobsazeném pracovním místě — Zamítnutí kandidatury — Žaloba pro neplatnost — Právní zájem na podání žaloby — Přípustnost — Pravidlo souladu mezi žalobou a stížností — Článek 91 odst. 2 služebního řádu úředníků — Žaloba na náhradu škody“ )

text:
               7.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/8

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. října 2013 — Komise v. Moschonaki
   (Věc T-476/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Oznámení o neobsazeném pracovním místě - Zamítnutí kandidatury - Žaloba pro neplatnost - Právní zájem na podání žaloby - Přípustnost - Pravidlo souladu mezi žalobou a stížností - Článek 91 odst. 2 služebního řádu úředníků - Žaloba na náhradu škody)
   2013/C 359/12
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: J. Currall a B. Eggers, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Chrysanthe Moschonaki (Brusel, Belgie) (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

      Vedlejší účastník podporující účastnici řízení podávající kasační opravný prostředek: Účetní dvůr Evropské unie (zástupci: T. Kennedy a I. Ní Riagáin Düro, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) vydanému dne 28. června 2011, AS v. Komise (F-55/10, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), a směřující ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 28. června 2011, AS v. Komise (F-55/10, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí) se zrušuje v rozsahu, ve kterém prohlašuje za přípustný žalobní důvod vycházející z porušení článku 7 služebního řádu úředníků Evropské unie v rozsahu, ve kterém na základě tohoto žalobního důvodu zrušuje rozhodnutí ze dne 30. září 2009, kterým Evropská komise zamítla kandidaturu Ch. Moschonaki, a v rozsahu, ve kterém Komisi ukládá zaplacení částky 3 000 eur ve prospěch Ch. Moschonaki.

               2)

               Kasační opravný prostředek se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Věc se vrací zpět Soudu pro veřejnou službu.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 319, 29.10.2011.