title: Věc C-264/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) dne 28. května 2010 — Trestní řízení proti Gheorghe Kitovi

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) dne 28. května 2010 — Trestní řízení proti Gheorghe Kitovi
   (Věc C-264/10)
   ()
   2010/C 209/41
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Účastníci původního řízení

   Gheorghe Kita

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 5 bod 3 rámcového rozhodnutí Rady č. 2002/584/SVV (1) ze dne 13. června 2002 vykládán v tom smyslu, že k navrácení (přemístění) odsouzeného, který byl dříve předán na základě evropského zatýkacího rozkazu pro účely trestního stíhání, do státu, jehož je dotčená osoba státním příslušníkem, dochází automaticky, i když chybí souhlas dotčené osoby, zatímco uvedený souhlas je jednou z podmínek vyžadovaných Evropskou úmluvou o předávání odsouzených osob?

      (1)  Rámcové rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, s. 1).


title: Věc C-46/13: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 27. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Datenschutzbehörde (původně Datenschutzkommission) – Rakousko) – H v. E

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/17

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 27. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Datenschutzbehörde (původně Datenschutzkommission) – Rakousko) – H v. E
   (Věc C-46/13) (1)

   2014/C 261/27
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 147, 25. 5. 2013.


title: Věc C-304/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. července 2006 Eurohypo AG proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) vydanému dne 3. května 2006 ve věci T-439/04, Eurohypo AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 13. července 2006 Eurohypo AG proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) vydanému dne 3. května 2006 ve věci T-439/04, Eurohypo AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-304/06 P)
   (2006/C 224/43)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Eurohypo AG (zástupci: C. Rohnke a M. Kloth, Rechtsanwälte)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 3. května 2006, věc T-439/04;

               —

               zrušit rozhodnutí odvolacího senátu ze dne 6. srpna 2004, věc R 829/2002-4;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatelka odůvodňuje svůj opravný prostředek proti rozsudku Soudu takto:
   Soud nesplnil požadavky na povinnost zkoumání z úřední moci podle první věty čl. 74 odst. 1 nařízení Rady č. 40/94 o ochranné známce Společenství. Podle judikatury musí být průzkum úřadu příslušného pro ochranné známky přesný a úplný, aby se z důvodů právní jistoty a řádné správy zabránilo neoprávněným zápisům ochranných známek, jakož i neoprávněným zpochybněním ochranných známek, které jsou způsobilé k zápisu. Zkoumání úřadu musí být provedeno tak důkladně, aby úřad mohl na základě těchto zkoumání bez pochybností rozhodnout, zda existují důvody zamítnutí podle článku 7 nařízení o ochranné známce Společenství. Rozsudek ani rozhodnutí žalovaného, které předchází tomuto rozsudku, však neobsahuje zjištění skutkových okolností ohledně tvrzené popisné povahy ochranné známky „EUROHYPO“. Zjištění se spíše omezila na možné popisné významy jednotlivých prvků „EURO“ a „HYPO“. Další zjištění skutkových okolností ohledně popisné povahy celkového označení „EUROHYPO“ nebyla provedena.
   Soud provedl nesprávný výklad požadavku na rozlišovací způsobilost podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství a zamítl neprávem zápis přihlášené ochranné známky. Případná rozlišovací způsobilost může být u slovní ochranné známky sice zčásti zkoumána pro každý její pojem nebo prvek odděleně, v každém případě však musí záviset na přezkumu souboru těchto pojmů či prvků, které ji tvoří. I kdyby bylo zřejmé, že každý z těchto prvků postrádá rozlišovací způsobilost, nevylučuje to totiž, že jejich kombinace rozlišovací způsobilost může mít. V projednávaném případě se žalovaný ve sporném rozhodnutí o stížnosti omezil pouze na zjištění, že prvky „EURO“ a „HYPO“ jsou popisné a pojem jako celek neumožňuje získat celkový dojem o počtu prvků, aniž by uvedl, do jaké míry slovní složení EUROHYPO jako celek může rozlišovat služby navrhovatelky od ostatních podniků.
   Dále se Soud opírá o použití kritéria, podle kterého způsobilost k zápisu ochranné známky složené z popisných prvků může být potvrzena, pokud se složené slovo používá v běžném jazyce a má v něm vlastní význam, přičemž je třeba dále přezkoumat, zda samotné toto slovo není popisné. Toto kritérium je relevantní v rámci čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce Společenství pro otázku možné výhrady, nejedná se však o kritérium, které platí pro výklad písmena b) tohoto ustanovení pro stanovení rozlišovací způsobilosti. Jelikož Soud přihlédl za účelem odůvodnění zamítajícího rozhodnutí k tomuto kritériu, které je relevantní v rámci čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce Společenství, provedl nesprávně výklad čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce.


title: Věc C-533/11: Žaloba podaná dne 19. října 2011 — Evropská komise v. Belgické království

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/29

      Žaloba podaná dne 19. října 2011 — Evropská komise v. Belgické království
      (Věc C-533/11)
      (2012/C 25/51)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: S. Pardo Quintillán a A. Marghelis, zmocněnci)

         Žalované: Belgické království

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  určit, že Belgické království tím, že nepřijalo veškerá opatření nezbytná pro splnění povinností vyplývajících z rozsudku vydaného Soudním dvorem dne 4. července 2004 ve věci C-27/03, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 260 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie,

                  —

                  uložit Belgickému království povinnost zaplatit Komisi navrhované penále ve výši 55 836 eur za každý den prodlení s plněním povinností vyplývajících z rozsudku vydaného dne 4. července 2004 ve věci C-27/03, počínaje dnem vydání rozsudku v projednávané věci až do dne splnění povinností vyplývajících z rozsudku vydaného ve věci C-27/03,

                  —

                  uložit Belgickému království povinnost zaplatit Komisi denní paušální částku 6 204 eur, počínaje dnem vyhlášení rozsudku ze dne 4. července 2004 ve věci C-27/03 až do dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci nebo do dne splnění povinností vyplývajících z rozsudku vydaného ve věci C-27/03, dojde-li k němu dříve,

                  —

                  uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Komise na podporu své žaloby namítá, že pokud jde o aglomeraci Hlavní město Brusel a o šest aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 10 000 PE nacházejících se ve Valonském regionu, nejsou stokové soustavy městských odpadních vod dosud v souladu s požadavky stanovenými v čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (1).
      Pokud jde dále o aglomeraci Region hlavního města Bruselu, o jednu aglomeraci s populačním ekvivalentem vyšším než 10 000 PE ve Vlámském regionu a o 19 aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 10 000 PE ve Valonském regionu, systémy čištění těchto vod vypouštěných do citlivých oblastí dosud nesplňují požadavky stanovené v čl. 5 odst. 2 a 3 směrnice 91/271/EHS.
      Komise z toho vyvozuje, že Belgická republika dosud nepřijala opatření nezbytná k úplnému splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora ze dne 8. července 2004.

         (1)  Úř. věst. L 135, s. 40; Zvl. vyd. 15/02, s. 26.


title: Věc T-508/10: Žaloba podaná dne 19. října 2010 — Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat v. OHIM — von Eicken (SEBA TRADITION ESTABLISHED 1932 20 FILTER)

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/56

         Žaloba podaná dne 19. října 2010 — Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat v. OHIM — von Eicken (SEBA TRADITION ESTABLISHED 1932 20 FILTER)
   (Věc T-508/10)
   ()
   2010/C 346/110
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat A.S. (Istanbul, Turecko) (zástupce: H. Wilde, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Johann Wilhelm von Eicken GmbH (Lübeck, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 18. srpna 2010 ve věci R 0559/2009-4;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Barevná obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „ESTABLISHED 1932 SEBA TRADITION“ pro výrobky zařazené do třídy 34.

      Majitel ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Johann Wilhelm von Eicken GmbH.

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Německá obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „ESTABLISHED 1770 JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION“ pro výrobky zařazené do třídy 34.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Návrhu bylo vyhověno.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Odvolání bylo zamítnuto.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), protože mezi porovnávanými ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc F-10/09: Žaloba podaná dne 3. února 2009 – Moschonaki v. Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek

text:
               4.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/37

         Žaloba podaná dne 3. února 2009 – Moschonaki v. Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek
   (Věc F-10/09)
   (2009/C 82/66)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Chrysanthe Moschonaki (Brusel, Belgie) (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek
   Předmět a popis sporu
   Jednak návrh na zrušení rozhodnutí o zamítnutí stížnosti žalobkyně podané proti vedoucímu personálního oddělení kvůli psychickému obtěžování, a dále návrh, jehož předmětem je uložit žalované náhradu škody, kterou žalobkyně utrpěla
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí ředitele nadace ze dne 29. února 2008, kterým byla zamítnuta stížnost žalobkyně podaná proti vedoucímu personálního oddělení kvůli psychickému obtěžování;

               —

               v rozsahu, v němž je to nezbytné, zrušit výslovné rozhodnutí nadace ze dne 24. října 2008, kterým byla zamítnuta stížnost žalobkyně ze dne 27. června 2008 podaná podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu;

               —

               uložit nadaci zaplatit žalobkyni náhradu škody, která se předběžně odhaduje na 100 000 eur;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-23/07: Žaloba podaná dne 5. února 2007 – Borco-Marken-Import Matthiesen v. OHIM (α)

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/24

         Žaloba podaná dne 5. února 2007 – Borco-Marken-Import Matthiesen v. OHIM (α)
   (Věc T-23/07)
   (2007/C 69/52)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo) (zástupce: M. Wolter, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 30. listopadu 2006 ve věci odvolání R0808/2006-4),

               —

               určit, že ustanovení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94 nebrání zveřejnění ochranné známky, jejíž přihlášení je požadováno pro výrobky zařazené do třídy 33 [alkoholické nápoje (s výjimkou piv), vína, šumivá vína, vinné nápoje],

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka (α) pro výrobky zařazené do třídy 33 (přihláška č. 4 634 663)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (1), protože se neprávem vyšlo z toho, že existuje absolutní důvod, jež brání poskytnutí ochrany. Kromě toho nebyl dodržen právní dosah a význam článku 12 nařízení (ES) č. 40/94.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1, Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-350/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgie) — Argenta Spaarbank NV v. Belgische Staat ( „Daňové právní předpisy — Korporační daň — Odpočet za rizikový kapitál — Pomyslné úroky — Snížení částky, kterou si mohou odečíst společnosti se stálými provozovnami v zahraničí, ze kterých jim plynou příjmy osvobozené na základě smluv o zamezení dvojímu zdanění od daně“ )

text:
               24.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgie) — Argenta Spaarbank NV v. Belgische Staat
   (Věc C-350/11) (1)

   (Daňové právní předpisy - Korporační daň - Odpočet za rizikový kapitál - Pomyslné úroky - Snížení částky, kterou si mohou odečíst společnosti se stálými provozovnami v zahraničí, ze kterých jim plynou příjmy osvobozené na základě smluv o zamezení dvojímu zdanění od daně)
   2013/C 245/04
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Argenta Spaarbank NV

      Žalovaný: Belgische Staat

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Výklad článku 49 SFEU — Daňové právní předpisy — Korporační daň — Odpočet za rizikový kapitál („fiktivní úroky“) — Snížení odpočitatelné částky u společností, které mají provozovny v zahraničí, jejichž příjmy jsou na základě smluv o zamezení dvojího zdanění osvobozené od daně

      Výrok

   Článek 49 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, na základě níž se pro výpočet odpočtu přiznaného společnosti, která má neomezenou daňovou povinnost v jednom členském státě, nezohledňuje čistá hodnota aktiv stálé provozovny nacházející se v jiném členském státě, pokud zisky uvedené stálé provozovny na základě smlouvy o zamezení dvojímu zdanění nepodléhají zdanění v prvním členském státě, zatímco aktiva připisovaná stálé provozovně nacházející se na území tohoto prvního členského státu se pro tyto účely zohledňují.

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011.


title: Věc C-87/11 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. března 2012 — Fidelio KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( „Kasační opravný prostředek — Článek 119 jednacího řádu — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 7 odst. 1 písm. c) — Slovní ochranná známka Hallux — Zamítnutí zápisu — Absolutní důvod“ )

text:
               4.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/3

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. března 2012 — Fidelio KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-87/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Článek 119 jednacího řádu - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 7 odst. 1 písm. c) - Slovní ochranná známka Hallux - Zamítnutí zápisu - Absolutní důvod)
   2012/C 235/04
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fidelio KG (zástupce: M. Gail, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) ze dne 16. prosince 2010, Fidelio v. OHIM (T-286/08), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 21. května 2008 týkajícímu se zápisu slovního označení Hallux jako ochranné známky Společenství pro některé výrobky náležející do tříd 10 a 25 (ortopedické výrobky a obuv) — Rozlišovací způsobilost slovního označení, které latinsky znamená „palec na noze“

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Fidelio KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 152, 21.5.2011.


title: Věc C-144/07 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. října 2008 – K-Swiss Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 2868/95 — Lhůta pro podání žaloby k Soudu prvního stupně — Rozhodnutí OHIM — Doručení expresní zásilkou — Výpočet lhůty pro podání žaloby)

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/8

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. října 2008 – K-Swiss Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-144/07 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 2868/95 - Lhůta pro podání žaloby k Soudu prvního stupně - Rozhodnutí OHIM - Doručení expresní zásilkou - Výpočet lhůty pro podání žaloby)
   (2008/C 301/14)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): K-Swiss Inc. (zástupce: H. E. Hübner, advocate)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: O. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 14. prosince 2006, K-Swiss v. OHIM (T-14/06), kterým byla žaloba směřující ke zrušení rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM odmítnuta jako nepřípustná – Lhůta pro podání žaloby – Doručení expresní zásilkou – Datum, od kterého začíná běžet lhůta
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               K-Swiss Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


title: Spojené věci C-132/14 až C-136/14: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. prosince 2015 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie „Žaloba na neplatnost — Nařízení (EU) č. 1385/2013 — Směrnice 2013/62/EU — Směrnice 2013/64/EU — Právní základ — Článek 349 SFEU — Nejvzdálenější regiony Evropské unie — Změna statusu Mayotte vůči Evropské unii“

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. prosince 2015 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie
   (Spojené věci C-132/14 až C-136/14) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Nařízení (EU) č. 1385/2013 - Směrnice 2013/62/EU - Směrnice 2013/64/EU - Právní základ - Článek 349 SFEU - Nejvzdálenější regiony Evropské unie - Změna statusu Mayotte vůči Evropské unii“)
   (2016/C 068/05)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Evropský parlament (zástupci: I. Liukkonen, L. Visaggio a J. Rodrigues, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: R. Lyal, W. Mölls, D. Bianchi a D. Martin, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Westerhof Löfflerová, E. Karlsson, F. Florindo Gijón a J. Czuczai, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Španělské království (zástupce: M. Sampol Pucurull, zmocněnec), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, F. Fize, D. Colas a N. Rouam, zmocněnci), Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, B. Andrade Corre, M. Duarte a S. Marques, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Žaloby ve věcech C-132/14 až C-136/14 se zamítají.

               2)

               Evropskému parlamentu se ukládá náhrada nákladů řízení Rady Evropské unie souvisejících s věcmi C-132/14 a C-136/14.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení Rady Evropské unie souvisejících s věcmi C-133/14 až C-135/14.

               4)

               Španělské království, Francouzská republika a Portugalská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 175, 10. 6. 2014.


title: Věc F-49/11: Žaloba podaná dne 18. dubna 2011 — ZZ v. Evropská komise

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/36

         Žaloba podaná dne 18. dubna 2011 — ZZ v. Evropská komise
   (Věc F-49/11)
   2011/C 186/68
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: B. Rohde-Liebenau, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Evropské komise zamítajícího žádost žalobce o odstranění některých dokumentů z jeho zdravotní dokumentace a návrh na náhradu škody.

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 17. ledna 2011 (č. R/588jlO),

               —

               uložit Komisi nahradit žalobci zdravotní výdaje ve výši 363,23 eur,

               —

               uložit Komisi, aby lékaři určenému žalobcem poskytla přístup k celému žalobcovu osobnímu spisu, včetně zdravotní dokumentace,

                           —

                           nebo podpůrně zaslat osobní spis právnímu zástupci žalobce v tomto řízení,

                           —

                           nebo podpůrně poskytnout přístup ke kopiím všech dokumentů z osobního spisu,

                           —

                           nebo podpůrně poskytnout přístup k celému spisu elektronicky,

               —

               uložit Komisi, aby prohlásila, že neexistují žádná paralelní ani dodatečná osobní nebo zdravotní dokumentace;

                           —

                           nebo podpůrně uložit Komisi povinnost odstranit veškerou takovou dodatečnou dokumentaci a existující kopie takové dokumentace,

                           —

                           nebo podpůrně uložit Komisi vložit jejich úplný obsah do řásného osobního spisu žalobce (nebo jeho zdravotní dokumentace),

               —

               uložit Komisi nahradit škodu, kterou utrpěl z důvodu porušení jeho základních práv, cti a dobrého jména ve výši, kterou bude Soud pro veřejnou službu považovat za přiměřenou vzhledem k zásadám ekvity a své judikatuře, nikoli však méně než ve výši čistého ročního platu žalobce v době jeho řádné služby pro žalovanou bezprostředně před událostí, k níž došlo v roce 2000,

               —

               uložit Komisi zaplatit žalobci částku 717 863,04 eur, která odpovídá osminásobku jeho ročního základního platu vypočítaného na základě měsíčních platů, které mu byly vyplaceny 12 měsíců před úrazem, v souladu s čl. 73 odst. 2 písm. b) služebního řádu,

                           —

                           nebo podpůrně část této částky, kterou bude Soud pro veřejnou službu považovat za přiměřenou,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-431/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. září 2013 — Spojené království Velké Británie a Severního Irska v. Rada Evropské unie ( „Koordinace systémů sociálního zabezpečení — Dohoda o EHP — Návrh na změnu — Rozhodnutí Rady — Volba právního základu — Článek 48 SFEU — Článek 79 odst. 2 písm. b) SFEU“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/10

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. září 2013 — Spojené království Velké Británie a Severního Irska v. Rada Evropské unie
   (Věc C-431/11) (1)

   (Koordinace systémů sociálního zabezpečení - Dohoda o EHP - Návrh na změnu - Rozhodnutí Rady - Volba právního základu - Článek 48 SFEU - Článek 79 odst. 2 písm. b) SFEU)
   2013/C 344/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: C. Murrell, zmocněnkyně, ve spolupráci s A. Dashwoodem, QC)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Veiga, jakož i A. De Elera a G. Marhic, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobce: Irsko (zástupci: E. Creedon, zmocněnkyně, ve spolupráci s N. Traversem, BL)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: V. Kreuschitz a S. Pardo Quintillán, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Rady 2011/407/EU ze dne 6. června 2011 o postoji, který má Evropská unie zaujmout ve Smíšeném výboru EHP ke změně přílohy VI (Sociální zabezpečení) a protokolu 37 k Dohodě o EHP (Úř. věst. L 182, s. 12) — Volba právního základu (článek 48 SFEU nebo článek 79 SFEU)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Irsko a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 311, 22.10.2011.


title: Věc C-150/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. dubna 2009 Iride SpA a Iride Energia SpA proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 11. února 2009 ve věci T-25/07, Iride, Iride Energia SpA v. Komise Evropských společenství

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/27

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. dubna 2009 Iride SpA a Iride Energia SpA proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 11. února 2009 ve věci T-25/07, Iride, Iride Energia SpA v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-150/09 P)
   2009/C 153/51
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Iride SpA, Iride Energia SpA. (zástupci: L. Radicati di Brozolo, M. Merola, T. Ubaldi, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadený rozsudek,

               —

               přijmout návrhová žádání již formulovaná v žalobě v prvním stupni nebo podpůrně vrátit věc Soudu prvního stupně ve smyslu článku 61 statutu Soudního dvora,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelky uvádí na podporu svých tvrzení dva důvody kasačního opravného prostředku.
   První důvod vychází z nesprávného právního posouzení při výkladu a uplatnění článku 253 ES co se týče nedostatku odůvodnění napadeného rozhodnutí. Soud se totiž dopustil nesprávného právního posouzení, když dospěl k závěru, že pokud jde v projednávaném případě o existenci podmínek upravených v čl. 87 odst. 1 ES stačí ke splnění povinnosti odůvodnění upravené v článku 253 ES: i) samotné tvrzení Komise prohlašující, že dotčené opatření musí být považováno za státní podporu, ii) možnost použít rozhodnutí o zahájení šetření a dřívější a rozdílné rozhodnutí Komise k odůvodnění napadeného aktu prostřednictvím odkazu.
   Druhý důvod vychází ze zkreslení žalobních důvodů a nesprávného právního posouzení Soudu při posuzování dosahu judikatury Deggendorf pro účely posouzení předmětného případu. Soud zvláště:

               i)

               zkreslil žalobní důvody předložené v prvním stupni žalobkyněmi tvrzením o údajném zkreslení z jejich strany řízení o kontrole státní podpory, avšak bez konkrétního upřesnění, v čem spočívá toto zkreslení,

               ii)

               nepoukázal na chybu Komise při posuzování dosahu rozsudku Deggendorf co týče předmětné věci, spočívající v tom, že nevykonala konkrétní a zvláštní analýzu účinku narušení hospodářské soutěže a obchodu Společenství vyplývajícího z kumulace nové podpory a dřívější nevrácené podpory,

               iii)

               nepoukázal na chybu Komise při posuzování dosahu rozsudku Deggendorf co týče předmětné věci, spočívající v tom, že de facto změnila nevrácení dřívější podpory z kritéria dodatečného posouzení slučitelnosti podpory na dodatečnou a rušící podmínku slučitelnosti neuvedenou ve Smlouvě,

               iv)

               neuvedl, že irelevantní a zneužívající výklad Komise, pokud jde o rozsudek Deggendorf měl v projednávaném případě za následek změnu této judikatury v trestající nástroj nesplnění povinnosti členskými státy, který není upravený ve Smlouvě nebo v sekundárním právu,

               v)

               neuvedl, že Komise tím, že rozhodla o zahájení formálního vyšetřovacího řízení týkajícího se opatření oznámeného Itálií prokázala, že si myslela, že má k dispozici všechny informace nezbytné k přezkoumání slučitelnosti opatření. Komise tak zpochybnila tezi, ze které vychází napadené rozhodnutí, podle které jí italské orgány a společnost, která je příjemcem, neposkytli během oznamovacího postupu dostatečné informace k provedení analýzy slučitelnosti opatření,

               vi)

               dopustil se vážného nesprávného právního posouzení, když uvedl, že judikatura Společenství nepovažuje za nezbytné, aby Komise provedla konkrétní a podrobnou analýzu existence okolností způsobilých splnit podmínky stanovené v čl. 87 odst. 1 ES k tomu, aby mohla kvalifikovat dotčené opatření jako podporu.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. března 2005 ve věci C-467/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München): Ikegami Electronics (Europe) GmbH proti Oberfinanzdirektion Nürnberg, (Společný celní sazebník — Celní položka — Celní zařazení přístroje pro digitální záznam — Zařazení v kombinované nomenklatuře)

text:
               28.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 132/10

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 17. března 2005
   ve věci C-467/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München): Ikegami Electronics (Europe) GmbH proti Oberfinanzdirektion Nürnberg (1),
   (Společný celní sazebník - Celní položka - Celní zařazení přístroje pro digitální záznam - Zařazení v kombinované nomenklatuře)
   (2005/C 132/18)
   Jednací jazyk: němčina
   jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES podaná rozhodnutím Finanzgericht München (Německo) ze dne 24. června 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 6. listopadu 2003, v řízení Ikegami Electronics (Europe) GmbH proti Oberfinanzdirektion Nürnberg, Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts (zpravodaj), předseda senátu, J. N. Cunha Rodrigues a E. Levits, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada, vydal dne 17. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Přístroj, který za účelem videodohledu ukládá do paměti signály vydané kamerami a po jejich komprimaci je reprodukuje na obrazovce, plní jinou funkci, než je zpracování dat ve smyslu poznámky 5 E kapitoly 84 kombinované nomenklatury společného celního sazebníku, který je uveden v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2031/2001 ze dne 6. srpna 2001.

      (1)  Úř. věst. C 21, 24 1.2004.


title: Věc C-192/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené království) dne 6. dubna 2016 – Peter Fisher, Stephen Fisher, Anne Fisher v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               6.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené království) dne 6. dubna 2016 – Peter Fisher, Stephen Fisher, Anne Fisher v. Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Věc C-192/16)
   (2016/C 200/19)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Peter Fisher, Stephen Fisher, Anne Fisher

      Odpůrci: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      vedlejší účastnice řízení: Her Majesty’s Government of Gibraltar

      Předběžné otázky

               1.

               Pro účely článku 49 SFEU (svoboda usazování) a ve světle ústavněprávního vztahu mezi Gibraltarem a Spojeným královstvím:

                           1.1

                           Je třeba na Gibraltar a Spojené království pohlížet, jako kdyby byly součástí jediného členského státu, a) pro účely unijního práva a pokud ano, použije se článek 49 SFEU na vztahy mezi Spojeným královstvím a Gibraltarem, pouze v rozsahu, v němž se může uplatnit na vnitřní opatření, nebo podpůrně b) pro účely článku 49 SFEU samostatně, takže se tento článek použije pouze v rozsahu, v němž se může uplatnit na vnitřní opatření? Podpůrně,

                           1.2

                           s ohledem na čl. 355 odst. 3 SFEU, má Gibraltar v rámci Unie ústavněprávní postavení území nezávislého na Spojeném království, takže a) je třeba pro účely článku 49 SFEU na svobodu usazování mezi Gibraltarem a Spojeným královstvím pohlížet jako na obchod uvnitř Unie, nebo b) se článek 49 SFEU uplatňuje s cílem zabránit omezením výkonu práva státních příslušníků Spojeného království usadit se na Gibraltaru (jako nezávislém subjektu)? Podpůrně,

                           1.3

                           je třeba na Gibraltar pohlížet jako na třetí zemi nebo území s tím účinkem, že se unijní právo použije na obchody mezi nimi pouze za okolností, kdy má účinky na vztah mezi členským státem a třetí zemí? Podpůrně,

                           1.4

                           je třeba pro účely článku 49 SFEU vykládat ústavněprávní vztah mezi Gibraltarem a Spojeným královstvím nějakým jiným způsobem?

               2.

               Jak, pokud vůbec, by se odpověď na výše uvedené otázky lišila, pokud by byly posuzovány s ohledem na článek 63 SFEU, a nikoliv s ohledem na článek 49 SFEU (a tudíž pokud jde o volný pohyb kapitálu)?


title: Věc T-230/13: Usnesení Tribunálu ze dne 2. října 2014 — HTC Sweden v. OHIM — Vermop Salmon (TWISTER) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/22

         Usnesení Tribunálu ze dne 2. října 2014 — HTC Sweden v. OHIM — Vermop Salmon (TWISTER)
   (Věc T-230/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2014/C 431/37)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: HTC Sweden AB (Söderköping, Švédsko) (zástupci: G. Hasselblatt a D. Kipping, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Vermop Salmon GmbH (Gilching, Německo) (zástupci: M. Ring a W. von der Osten-Sacken, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 31. ledna 2013 (spojené věci R 1873/2011-1 a R 1881/2011-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Vermop Salmon GmbH a HTC Sweden AB.

      Výrok

               1.

               O žalobě není třeba rozhodovat.

               2.

               Žalobkyně a vedlejší účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení a každá nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených žalovaným.

      (1)  Úř. věst. C 178, 22.6.2013.


title: Věc F-10/08: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 22. října 2009 — Aayhan a další v. Parlament ( Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/43

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 22. října 2009 — Aayhan a další v. Parlament
   (Věc F-10/08) (1)

   („Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2009/C 312/70
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Aayhan a další (Strasburg, Francie) (zástupce: R. Blindauer, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: M. Mustapha-Pacha a R. Ignătescu, poté R. Ignătescu a S. Seyer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 25. října 2007, kterým se zamítá stížnost podaná žalobci dne 21. června 2007, kterou se domáhali toho, aby veškeré pracovní smlouvy, které s nimi tento orgán uzavřel, byly překvalifikovány ze smluv na dobu určitou na jedinou smlouvu na dobu neurčitou

      Výrok usnesení

               1)

               Není namístě rozhodnout ve věci F 10/08, Aayhan a další v. Parlament.

               2)

               Žalobci ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim rovněž náhrada nákladů Evropského parlamentu.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008, s. 70.


title: Věc T-116/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. prosince 2013 — EMA v. Komise ( „Rozhodčí doložka — Šestý rámcový program pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace přispívající k vytvoření Evropského výzkumného prostoru a k inovacím (2002 — 2006) — Smlouvy Dicoems a Cocoon — Nesoulad části uplatněných výdajů se smluvními požadavky — Ukončení smluv — Vrácení části vyplacených částek — Náhrada škody — Vzájemný návrh — Mimosmluvní odpovědnost — Bezdůvodné obohacení — Žaloba na neplatnost — Akt nenapadnutelný žalobou — Akt přijatý čistě v rámci smlouvy, od níž je neoddělitelný — Oznámení o dluhu — Nepřípustnost“ )

text:
               1.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/8

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. prosince 2013 — EMA v. Komise
   (Věc T-116/11) (1)

   (Rozhodčí doložka - Šestý rámcový program pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace přispívající k vytvoření Evropského výzkumného prostoru a k inovacím (2002 — 2006) - Smlouvy Dicoems a Cocoon - Nesoulad části uplatněných výdajů se smluvními požadavky - Ukončení smluv - Vrácení části vyplacených částek - Náhrada škody - Vzájemný návrh - Mimosmluvní odpovědnost - Bezdůvodné obohacení - Žaloba na neplatnost - Akt nenapadnutelný žalobou - Akt přijatý čistě v rámci smlouvy, od níž je neoddělitelný - Oznámení o dluhu - Nepřípustnost)
   2014/C 31/12
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Association médicale européenne (EMA) (Brusel, Belgie) (zástupci: A. Franchi a L. Picciano, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: S. Delaude a F. Moro, zmocněnkyně, ve spolupráci s D. Gullem, advokátem)

      Předmět věci

   Hlavní návrh směřující zaprvé k náhradě nákladů vzniklých při provádění smlouvy č. 507126 ze dne 7. prosince 2003 o projektu Cocoon a smlouvy č. 507760 ze dne 19. prosince 2003 o projektu Dicoems uzavřených mezi Komisí a žalobcem, zadruhé k tomu, aby bylo rozhodnutí Komise o ukončení těchto smluv prohlášeno za protiprávní, zatřetí ke zrušení příslušného oznámení o dluhu a začtvrté k zaplacení náhrady za utrpěnou újmu, jakož i podpůrný návrh založený na mimosmluvní odpovědnosti Komise.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žalobě Association médicale européenne (EMA) se vyhovuje v rozsahu, v němž se týká náhrady přímých osobních nákladů vztahujícím se ke smlouvám Cocoon a Dicoems ve výši 17 231,28 eura, jakož i s nimi spojených nepřímých nákladů vzniklých při plnění uvedených smluv.

               2)

               Žaloba EMA se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Vzájemný návrh Evropské komise se odmítá.

               4)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení, včetně nákladů spojených s řízením o předběžném opatření ve věci T-116/11 R.

      (1)  Úř. věst. C 120, 16.4.2011


title: Věc C-384/14: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 28. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia n° 44 de Barcelona - Španělsko) – Alta Realitat SL v. Erlock Film ApS, Ulrich Thomsen „Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce ve věcech občanských a obchodních — Doručování soudních a mimosoudních písemností — Nařízení (ES) č. 1393/2007 — Článek 8 — Nepřiložení překladu písemnosti — Odmítnutí přijmout písemnost — Jazykové znalosti adresáta písemnosti — Přezkum soudem v členském státu původu“

text:
               4.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/14

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 28. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia no 44 de Barcelona - Španělsko) – Alta Realitat SL v. Erlock Film ApS, Ulrich Thomsen
   (Věc C-384/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce ve věcech občanských a obchodních - Doručování soudních a mimosoudních písemností - Nařízení (ES) č. 1393/2007 - Článek 8 - Nepřiložení překladu písemnosti - Odmítnutí přijmout písemnost - Jazykové znalosti adresáta písemnosti - Přezkum soudem v členském státu původu“)
   (2016/C 243/14)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia no 44 de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Alta Realitat SL

      Žalovaní: Erlock Film ApS, Ulrich Thomsen

      Výrok

   Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 ze dne 13. listopadu 2007 o doručování soudních a mimosoudních písemností ve věcech občanských a obchodních v členských státech („doručování písemností“) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1348/2000 musí být vykládáno v tom smyslu, že při doručování písemnosti jejímu adresátovi s bydlištěm na území jiného členského státu v případě, že nebyla vyhotovena nebo k ní nebyl přiložen překlad buď v jazyce, kterému dotyčný rozumí, nebo v úředním jazyce přijímajícího členského státu nebo, pokud existuje několik úředních jazyků v tomto členském státě, v úředním jazyce nebo v některém z úředních jazyků v tomto členském státě místa, ve kterém má dojít k doručení:

               —

               musí soud, kterému byla věc předložena v členském státě původu, zajistit, že byl tento adresát řádně vyrozuměn pomocí jednotného formuláře obsaženého v příloze II tohoto nařízení o svém právu odmítnout tuto písemnost přijmout;

               —

               v případě opomenutí této formální náležitosti je věcí tohoto soudu odstranit vady řízení v souladu s ustanoveními uvedeného nařízení;

               —

               soud, kterému byla věc předložena, nesmí bránit výkonu práva odmítnout přijmout písemnost jejím adresátem;

               —

               teprve poté, co adresát skutečně využil svého práva odmítnout písemnost, je soud, kterému byla věc předložena, oprávněn přezkoumat opodstatněnost tohoto odmítnutí; za tímto účelem musí tento soud zohlednit všechny relevantní poznatky ve spise proto, aby určil, zda dotyčná osoba rozumí nebo nerozumí jazyku, ve kterém byla písemnost vyhotovena, a

               —

               pokud uvedený soud konstatuje, že odmítnutí písemnosti adresátem nebylo odůvodněné, bude moci v zásadě uplatnit důsledky stanovené svým vnitrostátním právem v takovém případě za předpokladu, že je zachován užitečný účinek nařízení č. 1393/2007.

      (1)  Úř. věst. C 338, 3.11.2014.


title: Věc T-287/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. prosince 2008 – Torres v. OHIM – Bodegas Peñalba Lopez (Torre Albéniz) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Torre Albéniz — Starší obrazová ochranná známka Společenství TORRES — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/44

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. prosince 2008 – Torres v. OHIM – Bodegas Peñalba Lopez (Torre Albéniz)
   (Věc T-287/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Torre Albéniz - Starší obrazová ochranná známka Společenství TORRES - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny“)
   (2009/C 44/75)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Španělsko) (zástupci: E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Ceferino a A. Castán Pérez-Goméz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: O. Mondéjar Ortuño a J. García Murillo, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: Bodegas Peñalba Lopez, SL (Aranda de Duero, Španělsko) (zástupci: J. Calderón Chavero, T. Villate Consonni a M. Yañez Manglano, advokáti)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 27. července 2006 (věc R 597/2004-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Miguel Torres, SA a Bodegas Peñalba Lopez, SL.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Miguel Torres, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 310, 16.12.2006.


title: Věc C-183/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. dubna 2017 společností International Management Group proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 2. února 2017 ve věci T-29/15, International Management Group v. Evropská komise

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/7

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. dubna 2017 společností International Management Group proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 2. února 2017 ve věci T-29/15, International Management Group v. Evropská komise
   (Věc C-183/17 P)
   (2017/C 221/09)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: International Management Group (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               napadený rozsudek zrušil,

               —

               v důsledku toho,

                           —

                           zrušil pozměněnou přílohu prováděcího rozhodnutí Komise ze dne 7. listopadu 2013 o ročním akčním programu na rok 2013 pro Myanmar (Barmu) financovaném ze souhrnného rozpočtu Evropské unie (1), která byla přijata dne 16. prosince 2014, a

                           —

                           uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

               —

               uložil Evropské komisi náhradu všech nákladů řízení o kasačním opravném prostředku i nákladů řízení v prvním stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka čtyři důvody:

               1)

               Porušení povinnosti uvést odůvodnění – porušení povinnosti soudu uvést odůvodnění – zkreslení údajů obsažených ve spise

               2)

               Porušení finančního nařízení z roku 2002 (2) a finančního nařízení z roku 2012 (3) – porušení nařízení Komise (4) a nařízení Komise v přenesené pravomoci (5) – porušení povinnosti soudu uvést odůvodnění – zkreslení údajů obsažených ve spise

               3)

               Porušení zásady řádné finanční správy – porušení povinnosti uvést odůvodnění – porušení povinnosti soudu uvést odůvodnění – porušení finančního nařízení z roku 2012 (čl. 61 odst. 1 a čl. 60 odst. 2)

               4)

               Porušení zásady řádné správy – porušení práva být vyslechnut

         Navrhovatelka rovněž napadá rozhodnutí o zamítnutí její žádosti o předložení zprávy OLAF.

      (1)  C(2013) 7682 final.

      (2)  Nařízení Rady č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství, v pozměněném znění (Úř. věst. 2002, L 248, s. 1).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady č. 1605/2002 (Úř. věst. 2012, L 298, s. 1).

      (4)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství, v pozměněném znění (Úř. věst. 2002, L 357,s. 1).

      (5)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. 2012, L 362, s. 1).


title: Věc T-621/13: Žaloba podaná dne 22. listopadu 2013 — Pell Amar Cosmetics v. OHIM — Alva Management (Pell amar dr. Ionescu — Calinesti)

text:
               1.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/14

         Žaloba podaná dne 22. listopadu 2013 — Pell Amar Cosmetics v. OHIM — Alva Management (Pell amar dr. Ionescu — Calinesti)
   (Věc T-621/13)
   2014/C 31/25
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: rumunština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Pell Amar Cosmetics SRL (Băile, Rumunsko) (zástupce: E. Grecu, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Alva Management GmbH (Icking, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ve věci R 388/2013-4; a

               —

               uložil žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová černo-bílá ochranná známka obsahující slovní prvek „Pell amar Dr. Ionescu-Calinesti“ — přihláška ochranné známky Společenství č. 10 109 981

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: ochranná známka Společenství zapsaná pod č. 6 645 071, německá ochranná známka zapsaná pod č. 1 161 287, jakož i slovní ochranná známka „PERLAMAR“, zapsaná jako mezinárodní ochranná známka pod čísly 588 232 a 657 169

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: nesprávné uplatnění čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, neboť mezi předmětnou ochrannou známkou Společenství a ochrannou známkou uplatňovanou na podporu námitek neexistuje žádné nebezpečí záměny.


title: Věc T-891/16: Žaloba podaná dne 12. prosince 2016 – Scandlines Danmark and Scandlines Deutschland v. Komise

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/32

         Žaloba podaná dne 12. prosince 2016 – Scandlines Danmark and Scandlines Deutschland v. Komise
   (Věc T-891/16)
   (2017/C 063/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Scandlines Danmark ApS (Kodaň, Dánsko), Scandlines Deutschland GmbH (Hamburk, Německo) (zástupkyně: L. Sandberg Mørch, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil, že žalovaná byla v rozporu s právem nečinná ve smyslu článku 265 Smlouvy o fungování Evropské unie, když nevyjádřila své stanovisko ke stížnosti žalobkyň ze dne 5. června 2014, pokud jde o státní podporu, jež byla poskytnuta na financování pevného spojení přes Fehmarnovu úžinu;

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů, které žalobkyním vznikly v řízení, i když po podání žaloby bude Komise jednat, což bude podle názoru Tribunálu znamenat, že není třeba vydat rozhodnutí, nebo když Tribunál odmítne žalobu jako nepřípustnou.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně sedm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise byla nečinná ve smyslu článku 265 SFEU, pokud jde o poskytnutí státní podpory ve formě případné nadměrné náhrady týkající se nekomerčních železničních poplatků, které bude platit dánský národní provozovatel železniční dopravy DSB dotčené třetí straně za používání pevného spojení (fáze výstavby).

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise byla nečinná ve smyslu článku 265 SFEU, pokud jde o poskytnutí státní podpory ve formě bezplatného používání státního majetku poskytnutého dotčené třetí straně k výstavbě pevného spojení (fáze výstavby).

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise byla nečinná ve smyslu článku 265 SFEU, pokud jde o poskytnutí státní podpory ve formě státních záruk dotčené třetí straně, které nebylo povoleno v rozhodnutí o schválení plánu (fáze plánování).

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise byla nečinná ve smyslu článku 265 SFEU, pokud jde o poskytnutí státní podpory ve formě kapitálových příspěvků dotčené třetí straně nad rámec částek schválených v rozhodnutí o schválení plánu (fáze plánování).

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise byla nečinná ve smyslu článku 265 SFEU, pokud jde o poskytnutí státní podpory ve formě státních půjček dotčeným třetím stranám, ačkoli rozhodnutí o schválení plánu pouze povolilo poskytnutí státních záruk (fáze plánování).

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise byla nečinná ve smyslu článku 265 SFEU, pokud jde o poskytnutí státní podpory ve formě státních půjček dotčeným třetím stranám nad rámec rozpočtu povoleného rozhodnutím o schválení plánu (fáze plánování).

               7.

               Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise byla nečinná ve smyslu článku 265 SFEU, pokud jde o poskytnutí státní podpory ve formě daňových výhod, které nebyly povoleny v rozhodnutí o schválení plánu, ve prospěch dotčených třetích stran (fáze plánování).


title: Věc C-459/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2009 Dominio de la Vega, S. L. proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 16. září 2009 ve věci T-458/07, Dominio de la Vega, S. L. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a Ambrosio Velasco, S. A.

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/35

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. listopadu 2009 Dominio de la Vega, S. L. proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 16. září 2009 ve věci T-458/07, Dominio de la Vega, S. L. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a Ambrosio Velasco, S. A.
   (Věc C-459/09 P)
   2010/C 24/64
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Dominio de la Vega, S. L. (zástupci: E. Caballero Oliver a A. Sanz-Bermell y Martínez, advokáti)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a Ambrosio Velasco, S. A.

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               v plném rozsahu zrušit napadený rozsudek ze dne 16. září 2009 vydaný ve věci T-458/07, a v důsledku toho

               —

               rozhodnout s konečnou platností ve věci tak, že neexistuje podobnost mezi spornými označeními a v důsledku toho neexistuje nebezpečí záměny, a rozhodnou o povolení zápisu ochranné známky Společenství č. 2 789 576„Dominio de la Vega“ do třídy 33, neboť nespadá pod čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94, nyní nařízení (ES) č. 207/2009,

               —

               je-li to nezbytné, a podpůrně, vrátit věc Tribunálu, aby rozhodl v souladu se závaznými pokyny Soudního dvora,

               —

               výslovně uložit OHIM a vedlejšímu účastníkovi řízení náhradu nákladů řízení, a to jak náklady tohoto řízení, tak náklady řízení před Tribunálem Evropské unie.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 2 písm. a), i) a ii) nařízení č. 40/94 nahrazeného nařízením č. 207/2009. Starší ochranná známka, na níž je založena předmětná námitka, je ochrannou známkou Společenství. Napadený rozsudek obsahuje nesprávné právní posouzení, neboť byla opomenuta povaha ochranné známky jako známky Společenství a pro účely posouzení nebezpeční záměny mezi dotčenými ochrannými známkami byla zohledněna nesprávná veřejnost v rozporu s tím, co ohledně zohlednění veřejnosti stanoví nařízení o ochranné známce Společenství použitelné v projednávané věci.
   Nesprávné právní posouzení ohledně relevance a přípustnosti předložených důkazů, což způsobilo nesprávné posouzení nebezpečí záměny v povědomí španělského spotřebitele. Soud prvního stupně zkreslil důkazy, jež potvrzovaly koexistenci ochranných známek ve Španělsku, přičemž tím došlo k porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94, nyní nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-292/07: Žaloba podaná dne 15. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Belgické království

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/18

         Žaloba podaná dne 15. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-292/07)
   (2007/C 211/34)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Stromsky a D. Kukovec, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království
   Návrhová žádání žalobkyně

               1.

               Určit, že Belgické království tím, že nepřijalo veškeré nezbytné právní a správní předpisy k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (1), nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článku 80 této směrnice;
               podpůrně:

                           určit, že Belgické království tím, že neuvědomilo Komisi o veškerých nezbytných právních a správních předpisech k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článku 80 této směrnice;

               2.

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2004/18/ES uplynula dne 31. ledna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132.


title: Věc C-312/07: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 5. června 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal d'instance de Paris – Francie) – JVC France SAS v. Administration des douanes (Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières) (Společný celní sazebník — Sazební zařazení zboží — Kombinovaná nomenklatura — Kamkordéry — Vysvětlivky — Právní režim)

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/4

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 5. června 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal d'instance de Paris – Francie) – JVC France SAS v. Administration des douanes (Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières)
   (Věc C-312/07) (1)

   (Společný celní sazebník - Sazební zařazení zboží - Kombinovaná nomenklatura - Kamkordéry - Vysvětlivky - Právní režim)
   (2008/C 183/07)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal d'instance de Paris
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně:JVC France SAS

      Žalovaná: Administration des douanes (Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières)
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal d'instance de Paris – Výklad přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382) ve znění použitelném na skutečnosti původního sporu – Podpoložky 8525 40 91 [videokamery (kamkordéry) pouze pro záznam zvuku a obrazu zaznamenávaných televizní kamerou] a 8525 40 99 (ostatní) – Zařazení videokamer (kamkordérů), které při dovezení nejsou schopny zaznamenávat vnější videofonní signály (DV OUT), ale jejichž rozhraní pro video může být později aktivováno pomocí softwaru nebo zařízení pro odblokování DV vstupu (DV IN & OUT), přestože na tuto možnost výrobce ani prodejce neupozornili, ani ji nepodporují – Možnost provést změnu praxe Společenství v celním zařazování prostřednictvím následných a zpětně účinných změn vysvětlivek kombinované nomenklatury, spíše než přijetím nařízení týkajícím se celního zařazování, které by bylo použitelné pouze do budoucna
   Výrok

               1)

               Kamkordér může být zařazen do podpoložky 8525 40 99 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2261/98 ze dne 26. října 1998, nařízení Komise (ES) č. 2204/1999 ze dne 12. října 1999, nařízení Komise (ES) č. 2388/2000 ze dne 13. října 2000 a nařízení Komise (ES) č. 2031/2001 ze dne 6. srpna 2001, pouze tehdy, pokud je funkce záznamu obrazu a zvuku pocházejících z jiných zdrojů než z integrované kamery nebo mikrofonu aktivní v okamžiku proclení nebo pokud, i když výrobce nezamýšlel upozornit na tento charakteristický znak, uvedená funkce může být aktivována následně po tomto okamžiku snadnou manipulací přístroje uživatelem nedisponujícím zvláštními schopnostmi, aniž by došlo ke změně hardwaru kamkordéru. V případě následné aktivace je rovněž nezbytné, poté, co byla provedena aktivace, jednak aby kamkordér fungoval obdobně jako jiný kamkordér, jehož funkce záznamu obrazu a zvuku pocházejících z jiných zdrojů než z integrované kamery nebo mikrofonu je aktivní v okamžiku proclení, a jednak aby fungoval samostatně. Existenci těchto podmínek musí být možno ověřit v okamžiku proclení. Vnitrostátnímu soudu přísluší posoudit, zda jsou tyto podmínky splněny. Pokud tyto podmínky nejsou splněny, tento kamkordér musí být zařazen do podpoložky 8525 40 91 této kombinované nomenklatury.

               2)

               Vysvětlivky k uvedené kombinované nomenklatuře vztahující se k podpoložce 8525 40 99, zveřejněné dne 6. července 2001 a dne 23. října 2002, mají výkladový charakter a nejsou právně závazné. Jsou v souladu se zněním kombinované nomenklatury a nemění její dosah. Z toho vyplývá, že přijetí nového nařízení o sazebním zařazení nebylo nutné.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc C-275/12: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Hannover — Německo) — Samantha Elrick v. Bezirksregierung Köln ( „Občanství Unie — Články 20 SFEU a 21 SFEU — Právo volného pohybu a pobytu — Státní příslušník členského státu — Studium absolvované v jiném členském státě — Podpora na vzdělávání — Podmínky — Minimálně dvouletá doba trvání vysokoškolského vzdělávání — Získání odborné kvalifikace“ )

text:
               14.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 367/16

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Hannover — Německo) — Samantha Elrick v. Bezirksregierung Köln
   (Věc C-275/12) (1)

   (Občanství Unie - Články 20 SFEU a 21 SFEU - Právo volného pohybu a pobytu - Státní příslušník členského státu - Studium absolvované v jiném členském státě - Podpora na vzdělávání - Podmínky - Minimálně dvouletá doba trvání vysokoškolského vzdělávání - Získání odborné kvalifikace)
   2013/C 367/26
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Hannover

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Samantha Elrick

      Žalovaný: Bezirksregierung Köln

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Verwaltungsgericht Hannover — Výklad článků 20 a 21 SFEU — Poskytnutí podpory na vzdělání („BAföG“) — Právní předpisy členského státu upravující poskytnutí této podpory na vzdělání v délce trvání jednoho roku v tuzemsku, které však vylučují přiznání této podpory na srovnatelné vzdělání v jiném členském státě

      Výrok

   Články 20 SFEU a 21 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která podmiňuje přiznání podpory na vzdělávání státnímu příslušníkovi s bydlištěm v tomto členském státě na studium v jiném členském státě podmínkou, že tímto vzděláním bude získána odborná kvalifikace, jež odpovídá kvalifikaci, kterou je možné získat na odborné škole v poskytujícím státě v alespoň dvouletém vzdělávacím kurzu, zatímco by žadatelce, kdyby se rozhodla pro absolvování vzdělávání v tomto posledně uvedeném státě, které je srovnatelné se vzděláváním, jež si přeje absolvovat v jiném členském státě, a které trvá méně než dva roky, na základě její konkrétní situace byla podpora přiznána.

      (1)  Úř. věst. C 250, 18.8.2012.


title: Věc F-92/13: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. května 2016 – Corman v. Komise

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/47

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. května 2016 – Corman v. Komise
   (Věc F-92/13) (1)

   (2016/C 222/67)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 336, 16.11.2013, s. 32.


title: Věc C-321/13: Žaloba podaná dne 11. června 2013 — Evropská komise v. Belgické království

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/8

         Žaloba podaná dne 11. června 2013 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-321/13)
   (2013/C 226/15)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Hottiaux a N. Yerrell, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království

      Návrhová žádání

               —

               určit, že Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Komise 2010/61/EU ze dne 2. září 2010, kterou se přílohy směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES o pozemní přepravě nebezpečných věcí poprvé přizpůsobují vědeckému a technickému pokroku (1), nebo je každopádně nesdělilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 2 odst. 1 uvedené směrnice;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice Komise 2010/61/EU ze dne 2. září 2010 uplynula dne 30. června 2011.

      (1)  JO L 233, p. 27.


title: Věc T-247/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. února 2016 – Meica v. OHIM – Salumificio Fratelli Beretta (STICK MiniMINI Beretta) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství STICK MiniMINI Beretta — Starší slovní ochranná známka Společenství MINI WINI — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 216/96“

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. února 2016 – Meica v. OHIM – Salumificio Fratelli Beretta (STICK MiniMINI Beretta)
   (Věc T-247/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství STICK MiniMINI Beretta - Starší slovní ochranná známka Společenství MINI WINI - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 216/96“)
   (2016/C 106/35)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Německo) (zástupce: S. Labesius, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: A. Poch, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Salumificio Fratelli Beretta SpA (Barzanò, Itálie) (zástupci: G. Ghisletti, F. Braga a P. Pozzi, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. února 2014 (věc R 1159/2013-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG a Salumificio Fratelli Beretta SpA

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 14. února 2014 (věc R 1159/2013-4), se zrušuje v rozsahu, v němž odmítá návrhová žádání Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG na změnu rozhodnutí námitkového oddělení ohledně služeb patřících do třídy 43.

               2.

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3.

               Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a Salumificio Fratelli Beretta SpA ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 235, 21.7.2014.


title: Věc T-594/14: Usnesení Tribunálu ze dne 15. září 2015 – Makhlouf v. Rada

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/59

         Usnesení Tribunálu ze dne 15. září 2015 – Makhlouf v. Rada
   (Věc T-594/14) (1)

   (2015/C 381/76)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 361, 13.10.2014.


title: Věc T-304/16: Žaloba podaná dne 15. června 2016 – bet365 Group v. EUIPO – Hansen (BET365)

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/25

         Žaloba podaná dne 15. června 2016 – bet365 Group v. EUIPO – Hansen (BET365)
   (Věc T-304/16)
   (2016/C 296/34)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: bet365 Group Limited (Stoke-on-Trent, Spojené království) (zástupci: S. Malynicz, QC (Queen's Counsel), R. Black a J. Bickle, solicitors)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Robert Hansen (Mnichov, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „BET365“

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. března 2016, ve věci R 3243/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a dalšímu účastníkovi náhradu vlastních nákladů řízení a nahradil náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-339/14: Žaloba podaná dne 15. května 2014 – Kurchenko v. Rada

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/36

         Žaloba podaná dne 15. května 2014 – Kurchenko v. Rada
   (Věc T-339/14)
   2014/C 253/51
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Serhiy Vitaliyovych Kurchenko (Čuhujiv, Ukrajina) (zástupci: B. Kennelly a J. Pobjoy, Barristers, M. Drury a A. Swan, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 66, s. 26) a nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 (Úř. věst. L 66, s. 1) o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině v rozsahu, v němž se týkají žalobce; a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce sedm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod spočívá v tom, že Rada neurčila řádný právní základ. Článek 29 SEU nebyl řádným právním základem pro toto rozhodnutí, jelikož stížnost namířená vůči žalobci jej neidentifikovala jako osobu podrývající právní stát či lidská práva na Ukrajině (ve smyslu čl. 21 odst. 2 a článku 23 SEU). Jelikož bylo rozhodnutí neplatné, Rada nemohla vycházet z čl. 215 odst. 2 SFEU pro účely přijetí nařízení. V době, kdy byla uložena omezující opatření, nebyl žalobce obviněn ani proti němu nebyla podána žaloba k soudu z důvodu, že by jeho činnost měla podrývat právní stát či porušovat lidská práva na Ukrajině.

               2.

               Druhý žalobní důvod spočívá v tom, že Rada nesplnila kritérium pro uvedení na seznam, a sice že osoba byla „označena jako osoba odpovědná“ za zneužívání ukrajinských státních prostředků či porušování lidských práv na Ukrajině, nebo že byla spojována s někým, kdo byl takto označen. Jediným důvodem pro uvedení žalobce na seznam byla skutečnost, že uvedl, že je na Ukrajině „vyšetřován“ kvůli zapojení do zločinů v souvislosti se zpronevěrou ukrajinského státního majetku a jeho protiprávního převodu mimo Ukrajinu. Není tedy ani tvrzeno (ve smyslu rozhodnutí Soudního dvora ve věci T-256/11 Ezz), že je žalobce osoba odpovědná za zneužívání ukrajinských státních prostředků či porušování lidských práv na Ukrajině, nebo že byla spojována s někým, kdo byl takto označen.

               3.

               Třetí žalobní důvod spočívá v tom, že Rada porušila žalobcovo právo na obhajobu a právo na účinnou soudní ochranu. Žalobce nebyl v žádné fázi informován o „vyšetřování“, která mělo odůvodňovat jeho zařazení na seznam, a tím méně o „závažných a věrohodných“ či „konkrétních“ důkazech v tomto ohledu. Navzdory žádostem Rada neposkytla tyto informace.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod spočívá v tom, že Rada neoznámila žalobci dostatečné důvody pro zařazení na sezam. Tyto poskytnuté důvody nebyly dostatečně podrobné a přesné. Neposkytla podrobnosti stran povahy jednání žalobce, na jehož základě měl být údajně „zapojen“ do „zločinů“, ani informace o tom, jak se toto údajné „zapojení do zločinů“ jakýmkoli způsobem týká „zpronevěry ukrajinských státních prostředků“ a „jejich protiprávního převodu mimo Ukrajinu“. Neposkytla podrobnosti o „vyšetřování“, subjektu, který jej údajně provádí, jeho povaze či datu, k němuž mělo být zahájeno.

               5.

               Pátý žalobní důvod spočívá v tom, že Rada závažně porušila základní práva žalobce na vlastnictví a dobré jméno. Omezující opatření nebyla „stanovena podle práva“; byla uložena bez patřičných záruk umožňujících žalobci účinně se před Radou bránit; nejsou omezena na určitý majetek, který by měl údajně být zpronevěřenými státními prostředky, a dokonce není ani vyčísleno množství údajně zpronevěřeného majetku.

               6.

               Šestý žalobní důvod spočívá v tom, že Rada vycházela z nesprávných skutečností. V rozporu s jediným důvodem pro jeho zahrnutí na seznam neexistuje žádná informace či důkaz o tom, že byl žalobce ve skutečnosti na Ukrajině předmětem „vyšetřování“ takového druhu, jaký uvádí rozhodnutí a nařízení.

               7.

               Sedmý žalobní důvod spočívá v tom, že se Rada neujistila o relevanci a platnosti důkazů, na jejichž základě byl žalobce uveden na seznam: nezvážila, zda měl stávající Státní zástupce Ukrajiny pověření podle Ústavy Ukrajiny zahájit vyšetřování proti žalobci, a nevyhodnotila, že žalobce ve skutečnosti nebyl předmětem údajného „vyšetřování“.


title: Věc C-652/15: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 29. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Darmstadt – Německo) – Furkan Tekdemir, právně zastoupený Deryou Tekdemir a Nedimem Tekdemirem v. Kreis Bergstraße „Řízení o předběžné otázce — Dohoda o přidružení mezi Evropskou unií a Tureckem — Rozhodnutí č. 1/80 — Článek 13 — Doložka ‚standstill‘ — Právo pobytu rodinných příslušníků tureckého pracovníka působícího na řádném trhu práce v členském státě — Případná existence naléhavého důvodu obecného zájmu odůvodňujícího nová omezení — Účinné řízení migračních toků — Povinnost nezletilých osob mladších 16 let být držiteli povolení k pobytu — Přiměřenost“

text:
               22.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 29. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Darmstadt – Německo) – Furkan Tekdemir, právně zastoupený Deryou Tekdemir a Nedimem Tekdemirem v. Kreis Bergstraße
   (Věc C-652/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Dohoda o přidružení mezi Evropskou unií a Tureckem - Rozhodnutí č. 1/80 - Článek 13 - Doložka ‚standstill‘ - Právo pobytu rodinných příslušníků tureckého pracovníka působícího na řádném trhu práce v členském státě - Případná existence naléhavého důvodu obecného zájmu odůvodňujícího nová omezení - Účinné řízení migračních toků - Povinnost nezletilých osob mladších 16 let být držiteli povolení k pobytu - Přiměřenost“)
   (2017/C 161/03)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Darmstadt

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Furkan Tekdemir, právně zastoupený Deryou Tekdemir a Nedimem Tekdemirem

      Žalovaný: Kreis Bergstraße

      Výrok

   Článek 13 rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení, připojeného k Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, kterou dne 12. září 1963 podepsala v Ankaře Turecká republika na jedné straně a členské státy EHS a Společenství na straně druhé a která byla jménem Společenství uzavřena, schválena a potvrzena rozhodnutím Rady 64/732/EHS ze dne 23. prosince 1963, musí být vykládán v tom smyslu, že cíl spočívající v účinném řízení migračních toků může představovat naléhavý důvod obecného zájmu umožňující odůvodnit vnitrostátní opatření přijaté po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost v dotyčném členském státu, které ukládá státním příslušníkům třetích zemí mladším 16 let povinnost mít ke vstupu do tohoto členského státu a pobytu v něm povolení k pobytu.
   Takové opatření však není přiměřené ve vztahu ke sledovanému cíli, pokud způsoby jeho provádění ve vztahu k dětem, které jsou státními příslušníky třetí země, jež se narodily v dotyčném členském státě a jejichž jeden z rodičů je turecký pracovník s legálním pobytem v tomto členském státě, jako je tomu v případě žalobce v původním řízení, překračují rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle.

      (1)  Úř. věst. C 118, 4.4.2016.


title: Věc T-52/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. února 2008 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 22. listopadu 2007 ve věci F-110/06, Carpi Badía v. Komise

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/38

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. února 2008 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 22. listopadu 2007 ve věci F-110/06, Carpi Badía v. Komise
   (Věc T-52/08 P)
   (2008/C 92/76)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a K. Herrmann, zmocněnci)

      Další účastník řízení: José María Carpi Badía (Lucemburk, Lucemburské velkovévodství)
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 22. listopadu 2007 ve věci F-110/06, Carpi Badía v. Komise, a věc vrátit Soudu pro veřejnou službu k dalšímu řízení;

               —

               uložit dalšímu účastníkovi řízení náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Komise se tímto kasačním opravným prostředkem domáhá zrušení rozsudku ze dne 22. listopadu 2007 ve věci F-110/06, Carpi Badía v. Komise, kterým Soud pro veřejnou službu (SVS) zrušil její rozhodnutí, jímž žalobci v prvním stupni udělila počet prioritních bodů nedostatečný pro povýšení v rámci povyšovacího období 2005, a její rozhodnutí, kterým přijala seznam úředníků povýšených za toto období, v rozsahu, v němž jeho jméno není v uvedeném seznamu uvedeno.
   Na podporu kasačního opravného prostředku Komise uvádí tři důvody pro zrušení, které jsou totožné s důvody uplatňovanými ve věci T-51/08 P, Komise v. Dittert.


title: Věc C-197/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van koophandel Hasselt (Belgie) dne  3. května 2006  – Confederatie van immobilien-beroepen van Belgie a het Beroepsinstituut van Vastgoedmakelaars v. Willem van Leuken

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van koophandel Hasselt (Belgie) dne 3. května 2006 – Confederatie van immobilien-beroepen van Belgie a het Beroepsinstituut van Vastgoedmakelaars v. Willem van Leuken
   (Věc C-197/06)
   (2006/C 165/26)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Rechtbank van koophandel Hasselt (Belgie)
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Confederatie van immobilien-beroepen van Belgie VZW a het Beroepsinstituut van Vastgoedmakelaars

      Žalovaný: Willem van Leuken
   Předběžné otázky

               a)

               Mají být články 3 a 4 směrnice 89/48/EHS (1) vykládány v tom smyslu, že realitní makléř usazený v Nizozemsku, který vykonává zprostředkovatelskou činnost k nemovitostem v Belgii, již nemusí splňovat podmínky stanovené belgickým zákonodárcem při provedení zmíněné směrnice (článek 2 královského nařízení ze dne 6. září 1993, článek 3 rámcového zákona ze dne 1. března 1976), pokud uzavřel smlouvu o spolupráci s realitním makléřem usazeným v Belgii, který je uznán Beroepsinstitut van Vastgoedmakelaars (profesní institut realitních makléřů, BIV) a organizuje se tak, že (i) spotřebitel se pro činnosti v Belgii může vždy obrátit na tohoto v Belgii uznaného realitního makléře a (ii) v reklamě je na tuto spolupráci upozorněno zejména odkazem na účast tohoto realitního makléře uznaného BIV, pokud budou prováděny činnosti podle belgického práva?
               Nebo
               mají být články 3 a 4 směrnice 89/48/EHS vykládány v tom smyslu, že realitní makléř usazený v Nizozemsku, který v Belgii vykonává zprostředkovatelskou činnost k nemovitostem, musí v každém případě splnit podmínky stanovené belgickým zákonodárcem při provedení zmíněné směrnice (článek 2 královského nařízení ze dne 6. září 1993, článek 3 rámcového zákona ze dne 1. března 1976), bez ohledu na smlouvu o spolupráci s realitním makléřem uznaným v Belgii, který se účastní činností vykonávaných podle belgického práva?

               b)

               Je-li Soudní dvůr toho názoru, že články 3 a 4 směrnice 89/48/EHS mají být vykládány v tom smyslu, že realitní makléř usazený v Nizozemsku, který v Belgii vykonává zprostředkovatelské činnosti k nemovitostem, musí v každém případě splňovat podmínky stanovené belgickým zákonodárcem při provedení zmíněné směrnice (článek 2 královského nařízení ze dne 6. září 1993, článek 3 rámcového zákona ze dne 1. března 1976), bez ohledu na smlouvu o spolupráci s realitním makléřem uznaným v Belgii, který se účastní činností vykonávaných podle belgického práva, nevyplývá z toho pak, že tato směrnice a vnitrostátní ustanovení vydaná k provedení této směrnice jsou v rozporu s článkem 49 Smlouvy o ES, který se týká základní svobody volného pohybu přeshraničních služeb, protože tato směrnice a vnitrostátní ustanovení vydaná k jejímu provedení při tomto výkladu nepatřičným způsobem uměle a bez objektivního odůvodnění chrání trh zprostředkování nemovitostí ležících v Belgii vůči kooperujícím spojením samostatných realitních makléřů usazených v různých členských státech (Belgie a Nizozemsko), z nichž alespoň jeden (belgický realitní makléř) splňuje podmínky stanovené směrnicí a vnitrostátními ustanoveními, takže se požadavek, že i nizozemský makléř musí podle směrnice a podle vnitrostátních ustanovení navíc splňovat tyto podmínky, rovná nepřímé diskriminaci na základě státní příslušnosti a představuje přinejmenším zakázané nediskriminační omezení?

      (1)  Směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (Úř. věst. 1989, L 19, s. 16).


title: Věc C-396/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2015 Shoe Branding Europe BVBA proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 21. května 2015 ve věci T-145/14, adidas AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2015 Shoe Branding Europe BVBA proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 21. května 2015 ve věci T-145/14, adidas AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-396/15 P)
   (2016/C 118/02)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Shoe Branding Europe BVBA (zástupce: J. Løje, advokaat)

      Další účastník řízení: Společnost adidas AG, a Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   Usnesením ze dne 17. února Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc T-161/16: Žaloba podaná dne 18. dubna 2016 – Puma v. EUIPO – CMS (CMS Italy)

text:
               20.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 222/23

         Žaloba podaná dne 18. dubna 2016 – Puma v. EUIPO – CMS (CMS Italy)
   (Věc T-161/16)
   (2016/C 222/29)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Puma SE (Herzogenaurach, Německo) (zástupce: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Costruzione Macchine Speciali Srl (CMS) (Alonte, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis obrazové ochranné známky obsahující slovní prvky „CMS ITALY“ – Mezinárodní zápis č. 1 150 538 s vyznačením Evropské unie

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. ledna 2016 ve věci R 229/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí z důvodu nepoužití čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Evropské unie;

               —

               uložil EUIPO a Costruzione Macchine Speciali Srl (CMS) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 5, 76 odst. 1 a 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení pravidla 19 odst. 2 nařízení č. 2868/95;

               —

               porušení zásady právní jistoty a řádné správy.


title: Věc T-723/16: Žaloba podaná dne 12. října 2016 – Mapei v. EUIPO – Steenfabrieken Vandersanden (RE-CONzerø)

text:
               12.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/32

         Žaloba podaná dne 12. října 2016 – Mapei v. EUIPO – Steenfabrieken Vandersanden (RE-CONzerø)
   (Věc T-723/16)
   (2016/C 462/41)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mapei SpA (Milán, Itálie) (zástupce: F. Caricato, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Steenfabrieken Vandersanden NV (Bilzen, Belgie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „RE-CONzerø“ – Přihláška č. 13 031 661

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. července 2016, ve věci R 2374/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil, a v důsledku toho zapsal ochrannou známku č. 13 031 661 pro všechny požadované výrobky, aniž by tím byly dotčeny již přihlášené výrobky, nebo podpůrně vrátil věc EUIPO, aby změnil své rozhodnutí v tom smyslu, že bude povolen zápis ochranné známky v souladu se závěry Tribunálu;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení článku 8 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-42/15: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Okresního súdu Dunajská Streda – Slovensko) – Home Credit Slovakia a. s. v. Klára Bíróová „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2008/48/ES — Ochrana spotřebitelů — Spotřebitelský úvěr — Článek 1, čl. 3 písm. m), čl. 10 odst. 1 a 2, čl. 22 odst. 1 a článek 23 — Výklad slovních spojení ‚na papíře‘ a ‚na jiném trvalém nosiči‘ — Smlouva, která odkazuje na jiný dokument — Požadavek ‚písemné formy‘ ve smyslu vnitrostátního práva — Uvedení požadovaných údajů odkazem na objektivní kritéria — Údaje, které musí být uvedeny v úvěrové smlouvě s pevně stanovenou dobou trvání — Důsledky neuvedení povinných údajů — Přiměřenost“

text:
               9.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/11

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Okresního súdu Dunajská Streda – Slovensko) – Home Credit Slovakia a. s. v. Klára Bíróová
   (Věc C-42/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2008/48/ES - Ochrana spotřebitelů - Spotřebitelský úvěr - Článek 1, čl. 3 písm. m), čl. 10 odst. 1 a 2, čl. 22 odst. 1 a článek 23 - Výklad slovních spojení ‚na papíře‘ a ‚na jiném trvalém nosiči‘ - Smlouva, která odkazuje na jiný dokument - Požadavek ‚písemné formy‘ ve smyslu vnitrostátního práva - Uvedení požadovaných údajů odkazem na objektivní kritéria - Údaje, které musí být uvedeny v úvěrové smlouvě s pevně stanovenou dobou trvání - Důsledky neuvedení povinných údajů - Přiměřenost“)
   (2017/C 006/12)
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Okresný súd Dunajská Streda

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Home Credit Slovakia a. s.

      Žalovaná: Klára Bíróová

      Výrok

               1)

               Článek 10 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS ve spojení s čl. 3 písm. m) této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že:

                           —

                           úvěrová smlouva nemusí být nutně vypracována v jednom dokumentu, avšak všechny údaje upravené v čl. 10 odst. 2 této směrnice musí být uvedeny na papíře nebo na jiném trvalém nosiči;

                           —

                           nebrání tomu, aby členský stát ve své vnitrostátní právní úpravě stanovil, že úvěrová smlouva, na kterou se vztahuje působnost směrnice 2008/48 a která je vypracována na papíře, musí být podepsána smluvními stranami a že tento požadavek podpisu se vztahuje na všechny údaje této smlouvy uvedené v čl. 10 odst. 2 této směrnice.

               2)

               Článek 10 odst. 2 písm. h) směrnice 2008/48 musí být vykládán v tom smyslu, že není nutné, aby úvěrová smlouva uváděla splatnost každé z plateb, které má spotřebitel uskutečnit, s uvedením konkrétního data, pokud podmínky této smlouvy umožňují tomuto spotřebiteli bez obtíží a s jistotou určit data těchto plateb.

               3)

               Článek 10 odst. 2 písm. h) a i) směrnice 2008/48 musí být vykládán v tom smyslu, že úvěrová smlouva s pevně stanovenou dobou trvání, podle níž má být jistina úvěru umořována postupnými splátkami, nemusí přesně uvádět v podobě tabulky umoření, jaká část každé splátky připadá na splácení této jistiny. Tato ustanovení ve spojení s čl. 22 odst. 1 této směrnice brání tomu, aby členský stát stanovil takovou povinnost ve své vnitrostátní právní úpravě.

               4)

               Článek 23 směrnice 2008/48 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby členský stát ve své vnitrostátní právní úpravě stanovil, že v případě, že úvěrová smlouva neuvádí všechny údaje požadované čl. 10 odst. 2 této směrnice, je tato smlouva považována za smlouvu, v rámci které se neuplatní úroky a poplatky, pokud se jedná o údaj, jehož neuvedení může spotřebiteli znemožnit posouzení rozsahu jeho závazků.

      (1)  Úř. věst. C 155, 11.5.2015.


title: Věc T-10/15 P: Usnesení Tribunálu ze dne 21. září 2015 – De Nicola v. EIB „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Zaměstnanci EIB — Psychické obtěžování — Vyšetřovací řízení — Zpráva vyšetřovací komise — Nesprávná definice psychického obtěžování — Rozhodnutí prezidenta EIB nevyhovět stížnosti“

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/40

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. září 2015 – De Nicola v. EIB
   (Věc T-10/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Psychické obtěžování - Vyšetřovací řízení - Zpráva vyšetřovací komise - Nesprávná definice psychického obtěžování - Rozhodnutí prezidenta EIB nevyhovět stížnosti“)
   (2015/C 381/48)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Carlo De Nicola (Strassen, Lucembursko) (zástupce: L. Isola, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská investiční banka (EIB) (zástupci: G. Nuvoli a E. Raimond, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět

   Odvolání podané proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 11. listopadu 2014, De Nicola v. EIB (F-52/11, Sb. VS, EU:F:2014:243), kterým se navrhuje částečné zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Pan Carlo De Nicola ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou investiční bankou (EIB) v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 73, 2.3.2015.