title: Věc C-279/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. června 2008 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého rozšířeného senátu) vydanému dne 10. dubna 2008 ve věci T-233/04, Nizozemské království podporované Spolkovou republikou Německo proti Komisi Evropských společenství

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/30

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. června 2008 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého rozšířeného senátu) vydanému dne 10. dubna 2008 ve věci T-233/04, Nizozemské království podporované Spolkovou republikou Německo proti Komisi Evropských společenství
   (Věc C-279/08 P)
   (2008/C 223/47)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupci: H. van Vliet, K. Gross a C. Urraca Gaviedes, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Nizozemské království, Spolková republika Německo
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
   Komise navrhuje,

               —

               v první řadě

                           a)

                           zrušit napadený rozsudek;

                           b)

                           zamítnout žalobu na zrušení rozhodnutí jako nepřípustnou a

                           c)

                           uložit Nizozemskému království náhradu nákladů řízení před Soudem a náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku;

               —

               podpůrně,

                           a)

                           zrušit napadený rozsudek;

                           b)

                           zamítnout žalobu na zrušení rozhodnutí a

                           c)

                           uložit Nizozemskému království náhradu nákladů řízení před Soudem a náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               —

               Svým prvním důvodem kasačního opravného prostředku Komise namítá, že Soud neprávem prohlásil žalobu Nizozemského království za přípustnou.
               Komise má za to, že z judikatury Soudního dvora, zejména z usnesení ve věci C-164/02 vyplývá, že členský stát se nemůže domáhat zrušení rozhodnutí Komise, kterým tato prohlásila jím oznámené opatření podpory za slučitelné se společným trhem.

               —

               Svým druhým důvodem kasačního opravného prostředku Komise (podpůrně) namítá, že Soud neprávem dospěl k závěru, že sporné opatření není selektivní, to znamená, že nezvýhodňuje určité podniky ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES. Komise dále uplatňuje, že Soud neprávem dospěl k závěru, že i tehdy, pokud by opatření bylo selektivní, přesto kvůli svému účelu nepředstavuje státní podporu a že toto opatření je odůvodněno povahou a obecnou systematikou systému.


title: Věc C-442/07: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 9. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Patent- und Markensenat – Rakousko) – Verein Radetzky – Orden v. Bundesvereinigung Kameradschaft Feldmarschall Radetzky ( Ochranné známky — Směrnice 89/104/EHS — Článek 12 — Zbavení práv — Označení zapsaná neziskovým sdružením — Pojem skutečné užívání ochranné známky — Charitativní činnosti )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/17

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 9. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Patent- und Markensenat – Rakousko) – Verein Radetzky – Orden v. Bundesvereinigung Kameradschaft „Feldmarschall Radetzky“
   (Věc C-442/07) (1)

   („Ochranné známky - Směrnice 89/104/EHS - Článek 12 - Zbavení práv - Označení zapsaná neziskovým sdružením - Pojem ‚skutečné užívání‘ ochranné známky - Charitativní činnosti“)
   (2009/C 44/28)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberster Patent – und Markensenat
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Verein Radetzky – Orden

      Žalované: Bundesvereinigung Kameradschaft „Feldmarschall Radetzky“
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Oberster Patent- und Markensenat – Výklad čl. 12. odst. 1 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 92) – Ochranné známky užívané na obchodních listinách, na dopisním papíře, na reklamním materiálu a ve formě odznaků neziskovým sdružením v rámci jeho činnosti, která spočívá v udržování vojenských tradic, jakož i ve výběru peněžních a věcných darů – Kvalifikace tohoto užívání jako „skutečné užívání“, které je způsobilé zachovat práva, která jsou spojena s ochrannou známkou.
   Výrok
   Článek 12 odst. 1 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, musí být vykládán tak, že ochranná známka je skutečně užívána, pokud ji neziskové sdružení používá ve vztahu k veřejnosti na svých oznámeních o pořádání akcí, obchodních listinách a reklamních materiálech a jestliže je používána jeho členy při vybírání a rozdělování darů tím způsobem, že tito členové nosí odznaky s vyobrazením této ochranné známky.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc T-591/11: Žaloba podaná dne 15. listopadu 2011 — Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Lepiarz v. OHIM — Henkel (SUPER GLUE)

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/29

         Žaloba podaná dne 15. listopadu 2011 — Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Lepiarz v. OHIM — Henkel (SUPER GLUE)
   (Věc T-591/11)
   2012/C 32/59
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Przedsiębiorstwo Handlowe Medox Lepiarz Jarosław Lepiarz Alicja sp. j. (Jaworzno, Polská republika) (zástupce: M. Konieczyński, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Henkel Corp. (Gulph Mills, Spojené státy)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. září 2011 ve věci R 1147/2010-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení včetně nákladů procesního zastoupení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka v podobě tuby v bílé, černé, šedivé a žluté barvě se slovním prvkem „SUPER GLUE“ pro výrobky zařazené do tříd 1 a 16 — přihláška ochranné známky Společenství č. 7 262 405.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: ve státech Beneluxu zapsaná slovní ochranná známka č. 377 517„SUPERGLUE“ pro výrobky zařazené do tříd 1 a 16.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1) konstatováním, že ochranné známky si jsou vzájemně podobné a u veřejnosti existuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc T-44/16: Žaloba podaná dne 26. ledna 2016 – Novartis v. EUIPO – SK Chemicals (Vyobrazení záplaty)

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/32

         Žaloba podaná dne 26. ledna 2016 – Novartis v. EUIPO – SK Chemicals (Vyobrazení záplaty)
   (Věc T-44/16)
   (2016/C 111/38)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novartis AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupce: M. Douglas, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: SK Chemicals GmbH (Eschborn, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka EU (Vyobrazení záplaty) – Zápis ochranné známky EU č. 11 293 362

      Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. listopadu 2015, ve věci R 2342/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu ii) nařízení č. 207/2009,

               —

               Porušení čl. 80 odst. 2 nařízení č. 207/2009,

               —

               Porušení zásady zajištění spravedlivého procesu odvolacím senátem EUIPO.


title: Věc T-443/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2010 Stefanem Sotgiou proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 8. července 2010 ve věci F-130/06, Sotgia v. Komise

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/36

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2010 Stefanem Sotgiou proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 8. července 2010 ve věci F-130/06, Sotgia v. Komise
   (Věc T-443/10 P)
   ()
   2010/C 328/62
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Stefano Sotgia (Dublin, Irsko) (zástupce: M. Velardo, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit rozsudek vydaný ve věci F-130/06 (Sotgia v. Komise).

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 11. dubna 2006 v části, ve které je žalobce ode dne 16. dubna 2006 jakožto úředník ve zkušební době zařazen do platové třídy A*6, platového stupně 2.

               —

               Podpůrně vrátit věc zpět k rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu.

               —

               Uložit odpůrkyni v kasačním opravném prostředku náhradu nákladů řízení včetně nákladů řízení v prvním stupni.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty, kterých se účastník řízení podávající kasační opravný prostředek dovolává, jsou v zásadě totožné nebo podobné s argumenty dovolávanými v rámci věcí T-441/10 P, Kurrer v. Komise.


title: Věc T-467/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 1. července 2009 — Du Pont de Nemours (Francie) a další v. Komise

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/47

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 1. července 2009 — Du Pont de Nemours (Francie) a další v. Komise
   (Věc T-467/07) (1)

   2009/C 205/86

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 51, 23.2.2008.


title: Věc C-422/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social n ° 33 de Barcelona (Španělsko) dne 12. září 2014 – Christian Pujante Rivera v. Gestora Clubs Dir, S.L., a Fondo de Garantia Salarial

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Španělsko) dne 12. září 2014 – Christian Pujante Rivera v. Gestora Clubs Dir, S.L., a Fondo de Garantia Salarial
   (Věc C-422/14)
   2014/C 421/29
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Christian Pujante Rivera

      Žalovaní: Gestora Clubs Dir, S.L., a Fondo de Garantia Salarial

      Předběžné otázky

               1)

               Je v případě, že se má v důsledku ustanovení čl. 1 odst. 2 písm. a) směrnice 98/59 (1) o hromadném propouštění za to, že dočasní zaměstnanci, jejichž pracovní poměr zaniká řádným splněním podmínky uplynutí doby, nespadají do působnosti ani pod ochranu této směrnice (předběžná otázka C-392/13, ve které probíhá řízení), v souladu s účelem směrnice, aby naopak byli zohledněni pro účely stanovení počtu zaměstnanců „obvykle“ zaměstnaných v podniku [závodě] (respektive v podniku ve Španělsku) pro stanovení početního limitu pro hromadné propouštění (10 % nebo 30 zaměstnanců) upravené v čl. [1] odst. 1 písm. a) bodě i) směrnice?

               2)

               Povinnost „považovat“„další formy skončení pracovního poměru“ za „propouštění“, stanovená v čl. 1 odst. 1 písm. b) druhém pododstavci směrnice 98/59, je podmíněna tím, že je „propuštěných zaměstnanců nejméně pět“. Je třeba ji pro účely takového považování vykládat v tom smyslu, že se uvedená podmínka vztahuje na „zaměstnance [dříve] propuštěné“ ze strany zaměstnavatele podle čl. 1 odst. 1 písm. a) směrnice, a nikoli na minimální počet „skončení, která je třeba považovat za propuštění“?

               3)

               Zahrnuje pojem „další formy skončení pracovního poměru ze strany zaměstnavatele, z jednoho nebo několika důvodů, které se netýkají osoby zaměstnance“, vymezený v čl. 1 odst. 1 posledním pododstavci směrnice 98/59, ukončení pracovního poměru dohodou zaměstnavatele se zaměstnancem, ke kterému sice došlo na podnět zaměstnance, avšak v reakci na předchozí změnu pracovních podmínek ze strany zaměstnavatele z důvodu krizové situace podniku, a u kterého se vyplácí odstupné ve stejné výši jako v případě neodůvodněného propuštění?

      (1)  Směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (Úř. vest. L 225, s. 16; Zvl. vyd. 05/03, s. 327).


title: Věc T-217/09: Žaloba podaná dne 3. června 2009 — Mitteldeutsche Flughafen a Flughafen Dresden v. Komise

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/58

         Žaloba podaná dne 3. června 2009 — Mitteldeutsche Flughafen a Flughafen Dresden v. Komise
   (Věc T-217/09)
   2009/C 180/108
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Mitteldeutsche Flughafen AG (Lipsko, Německo) a Flughafen Dresden GmbH (Drážďany, Německo) (zástupci: M. Núñez-Müller a M. le Bell, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyň

               —

               na základě čl. 231 odst. 1 ES zrušit článek 1 rozhodnutí Komise ze dne 24. března 2009 [K(2009) 2010 v konečném znění], v rozsahu, ve kterém Komise kvalifikovala financování rekonstrukce a prodloužení vzletové a přistávací dráhy na letišti v Drážďanech jako státní podporu;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně napadají rozhodnutí Komise K(2009) 2010 v konečném znění ze dne 24. března 2009 (NN 4/09, ex N 361/08) — Německo, Letiště Drážďany, kterým Komise podle čl. 87 odst. 3 písm. c) ES schválila poskytnutí vlastního kapitálu, který Německo za účelem nové výstavby a prodloužení vzletové a přistávací dráhy provedlo na letišti Drážďany jako opatření slučitelné se společným trhem. Navrhují, aby bylo toto rozhodnutí zrušeno v části, ve které Komise sporné opatření kvalifikovala jako státní podporu.
   K odůvodnění své žaloby žalobkyně nejprve poukazují na to, že Komise porušila rozdělení pravomocí a zásadu omezeného svěření pravomocí upravenou v článku 5 ES, protože podle rozdělení pravomocí ES není pro přezkoumání sporného opatření příslušná. Pravomoc v oblasti plánování a v oblasti zodpovědnosti za infrastrukturu letištních kapacit spadá do rozsahu působnosti členských států EU.
   Ve druhém žalobním důvodu žalobkyně napadají porušení článku 87 ES. Uplatňují, že Komise v pokynech z roku 1994 (1) výslovně vyloučila uplatnění právní úpravy ES v oblasti podpor na opatření, která se týkají letištní infrastruktury. Tyto pokyny jsou nadále použitelné, protože jednak neporušují primární právo, tak jak ho vykládají soudy Společenství, a dále nebyly Komisí účinně zrušeny. Pokyny z roku 1994 především nebyly zrušeny pokyny z roku 2005 (2). Žalobkyně podpůrně uvádějí, že pokyny z roku 2005 nejsou použitelné.
   Flughafen Dresden GmbH neměla být dále v souvislosti se sporným opatřením kvalifikována jako podnik ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES, nýbrž jako orgán veřejné moci. Krom toho chybí zvýhodnění ve smyslu práva státních podpor, protože kritérium investora v tržním hospodářství, které Komise použila, nemůže být v případě letištní infrastruktury použito.
   Ve svém třetím žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí je nutno v navrhovaném rozsahu zrušit také proto, že Komise porušila podstatné procesní předpisy, zákaz zpětné účinnosti a zásadu ochrany legitimního očekávání a rozhodnutí je vnitřně rozporuplné.

      (1)  Sdělení Komise — Použití článků 92 a 93 Smlouvy o ES jakož i článku 61 Dohody o EHP na státní podpory v letecké dopravě, Úř. věst. 1994, C 350, s. 5.

      (2)  Sdělení Komise — Pokyny Společenství pro financování letišť a pro státní podpory na zahájení činnosti pro letecké společnosti s odletem z regionálních letišť, Úř. věst. 2005, C 312, s. 1.


title: Věc F-30/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 15. ledna 2015 – Speyart v. Evropská komise

text:
               9.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 81/30

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 15. ledna 2015 – Speyart v. Evropská komise
   (Věc F-30/14) (1)

   (2015/C 081/39)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 175, 10.6.2014, s. 56.


title: Spojené věci C-264/15 P a C-265/15 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 21. dubna 2016 – Makro autoservicio mayorista SA a Vestel Iberia SL v. Evropská komise a Španělské království „Kasační opravný prostředek — Jednací řád Soudního dvora — Článek 181 — Článek 263 SFEU — Situace osoby, která není přímo dotčena rozhodnutím, které je předmětem opravného prostředku — Celní unie — Následné zohlednění a vrácení dovozního cla — Barevné televizní přijímače pocházející z Turecka“

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/4

         Usnesení Soudního dvora ze dne 21. dubna 2016 – Makro autoservicio mayorista SA a Vestel Iberia SL v. Evropská komise a Španělské království
   (Spojené věci C-264/15 P a C-265/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Jednací řád Soudního dvora - Článek 181 - Článek 263 SFEU - Situace osoby, která není přímo dotčena rozhodnutím, které je předmětem opravného prostředku - Celní unie - Následné zohlednění a vrácení dovozního cla - Barevné televizní přijímače pocházející z Turecka“)
   (2016/C 279/06)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Makro autoservicio mayorista SA a Vestel Iberia SL (zástupci: P. De Baere a P. Muñiz, advokáti)

      Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a A. Caeiros, zmocněnci) a Španělské království (zástupce: A. Rubio González, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnostem Makro autoservicio mayorista SA a Vestel Iberia SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 294, 7.9.2015.


title: Věc T-791/14: Žaloba podaná dne 4. prosince 2014 – Bensarsa v. Komise a EIOÚ

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/43

         Žaloba podaná dne 4. prosince 2014 – Bensarsa v. Komise a EIOÚ
   (Věc T-791/14)
   (2015/C 034/51)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Faouzi Bensarsa (Abu Dhabi, Spojené arabské emiráty) (zástupce: S. A. Pappas, advokát)

      Žalovaní: Evropská komise a Evropský inspektor ochrany údajů (EIOÚ)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Ředitelství pro bezpečnost ze dne 25. února 2014;

               —

               zrušil implicitní rozhodnutí EIOÚ ze dne 24. října 2014;

               —

               uložil Komisi a EIOÚ náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z nedostatečného odůvodnění rozhodnutí Komise ze dne 25. února 2014.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z nedostatečného odůvodnění rozhodnutí EIOÚ, které bylo implicitní a jehož odůvodnění nelze vyvodit z jeho kontextu ani z rozhodnutí ze dne 25. února 2014.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení nařízení (ES) č. 45/200 (1).
               Žalobce tvrdí, že EIOÚ porušil informační povinnost ve smyslu čl. 46 písm. a) a čl. 20 odst. 4 nařízení (ES) č. 45/2001, když neposkytl odpověď.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, s. 1).


title: Věc C-228/09: Žaloba podaná dne 24. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Polská republika

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/3

         Žaloba podaná dne 24. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Polská republika
   (Věc C-228/09)
   2009/C 233/04
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Triantafyllou a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že částku „opłata rejestracyjna“ (registrační poplatek) začlenila do vyměřovacího základu daně pro daň z přidané hodnoty ukládanou v Polsku za dodávku, nabývaní uvnitř Společenství nebo dovoz osobního vozidla, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 78, 79, 83 a 86 směrnice 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1);

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou je vytýkáno, že Polská republika v případě dodávek, nabývání uvnitř Společenství nebo dovozu nepřihlášených osobních vozidel v tomto členském státě resp. do tohoto členského státu začleňuje registrační poplatek do vyměřovacího základu daně pro daň z přidané hodnoty.
   Podle názoru Komise existuje základní podoba mezi polskou daní/poplatkem, která je předmětem této věci, a dánskou daní/poplatkem ve věci C-98/05, De Danske Bilimportører. V uvedeném případě Soudní dvůr podle Komise rozhodl, že odpovídající daň/registrační poplatek nemá být začleněna do vyměřovacího základu daně pro daň z přidané hodnoty.
   Komise zastává stanovisko, že ukládání polského registračního poplatku v případě více po sobě následujících transakcí, které se týkají téhož vozidla před jeho přihlášením, ukazuje, že je svou podstatou daní/registračním poplatkem, a nikoli daní ukládanou za prodej, jak to údajně tvrdí Polská republika. Osoba povinná k dani totiž údajně může částku registračního poplatku odečíst z částky dlužné daně. To znamená, že prostřednictvím systému odečtení daně uhrazené dříve je daň/poplatek nakonec uložena jen jednou.
   Komise nesouhlasí s argumentem Polské republiky, že za uhrazení registračního poplatku je odpovědný prodejce, nabyvatel v případě nabývání uvnitř Společenství nebo dovozce vozidla, a nikoli osoba, jejímž jménem je vozidlo přihlašováno.

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1.


title: Věc T-474/12: Žaloba podaná dne 31. října 2012 — Giorgis v. OHIM — Comigel (tvar pohárů)

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/40

         Žaloba podaná dne 31. října 2012 — Giorgis v. OHIM — Comigel (tvar pohárů)
   (Věc T-474/12)
   2013/C 9/72
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Giorgio Giorgis (Milán, Itálie) (zástupci: I. Prado a A. Tornato, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Comigel SAS (Saint- Julien-lès-Metz, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 26. července 2012 ve věci R 1301/2011-1 a

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: trojrozměrná ochranná známka znázorňující tvar pohárů pro výrobky zařazené do třídy 30 — zápis ochranné známky Společenství č. 8132681

      Majitel ochranné známky Společenství: žalobce

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: návrh na prohlášení neplatnosti byl založen na důvodech pro zamítnutí zápisu podle čl. 52 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) a d) nařízení Rady č. 207/2009

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: prohlášení neplatnosti napadené ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 3 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-192/15: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – T. D. Rease, P. Wullems v. College bescherming persoonsgegevens

text:
               29.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/11

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – T. D. Rease, P. Wullems v. College bescherming persoonsgegevens
   (Věc C-192/15) (1)

   (2016/C 078/16)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 236, 20. 7. 2015.


title: Věc T-184/05: Žaloba podaná dne 4. května 2005 Dypna Mc Sweeney a Pauline Armstrong proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/40

         Žaloba podaná dne 4. května 2005 Dypna Mc Sweeney a Pauline Armstrong proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-184/05)
   (2005/C 182/74)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 4. května 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Dypna Mc Sweeney s bydlištěm v Bruselu a Pauline Armstrong s bydlištěm v Overijse (Belgie), zastoupenými Sébastienem Orlandim, Xavierem Martinem, Albertem Coolerem, Jean-Noëlem Louisem a Etiennem Marchalem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhují, aby Soud:

               1.

               zrušil rozhodnutí ze dnů 6. a 7. září 2004, kterými se zamítá přístup žalobkyň ke zkouškám výběrového řízení EPSO/C/11/03,

               2.

               uložil žalované náhradu nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se zúčastnily výběrového řízení EPSO/C/11/03 uspořádaného s cílem vytvořit seznam úspěšných kandidátů, sekretářek anglického jazyka platové třídy C5/C4. Výběrová komise tohoto výběrového řízení rozhodla o jejich vyloučení z uvedeného výběrového řízení z důvodu, že jejich dosažená vzdělání nedopovídají úrovni požadované v oznámení o konání výběrového řízení.
   Žalobkyně se na podporu své žaloby dovolávají toho, že toto rozhodnutí porušuje oznámení o konání výběrového řízení a vychází ze zjevně nesprávného posouzení.


title: Věc T-281/16: Žaloba podaná dne 2. června 2016 – Solelec a další v. Parlament

text:
               18.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/48

         Žaloba podaná dne 2. června 2016 – Solelec a další v. Parlament
   (Věc T-281/16)
   (2016/C 260/60)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Solelec SA (Esch-sur-Alzette, Lucembursko), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Lucembursko), Paul Wagner et fils SA (Lucemburk, Lucembursko) a Socom SA (Foetz, Lucembursko) (zástupce: S. Marx, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí generálního ředitelství Evropského parlamentu pro infrastrukturu a logistiku D(2016)14480 ze dne 27. května 2016, kterým byla odmítnuta nabídka ad hoc sdružení „ELECTRO KAD“, tvořeného společnostmi SOLELEC S.A., MANNELLI & ASSOCIÉS S.A., PAUL WAGNER & FILS S.A. a SOCOM S.A., týkající se části 75 „elektřina – silnoproud“, která byla předložena dne 14. ledna 2016 v rámci zadávacího řízení INLO-D-UPIL-T-15-AO6, týkajícího se projektu rozšíření a rekonstrukce budovy Konrad Adenauer v Lucemburku, a rozhodnutí, kterým byla dotčená zakázka přidělena jinému uchazeči,

               —

               uložil předložit dokumenty ze spisu zadávání veřejných zakázek, do nichž byly učiněny poznámky o kontaktech mezi Parlamentem a uchazeči v souladu s čl. 160 odst. 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z nedodržení kritérií pro výběr, která nebyla splněna sdružením ad hoc, jemuž byla zakázka přidělena, jelikož jeho členové nebudou nadáni právní subjektivitou po celou dobu trvání prací, a jelikož sdružení ad hoc, kterému byla zakázka přidělena, nemohlo předložit reference týkající se technických a odborných schopností, tak jak jsou vyžadovány zadávacími podmínkami.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z nedodržení kritérií pro výběr. Při srovnání nabídky předložené žalobkyněmi s nabídkou sdružení ad hoc, kterému byla zakázka přidělena, se ukazuje, že posledně uvedená nabídka je neobvykle nízká, což mělo žalovaného vést k odmítnutí nabídky a přidělení zakázky žalobkyním.


title: Věc T-35/11: Žaloba podaná dne 24. ledna 2011 — Kyocera Mita Europe v. Komise

text:
               12.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/25

         Žaloba podaná dne 24. ledna 2011 — Kyocera Mita Europe v. Komise
   (Věc T-35/11)
   2011/C 80/49
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kyocera Mita Europe BV (zástupci: P. De Baere a P. Muñiz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               prohlásit žalobu za přípustnou;

               —

               zrušit nařízení Komise (EU) č. 861/2010 ze dne 5. října 2010, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (1), a konkrétně v rozsahu, v němž zavádí další členění v rámci položky 8443 31 harmonizovaného systému (dále jen „HS“) a příslušné celní sazby; a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby se žalobkyně opírá o totožné žalobní důvody, jako jsou žalobní důvody uplatněné žalobkyní ve věci T-34/11, Canon Europa v. Komise.

      (1)  Úř. věst. L 284, s. 1.


title: Věc C-212/09: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. listopadu 2011 — Evropská komise v. Portugalská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Články 43 ES a 56 ES — Volný pohyb kapitálu — Zlaté akcie ( „golden shares“ ) portugalského státu ve společnosti GALP Energia, SGPS SA — Zásahy do řízení privatizované společnosti“ )

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/3

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. listopadu 2011 — Evropská komise v. Portugalská republika
      (Věc C-212/09) (1)

      (Nesplnění povinnosti státem - Články 43 ES a 56 ES - Volný pohyb kapitálu - Zlaté akcie („golden shares“) portugalského státu ve společnosti GALP Energia, SGPS SA - Zásahy do řízení privatizované společnosti)
      (2012/C 25/03)
      Jednací jazyk: portugalština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Braun, M. Teles Romão a P. Guerra e Andrade, zmocněnci)

         Žalovaná: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, zmocněnec, C. Botelho Moniz, M. Rosado da Fonseca a P. Gouveia e Melo, advogados)

         Předmět věci

      Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 43 ES a 56 ES — Zvláštní práva státu a dalších veřejnoprávních subjektů ve společnosti GALP Energia, SGPS SA („zlaté akcie“)

         Výrok

                  1)

                  Portugalská republika tím, že zachovala v rámci GALP Energia SGPS SA taková zvláštní práva, jako jsou práva, která jsou v daném případě stanovena rámcovým zákonem č. 11/90 ze dne 5. dubna 1990 o privatizacích (Lei n.° 11/90, Lei Quadro das Privatizações), legislativním nařízením č. 261-A/99 ze dne 7. července 1999, kterým se schvaluje první fáze procesu privatizace základního kapitálu společnosti GALP — Petróleos e Gás de Portugal SGPS SA (Decreto-Lei no 261-A/99 aprova a 1.a fase do processo de privatização do capital social da GALP — Petróleos e Gás de Portugal, SGPS, SA), a stanovami této společnosti ve prospěch portugalského státu a jiných veřejnoprávních subjektů, přiznaná ve spojitosti se zlatými akciemi („golden shares“) drženými tímto státem jakožto účast na základním kapitálu zmíněné společnosti, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 56 ES.

                  2)

                  Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 180, 1.8.2009.


title: Věc C-192/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Rakousko) dne 17. dubna 2014 – OMV Refining & Marketing GmbH v. Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Rakousko) dne 17. dubna 2014 – OMV Refining & Marketing GmbH v. Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Věc C-192/14)
   2014/C 303/07
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landesverwaltungsgericht Niederösterreich

      Účastníci původního řízení

      Stěžovatelka: OMV Refining & Marketing GmbH

      Odpůrce: Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Předběžné otázky

               1)

               Je rozhodnutí 2013/448/EU (1) neplatné a je v rozporu s čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES (2) v rozsahu, ve kterém ze základu pro výpočet podle čl. 10a odst. 5 druhé odrážky písm. a) a b) vylučuje emise související s odpadními plyny, které produkují zařízení, na něž se vztahuje příloha I směrnice 2003/87/ES, resp. teplo, které využívají zařízení, na něž se vztahuje příloha I směrnice 2003/87/ES, a které pochází ze zařízení kombinované výroby tepla a elektřiny (kogenerace), pro něž je podle čl. 10a odst. 1 a čl. 10a odst. 4 směrnice 2003/87/ES a rozhodnutí 2011/278/EU (3) povoleno bezplatné přidělení?

               2)

               Je rozhodnutí 2013/448/EU neplatné a je v rozporu s článkem 3e a článkem 3u směrnice 2003/87/ES, samo o sobě nebo ve spojení s čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES, v rozsahu, ve kterém stanoví, že emise CO2 související s odpadními plyny, které produkují zařízení, na něž se vztahuje příloha I směrnice 2003/87/ES, resp. teplo, které využívají zařízení, na něž se vztahuje příloha I směrnice 2003/87/ES, a které bylo získáno ze zařízení kombinované výroby tepla a elektřiny (kogenerace), jsou emisemi z „výroby elektřiny“?

               3)

               Je rozhodnutí 2013/448/EU neplatné a je v rozporu s cíli směrnice 2003/87/ES v rozsahu, ve kterém vytváří asymetrii, tím, že emise související se spalováním odpadních plynů a s teplem vyrobeným kombinovanou výrobou tepla a elektřiny (kogenerace) jsou ze základu pro výpočet podle čl. 10a odst. 5 druhé odrážky písm. a) a b) směrnice 2003/87/ES vyloučeny, kdežto podle čl. 10a odst. 1 a čl. 10a odst. 4 směrnice 2003/87/ES a podle rozhodnutí 2011/278/EU existuje v souvislosti s nimi nárok na bezplatné přidělení?

               4)

               Je rozhodnutí 2011/278/EU neplatné a je v rozporu s článkem 290 SFEU a článkem 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES v rozsahu, ve kterém jeho čl. 15 odst. 3 mění čl. 10a odst. 5 druhou odrážku písm. a) a b) směrnice 2003/87/ES v tom smyslu, že odkaz na „zařízení, na která se nevztahuje odstavec 3“ nahrazuje odkazem na „zařízení, která nejsou výrobcem elektřiny“?

               5)

               Je rozhodnutí 2013/448/EU neplatné a je v rozporu s čl. 23 odst. 3 směrnice 2003/87/ES v rozsahu, ve kterém toto rozhodnutí nebylo vydáno na základě regulativního postupu s kontrolou, který je předepsán v článku 5a rozhodnutí Rady 1999/468/ES a v článku 12 nařízení 182/2011/EU?

               6)

               Je nutno článek 17 Listiny základních práv Evropské unie chápat v tom smyslu, že vylučuje zadržení bezplatných přidělení na základě protiprávního výpočtu opravného koeficientu, který je jednotný pro všechna odvětví?

               7)

               Je nutno čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES sám o sobě nebo ve spojení s čl. 15 odst. 3 rozhodnutí 2011/278/EU chápat v tom smyslu, že vylučuje použití vnitrostátního právního předpisu, který stanoví pro bezplatná přidělení v členském státě použití protiprávně vypočteného opravného koeficientu, který je jednotný pro všechna odvětví, tak jak je stanoven v článku 4 rozhodnutí 2013/448/EU a jeho příloze II?

               8)

               Je rozhodnutí 2013/448/EU neplatné a je v rozporu s čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES v rozsahu, v němž zahrnuje jen emise ze zařízení, která byla v systému Společenství zahrnuta od roku 2008, a tedy vylučuje ty emise, které souvisí s činnostmi, které byly v systému Společenství zahrnuty od roku 2008 (v pozměněné příloze I směrnice 2003/87/ES), pokud se tyto činnosti uskutečňovaly v zařízeních, která byla v systému Společenství zahrnuta již před rokem 2008?

               9)

               Je rozhodnutí 2013/448/EU neplatné a je v rozporu s čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES v rozsahu, v němž zahrnuje jen emise ze zařízení, která byla v systému Společenství zahrnuta od roku 2013, a tedy vylučuje ty emise, které souvisí s činnostmi, které byly v systému Společenství zahrnuty od roku 2013 (v pozměněné příloze I směrnice 2003/87/ES), pokud se tyto činnosti uskutečňovaly v zařízeních, která byla v systému Společenství zahrnuta již před rokem 2013?

      (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 5. září 2013 o vnitrostátních prováděcích opatřeních pro přechodné bezplatné přidělování povolenek na emise skleníkových plynů v souladu s čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (oznámeno pod číslem C(2013) 5666) (Úř. věst. L 240, 7.9.2013, s. 27).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631).

      (3)  Rozhodnutí Komise ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (oznámeno pod číslem K(2011) 2772) (Úř. věst. L 130, 17.5.2011, s. 1).


title: Věc C-255/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 15. května 2017 – Bernhard Schloesser, Petra Noll v. Société Air France SA

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 15. května 2017 – Bernhard Schloesser, Petra Noll v. Société Air France SA
   (Věc C-255/17)
   (2017/C 283/22)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Hamburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Bernhard Schloesser, Petra Noll

      Žalovaná: Société Air France SA

      Předběžná otázka

   Existuje příslušnost soudu v cílovém místě určení pro žalobu na náhradu škody založenou na nařízení č. 261/2004, směřující proti leteckému dopravci, pokud se podle smlouvy uzavřené s provozujícím leteckým dopravcem letecké spojení sestává ze dvou části letu s přestupem cestujícího a během první části letu dojde k velkému zpoždění?


title: Věc F-97/09: Žaloba podaná dne 16. listopadu 2009 — Thillard v. Parlament

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/81

         Žaloba podaná dne 16. listopadu 2009 — Thillard v. Parlament
   (Věc F-97/09)
   2010/C 24/156
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Christine Thillard (Thionville, Francie) (zástupci: N. Camboine a C. Lelievre, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Jednak zrušení rozhodnutí, kterým Evropský parlament prohlásil za nepřípustné lékařské potvrzení o pracovní neschopnosti žalobkyně a zrušení následného rozhodnutí o odebrání dnů dovolené. Dále náhrada škody způsobené žalobkyni.

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               prohlásit tuto žalobu za přípustnou;

               —

               zrušit rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 15. ledna 2009, kterým se za nepřípustné prohlašuje lékařské potvrzení o pracovní neschopnosti a následné rozhodnutí o odebrání dnů dovolené a v případě potřeby zrušit potvrzující rozhodnutí ze dne 14. srpna 2009;

               —

               prohlásit Evropský parlament odpovědným za škodu způsobenou žalobkyni, a tudíž poskytnout žalobkyni náhradu škody a úroky v celkové částce 12 000 eur nebo jakoukoli jinou, ne-li vyšší, částku stanovenou Soudem;

               —

               uložit Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-483/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de première instance de Mons (Belgie) dne 10. listopadu 2008 – Régie communale autonome du stade Luc Varenne v. Belgický stát – SPF Finances

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de première instance de Mons (Belgie) dne 10. listopadu 2008 – Régie communale autonome du stade Luc Varenne v. Belgický stát – SPF Finances
   (Věc C-483/08)
   (2009/C 19/27)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal de première instance de Mons.
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Régie communale autonome du stade Luc Varenne.

      Žalovaný: Belgický stát – SPF Finances.
   Předběžné otázky
   „Brání článek 10 šesté směrnice Rady 77/388/EHS (1) ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, takovému výkladu vnitrostátních zákonných ustanovení a takové správní praxi, kdy se počáteční datum, od kterého lze uplatnit právo vymáhat daň z přidané hodnoty a od kterého se počítá promlčecí doba pro uplatnění tohoto práva, stanoví na den podání přiznání k dani z přidané hodnoty, v němž osoba povinná k dani uplatňuje nárok na odpočet?“

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1.


title: Věc C-326/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 6. července 2010 — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               9.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 6. července 2010 — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Věc C-326/10)
   ()
   2010/C 274/09
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Gebr. Stolle GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Předběžné otázky

               1)

               Spadá jatečně upravené tělo drůbeže pod kód nomenklatury 0207 12 90 9990 (1) i tehdy, pokud na vnitřnosti, která je přípustná podle výše uvedeného kódu produktu, zůstane přichycena nepřípustná část drůbeže?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Je nutno při provádění celní kontroly, zda produkty určené pro vývoz odpovídají kódu nomenklatury uvedenému ve vývozním prohlášení, uznat chybovou toleranci v tom smyslu, že tzv. vytržený zbytek orgánu nemá negativní dopad na poskytnutí vývozní náhrady?

      (1)  Úř. věst. L 322, 1.12.1998, s. 31.


title: Věc F-55/08: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 30. listopadu 2009 — De Nicola v. Evropská investiční banka ( Veřejná služba — Zaměstnanci Evropské investiční banky — Hodnocení — Povýšení — Zdravotní pojištění — Hrazení lékařských výdajů — Psychické obtěžování — Povinnost péče — Žaloba na náhradu škody — Příslušnost Soudu — Přípustnost )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/74

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 30. listopadu 2009 — De Nicola v. Evropská investiční banka
   (Věc F-55/08) (1)

   („Veřejná služba - Zaměstnanci Evropské investiční banky - Hodnocení - Povýšení - Zdravotní pojištění - Hrazení lékařských výdajů - Psychické obtěžování - Povinnost péče - Žaloba na náhradu škody - Příslušnost Soudu - Přípustnost“)
   2010/C 24/136
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Carlo De Nicola (Strassen, Lucembursko) (zástupce: L. Isola, advokát)

      Žalovaná: Evropská investiční banka (zástupci: G. Nuvoli a F. Martin, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět věci

   Jednak částečné zrušení rozhodnutí odvolacího výboru týkajícího se hodnocení žalobce za rok 2006, a jednak určení, že se žalobce stal obětí psychického obtěžování, jakož i uložení žalované, aby ukončila obtěžování a nahradila nemajetkovou a majetkovou újmu

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobci se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 209, 15.8.2008, s. 73.


title: Věc T-221/06: Žaloba podaná dne 18. srpna 2006 – Hipp & Co v. OHIM – Laboratorios Ordesa (BEBIMIL)

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/13

         Žaloba podaná dne 18. srpna 2006 – Hipp & Co v. OHIM – Laboratorios Ordesa (BEBIMIL)
   (Věc T-221/06)
   (2006/C 237/24)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hipp & Co (Kommanditgesellschaft) (Sachseln, Švýcarsko) (zástupce: M. Kinkeldey, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Laboratorios Ordesa S. L. (Sant Boi de Llobregat, Španělsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 2. června 2006 (věc č. R571/2005-1),

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka Společenství „BEBIMIL“ pro výrobky ve třídách 5, 29, 30 a 32.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Laboratorios Ordesa S. L.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka Společenství „BLEMIL“ pro výrobky ve třídách 5 a 29 a národní slovní ochranná známka „BLEMIL“ pro výrobky ve třídách 6 a 32.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady 40/94. Na podporu svých tvrzení žalobkyně uvádí nepodobnost těchto dvou ochranných známek s ohledem na relevantní spotřebitelské kruhy jakož i fonetické, vzhledové a koncepční rozdílnosti mezi starší a napadenou ochrannou známkou.


title: Věc C-128/11: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — UsedSoft GmbH v. Oracle International Corp. ( „Právní ochrana počítačových programů — Uvádění licencí k  „použitým“ počítačovým programům staženým z internetu na trh — Směrnice 2009/24/ES — Článek 4 odst. 2 a čl. 5 odst. 1 — Vyčerpání práva na rozšiřování — Pojem „oprávněný nabyvatel“ “ )

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/10

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — UsedSoft GmbH v. Oracle International Corp.
   (Věc C-128/11) (1)

   (Právní ochrana počítačových programů - Uvádění licencí k „použitým“ počítačovým programům staženým z internetu na trh - Směrnice 2009/24/ES - Článek 4 odst. 2 a čl. 5 odst. 1 - Vyčerpání práva na rozšiřování - Pojem „oprávněný nabyvatel“)
   2012/C 287/16
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: UsedSoft GmbH

      Žalovaná: Oracle International Corp.

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesgerichtshof — Výklad článku 4 odst. 2 prvního pododstavce a čl. 5 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/24/ES ze dne 23. dubna 2009 o právní ochraně počítačových programů (Úř. věst. L 111, s. 16) — Stažení rozmnoženin počítačového programu z internetu na nosič dat na základě softwarové licence a se souhlasem majitele práva — Možnost kvalifikovat tento postup jako postup, jehož prostřednictvím se vyčerpá právo majitele na rozšiřování stažených rozmnoženin — Prodej „použitých“ licencí na stažené programy prvním nabyvatelem — Pojem „oprávněný nabyvatel“

      Výrok

               1)

               Článek 4 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/24/ES ze dne 23. dubna 2009 o právní ochraně počítačových programů musí být vykládán v tom smyslu, že se právo na rozšiřování rozmnoženiny počítačového programu vyčerpá, pokud nositel autorského práva, který udělil svolení byť i s bezúplatným stažením této rozmnoženiny z internetu na nosič dat, poskytl rovněž — výměnou za zaplacení ceny, která mu má zajistit odměnu odpovídající hospodářské hodnotě rozmnoženiny díla, jehož je vlastníkem — k uvedené rozmnoženině užívací právo bez časového omezení.

               2)

               Článek 4 odst. 2 a čl. 5 odst. 1 směrnice 2009/24 musí být vykládány v tom smyslu, že v případě dalšího prodeje uživatelské licence, který znamená současně další prodej rozmnoženiny počítačového programu stažené z internetové stránky nositele autorského práva, se druhý nabyvatel uvedené licence, jež byla původně udělena prvnímu nabyvateli uvedeným nositelem práva bez časového omezení a výměnou za zaplacení ceny, která měla posledně uvedenému zajistit odměnu odpovídající hospodářské hodnotě uvedené rozmnoženiny jeho díla, jakož i každý její následný nabyvatel mohou dovolávat vyčerpání práva na rozšiřování stanoveného v čl. 4 odst. 2 této směrnice, a lze tudíž mít za to, že jsou oprávněnými nabyvateli rozmnoženiny počítačového programu ve smyslu čl. 5 odst. 1 uvedené směrnice a že mají právo na pořízení rozmnoženiny stanovené v posledně uvedeném ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 194, 2.7.2011.


title: Věc T-448/05: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. dubna 2010 — Oxley Threads v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Evropský trh s nitěmi určenými pro automobilový průmysl — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Pokuty — Závažnost protiprávního jednání — Polehčující okolnosti — Spolupráce — Proporcionalita — Rovné zacházení — Pokyny o metodě stanovování pokut“ )

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. dubna 2010 — Oxley Threads v. Komise
   (Věc T-448/05) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh s nitěmi určenými pro automobilový průmysl - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Pokuty - Závažnost protiprávního jednání - Polehčující okolnosti - Spolupráce - Proporcionalita - Rovné zacházení - Pokyny o metodě stanovování pokut“)
   2010/C 148/42
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Oxley Threads Ltd (Ashton-under-Lyne, Lancashire, Spojené království) (zástupci: G. Peretz, barrister, M. Rees a K. Vernon, solicitors)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: N. Khan a K. Mojzesowicz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2005) 3452 ze dne 14. září 2005 týkajícího se řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/38.337-PO/Fil), ve znění rozhodnutí Komise K(2005) 3765 ze dne 13. října 2005, a podpůrně žádost o snížení pokuty uložené žalobkyni uvedeným rozhodnutím.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Oxley Threads Ltd se ukládá náhrad nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 48, 25.2.2006.


title: Výmaz věci T-280/99

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/28

         Výmaz věci T-280/99 (1)

   (2004/C 239/62)

      (Jednací jazyk: nizozemština)

   Usnesením ze dne 4. května 2004 rozhodl předseda druhého rozšířeného senátu Soudu prvního stupně Evropských společenství o výmazu věci T-280/99, Van Gelder Aardolie B. V., podporovaná Nizozemským královstvím, proti Komisi Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 47, 19.2.2000.


title: Věc C-359/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. července 2015 The National Iranian Gas Company proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 29. dubna 2015 ve věci T-9/13, The National Iranian Gas Company v. Rada

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/47

         Kasační opravný prostředek podaný dne 13. července 2015 The National Iranian Gas Company proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 29. dubna 2015 ve věci T-9/13, The National Iranian Gas Company v. Rada
   (Věc C-359/15 P)
   (2015/C 294/58)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: The National Iranian Gas Company (zástupci: E. Rosenfeld a S. Perrotet, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek prvního senátu Tribunálu Evropské unie ve věci T-9/13, oznámený navrhovatelce dne 5. května 2015, kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou společností National Iranian Gas Company v uvedené věci a uložil ji náhradu veškerých nákladů řízení;

               —

               vyhověl stanovisku přednesenému navrhovatelkou v prvním stupni;

               —

               uložil další účastnici řízení náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka uvádí na podporu svého kasačního opravného prostředku osm důvodů.
   Zaprvé, navrhovatelka má za to, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když v bodě 82 svého rozhodnutí konstatoval, že Rada přijala rozhodnutí 2012/635 (1) na základě článku 29 SEU, a v bodě 84 z toho dovodil, že toto rozhodnutí nemusí splňovat podmínky stanovené v čl. 215 odst. 2 SFEU. Tribunál se podle ní rovněž dopustil nesprávného právního posouzení, když v bodě 90 svého rozhodnutí rozhodl, že Rada byla oprávněna stanovit své prováděcí pravomoci v souladu s ustanoveními čl. 291 odst. 2 SFEU. Rada se podle ní dále dopustila dalšího nesprávného právního posouzení, když konstatovala, že byly splněny podmínky stanovené pro použití čl. 291 odst. 1 SFEU. Článek 215 SFEU je totiž podle ní jediným článkem, který se použije pro omezující opatření. Článek 291 odst. 2 SFEU tedy nemohl být uplatněn tím spíše, že se tento článek použije pouze na opatření vyžadující vydání prováděcích opatření. Zmrazení finančních prostředků přitom je z povahy věci prováděcím opatřením. Nemůže tedy věcně spadat do působnosti čl. 291 odst. 2 SFEU. Podmínky stanovené pro použití čl. 291 odst. 2 SFEU dále nebyly splněny, neboť Rada v napadených rozhodnutích neodůvodnila řádným způsobem tento postup.
   Zadruhé, navrhovatelka Tribunálu vytýká, že konstatoval, že čl. 20 odst. 1 písm. c) rozhodnutí 2010/413 (2) ve znění rozhodnutí 2012/35 (3) a rozhodnutí 2012/635, jakož i čl. 23 odst. 2 písm. d) nařízení č. 267/2012 (4), neporušují zásadu bezpečnosti a právní předvídatelnosti, zásadu proporcionality, jakož i právo na vlastnictví. Kritérium kvantitativního i kvalitativního významu ve smyslu bodu 61 rozhodnutí Tribunálu, podle ní v napadených aktech chybí. Tribunál ho tedy podle ní naprosto vykonstruoval s cílem potvrdit platnost napadených aktů. Toto kritérium je podle ní navíc samo o sobě nepřesné a nepřiměřené. Tribunál se tedy podle ní dopustil právního pochybení, když konstatoval, že to, že navrhovatelka platí příspěvek Íránskému státu, představuje podporu ve smyslu napadených aktů.
   Zatřetí, navrhovatelka vytýká Tribunálu, že se dopustil nesprávného právního posouzení v bodech 116 a 117 rozsudku, když rozhodl, že napadené akty byly dostatečně odůvodněné, ačkoli v bodě 115 uvedeného rozsudku sám uznal, že napadené akty neuvádí rozsah a způsob podpory, kterou měla poskytovat. Navrhovatelka dále na základě napadených aktů neporozuměla důvodům, pro které byla sankcionována, což dokládá nedostatečnost odůvodnění.
   Začtvrté, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když v bodě 141 svého rozhodnutí rozhodl, že nepřezkoumání situace navrhovatelky v požadované lhůtě nevedlo k tomu, že by bylo protiprávní ponechat ji nadále na seznamu sankcionovaných subjektů, ačkoli tato povinnost je striktně objektivní.
   Zapáté, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že napadená rozhodnutí nezasahují do základních práv navrhovatelky a nejsou nepřiměřená, ačkoli jsou vágní a nepřesná. Kritérium kvantitativního a kvalitativního významu uplatněné Tribunálem je navíc z podstaty věci svévolné.
   Zašesté, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když v bodech 163 a 164 rozsudku rozhodl, že navrhovatelka podporovala íránskou vládu z důvodu, že platila povinný příspěvek, ačkoli tento příspěvek byl pouze daní a navrhovatelka měla stejné postavení jako běžný plátce daně.
   Zasedmé, Tribunál nekonstatoval, že Rada porušila zásadu zákazu diskriminace, když nesankcionoval všechny podniky povinné odvádět tento íránskému státu příspěvek, ale pouze navrhovatelku.
   Konečně, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když v bodě 159 svého rozsudku nahradil odůvodnění svým odůvodněním.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP ze dne 15. října 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 58).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, s. 39).

      (3)  Rozhodnutí Rady 2012/35/SZBP ze dne 23. ledna 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 19, s. 22).

      (4)  Nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (ES) č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1).


title: Věc T-212/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/62

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2008 – Itálie v. Komise
   (Věc T-212/05) (1)

   (2008/C 301/108)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 193, 6.8.2005.


title: Věc C-658/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Hannover – Německo) – Wilhelm Spitzner, Maria-Luise Spitzner v. TUIfly GmbH

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/20

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Hannover – Německo) – Wilhelm Spitzner, Maria-Luise Spitzner v. TUIfly GmbH
   (Věc C-658/13) (1)

   2014/C 261/39
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 85, 22. 3. 2014.


title: Věc F-66/15: Žaloba podaná dne 24. dubna 2015 – ZZ a další v. EHSV

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/50

         Žaloba podaná dne 24. dubna 2015 – ZZ a další v. EHSV
   (Věc F-66/15)
   (2015/C 213/80)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a další (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaný: Evropský hospodářský a sociální výbor (EHSV)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, kterými byl snížen opravný koeficient použitelný na důchod žalobců, kteří mají bydliště v Dánsku, jak vyplývá z jejich důchodových výměrů za měsíc červen 2014, a náhrada nemajetkové újmy, která údajně vznikla v důsledku rozdílných a rozporných informací k odůvodnění napadených rozhodnutí.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí obsažená v důchodových výměrech za červen 2014, kterými byl opravný koeficient použitelný na důchod žalobců snížen od 1. ledna 2014;

               —

               uložit EHSV náhradu nákladů řízení, jakož i úhradu částky stanovené ex aequo et bono jako náhradu způsobené nemajetkové újmy.


title: Věc C-649/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. prosince 2011 Cooperativa Vitivinícola Arousana, S. Coop. Galega, proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 5. října 2011 ve věci T-421/10, Cooperativa Vitivinícola Arousana, S. Coop. Galega v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a María Constantina Sotelo Ares

text:
               25.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 58/5

         Kasační opravný prostředek podaný dne 19. prosince 2011 Cooperativa Vitivinícola Arousana, S. Coop. Galega, proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 5. října 2011 ve věci T-421/10, Cooperativa Vitivinícola Arousana, S. Coop. Galega v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a María Constantina Sotelo Ares
   (Věc C-649/11 P)
   2012/C 58/07
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Cooperativa Vitivinícola Arousana, S. Coop. Galega (zástupce: I. Temiño Ceniceros, abogado)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a María Constantina Sotelo Ares

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               prohlásil tento kasační opravný prostředek za přípustný;

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2011 ve věci T-421/10 v plném rozsahu.

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Nesplnění povinnosti Tribunálu uvést odůvodnění, konkrétně porušení článku 36 ve spojení s článkem 53 Protokolu (č. 3) o statutu Soudního dvora Evropské unie.

               2)

               Porušení práva společnosti Cooperativa Vitivinícola Arousana, S. Coop. Galega, účinně se bránit a jejího práva na spravedlivý proces, konkrétně porušení článku 6 evropské Úmluvy o ochraně [lidských práv a] základních svobod.

               3)

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 (1) ze dne 26. února 2009.

      (1)  O ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc C-666/11: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. ledna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Německo) — M, N, O, p, Q v. Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/11

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. ledna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Německo) — M, N, O, p, Q v. Bundesamt für Migration und Flüchtlinge
   (Věc C-666/11) (1)

   2013/C 79/19
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 73, 10.3.2012.


title: Věc T-119/12: Usnesení Tribunálu ze dne 20. února 2014 – USFSPEI a Loescher v. Rada

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/61

         Usnesení Tribunálu ze dne 20. února 2014 – USFSPEI a Loescher v. Rada
   (Věc T-119/12) (1)

   2014/C 135/80
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda osmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 165, 9. 6. 2012.


title: Věc C-164/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 21. března 2016 – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Mercedes Benz Financial Services UK Ltd

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 21. března 2016 – Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs v. Mercedes Benz Financial Services UK Ltd
   (Věc C-164/16)
   (2016/C 191/20)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Odpůrkyně: Mercedes Benz Financial Services UK Ltd

      Předběžné otázky

               1)

               Jaký je význam výrazu „smlouvy […], v níž je stanoveno, že za obvyklých okolností bude vlastnické právo převedeno nejpozději k okamžiku zaplacení poslední splátky“ v čl. 14 odst. 2 písm. b) (1)?

               2)

               Vyžaduje zejména výraz „za obvyklých okolností“ v kontextu projednávané věci, aby daňový orgán nešel nad rámec určení existence možnosti koupě, kterou lze využít nejpozději k okamžiku zaplacení poslední splátky?

               3)

               Podpůrně, vyžaduje výraz „za obvyklých okolností“, aby vnitrostátní orgán šel nad rámec výše uvedeného a určil hospodářský účel smlouvy?

               4)

               V případě kladné odpovědi na třetí otázku:

                           a.

                           Je výklad čl. 14 odst. 2 dotčen tím, zda je pravděpodobné, že zákazník tuto možnost využije?

                           b.

                           Je výše ceny splatné při využití možnosti koupě relevantní pro účely určení hospodářského účelu smlouvy?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1)


title: Věc C-169/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. března 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Spojené království) – Northern Foods plc, The Queen v. Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs, za přítomnosti: The Melton Mowbray Pork Pie Association

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/28

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. března 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Spojené království) – Northern Foods plc, The Queen v. Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs, za přítomnosti: The Melton Mowbray Pork Pie Association
   (Věc C-169/06) (1)

   (2007/C 96/53)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 121, 20.5.2006.


title: Věc T-895/16: Žaloba podaná dne 13. prosince 2016 – Toontrack Music AB v. EUIPO (SUPERIOR DRUMMER)

text:
               13.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/27

         Žaloba podaná dne 13. prosince 2016 – Toontrack Music AB v. EUIPO (SUPERIOR DRUMMER)
   (Věc T-895/16)
   (2017/C 046/31)
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Toontrack Music AB (Umeå, Švédsko) (zástupce: L. E. Ström, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „SUPERIOR DRUMMER“ – Přihláška č. 13 945 019

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. října 2016, ve věci R 2438/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní a rozhodl, že EUIPO ponese vlastní náklady řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b), čl. 7 odst. 1 písm. c), čl. 7 odst. 2 a článku 65 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-402/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Španělsko v. Komise ( „Fond soudržnosti — Nařízení (ES) č. 1164/94 — Projekty infrastruktur životního prostředí prováděné na území Katalánska (Španělsko) — Částečné zrušení finanční pomoci — Veřejné zakázky na stavební práce a služby — Kritéria zadávání — Ekonomicky nejvýhodnější nabídka — Rovné zacházení — Transparence — Mimořádně nízká nabídka — Způsobilost výdajů — Stanovení finančních oprav — Článek H odst. 2 přílohy II nařízení (ES) č. 1164/94 — Proporcionalita“ )

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Španělsko v. Komise
   (Věc T-402/06) (1)

   (Fond soudržnosti - Nařízení (ES) č. 1164/94 - Projekty infrastruktur životního prostředí prováděné na území Katalánska (Španělsko) - Částečné zrušení finanční pomoci - Veřejné zakázky na stavební práce a služby - Kritéria zadávání - Ekonomicky nejvýhodnější nabídka - Rovné zacházení - Transparence - Mimořádně nízká nabídka - Způsobilost výdajů - Stanovení finančních oprav - Článek H odst. 2 přílohy II nařízení (ES) č. 1164/94 - Proporcionalita)
   2013/C 325/30
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupci: původně J. M. Rodríguez Cárcamo, poté A. Rubio González, abogados del Estado)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně A. Steiblytė a L. Escobar Guerrero, poté A. Steiblytė a S. Pardo Quintillán, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2006) 5105 ze dne 20. října 2006, kterým se snižují finanční podpory udělené z Fondu soudržnosti pro osm projektů prováděných na území Autonomní oblasti Katalánsko (Španělsko).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.02.2007.


title: Věc C-126/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 29. června 2017 – Evropská komise v. Portugalská republika „Nesplnění povinnosti státem — Spotřební daň z cigaret — Směrnice 2008/118/ES — Vznik daňové povinnosti — Místo a okamžik vzniku daňové povinnosti — Daňové značení — Volný pohyb zboží podléhajícího spotřební dani — Časové omezení uvádění na trh a prodeje balení cigaret — Zásada proporcionality“

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/3

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 29. června 2017 – Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-126/15) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Spotřební daň z cigaret - Směrnice 2008/118/ES - Vznik daňové povinnosti - Místo a okamžik vzniku daňové povinnosti - Daňové značení - Volný pohyb zboží podléhajícího spotřební dani - Časové omezení uvádění na trh a prodeje balení cigaret - Zásada proporcionality“)
   (2017/C 283/03)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: F. Tomat a G. Braga da Cruz, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, N. Silva Vitorino a A. Cunha, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Belgické království (zástupci: M. Jacobs a M. J.-C. Halleux, zmocněnci), Estonská republika (zástupkyně: K. Kraavi-Käerdi, zmocněnkyně), Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Portugalská republika tím, že stanovila, že cigarety, které byly v určitém roce propuštěny ke spotřebě, již nesmějí být po uplynutí lhůty stanovené v čl. 27 písm. a) Portaria n.o 1295/2007 do Ministério das Finanças e da Administração Pública (vyhláška ministerstva financí a veřejné správy č. 1295/2007) ze dne 1. října 2007, ve znění použitelném na tuto žalobu, uváděny na trh ani prodávány veřejnosti, pokud s účinností od následujícího roku nedošlo ke zvýšení sazby spotřební daně z těchto výrobků, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 9 prvního pododstavce směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS a ze zásady proporcionality.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Portugalská republika ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

               4)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Portugalskou republikou.

               5)

               Belgické království, Estonská republika a Polská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 11. 5. 2015.


title: Věc T-381/07: Žaloba podaná dne 27. září 2007 – Itálie v. Komise

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/39

         Žaloba podaná dne 27. září 2007 – Itálie v. Komise
   (Věc T-381/07)
   (2007/C 283/71)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: P. Gentili, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit přípis č. 007584 ze dne 18. července 2007 Evropské komise, Generálního ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, Maďarsku, Itálii, Maltě a Nizozemsku, týkající se plateb uskutečněných Komisí, které se liší od požadované částky. Ref. DOCUP Toscana cíl 2 (č. CCI 2000 IT 16 2DO 001),

               —

               zrušit přípis č. 009059 ze dne 21. srpna 2007 Evropské komise Generálního ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, Maďarsku, Itálii, Maltě a Nizozemsku, týkající se osvědčení a prozatímního výpisu nákladů a požadavku na platbu. Ref. DOCUP Veneto cíl 2 2000–2006 (č. CCI 2000 IT 16 2DO 005),

               —

               zrušit přípis č. 009061 ze dne 21. srpna 2007 Evropské komise Generálního ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, Maďarsku, Itálii, Maltě a Nizozemsku, týkající se plateb uskutečněných Komisí, které se liší od požadované částky. Ref. DOCUP cíl 2 „Lazio“ 2000–2006 (č. CCI 2000 IT 16 2DO 009),

               —

               zrušit přípis č. 009249 ze dne 29. srpna 2007 Evropské komise Generálního ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, Maďarsku, Itálii, Maltě a Nizozemsku, týkající se plateb uskutečněných Komisí, které se liší od požadované částky. Ref. DOCUP Piemonte 2000–2006 (č. CCI 2000 IT 16 2DO 007),

               —

               zrušit přípis č. 009525 ze dne 6. září 2007 Evropské komise Generálního ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, Maďarsku, Itálii, Maltě a Nizozemsku, týkající se plateb uskutečněných Komisí, které se liší od požadované částky. Ref. ROP „Campania“ 2000–2006 (č. CCI 2000 IT 16 1PO 007),

               —

               zrušit všechny související a předcházející akty, a v důsledku toho uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné jako ve věci T-345/05 (1), Italská republika v. Komise.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Věc C-369/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. září 2009 ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corporation, ISD Polska sp. z o.o. (dříve Majątek Hutniczy sp. z o.o.) proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 1. července 2009 ve věci T-273/06 a T-297/06, ISD Polska a další v. Komise

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. září 2009 ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corporation, ISD Polska sp. z o.o. (dříve Majątek Hutniczy sp. z o.o.) proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 1. července 2009 ve věci T-273/06 a T-297/06, ISD Polska a další v. Komise
   (Věc C-369/09 P)
   2009/C 312/22
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corporation, ISD Polska sp. z o.o. (dříve Majątek Hutniczy sp. z o.o.) (zástupci: C. Rapin, E. Van den Haute, avocats)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání

               —

               prohlásit tento kasační opravný prostředek za přípustný;

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství (osmého senátu) ze dne 1. července 2009, vydaný ve spojených věcech T-273/06 a T-297/06;

               —

               v celém rozsahu, podpůrně částečně, vyhovět návrhovým žádáním předloženým Soudu prvního stupně Evropských společenství ve spojených věcech T-273/06 a T-297/06;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu veškerých nákladů řízení;

               —

               pokud by Soudní dvůr rozhodl, že není namístě vydat rozhodnutí ve věci samé, uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení podle ustanovení čl. 69 odst. 6 jednacího řádu Soudního dvora, ve spojení s čl. 72 písm. a) jednacího řádu.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky) na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňují tři důvody.
   Prvním důvodem kasačního opravného prostředku zpochybňují posouzení Soudu, podle kterého Protokol č. 8 o restrukturalizaci polského ocelářského průmyslu, tvořící přílohu aktu o přistoupení Polské republiky k Evropské unii (1), ve svém bodě 6 zakotvuje zpětné použití svých ustanovení. Podle navrhovatelek totiž z jeho znění, účelu a systematiky, které se omezují na to, že podnikům uvedeným v příloze 1 výše uvedeného protokolu může být za určitých podmínek v období mezi roky 1997 a 2003 poskytnuta podpora, nelze vyvodit žádný zpětný účinek. Toto ustanovení, jinými slovy, znamená, že při stanovení podpor, které mohly být podnikům přijímajícím podpory poskytnuty do konce roku 2003, musely být zpětně zohledňovány částky již poskytnutých podpor, ale nikoliv tak, že by byly poskytnuté podpory zpětně posuzovány jako protiprávní. Tento výklad mimoto sdílejí jak Komise, tak Rada, jelikož prvně jmenovaná v návrhu rozhodnutí a druhá jmenovaná v rozhodnutí konstatovaly, že závazky přijaté v Protokolu č. 8 byly dodrženy.
   Svým druhým důvodem navrhovatelky tvrdí, že se Soud dopustil nesprávného právního posouzení tím, že rozhodl, zaprvé, že podniky přijímající podpory mohou mít v zásadě legitimní očekávání, že tato podpora splňuje právní předpisy, pouze tehdy, byla-li poskytnuta podle postupu stanoveného článkem 88 ES, a dále, že postupy stanovené v Protokolu č. 2 k Dohodě o přidružení ze dne 16. prosince 1991 (2), týkajícím se výrobků ESUO, kterými byla se spornou podporou seznámena Komise a Rada, nemohly u navrhovatelek vyvolat legitimní očekávání. Je totiž nesporné, že k žádnému formálnímu oznámení sporné podpory na základě článku 88 ES nemohlo dojít, neboť Polská republika nebyla v té době ještě členem Evropské unie, a že Komise byla o existenci této podpory informována a po přezkumu polského restrukturačního programu a podnikatelských plánů předložených v tomto rámci měla za to, že splňují požadavky čl. 8 odst. 4 Protokolu č. 2 k Dohodě o přidružení a podmínky stanovené v Protokolu č. 8, tvořícím přílohu aktu o přistoupení.
   A konečně, svým třetím a posledním důvodem kasačního opravného prostředku se navrhovatelky dovolávají porušení nařízení (ES) č. 659/1999 (3) a nařízení (ES) č. 794/2004 (4). Podle nich totiž k tomu, aby úroková míra použitelná na navrácení sporné podpory mohla být považována za „přiměřenou“ ve smyslu čl. 14 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 659/1999, nestačí, aby tato míra byla stanovena v úzké spolupráci s dotčeným členským státem. „Přiměřenost“ úrokové míry použitelné na navrácení státních podpor je hmotným pojmem nezávislým na postupu, podle kterého musí Komise jednat ve výjimečných případech, ve kterých tuto míru stanoví ve spolupráci s dotčeným členským státem.

      (1)  Úř. věst. L 236, s. 948.

      (2)  Evropská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Polskou republikou na straně druhé (Úř. věst. L 348, s. 2).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES [nyní článku 88 ES] (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 339).

      (4)  Nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (Úř. věst. L 140, s. 1; Zvl. vyd. 08/04, s. 3).


title: Věc C-471/16 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 26. července 2017 – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Meissen Keramik GmbH „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek ‚meissen‘ — Zamítnutí námitek — Poprvé předložené důkazy — Zkreslení — Skutečné užívání starších ochranných známek — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 7 odst. 3 — Článek 8 odst. 5 — Vztah mezi porovnávanými ochrannými známkami“

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/14

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 26. července 2017 – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Meissen Keramik GmbH
   (Věc C-471/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek ‚meissen‘ - Zamítnutí námitek - Poprvé předložené důkazy - Zkreslení - Skutečné užívání starších ochranných známek - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 7 odst. 3 - Článek 8 odst. 5 - Vztah mezi porovnávanými ochrannými známkami“)
   (2017/C 309/18)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH (zástupci: O. Spuhler a M. Geitz, Rechtsanwälte)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: M. Fischer, zmocněnec), Meissen Keramik GmbH (zástupci: M. Vohwinkel a K. Gennen, Rechtsanwälte)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 454, 5.12.2016.


title: Věc T-204/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2006 – Haladjian Frères v. Komise ( Hospodářská soutěž — Článek 81 ES — Článek 82 ES — Distribuce náhradních dílů — Paralelní dovozy — Stížnost — Rozhodnutí o zamítnutí )

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/43

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2006 – Haladjian Frères v. Komise
   (Věc T-204/03) (1)

   („Hospodářská soutěž - Článek 81 ES - Článek 82 ES - Distribuce náhradních dílů - Paralelní dovozy - Stížnost - Rozhodnutí o zamítnutí“)
   (2006/C 294/90)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Haladjian Frères SA (Sorgues, Francie) (zástupce: N. Coutrelis, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Whelan a O. Beynet, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, advokátem)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Caterpillar, Inc (Peoria, Illinois, Spojené státy) a Caterpillar Group Services SA (Charleroi, Belgie) (zástupci: původně N. Levy, solicitor a S. Kingston, barrister, poté N. Levy a T. Graf, advokát)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 1. dubna 2003, kterým byla zamítnuta stížnost týkající se předpokládaných porušení článků 81 ES a 82 ES podaná Haladjian Frères SA proti Caterpillar, Inc.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyně ponese své náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Komisí a vedlejšími účastnicemi.

      (1)  Úř. věst. C 200, 23.8.2003.


title: Věc T-252/16: Žaloba podaná dne 17. května 2016 – Cleversafe v. EUIPO (Beyond Scale)

text:
               8.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/23

         Žaloba podaná dne 17. května 2016 – Cleversafe v. EUIPO (Beyond Scale)
   (Věc T-252/16)
   (2016/C 287/28)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cleversafe, Inc. (Chicago, Illinois, Spojené státy americké) (zástupce: A. Lingenfelser, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „Beyond Scale“ – Přihláška č. 13 975 438

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. března 2016 ve věci R 2239/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Předmětná ochranná známka jako celek není vnímána jako vychvalující reklamní sdělení bez údaje o obchodním původu.


title: Věc T-713/14: Žaloba podaná dne 10. října 2014 — IPSO v. ECB

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/39

         Žaloba podaná dne 10. října 2014 — IPSO v. ECB
   (Věc T-713/14)
   (2014/C 431/62)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: International and European Public Services Organisation (IPSO) (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

      Žalovaná: Evropská centrální banka (ECB)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Výkonné rady ECB ze dne 30. května 2014, zveřejněné dne 16. července 2014, stanovit maximální dobu platnosti některých smluv dočasných zaměstnanců, kteří jsou pověřeni sekretářskými a administrativními funkcemi, na dva roky;

               —

               uložil žalované náhradu morální újmy stanovené ex aequo et bono ve výši 15  000 eur;

               —

               uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení práva žalobkyně na informování a na projednávání, které je zakotveno v článku 27 Listiny základních práv Evropské unie a směrnici 2002/14 (1) a upřesněno a provedeno rámcovou dohodou o uznávání, sdílení informací a projednávání a dohodou ad hoc z ledna 2014 o vytvoření pracovní skupiny pro dočasné zaměstnance, které uzavřely ECB a IPSO, a dále z porušení uvedených dohod.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení práva na řádnou správu a konkrétně práva být vyslechnut a práva na přístup k dokumentům, tedy procesních práv, která jsou zakotvena v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES ze dne 11. března 2002, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství – Společné prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise o zastoupení zaměstnanců (Úř. věst. L 80, s. 29; Zvl. vyd. 05/04, s. 219).


title: Věc C-525/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 2. prosince 2008 – Sylvia Bienek v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 2. prosince 2008 – Sylvia Bienek v. Condor Flugdienst GmbH
   (Věc C-525/08)
   (2009/C 55/11)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesgerichtshof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sylvia Bienek.

      Žalovaná: Condor Flugdienst GmbH
   Předběžné otázky

               1.

               Představuje změna rezervace na jiný let skutkový stav, na který se vztahuje čl. 4 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (1)?

               2.

               V případě kladné odpovědi na první otázku:
               Je namístě použít toto ustanovení rovněž na změnu rezervace, která nebyla způsobena leteckým dopravcem, nýbrž výhradně provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy?

      (1)  Úř. věst. L 46, s. 1.


title: Věc F-47/12: Žaloba podaná dne 18. června 2012 — ZZ v. EMEA

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/37

         Žaloba podaná dne 18. června 2012 — ZZ v. EMEA
   (Věc F-47/12)
   2012/C 227/62
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a S. Orlandi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro léčivé přípravky

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Evropské agentury pro léčivé přípravky, kterým nebyla uznána trvalá invalidita žalobce a nebyl mu přiznán příspěvek v invaliditě.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí Evropské agentury pro léčivé přípravky ze dne 15. září 2011, kterým nebyl žalobci přiznán příspěvek v invaliditě z důvodu trvalé úplné invalidity, v jejímž důsledku nemůže plnit služební povinnosti odpovídající pracovnímu místu v jeho funkční skupině a platové třídě;

               —

               případně zrušit rozhodnutí ze dne 16. ledna 2012, kterým byla zamítnuta jeho stížnost;

               —

               uložit Evropské agentuře pro léčivé přípravky náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-278/10: Usnesení předsedy sedmého senátu Soudního dvora ze dne 17. března 2011 — Evropská komise v. Řecká republika

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/27

         Usnesení předsedy sedmého senátu Soudního dvora ze dne 17. března 2011 — Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-278/10) (1)

   2011/C 252/56
   Jednací jazyk: řečtina
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 209, 31.7.2010.


title: Věc F-124/06: Žaloba podaná dne 31. října 2006 – Molina Solano v. Europol

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/38

         Žaloba podaná dne 31. října 2006 – Molina Solano v. Europol
   (Věc F-124/06)
   (2007/C 20/57)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Beatriz Molina Solano (Rijswijk, Nizozemsko) (zástupce: D.C. Coppens, advokát)

      Žalovaný: Evropský policejní úřad (Europol)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí o stížnosti žalobkyně přijaté Europolem dne 1. srpna 2006, jakož i původní rozhodnutí Europolu ze dne 27. ledna 2006;

               —

               uložit Europolu, aby žalobkyni udělil platový stupeň ode dne 1. ledna 2005;

               —

               uložit Europolu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V návaznosti na stížnost udělil Europol žalobkyni ode dne 1. července 2005 jeden z platových stupňů uvedených v čl. 29 odst. 2 služebního řádu tohoto úřadu. Ve své žalobě žalobkyně požaduje, aby zmíněný platový stupeň jí byl přiznán ode dne 1. ledna 2005. Na podporu svých návrhových žádání uplatňuje, že v souladu s politikou řízení platových stupňů, kterou Europol uplatňoval v rozhodné době z hlediska sporných skutečností, ohodnocení, které jí bylo uděleno, jí dávalo nárok na platový stupeň ode dne 1. ledna 2005. Tím, že jí byla odmítnuta tato výhoda, která byla udělena jiným zaměstnancům, kteří byli ohodnoceni srovnatelně, Europol porušil zásadu rovného zacházení. Žalobkyně se mimoto dovolává porušení zásady právní jistoty, zásady nestrannosti a zásady zákazu svévolného rozhodování.


title: Věc T-531/11: Usnesení Tribunálu ze dne 21. června 2012 — Hamas v. Rada ( „Žaloba na neplatnost — Omezující opatření v rámci boje proti terorismu — Překážka věci zahájené“ )

text:
               18.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 250/14

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. června 2012 — Hamas v. Rada
   (Věc T-531/11) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Omezující opatření v rámci boje proti terorismu - Překážka věci zahájené)
   2012/C 250/27
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Hamas (Damašek, Sýrie a Gaza, území Pásma Gazy) (zástupkyně: L. Glock, advokátka)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně R. Szostak a G. Marhic, poté B. Driessen a G. Étienne, zmocněnci)

      Předmět věci

   Původně žaloba na neplatnost prováděcího nařízení Rady (EU) č. 687/2011 ze dne 18. července 2011, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušují prováděcí nařízení (EU) č. 610/2010 a (EU) č. 83/2011 (Úř. věst. L 188, s. 2), jakož i rozhodnutí Rady 2011/430/SZBP ze dne 18. července 2011, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (Úř. věst. L 188, s. 47), v rozsahu, v němž je jméno organizace žalobkyně nadále uvedeno na seznamu osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů stanovené v rámci boje proti terorismu.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Není třeba rozhodnout o žádosti Evropské komise na vstup do řízení jako vedlejší účastnice.

               3)

               Hamas ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 126, 28.4.2012.