title: Věc F-20/07: Žaloba podaná dne 27. června 2007 – Marcuccio v. Komise

text:
               22.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/19

         Žaloba podaná dne 27. června 2007 – Marcuccio v. Komise
   (Věc F-20/07)
   (2007/C 223/34)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit v rozsahu, ve kterém je to nezbytné, rozhodnutí o zamítnutí žádosti ze dne 31. března 2006 a zaslané dne 4. dubna 2006 v části, ve které se uvedené rozhodnutí týká opožděnosti žádosti žalobce, aby se při vyměření a následném přiznání náhrady vztahující se na vyšetření uskutečněné dne 28. září 2005 uplatnil bod 4 článku XV přílohy I pravidel týkajících se nemocenského pojištění úředníků Evropských společenství (dále jen „pravidla“),

               —

               zrušit rozhodnutí, kterým byla zamítnuta žádost ze dne 31. března 2006,

               —

               zrušit v rozsahu, ve kterém je to nezbytné, vyúčtování č. 58, seznam č. 30001052 ze dne 24. května 2006,

               —

               zrušit v rozsahu, ve kterém je to nezbytné, zprávu ADMIN.B.2/MB/nb D(06) 27556 ze dne 30. listopadu 2006, obsahující inter alia rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování v reakci na stížnost ze dne 7. srpna 2006 a mající v podstatě stejný předmět jako tato žaloba,

               —

               uložit žalované, aby žalobci zaplatila náhradu příspěvku do výše 100 % léčebných nákladů, jejichž náhradu požaduje od Společného režimu na základě žádosti ze dne 31. března 2006, rozdíl mezi částku 720,45 eur zaplacenou žalobcem a částkou 396,36 eur, která mu byla nahrazena, anebo nižší částku, kterou Soud bude považovat za oprávněnou a spravedlivou z tohoto titulu, zvýšit úroky ode dne 8. dubna 2006 na výši 10 % ročně a s roční kapitalizací anebo ve výši kapitalizace a se splatností, kterou bude Soud považovat za spravedlivou,

               —

               uložit žalované v rozsahu, v kterém je to nezbytné, aby zaplatila žalobci dlužnou částku ve smyslu bodu 4 článku XV přílohy I pravidel ve vztahu k vyšetření vykonanému dne 28. září 2005, zvýšit tyto úroky ode dne 4. dubna 2006 na výši 10 % ročně a s roční kapitalizací anebo ve výši kapitalizace a se splatností, kterou bude Soud považovat za spravedlivou,

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žaloba je podána vzhledem k tomu, že žalovaná odmítla uhradit žalobci příspěvek do výše 100 % léčebných nákladů, které mu vznikly, a uplatnit při vyměření náhrady ve vztahu k lékařskému vyšetření ze dne 28. září 2005 bod 4 článku XV přílohy I pravidel týkajících se nemocenského pojištění úředníků Evropských společenství.
   Žalobce uvádí na podporu své argumentace tři žalobní důvody:

               1)

               absolutní nedostatek odůvodnění, jakož i absolutní nedostatek šetření, jelikož vůbec neuvádí, proč žalovaná zamítla žádost žalobce;

               2)

               zjevně nesprávné právní posouzení, protože patologický stav žalobce je srovnatelný se situacemi ve smyslu článku 72 služebního řádu úředníků, právo na náhradu léčebných nákladů do výše 100 %;

               3)

               porušení povinnosti péče a řádné správy, jelikož žalovaná opomněla zohlednit vyúčtování úroků žalobce a dopustila se mnoha souvisejících nezákonných aktů.


title: Věc F-47/06: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 13. prosince 2006 – Aimi a další v. Komise ( Úředníci — Povyšování — Vývoj služby — Služební řád ve znění použitelném k  1. květnu 2004 — Přechod k nové struktuře kariéry — Akt s obecnou působností — Rovné zacházení — Aktivní procesní legitimace )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/49

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 13. prosince 2006 – Aimi a další v. Komise
   (Věc F-47/06) (1)

   („Úředníci - Povyšování - Vývoj služby - Služební řád ve znění použitelném k 1. květnu 2004 - Přechod k nové struktuře kariéry - Akt s obecnou působností - Rovné zacházení - Aktivní procesní legitimace“)
   (2006/C 331/109)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Nicola Aimi (Evere, Belgie) a další (zástupci: A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Berardis-Kayser a K. Herrmann, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení individuálních rozhodnutí, kterými byly zamítnuty žádosti žalobců směřující k tomu, aby orgán oprávněný ke jmenování přijal přechodná opatření k zajištění rovného zacházení a jejich nabytých práv v rámci období pro povýšení 2005 a následujících období.
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 154, 1.7.2006.


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne  17. listopadu 2005  ve věci C-22/05: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 93/104/ES — Pracovní podmínky — Úprava pracovní doby — Neprovedení směrnice ve stanovené lhůtě)

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/16

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 17. listopadu 2005
   ve věci C-22/05: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 93/104/ES - Pracovní podmínky - Úprava pracovní doby - Neprovedení směrnice ve stanovené lhůtě)
   (2006/C 36/30)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-22/05, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 25. ledna 2005Komise Evropských společenství, (zmocněnci: G. Rozet a N. Yerell) proti Belgickému království (zmocněnec: M. Wimmer), Soudní dvůr (šestý senát), ve složení J.-P. Puissochet, zastupující předseda šestého senátu, S. von Bahr a A. Borg Barthet (zpravodaj), soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 17. listopadu 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Belgické království tím, že vyloučilo osoby zaměstnané na trzích a jarmarcích z působnosti vnitrostátních opatření provádějících směrnici Rady 93/104/ES ze dne 23. listopadu 1993 o některých aspektech úpravy pracovní doby, nesplnilo své povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 1 odst. 3 a článku 17 této směrnice.

               2.

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Věc C-206/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. ledna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Georg Köck v. Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb ( „Ochrana spotřebitele — Nekalé obchodní praktiky vůči spotřebitelům na vnitřním trhu — Právní úprava členského státu, která stanoví předchozí povolení k vyhlášení výprodeje“ )

text:
               2.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. ledna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Georg Köck v. Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb
   (Věc C-206/11) (1)

   (Ochrana spotřebitele - Nekalé obchodní praktiky vůči spotřebitelům na vnitřním trhu - Právní úprava členského státu, která stanoví předchozí povolení k vyhlášení výprodeje)
   2013/C 63/03
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Georg Köck

      Žalovaný: Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberster Gerichtshof — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. L 149, s. 22) a zejména jejího čl. 3 odst. 1 a čl. 5 odst. 5 — Právní úprava členského státu, která stanoví předchozí povolení k vyhlášení výprodeje

      Výrok

   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby vnitrostátní soud nařídil ukončení obchodní praktiky, na kterou se příloha I této směrnice nevztahuje, pouze z důvodu, že uvedená praktika nebyla předmětem předchozího povolení příslušného správního orgánu, aniž by sám provedl posouzení nekalé povahy dotčené praktiky s ohledem na kritéria uvedená v článcích 5 až 9 uvedené směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 226, 30.7.2011.


title: Věc F-1/13: Žaloba podaná dne 3. ledna 2013 — ZZ v. Europol

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/33

         Žaloba podaná dne 3. ledna 2013 — ZZ v. Europol
   (Věc F-1/13)
   2013/C 79/56
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: J.-J. Ghosez, advokát)

      Žalovaný: Evropský policejní úřad (Europol)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Europolu neobnovit smlouvu žalobkyně na dobu neurčitou a uložení Europolu zaplatit rozdíl mezi platem, který by mohla nadále pobírat u Europolu a jakoukoliv jinou náhradou, která by jí skutečně byla přiznána.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí přijaté žalovaným dne 29. února 2012, kterým žalovaný informuje žalobkyni, že neobnoví její smlouvu na dobu určitou, která končí ke dni 31. května 2012;

               —

               uložit žalovanému zaplatit rozdíl mezi částkou platu, na který by mohla mít nárok, pokud by mohla zůstat ve funkci, a částkou platu, honorářů, podpory v nezaměstnanosti a jakékoliv jiné náhrady, kterou skutečně pobírala od 1. června 2012 místo platu, který pobírala jako dočasný zaměstnanec;

               —

               uložit Europolu náhradu všech nákladů řízení.


title: Věc C-60/12: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. listopadu 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vrchního soudu v Praze — Česká republika) — řízení o výkonu rozhodnutí o peněžité sankci vydaného vůči Mariánu Balážovi ( „Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech — Rámcové rozhodnutí 2005/214/SVV — Uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut —  „Soud, který je příslušný též v trestních věcech“ —  „Unabhängiger Verwaltungssenat“ v rakouském právu — Povaha a rozsah přezkumu prováděného soudem vykonávajícího členského státu“ )

text:
               11.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/5

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. listopadu 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vrchního soudu v Praze — Česká republika) — řízení o výkonu rozhodnutí o peněžité sankci vydaného vůči Mariánu Balážovi
   (Věc C-60/12) (1)

   (Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2005/214/SVV - Uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut - „Soud, který je příslušný též v trestních věcech“ - „Unabhängiger Verwaltungssenat“ v rakouském právu - Povaha a rozsah přezkumu prováděného soudem vykonávajícího členského státu)
   2014/C 9/07
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Vrchní soud v Praze

      Účastník původního řízení

   Marián Baláž

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Vrchní soud v Praze — Výklad čl. 1 písm. a) bodu iii) rámcového rozhodnutí Rady 2005/214/SVV ze dne 24. února 2005 o uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut (Úř. věst. L 76, s. 16) — Pojem „soud, který je příslušný též v trestních věcech“ — „Unabhängiger Verwaltungssenat“ v rakouském právu — Pojem „příležitost k projednání věci“ před soudem ve smyslu čl. 1 písm. a) bodu iii) rámcového rozhodnutí — Rozsah

      Výrok

               1)

               Pojem „soud, který je příslušný též v trestních věcech“ uvedený v čl. 1 písm. a) bodě iii) rámcového rozhodnutí Rady 2005/214/SVV ze dne 24. února 2005 o uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut, ve znění rámcového rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009, je autonomním pojmem unijního práva a musí být vykládán v tom smyslu, že pod něj spadá každý soud, před nímž probíhá řízení naplňující základní znaky trestního řízení. Unabhängiger Verwaltungssenat in den Ländern (Rakousko) tato kritéria splňuje, a proto je třeba na něj pohlížet tak, že pod uvedený pojem spadá.

               2)

               Článek 1 písm. a) bod iii) rámcového rozhodnutí 2005/214, ve znění rámcového rozhodnutí 2009/299, musí být vykládán v tom smyslu, že na určitou osobu je třeba pohlížet tak, že měla příležitost k projednání věci před soudem, který je příslušný též v trestních věcech, i v případě, kdy byla povinna respektovat skutečnost, že před podáním opravného prostředku k soudu musí proběhnout správní řízení. Takový soud musí být plně příslušný k přezkoumání věci po právní stránce i po stránce skutkové.

      (1)  Úř. věst. C 109, 14.4.2012.


title: Věc F-127/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 10. prosince 2014 – Turkington v. Komise „Veřejná služba — Úředníci — Důchody — Převod nároků na důchod nabytých ve vnitrostátním důchodovém systému — Návrh na bonifikaci počtu let služby započitatelných pro důchod, který nebyl napaden ve stanovené lhůtě — Neexistence podstatných nových skutečností — Zjevná nepřípustnost“

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/50

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 10. prosince 2014 – Turkington v. Komise
   (Věc F-127/14)
   („Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Převod nároků na důchod nabytých ve vnitrostátním důchodovém systému - Návrh na bonifikaci počtu let služby započitatelných pro důchod, který nebyl napaden ve stanovené lhůtě - Neexistence podstatných nových skutečností - Zjevná nepřípustnost“)
   (2015/C 034/60)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Stephen Turkington (Trevír, Německo) (zástupce: A. Salerno, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a G. Gattinara, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise, kterým bylo odmítnuto provedení nového výpočtu bonifikace nároků na důchod nabytých žalobcem v unijním důchodovém systému na základě nových obecných prováděcích ustanovení k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu úředníků.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Stephen Turkington ponese vlastní náklady řízení.


title: Věci T-537/10 a T-538/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. listopadu 2012 — Adamowski v. OHIM — Fagumit (FAGUMIT) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní a obrazová ochranná známka Společenství FAGUMIT — Starší národní obrazová ochranná známka FAGUMIT — Relativní důvod neplatnosti — Článek 8 odst. 3 a čl. 165 odst. 4 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. listopadu 2012 — Adamowski v. OHIM — Fagumit (FAGUMIT)
   (Věci T-537/10 a T-538/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní a obrazová ochranná známka Společenství FAGUMIT - Starší národní obrazová ochranná známka FAGUMIT - Relativní důvod neplatnosti - Článek 8 odst. 3 a čl. 165 odst. 4 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 26/77
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ursula Adamowski (Hamburk, Německo) (zástupce: D. von Schultz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit sp. z o.o. (Fagumit) (Wolbrom, Polsko) (zástupci: M. Krekora, T. Targosz a P. Podrecki, advokáti)

      Předmět věci

   Dvě žaloby podané proti dvěma rozhodnutím prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 3. září 2010 (věci R 1002/2009-1 a R 1003/2009-1) týkající se dvou řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit sp. z o.o. a Ursulou Adamowski

      Výrok

               1)

               Věci T-537/10 a T-538/10 se spojují pro účely tohoto rozsudku.

               2)

               Žaloby se zamítají.

               3)

               Ursula Adamowski ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a společností Fabryka Węży Gumowych i Tworzyw Sztucznych Fagumit sp. z o.o. v řízení před Tribunálem.

      (1)  Úř. věst. C 30, 29.1.2011


title: Věc C-209/05: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 29. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/32

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 29. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-209/05) (1)

   (2006/C 224/63)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 171, 9.7.2005.


title: Věc T-372/11: Žaloba podaná dne 15. července 2011 — Basic v. OHIM — Repsol YPF (basic)

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/54

         Žaloba podaná dne 15. července 2011 — Basic v. OHIM — Repsol YPF (basic)
   (Věc T-372/11)
   2011/C 269/120
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Basic Aktiengesellschaft Lebensmittelhandel (Mnichov, Německo) (zástupce: D. Altenburg, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Repsol YPF, SA (Madrid, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 31. března 2011 ve věci R 1440/2010-1;

               —

               zamítl odvolání ve věci R 1440/2010-1 proti rozhodnutí o námitkách č. B 1384694;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „basic“ ve žluté, modré a červené barvě pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 4, 5, 16, 18, 21, 25, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 35, 39, 43, 44 a 45 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6752811.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: zápis ochranné známky Společenství č. 5648159 týkající se obrazové ochranné známky „BASIC“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 35, 37 a 39.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám ve vztahu k některým sporným službám zařazeným do třídy 35 a ke všem sporným službám zařazeným do třídy 39. Zamítnutí námitek ve vztahu k ostatním službám zařazeným do třídy 35.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení rozhodnutí námitkového oddělení v rozsahu, ve kterém byly zamítnuty námitky ve vztahu k některým službám zařazeným do třídy 35. Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství pro tyto služby a zamítnutí odvolání ve vztahu k ostatním službám zařazeným do třídy 35.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, neboť odvolací senát dospěl k nesprávnému závěru, že mezi přihlašovanou a namítanou ochrannou známkou existuje nebezpečí záměny.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 18. listopadu 2004 ve věci C-87/04: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/17/ES — Reorganizace a likvidace pojišťoven — Neprovedení směrnice ve stanovené lhůtě)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/8

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 18. listopadu 2004
   ve věci C-87/04: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/17/ES - Reorganizace a likvidace pojišťoven - Neprovedení směrnice ve stanovené lhůtě)
   (2005/C 19/14)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-87/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 23. února 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnci: E. Traversa a P. Léouffre) proti Belgickému království (zmocněnkyně: E. Dominkovits), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení J. N. Cunha Rodrigues, úřadující předseda čtvrtého senátu, M. Ilešič (zpravodaj) a E. Levits, soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 18. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu 2001/17/ES ze dne 19. března 2001 o reorganizaci a likvidaci pojišťoven, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 85, 3.4.2004.


title: Věc T-516/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. prosince 2009 Luigim Marcucciem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 21. prosince 2009 ve věci F-122/07, Marcuccio v. Komise

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/40

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. prosince 2009 Luigim Marcucciem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 21. prosince 2009 ve věci F-122/07, Marcuccio v. Komise
   (Věc T-516/09 P)
   2010/C 51/75
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               v každém případě: zrušit napadené usnesení v plném rozsahu a bez výjimky;

               —

               určit, že žaloba podaná v prvním stupni, která vedla k vydání napadeného usnesení, byla přípustná v celém svém rozsahu a bez výjimky;

               —

               primárně: vyhovět v plném rozsahu a bez výjimky návrhu navrhovatele obsaženému v žalobě podané v prvním stupni;

               —

               uložit odpůrkyni náhradu všech nákladů vynaložených navrhovatelem v souvislosti se všemi řízeními zahájenými do dnešní doby v této věci;

               —

               podpůrně: vrátit věc Soudu pro veřejnou službu, v jiném složení senátu, aby znovu meritorně rozhodl;

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tento kasační opravný prostředek je namířen proti usnesení vydanému dne 7. října 2009 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-122/07. V tomto usnesení Soud částečně odmítl jako zjevně nepřípustnou a ve zbývající části zamítl jako zjevně neopodstatněnou žalobu, jejímž cílem bylo zrušit rozhodnutí, kterým odpůrkyně zamítla žádost navrhovatele o prošetření některých událostí, k nimž došlo během let 2001 a 2003, jakož i uložit odpůrkyni náhradu škody, která mu tímto vznikla.
   Na podporu svých návrhových žádání navrhovatel uvádí zkreslení a zkroucení skutkového stavu v napadeném usnesení, jakož i nesprávný výklad a uplatnění povinnosti odůvodnění aktů.


title: Věc C-277/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Session (Scotland), Edinburgh — Spojené království) — The Commissioner for Her Majesty's Revenue & Customs v. RBS Deutschland Holdings GmbH ( „Šestá směrnice o DPH — Nárok na odpočet daně — Nákup motorových vozidel a používání pro účely leasingu — Rozdíly mezi daňovými systémy dvou členských států — Zásada zákazu zneužití“ )

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Session (Scotland), Edinburgh — Spojené království) — The Commissioner for Her Majesty's Revenue & Customs v. RBS Deutschland Holdings GmbH
   (Věc C-277/09) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Nárok na odpočet daně - Nákup motorových vozidel a používání pro účely leasingu - Rozdíly mezi daňovými systémy dvou členských států - Zásada zákazu zneužití)
   2011/C 63/10
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Session (Scotland), Edinburgh

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: The Commissioner for Her Majesty's Revenue Customs

      Žalovaná: RBS Deutschland Holdings GmbH

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Court of Session (Scotland), Edinburgh — Výklad čl. 17 odst. 3 písm. a) směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Operace prováděné s jediným záměrem získat daňové zvýhodnění — Leasing motorových vozidel ve Spojeném království poskytovaný německou dceřinnou společností banky se sídlem ve Spojeném království

      Výrok

               1)

               Za takových okolností, o jaké se jedná ve věci v původním řízení, musí být čl. 17 odst. 3 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně vykládán v tom smyslu, že členský stát není oprávněn zamítnout žádost osoby povinné k dani o odpočet daně z přidané hodnoty odvedené na vstupu z koupě zboží uskutečněné v tomto členském státě, pokud bylo toto zboží použito pro účely leasingových plnění uskutečněných v jiném členském státě, z pouhého důvodu, že plnění uskutečněná na výstupu nevedla v druhém členském státě k platbě daně z přidané hodnoty.

               2)

               Za takových okolností, o jaké se jedná ve věci v původním řízení, kdy se společnost se sídlem v jednom členském státě rozhodne poskytovat prostřednictvím své dceřiné společnosti se sídlem v jiném členském státě leasing zboží třetí společnosti se sídlem v prvním členském státě s cílem zamezit tomu, aby musela být z úhrad za tato plnění odvedena daň z přidané hodnoty, přičemž tato plnění jsou v prvním členském státě kvalifikována jako poskytování služeb pronájmu uskutečněná ve druhém členském státě a ve druhém členském státě jako dodání zboží uskutečněná v prvním členském státě, nebrání zásada zákazu zneužití tomu, aby byl uplatněn nárok na odpočet daně z přidané hodnoty uznanému v čl. 17 odst. 3 písm. a) směrnice 77/388.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc C-410/05: Žaloba podaná dne  21. listopadu 2005  Komisí Evropských společenství proti Řecké republice

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/20

         Žaloba podaná dne 21. listopadu 2005 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice
   (Věc C-410/05)
   (2006/C 36/40)
   Jednací jazyk: řečtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 21. listopadu 2005 žaloba směřující proti Řecké republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou G. Zavvosem a G. Braunem, členy právní služby, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/97/ES ze dne 4. prosince 2001, kterou se mění směrnice Rady 91/308/EHS o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz (1), a v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 15. června 2003.

      (1)  Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 76.


title: Věc T-51/13: Žaloba podaná dne 30. ledna 2013 — Evropaïki Dynamiki v. EIB

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/26

         Žaloba podaná dne 30. ledna 2013 — Evropaïki Dynamiki v. EIB
   (Věc T-51/13)
   2013/C 86/44
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupce: B. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Evropská investiční banka

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               uložil EIB povinnost zaplatit žalobkyni částku ve výši 536 610,22 eur jako náhradu škody, kterou žalobkyně utrpěla v důsledku ztráty příležitosti uzavřít rámcovou dohodu, spolu s vyrovnávacími úroky od 31. ledna 2008 do vydání rozsudku v této věci a úroky z prodlení od vydání rozsudku v tomto sporu do úplného zaplacení;

               —

               uložil EIB povinnost zaplatit žalobkyni částku ve výši 150 000 eur jako exemplární náhradu škody, spolu s vyrovnávacími úroky od 31. ledna 2008 do vydání rozsudku v této věci a úroky z prodlení od vydání rozsudku v tomto sporu do úplného zaplacení;

               —

               uložil EIB náhradu nákladů řízení vzniklých žalobkyni.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobkyně u Tribunálu Evropské unie na základě čl. 340 druhého pododstavce SFEU, ve spojení s článkem 266 SFEU, domáhá náhrady škody, kterou utrpěla v důsledku protiprávního chování Evropské investiční banky (dále jen „EIB“).
   Tato škoda vznikla, když — jak bylo rozhodnuto v rozsudku Tribunálu ze dne 20. září 2011, Evropaïki Dynamiki v. EIB, T-461/08 — EIB protiprávně odmítla nabídku předloženou žalobkyní v rámci zadávacího řízení, jehož předmětem bylo uzavření rámcové dohody týkající se poskytování služeb.
   V tomto kontextu se žalobkyně domáhá zaprvé náhrady škody vzniklé v důsledku ztráty příležitosti uzavřít rámcovou dohodu jako prostředku navrácení v předešlý stav a zadruhé exemplární náhrady škody z důvodu protiprávního a zneužívajícího chování EIB vůči žalobkyni.
   Žalobkyně tvrdí, že co se týče její náhrady škody, jsou splněny podmínky pro vznik mimosmluvní odpovědnosti EIB, jak jsou vykládány judikaturou.


title: Věc C-371/05: Žaloba podaná dne  7. října 2005  Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/8

         Žaloba podaná dne 7. října 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-371/05)
   (2006/C 10/17)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 7. října 2005 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou C. Cattabriga jakož i X. Lewisem a L. Visaggiem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               rozhodl, že Italská republika tím, že jelikož Comune di Mantova zadala, přímo a bez předchozího zveřejnění odpovídajícího oznámení o zakázce v Úředním věstníku Evropských společenství, zakázku na správu, údržbu a rozvoj své informační služby společnosti A.S.I. S.p.A., porušila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice 92/50/EHS, a zejména z článku 11 a čl. 15 odst. 2 této směrnice;

               —

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:

               1.

               Na základě stížnosti se Komise dozvěděla o smlouvě uzavřené dne 2. prosince 1997, na základě které Comune di Mantova zadala přímo a bez předchozího zveřejnění oznámení o zakázce zakázku na správu, údržbu a rozvoj své informační služby společnosti Azienda Servizi Informatici („A.S.I.“) S.p.A., jejímž je akcionářem. Tato smlouva byla uzavřena na dobu 15 let do 31. prosince 2012.

               2.

               Komise tvrdí, že zadání společnosti A.S.I. S.p.A. provádění informační služby Comune di Mantova je veřejnou zakázkou na služby, na kterou se použije směrnice Rady 92/50/EHS (1) ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby. V projednávané věci bylo tudíž třeba použít postupy podle této směrnice o zadávání veřejné zakázky, a zejména zveřejnit odpovídající oznámení o vyhlášení zakázky v Úředním věstníku Evropských společenství na základě článku 11 a čl. 15 odst. 2 této směrnice.

               3.

               Navíc podle žalobkyně italské úřady nepředložily dostatečné důvody za účelem prokázání, že s ohledem na celek právních vztahů mezi Comune a společnosti, které bylo zadáno poskytování služeb, jakož i s ohledem na činnost prováděnou posledně uvedenou, je přezkoumávané zadání poskytování služeb zcela „vnitřní“ (In House Providing) činností, jež je vyloučena z rámce použití směrnic Společenství o veřejných zakázkách.

      (1)  Úř. věst. L 209, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 322.


title: Věc C-578/08: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. března 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State — Nizozemí) — Rhimou Chakroun v. Minister van Buitenlandse Zaken ( Právo na sloučení rodiny — Směrnice 2003/86/ES — Pojem ,využití systému sociální pomoci — Pojem sloučení rodiny — Založení rodiny )

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/13

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. března 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State — Nizozemí) — Rhimou Chakroun v. Minister van Buitenlandse Zaken
   (Věc C-578/08) (1)

   („Právo na sloučení rodiny - Směrnice 2003/86/ES - Pojem „,využití systému sociální pomoci“ - Pojem „sloučení rodiny“ - Založení rodiny“)
   2010/C 113/17
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Rhimou Chakroun

      Žalovaný: Minister van Buitenlandse Zaken

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Raad van State — Výklad čl. 2 písm. d) a čl. 7 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2003/86/ES ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny (Úř. věst. L 251, s. 12; Zvl. vyd. 19/06 s. 224) — Pojmy „využití systému sociální pomoci“ a „sloučení rodiny“

      Výrok

               1)

               Výraz „využití systému sociální pomoci“ uvedený v čl. 7 odst. 1 návětí a písm. c) směrnice Rady 2003/86/ES ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny musí být vykládán v tom smyslu, že členskému státu nedovoluje přijmout úpravu ohledně sloučení rodiny, jíž toto sloučení není povoleno osobě, která o ně usiluje a prokázala stálé a pravidelné finanční příjmy, jež jsou dostatečné k uhrazení jejích vlastních potřeb i potřeb jejích rodinných příslušníků, která by však vzhledem k výši svých příjmů mohla využít zvláštní pomoc určenou k pokrytí zvláštních, individuálně určených nezbytných životních nákladů, úlevy na poplatcích stanovené územně správními celky v závislosti na příjmu nebo opatření na podporu příjmu v rámci obecní politiky pro osoby s nízkými příjmy („minimabeleid“).

               2)

               Směrnici 2003/86, a zejména její čl. 2 návětí a písm. d), je třeba vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která při uplatňování požadavku příjmu podle čl. 7 odst. 1 návětí a písm. c) směrnice rozlišuje podle toho, zda rodinné vztahy vznikly před vstupem osoby usilující o sloučení rodiny na území hostitelského členského státu, nebo až poté.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc T-180/08 P: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 10. listopadu 2009 — Tiralongo v. Komise ( Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Neprodloužení smlouvy na dobu určitou — Žaloba na náhradu škody — Původ újmy — Povinnost Soudu pro veřejnou službu uvést odůvodnění )

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/27

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 10. listopadu 2009 — Tiralongo v. Komise
   (Věc T-180/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Neprodloužení smlouvy na dobu určitou - Žaloba na náhradu škody - Původ újmy - Povinnost Soudu pro veřejnou službu uvést odůvodnění“)
   2010/C 11/53
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Giuseppe Tiralongo (Ladispoli, Itálie) (zástupci: F. Sciaudone, R. Sciaudone a S. Frazzani, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci, ve spolupráci s S. Corongiuem, advokátem)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 6. března 2008, Tiralongo v. Komise (F-55/07, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí), domáhající se zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Giuseppe Tiralongo ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 171, 5.7.2008.


title: Věc T-476/14: Žaloba podaná dne 26. června 2014 – Poal Investments XXI a další v. Komise

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/49

         Žaloba podaná dne 26. června 2014 – Poal Investments XXI a další v. Komise
   (Věc T-476/14)
   2014/C 261/77
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Poal Investments XXI, SL (Madrid, Španělsko); Poal Investments XXII, SL (Madrid); Naviera Cabo Vilaboa C-1658, AIE (Madrid), a Naviera Cabo Domaio C-1659, AIE (Madrid) (zástupci: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém soubor opatření, která podle něj představují takzvaný španělský systém zdanění leasingu („SEAF“), kvalifikuje jako novou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               podpůrně zrušil články 1 a 4 napadeného rozhodnutí, které jako příjemce údajných podpor a jako jediné adresáty příkazu k navrácení určuje investory AIE (hospodářských zájmových sdružení);

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém v rozporu s obecnými zásadami unijního práva nařizuje vrácení údajných podpor;

               —

               zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém rozhoduje o legalitě soukromých smluv mezi investory a dalšími subjekty, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou tytéž, jaké byly uvedeny ve věci T-700/13, Bankia v. Komise.


title: Věc C-158/09: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 20. května 2010 — Evropská komise v. Španělské království ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2003/88/ES — Úprava pracovní doby — Pracovníci, kteří nejsou civilními zaměstnanci veřejnoprávního orgánu — Neprovedení ve stanovené lhůtě“ )

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/12

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 20. května 2010 — Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-158/09) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2003/88/ES - Úprava pracovní doby - Pracovníci, kteří nejsou civilními zaměstnanci veřejnoprávního orgánu - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   2010/C 179/19
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: I. Martinez del Peral Cagigal a M. van Beek, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království (zástupce: B. Plaza Cruz, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 1 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 299, s. 9; Zvl. vyd. 05/04, s. 381) a čl. 18 písm. a) směrnice Rady 93/104/ES ze dne 23. listopadu 1993 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 307, s. 18; Zvl. vyd. 05/02, s. 197), zachovaného článkem 27 odst. 1 směrnice 2003/88, ve spojení s přílohou I částí B téže směrnice — Pracovníci, kteří nejsou civilními zaměstnanci veřejnoprávních orgánů

      Výrok

               1)

               Španělské království tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo veškeré právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby, pokud jde o civilní zaměstnance veřejnoprávních orgánů, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 1 odst. 3 uvedené směrnice.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 180, 1.8.2009.


title: Věc C-622/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. listopadu 2013 Castel Frères SAS proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. září 2013 ve věci T-320/10, Fürstlich Castell’sches Domänenamt Albrecht Fürst zu Castell-Castell v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. listopadu 2013 Castel Frères SAS proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. září 2013 ve věci T-320/10, Fürstlich Castell’sches Domänenamt Albrecht Fürst zu Castell-Castell v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-622/13 P)
   2014/C 24/29
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Castel Frères SAS (zástupci: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, advokáti)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Fürstlich Castell’sches Domänenamt Albrecht Fürst zu Castell-Castell

      Návrhová žádání navrhovatelky

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2013 ve věci T-320/10,

               —

               zamítnout žalobu na neplatnost podanou Fürstlich Castell’sches Domänenamt Albrecht Fürst zu Castell-Castell proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. května 2010 ve věci R 962/2009-2,

               —

               uložit Úřadu a další účastnici řízení náhradu nákladů vzniklých před Tribunálem a Soudním dvorem

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když zamítl její návrh, aby žaloba podaná Tribunálu byla odmítnuta jako nepřípustná z důvodu „abus de droit“, jehož se dopustila další účastnice řízení. Tvrzení navrhovatelky se opírá o zkreslení důkazů. Její tvrzení je založeno taktéž na nesprávném výkladu role zneužití práv v řízeních před orgány Evropské unie. Toto tvrzení dále vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění daného rozhodnutí, jelikož Tribunál neuvedl důvody pro odmítnutí argumentů navrhovatelky.
   Navrhovatelka dále uvádí, že Tribunál porušil čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce Společenství (1) tím, že použil chybná právní kritéria, když určil, že ochranná známka navrhovatelky nebyla řádně zapsána.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství
   Úř. věst L 78, s. 1.


title: Věc C-406/06: Usnesení Soudního dvora ze dne 8. února 2007 – Landtag Schleswig-Holstein v. Komise Evropských společenství ( Žaloba na neplatnost — Zjevná nepříslušnost Soudního dvora — Vrácení Soudu prvního stupně )

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/15

         Usnesení Soudního dvora ze dne 8. února 2007 – Landtag Schleswig-Holstein v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-406/06) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Zjevná nepříslušnost Soudního dvora - Vrácení Soudu prvního stupně“)
   (2007/C 95/25)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Landtag Schleswig-Holstein (zástupci: S. Laskowski a J. Caspar, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise ze dne 10. března 2006 a 23. června 2006, kterými se žalobci zamítá umožnění přístupu k dokumentu SEC (2005) 420 ze dne 22. března 2005, který obsahuje právní rozbor týkající se návrhu rámcového rozhodnutí, projednávaného v Radě, o uchovávání údajů zpracovaných a uložených v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo údajů ve veřejných komunikačních sítích za účelem prevence, vyšetřování, odhalování a stíhání trestných činů včetně terorismu (dokument Rady 8958/04 CRIMORG 36 TELECOM 82)
   Výrok

               1)

               Věc Landtag Schleswig-Holstein v. Komise (C-406/06) se vrací Soudu prvního stupně Evropských společenství.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 294, 2.12.2006.


               18.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 455/15

         Žaloba podaná dne 22. října 2014 Kontrolním úřadem ESVO proti Islandu
   (Věc E-21/14)
   (2014/C 455/10)
   Dne 22. října 2014 podal Kontrolní úřad ESVO, zastoupený zplnomocněnými zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese Rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgie) Markusem Schneiderem a Clémence Perrinovou, žalobu k Soudnímu dvoru ESVO proti Islandu.
   Kontrolní úřad ESVO požaduje, aby Soudní dvůr ESVO:

               1.

               prohlásil, že nepřijetím opatření nutných k provedení aktu uvedeného v kapitole IV bodě 4 přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU ze dne 19. května 2010 o uvádění spotřeby energie a jiných zdrojů na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie a v normalizovaných informacích o výrobku) a začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě nebo neoznámením těchto opatření Kontrolnímu úřadu ESVO ve stanovené lhůtě nesplnil Island své povinnosti podle tohoto aktu a podle článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               uložil Islandu nést náklady tohoto řízení.

      Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               v této žalobě se uvádí, že Island nejpozději do 18. února 2014 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 18. prosince 2013 týkajícímu se skutečnosti, že islandský stát do svého vnitrostátního právního řádu neprovedl směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU ze dne 19. května 2010 o uvádění spotřeby energie a jiných zdrojů na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie a v normalizovaných informacích o výrobku („akt“), uvedenou v kapitole IV bodě 4 přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do této dohody protokolem 1 k uvedené dohodě,

               —

               Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že Island nesplnil své povinnosti podle článku 16 aktu a článku 7 Dohody o EHP, neboť ve stanovené lhůtě nepřijal opatření nutná k provedení aktu nebo tato opatření neoznámil Kontrolnímu úřadu ESVO.


title: Věc T-556/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. března 2015 – Slovenská pošta v. Komise „Hospodářská soutěž — Zneužití dominantního postavení — Slovenské trhy služeb tradiční pošty a služeb hybridní pošty — Rozhodnutí konstatující porušení čl. 86 odst. 1 ES, ve spojení s článkem 82 ES — Výhradní právo distribuovat hybridní poštu — Zásada řádné správy — Povinnost uvést odůvodnění — Právo být vyslechnut — Vymezení trhu — Rozšíření monopolu — Článek 86 odst. 2 ES — Právní jistota — Legitimní očekávání“

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. března 2015 – Slovenská pošta v. Komise
   (Věc T-556/08) (1)

   („Hospodářská soutěž - Zneužití dominantního postavení - Slovenské trhy služeb tradiční pošty a služeb hybridní pošty - Rozhodnutí konstatující porušení čl. 86 odst. 1 ES, ve spojení s článkem 82 ES - Výhradní právo distribuovat hybridní poštu - Zásada řádné správy - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Vymezení trhu - Rozšíření monopolu - Článek 86 odst. 2 ES - Právní jistota - Legitimní očekávání“)
   (2015/C 155/22)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Slovenská pošta a.s. (Banská Bystrica, Slovensko) (zástupci: původně O. Brouwer, C. Schillemans a M. Knapen, poté O. Brouwer a P. Schepens a nakonec O. Brouwer a A. Pliego Selie, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně R. Sauer, A. Tokár a A. Antoniadis, poté R. Sauer, A. Tokár a C. Vollrath, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Slovenská republika (zástupkyně: B. Ricziová, zmocněnkyně)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Cromwell a.s. (Bratislava, Slovensko); Slovak Mail Services a.s. (Bratislava); Prvá Doručovacia a.s. (Bratislava) (zástupci: původně M. Maier a P. Werner, poté P. Werner, advokáti); a ID Marketing Slovensko s.r.o., dříve TNT Post Slovensko s.r.o. (Bratislava) (zástupci: původně J. Ellison, solicitor, a T. Rybár, advokát, poté T. Rybár a I. Pecník, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2008) 5912 final ze dne 7. října 2008 o slovenských právních předpisech týkajících se služeb hybridní pošty (věc COMP/39.562 – Slovenské poštovní právo).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Slovenská pošta a.s. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, jakož i společnostmi Cromwell a.s., Slovak Mail Services a.s., Prvá Doručovacia a.s. a ID Marketing Slovensko s.r.o.

               3)

               Slovenská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc T-642/15: Žaloba podaná dne 13. listopadu 2015 – Cieśla v. Parlament

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/56

         Žaloba podaná dne 13. listopadu 2015 – Cieśla v. Parlament
   (Věc T-642/15)
   (2016/C 048/64)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Wojciech Cieśla (Varšava, Polsko) (zástupkyně: N. Pirc Musar, advokátka)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu A(2015)8463 C ze dne 14. září 2015, kterým se zamítá potvrzující žádost žalobce o zpřístupnění určitých dokumentů s informacemi o cestovních výdajích, denních příspěvcích, příspěvcích na všeobecné výdaje a výdaje na personální politiku členů Evropského parlamentu;

               —

               uložil Parlamentu náhradu nákladů vynaložených žalobcem podle článků 134 a 100 jednacího řádu Tribunálu včetně nákladů případných vedlejších účastníků řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení 1049/2001 (1) ve spojení s článkem 8 písm. b) nařízení 45/2001 (2), neboť požadované osobní údaje nejsou chráněny právními předpisy Společenství.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení 1049/2001 ve spojení s článkem 8 písm. b) nařízení 45/2001, neboť přístup k požadovaným informacím byl odmítnut, ačkoli byly podmínky pro zpřístupnění splněny.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení obecné povinnosti zkoumat každý jednotlivý dokument stanovené v článcích 2 a 4 nařízení 1049/2001 ve spojení s čl. 6 odst. 3 nařízení 1049/2001.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 6) nařízení 1049/2001, neboť odepření přístupu k části požadovaných dokumentů bylo neodůvodněné.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění podle čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 nařízení 1049/2001, neboť se Parlament nevyjádřil ke všem argumentům žalobce.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 102).


title: Věc C-59/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná cour d'appel de Nancy (Francie) dne 9. února 2011 — Association Kokopelli v. Graines Baumaux SAS

text:
               16.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná cour d'appel de Nancy (Francie) dne 9. února 2011 — Association Kokopelli v. Graines Baumaux SAS
   (Věc C-59/11)
   2011/C 120/08
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Nancy

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Association Kokopelli

      Žalovaná: Graines Baumaux SAS

      Předběžná otázka

   Jsou směrnice Rady 98/95/ES (1), 2002/53/ES (2) a 2002/55/ES (3), jakož i směrnice Komise 2009/145 (4) platné s ohledem na základní práva a zásady Evropské unie, a sice na právo na svobodný výkon hospodářské činnosti, na zásady proporcionality, rovného zacházení nebo zákazu diskriminace, volného pohybu zboží a s ohledem na závazky přijaté podle Mezinárodní smlouvy o rostlinných genetických zdrojích pro výživu a zemědělství, zejména pokud stanoví omezení produkce a uvádění starých odrůd osiv a rostlin na trh?

      (1)  Směrnice Rady 98/95/ES ze dne 14. prosince 1998, kterou se mění směrnice 66/400/EHS, 66/401/EHS, 66/402/EHS, 66/403/EHS, 69/208/EHS, 70/457/EHS a 70/458/EHS o uvádění osiva řepy, osiva pícnin, osiva obilovin, sadby brambor, osiva olejnin a přadných rostlin a osiva zeleniny na trh a o Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin, pokud se týká konsolidace vnitřního trhu, geneticky modifikovaných rostlinných odrůd a genetických zdrojů rostlin (Úř. věst. L 1999, L 25, s. 1).

      (2)  Směrnice Rady 2002/53/ES ze dne 13. června 2002 o Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin (Úř. věst. L 193, s. 1).

      (3)  Směrnice Rady 2002/55/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva zeleniny na trh (Úř. věst. L 193, s. 33).

      (4)  Směrnice Komise 2009/145/ES ze dne 26. listopadu 2009, kterou se stanovují některé odchylky pro povolování krajových odrůd zeleniny a odrůd zeleniny, které se tradičně pěstují v určitých místech a oblastech a jsou ohroženy genetickou erozí, a odrůd zeleniny, které samy o sobě nemají hodnotu pro obchodní pěstování zeleniny, ale jsou vyšlechtěny pro pěstování za zvláštních podmínek, a pro uvádění osiva těchto odrůd na trh (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 312, s. 44).


title: Věc F-73/13: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 17. března 2015 – AX v. ECB „Veřejná služba — Zaměstnanci ECB — Disciplinární řízení — Disciplinární sankce — Propuštění — Právo se v řízení účinně bránit — Přístup k disciplinárnímu spisu — Přístup k informacím a dokumentům ostatních útvarů — Přiměřená lhůta — Legalita složení disciplinární komise — Zhoršení sankce v porovnání s navrhovanou sankcí — Povinnost uvést odůvodnění — Vedení útvaru — Zjevně nesprávné posouzení — Přiměřenost sankce — Polehčující okolnosti — Přitěžující okolnosti — Námitka protiprávnosti“

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/43

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 17. března 2015 – AX v. ECB
   (Věc F-73/13) (1)

   („Veřejná služba - Zaměstnanci ECB - Disciplinární řízení - Disciplinární sankce - Propuštění - Právo se v řízení účinně bránit - Přístup k disciplinárnímu spisu - Přístup k informacím a dokumentům ostatních útvarů - Přiměřená lhůta - Legalita složení disciplinární komise - Zhoršení sankce v porovnání s navrhovanou sankcí - Povinnost uvést odůvodnění - Vedení útvaru - Zjevně nesprávné posouzení - Přiměřenost sankce - Polehčující okolnosti - Přitěžující okolnosti - Námitka protiprávnosti“)
   (2015/C 146/57)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: AX (zástupce: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: M. López Torres a E. Carlini, zmocněnci, a B. Wägenbaur, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o odvolání žalobce na základě disciplinárního postihu za závažné porušení povinností a návrh na náhradu nemajetkové újmy, která mu údajně vznikla.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               AX ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou centrální bankou.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21.9.2013, s. 33.


title: Věc C-486/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalsko) dne 22. září 2011 — Jonathan Rodrigues Esteves v. Seguros Allianz Portugal, S.A.

text:
               3.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalsko) dne 22. září 2011 — Jonathan Rodrigues Esteves v. Seguros Allianz Portugal, S.A.
   (Věc C-486/11)
   2011/C 355/16
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal da Relação de Guimarães

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Jonathan Rodrigues Esteves

      Odpůrkyně: Seguros Allianz Portugal, S.A.

      Předběžné otázky

               a)

               Má být článek 1a třetí směrnice (90/232/EHS) (1) o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel doplněný článkem 4 páté směrnice (2005/14/ES) (2) vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě (jak vyplývá z článků 505 a 570 portugalského Código Civil), podle níž povinné pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel nekryje odpovědnost za škodu na zdraví a majetkovou škodu způsobenou cyklistovi v dopravní nehodě, jejímiž účastníky jsou motorové vozidlo a cyklista, jestliže je nehoda výlučně důsledkem chování cyklisty?

               b)

               V případě kladné odpovědi, tedy pokud je toto vyloučení náhrady škody v rozporu s právem Společenství, brání výklad uvedených směrnic vnitrostátní právní úpravě, která tuto náhradu škody omezuje nebo snižuje s ohledem na podíl zavinění cyklisty na jedné straně a rizika vyplývajícího z provozu motorového vozidla na straně druhé na vzniku nehody?

      (1)  Úř. věst. L 129, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 33.

      (2)  Úř. věst. L 149, s. 14.


title: Věc T-326/13: Žaloba podaná dne 18. června 2013 — Komise v. Thales développement et coopération

text:
               12.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/7

         Žaloba podaná dne 18. června 2013 — Komise v. Thales développement et coopération
   (Věc T-326/13)
   2013/C 298/12
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a B. Conte, zmocněnci, ve spolupráci s N. Coutrelisem, advokátem)

      Žalovaná: Thales développement et coopération SAS (Vélizy Villacoublay, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               uložil společnosti Thales, aby Evropské komisi vrátila veškeré částky získané na základě smluv NEMECEL a DREAMCAR, tedy v případě smlouvy NEMECEL částku ve výši 700 335,66 eur včetně splatných úroků a v případě smlouvy DREAMCAR částku ve výši 812 821,43 eur včetně splatných úroků;

               —

               uložil Thales náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na základě vyšetřování vedeného Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) Komise v žalobě založené na článku 272 SFEU navrhuje, aby Tribunál žalované uložil, aby jí vrátila veškeré částky získané její bývalou dceřinou společností SRTI (SRTI System, Industrial Process Department), která se stala nejprve společností SODETEG (Société d’Études Techniques et d’Entreprises Générales SA) a poté společností THALESEC (Thales Engineering and Consulting), v rámci dvou smluv o výzkumu zvaných „NEMECEL“ a „DREAMCAR“.
   Komise uvádí, že dotčené částky byly získány neoprávněně v důsledku závažných finančních nesrovnalostí, nedodržení smluvních závazků a porušení základních právních pravidel. Dceřiná společnost žalované především uvedla příliš vysoké náklady, když fakturovala neodpracované hodiny.


title: Věc T-416/06 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 26. února 2007 – Sumitomo Chemical Agro Europe v. Komise ( Řízení o předběžných opatřeních — Návrh na odklad vykonatelnosti — Směrnice 91/414/EHS — Nedostatek naléhavosti )

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/43

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 26. února 2007 – Sumitomo Chemical Agro Europe v. Komise
   (Věc T-416/06 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Návrh na odklad vykonatelnosti - Směrnice 91/414/EHS - Nedostatek naléhavosti“)
   (2007/C 95/89)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sumitomo Chemical Agro Europe SAS (Saint-Didier-au-Mont-d'Or, Francie) (zástupci: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Žalovaná: Komise evropských společenství (zástupci: L. Parpala a B. Doherty, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh směřující jednak k pozastavení platnosti určitých ustanovení směrnice 2006/132/ES Komise ze dne 11. prosince 2006, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky procymidon (Úř. věst. L 349, s. 22), a jednak k přijetí určitých přechodných opatření.
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-558/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. prosince 2012 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 21. září 2012 ve věci T-278/12, Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. prosince 2012 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 21. září 2012 ve věci T-278/12, Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-558/12 P)
   2013/C 32/17
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) (zástupce: A. Pohlmann, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG, Lidl Stiftung & Co. KG

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek se domáhá,

               —

               Aby byl napadený rozsudek zrušen;

               —

               Aby byly žalobkyni v prvním stupni uloženy náklady jak řízení v prvním stupni, tak řízení o kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Předložený kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku Tribunálu ze dne 21. září 2012 ve věci T-278/10, kterým Tribunál zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 24. března 2010 (Věc R 770/2009-1).
   Navrhovatelka opírá kasační opravný prostředek o tři důvody kasačního opravného prostředku:

               Zaprvé poukazuje na porušení čl. 8 odst. 1 nařízení č. 207/2009 (1), neboť Tribunál zrušil rozhodnutí odvolacího senátu kvůli chybějícímu přezkoumání zvýšené rozlišovací způsobilosti, i když jsou podle vlastního tvrzení Tribunálu kolidující označení odlišná, takže již z tohoto důvodu nemůže dojít k nebezpečí záměny.

               Zadruhé uplatňuje navrhovatelka porušení čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009 ve spojení s čl. 64 odst. 1 uvedeného nařízení, jelikož tato ustanovení stanoví, že by se společnost Wesergold Getränkeindustrie musela dovolávat zvýšené rozlišovací způsobilosti ochranných známek uplatněných na podporu námitek, což očividně neodpovídá skutečnostem. Wesergold Getränkeindustrie opustila argument, že rozlišovací způsobilost byla zvýšena užíváním, již v průběhu námitkového řízení, nejpozději však v řízení o odvolání. Opačné tvrzení Tribunálu, že Wesergold Getränkeindustrie ještě v řízení o odvolání uplatňovala rozlišovací způsobilost zvýšenou užíváním, představuje zjevné zkreslení skutkového stavu, pro které není zapotřebí žádných nových důkazů.

               Zatřetí je rozsudek v rozporu s ustálenou judikaturou, podle které nemůže pochybení vést ke zrušení rozhodnutí, pokud zřejmě nemá na rozhodnutí žádný vliv. Otázka zvýšené rozlišovací způsobilosti je irelevantní pro rozhodnutí nejen kvůli Tribunálem výslovně zjištěné rozdílnosti znaků, ale též proto, že Wesergold Getränkeindustrie v dokumentech předložených v řízení o námitkách již prima facie nepředložila žádný důkaz o zvýšení rozlišovací schopnosti užíváním. Tribunál měl krátce přezkoumat relevanci těchto dne 10. března 2008 předložených důkazních prostředků, které byly zřejmě nedostatečné, aby zabránil zbytečnému protahování řízení a růstu nákladů řízení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství; Úř. věst.. L 78, s. 1.


title: Věc C-322/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bolzano (Itálie) dne 13. června 2013 — Ulrike Elfriede Grauel Rüffer v. Kateřina Pokorná

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bolzano (Itálie) dne 13. června 2013 — Ulrike Elfriede Grauel Rüffer v. Kateřina Pokorná
   (Věc C-322/13)
   (2013/C 226/16)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Tribunale di Bolzano

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Ulrike Elfriede Grauel Rüffer

      Žalovaná: Kateřina Pokorná

      Předběžná otázka

   Brání výklad článků 18 a 21 SFEU použití ustanovení vnitrostátního práva, jako jsou zde sporná ustanovení, která opravňují k používání německého jazyka v civilních řízeních zahájených před soudy provincie Bolzano pouze italské státní příslušníky s bydlištěm v provincii Bolzano, a nikoli i příslušníky jiných členských států EU, nezávisle na jejich bydlišti v provincii Bolzano?


title: Věc C-401/08: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 2. dubna 2009 — Komise Evropských společenství v. Rakouská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 96/82/ES — Nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek — Článek 11 odst. 1 písm. c) — Vypracování vnějších havarijních plánů pro přijímání opatření vně závodů — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/19

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 2. dubna 2009 — Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-401/08) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 96/82/ES - Nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek - Článek 11 odst. 1 písm. c) - Vypracování vnějších havarijních plánů pro přijímání opatření vně závodů - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   2009/C 141/32
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Schima a A. Sipos, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupce: E. Riedl, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 11 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek, ve znění směrnice 2003/105/ES (Úř. věst. L 10, s. 13; Zvl. vyd. 05/02, s. 410) — Nevypracování spolehlivých vnějších havarijních plánů pro přijímání opatření vně závodů

      Výrok

               1)

               Rakouská republika tím, že nezabezpečila vypracování vnějších havarijních plánů pro všechny závody podléhající ustanovení článku 9 směrnice Rady 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/105/ES ze dne 16. prosince 2003, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 11 odst. 1 písm. c) této směrnice.

               2)

               Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 327, 20.12.2008.


title: Věc C-304/07: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 9. října 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Directmedia Publishing GmbH v. Albert-Ludwigs-Universität Freiburg ( Směrnice 96/9/ES — Právní ochrana databází — Zvláštní právo — Pojem vytěžování obsahu databáze )

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/9

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 9. října 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Directmedia Publishing GmbH v. Albert-Ludwigs-Universität Freiburg
   (Věc C-304/07) (1)

   („Směrnice 96/9/ES - Právní ochrana databází - Zvláštní právo - Pojem ‚vytěžování‘ obsahu databáze“)
   (2008/C 301/17)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesgerichtshof
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Directmedia Publishing GmbH

      Žalovaná: Albert-Ludwigs-Universität Freiburg
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesgerichtshof – Výklad čl. 7 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES ze dne 11. března 1996 o právní ochraně databází (Úř. věst. L 77, s. 20) – Přenos dat z chráněné databáze do jiné databáze, který je po podrobném přezkoumání dat prováděn jednotlivě bez kopírování – Kvalifikace takového přenosu dat jako „vytěžování“ ve smyslu směrnice 96/9/ES
   Výrok
   Přenos prvků chráněné databáze do jiné databáze na základě prohlížení první databáze na obrazovce a individuálního posouzení prvků v ní obsažených může představovat „vytěžování“ ve smyslu článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES ze dne 11. března 1996 o právní ochraně databází, pokud – což je na předkládajícím soudu, aby ověřil – tato operace odpovídá přenosu podstatné části obsahu chráněné databáze, posouzené kvalitativním nebo kvantitativním způsobem, nebo přenosům nepodstatných částí, které svým opakovaným a systematickým charakterem mohou vést ke znovuvytvoření podstatné části tohoto obsahu.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc T-446/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. srpna 2016 CC proti rozsudku vydanému dne 21. července 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-9/12 RENV, CC v. Parlament

text:
               10.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. srpna 2016 CC proti rozsudku vydanému dne 21. července 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-9/12 RENV, CC v. Parlament
   (Věc T-446/16 P)
   (2016/C 371/24)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: CC (Bridel, Lucembursko) (zástupce: G. Maximini, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil kasační opravný prostředek za přípustný a opodstatněný,

               —

               zrušil tak rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 21. července 2016 ve věci F-9/12 RENV (CC v. Evropský parlament), s výjimkou bodu 3 výroku, týkajícího se nákladů řízení,

               —

               uznal tak mimosmluvní odpovědnost Evropského parlamentu za chyby ve správě seznamu vhodných kandidátů, na němž navrhovatelka figuruje, a povinnost uhradit újmu, která z toho plyne,

               —

               rozhodl tak v souladu s návrhovými žádáními přednesenými navrhovatelkou v prvním stupni,

               —

               v důsledku toho rozhodl takto:

                           —

                           Rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 21. července 2016 ve věci F-9/12 RENV (CC v. Evropský parlament) se zrušuje s výjimkou bodu 3 výroku, týkajícího se nákladů řízení.

                           —

                           Evropskému parlamentu se ukládá zaplatit navrhovatelce částku 749 449,30 EUR jako náhradu majetkové újmy, vyčíslené pro období od prosince 2003 do prosince 2011, plus důchodové pojištění, a pro následující období až do doby dosažení věku stanoveného pro odchod do důchodu měsíční částky odpovídající platu úředníků skupiny AD zařazených druhým rokem do platové třídy AD 9 platového stupně 2 a zohledňující běžný služební postup úředníka této platové třídy, doplněné odpovídajícími odvody na důchodové a zdravotní pojištění, to vše navýšené o úroky z prodlení stanovené na základě sazby Evropské centrální banky navýšené o 2 procentní body.

                           —

                           Ve zbývající části se Evropskému parlamentu ukládá zaplatit navrhovatelce částku 70 000 EUR jako náhradu nemajetkové újmy.

                           —

                           Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada veškerých nákladů řízení vynaložených navrhovatelkou v tomto řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka šest důvodů kasačního opravného prostředku.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení námitky nepřípustnosti nových důkazních návrhů:

                           —

                           zkreslení skutkových okolností, nedostatek odůvodnění, porušení požadavku nestrannosti a práva na spravedlivý proces (čl. 47 druhý pododstavec Listiny základních práv Evropské unie), porušení zásady nemo potest venire contra factum proprium a zkreslení skutečností týkajících se údajné opožděnosti nových důkazních návrhů,

                           —

                           opomenutí uznat porušení zásady transparentnosti a loajální spolupráce Parlamentu se Soudem,

                           —

                           zjevně nesprávné posouzení změny označení seznamu vhodných kandidátů z EUR/A/151/98 na EUR/A/151.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení neexistence právní kvalifikace a odůvodnění rozhodnutí generálního tajemníka ze dne 19. května 2005 a z nesplnění povinností plynoucích ze zrušujícího rozsudku Tribunálu Evropské unie:

                           —

                           neexistence právní kvalifikace rozhodnutí generálního tajemníka ze dne 19. května 2005,

                           —

                           nesplnění povinností plynoucích ze zrušujícího rozsudku T-457/13 P.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází ze zkreslení skutečností týkajících se dopisů EPSO.

               4.

               Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází ze zkreslení dopisu Parlamentu ze dne 15. října 2007 ohledně tvrzení, že navrhovatelka byla informována o skartaci svého spisu z výběrového řízení.

               5.

               Pátý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení právní kvalifikace rozhodnutí předsedy Evropského parlamentu ze dne 25. února 2003.

               6.

               Šestý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesplnění povinností plynoucích ze zrušujícího rozsudku ohledně určení újmy.


title: Věc T-429/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  15. března 2006  – Valero Jordana v. Komise ( Úředníci — Jmenování — Oprava zařazení do platové třídy — Článek 31 odst. 2 služebního řádu )

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/18

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. března 2006 – Valero Jordana v. Komise
   (Věc T-429/03) (1)

   („Úředníci - Jmenování - Oprava zařazení do platové třídy - Článek 31 odst. 2 služebního řádu“)
   (2006/C 108/29)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Gregorio Valero Jordana (Uccle, Belgie) (zástupci: N. Lhoëst a É. De Schietere de Lophem, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Joris a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, advokátem)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise ze dne 19. prosince 2002, kterým se žalobce s konečnou platností zařazuje do platové třídy A7 platového stupně 3 a v případě potřeby zrušení rozhodnutí Komise ze dne 9. září 2003, kterým se zamítá stížnost žalobce, a podpůrně předložení některých dokumentů;
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 59, 6.3.2004.


title: Věc T-47/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. ledna 2014 — Goldsteig Käsereien Bayerwald v. OHIM — Vieweg (goldstück) ( „Ochranná známka společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství goldstück — Starší slovní ochranná známka Společenství GOLDSTEIG — Relativní důvod zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/20

      Rozsudek Tribunálu ze dne 29. ledna 2014 — Goldsteig Käsereien Bayerwald v. OHIM — Vieweg (goldstück)
      (Věc T-47/13) (1)

      (Ochranná známka společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství goldstück - Starší slovní ochranná známka Společenství GOLDSTEIG - Relativní důvod zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
      (2014/C 71/35)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH (Cham, Německo) (zástupce: S. Biagosch, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Poch, zmocněnec)

         Další častnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Christin Vieweg (Sonneberg, Německo) (zástupce: J. Pröll, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 14. listopadu 2012 (věc R 2589/2011-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH a Christin Vieweg.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení

         (1)  Úř. věst. C 86, 23.3.2013.


title: Věc T-300/14 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 4. září 2014 — Fricopan Back v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Vnitrostátní podpora výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů — Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v oblasti státních podpor — Návrh na odklad vykonatelnosti — Fumus boni juris“

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/27

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 4. září 2014 — Fricopan Back v. Komise
   (Věc T-300/14 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Vnitrostátní podpora výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů - Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v oblasti státních podpor - Návrh na odklad vykonatelnosti - Fumus boni juris“)
   (2014/C 431/48)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Fricopan Back GmbH Immekath (Klötze, Německo) (zástupci: T. Volz a B. Wißmann, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na pozastavení právních účinků rozhodnutí, kterým Komise zahájila formální vyšetřovací řízení v oblasti státních podpor týkající se německého zákona o obnovitelných zdrojích energie.

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-112/08: Žaloba podaná dne 13. března 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/24

         Žaloba podaná dne 13. března 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-112/08)
   (2008/C 128/42)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. A. Rabanal Suárez a P. Dejmek, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Španělsko tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES (1) ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu, a zejména s těmito jejími ustanoveními: čl. 68 odst. 3, článkem 72, čl. 73 odst. 3, článkem 74, články 99, 100 a 101, články 110 až 114, články 118 a 119, články 124 až 127, články 129 až 132, článkem 133, článkem 136, články 144 a 145, článkem 149, článkem 152, čl. 154 odst. 1, článkem 155, přílohou V, přílohou VI (s výjimkou části I), přílohou VII až XII (s výjimkou částí I, II a III přílohy X), a v každém případě tím, že je neoznámilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice 2006/48/ES do vnitrostátního práva uplynula dne 31. prosince 2006.

      (1)  Úř. věst. L 177, s. 1.


title: Věc T-182/10: Žaloba podaná dne 19. dubna 2010 — AISCAT v. Komise

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/54

      Žaloba podaná dne 19. dubna 2010 — AISCAT v. Komise
      (Věc T-182/10)
      (2010/C 161/85)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Associazione Italiana delle Società Concessionarie per la costruzione e l’esercizio di Autostrade e Trafori stradali (AISCAT) (Řím, Itálie) (zástupce: M. Maresca, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání žalobce

                  —

                  zrušit rozhodnutí Evropské komise ze dne 10. února 2010.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Tato žaloba směřuje ke zrušení rozhodnutí obsaženého v dopise Evropské komise z února 2010, ve kterém je vyloučeno případné porušení článku 87 Smlouvy o ES (nyní článek 107 SFEU) Italskou republikou tím, že výstavbu a správu úseku dálnice („Passante di Mestre“) zadala bez výběrového řízení smíšené soukromo-veřejné společnosti CAV S.p.A. (akciová společnost založená paritně mezi ANAS S.p.A. a Regione Veneto) a tuto výstavbu financovala prostřednictvím zvýšením sazeb ve stanicích vybírajících mýtné na paralelním a konkurenčním úseku dálnice.
      Důvody na podporu porušení článku 87 Smlouvy o ES (nyní článek 107 SFEU) Italskou republikou jsou dva.
      Zaprvé skutečnost, že Italská republika výstavbu a správu „Passante di Mestre“ zadala přímo CAV na základě čl. 2 odst. 290 zákona č. 244 ze dne 24. prosince 2007, představuje státní podporu vzhledem k tomu, že podmínky pro výběrové řízení in house splněny nebyly a osoba, jíž byla zakázka zadána, je smíšenou společností, která má neoprávněné konkurenční zvýhodnění z důvodu svých statutárních charakteristik a vedení. CAV totiž z 50 % vlastní ANAS, která, třebaže hraje roli veřejného regulačního orgánu, rovněž vykonává činnosti podniku (výstavba a správa dálnic) na trhu, který sama reguluje a na kterém je sama zadavatelem.
      Zadruhé skutečnost, že Italská republika schválila dohodu uzavřenou mezi ANAS (jakožto zadavatelem) a CAV, která se týká financování „Passante di Mestre“ prostřednictvím zvýšení sazeb ve stanicích vybírajících mýtné na paralelním a konkurenčním úseku dálnice, představuje státní podporu ve prospěch CAV.
      Zvýšení sazeb totiž představovalo nástroj, který umožňuje odklonit provoz motorových vozidel na nový úsek dálnice („Passante di Mestre“), a zároveň vyvolalo snížení provozu na konkurenčním úseku („Tangenziale di Mestre“), kterého se týká uvedené zvýšení. Předmětem podpory tedy není samotná částka vyplývající ze zvýšení sazeb, ale konkurenční zvýhodnění, které CAV těží z tohoto zvýšení, přičemž koncesionářským společnostem „Tangenziale di Mestre“ naproti tomu vzniká ztráta.


title: Věc C-45/06: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. března 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht des Landes Brandenburg – Německo) – Campina GmbH & Co., dříve TUFFI Campina emzett GmbH v. Hauptzollamt Frankfurt (Oder) (Mléko a mléčné výrobky — Doplňková dávka — Minimální překročení lhůty pro oznámení souhrnné zprávy o výkazech — Peněžitá sankce — Nařízení (EHS) č. 536/93, ve znění nařízení (ES) č. 1001/98 — Článek 3 odst. 2 druhý pododstavec — Nařízení (ES) č. 1392/2001 — Článek 5 odst. 3 — Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 — Článek 2 odst. 2 druhá věta — Zásada zpětného použití mírnějšího trestu)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/12

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. března 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht des Landes Brandenburg – Německo) – Campina GmbH & Co., dříve TUFFI Campina emzett GmbH v. Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
   (Věc C-45/06) (1)

   (Mléko a mléčné výrobky - Doplňková dávka - Minimální překročení lhůty pro oznámení souhrnné zprávy o výkazech - Peněžitá sankce - Nařízení (EHS) č. 536/93, ve znění nařízení (ES) č. 1001/98 - Článek 3 odst. 2 druhý pododstavec - Nařízení (ES) č. 1392/2001 - Článek 5 odst. 3 - Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 - Článek 2 odst. 2 druhá věta - Zásada zpětného použití mírnějšího trestu)
   (2007/C 95/19)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht des Landes Brandenburg
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Campina GmbH & Co., dříve TUFFI Campina emzett GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Finanzgericht des Landes Brandenburg – Platnost čl. 2 odst. 2 druhého pododstavce nařízení komise (EHS) č. 536/93 ze dne 9. března 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla týkající se doplňkové dávky v odvětví mléka a mléčných výrobků (Úř. věst. L 57, s. 12), ve znění nařízení č. 1001/98 ze dne 13. května 1998 (Úř. věst. L 142, s. 22) – Sankce za nedodržení lhůty pro každoroční oznámení výkazů jednotlivých producentů – Minimální překročení lhůty – Zásada proporcionality
   Výrok
   Vnitrostátní soud musí respektovat zásadu zpětného použití mírnějšího trestu, má-li uložit sankci za jednání, které není v souladu s pravidly stanovenými právní úpravou Společenství.
   Pokud jde o takové minimální překročení stanovené lhůty, o jaké se jedná v původním řízení, je režim peněžitých sankcí stanovený v čl. 5 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 1392/2001 ze dne 9. července 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 3950/92, kterým se zavádí doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků, méně přísný než režim stanovený v čl. 3 odst. 2 druhém pododstavci první odrážce nařízení Komise (EHS) č. 536/93 ze dne 9. března 1993, kterým se stanoví prováděcí pravidla týkající se doplňkové dávky v odvětví mléka a mléčných výrobků, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1001/98 ze dne 13. května 1998.

      (1)  Úř. věst. C 154, 1.7.2006.


title: Věc T-281/13: Žaloba podaná dne 24. května 2013 — GOLAM v. OHIM meta Fackler Arzneimittel (METABIOMAX)

text:
               27.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/15

         Žaloba podaná dne 24. května 2013 — GOLAM v. OHIM meta Fackler Arzneimittel (METABIOMAX)
   (Věc T-281/13)
   2013/C 215/21
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sofia Golam (Atény, Řecko) (zástupce: N. Trovas, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: meta Fackler Arzeimittel GmbH (Springe, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               vyhověl této žalobě za účelem zrušení rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 14. března 2013 ve věci R 2022/2011-2;

               —

               zamítl námitku další účastnice řízení před odvolacím senátem a vyhověl žádosti žalobkyně v plném rozsahu, a

               —

               uložil další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladu tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „METABIOMAX“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 16 a 30 — ochranná známka Společenství č. 8885261

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: německá slovní ochranná známka „metabiarex“ zapsaná pod číslem 857721, pro výrobky třídy 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009 ze dne 26. února 2009


title: Věc C-452/07: Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 3. září 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Health Research Inc.

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/22

         Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 3. září 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Health Research Inc.
   (Věc C-452/07) (1)

   (2008/C 313/36)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 297, 8.12.2007.


title: Věc C-397/03 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  18. května 2006  – Archer Daniels Midland Co., Archer Daniels Midland Ingredients Ltd v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh se syntetickým lyzinem — Pokuty — Pokyny o metodě stanovování pokut — Zákaz zpětné účinnosti — Zásada non bis in idem — Rovné zacházení — Obrat, který může být zohledněn)

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. května 2006 – Archer Daniels Midland Co., Archer Daniels Midland Ingredients Ltd v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-397/03 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh se syntetickým lyzinem - Pokuty - Pokyny o metodě stanovování pokut - Zákaz zpětné účinnosti - Zásada non bis in idem - Rovné zacházení - Obrat, který může být zohledněn)
   (2006/C 165/03)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající opravný prostředek: Archer Daniels Midland Co. a Archer Daniels Midland Ingredients Ltd (zástupci: C. O. Lenz, advokát, a E. Batchelor, L. Martin Alegi a M. Garcia, solicitors)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: R. Lyal, zmocněnec, a J. Flynn, QC)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 9. července 2003, Archer Daniels Midland a Archer Daniels Midland Ingredients v. Komise (T-224/00), kterým se částečně zamítá návrh na zrušení nebo snížení pokuty uložené rozhodnutím Komise ze dne 7. června 2000, v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (Věc COMP/36.545/F3 – Aminokyseliny)
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Archer Daniels Midland Co. a Archer Daniels Midland Ingredients Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 275, 15.11.2003.