title: Věc T-219/09: Žaloba podaná dne 19. května 2009 — Balfe a další v. Parlament

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/39

         Žaloba podaná dne 19. května 2009 — Balfe a další v. Parlament
   (Věc T-219/09)
   2009/C 205/73
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Richard Balfe (Newmarket, Spojené království), C (Milán, Itálie), C (Madrid, Španělsko), C (Lancashire, Spojené království), C (Gnobkummerfeld, Německo), C (Longré, Francie), C (Saint-Martin de Crau, Francie), C (Bregenz, Rakousko), C (West Yorkshire, Spojené království), C (Marseille, Francie), C (Rudsebheim, Německo), C (Devon, Spojené království), C (Barcelona, Španělsko), C (Paříž, Francie), C (Wexford, Irsko), C (Bozen, Itálie), C (Madrid), C (Porto, Portugalsko), C (Iaf Nennhau, Spojené království), C (Milán), C (Limonest, Francie), C (Colares-Sintra, Portugalsko), C (Benfica do Ribatejo, Portugalsko), C (Saint-Étienne, Francie), C (Cournon-d’Auvergne, Francie), C (Lutterworth Leics, Spojené království), C (Cumbria, Spojené království), C (Oxfordshire, Spojené království), C (Bratislava, Slovensko), C (Polsko), C (Varšava, Polsko), C (Radom, Polsko), C (Boulogne-Billancourt, Francie), C (Helsinky, Finsko), C (Lyon, Francie), C (Atény, Řecko), C (Funchal, Portugalsko), C (Londýn, Spojené království), C (Le Val-d’Ajol, Francie), C (Tallinn, Estonsko), C (Glasgow, Spojené království), C (Riom, Francie), C (Hampshire, Spojené království), C (Coventry, Spojené království), C (Helsinky), C (Krakov, Polsko), C (Pampelune, Španělsko), C (Skotsko, Spojené království), C (Lisabon, Portugalsko), C (Lisabon), C (Paříž), C (Budapešť, Maďarsko), C (Maia, Portugalsko), C (Bielsko-Biała, Polsko), C (Wetherby, Spojené království), C (La Possession, Francie), C (Cornwall, Spojené království), C (Epernay, Francie), C (Bolton, Spojené království), C (Kępno, Polsko), C (Amsterodam, Nizozemsko), C (Palermo, Itálie), C (Kent, Spojené království), C (Bedforshire, Spojené království), C (Varšava), Penzijní fond poslanců Evropského parlamentu (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 9. března a 3. dubna 2009, kterými se stanoví změny v dobrovolném doplňkovém systému důchodového pojištění poslanců Evropského parlamentu;

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobci domáhají zrušení rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 9. března a 3. dubna 2009, kterými se stanoví změny v (dobrovolném) doplňkovém systému důchodového pojištění obsaženém v příloze VIII pravidel pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu. Změny se týkají hlavně zrušení možnosti předčasného odchodu do důchodu od dosažení 50 let věku a možnosti využít důchodu ve formě kapitálu, jakož i zvýšení důchodového věku z 60 na 63 let.
   Pokud jde o základ žaloby, žalobci na podporu své žaloby uplatňují čtyři žalobní důvody vycházející z:

               —

               nepříslušnosti Parlamentu jednostranně změnit podmínky smlouvy o připojení se k dobrovolnému doplňkovému důchodovému systému;

               —

               porušení zásady nabytých práv, jakož i zásad rovného zacházení, proporcionality a právní jistoty tím, že jsou porušeny zejména jasné podmínky statutu členů Evropského parlamentu, a tím, že nebylo stanoveno žádné přechodné opatření;

               —

               chyby v odůvodnění napadených aktů jak co se týče právního režimu tohoto speciálního doplňkového a dobrovolného důchodového systému, tak co se týče správy a finanční situace penzijního fondu;

               —

               porušení zásady plnění v dobré víře a neplatnost ustanovení přijatých čistě na základě uvážení tím, že jednostranně a se zpětnou účinností byly změněny podmínky závazku, a tím, že nebylo stanoveno odškodnění.


title: Věc T-321/03: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 7. července 2006 – Juchem a další v. Parlament a Rada ( Žaloba na náhradu škody — Mimosmluvní odpovědnost — Prodej krmných směsí určených pro zvířata — Skutečná újma )

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/43

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 7. července 2006 – Juchem a další v. Parlament a Rada
   (Věc T-321/03) (1)

   („Žaloba na náhradu škody - Mimosmluvní odpovědnost - Prodej krmných směsí určených pro zvířata - Skutečná újma“)
   (2006/C 224/92)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Juchem GmbH (Eppelborn, Německo) a 223 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze usnesení (zástupci: D. Waelbroeck a N. Rampal, advokáti)

      Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: E. Waldherr a M. Moore, zmocněnci) a Rada Evropské unie (zástupci: původně M. Balta a F. Ruggeri Laderchi, poté M. Balta a Z. Kupčová, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci na podporu žalovaných: Spolková republika Německo (zástupci: W.-D. Plessing a M. Lumma, zmocněnci) a Komise Evropských společenství (zástupci: A. Bordes a B. Doherty, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na náhradu újmy, kterou žalobci údajně utrpěli z důvodu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/2/ES ze dne 28. ledna 2002, kterou se mění směrnice Rady 79/373/EHS o oběhu krmných směsí a zrušuje směrnice Komise 91/357/EHS (Úř. věst. L 63, s. 23; Zvl. vyd. 03/35, s. 245)
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobci, jakož i Parlament a Rada ponesou vlastní náklady řízení.

               3)

               Spolková republika Německo a Komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 275, 15.11.2003.


title: Věc C-102/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. února 2012 Stefanem Städterem proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 16. prosince 2011 ve věci T-532/11, Stefan Städter v. Evropská centrální banka

text:
               22.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. února 2012 Stefanem Städterem proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 16. prosince 2011 ve věci T-532/11, Stefan Städter v. Evropská centrální banka
   (Věc C-102/12 P)
   2012/C 399/13
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Stefan Städter (zástupce: M.C. Kerber, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská centrální banka
   Soudní dvůr Evropské unie (šestý senát) zamítl kasační opravný prostředek usnesením ze dne 15. listopadu 2012 a rozhodl, že účastník řízení podávající kasační opravný prostředek ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc T-655/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2015 – Enercon v. OHIM (Pět odstínů zelené barvy) „Ochranná známka Společenství — Přihláška ochranné známky Společenství, kterou tvoří pět odstínů zelené barvy — Relativní důvod pro zamítnutí — Rozlišovací schopnost — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Překvalifikování přihlašované ochranné známky — Článek43 odst. 2 nařízení č. 207/2009“

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2015 – Enercon v. OHIM (Pět odstínů zelené barvy)
   (Věc T-655/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška ochranné známky Společenství, kterou tvoří pět odstínů zelené barvy - Relativní důvod pro zamítnutí - Rozlišovací schopnost - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Překvalifikování přihlašované ochranné známky - Článek43 odst. 2 nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 089/24)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Enercon GmbH (Aurich, Německo) (zástupci: R. Böhm a S. Overhage, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. září 2013 (věc R 247/2013-1) týkajícímu se přihlášky pěti odstínů zelené barvy jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Enercon GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 39, 8.2.2014.


title: Spojené věci T-544/12 a T-546/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. června 2015 – Pensa Pharma v. OHIM – Ferring a Farmaceutisk Laboratorium Ferring (PENSA PHARMA a pensa) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství PENSA PHARMA a obrazová ochranná známka Společenství pensa — Starší slovní národní ochranná známka PENTASA a starší slovní ochranná známka Beneluxu PENTASA — Výslovný souhlas se zápisem ochranné známky Společenství před podáním návrhu na prohlášení neplatnosti — Článek 53 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009 — Relativní důvody pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 a článek 53 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009“

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. června 2015 – Pensa Pharma v. OHIM – Ferring a Farmaceutisk Laboratorium Ferring (PENSA PHARMA a pensa)
   (Spojené věci T-544/12 a T-546/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství PENSA PHARMA a obrazová ochranná známka Společenství pensa - Starší slovní národní ochranná známka PENTASA a starší slovní ochranná známka Beneluxu PENTASA - Výslovný souhlas se zápisem ochranné známky Společenství před podáním návrhu na prohlášení neplatnosti - Článek 53 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009 - Relativní důvody pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 a článek 53 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 236/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Pensa Pharma, SA (Valencie, Španělsko) (zástupci: M. Esteve Sanz, M. González Gordon a R. Kunze, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: P. Geroulakos a J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Ferring BV (Hoofddorp, Nizozemsko) a Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S (Kodaň, Dánsko) (zástupci: původně I. Fowler, solicitor, A. Renck, V. von Bomhard a D. Slopek, advokáti, poté I. Fowler, A. Renck, V. von Bomhard a J. Fuhrmann, advokát, a nakonec I. Fowler a J. Fuhrmann)

      Předmět věci

   Dvě žaloby podané proti rozhodnutím pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 1. října 2012 (věci R 1883/2011-5 a R 1884/2011-5), týkajícím se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Ferring BV a Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S na jedné straně a společností Pensa Pharma SA na straně druhé.

      Výrok

               1.

               Žaloby se zamítají.

               2.

               Společnosti Pensa Pharma, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 23.2.2013.


title: Věc T-177/10: Žaloba podaná dne 19. dubna 2010 — Alcoa Trasformazioni v. Komise

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/51

      Žaloba podaná dne 19. dubna 2010 — Alcoa Trasformazioni v. Komise
      (Věc T-177/10)
      (2010/C 161/81)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Alcoa Trasformazioni Srl (Portoscuso, Itálie) (zástupci: M. Siragusa, advokát, T. Müller-Ibold, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhové žádání žalobkyně

                  —

                  zrušit rozhodnutí Komise ze dne 19. listopadu 2009 [K(2009) 5497] v části týkající se státní podpory C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), kterou Itálie údajně poskytla společnosti Alcoa Trasformazioni S.r.l.

                  —

                  uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Tato žaloba na neplatnost je namířena proti rozhodnutí přijatému Evropskou komisí dne 9. listopadu 2009 ohledně společnosti Alcoa Trasformazioni S.r.l (1).
      Toto rozhodnutí kvalifikovalo prodloužení tarifního režimu uplatnitelného na provozovny společnosti Alcoa na Sardinii a v Benátsku, stanoveného čl. 11 odst. 11 nařízení s mocí zákona č. 35 (2) ze dne 14. března 2005, které vstoupilo v platnost dne 1. ledna 2006, jako novou státní podporu, která je neslučitelná se společným trhem, a nařídilo její částečné navrácení.
      V tomto ohledu je třeba připomenout, že se od roku 1996 na žalobkyni uplatňoval preferenční tarif pro elektrickou energii využívanou jejími dvěma provozovnami vyrábějícími primární hliník na Sardinii a v Benátsku. Tento tarif byl svého času oznámen Komisi v rámci privatizace Alumix, podniku vyrábějícího hliník pod kontrolou italského státu, převedeného následně na žalobkyni. V roce 1996 dospěla Komise k závěru, že dotčený tarif nepředstavuje státní podporu.
      V napadeném rozhodnutí má Komise za to, že v důsledku určitých změn představuje napadený tarif zcela odlišné opatření od opatření posuzovaného v roce 1996.
      Podle žalobkyně je rozhodnutí protiprávní z následujících důvodů:

                  —

                  porušení čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že rozhodnutí kvalifikuje tarif uplatňovaný na elektrickou energii zakoupenou společností Alcoa pro její dvě provozovny vyrábějící primární hliník se sídlem na Sardinii a v Benátsku, jako „podporu“, přestože uvedený tarif nepřiznává příjemci žádnou výhodu;

                  —

                  porušení čl.107 odst. 3 SFEU tím, že rozhodnutí nesprávně stanovilo výši podpory;

                  —

                  porušení čl. 107 odst. 3 SFEU tím, že rozhodnutí nesprávně kvalifikovalo dotčený tarif jako provozní podporu, neslučitelnou s pokyny v oblasti regionálních podpor;

                  —

                  porušení zásady řádné správy a čl. 107 odst. 3 SFEU tím, že Komise radikálně změnila své posouzení během řízení, pokud jde o dopad zavedení tržního mechanismu, který sama navrhla pro Sardinii, bez jakéhokoli vysvětlení nebo předběžného oznámení, a navíc po nedostatečném šetření;

                  —

                  porušení zásady legitimního očekávání a článku 108 SFEU tím, že rozhodnutí kvalifikovalo dotčený tarif jako „novou“ a nikoli „existující“ podporu;

            Konečně žalobkyně tvrdí, že se žalovaná tím, že přijala napadené rozhodnutí, dopustila řady porušení podstatných formálních náležitostí.

         (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 19. listopadu 2009 o státní podpořě C 38/A/2004 (ex NN 58/2004) a C 36/B/2006 (ex N 38/2006), kterou Itálie poskytla společnosti Alcoa Trasformazioni S.r.l.

         (2)  O naléhavých opatřeních v rámci akčního plánu hospodářského, sociálního a územního rozvoje, ve znění změn, jenž bylo převedeno na zákon č. 80 ze dne 14. května 2005.


title: Věc T-422/10: Žaloba podaná dne 15. září 2010 — Emme v. Komise

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/35

         Žaloba podaná dne 15. září 2010 — Emme v. Komise
   (Věc T-422/10)
   ()
   2010/C 317/64
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Emme Holding SpA (Pescara, Itálie) (zástupci: G. Visconti, E. Vassallo di Castiglione, M. Siragusa, M. Beretta, P. Ferrari, advokáti)

      Žalovaná: Evropská Komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit nebo snížit pokutu, kterou Komise uložila společnosti Emme Holding rozhodnutím ze dne 30. června 2010 (věc COMP/38.344 — Předepjatá ocel)

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutí napadené v projednávané věci je stejné jako rozhodnutí dotčené ve věci T-385/10, Arcelormittal Wire France a další v. Komise.
   Žalobkyně zejména uvádí:

               —

               že je neodůvodněné, aby jí bylo vytýkáno jediné a pokračující protiprávní jednání tvořené dohromady všemi evropskými (klub Evropa) a vnitrostátními nebo regionálními (klub Itálie, klub Španělsko a dohoda Jih) kartelovými dohodami. Nikdy se totiž (ani aktivně ani pasivně) neúčastnila na evropské úrovni tvrzeného protiprávního jednání. Navíc Trame nevěděl o případných regionálních nebo vnitrostátních kartelových dohodách v jiných zemích než je Itálie;

               —

               že rozhodnutí zohledňuje jak 7drátová lana tak 2 nebo 3drátová lana. Žalobkyně naopak zdůrazňuje, že 3drátová lana nebyla nikdy předmětem kartelové dohody v rámci klubu Itálie. Obrat dosažený z tohoto výrobku nesmí být tedy zohledněn při výpočtu pokuty.

         Žalobkyně rovněž navrhuje snížení pokuty z důvodu jak své minimální účasti na tvrzeném protiprávním jednání, tak z důvodu své platební neschopnosti.


title: Věc T-411/06: Žaloba podaná dne 22. prosince 2006 – SO.GE.L.M.A. v. EAR

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/40

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2006 – SO.GE.L.M.A. v. EAR
   (Věc T-411/06)
   (2007/C 42/71)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: SO.GE.L.M.A. Srl (Scandicci, Itálie) (zástupci: E. Cappelli, P. De Caterini, A. Bandini a A. Gironi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro rekonstrukci
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí EAR o zrušení nabídkového řízení týkajícího se prací nazvaného „Obnovení volné plavby (odstranění nevybuchlých střel) na linkách vnitrozemské plavby, Srbská republika, Srbsko a Černá Hora“ (odkaz na zveřejnění č. Europe Aid/120694/D/W/YU, projekt č. 05SER01 04 01) a uspořádání nového nabídkového řízení, oznámených dopisy EAR ze dne 9. října 2006, rejstřík č. D (06)DG/MIL/EP 2715 a ze dne 14. prosince 2006, rejstřík DG/mie/3313, jakož i všechny předcházející akty, koordinované či související, včetně rozhodnutí o vyloučení žalobkyně, a v každém případě uložit Evropské agentuře pro rekonstrukci, aby nahradila škody vzniklé žalobkyni v rozsahu uvedeném v žalobě;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Předmětem nabídkového řízení dotčeného v této věci bylo zadání zakázky týkající se prací spočívajících v lokalizaci a odstranění nevybuchlých vojenských střel pocházejících z leteckých bombardování uskutečněných NATO v roce 1999 za účelem znovuotevření vod Dunaje a Sávy k vnitrozemské plavbě.
   Poté, co její nabídka byla posouzena jako nejvýhodnější, žalobkyně obdržela první žádost o objasnění, která byla poskytnuta v požadované lhůtě. Zvláště byla poskytnuta přesná odůvodnění, co se týče přítomnosti vysoce kvalifikované osoby jakožto vedoucího skupiny podvodní detekce, avšak s menší odbornou zkušeností než odbornou zkušeností požadovanou ve vyhlášení zakázky.
   Poté, co měla odborné kontakty s poradní společností Evropské agentury pro rekonstrukci v rámci dotčeného nabídkového řízení, které umožnily očekávat pozitivní výsledek řízení, byla žalobkyně později informována o zrušení nabídkového řízení z důvodu neexistence technicky vhodných nabídek a úmyslu zahájit nové nabídkové řízení.
   Na podporu svých návrhů žalobkyně uplatňuje porušení článku 41 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (1), a obecněji zásad, které jsou základem právní úpravy Společenství v oblasti zadávání veřejných zakázek, jelikož zrušení dotčeného řízení je výsledkem nepromyšlené volby, uskutečněné bez důkladného zvážení veřejného zájmu, který má být chráněn. Zadruhé žalobkyně uplatňuje rovněž porušení povinnosti odůvodnění.

      (1)  Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 26. dubna 2005 ve spojených věcech T-110/03, T-150/03 a T-405/03, Jose Maria Sison proti Radě Evropské unie („Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkající se rozhodnutí Rady ohledně boje proti terorismu — Výjimky týkající se ochrany veřejného zájmu — Veřejná bezpečnost — Mezinárodní vztahy — Částečný přístup — Odůvodnění — Práva obhajoby“)

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/15

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 26. dubna 2005
   ve spojených věcech T-110/03, T-150/03 a T-405/03, Jose Maria Sison proti Radě Evropské unie (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se rozhodnutí Rady ohledně boje proti terorismu - Výjimky týkající se ochrany veřejného zájmu - Veřejná bezpečnost - Mezinárodní vztahy - Částečný přístup - Odůvodnění - Práva obhajoby“)
   (2005/C 171/26)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve spojených věcech T-110/03, T-150/03 a T-405/03, Jose Maria Sison, s bydlištěm v Utrechtu (Nizozemsko), zastoupený J. Fermonem, A. Comtem, H. Schultzem a D. Gursesem, advokáty, proti Radě Evropské unie (zmocněnci: M. Vitsentzatos, M. Bauer a M. Bishop), jejichž předmětem je návrh na zrušení tří rozhodnutí Rady ze dne 21. ledna, ze dne 27. února a ze dne 2. října 2003, kterými se odpírá přístup k dokumentům týkajícím se rozhodnutí Rady 2002/848/ES, 2002/974/ES a 2003/480/ES ze dne 28. října 2002, 12. prosince 2002 a 27. června 2003 provádějících čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a zrušujících rozhodnutí 2002/460/ES, 2002/848/ES a 2002/974/ES, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, N. J. Forwood a S. Papasavvas, soudci; vedoucí soudní kanceláře: J. Plingers, rada, vydal dne 26. dubna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloby ve věcech T-110/03 a T-150/03 se zamítají jako neopodstatněné.

               2.

               Žaloba ve věci T-405/03 se zčásti odmítá jako nepřípustná a ve zbývající části se zamítá jako neopodstatněná.

               3.

               Žalobci se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 259, 15.9.2001.


title: Věc T-94/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 29. června 2009 — Athinaïki Techniki v. Komise ( Státní podpora — Stížnost — Rozhodnutí, kterým se odkládá stížnost — Vrácení Soudu po zrušení — Zrušení napadeného rozhodnutí — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/14

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 29. června 2009 — Athinaïki Techniki v. Komise
   (Věc T-94/05) (1)

   („Státní podpora - Stížnost - Rozhodnutí, kterým se odkládá stížnost - Vrácení Soudu po zrušení - Zrušení napadeného rozhodnutí - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2009/C 233/24
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Athinaïki Techniki AE (Atény, Řecko) (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: D. Triantafyllou, zmocněnec)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Athens Resort Casino AE Symmetochon (Marrousi, Řecko) (zástupci: F. Carlin, barrister, a N. Korogiannakis, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 2. prosince 2004 o odložení stížnosti žalobkyně týkající se údajné státní podpory poskytnuté Řeckou republikou konsorciu Hyatt Regency v rámci veřejné zakázky „Casino Mont Parnès“.

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada veškerých nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2005.


title: Věc C-356/09: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Pensionsversicherungsanstalt v. Christine Kleist ( Sociální politika — Rovné zacházení s muži a ženami v oblasti zaměstnání a povolání — Směrnice 76/207/EHS — Článek 3 odst. 1 písm. c) — Vnitrostátní právní úprava usnadňující propouštění zaměstnanců, kterým vznikl nárok na starobní důchod — Cíl podpory zaměstnanosti mladších osob — Vnitrostátní právní úprava stanovící pro vznik nároku na důchod věk 60 let pro ženy a 65 let pro muže )

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/14

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 18. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Pensionsversicherungsanstalt v. Christine Kleist
   (Věc C-356/09) (1)

   (Sociální politika - Rovné zacházení s muži a ženami v oblasti zaměstnání a povolání - Směrnice 76/207/EHS - Článek 3 odst. 1 písm. c) - Vnitrostátní právní úprava usnadňující propouštění zaměstnanců, kterým vznikl nárok na starobní důchod - Cíl podpory zaměstnanosti mladších osob - Vnitrostátní právní úprava stanovící pro vznik nároku na důchod věk 60 let pro ženy a 65 let pro muže)
   2011/C 13/23
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Pensionsversicherungsanstalt

      Žalovaná: Christine Kleist

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberster Gerichtshof — Výklad čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky (Úř. věst. L 39, s. 40; Zvl. vyd. 05/01, s. 187) ve znění směrnice 2002/73/ES — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví věk odchodu do důchodu na 60 let pro ženy a na 65 let pro muže a která zjednodušuje propuštění zaměstnanců, kteří dosáhli tohoto věku — Propuštění ženy, která dosáhla věku 60 let a která má právo na odchod do důchodu veřejným zaměstnavatelem, které je motivováno vůlí zaměstnat mladší osoby

      Výrok

   Článek 3 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/73/ES ze dne 23. září 2002, musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava, která za účelem podpory přístupu mladších osob k zaměstnání umožňuje zaměstnavateli propouštět zaměstnance, kteří získali nárok na starobní důchod, přičemž tento nárok získávají ženy ve věku o pět let nižším, než je věk potřebný k získání téhož nároku v případě mužů, představuje přímou diskriminaci na základě věku zakázanou touto směrnicí.

      (1)  Úř. věst. C 282, 21.11.2009.


title: Věc C-420/06: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. března 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Schwerin – Německo) – Rüdiger Jager v. Amt für Landwirtschaft Bützow (Společná zemědělská politika — Nařízení (ES) č. 1254/1999 a nařízení (ES) č. 1782/2003 — Hovězí a telecí maso — Integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor Společenství — Nařízení (EHS) č. 3887/92, nařízení (ES) č. 2419/2001 a nařízení (ES) č. 796/2004 — Žádost o podpory na zvířata — Prémie na krávy bez tržní produkce mléka — Nesrovnalost — Nedodržení ustanovení použitelných na identifikaci a evidenci skotu, jenž není předmětem žádostí o podporu — Nařízení (ES) č. 1760/2000 — Vyloučení z nároku na podporu — Článek 2 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 — Zásada zpětného použití mírnějšího trestu)

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. března 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Schwerin – Německo) – Rüdiger Jager v. Amt für Landwirtschaft Bützow
   (Věc C-420/06) (1)

   (Společná zemědělská politika - Nařízení (ES) č. 1254/1999 a nařízení (ES) č. 1782/2003 - Hovězí a telecí maso - Integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor Společenství - Nařízení (EHS) č. 3887/92, nařízení (ES) č. 2419/2001 a nařízení (ES) č. 796/2004 - Žádost o podpory „na zvířata“ - Prémie na krávy bez tržní produkce mléka - Nesrovnalost - Nedodržení ustanovení použitelných na identifikaci a evidenci skotu, jenž není předmětem žádostí o podporu - Nařízení (ES) č. 1760/2000 - Vyloučení z nároku na podporu - Článek 2 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 - Zásada zpětného použití mírnějšího trestu)
   (2008/C 107/06)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Schwerin
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Rüdiger Jager

      Žalovaná: Amt für Landwirtschaft Bützow
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Verwaltungsgericht Schwerin – Výklad čl. 2 odst. 2 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1; Zvl. vyd. 01/01, s. 340) – Zamítnutí žádosti o poskytnutí prémie na zvířata z důvodu při kontrole zjištěného rozdílu více než 20 % mezi uvedeným a zjištěným počtem zvířat – Zpětné použití pozdějších méně přísných správních sankcí týkajících se prémií na zvířata použitelných až po zrušení systému prémií na zvířata v dotyčném členském státě
   Výrok
   Článek 2 odst. 2 druhou větu nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství je nutno vykládat v tom smyslu, že ustanovení upravená v článcích 66 a 67 nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce, ve znění změn a oprav vyplývajících z nařízení Komise (ES) č. 239/2005 ze dne 11. února 2005, nelze zpětně použít na žádost o podporu „na zvířata“, která spadá do časové působnosti nařízení Komise (EHS) č. 3887/92 ze dne 23. prosince 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla k integrovanému administrativnímu a kontrolnímu systému pro některé režimy podpor Společenství, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2801/1999 ze dne 21. prosince 1999, u níž došlo k vyloučení z podpory podle článku 10c tohoto nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Věc C-76/16: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Najvyššieho súdu Slovenskej republiky – Slovensko) – INGSTEEL spol. sro, Metrostav as v. Úrad pre verejné obstarávanie „Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky — Směrnice 2004/18/ES — Článek 47 odst. 1, 4 a 5 — Hospodářské a finanční předpoklady uchazeče — Směrnice 89/665/EHS a 2007/66/ES — Soudní přezkum rozhodnutí o vyloučení uchazeče z nabídkového řízení — Listina základních práv Evropské unie — Článek 47 — Právo na účinnou právní ochranu“

text:
               4.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 293/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. července 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Najvyššieho súdu Slovenskej republiky – Slovensko) – INGSTEEL spol. sro, Metrostav as v. Úrad pre verejné obstarávanie
   (Věc C-76/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Směrnice 2004/18/ES - Článek 47 odst. 1, 4 a 5 - Hospodářské a finanční předpoklady uchazeče - Směrnice 89/665/EHS a 2007/66/ES - Soudní přezkum rozhodnutí o vyloučení uchazeče z nabídkového řízení - Listina základních práv Evropské unie - Článek 47 - Právo na účinnou právní ochranu“)
   (2017/C 293/06)
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelky: INGSTEEL spol. sro, Metrostav as

      Žalovaný: Úrad pre verejné obstarávanie

      Za přítomnosti: Slovenský futbalový zväz

      Výrok

               1)

               Článek 47 odst. 1 písm. a) a odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby veřejný zadavatel vyloučil uchazeče o veřejnou zakázku z důvodu, že uchazeč nesplňuje podmínku týkající se hospodářských a finančních předpokladů stanovenou v oznámení o zakázce spočívající v předložení potvrzení banky, jehož předmětem je příslib banky poskytnout úvěr v hodnotě stanovené v tomto oznámení o zakázce a zajistit tomuto uchazeči disponibilitu této částky po celou dobu plnění zakázky.

               2)

               Článek 47 odst. 5 směrnice 2004/18 musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, že oznámení o zakázce vyžaduje předložení potvrzení od banky, na základě kterého se banka zavazuje poskytnout úvěr v hodnotě stanovené v tomto oznámení o zakázce a zajistit tomuto uchazeči disponibilitu této částky během celého období plnění zakázky, okolnost, že se banky, které oslovil uchazeč, nepovažují za schopny poskytnout uchazeči takto znějící potvrzení, může představovat „oprávněný důvod“, ve smyslu tohoto článku, opravňující případně uvedeného uchazeče prokázat své hospodářské a finanční předpoklady jakýmkoli jiným dokladem, který veřejný zadavatel považuje za vhodný, pokud tento uchazeč objektivně nemohl poskytnout doklady požadované veřejným zadavatelem, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 270, 25.7.2017.


title: Věc T-273/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. června 2015 – Lithomex v. OHIM – Glaubrecht Stingel (LITHOFIX) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství LITHOFIX — Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky LITHOFIN — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Podobnost výrobků — Neexistence povinnosti přezkumu ve vztahu ke všem výrobkům, na které se vztahuje starší ochranná známka — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. června 2015 – Lithomex v. OHIM – Glaubrecht Stingel (LITHOFIX)
   (Věc T-273/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství LITHOFIX - Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky LITHOFIN - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Podobnost výrobků - Neexistence povinnosti přezkumu ve vztahu ke všem výrobkům, na které se vztahuje starší ochranná známka - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 236/54)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lithomex ApS (Langeskov, Dánsko) (zástupce: L. Ullmann, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Bonne, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Glaubrecht Stingel GmbH & Co. KG (Wendlingen, Německo) (zástupce: T. Krüger, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne ze dne 17. února 2014 (věc R 2280/2012-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Glaubrecht Stingel GmbH & Co. KG a Lithomex ApS.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Lithomex ApS se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 253, 4.8.2014.


title: Věc T-403/03: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 7. ledna 2008 – Marmara Import-Export v. OHIM – Marmara Zeytin Tarim Satis (marmara) ( Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci )

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/37

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 7. ledna 2008 – Marmara Import-Export v. OHIM – Marmara Zeytin Tarim Satis (marmara)
   (Věc T-403/03) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci“)
   (2008/C 64/60)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Marmara Import-Export GmbH (Düsseldorf, Německo) (zástupci: A. von Arnswaldt a G. Rother, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: J. Weberndorfer, zmocněnci)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Marmara Zeytin Tarim Satis Kooperatifleri Birligi (Bursa, Turecko) (zástupce: A. Andorfer-Erhard, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 1. října 2003 (věc R 515/2002-1) týkajícího se námitkového řízení mezi Marmara Import-Export GmbH a Marmara Zeytin Tarim Satis Kooperatifleri Birligi.
   Výrok

               1)

               Není namístě o žalobě rozhodovat.

               2)

               Žalobkyně a vedlejší účastník ponesou vlastní náklady řízení a každý nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených žalovanou.

      (1)  Úř. věst. C 71, 20.3.2004.


title: Věc T-151/07: Žaloba podaná dne 8. května 2007 – KONE a další v. Komise

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/34

         Žaloba podaná dne 8. května 2007 – KONE a další v. Komise
   (Věc T-151/07)
   (2007/C 155/62)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: KONE Corp. (Helsinki, Finsko), KONE GmbH (Hannover, Německo) a KONE BV (Hague, Nizozemsko) (zástupci: T. Vinje, Solicitor, D. Paemen, J. Schindler, B. Nijs, lawyers, J. Flynn, QC a D. Scannell, Barrister)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyní

               —

               zrušit čl. 2 odst. 2 rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládá pokutu společnosti KONE Corporation a KONE GmbH a neukládat žádnou pokutu nebo uložit nižší pokutu, než byla stanovena v rozhodnutí Komise;

               —

               zrušit čl. 2 odst. 4 rozhodnutí Komise v rozsahu, v němž ukládá pokutu společnosti KONE Corporation a KONE GmbH, a uložit nižší pokutu než byla stanovena v rozhodnutí Komise;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se touto žalobou domáhají na základě článku 230 ES částečného zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 512 konečné ze dne 21. února 2007 (ve věci COMP/E-1/38.823 – PO/Elevators and Escalators), kterým bylo rozhodnuto, že se žalobkyně společně s dalšími podniky dopustily ve čtyřech samostatných, komplexních a trvajících porušení článku 81 ES odst. 1 ES na základě kartelové dohody rozdělením trhu, zadáváním veřejných zakázek a kupních smluv, smluv o instalaci, údržbě a modernizaci výtahů a eskalátorů.
   Žalobkyně, KONE Corporation a její dceřinné společnosti, KONE GmbH a KONE BV napadají sporné rozhodnutí pouze s ohledem na uložení pokuty společnosti KONE jako celku za její účast na protiprávním jednání v Německu a v Nizozemsku.
   Pokud jde o porušení, ke kterému došlo v Německu, žalobkyně tvrdí, že Komise pochybila při stanovení výše pokuty. Žalobkyně zaprvé zejména podotýkají, že Komise nepoužila správně oznámení o shovívavosti z roku 2002 (1), neboť společnosti KONE měla být poskytnuta ochrana podle bodu 8 písm. b) a bodu 8 písm. a) oznámení, nebo popřípadě (ii) měla být snížena pokuta uložená žalobkyním v souladu s posledním odstavcem bodu 23 tohoto oznámení.
   Žalobkyně zadruhé uplatňují, že Komise použila Pokyny o metodě stanovování pokut udělených podle s čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17 a čl. 65 odst. 5 Smlouvy o ESUO z roku 1998 (2) (dále jen „Pokyny o pokutách z roku 1998“), neboť i) údajně nezohlednila při stanovení pokuty velikost dotčeného trhu; a (ii) nevzala dostatečně na vědomí, že žalobkyně nezpochybňovaly skutkové okolnosti, což ukazuje poskytnutí slevy pouze ve výši 1 % s ohledem na toto přispění.
   Zatřetí žalobci tvrdí, že Komise nerespektovala základní zásady práva Společenství, neboť i) porušila zásadu legitimního očekávání tím, že je včas neinformovala o neposkytnutí ochrany; ii) porušila zásadu rovného zacházení, když použila odlišné zacházení na žalobkyně v podobné situaci z hlediska ochrany; a iii) porušila právo žalobkyň na obhajobu tím, že jim odmítla přístup k dokumentům.
   Pokud jde o porušení, k nimž došlo v Nizozemsku, žalobkyně tvrdí, že Komise pochybila, když jim neposkytla snížení pokuty a když stanovila pokutu na 79 750 000 eur. Žalobkyně zejména zdůrazňují, že Komise použila nesprávně oznámení o shovívavosti z roku 2002, neboť nesnížila pokutu žalobkyním jako uznání skutečnosti, že žalobkyně poskytly informace a spolupracovaly během správního řízení. Zadruhé tvrdí, že Komise porušila zásadu legitimního očekávání a rovného zacházení. Konečně žalobkyně poukazují na to, že Komise použila nesprávně pokyny o pokutách z roku 1998, když jednak nezohlednila polehčující okolnosti ve prospěch žalobkyň, a když jednak nevzala dostatečně na vědomí, že žalobkyně nezpochybňovaly skutkové okolnosti.

      (1)  Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (Úř. věst. 2002, C 45, s. 3).

      (2)  Úř. věst. 1998, C 9, s. 3.


title: Věc T-87/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. června 2008 – Kypr v. Komise

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/58

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. června 2008 – Kypr v. Komise
   (Věc T-87/08) (1)

   (2008/C 223/105)

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 142, 7.6.2008.


title: Věc C-262/05: Žaloba podaná dne 22. června 2005 Komisí Evropských společenství proti Rakouské republice

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/13

         Žaloba podaná dne 22. června 2005 Komisí Evropských společenství proti Rakouské republice
   (Věc C-262/05)
   (2005/C 205/25)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 22. června 2005 žaloba směřující proti Rakouské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Hansem Støvlbækem a Andreasem Manvillem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               rozhodl, že Rakouská republika tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné pro úplné provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES (1) ze dne 14. května 2001, kterou se mění směrnice Rady 89/48/EHS a 92/51/EHS o obecném systému pro uznávání odborných kvalifikací a směrnice Rady 77/452/EHS, 77/453/EHS, 78/686/EHS, 78/687/EHS, 78/1026/EHS, 78/1027/EHS, 80/154/EHS, 80/155/EHS, 85/384/EHS, 85/432/EHS, 85/433/EHS a 93/16/EHS o povolání zdravotní sestry odpovědné za všeobecnou péči (ošetřovatele odpovědného za všeobecnou péči), zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky, architekta, farmaceuta a lékaře a v každém případě tím, že je nesdělila Komisi, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               —

               uložil Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 3. ledna 2003.

      (1)  Úř. věst. L 206, s. 1


title: Věc T-87/11 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 9. června 2011 — GRP Security v. Účetní dvůr ( „Řízení o předběžných opatřeních — Veřejná zakázka na služby — Konstatování nesrovnalostí v některých dokumentech předložených úspěšným účastníkem nabídkového řízení — Rozhodnutí o uložení správní sankce úspěšnému účastníkovi a jednostranném ukončení smlouvy — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“ )

text:
               23.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/17

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 9. června 2011 — GRP Security v. Účetní dvůr
   (Věc T-87/11 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Veřejná zakázka na služby - Konstatování nesrovnalostí v některých dokumentech předložených úspěšným účastníkem nabídkového řízení - Rozhodnutí o uložení správní sankce úspěšnému účastníkovi a jednostranném ukončení smlouvy - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti)
   2011/C 219/27
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: GRP Security (Bertrange, Lucembursko) (zástupce: G. Osch, advokát)

      Žalovaný: Účetní dvůr Evropské unie (zástupci: T. Kennedy, J.-M. Stenier a J. Vermer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti zaprvé rozhodnutí ze dne 14. ledna 2011, kterým Účetní dvůr požadoval od žalobkyně náhradu škody ve výši 16 000 eur a vyhradil si právo domáhat se další náhrady škody, a dále jeho rozhodnutí z téhož dne o uložení správní sankce spočívající ve vyloučení ze zakázek a grantů financovaných rozpočtem Evropské unie na přechodné období tří měsíců.

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-318/09 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. prosince 2011 — A2A SpA, dříve ASM Brescia SpA v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Režim podpor poskytovaný podnikům veřejných služeb — Osvobození od daně — Rozhodnutí, kterým se prohlašuje režim podpor za neslučitelný se společným trhem — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Aktivní legitimace — Právní zájem na podání opravného prostředku — Článek 87 ES — Pojem „podpora“ — Článek 88 ES — Pojem „nová podpora“ — Článek 10 ES — Povinnost loajální spolupráce — Nařízení (ES) č. 659/1999 — Články 1 a 14 — Legalita příkazu k navrácení podpory — Zásada právní jistoty — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               18.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 49/3

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. prosince 2011 — A2A SpA, dříve ASM Brescia SpA v. Evropská komise
   (Věc C-318/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Režim podpor poskytovaný podnikům veřejných služeb - Osvobození od daně - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje režim podpor za neslučitelný se společným trhem - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Aktivní legitimace - Právní zájem na podání opravného prostředku - Článek 87 ES - Pojem „podpora“ - Článek 88 ES - Pojem „nová podpora“ - Článek 10 ES - Povinnost loajální spolupráce - Nařízení (ES) č. 659/1999 - Články 1 a 14 - Legalita příkazu k navrácení podpory - Zásada právní jistoty - Povinnost uvést odůvodnění)
   2012/C 49/05
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: A2A SpA, dříve ASM Brescia SpA (zástupci: A. Santa Maria, A. Giardina, C. Croff a G. Pizzonia, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: E. Righini, V. Di Bucci a D. Grespan, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého rozšířeného senátu) ze dne 11. června 2009, ASM Brescia SpA v. Komise (T-189/03), kterým Soud prvního stupně zamítl žalobu na neplatnost článků 2 a 3 rozhodnutí Komise 2003/193/ES ze dne 5. června 2002 o státních podporách ve formě osvobození od daně a zvýhodněných půjček poskytovaných Itálií podnikům veřejných služeb s převládajícím veřejným kapitálem (Úř. věst. 2003, L 77, s. 21)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek a vedlejší kasační opravný prostředek se zamítají.

               2)

               A2A SpA se ukládá náhrada nákladů řízení souvisejících s kasačním opravným prostředkem.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení souvisejících s vedlejším kasačním opravným prostředkem.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc F-2/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 13. listopadu 2014 – Hristov v. Komise a EMA „Veřejná služba — Řízení pro výběr a jmenování výkonného ředitele regulační agentury — Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) — Dvojfázové výběrové řízení — Předběžný výběr na půdě Komise — Jmenování správní radou EMA — Povinnost správní rady EMA určit výkonného ředitele z kandidátů vybraných Komisí — Žaloba na neplatnost — Složení předvýběrové komise — Souběh funkcí člena předvýběrové komise a člena správní rady EMA — Kandidáti, kteří jsou členy správní rady EMA a jsou uvedeni na seznamu kandidátů vybraných Komisí — Jmenování kandidáta, který je členem správní rady EMA — Povinnost zachovávat nestrannost — Porušení — Zrušení — Žaloba na náhradu škody — Nemajetková újma oddělitelná od protiprávnosti, která je důvodem pro zrušení — Důkaz — Absence“

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/46

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 13. listopadu 2014 – Hristov v. Komise a EMA
   (Věc F-2/12) (1)

   („Veřejná služba - Řízení pro výběr a jmenování výkonného ředitele regulační agentury - Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) - Dvojfázové výběrové řízení - Předběžný výběr na půdě Komise - Jmenování správní radou EMA - Povinnost správní rady EMA určit výkonného ředitele z kandidátů vybraných Komisí - Žaloba na neplatnost - Složení předvýběrové komise - Souběh funkcí člena předvýběrové komise a člena správní rady EMA - Kandidáti, kteří jsou členy správní rady EMA a jsou uvedeni na seznamu kandidátů vybraných Komisí - Jmenování kandidáta, který je členem správní rady EMA - Povinnost zachovávat nestrannost - Porušení - Zrušení - Žaloba na náhradu škody - Nemajetková újma oddělitelná od protiprávnosti, která je důvodem pro zrušení - Důkaz - Absence“)
   (2015/C 007/52)
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Emil Hristov (Sofie, Bulharsko) (zástupci: M. Ekimdjiev, K. Boncheva a G. Chernicherska, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Currall a D. Stefanov, zmocněnci, poté J. Currall a N. Nikolova, zmocněnci)

      Žalovaná:: Evropská agentura pro léčivé přípravky (zástupci: původně V. Salvatore a T. Jablonski, zmocněnci, poté J. Currall a N. Nikolova, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení rozhodnutí Komise týkajících se vypracování a schválení předběžného seznamu, který byl správní radě EMA předložen v rámci řízení pro výběr a jmenování výkonného ředitele uvedené agentury, zadruhé návrh na zrušení jmenování jiného kandidáta na uvedené místo a zatřetí návrh na náhradu údajně způsobené nemajetkové újmy.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské komise ze dne 20. dubna 2011, kterým navrhuje správní radě Evropské agentury pro léčivé přípravky seznam čtyř kandidátů doporučených předvýběrovou komisí a potvrzených poradním výborem pro jmenování, se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí správní rady Evropské agentury pro léčivé přípravky ze dne 6. října 2011 o jmenování výkonného ředitele se zrušuje.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Evropská komise a Evropská agentura pro léčivé přípravky ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich nahradí polovinu veškerých nákladů řízení vynaložených E. Hristovem.

      (1)  Úř. věst. C 184, 23. 6. 2012, s. 21.


title: Věc C-271/15 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 14. července 2016 – Sea Handling SpA, v likvidaci v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Právo veřejnosti na přístup k dokumentům orgánů Evropské unie — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Článek 4 odst. 2 třetí odrážka — Výjimky z práva na přístup k dokumentům — Nesprávný výklad — Povinnost poskytnout odůvodnění — Dokumenty související s řízením o kontrole státních podpor — Ochrana cílů inspekce, vyšetřování a auditu — Obecná domněnka o uplatnění výjimky z práva na přístup ke všem dokumentům ve správním spise — Rozsah domněnky důvěrnosti — Žádost o přístup ke stížnosti, která vedla k zahájení vyšetřování — Odepření přístupu — Převažující veřejný zájem“

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/22

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 14. července 2016 – Sea Handling SpA, v likvidaci v. Evropská komise
   (Věc C-271/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Právo veřejnosti na přístup k dokumentům orgánů Evropské unie - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Článek 4 odst. 2 třetí odrážka - Výjimky z práva na přístup k dokumentům - Nesprávný výklad - Povinnost poskytnout odůvodnění - Dokumenty související s řízením o kontrole státních podpor - Ochrana cílů inspekce, vyšetřování a auditu - Obecná domněnka o uplatnění výjimky z práva na přístup ke všem dokumentům ve správním spise - Rozsah domněnky důvěrnosti - Žádost o přístup ke stížnosti, která vedla k zahájení vyšetřování - Odepření přístupu - Převažující veřejný zájem“)
   (2016/C 335/30)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Sea Handling SpA, v likvidaci (zástupci: B. Nascimbene a M. Merola, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Clotuche-Duvieusart, D. Grespan a D. Nardi, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Sea Handling SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 311, 21. 9. 2015.


title: Věc C-278/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Aachen (Německo) dne 19. května 2016 – Frank Sleutjes

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Aachen (Německo) dne 19. května 2016 – Frank Sleutjes
   (Věc C-278/16)
   (2016/C 335/41)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Aachen

      Účastníci původního řízení

   Frank Sleutjes

      Další účastník řízení: státní zastupitelství Cáchy

      Předběžná otázka

   Je třeba vykládat článek 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU (1) ze dne 20. října 2010 o právu na tlumočení a překlad v trestním řízení (Celex-č. 32010L0064) v tom smyslu, že pojem „rozsudek“ v § 37 odst. 3 StPO (Strafprozessordnung – trestní řád) zahrnuje rovněž trestní příkazy ve smyslu § 407 a násl. StPO?

      (1)  Úř. věst. L 280, s. 1.


title: Věc C-512/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. prosince 2006 PTV Planung Transport Verkehr AG proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (druhého senátu) vydanému dne 10. října 2006 ve věci T-302/03, PTV Planung Transport Verkehr AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. prosince 2006 PTV Planung Transport Verkehr AG proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (druhého senátu) vydanému dne 10. října 2006 ve věci T-302/03, PTV Planung Transport Verkehr AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-512/06 P)
   (2007/C 42/21)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: PTV Planung Transport Verkehr AG (zástupce: Dr. F. Nielsen, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství (druhého senátu) ze dne 10. října 2006 (Věc T-302/03),

               —

               uložit žalovanému a účastníku řízení, proti němuž směřuje opravný prostředek, náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. října 2006 je v rozporu s čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 (1). Soud prvního stupně se nesprávně domníval, že mezi označením „map&guide“ a výrobkem „počítačový software“, jakož i službou „počítačové programování“ existuje „přímá a konkrétní spojitost“ a že označení „map&guide“ umožňuje „bezprostřední identifikaci“ těchto výrobků a služeb (bod 40 rozsudku). Soud prvního stupně dále nesprávně vycházel z toho, že označení „map&guide“ umožňuje relevantní veřejnosti „bezprostředně a bez další úvahy vytvořit si přímý a konkrétní vztah s počítačovým softwarem a službami počítačového programování nabízejícími funkci plánu (města) a (cestovního) průvodce“ (bod 47 rozsudku). V rozsudku se konečně tvrdí, že v rámci „počítačového softwaru“ a služeb „počítačové programování“ je funkcí některých z těchto výrobků a služeb nabízet plány (města) a (cestovní) průvodce.
   V rozsudku provedený výklad čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 Soudem prvního stupně je chybný. Na rozdíl od předpokladu Soudu prvního stupně nepostrádá přihlašovaná ochranná známka rozlišovací způsobilost. Přihlašovaná ochranná známka není popisná. „Konkrétní a bezprostřední spojitost“, jakož i „bezprostřední identifikaci“ je možno předpokládat pouze tehdy, pokud by se jednalo o výraz, který dotčený výrobek nebo službu přímo označuje nebo popisuje znaky, které příslušnému výrobku nebo službě „přísluší“ bezprostředně, to znamená jako takové. Pro označení „map&guide“ toto neplatí. Neoznačuje přímo ani výrobek „počítačový software“, ani službu „počítačové programování“ a neposkytuje ani údaje o charakteristických znacích bezprostředně spjatých s výrobkem nebo službou. Veřejnost nemá možnost „bezprostředně a bez další úvahy vytvořit si přímý a konkrétní vztah s ‚počítačovým softwarem‘ a službami ‚počítačového programování‘ nabízejícími funkci plánu (města) a (cestovního) průvodce“. Ani služba „počítačové programování“, ani výrobek „počítačový software“ není schopen „popisovat“ funkci plánu (města) nebo (cestovního) průvodce.
   Soudem prvního stupně v rozsudku předpokládaná souvislost mezi označením „map&guide“ a výrobkem „počítačový software“, pro který byl zápis konkrétně požadován, nebo službou „počítačové programování“, pro kterou byl zápis konkrétně požadován, neexistuje od počátku, nýbrž je vytvořena teprve myšlenkovou konstrukcí.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-258/12: Žaloba podaná dne 12. června 2012 — Mederer v. OHIM — Katjes Fassin (SOCCER GUMS)

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/28

         Žaloba podaná dne 12. června 2012 — Mederer v. OHIM — Katjes Fassin (SOCCER GUMS)
   (Věc T-258/12)
   2012/C 217/60
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mederer GmbH (Fürth, Německo) (zástupci: O. Ruhl a C. Sachs, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. dubna 2012 ve věci R 225/2011-4;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a Katjes Fassin GmbH & Co. KG náhradu nákladů námitkového řízení, odvolacího řízení i řízení před Tribunálem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „SOCCER GUMS“ pro výrobky zařazené do třídy 30 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8 629 446

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Katjes Fassin GmbH & Co. KG

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranná známka „SOCCER STAR“ pro výrobky zařazené do třídy 30

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               Porušení čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-2/09: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. června 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varhoven administrativen sad — Bulharsko) — Regionalna Mitnicheska Direktsia — Plovdiv v. Petar Dimitrov Kalinchev ( „Spotřební daně — Zdanění ojetých motorových vozidel — Uložení vyšší daně při dovozu ojetých motorových vozidel, než činí daň u vozidel, která jsou v tuzemsku již v oběhu — Zdanění v závislosti na roku výroby a počtu najetých kilometrů uvedených na tachometru vozidel — Pojem „podobné domácí výrobky“  “ )

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. června 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varhoven administrativen sad — Bulharsko) — Regionalna Mitnicheska Direktsia — Plovdiv v. Petar Dimitrov Kalinchev
   (Věc C-2/09) (1)

   (Spotřební daně - Zdanění ojetých motorových vozidel - Uložení vyšší daně při dovozu ojetých motorových vozidel, než činí daň u vozidel, která jsou v tuzemsku již v oběhu - Zdanění v závislosti na roku výroby a počtu najetých kilometrů uvedených na tachometru vozidel - Pojem „podobné domácí výrobky“)
   2010/C 221/12
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Regionalna Mitnicheska Direktsia — Plovdiv

      Žalovaný: Petar Dimitrov Kalinchev

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Varhoven Administrativen Sad (Bulharsko) — Výklad článku 25 ES a čl. 90 prvního pododstavce ES, jakož i čl. 3 odst. 3 směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani (Úř. věst. L 76, s. 1) — Vnitrostátní (spotřební) daň vybíraná z ojetých motorových vozidel při jejich dovozu z členského státu do tuzemska, která je vyšší než spotřební daň, jež je vybírána z nových motorových vozidel dovezených na stejné území, z nichž, pokud jsou v provozu, již při jejich dalším prodeji jako ojetá motorová vozidla není spotřební daň vybírána — Pojem „podobné domácí výrobky“ — Slučitelnost vnitrostátních právních předpisů s právem Společenství

      Výrok

               1)

               Ustanovení čl. 3 odst. 3 prvního pododstavce směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani se nepoužije v takové věci, jaká je předmětem původního řízení, a nemůže tedy bránit tomu, aby členský stát zavedl režim spotřební daně pro ojetá motorová vozidla při jejich vstupu na území členského státu, jež je spotřební daní, která není přímo vybírána při dalším prodeji motorových vozidel, která se již nacházejí na území tohoto členského státu, a z nichž byla taková spotřební daň zaplacena již při prvním vstupu na území členského státu, za předpokladu, že taková úprava nepovede k formalitám při přechodu hranice v rámci obchodu mezi členskými státy.

               2)

               Článek 110 první pododstavec SFEU musí vykládán v tom smyslu, že ojetá motorová vozidla dovážená do Bulharska musí být považována za výrobky podobné ojetým motorovým vozidlům, která již byla na území tohoto státu registrována a která byla bez ohledu na jejich původ dovezena na území uvedeného státu jako nová vozidla.

               3)

               Článek 110 první pododstavec SFEU brání odlišnému režimu spotřební daně uplatňovanému členským státem na motorová vozidla za takových okolností, jaké jsou předmětem projednávaného případu, pokud tento režim zatěžuje ojetá motorová vozidla dovážená z jiných členských států odlišně od ojetých motorových vozidel dovezených jakožto nová vozidla, která již byla na území tohoto státu registrována.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc C-76/05: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. září 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Köln – Německo) – Herbert Schwarz, Marga Gootjes-Schwarz v. Finanzamt Bergisch Gladbach (Článek 8a Smlouvy o ES (nyní po změně článek 18 ES) — Evropské občanství — Článek 59 Smlouvy o ES (nyní po změně článek 49 ES) — Volný pohyb služeb — Právní předpisy v oblasti daně z příjmů — Školné — Omezení práva na odpočet ze základu daně na školné placené ve prospěch vnitrostátních soukromých institucí)

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/5

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. září 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Köln – Německo) – Herbert Schwarz, Marga Gootjes-Schwarz v. Finanzamt Bergisch Gladbach
   (Věc C-76/05) (1)

   (Článek 8a Smlouvy o ES (nyní po změně článek 18 ES) - Evropské občanství - Článek 59 Smlouvy o ES (nyní po změně článek 49 ES) - Volný pohyb služeb - Právní předpisy v oblasti daně z příjmů - Školné - Omezení práva na odpočet ze základu daně na školné placené ve prospěch vnitrostátních soukromých institucí)
   (2007/C 269/10)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Köln
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Herbert Schwarz, Marga Gootjes-Schwarz

      Žalovaný: Finanzamt Bergisch Gladbach
   Předmět
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Finanzgericht Köln – Slučitelnost vnitrostátních právních předpisů v oblasti daně z příjmů, které vyhrazují výhodu spočívající ve snížení zdanitelných příjmů za školné dětí splněním podmínky, že tyto děti navštěvují školu v určitých vnitrostátních zařízeních, s články 18 ES, 39 ES, 43 ES a 49 ES – Děti navštěvující vzdělávací zařízení v jiných členských státech
   Výrok

               1)

               V případě, že daňoví poplatníci jednoho členského státu nechají vzdělávat své děti ve škole v jiném členském státě, jejíž financování je zajišťováno z podstatné části ze soukromých prostředků, je třeba článek 49 ES vykládat v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, která stanoví možnost, aby poplatníci uplatnili platby školného určitým tuzemským soukromým školám jako zvláštní výdaje zakládající nárok na snížení zdanitelných příjmů, ale obecně tuto možnost vylučuje u plateb školného soukromé škole v jiném členském státě.

               2)

               V případě, že daňoví poplatníci jednoho členského státu nechávají své děti vzdělávat ve škole v jiném členském státě, jejíž činnost nespadá pod článek 49 ES, brání článek 18 ES právní úpravě členského státu, která stanoví možnost, aby poplatníci uplatnili platby školného určitým tuzemským soukromým školám jako zvláštní výdaje zakládající nárok na snížení zdanitelných příjmů, ale obecně tuto možnost vylučuje u plateb školného soukromé škole v jiném členském státě.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005.


title: Věc T-221/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2011 — Ergo Versicherungsgruppe v. OHIM — Société de développement et de recherche industrielle (ERGO Group) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství ERGO Group — Starší slovní ochranná známka Společenství URGO — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/47

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2011 — Ergo Versicherungsgruppe v. OHIM — Société de développement et de recherche industrielle (ERGO Group)
   (Věc T-221/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ERGO Group - Starší slovní ochranná známka Společenství URGO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 269/104
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ergo Versicherungsgruppe AG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: V. von Bomhard, A. W. Renck, T. Dolde a J. Pause, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: B. Schmidt, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Société de développement et de recherche industrielle (Chenôve, Francie) (zástupce: K. Dröge, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. března 2009 (věc R 520/2008-4) které se týká námitkového řízení mezi Société de développement et de recherche industrielle a Ergo Versicherungsgruppe AG

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Ergo Versicherungsgruppe AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 180, 1.8.2009.


title: Věc C-470/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. listopadu 2009 Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa proti rozsudku Tribunálu (pátého rozšířeného senátu) vydanému dne 9. září 2009 ve spojených věcech T-30/01 až T-32/01 a T-86/02 až T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a další v. Komise Evropských společenství

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. listopadu 2009 Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa proti rozsudku Tribunálu (pátého rozšířeného senátu) vydanému dne 9. září 2009 ve spojených věcech T-30/01 až T-32/01 a T-86/02 až T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a další v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-470/09 P)
   2010/C 37/12
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (zástupci: I. Sáenz-Cortabarría Fernández a M. Morales Isasi, advokáti)

      Další účastnice řízení: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Komise Evropských společenství a Comunidad Autónoma de la Rioja

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               prohlásit kasační opravný prostředek za přípustný a opodstatněný,

               —

               zrušit napadnutý rozsudek,

               —

               vyhovět žalobě podané v prvním stupni, konkrétně zrušit článek 3 sporného rozhodnutí,

               —

               podpůrně vrátit věc Tribunálu a případně mu uložit provedení odmítnutého důkazu,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení v prvním stupni, jakož i v řízení o kasačním opravném prostředku, a Comunidad Autónoma de la Rioja, vedlejšího účastníka řízení, uložit náhradu nákladů řízení v prvním stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že ukončení předběžného přezkumu týkajícího se sporného daňového opatření před nabytím účinnosti nařízení č. 659/1999 (1) vyžaduje výslovné rozhodnutí Komise v daném smyslu (adresované členskému státu).

               2)

               Tribunál se dopustil zkreslení rozhodnutí ze dne 28. listopadu 2000, když měl za to, že uvedené rozhodnutí ukončilo předběžný přezkum týkající se sporného daňového opatření na základě stížnosti podané v dubnu 1994. Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že přezkum sporného daňového opatření v roce 2000 měl být proveden v rámci řízení pro existující podpory.

               3)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nedodržel procesní pravidla týkající se důkazního břemene a hodnocení důkazů, zejména v souvislosti s písemným důkazem, jímž je rozhodnutí ze dne 28. listopadu 2000 (hodnověrnost a důkazní hodnota). Porušení práva na spravedlivý proces.

               4)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nedodržel procesní pravidla týkající se důkazního břemene a hodnocení důkazů v souvislosti s objektivními, relevantními, shodnými a rozhodujícími opěrnými body existujícími v projednávané věci, které dokazovaly, že Komise před rozhodnutím ze dne 28. listopadu 2000 přezkoumala sporné daňové opatření a tento přezkum ukončila. Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nedospěl k závěru, že přezkum sporného daňového opatření v roce 2000 měl být proveden v rámci řízení pro existující podpory.

               5)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když potvrdil kvalifikaci sporného daňového opatření přijatého v roce 1993, jako provozní podpory, na základě definice podpory spojené s investováním uvedené v pokynech týkajících se státních podpor pro regiony z roku 1998. Došlo k porušení zásady právní jistoty a zejména zásady zákazu retroaktivity.

               6)

               Došlo k nesprávnému právnímu posouzení v souvislosti s pojmem „relevantní informace“ pro přezkum daňového opatření v rámci státní podpory, což vedlo k tomu, že Tribunál nepovažoval dobu trvání předběžného přezkumu za nepřiměřenou.

               7)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nepovažoval dobu trvání přezkumu sporného daňového opatření v délce 79 měsíců za nepřiměřenou, a když konstatoval, že nedošlo k porušení čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 ve spojení se zásadou právní jistoty.

               8)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nepovažoval dobu trvání přezkumu sporného daňového opatření v délce 79 měsíců za nepřiměřenou, a když konstatoval, že nedošlo k porušení čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 ve spojení se zásadou řádné správy.

               9)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že v konkrétním případě neexistují žádné mimořádné okolnosti, které by odůvodňovaly legitimní očekávání ohledně regulérnosti daňového opatření, jež brání nařízení vrátit podporu na základě čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999. Došlo ke zkreslení rozhodnutí.

               10)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že v konkrétním případě nedošlo k porušení zásady rovného zacházení, jež brání nařízení vrátit podporu na základě čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999.

               11)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nedodržel procesní pravidla v souvislosti s prováděním důkazů a rozhodl neprovést dokazování navrhované žalobcem v souvislosti s předložením určitých dokumentů Komise, jež se s ohledem na odůvodnění Tribunálu k zamítnutí žaloby jeví jako podstatný pro obranu zájmů žalobce. Došlo k porušení práva na spravedlivý proces, zásady „rovnosti zbraní“ a práva na obhajobu.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc C-435/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. března 2011 — Evropská komise v. Belgické království ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 85/337/EHS — Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí — Výběrová kritéria — Stanovení prahových hodnot — Rozsah záměru“ )

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. března 2011 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-435/09) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 85/337/EHS - Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí - Výběrová kritéria - Stanovení prahových hodnot - Rozsah záměru)
   2011/C 152/10
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. van Beek, J.-B. Laignelot a C. ten Dam, zmocněnci)

      Žalovaný: Belgické království (zástupce: T. Materne, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nesprávné a neúplné provedení směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248), ve znění směrnice Rady 97/11/EHS ze dne 3. března 1997 (Úř. věst. L 73, s. 5; Zvl. vyd. 15/03, s. 151) — Článek 4 odst. 2 a 3, ve spojení s přílohami II a III (vlámské společenství), čl. 4 odst. 1, ve spojení s přílohou I bodem 8 písm. a) a bodem 18 písm. a), a čl.7 odst. 1 písm. b) (Valonsko) a čl. 4 odst. 2 a 3, ve spojení s přílohami II a III (region Brusel-hlavní město) — Prahové hodnoty a kritéria

      Výrok

               1)

               Jelikož nebyla přijata opatření nezbytná ke správnému nebo úplnému provedení:

                           —

                           ohledně právní úpravy vlámského společenství, čl. 4 odst. 2 a 3 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003, ve spojení s přílohami II a III této směrnice;

                           —

                           ohledně právní úpravy Valonska, odstavce 1 téhož článku 4, ve spojení s přílohou I bodem 8 písm. a) a bodem 18 písm. a) směrnice 85/337, ve znění směrnice 2003/35, a čl. 7 odst. 1 písm. b) této směrnice a

                           —

                           ohledně právní úpravy regionu Brusel-hlavní město, odstavců 2 a 3 téhož článku 4, ve spojení s přílohami II a III směrnice 85/337, ve znění směrnice 2003/35, a uvedené přílohy III jako takové,

                     nesplnilo Belgické království povinnosti, které pro ně vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 24, 30.1.2010.


title: Věc T-187/15: Usnesení Tribunálu ze dne 10. listopadu 2015 – Compagnia Trasporti Pubblici a další v. Komise „Státní podpory — Podniky provozující sítě autobusové přepravy v regionu Kampánie — Vyrovnávací platba za závazek veřejné služby vyplacená italskými orgány v návaznosti na rozsudek Consiglio di Stato — Rozhodnutí Komise, kterým se opatření prohlašuje za neslučitelné s vnitřním trhem — Žaloba podaná podniky, které se nacházejí v obdobné situaci jako příjemce podpory“

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/38

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. listopadu 2015 – Compagnia Trasporti Pubblici a další v. Komise
   (Věc T-187/15) (1)

   („Státní podpory - Podniky provozující sítě autobusové přepravy v regionu Kampánie - Vyrovnávací platba za závazek veřejné služby vyplacená italskými orgány v návaznosti na rozsudek Consiglio di Stato - Rozhodnutí Komise, kterým se opatření prohlašuje za neslučitelné s vnitřním trhem - Žaloba podaná podniky, které se nacházejí v obdobné situaci jako příjemce podpory“)
   (2016/C 016/47)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Compagnia Trasporti Pubblici SpA (Neapol, Itálie); Atap – Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA (Biella, Itálie); Actv SpA (Benátky, Itálie); Ferrovie Appulo Lucane Srl (Bari, Italie); Asstra – Associazione Trasporti (Řím, Itálie) a Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Řím) (zástupce: M. Malena, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Armati, G. Conte a P.-J. Loewenthal, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2015/1074 ze dne 19. ledna 2015 o státní podpoře SA.35842 (2014/C) (ex 2012/NN), kterou poskytla Itálie – Dodatečná vyrovnávací platba za závazek veřejné služby pro společnost CSTP (Úř. věst. L 179, s. 112)

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Compagnia Trasporti Pubblici SpA, Atap – Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA, Actv SpA, Ferrovie Appulo Lucane Srl, Asstra Associazione Trasporti a Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 190, 8.6.2015.


title: Věc T-534/12: Žaloba podaná dne 8. prosince 2012 — Still v. OHIM (Fleet Data Services)

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/25

         Žaloba podaná dne 8. prosince 2012 — Still v. OHIM (Fleet Data Services)
   (Věc T-534/12)
   2013/C 32/39
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Still GmbH (Hamburk, Německo) (zástupce: advokát S. Waller)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. září 2012 ve věci R 130/2012-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení;

               —

               podle čl. 50 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu spojil věc se současně podanou žalobou proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) R 4/2012-1, taktéž ze dne 10. září 2012, která se týká přihlášky ochranné známky Společenství „Truck Data Services“, EM 009931429.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazové ochranné známky, které obsahují slovní prvky „Fleet Data Services“, pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 12, 35, 36, 37 a 39 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 931 387

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009

               —

               porušení čl. 73 odst. 2 nařízení č. 207/2009


title: Věc C-108/10: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. září 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Ordinario di Venezia — Itálie) — Ivana Scattolon v. Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca ( Sociální politika — Směrnice 77/187/EHS — Zachování práv zaměstnanců v případě převodu podniků — Pojmy podnik a  převod — Veřejnoprávní převodce a nabyvatel — Použití kolektivní smlouvy platné u nabyvatele po uskutečnění převodu — Odměňování — Zohlednění počtu let služby dosažených u převodce )

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/10

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. září 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Ordinario di Venezia — Itálie) — Ivana Scattolon v. Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca
   (Věc C-108/10) (1)

   (Sociální politika - Směrnice 77/187/EHS - Zachování práv zaměstnanců v případě převodu podniků - Pojmy „podnik“ a „převod“ - Veřejnoprávní převodce a nabyvatel - Použití kolektivní smlouvy platné u nabyvatele po uskutečnění převodu - Odměňování - Zohlednění počtu let služby dosažených u převodce)
   2011/C 311/12
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Ordinario di Venezia

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Ivana Scattolon

      Žalovaný: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Ordinario di Venezia — Rozsah působnosti směrnice Rady 77/187/EHS ze dne 14. února 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků (Úř. věst. L 61, s. 26) a směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů (Úř. věst. L 82, s. 16) — Výklad čl. 3 odst. 1 směrnice 77/187/EHS — Převod pomocných pracovníků úklidu z místního úřadu na státní organizaci — Zachování práv, včetně počtu odsloužených let, nabytých u místního úřadu

      Výrok

               1)

               Převzetí zaměstnanců veřejným orgánem členského státu od jiného veřejného orgánu, jimž byl svěřen výkon pomocných služeb ve školách, mezi něž patří především údržba a administrativní podpora, je převodem podniku, na který se vztahuje směrnice Rady 77/187/EHS ze dne 14. února 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí závodů, pokud uvedení zaměstnanci tvoří strukturované seskupení zaměstnanců, kteří jsou chráněni jakožto zaměstnanci podle vnitrostátního práva tohoto členského státu.

               2)

               Pokud vede převod ve smyslu směrnice 77/187 k bezprostřednímu použití kolektivní smlouvy platné u nabyvatele na převáděné zaměstnance a pokud podmínky pro odměňování upravené v této smlouvě jsou vázány především na dosažený počet let služby, brání článek 3 této směrnice tomu, aby u převedených zaměstnanců došlo ve srovnání se situací bezprostředně předcházející jejich převodu k podstatnému snížení platu z důvodu, že počet let služby, kterých dosáhli u převodce, který je shodný s počtem let služby dosažených zaměstnanci u nabyvatele, není zohledněn při stanovení jejich počátečního platového zařazení u posledně uvedeného. Je na předkládajícím soudu, aby posoudil, zda při dotčeném převodu, který je předmětem původního řízení, k takovému snížení platu došlo.

      (1)  Úř. věst. C 134, 22.5.2010.


title: Věc T-683/13: Žaloba podaná dne 20. prosince 2013 — Brammer v. OHIM — Office Ernest T. Freylinger (EUROMARKER)

text:
               1.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 61/14

         Žaloba podaná dne 20. prosince 2013 — Brammer v. OHIM — Office Ernest T. Freylinger (EUROMARKER)
   (Věc T-683/13)
   2014/C 61/24
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Brammer GmbH (Vídeň, Rakousko) (zástupce: R. Kornfeld, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Office Ernest T. Freylinger SA (Strassen, Lucembursko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) jednal nesprávně v rozsahu, v němž první odvolací senát Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) potvrdil rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 4. července 2012 i v části, v níž bylo vyhověno námitkám i pokud jde o služby zařazené do tříd 38 a 42;

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 8. října 2013 ve věci R 1653/2012-1;

               —

               uložil žalovanému Úřadu náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „EUROMARKER“ pro služby zařazené do tříd 38, 42 a 45 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 852 849

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Office Ernest T. Freylinger SA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „EURIMARK“ pro služby zařazené do tříd 35, 41, 42 a 45 — přihláška ochranné známky Společenství č. 5 850 111

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-84/10 R a T-223/10 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 25. června 2010 — Regione Puglia v. Komise ( „Předběžná opatření — Rozhodnutí o snížení finanční podpory Společenství — Oznámení o dluhu — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/38

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 25. června 2010 — Regione Puglia v. Komise
   (Věc T-84/10 R a T-223/10 R)
   (Předběžná opatření - Rozhodnutí o snížení finanční podpory Společenství - Oznámení o dluhu - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti)
   2010/C 234/68
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Regione Puglia (zástupci: F. Brunelli a A. Aloia, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Cattabriga a A. Steiblytė, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti jednak rozhodnutí Komise K(2009) 10350 v konečném znění, ze dne 22. prosince 2009 o snížení finanční pomoci z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) poskytnuté Itálii na operační program spadající pod cíl 1 (2000–2006) a jednak platebního rozkazu, který je obsažen v oznámení o dluhu ze dne 26. února 2010 doručeném v návaznosti na toto rozhodnutí.

      Výrok

               1)

               Věci T-84/10 R a T-223/10 R se spojují za účelem tohoto usnesení.

               2)

               Návrhy na předběžné opatření se zamítají.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-665/15: Žaloba podaná dne 14. prosince 2015 – Evropská komise v. Portugalská republika

text:
               15.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 59/10

         Žaloba podaná dne 14. prosince 2015 – Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-665/15)
   (2016/C 059/10)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Guerra e Andrade a J. Hottiaux, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Portugalská republika tím, že nezajistila propojení se sítí řidičských průkazů Evropské unie, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 5 písm. d) směrnice 2006/126/ES (1), a

               —

               uložil Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Ze směrnice 2006/126 a z judikatury vyplývá, že členský stát, který vydává řidičský průkaz, musí ověřit, zda jsou splněny minimální požadavky pro vydání řidičského průkazu.
   Nicméně pokud portugalský stát není propojen se sítí řidičských průkazů Evropské unie (RESPER), není s to ověřit, zda jsou splněny minimální požadavky pro vydání řidičského průkazu. Konkrétně nemůže ověřit, zda žadatel již je držitelem jiného řidičského průkazu v jiném členském státě.
   Kromě toho vzhledem k tomu, že Portugalsko není propojeno se sítí RESPER, nemohou jiné členské státy společně s Portugalskem ověřovat, zda jsou splněny minimální požadavky pro vydání řidičského průkazu.
   Stejně tak nemohou členské státy vykonávat společně s Portugalskem žádnou kontrolu v případech, kdy zjevně nejsou splněny minimální požadavky pro vydání řidičského průkazu.
   Portugalsko tudíž tím, že není propojeno se sítí RESPER, maří zásadní účel povinnosti zajistit propojení i směrnice 2006/126, kterým je zvýšit bezpečnost silničního provozu a usnadnit volný pohyb osob.
   Článek 7 odst. 5 písm. d) směrnice jasně stanoví, že členské státy mají povinnost využívat síť řidičských průkazů Evropské unie zejména k provádění kontrol a konkrétně k zabránění tomu, aby určitá osoba byla držitelem více než jednoho řidičského průkazu.
   Článek 16 odst. 2 směrnice stanoví, že členské státy měly čl. 7 odst. 5 směrnice používat od 19. ledna 2013.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES ze dne 20. prosince 2006 o řidičských průkazech (přepracované znění) (Úř. věst. L 403, s. 18).


title: Věc C-33/05: Žaloba podaná dne 31. ledna 2005 Komisí Evropských společenství proti Belgickému království

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/13

         Žaloba podaná dne 31. ledna 2005 Komisí Evropských společenství proti Belgickému království
   (Věc C-33/05)
   (2005/C 82/27)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 31. ledna 2005 žaloba směřující proti Belgickému království podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Sarou Pardo Quintillán a Joannou Hottiaux, jako zmocněnkyněmi, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (1), a v každém případě tím, že tuto skutečnost neoznámilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               2.

               uložil Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta k provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 22. prosince 2003.

      (1)  Úř. věst. L 327, 22.12.2000, s. 1.


title: Věc C-80/14: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 30. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království – Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW) a B. Wilson v. WW Realisation 1 Ltd, v likvidaci, Ethel Austin Ltd a Secretary of State for Business, Innovation and Skills „Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Hromadné propouštění — Směrnice 98/59/ES — Článek 1 odst. 1 první pododstavec písm. a) — Pojem ‚závod‘ — Způsoby určení počtu propuštěných pracovníků“

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/8

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 30. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Spojené království – Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW) a B. Wilson v. WW Realisation 1 Ltd, v likvidaci, Ethel Austin Ltd a Secretary of State for Business, Innovation and Skills
   (Věc C-80/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Hromadné propouštění - Směrnice 98/59/ES - Článek 1 odst. 1 první pododstavec písm. a) - Pojem ‚závod‘ - Způsoby určení počtu propuštěných pracovníků“)
   (2015/C 213/12)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastnice původního řízení

      Žalobci: Union of Shop, Distributive and Allied Workers (USDAW) a B. Wilson

      Žalovaní: WW Realisation 1 Ltd, v likvidaci, Ethel Austin Ltd a Secretary of State for Business, Innovation and Skills

      Výrok

   Pojem „závod“ uvedený v čl. 1 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) bodě ii) směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění musí být vykládán týmž způsobem jako pojem „závod“ uvedený v písm. a) bodě i) téhož pododstavce.
   Článek 1 odst. 1 první pododstavec písm. a) bod ii) směrnice 98/59 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví informační a konzultační povinnost ve vztahu k zaměstnancům v případě propouštění, k němuž dochází u alespoň 20 zaměstnanců v období 90 dnů v jenom konkrétním závodu podniku, a nikoliv v případě, kdy je tohoto počtu 20 nebo více zaměstnanců během stejného období dosaženo ve všech závodech podniku dohromady nebo v jejich části.

      (1)  Úř. věst. C 151, 19.5.2014.