title: Věc F-42/08: Žaloba podaná dne 31. března 2008 – Marcuccio v. Komise

text:
               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/27

         Žaloba podaná dne 31. března 2008 – Marcuccio v. Komise
   (Věc F-42/08)
   (2008/C 158/50)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Určení skutečnosti, že Delegace Evropské komise v Angole dne 18. března 2002 zaslala přípis z téhož dne adresovaný žalobci prostřednictvím telefaxu na telefonní stanici, kterou žalobce nekontroloval ani ji neměl k dispozici, určení protiprávnosti takové skutečnosti a uložení povinnosti žalované, aby zaplatila náhradu škody ve výši 100 000 eur
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí o zamítnutí žádosti ze dne 8. března 2007, ať vzniklo jakýmkoli způsobem;

               —

               v nezbytném rozsahu zrušit rozhodnutí o zamítnutí stížnosti ze dne 10. září 2007, ať vzniklo jakýmkoli způsobem;

               —

               v nezbytném rozsahu zrušit přípis ze dne 9. ledna 2008;

               —

               určit, že Delegace Evropské komise v Angole dne 18. března 2002 zaslala přípis z téhož dne adresovaný žalobci prostřednictvím telefaxu zaslaného na telefonní stanici s telefonním a telefaxovým číslem +39.0833.54xxxx, a určit a prohlásit protiprávnost takové skutečnosti;

               —

               uložit žalované, aby žalobci poskytla jako náhradu škody, která tomuto žalobci v důsledku škodné události vznikla a vznikne, částku ve výši 100 000 eur, či částku vyšší či nižší, ohledně které bude mít Soud za to, že je spravedlivá, navýšenou o úroky ve výši 10 % ročně s roční kapitalizací, které začnou běžet od data žádosti ze dne 8. března 2007 až do zaplacení;

               —

               uložit žalované, aby žalobci uhradila všechny náklady v souvislosti s uplatněním nároku a odměnou zástupce v rámci řízení, včetně nákladů souvisejících se znaleckým posudkem, který bude případně vypracován za účelem určení existence podmínek pro to, aby byla žalované uložena povinnost uhradit žalobci výše uvedené částky, jakož i obecněji uvedla všechny relevantní skutečnosti za účelem vydání rozsudku v této věci.


title: Věc C-577/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. listopadu 2015 SV Capital OÜ proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 9. září 2015 ve věci T-660/14, SV Capital OÜ v. Evropský orgán pro bankovnictví (EBA)

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. listopadu 2015 SV Capital OÜ proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 9. září 2015 ve věci T-660/14, SV Capital OÜ v. Evropský orgán pro bankovnictví (EBA)
   (Věc C-577/15 P)
   (2016/C 016/28)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: SV Capital OÜ (zástupce: M. Greinoman, advokát)

      Další účastníci řízení: Evropský orgán pro bankovnictví (EBA) a Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2015 ve věci T-660/14 1) v rozsahu, v němž tento rozsudek prohlašuje, že žaloba podaná proti rozhodnutí ABE C 2013 002 je nepřípustná, 2) v rozsahu, v němž tento rozsudek prohlašuje, že žaloba podaná navrhovatelkou proti rozhodnutí odvolací komise evropských orgánů dohledu 2014-C1-02 ze dne 14. července 2014 je částečně nepřípustná, přestože rozhodnutí 2014-C1-02 zrušuje, a 3) v rozsahu, v němž jde o část rozsudku týkající se nákladů řízení,

               —

               vrátil věc zpět Tribunálu, a

               —

               uložil žalované v prvním stupni náhradu nákladů řízení a rozhodl, že vedlejší účastnice řízení v prvním stupni ponese vlastní náklady řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku podaného proti rozsudku Tribunálu ze dne 9. září 2015 ve věci T-660/14 uplatňuje navrhovatelka následující důvody a argumenty:
   Tribunál rozhodl ultra petita.
   Tribunál porušil čl. 60 odst. 1 nařízení 1093/2010/EU (1), jelikož žaloba proti rozhodnutí EBA C 2013 002 byla podána ve lhůtě, neboť předtím rozhodovala odvolací komise evropských orgánů dohledu o podaném odvolání.
   Tribunál porušil čl. 48 odst. 2 svého jednacího řádu (platného do 31. prosince 2014).
   Tribunál porušil článek 263 SFEU, jelikož žaloba proti rozhodnutí EBA C 2013 002 byla podána ve lhůtě, neboť správní řízení trvalo až do 14. července 2014.
   Tribunál porušil článek 45 statutu Soudního dvora, jelikož z důvodu nepředvídatelných okolností byla žaloba proti rozhodnutí EBA C 2013 002 podána ve lhůtě.
   Tribunál porušil článek 263 SFEU a čl. 60 odst. 1 a čl. 61 odst. 1 nařízení 1093/2010, jelikož žaloba proti rozhodnutí EBA C 2013 002 byla přípustná, neboť navrhovatelka byla adresátem tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí se jí bezprostředně a osobně týkalo.
   Rozhodnutí EBA C 2013 002 je stiženo nesprávnými skutkovými zjištěními.
   Rozhodnutí EBA C 2013 002 je stiženo nesprávnými posouzeními.
   Rozhodnutí EBA C 2013 002 je stiženo porušením čl. 39 odst. 1 nařízení č. 1093/2010 a článku 16 kodexu řádného úředního chování EBA.
   Rozhodnutí EBA C 2013 002 je stiženo porušením bodů 3.3, 3.4 a 3.5 interních pravidel EBA.
   Rozhodnutí EBA C 2013 002 je stiženo zneužitím pravomoci a nezodpovědným chováním EBA.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/78/ES (Úř. věst. L 331, s. 12).


title: Věc C-218/07: Žaloba podaná dne 25. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/14

         Žaloba podaná dne 25. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-218/07)
   (2007/C 129/27)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Condou, W. Bogensberger, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spolková republika Německo tím, že nepřijala opatření nezbytná k dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/109/ES (1) ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty, a v každém případě tím, že je nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z výše uvedené směrnice;

               —

               uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2003/109/ES do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 23. ledna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 16, s. 44; Zvl. vyd. 19/06, s. 272.


title: Věc C-318/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Itálie) dne 26. června 2015 – Tecnoedi Costruzioni Srl v. Comune di Fossano

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Itálie) dne 26. června 2015 – Tecnoedi Costruzioni Srl v. Comune di Fossano
   (Věc C-318/15)
   (2015/C 311/29)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Tecnoedi Costruzioni Srl

      Žalovaná: Comune di Fossano

      Předběžná otázka

   Musí být článek 49 a článek 56 Smlouvy o fungování Evropské unie a zásady svobody usazování, volného pohybu služeb, rovného zacházení, zákazu diskriminace a proporcionality vykládány v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je současně platná právní úprava v Itálii, stanovená v čl. 122 odst. 9 a čl. 253 odst. 20-a legislativního nařízení č. 163/2006, v oblasti automatického vyloučení mimořádně nízkých nabídek v zadávacích řízeních na zadání veřejných zakázek na stavební práce pod prahovou hodnotou představujících přeshraniční význam?


title: Věc T-1/15: Žaloba podaná dne 2. ledna 2015 – SNCM v. Komise

text:
               16.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/29

         Žaloba podaná dne 2. ledna 2015 – SNCM v. Komise
   (Věc T-1/15)
   (2015/C 056/40)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) (Marseille, Francie) (zástupci: F.-C. Laprévote a C. Froitzheim, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil na základě článků 107 SFEU a 263 SFEU, jakož i článku 41 Listiny, rozhodnutí C(2013) 7066 final ze dne 20. listopadu 2013 v celém rozsahu;

               —

               zrušil dané rozhodnutí v celém rozsahu vzhledem k tomu, že v něm Komise dospěla k závěru, že prodej 75 % společnosti SNCM za zápornou cenu 158 milionů eur představuje státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU;

               —

               podpůrně, částečně zrušil dané rozhodnutí v rozsahu, v němž v něm Komise dospěla k závěru, že navýšení kapitálu o 8,75 milionu eur, které upsala společnost CGMF, představuje státní podporu;

               —

               podpůrně, částečně zrušil dané rozhodnutí v rozsahu, v němž v něm Komise dospěla k závěru, že záloha na běžný účet ve výši 38,5 milionu eur představuje státní podporu;

               —

               podpůrně, částečně zrušil rozhodnutí Komise v rozsahu, v němž Komise přezkoumala slučitelnost zůstatku ve výši 15,81 milionu eur, vyplaceného jako podpora na restrukturalizaci z roku 2002, společně se všemi opatřeními z roku 2006;

               —

               ještě podpůrněji, částečně zrušil dané rozhodnutí v rozsahu, v němž v něm Komise dospěla k závěru, že dotčená opatření představují státní podpory neslučitelné se společným trhem;

               —

               uložil Komisi náhradu všech nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise 2014/882/EU ze dne 20. listopadu 2013 [oznámeného pod číslem C(2013) 7066 final], ve kterém Komise dospěla k závěru, že zůstatek podpory na restrukturalizaci, oznámený francouzskými orgány dne 18. února 2002, ve výši 15,81 milionu eur a dále tři opatření, která provedly francouzské orgány v roce 2006 ve prospěch žalobkyně, tj. postoupení 75 % žalobkyně za zápornou cenu 158 milionů eur, navýšení kapitálu o 8,75 milionu eur, které upsala společnost Compagnie générale maritime et financière, a záloha na běžný účet ve výši 38,5 milionu eur, představují protiprávní státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem. Komise proto nařídila její zpětné získání.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 108 odst. 2 SFEU a článku 266 SFEU, jakož i článku 41 Listiny základních práv Evropské unie, spočívajícího v tom, že Komise po částečném zrušení rozhodnutí Komise 2009/611/ES (1) ze dne 8. července 2008 rozsudkem Tribunálu ze dne 11. září 2012 ve věci T-565/08, Corsica Ferries France v. Komise (2), odmítla rozšířit formální vyšetřovací řízení.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 107 SFEU, povinnosti uvést odůvodnění a zásady rovného zacházení, jakož i z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, spočívajících v tom, že Komise dospěla k názoru, že záporná prodejní cena představuje státní podporu.

               3.

               Třetí žalobní důvod, uváděný podpůrně, vycházející z porušení zásady proporcionality a ze zjevně nesprávného posouzení spočívajících v tom, že Komise dospěla k závěru, že kapitálový vklad ve výši 8,75 milionů eur představuje státní podporu.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod, uváděný podpůrně, vycházející ze zjevně nesprávného posouzení spočívajícího v tom, že Komise dospěla k názoru, že opatření podpory pro jednotlivce ve výši 38,5 milionů eur představují státní podporu.

               5.

               Pátý žalobní důvod, uváděný podpůrně, vycházející z nesprávného právního posouzení a ze zjevně nesprávného posouzení spočívajících v tom, že Komise přezkoumávala slučitelnost zůstatku ve výši 15,81 milionů eur, vyplaceného jako podpora na restrukturalizaci z roku 2002, společně se všemi opatřeními z roku 2006.

               6.

               Šestý žalobní důvod, uváděný ještě podpůrněji, vycházející ze zjevně nesprávných posouzení a z porušení povinnosti uvést odůvodnění spočívajících v tom, že Komise prohlásila podpory na restrukturalizaci vyplacené v letech 2002 a 2006 za neslučitelné se společným trhem.

      (1)  Rozhodnutí Komise 2009/611/ES ze dne 8. července 2008 o opatřeních C 58/02 (ex N 118/02), která provedla Francie ve prospěch společnosti Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) (oznámeno pod číslem C(2008) 3182) (Úř. věst. L 225, 27.8.2009, s. 180).

      (2)  Rozsudek Tribunálu ze dne 11. září 2012, Corsica Ferries France v. Komise (T-565/08, Sb. rozh., EU:T:2012:415).


title: Věc T-528/09: Žaloba podaná dne 30. prosince 2009 — Hubei Xinyegang Steel v. Rada

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/45

         Žaloba podaná dne 30. prosince 2009 — Hubei Xinyegang Steel v. Rada
   (Věc T-528/09)
   2010/C 51/82
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (zástupci: F. Carlin, Barrister, N. Niejahr, Q. Azau a A. MacGregor, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit nařízení Rady (ES) č. 926/2009 ze dne 24. září 2009, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (1), v rozsahu, v němž ukládá antidumpingová cla na dovoz žalobkyně a vybírá prozatímní clo uložené na tento dovoz, nebo podpůrně zrušit uvedené nařízení v rozsahu, v němž od žalobkyně vybírá prozatímní clo uložené na dovoz.

               —

               uložit Radě náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v rámci tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou žalobkyně směřuje ke zrušení nařízení Rady (ES) č. 926/2009 ze dne 24. září 2009, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky, v rozsahu, v němž se jí týká.
   Na podporu svých návrhových žádání žalobkyně uvádí tři žalobní důvody.
   Zaprvé tvrdí, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, když při zjištění „dotyčných výrobků“ definovala příliš zjednodušené kategorie výrobků. Dále žalobkyně tvrdí, že Komise použila nepřiměřené srovnání s výrobky pocházejícími z USA.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Rada porušila čl. 9 odst. 5 základního nařízení (2) tím, že žalobkyni v napadeném nařízení odepřela individuální zacházení, ačkoli jí toto zacházení původně bylo Komisí přiznáno během správního řízení před zveřejněním prozatímního nařízení (3).
   Zatřetí žalobkyně uvádí, že Rada porušila čl. 9 odst. 4 a čl. 10 odst. 2 základního nařízení tím, že uložila konečné antidumpingové clo a rozhodla s konečnou platností o vybrání prozatímního cla uloženého na dovoz „dotyčných výrobků“ žalobkyně do EU, neboť tato rozhodnutí jsou založena na zjevně nesprávném posouzení, pokud jde o existenci hrozby podstatné újmy.

      (1)  Úř. věst. L 262, s. 19

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 1996 L 56, s.1).

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 289/2009 ze dne 7. dubna 2009 o uložení prozatímního antidumpingového cla z dovozu některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 94, s. 48).


title: Věc F-113/10: Žaloba podaná dne 2. listopadu 2010 — AT v. EACEA

text:
               5.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/35

         Žaloba podaná dne 2. listopadu 2010 — AT v. EACEA
   (Věc F-113/10)
   2011/C 72/56
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: AT (zástupci: S. Rodrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast

      Předmět a popis sporu

   Zaprvé návrh na zrušení zprávy o vývoji služebního postupu žalobce v období od 1. června do 31. prosince 2008, zadruhé návrh na zrušení rozhodnutí OOUPS, kterým byla předčasně ukončena pracovní smlouva žalobce na dobu určitou, a zatřetí návrhy na náhradu vzniklé škody.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit zprávu o vývoji služebního postupu žalobce za rok 2008, tak jak byla přijata rozhodnutím OOUPS ze dne 29. října 2009;

               —

               zrušit rozhodnutí OOUPS ze dne 12. února 2010, kterým vypověděl pracovní smlouvu žalobce; a v případě potřeby,

               —

               zrušit rozhodnutí OOUPS, kterým byly zamítnuty stížnosti žalobce podané proti jeho zprávě o vývoji služebního postupu za rok 2008 a rozhodnutí o ukončení pracovní smlouvy; uložit EACEA zaplacení částky, která nebude nižší než částka platu žalobce (a všech požitků stanovených pracovním řádem ostatních zaměstnanců) počítaná od skončení jeho pracovního poměru dne 12. února 2010 až do dne jeho opětovného nástupu do Agentury, který bude následovat po zrušení rozhodnutí o ukončení pracovní smlouvy, jako náhradu profesní a finanční újmy, zvýšenou o úroky z prodlení s uplatněním zákonné sazby platné k datu rozsudku, který má být vydán;

               —

               uložit EACEA zaplacení částky stanovené předběžně ve výši 10 000 eur jako náhradu fyzické újmy, zvýšenou o úroky z prodlení s uplatněním zákonné sazby platné k datu rozsudku, který má být vydán;

               —

               uložit EACEA zaplacení částky stanovené předběžně a v souladu se zásadou ex aequo et bono ve výši 50 000 eur jako náhradu nemajetkové újmy, zvýšenou o úroky z prodlení s uplatněním zákonné sazby platné k datu rozsudku, který má být vydán;

               —

               v každém případě uložit EACEA zaplacení částky stanovené předběžně a v souladu se zásadou ex aequo et bono ve výši 10 000 eur jako náhradu škody, která vznikla žalobci z důvodu překročení přiměřené lhůty při vypracování zprávy o vývoji služebního postupu za rok 2008, zvýšenou o úroky z prodlení s uplatněním zákonné sazby platné k datu rozsudku, který má být vydán;

               —

               uložit EACEA náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-104/10: Žaloba podaná dne 21. října 2010 — De Pretis Cagnodo a Trampuz v. Evropská komise

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/42

         Žaloba podaná dne 21. října 2010 — De Pretis Cagnodo a Trampuz v. Evropská komise
   (Věc F-104/10)
   ()
   2011/C 13/85
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mario Alberto De Pretis Cagnodo a Serena Trampuz (Terst, Itálie) (zástupce: C. Falagiani, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterým se zamítá 100 % úhrada některých léčebných výdajů, které vznikly v souvislosti s hospitalizací manželky úředníka v důchodu na klinice.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               přerušit nebo v každém případě dočasně zakázat nucené vymáhání sporných částek, a to vzhledem k fumus boni juris tohoto návrhu, vážné majetkové škodě, kterou by v opačném případě žalobci utrpěli a k nedostatku jasnosti, pokud jde o určení napadených částek, a dále dočasně zakázat srážky ex offo z důchodu M. de Pretis Cagnoda.

               —

               poté, co bylo konstatováno a prohlášeno, že S. Trampuz nemůže být nic vytýkáno pokud jde o kvalifikaci a úhradu nákladů pobytu na klinice, jak se jich soukromá klinika, na které byla hospitalizována, domáhá, vzhledem k posouzení, že hospitalizace S. Trampuz a chirurgický zásah, kterému byla podrobena, byly způsobeny „vážnou“ nemocí a s ohledem na závěr, že doba hospitalizace byla nevyhnutelná a léčebně správná, určit, že žalobci jsou osvobozeni od jakékoliv úhrady plnění uskutečněných ze strany likvidačního oddělení Ispra a nařídit Komisi, aby zrušila žádost o vrácení částky 41 833 eur nebo jakékoliv jiné částky, která bude případně určená a upustila od jakýchkoliv srážek této částky ex offo z důchodu M. de Pretis Cagnodo.

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-2/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. dubna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Trianon Productie BV v. Revillon Chocolatier SAS

text:
               4.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/12

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. dubna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Trianon Productie BV v. Revillon Chocolatier SAS
   (Věc C-2/12) (1)

   2012/C 235/30
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 98, 31.3.2012.


title: Věc C-35/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. ledna 2016 společností Matratzen Concord GmbH proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 19. listopadu 2016 ve věci T-526/14, Matratzen Concord GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. ledna 2016 společností Matratzen Concord GmbH proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 19. listopadu 2016 ve věci T-526/14, Matratzen Concord GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-35/16 P)
   (2016/C 270/25)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Matratzen Concord GmbH (zástupce: I. Selting, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Mariano Barranco Rodriguez, Pablo Barranco Schnitzler
   Soudní dvůr Evropské unie (šestý senát) odmítl kasační opravný prostředek usnesením ze dne 28. dubna 2016 a rozhodl, že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-198/12: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. června 2014 – Evropská komise v. Bulharská republika „Nesplnění povinnosti státem — Vnitřní trh s energií — Přeprava plynu — Nařízení (ES) č. 715/2009 — Článek 14 odst. 1 a čl. 16 odst. 1 a 2 písm. b) — Povinnost zaručit maximální kapacitu — Virtuální průtok plynu v opačném směru — Přípustnost“

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/5

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 5. června 2014 – Evropská komise v. Bulharská republika
   (Věc C-198/12) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Vnitřní trh s energií - Přeprava plynu - Nařízení (ES) č. 715/2009 - Článek 14 odst. 1 a čl. 16 odst. 1 a 2 písm. b) - Povinnost zaručit maximální kapacitu - Virtuální průtok plynu v opačném směru - Přípustnost“)
   2014/C 253/06
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: K. Herrmann, S. Petrova, O. Beynet a T. Scharf, zmocněnci)

      Žalovaná: Bulharská republika (zástupci: D. Drambozova, E. Petranova a J. Atanasov, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem – Porušení čl. 14 odst. 1, čl. 16 odst. 1 a čl. 16 odst. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám a o zrušení nařízení (ES) č. 1775/2005 (Úř. věst. L 211, s. 36; oprava v Úř. věst. 2009 L 229, s. 29, a v Úř. věst. 2009 L 309, s. 87) – Povinnost zajistit veškerým účastníkům trhu maximální kapacitu – Neexistence fyzického propojení mezi tranzitním a vnitrostátním plynárenským přepravním systémem – Mezivládní dohody bránící splnění povinnosti poskytnout maximální kapacitu – Dosah povinnosti stanovené v čl. 351 druhém pododstavci SFEU

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 194, 30.6.2012.


title: Věc F-2/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 7. května 2014 – Deweerdt a Lebrun v. Účetní dvůr

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/65

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 7. května 2014 – Deweerdt a Lebrun v. Účetní dvůr
   (Věc F-2/14) (1)

   2014/C 421/99
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 61, 1. 3. 2014. s. 22.


title: Věc T-191/12: Usnesení Tribunálu ze dne 7. října 2013 — Roland v. OHIM — Textiles Well (wellness inspired by nature) ( „Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               7.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 359/13

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. října 2013 — Roland v. OHIM — Textiles Well (wellness inspired by nature)
   (Věc T-191/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2013/C 359/23
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Roland SE (Essen, Německo) (zástupci: O. Rauscher a C. Onken, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Textiles Well (Le Vigan, Francie) (zástupci: E. Cornu a É. De Gryse, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 15. února 2012 (věc R 2552/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Textiles Well SA a Roland SE, původně Roland-Schuhe GmbH & Co. Handels KG.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Žalobkyně a vedlejší účastnice ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených žalovaným.

      (1)  Úř. věst. C 209 14.7.2012.


title: Věc C-291/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. června 2014 společností Faci SpA proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 20. března 2014 ve věci T-46/10, Faci SpA v. Evropská komise

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/20

         Kasační opravný prostředek podaný dne 12. června 2014 společností Faci SpA proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 20. března 2014 ve věci T-46/10, Faci SpA v. Evropská komise
   (Věc C-291/14 P)
   2014/C 303/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Faci SpA (zástupci: S. Piccardo, S. Crosby, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 20. března 2014 ve věci T-46/10 nebo

               —

               podpůrně zrušil nebo podstatně snížil pokutu uloženou navrhovatelce nebo

               —

               vrátil věc Tribunálu, aby o ní znovu rozhodl, a

               —

               v každém případě uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovatelkou v rámci řízení v prvním stupni a řízení o tomto kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tento kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 20. března 2014 ve věci T-46/10. Tímto rozsudkem Tribunál zamítl žalobu navrhovatelky ze dne 28. ledna 2010 podanou proti rozhodnutí Komise C(2009) 8682 final ze dne 11. listopadu 2009 týkajícímu se řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/38.589 – Tepelné stabilizátory) (1).
   Navrhovatelka předkládá dva důvody kasačního opravného prostředku.
   Ve svém prvním důvodu navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že nepřezkoumal závažnost porušení po listopadu 1996 s ohledem na změnu v povaze kartelové dohody, což mu zabránilo v tom, aby při výpočtu výše pokuty uložené navrhovatelce zohlednil všechny relevantní skutečnosti, čímž porušil bod 20 pokynů z roku 2006 pro výpočet pokut, resp. článek 23 nařízení č. 1/2003 (2) a článek 49 Listiny základních práv Evropské unie.
   Ve svém druhém důvodu navrhovatelka tvrdí, že Tribunál neprovedl účinný a důkladný soudní přezkum rozhodnutí, neboť aniž by přezkoumal skutkový stav, potvrdil, že navrhovatelka se chovala stejně jako ostatní zapojené podniky, ačkoli její účast byla méně významná, a bez jakéhokoliv posouzení zamítl důvod vycházející z nezákonného narušení hospodářské soutěže v neprospěch navrhovatelky z důvodu uplatnění bodu 35 pokynů pro výpočet pokut na jiný konkurenční podnik, Bärlocher.

      (1)  Úř. věst. C 307, 12.11.2010, s. 9.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc T-447/04: Žaloba podaná dne 15. listopadu 2004 Capgemini Nederland B.V. proti Komisi Evropských společenství

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/27

         Žaloba podaná dne 15. listopadu 2004 Capgemini Nederland B.V. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-447/04)
   (2004/C 314/62)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 15. listopadu 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Capgemini Nederland B.V., se sídlem v Utrechtu, Nizozemsko, zastoupenou M. Meulenbeltem a H. Speyartem, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise neponechat si nabídku žalobkyně v rámci výběrového řízení JAI-C3-2003-01 oznámené žalobkyni dopisem ze dne 13. září 2004;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise uzavřít smlouvu s jiným uchazečem;

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Dne 25. června 2003 Komise uveřejnila oznámení o výběrovém řízení na vývoj a instalaci rozsáhlého informačního systému v oblasti spravedlnosti a vnitřních záležitostí, označovaného jako SIS II a VIS. Žalobkyně předložila nabídku. Dopisem ze dne 13. září 2004 Komise oznámila žalobkyni své rozhodnutí neponechat si její nabídku a uzavřít smlouvu s jiným uchazečem. Ve stejném dopisu informovala žalobkyni, že smlouvu s úspěšným uchazečem nepodepíše před uplynutím lhůty dvou týdnů od data uvedeného v dopise. Následovala výměna korespondence mezi žalobkyní a Komisí, v níž Komise potvrdila svůj úmysl přidělit smlouvu jinému uchazeči. Dne 26. října 2004 Komise zveřejnila tiskovou zprávu uvádějící, že podepsala smlouvu s úspěšným uchazečem.
   Svou žalobou žalobkyně usiluje jak o zrušení rozhodnutí Komise odmítnout její nabídku, tak o rozhodnutí uzavřít smlouvu s úspěšným uchazečem. Na podporu svého požadavku na zrušení rozhodnutí, jímž byla zamítnuta nabídka žalobkyně, se žalobkyně dovolává řady údajných porušení nařízení č. 1605/2002 (1) (finanční nařízení) a nařízení č. 2342/2002 (2), kterým se stanoví podrobná pravidla pro o prováděcích pravidlech k finančnímu nařízení. V této souvislosti žalobkyně tvrdí, že metoda cenového hodnocení zvolená Komisí je neobvyklá v tom, že není založena na pevné ceně projektu, ale spíše na cenových poměrech mezi cenou nabídnutou každým uchazečem a nejnižší nabídnutou cenou, vypočtenou na úrovni každé z 15 jednotlivých položek zahrnutých v projektu, které mají stejnou váhu i při výrazně odlišných velikostech. Použití této metody podle žalobkyně nevedlo k spravedlivému a nestrannému výsledku. Žalobkyně dále tvrdí, že Komise nereagovala na neobvykle nízké ceny v nabídce úspěšného uchazeče, nevzala v úvahu opravu předloženou žalobkyní a neodmítla nabídku úspěšného uchazeče navzdory tomu, že byla v rozporu s technickými kritérii. Žalobkyně rovněž tvrdí, že Komise porušila zásadu „nejlepší hodnota za peníze“, vzhledem k tomu, že celková cena zakázky úspěšného uchazeče byla vyšší nežli cena nabízená žalobkyní.
   Na podporu svého požadavku zrušení rozhodnutí uzavřít smlouvu s úspěšným uchazečem žalobkyně tvrdí, že uzavřením smlouvy Komise úmyslně zbavila žalobkyni možnosti účinné nápravy. Žalobkyně se též v této souvislosti dovolává porušení článku 230 ES, tvrdíc, že informováním žalobkyně pouze dva týdny před podpisem smlouvy s úspěšným uchazečem Komise efektivně zkrátila dvouměsíční lhůtu pro podání žaloby uvedené v tomto článku. Konečně žalobkyně tvrdí, že Komise porušila článek 103 nařízení 1605/2002 tím, že nepozastavila řízení vedoucí k rozhodnutí podepsat smlouvu, i když ji žalobkyně ve svých dopisech upozorňovala na možné vady ve výběrovém řízení.

      (1)  Úř. věst. 2002, L 248, s. 1.

      (2)  Úř. věst. 2002, L 357, s. 1.


title: Věc T-669/14: Žaloba podaná dne 15. září 2014 – Trioplat Industrier v. Komise

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/50

         Žaloba podaná dne 15. září 2014 – Trioplat Industrier v. Komise
   (Věc T-669/14)
   2014/C 409/72
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Trioplat Industrier AB (Smålandsstenar, Švédsko) (zástupce: T. Pettersson, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               1.

               Zrušení:

                           —

                           prohlásil dopis Komise ze dne 3. července 2014 zaslaný ve věci COMP/38354 – Průmyslové pytle – Trioplast Industrier AB za neplatný,

                           —

                           zrušil úroky z prodlení ve výši 6 74  033,32 EUR, jejichž platba byla žalobkyni uložena uvedeným dopisem, nebo snížil jejich výši,

                           —

                           uložil Komisi vrátit poplatek ve výši 4  686,64 EUR, zaplacený v rámci záruky za zaplacení uvedených úroků z prodlení.

               2.

               Podpůrně, uložil zaplatit náhradu škody podle čl. 340 druhého pododstavce SFEU z důvodu porušení unijního práva, tak jak jsou uvedená v žalobě, a to:

                           —

                           ve výši úroků z prodlení nebo jejich části, a

                           —

                           ve výši poplatku 4  686,64 EUR, zaplaceného v rámci záruky za zaplacení uvedených úroků z prodlení.

               3.

               Uložil zaplatit náhradu škody podle čl. 340 druhého pododstavce SFEU z důvodu porušení unijního práva v období, kdy Komise nesouhlasila se zrušením bankovní záruky nebo snížením její výše na základě rozsudku Tribunálu vydaného ve věci T-40/06, z titulu nákladů vynaložených na zřízení záruky, a to ve výši částky 22  783,90 EUR nebo její části.

               4.

               Uložil navýšení všech dlužných částek o úroky.

               5.

               Uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z nedostatku právního základu pro dopis Komise:

                           —

                           rozhodnutí Komise ze dne 30. listopadu 2005, ve znění rozhodnutí Komise ze dne 7. prosince 2005, vydané ve věci COMP/38353 – Průmyslové pytle – Trioplast Industrier (dále jen „rozhodnutí z roku 2005“), nikdy nebylo platným právním základem návrhu směřujícího proti žalobkyni v souvislosti s příkazem k zaplacení úroků z prodlení, neboť neupřesňuje přesnou a bezpodmínečnou výši pokuty uložené žalobkyni. Mimoto, toto rozhodnutí bylo zrušeno rozsudkem Tribunálu ze dne 13. září 2010, Trioplast Industrier v. Komise (T-40/06, Sb. rozh. s. II-4893) (dále jen „rozsudek z roku 2010“), v rozsahu, v němž žalobkyni ukládá pokutu.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení podstatných náležitostí a z nedostatku pravomoci:

                           —

                           dopis Komise představuje rozhodnutí přijaté protiprávně zaměstnancem GŘ pro rozpočet bez pravomoci zavazovat Komisi takovým rozhodnutím. Dopis Komise nemůže být považován za dopis, kterým pouze nabývá účinnost dřívější rozhodnutí, a tedy za dopis představující pouhé doprovodné správní opatření. Naopak, jelikož rozhodnutí z roku 2005 ani rozsudek z roku 2010 nestanovují částku, kterou měla žalobkyně zaplatit, dopis Komise představuje rozhodnutí stanovující skutečnou výši pokuty. Aby mělo právní důsledky, může být takové rozhodnutí přijato pouze sborem komisařů.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady právní jistoty a zásady personality trestů:

                           —

                           Komise tím, že po žalobkyni požaduje zaplacení sporných úroků, sankcionuje ji de facto z důvodu situace plynoucí ze svého vlastního porušení zásady právní jistoty a zásady personality trestů. Komise toto porušení stále nenapravila.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení článku 266 SFEU:

                           —

                           Komise porušila ustanovení článku 266 SFEU, jelikož nesplnila povinnosti plynoucí z rozsudku z roku 2010. Dopis Komise je důkazem jejího konečného rozhodnutí nepřijmout nové formální rozhodnutí stanovující přesnou částku, kterou má žalobkyně zaplatit, navzdory povinnosti v tomto smyslu, která jí přísluší na základě rozsudku z roku 2010. V důsledku toho je tento dopis konečným prohlášením o tom, že Komise nesplní povinnosti, které pro ni vyplývají z rozsudku z roku 2010.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality:

                           —

                           Komise porušila zásadu proporcionality tím, že uložila žalobkyni zaplatit úroky z prodlení týkající se pokuty, jejíž výše nebyla nikdy jasná a která byla v celé výši zrušena, aniž by Komise přijala nové konečné rozhodnutí o výši pokuty, kterou má žalobkyně uhradit. Podmínky zakotvené pravidly umožňujícími Komisi vyžadovat zaplacení úroků z prodlení v jiných věcech nejsou v projednávaném případě splněny. Podpůrně, je přinejmenším nepřiměřené ukládat úroky z prodlení represivní povahy, zatímco žalobkyně se této zátěži nemohla z důvodu jednání Komise vyhnout.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení Komise, když po vydání rozsudku z roku 2010 odmítla uvolnit bankovní záruku žalobkyně:

                           —

                           uvedeným rozsudkem Tribunál zrušil rozhodnutí z roku 2005, které ukládalo zaplacení pokut, a Komise tak do přijetí nového rozhodnutí nedisponovala ve vztahu k žalobkyni žádným titulem. Tím, že Komise po vydání rozsudku z roku 2010 odmítla uvolnit bankovní záruku, nerespektovala tento rozsudek. Toto nesprávné právní posouzení přímo vedlo ke zvýšeným nákladům žalobkyně, jelikož musela udržovat bankovní záruku. Podpůrně, po vydání rozsudku měla Komise přinejmenším snížit výši bankovní záruky na maximální částku stanovenou Tribunálem.


title: Věc T-351/15: Žaloba podaná dne 30. června 2015 – Papapanagiotou v. Parlament

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/49

         Žaloba podaná dne 30. června 2015 – Papapanagiotou v. Parlament
   (Věc T-351/15)
   (2015/C 311/54)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Papapanagiotou AVEEA (Serres, Řecko) (zástupci: S. Pappas a I. Ioannidis, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí generálního ředitele Generální ředitelství pro infrastrukturu a logistiku D(2015)12887 ze dne 27. dubna 2015, kterým byla odmítnuta nabídka žalobce na dílčí plnění 1, 2 a 4 v rámci zadávacího řízení „Kancelářský nábytek“ č. INLO.AO-2012-017-LUX-UAGBI-02 „na pořízení standardního, drahého a luxusního kancelářského nábytku a příslušenství“ a kterým generální ředitel informoval žalobce, že při posouzení všech nabídek ve výše uvedeném zadávacím řízení nezohlednil jedno z kritérií pro udělení veřejné zakázky specifikované v dokumentaci k zadávacímu řízení;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí je protiprávní, jelikož během zadávacího řízení bylo vyloučeno dílčí kritérium pro udělení veřejné zakázky „konstrukce (odolnost proti poškození, odření, poškrábání a odbarvení)“, což představuje porušení zadávací dokumentace, čl. 110 odst. 1 a čl. 113 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Evropského parlamentu a Rady ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Evropské unie (dále jen „finanční nařízení“), a obecných zásad rovného zacházení a transparentnosti.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že veřejný zadavatel neuvedl odůvodnění, zejména vlastnosti a relativní výhody přijatých nabídek, a to v rozporu s čl. 113 odst. 2 finančního nařízení, s čl. 161 odst. 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (dále jen „prováděcí pravidla k finančnímu nařízení“), s článkem 41 Listiny základních práv Evropské unie a s článkem 296 SFEU.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady transparentnosti podle článku 102 finančního nařízení a čl. 15 odst. 3 SFEU, ke kterému došlo tím, že veřejný zadavatel neposkytl žádné informace a důkazy ohledně toho, zda vzorky předložené v nabídkách za účelem opětovného hodnocení nabídek byly stejné jako vzorky hodnocené původně v rámci prvního hodnocení, které bylo následně zrušeno.


title: Věc C-191/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Rakousko) dne 17. dubna 2014 – Borealis Polyolefine GmbH v. Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Rakousko) dne 17. dubna 2014 – Borealis Polyolefine GmbH v. Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Věc C-191/14)
   2014/C 303/06
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landesverwaltungsgericht Niederösterreich

      Účastníci původního řízení

      Stěžovatelka: Borealis Polyolefine GmbH

      Odpůrce: Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Předběžné otázky

               1)

               Je rozhodnutí 2013/448/EU (1) neplatné a je v rozporu s čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES (2) v rozsahu, ve kterém ze základu pro výpočet podle čl. 10a odst. 5 druhé odrážky písm. a) a b) vylučuje emise související s odpadními plyny, které produkují zařízení, na něž se vztahuje příloha I směrnice 2003/87/ES, resp. teplo, které využívají zařízení, na něž se vztahuje příloha I směrnice 2003/87/ES, a které pochází ze zařízení kombinované výroby tepla a elektřiny (kogenerace), pro něž je podle čl. 10a odst. 1 a čl. 10a odst. 4 směrnice 2003/87/ES a rozhodnutí 2011/278/EU (3) povoleno bezplatné přidělení?

               2)

               Je rozhodnutí 2013/448/EU neplatné a je v rozporu s článkem 3e a článkem 3u směrnice 2003/87/ES, samo o sobě nebo ve spojení s čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES, v rozsahu, ve kterém stanoví, že emise CO2 související s odpadními plyny, které produkují zařízení, na něž se vztahuje příloha I směrnice 2003/87/ES, resp. teplo, které využívají zařízení, na něž se vztahuje příloha I směrnice 2003/87/ES, a které bylo získáno ze zařízení kombinované výroby tepla a elektřiny (kogenerace), jsou emisemi z „výroby elektřiny“?

               3)

               Je rozhodnutí 2013/448/EU neplatné a je v rozporu s cíli směrnice 2003/87/ES v rozsahu, ve kterém vytváří asymetrii, tím, že emise související se spalováním odpadních plynů a s teplem vyrobeným kombinovanou výrobou tepla a elektřiny (kogenerace) jsou ze základu pro výpočet podle čl. 10a odst. 5 druhé odrážky písm. a) a b) směrnice 2003/87/ES vyloučeny, kdežto podle čl. 10a odst. 1 a čl. 10a odst. 4 směrnice 2003/87/ES a podle rozhodnutí 2011/278/EU existuje v souvislosti s nimi nárok na bezplatné přidělení?

               4)

               Je rozhodnutí 2011/278/EU neplatné a je v rozporu s článkem 290 SFEU a článkem 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES v rozsahu, ve kterém jeho čl. 15 odst. 3 mění čl. 10a odst. 5 druhou odrážku písm. a) a b) směrnice 2003/87/ES v tom smyslu, že odkaz na „zařízení, na která se nevztahuje odstavec 3“ nahrazuje odkazem na „zařízení, která nejsou výrobcem elektřiny“?

               5)

               Je rozhodnutí 2013/448/EU neplatné a je v rozporu s čl. 23 odst. 3 směrnice 2003/87/ES v rozsahu, ve kterém toto rozhodnutí nebylo vydáno na základě regulativního postupu s kontrolou, který je předepsán v článku 5a rozhodnutí Rady 1999/468/ES a v článku 12 nařízení 182/2011/EU?

               6)

               Je nutno článek 17 Listiny základních práv Evropské unie chápat v tom smyslu, že vylučuje zadržení bezplatných přidělení na základě protiprávního výpočtu opravného koeficientu, který je jednotný pro všechna odvětví?

               7)

               Je nutno čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES sám o sobě nebo ve spojení s čl. 15 odst. 3 rozhodnutí 2011/278/EU chápat v tom smyslu, že vylučuje použití vnitrostátního právního předpisu, který stanoví pro bezplatná přidělení v členském státě použití protiprávně vypočteného opravného koeficientu, který je jednotný pro všechna odvětví, tak jak je stanoven v článku 4 rozhodnutí 2013/448/EU a jeho příloze II?

               8)

               Je rozhodnutí 2013/448/EU neplatné a je v rozporu s čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES v rozsahu, v němž zahrnuje jen emise ze zařízení, která byla v systému Společenství zahrnuta od roku 2008, a tedy vylučuje ty emise, které souvisí s činnostmi, které byly v systému Společenství zahrnuty od roku 2008 (v pozměněné příloze I směrnice 2003/87/ES), pokud se tyto činnosti uskutečňovaly v zařízeních, která byla v systému Společenství zahrnuta již před rokem 2008?

               9)

               Je rozhodnutí 2013/448/EU neplatné a je v rozporu s čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES v rozsahu, v němž zahrnuje jen emise ze zařízení, která byla v systému Společenství zahrnuta od roku 2013, a tedy vylučuje ty emise, které souvisí s činnostmi, které byly v systému Společenství zahrnuty od roku 2013 (v pozměněné příloze I směrnice 2003/87/ES), pokud se tyto činnosti uskutečňovaly v zařízeních, která byla v systému Společenství zahrnuta již před rokem 2013?

      (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 5. září 2013 o vnitrostátních prováděcích opatřeních pro přechodné bezplatné přidělování povolenek na emise skleníkových plynů v souladu s čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Úř. věst. L 240, s. 27)

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631).

      (3)  Rozhodnutí Komise ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Úř. věst. L 130, s. 1).


title: Věc C-46/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Ankenævnet for Uddannelsesstøtten (Dánsko) dne 26. ledna 2012 — L.N.

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Ankenævnet for Uddannelsesstøtten (Dánsko) dne 26. ledna 2012 — L.N.
   (Věc C-46/12)
   2012/C 109/12
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Ankenævnet for Uddannelsesstøtten (Odvolací soud pro dánský systém stipendií a půjček na studium)

      Účastník původního řízení

      Žalobce: L.N.

      Předběžná otázka

   Je třeba čl. 7 odst. 1 písm. c) ve vzájemném spojení s čl. 24 odst. 2 směrnice o pobytu (1) vykládat tak, že členský stát (hostitelský členský stát) je při posuzování, zda je třeba určitou osobu považovat za zaměstnanou osobu, která má nárok na podporu při studiu, oprávněn přihlédnout ke skutečnosti, že tato osoba vstoupila na území hostitelského členského státu z prvotního důvodu studia, v důsledku čehož není hostitelský členský stát povinen této osobě přiznat podporu při studiu (viz výše uvedený čl. 24 odst. 2 směrnice o pobytu)?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77).


title: Věc F-52/09: Žaloba podaná dne 30. července 2009 — Da Silva Pinto Branco v. Soudní dvůr

text:
               10.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 244/16

         Žaloba podaná dne 30. července 2009 — Da Silva Pinto Branco v. Soudní dvůr
   (Věc F-52/09)
   2009/C 244/27
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Delfina Da Silva Pinto Branco (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: M. Erniquin, advokát)

      Žalovaný: Soudní dvůr Evropských společenství

      Předmět a popis sporu

   Návrh na zrušení rozhodnutí o propuštění žalobkyně. Dále návrh, aby byla jmenována nebo, podpůrně, uvedena do funkce úředníka ve zkušení době. Konečně návrh na náhradu utrpěné morální újmy

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí o propuštění vydané OOJ ze dne 24. října 2008, jakož i stanovisko zpravodajského výboru ze dne 8. října 2008, obě zprávy o průběhu zkušební doby vyhotovené hodnotitelem ze dne 22. února 2008 a ze dne 10. června 2008, jakož i rozhodnutí OOJ o prodloužení zkušební doby ze dne 18. dubna 2008;

               —

               jmenovat žalobkyni ode dne 1. března 2008 a přiznat jí nárok na odškodnění odpovídající rozdílu mezi platem, který by dostala, pokud by byla jmenována dne 1. března 2008, a služebními požitky, které ve skutečnosti obdržela od tohoto data, a to až do doby vydání rozsudku; nebo, podpůrně, znovu uvést žalobkyni do funkce úředníka ve zkušební době buď do služby, které byla součástí před svým propuštěním, nebo do jiné služby orgánu, aby tam mohla projít novou zkušební dobu;

               —

               uložit žalovanému náhradu utrpěné morální újmy ve výši 5 000 eur;

               —

               uložit Soudnímu dvoru Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-539/14: Žaloba podaná dne 16. července 2014 – North Drilling v. Rada

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/55

         Žaloba podaná dne 16. července 2014 – North Drilling v. Rada
   (Věc T-539/14)
   2014/C 303/66
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci/Účastnice řízení

      Žalobkyně: North Drilling Co. (Teherán, Írán) (zástupci: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea a J. Iriarte Ángel, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil článek 1 rozhodnutí Rady 2014/222/SZBP ze dne 16. dubna 2014 v rozsahu, v němž se jí týká, a odstranil její jméno z přílohy tohoto rozhodnutí;

               —

               zrušil článek 1 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 397/2014 ze dne 16. dubna 2014 v rozsahu, v němž se jí týká, a odstranil její jméno z přílohy tohoto nařízení, a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně sedm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení skutkových okolností, na nichž jsou založeny napadené akty, jelikož postrádají skutečný skutkový a důkazní základ.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z nesplnění povinnosti uvést odůvodnění, neboť napadené akty jsou v souvislosti s NDC stiženy odůvodněním, které je vskutku nepodložené, a navíc nepřesné, obecné a generické, což brání vhodnému formulování obhajoby.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení práva na soudní ochranu v souvislosti s odůvodňováním aktů, s nepodložením tvrzených důvodů důkazy, s právem na obhajobu a s právem vlastnit majetek, neboť nebyly dodrženy požadavky na odůvodnění a nutnost předložit skutečné důkazy, což má dopad na jiná práva.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zneužití pravomocí, neboť existují objektivní, přesné a soudržné indicie, na jejichž základě lze tvrdit, že Rada zneužila svého postavení a jednala podvodně, když při přijetí sankčních opatření sledovala jiné cíle, než které uvedla.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z nesprávného výkladu uplatňovaných právních norem, neboť tyto jsou vykládány a uplatňovány nesprávně a extenzivně, což je v případě ustanovení ukládajících sankce nepřípustné.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z porušení práva vlastnit majetek, neboť toto právo bylo omezeno bez skutečného odůvodnění a bez dodržení zásady proporcionality.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vychází z porušení zásady rovného zacházení, neboť došlo k bezdůvodnému zásahu do konkurenčního postavení žalobkyně, aniž k tomu existovaly příčiny.


title: Věc T-587/13: Žaloba podaná dne 4. listopadu 2013 — Schwerdt v. OHIM — Iberamigo (cat&clean)

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/28

         Žaloba podaná dne 4. listopadu 2013 — Schwerdt v. OHIM — Iberamigo (cat&clean)
   (Věc T-587/13)
   2014/C 24/50
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Miriam Schwerdt (Porta-Westfalica, Německo) (zástupce: K. Kruse, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Iberamigo, SA (Rubi, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Zrušil rozhodnutí odvolacího senátu žalovaného č. R 1799/2012-4 ze dne 3. září 2013;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka v různých barvách, která je tvořena vyobrazením kočky a slovními prvky „cat & clean“, pro výrobky zařazené do třídy 31 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 9 612 301

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Iberamigo, SA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Španělská slovní ochranná známka „CLEAN CAT“ pro výrobky zařazené do třídy 31

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009, jakož i článku 29 a násl. Smlouvy o fungování Evropské Unie.


title: Věc T-329/06: Žaloba podaná dne 27. listopadu 2006 – Enercon v. OHIM (E)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/76

         Žaloba podaná dne 27. listopadu 2006 – Enercon v. OHIM (E)
   (Věc T-329/06)
   (2006/C 326/155)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Enercon GmbH (Aurich, Německo) (zástupce: R. Böhm, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 8. září 2006 (věc R 0394/2006-1);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „E“ pro výrobky zařazené do tříd 7, 9 a 19 (přihláška č. 3 817 566).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), neboť přihlašované ochranné známce byla odepřena rozlišovací způsobilost a byla prohlášena za označení, které má nadále zůstat k volné dispozici.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Spojené věci C-250/09 a C-268/09: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rayonen sad Plovdiv — Bulharsko) — Vasil Ivanov Georgiev v. Tehnicheski universitet — Sofia, filial Plovdiv ( Směrnice 2000/78/ES — Článek 6 odst. 1 — Zákaz diskriminace na základě věku — Univerzitní profesoři — Vnitrostátní ustanovení, které po dosažení věku 65 let stanoví uzavření pracovní smlouvy na dobu určitou — Povinný odchod do důchodu ve věku 68 let — Opodstatněnost rozdílů v zacházení na základě věku )

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/12

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rayonen sad Plovdiv — Bulharsko) — Vasil Ivanov Georgiev v. Tehnicheski universitet — Sofia, filial Plovdiv
   (Spojené věci C-250/09 a C-268/09) (1)

   (Směrnice 2000/78/ES - Článek 6 odst. 1 - Zákaz diskriminace na základě věku - Univerzitní profesoři - Vnitrostátní ustanovení, které po dosažení věku 65 let stanoví uzavření pracovní smlouvy na dobu určitou - Povinný odchod do důchodu ve věku 68 let - Opodstatněnost rozdílů v zacházení na základě věku)
   2011/C 13/19
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Rayonen sad Plovdiv

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Vasil Ivanov Georgiev

      Žalovaná: Tehnicheski universitet — Sofia, filial Plovdiv

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Rayonen sad Plovdiv — Výklad čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79) — Vnitrostátní zákon, který dovoluje vysokoškolským profesorům, kteří dosáhli věku 65 let, uzavření pracovních smluv pouze na dobu určitou — Vnitrostátní zákon, který pro vysokoškolské profesory stanoví věk odchodu do důchodu na 68 let — Opodstatněnost rozdílů v zacházení na základě věku.

      Výrok

   Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, a zejména její čl. 6 odst. 1, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která pro univerzitní profesory, kteří dosáhli věku 68 let, stanoví povinný odchod do důchodu a umožňuje jim po dosažení věku 65 let pokračovat v činnosti pouze prostřednictvím smluv na dobu určitou uzavřených na dobu jednoho roku, které je možné prodloužit maximálně dvakrát, pokud tato právní úprava sleduje legitimní cíl spojený zejména s politikou zaměstnanosti a trhu práce, jako například zabezpečení kvality vzdělávání a optimálního rozdělení profesorských míst mezi generace, a pokud umožňuje dosáhnout tohoto cíle přiměřenými a nezbytnými prostředky. Je na vnitrostátním soudu, aby ověřil, zda jsou tyto podmínky splněny.
   Pokud jde o spor mezi veřejným zařízením a jednotlivcem, musí vnitrostátní soud v případě, že taková vnitrostátní právní úprava, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, nesplňuje podmínky uvedené v čl. 6 odst. 1 směrnice 2000/78, ponechat tuto právní úpravu nepoužitu.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


title: Věc T-509/14: Žaloba podaná dne 7. července 2014 – Decal España v. Komise

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/56

         Žaloba podaná dne 7. července 2014 – Decal España v. Komise
   (Věc T-509/14)
   2014/C 292/68
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Decal España, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: M. Silva Sánchez, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém kvalifikuje soubor opatření, která podle ní představují takzvaný španělský systém finančního leasingu, jako novou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               podpůrně zrušil články 1 a 4 napadeného rozhodnutí, které investory hospodářských zájmových sdružení (AIE) označují jako příjemce údajných podpor a jako jediné adresáty příkazu k navrácení podpory;

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém nařizuje vrácené údajných podpor;

               —

               zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém rozhoduje o legalitě soukromých smluv mezi investory a dalšími subjekty, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty ve věci T-700/13, Bankia v. Komise.


title: Věc C-507/08: Žaloba podaná dne 21. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Slovenská republika

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/9

         Žaloba podaná dne 21. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Slovenská republika
   (Věc C-507/08)
   2009/C 102/12
   Jednací jazyk: slovenština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Giolito, J. Javorský, K. Walkerová, zmocněnci)

      Žalovaná: Slovenská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Slovenská republika tím, že neprovedla rozhodnutí Komise ze dne 7. června 2006 o státní podpoře C 25/2005 (ex NN 21/2005), poskytnuté Slovenskou republikou ve prospěch společnosti Frucona Košice, a. s. [oznámeno pod číslem K(2006) 2082] (1), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 249 čtvrtého pododstavce Smlouvy o ES a z článku 2 uvedeného rozhodnutí;

               —

               uložit Slovenské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Ve svém rozhodnutí ze dne 7. června 2006 o státní podpoře C 25/2005 (ex NN 21/2005), poskytnuté Slovenskou republikou ve prospěch společnosti Frucona Košice, a. s., Komise rozhodla, že opatření, která Slovenská republika provedla ve prospěch společnosti Frucona Košice, a. s., představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES a že tato podpora není slučitelná se společným trhem. Zároveň nařídila Slovenské republice, aby přijala veškerá opatření, která jsou nutná pro vymáhání neoprávněně poskytnuté podpory od příjemce zpět.
   Do dnešního dne nedošlo k vrácení podpory přiznané společnosti Frucona, a. s.
   Státní podpora byla společnosti Frucona, a. s., poskytnuta ve formě odpuštění daňového dluhu, které bylo schváleno soudem v rámci řízení o vyrovnání. Slovenská republika vymáhala neoprávněně poskytnutou podporu v soudním řízení. Soud v prvním stupni žalobu zamítl kromě jiného z důvodu, že povinnost společnosti Frucona, a. s., uhradit její dluh finančnímu úřadu zanikla ex lege. Odvolací soud potvrdil rozsudek soudu prvního stupně kromě jiného z důvodu, že usnesení o vyrovnání nelze přezkoumat, jelikož jako res judicata musí být respektováno všemi orgány včetně odvolacího soudu a rovněž z toho důvodu, že Komise v rozhodnutí nerespektovala ustanovení vnitrostátního práva upravující kolizi konkurzního a exekučního řízení.
   Rozhodnutí obou soudů brání okamžitému a účinnému výkonu rozhodnutí Komise.
   Nestačí, že Slovenská republika využila všech prostředků, které má k dispozici. Výsledkem využití těchto prostředků musí být účinný a okamžitý výkon rozhodnutí, bez kterého platí, že Slovenská republika nesplnila svoje povinnosti. Nedodržení povinnosti členského státu vymáhat je dané, pokud kroky, které stát podnikl, neměly žádný dopad na skutečné vrácení této částky.

      (1)  Úř. věst. L 112, 30.4.2007, s. 14.


title: Věc C-171/12 P: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. února 2013 — Carrols Corp. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Giulio Gambettola ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 51 odst. 1 písm. b) — Obrazová ochranná známka Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL — Návrh na prohlášení neplatnosti předložený majitelem národní obrazové ochranné známky Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL a národní slovní ochranné známky POLLO TROPICAL — Absolutní důvody neplatnosti — Neexistence dobré víry — Nepřípustnost“ )

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/3

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. února 2013 — Carrols Corp. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Giulio Gambettola
   (Věc C-171/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 51 odst. 1 písm. b) - Obrazová ochranná známka Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL - Návrh na prohlášení neplatnosti předložený majitelem národní obrazové ochranné známky Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL a národní slovní ochranné známky POLLO TROPICAL - Absolutní důvody neplatnosti - Neexistence dobré víry - Nepřípustnost)
   2013/C 129/05
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Carrols Corp. (zástupce: I. Temiño Ceniceros, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec), Giulio Gambettola (zástupce: F. Brandolini Kujman, advokát)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 1. února 2012, Carrols Corp. v. OHIM (T-291/09), kterým Tribunál zamítl žalobu na zrušení rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 7. května 2009 (věc R 632/2008-1) týkajícího se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Carrols Corp. a Giuliem Gambettolou

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se odmítá.

               2)

               Společnosti Carrols Corp. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 174, 16.6.2012.


title: Věc C-247/06: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 6. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 85/337/EHS — Vliv určitých záměrů na životní prostředí — Tepelné zařízení — Výroba energie — Částečné spálení nebezpečných výrobků )

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/2

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 6. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-247/06) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 85/337/EHS - Vliv určitých záměrů na životní prostředí - Tepelné zařízení - Výroba energie - Částečné spálení nebezpečných výrobků“)
   (2008/C 327/02)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: U. Wölker a F. Simonetti, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a E. Schulze-Bahr, zmocněnci)

      Další účastník podporující žalovanou: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: T. Harris a I. Rao, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení čl. 4 odst. 1 ve spojení s bodem 9 přílohy I směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248), ve znění směrnice 97/11/ES ze dne 3. března 1997 (Úř. věst L 73, s. 5; Zvl. vyd. 15/03, s. 151) – Povolení tepelného zařízení na výrobu energie, které částečně spaluje nebezpečné odpady, bez posouzení vlivů na životní prostředí – Operace zneškodňování a zhodnocování odpadů
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006.


title: Věc T-48/16 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 25. srpna 2017 – Sigma Orionis v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Rozhodčí doložka — Sedmý rámcový program Evropského společenství (2007-2013) a rámcový program pro výzkum a inovace Horizont 2020 — Rozhodnutí o pozastavení plateb a rozvázání smluv v důsledku finančního auditu — Částky údajně dlužené Komisí v rámci realizace grantových smluv — Návrh na náhradu škody — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti — Zvážení zájmů“

text:
               9.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 338/14

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 25. srpna 2017 – Sigma Orionis v. Komise
   (Věc T-48/16 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Rozhodčí doložka - Sedmý rámcový program Evropského společenství (2007-2013) a rámcový program pro výzkum a inovace Horizont 2020 - Rozhodnutí o pozastavení plateb a rozvázání smluv v důsledku finančního auditu - Částky údajně dlužené Komisí v rámci realizace grantových smluv - Návrh na náhradu škody - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti - Zvážení zájmů“)
   (2017/C 338/14)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sigma Orionis SA (Valbonne, Francie) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Lewis a M. Siekierzyńska, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a znějící na to, aby Komise okamžitě uhradila různé částky na základě grantových smluv a směřující k odkladu vykonatelnosti rozhodnutí o rozvázání těchto smluv

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-90/09: Usnesení Tribunálu ze dne 26. ledna 2012 — Mojo Concerts a Amsterdam Music Dome Exploitatie v. Komise ( „Státní podpory — Žaloba na neplatnost — Investice Gemeente Rotterdam do komplexu Ahoy’ — Rozhodnutí konstatující neexistenci státní podpory — Nedostatek osobního dotčení — Nepřípustnost“ )

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/22

         Usnesení Tribunálu ze dne 26. ledna 2012 — Mojo Concerts a Amsterdam Music Dome Exploitatie v. Komise
   (Věc T-90/09) (1)

   (Státní podpory - Žaloba na neplatnost - Investice Gemeente Rotterdam do komplexu Ahoy’ - Rozhodnutí konstatující neexistenci státní podpory - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost)
   2012/C 89/36
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Mojo Concerts BV (Delft, Nizozemsko); a Amsterdam Music Dome Exploitatie BV (Delft, Nizozemsko) (zástupce: S. Beeston, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: H. van Vliet a K. Gross, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci řízení podporující žalovanou: Nizozemské království (zástupci: M. Noort, C. Wissels, M. de Grave, Y. de Vries a J. Langer, zmocněnci); Gemeente Rotterdam (Nizozemsko) (zástupci: J. Feenstra a J. Fanoy, advokáti); a Ahoy’ Rotterdam NV (Rotterdam) (zástupci: původně M. van der Woude a E. Offers, poté M. Maas-Cooymans, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 6018 ze dne 21. října 2008 v konečném znění týkající se investice Gemeente Rotterdam do komplexu Ahoy’(státní podpora C 4/2008 (ex N 97/2007, ex CP 91/2007)).

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Mojo Concerts BV a Amsterdam Music Dome Exploitatie BV ponesou vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, Gemeente Rotterdam a Ahoy’ Rotterdam NV.

               3)

               Nizozemské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 102, 1.5.2009.


title: Věc T-48/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. února 2010 Herbertem Meisterem proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 30. listopadu 2009 ve věci F-17/09, Meister v. OHIM

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/55

         Kasační opravný prostředek podaný dne 2. února 2010 Herbertem Meisterem proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 30. listopadu 2009 ve věci F-17/09, Meister v. OHIM
   (Věc T-48/10 P)
   2010/C 100/81
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Herbert Meister (Muchamiel, Španělsko) (zástupce: H.-J. Zimmermann, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu ze dne 30. listopadu 2009 ve věci F-17/09, Meister v. OHIM;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Kasační opravný prostředek směřuje proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 30. listopadu 2009 ve věci F-17/09, Meister v. OHIM, kterým byla žaloba účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek zamítnuta jako zjevně nepřípustná.
   Za účelem odůvodnění svého kasačního opravného prostředku účastník řízení, který jej podal, uplatňuje, že žaloba v prvním stupni byla nezbytná, protože skutkový stav má přímou věcnou souvislost s předměty řízení v dřívějších spojených věcech F-138/06 a F-37/08, o kterých v okamžiku podání žaloby ještě nebylo rozhodnuto. Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek uplatňuje, že zamítnutí věci F-17/09 a limine jako nepřípustné, bez ústního projednání, porušuje právo být vyslechnut, které je zaručeno v článku 6 EÚLP. Dále je vytýkána skutečnost, že Soud pro veřejnou službu nevyhověl návrhu účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek na přerušení řízení z důvodu podání kasačního opravného prostředku ve věci F-37/08. Konečně je vytýkána neúplná a právně chybná analýza skutkového stavu prvostupňovým soudem.


title: Věc F-10/07: Žaloba podaná dne 8. února 2007 – Botos v. Komise

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/31

         Žaloba podaná dne 8. února 2007 – Botos v. Komise
   (Věc F-10/07)
   (2007/C 69/63)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Patricia Botos (Meise, Belgie) (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným ke jmenování dne 30. října 2006, kterým byla zamítnuta stížnost žalobkyně ze dne 24. dubna 2006, směřující proti následujícím šesti správním rozhodnutím: i) rozhodnutí přijatému dne 23. ledna 2006 Úřadem pro správu a vypořádávání individuálních nároků; ii) rozhodnutí přijatému dne 23. ledna 2006 vedoucím bruselského oddělení pro vyrovnání nároků společného systému nemocenského pojištění; iii) rozhodnutí přijatému dne 9. února 2006 Úřadem pro správu a vypořádávání individuálních nároků; iv) rozhodnutí přijatému dne 9. února 2006 vedoucím bruselského oddělení pro vyrovnání nároků společného systému nemocenského pojištění; v) rozhodnutí přijatému dne 20. února 2006 vedoucím bruselského oddělení pro vyrovnání nároků společného systému nemocenského pojištění; vi) vyúčtování proplacení výdajů na zdravotní péči vystavenému bruselským oddělením pro vyrovnání nároků společného systému nemocenského pojištění ze dne 23. února 2006;

               —

               pokud to bude nezbytné, zrušit rovněž šest výše uvedených rozhodnutí;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje jediný žalobní důvod vycházející z porušení článku 72 služebního řádu, jakož i ze zjevně nesprávného posouzení. Tvrdí, že napadenými rozhodnutími orgán oprávněný ke jmenování chybně odmítl uznat, že „únavový syndrom“, kterým trpí, představuje vážnou nemoc pro účely výše uvedeného článku, a v důsledku toho odmítl proplatit výdaje na laboratorní testy a léky spojené s touto nemocí. Několik dokumentů, zejména hloubková lékařská studie, prokazuje závažnost dotčeného onemocnění a nezbytnost proplácení výdajů na léky a testy, u nichž žalobkyně uvádí jejich potřebu, ve výši 100 %, bez jakéhokoliv omezení.


title: Věc C-329/14: Žaloba podaná dne 7. července 2014 – Evropská komise v. Finská republika

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/21

         Žaloba podaná dne 7. července 2014 – Evropská komise v. Finská republika
   (Věc C-329/14)
   2014/C 292/26
   Jednací jazyk: finština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Hetsch, K. Herrmann a I. Koskinen)

      Žalovaná: Finská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Finská republika tím, že co se týče pevninského Finska nepřijala, nebo v každém případě neinformovala, že přijala, právní a správní předpisy – a pokud jde o oblast Ahvenanmaa, tím, že nepřijala právní a správní předpisy –nezbytné k provedení čl. 2 odst. 2 a čl. 9 odst. 1 směrnice 2010/31/EU Evropského parlamentu a Rady ze dne 19. května 2010 o energetické náročnosti budov (1) do vnitrostátních právních předpisů, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 28 odst. 1 této směrnice,

               —

               uložit Finské republice v souladu s čl. 260 odst. 3 SFEU denní penále ve výši 19  178,25 eur splatné od data vyhlášení rozsudku Soudního dvora na účet „Vlastní zdroje Evropské unie“, protože nesplnila svou povinnost oznámit opatření provádějící do vnitrostátního práva směrnici přijatou legislativním postupem,

               —

               uložit Finské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 9. července 2012.

      (1)  Úř. věst. L 153, s. 13.


title: Věc T-344/12: Žaloba podaná dne 1. srpna 2012 — Virgin Atlantic Airways v. Komise

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/29

         Žaloba podaná dne 1. srpna 2012 — Virgin Atlantic Airways v. Komise
   (Věc T-344/12)
   2012/C 295/52
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Virgin Atlantic Airways Ltd (Crawley, Spojené království) (zástupci: N. Green, QC a K. Dietzel, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské komise ze dne 30. března 2012 ve věci COMP/M.6447 (IAG/bmi); a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že se žalovaná dopustila právního omylu tím, že nezohlednila relevantní informace týkající se podmínek hospodářské soutěže, které by existovaly bez získání, umožňující Komisi posoudit získání oproti méně soutěžní situaci, která by jinak nastala. Zejména se Komise dopustila nesprávného posouzení i) kontingentu letištních časů prodaného společností bmi společnosti IAG/Britisch Airways v září 2011; a ii) letištních časů společnosti bmi, za který IAG/British Airways převzala záruku jako protiplnění za zálohu 60 milionů GBP z kupní ceny pro bmi.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že se žalovaná dopustila nesprávného posouzení skutkového stavu a nezohlednila relevantní informace týkající se posouzení vlivu získání na zvyšující se nárůst letištních časů (a tržní síly), které by měla IAG v Londýně Heathrow po získání.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že se žalovaná dopustila nesprávného posouzení tím, že nezohlednila relevantní informace, jelikož neidentifikovala nebo vyloučila další dotčené horizontální trhy.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že se Komise dopustila právního omylu tím, že i) neprovedla šetření v rámci druhé fáze a ii) přijala závazky, které neodstranily závažné pochybnosti konstatované Komisí.

               5)

               Pátý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že se žalovaná dopustila právního omylu tím, že nesprávně měla za to, že na právní vztah mezi společností IAG a společností Iberia, resp. Britisch Airways se vztahuje čl. 5 odst. 4 nařízení o kontrole spojování podniků (1), což ji umožnilo dospět k závěru, že získání bylo spojením s „významem pro celé Společenství“ pro účely článku 1 uvedeného nařízení a dospět k závěru, že byla příslušná k přezkumu spojení. Rozhodnutí je tedy ultra vires.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 24, s. 1; Zvl. vyd. 08/03, s. 40).


title: Věc T-277/14: Usnesení Tribunálu ze dne 10. prosince 2014 – Mabrouk v. Rada „Společná zahraniční a bezpečností politika — Omezující opatření přijatá proti určitým osobám a subjektům s ohledem na situaci v Tunisku — Zmrazení finančních prostředků — Žaloba pro nečinnost — Žádost o přístup k důkazům použitým Radou proti fyzické osobě, které jsou určena tato opatření — Přístup poskytovaný Radou — Bezpředmětnost sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               16.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/20

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. prosince 2014 – Mabrouk v. Rada
   (Věc T-277/14) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečností politika - Omezující opatření přijatá proti určitým osobám a subjektům s ohledem na situaci v Tunisku - Zmrazení finančních prostředků - Žaloba pro nečinnost - Žádost o přístup k důkazům použitým Radou proti fyzické osobě, které jsou určena tato opatření - Přístup poskytovaný Radou - Bezpředmětnost sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 056/28)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Tunis, Tunisko) (zástupci: J. R. Farthouat, J. P. Mignard, N. Boulay, advokáti, a S. Crosby, solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. De Elera a G. Étienne, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba pro nečinnost Rady z důvodu, že protiprávně opomněla jednat v návaznosti na žádost žalobce o přístup ke spisu obsahujícímu důkazy, na kterých Rada založila své rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků žalobce v Evropské unii.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 194, 24.6.2014.


title: Věc C-370/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 1. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Rada Evropské unie ( Žaloba na neplatnost — Vypracování postojů, které mají být zaujímány jménem Společenství v orgánu vytvořeném dohodou — Povinnost uvést odůvodnění — Uvedení právního základu — Čtrnácté zasedání Konference smluvních stran Úmluvy o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES) )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/4

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 1. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Rada Evropské unie
   (Věc C-370/07) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Vypracování postojů, které mají být zaujímány jménem Společenství v orgánu vytvořeném dohodou - Povinnost uvést odůvodnění - Uvedení právního základu - Čtrnácté zasedání Konference smluvních stran Úmluvy o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES)“)
   2009/C 282/05
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Valero Jordana a C. Zadra, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Jacqué, F. Florindo Gijón a K. Michoel, zmocněnci)

      Vedlejší účastník řízení podporující žalovanou: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: E. Jenkinson a I. Rao, zmocněnkyně a D. Wyatt, QC)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Rady ze dne 24. května 2007 o postoji, který se má jménem Evropského společenství zaujmout, pokud jde o některé návrhy předložené na 14. zasedání Konference smluvních stran Úmluvy o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES) organizované v Haagu (Nizozemsko) ve dnech 3. až 15. června 2007 — Volba právního základu

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí Rady Evropské unie ze dne 24. května 2007 o postoji, který se má jménem Evropského společenství zaujmout, pokud jde o některé návrhy předložené na čtrnáctém zasedání Konference smluvních stran Úmluvy o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES) organizovaném v Haagu (Nizozemsko) ve dnech 3. až 15. června 2007, se zrušuje.

               2)

               Účinky zrušeného rozhodnutí zůstanou zachovány.

               3)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

               4)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 22.9.2007.


title: Věc C-602/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. listopadu 2015 Monster Energy Company proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 9. září 2015 ve věci T-633/14, Monster Energy v. EUIPO

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/15

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. listopadu 2015 Monster Energy Company proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 9. září 2015 ve věci T-633/14, Monster Energy v. EUIPO
   (Věc C-602/15 P)
   (2016/C 270/22)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Monster Energy Company (zástupce: P Brownlow, Solicitor)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   Usnesením ze dne 4. května 2016 Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl, že je kasační opravný prostředek nepřípustný.


title: Věc C-520/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy w Płocku (Polsko) dne 30. září 2013 – Urszula Leśniak-Jaworska, Małgorzata Głuchowska-Szmulewicz v. Prokuratura Okręgowa w Płocku

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy w Płocku (Polsko) dne 30. září 2013 – Urszula Leśniak-Jaworska, Małgorzata Głuchowska-Szmulewicz v. Prokuratura Okręgowa w Płocku
   (Věc C-520/13)
   2014/C 253/19
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Rejonowy w Płocku

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Urszula Leśniak-Jaworska, Małgorzata Głuchowska-Szmulewicz

      Žalovaný: Prokuratura Okręgowa w Płocku
   Usnesením ze dne 27. března 2014 Soudní dvůr rozhodl, že je zjevně nepříslušný k zodpovězení otázky položené Sąd Rejonowy w Płocku.


title: Věc F-48/09: Žaloba podaná dne 11. května 2009 — Schopphoven v. Komise

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/48

         Žaloba podaná dne 11. května 2009 — Schopphoven v. Komise
   (Věc F-48/09)
   2009/C 205/88
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Nikolaus Schopphoven (Zemmer, Německo) (zástupci: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí EPSO o nezařazení žalobce na rezervní seznam všeobecného výběrového řízení EPSO/AD/117/08.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Evropského úřadu pro výběr personálu (EPSO) o nezařazení jména žalobce na rezervní seznam všeobecného výběrového řízení EPSO/AD/117/08 a bude-li to třeba také rozhodnutí EPSO zamítající žádosti o přezkoumání podané žalobcem;

               —

               zrušit rezervní seznam všeobecného výběrového řízení EPSO/AD/117/08;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-446/05: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. dubna 2010 — Amann & Söhne a Cousin Filterie v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Evropský trh s průmyslovými nitěmi — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Pojem ‚jediné protiprávní jednání‘ — Vymezení trhu — Pokuty — Maximální výše pokuty — Závažnost a délka trvání protiprávního jednání — Polehčující okolnosti — Spolupráce — Proporcionalita — Rovné zacházení — Práva obhajoby — Pokyny k metodě stanovování pokut‘ )

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. dubna 2010 — Amann & Söhne a Cousin Filterie v. Komise
   (Věc T-446/05) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh s průmyslovými nitěmi - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Pojem ‚jediné protiprávní jednání‘ - Vymezení trhu - Pokuty - Maximální výše pokuty - Závažnost a délka trvání protiprávního jednání - Polehčující okolnosti - Spolupráce - Proporcionalita - Rovné zacházení - Práva obhajoby - Pokyny k metodě stanovování pokut‘)
   2010/C 148/41
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Amann & Söhne GmbH & Co KG (Bönnigheim, Německo) a Cousin Filterie SAS (Wervicq-Sud, Francie) (zástupci: A. Röhling, M. Dietrich a C. Horstkotte, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a K. Mojzesowicz, zmocněnci, ve spolupráci s G. Eickstädtem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2005) 3452 ze dne 14. září 2005 týkajícího se řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/38.337 PO/Fil), ve znění rozhodnutí Komise K(2005) 3765 ze dne 13. října 2005, a podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyním uvedeným rozhodnutím

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem Amann & Söhne GmbH & Co. KG a Cousin Filterie SAS se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006.


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. května 2005 ve spojených věcech C-387/02, C-391/02, C-403/02 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Milano a Corte d'appello di Lecce): trestní řízení proti Silviu Berlusconimu, Sergiu Adelchimu, Marcellu Dell'Utri a další (Právo společností — Článek 5 Smlouvy o EHS (později článek 5 Smlouvy o ES, nyní článek 10 ES) a článek 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy o EHS [později čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy o ES, nyní, po změně čl. 44 odst. 2 písm. g) ES] — První směrnice 68/151/EHS, čtvrtá směrnice 78/660/EHS a sedmá směrnice 83/349/EHS — Roční účetní závěrky — Zásada pravdivého a věrného obrazu — Sankce stanovené v případě nepravdivých informací o společnostech (nepravdivé údaje v účetních zápisech) — Článek 6 první směrnice 68/151 — Požadavek přiměřeného charakteru sankcí za porušení práva Společenství)

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 3. května 2005
   ve spojených věcech C-387/02, C-391/02, C-403/02 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Milano a Corte d'appello di Lecce): trestní řízení proti Silviu Berlusconimu, Sergiu Adelchimu, Marcellu Dell'Utri a další (1)

   (Právo společností - Článek 5 Smlouvy o EHS (později článek 5 Smlouvy o ES, nyní článek 10 ES) a článek 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy o EHS [později čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy o ES, nyní, po změně čl. 44 odst. 2 písm. g) ES] - První směrnice 68/151/EHS, čtvrtá směrnice 78/660/EHS a sedmá směrnice 83/349/EHS - Roční účetní závěrky - Zásada pravdivého a věrného obrazu - Sankce stanovené v případě nepravdivých informací o společnostech (nepravdivé údaje v účetních zápisech) - Článek 6 první směrnice 68/151 - Požadavek přiměřeného charakteru sankcí za porušení práva Společenství)
   (2005/C 171/02)
   Jednací jazyk: italština
   Ve spojených věcech C-387/02, C-391/02 a C-403/02, jejichž předmětem jsou žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podané rozhodnutími Tribunale di Milano (C-387/02 a C-403/02) a Corte d'appello di Lecce (C-391/02) (Itálie), ze dne 26., 29. a 7. října 2002, která došla Soudu 28. října, respektive 12. a 8. listopadu 2000, v trestních řízeních proti Silviu Berlusconimu (C-387/02), Sergiu Adelchimu (C-391/02), Marcellu Dell'Utrimu a dalším (C-403/02) Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans (zpravodaj), A. Rosas a A. Borg Barthet, předsedové senátu, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, M. Ilešič, J. Malenovský, U. Lõhmus a E. Levits, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 3. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   V situaci, jako je ta dotčená v původním řízení, se orgány členského státu nemohou v rámci trestních řízení dovolávat vůči obžalovanému první směrnice Rady 68/151/EHS ze dne 9. března 1968 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 58 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření, jako takové, protože směrnice nemůže sama o sobě a nezávisle na vnitrostátním zákonu členského státu přijatému k jejímu provedení stanovit nebo zpřísnit trestní odpovědnost obviněných.

      (1)  Úř. věst. C 19, 25.01.2003