title: Věc T-278/05: Žaloba podaná dne 20. července 2005 The Black & Decker Corporation proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/59

         Žaloba podaná dne 20. července 2005 The Black & Decker Corporation proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc T-278/05)
   (2005/C 217/118)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 20. července 2005 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) The Black & Decker Corporation, se sídlem v Towson, Maryland (Spojené státy americké), zastoupenou P. Harrisem, advokátem.
   Atlas Copco Aktiebolag, se sídlem ve Stockholmu (Švédsko), byla rovněž účastníkem řízení před odvolacím senátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 3. května 2005 (Věc R 792/2004-1);

               —

               prohlásil námitkové řízení B623 688 za nepřípustné;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů vynaložených žalobkyní v průběhu tohoto řízení a řízení o odvolání.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               Žalobkyně

               Dotčená ochranná známka Společenství:

               Obrazová barevná ochranná známka v černé a žluté barvě ve třídě 7 (ruční přenosné elektrické nářadí atd.)

               Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Nezapsané ochranné známky nebo označení, používané v obchodním styku ve všech členských státech pro elektrické nářadí

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Zamítnutí námitek z důvodu jejich nepřípustnosti

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zrušení napadeného rozhodnutí a vrácení věci námitkovému oddělení k novému projednání

               Žalobní důvody:

               Žalobkyně tvrdí, že námitky měly být prohlášeny za nepřípustné, jelikož neurčovaly dostatečně jasně dovolávané starší ochranné známky a označení v rozporu s pravidlem 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/1995 (1)

      (1)   Nařízení Rady (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství, Úř. věst. L 303, 15.12.1995, s. 1.


title: Věc T-279/10: Žaloba podaná dne 21. června 2010 — K-Mail Order v. OHIM — IVKO (MEN’Z)

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/45

         Žaloba podaná dne 21. června 2010 — K-Mail Order v. OHIM — IVKO (MEN’Z)
   (Věc T-279/10)
   ()
   2010/C 234/81
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: K-Mail Order GmbH & Co. KG (Pforzheim, Německo) (zástupkyně: T. Zeiher, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: IVKO Industrieprodukt-Vertriebskontakt GmbH (Baar-Wanderath, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. března 2010 ve věci R 746/2009-1;

               —

               vyhovět námitce podané proti napadenému zápisu ochranné známky Společenství, podpůrně vrátit věc k dalšímu projednání odvolacímu senátu;

               —

               uložit účastníku řízení, který nebude mít ve věci úspěch, náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: IVKO Industrieprodukt-Vertriebskontakt GmbH.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka MEN’Z pro výrobky zařazené do tříd 9, 14 a 18.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: V Německu v obchodním styku pro výrobky zařazené do tříd 14, 18 a 25 používaná obchodní značka „WENZ“.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 4 ve spojení s čl. 41 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), jakož i čl. 76 odst. 1, protože obchodní značka žalobkyně má více než místní význam.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-161/06: Žaloba podaná dne 23. června 2006 – ARBOS v. Komise

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/30

         Žaloba podaná dne 23. června 2006 – ARBOS v. Komise
   (Věc T-161/06)
   (2006/C 212/54)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: ARBOS, Gesellschaft für Musik und Theater (Klagenfurt, Rakousko) (zástupce: H. Karl, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               uložit žalované, aby žalobkyni na účet jejího právního zástupce zaplatila 38 545,42 eur společně s úroky ve výši 12 % ode dne 1. ledna 2001 a 27 618,91 eur společně s úroky ve výši 12 % ode dne 1. března 2003;

               —

               uložit žalované, aby žalobkyni uhradila částku 26 459,38 eur netto za náklady postupu před zahájením soudního řízení, jakož i náklady tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně požaduje, aby jí Evropská Komise v souladu s článkem 288 ES poskytla náhradu škody, která jí měla vzniknout neoprávněným zadržením peněžitých podpor. Svůj nárok opírá o dvě smlouvy o podpoře, které byly uzavřeny v roce 2000 a 2002 na podporu kultury a jejichž přílohy v obou případech obsahují rozhodčí doložku.


title: Věc T-358/17: Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Mubarak v. Rada

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/71

         Žaloba podaná dne 31. května 2017 – Mubarak v. Rada
   (Věc T-358/17)
   (2017/C 239/83)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Káhira, Egypt) (zástupci: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, Barrister, G. Martin, M. Rushton a C. Enderby Smith, Solicitors)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/411 ze dne 18. března 2016, kterým se mění rozhodnutí 2011/172/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (dále jen „napadené rozhodnutí“; Úř. věst. 2017, L 76, s. 22), a prováděcí nařízení Rady (EU) 2017/491 ze dne 21. března 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 270/2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (dále jen „napadené nařízení“; Úř. věst. 2017, L 76, s. 10), v rozsahu, v němž se vztahují na žalobce;

               —

               určil, že čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (dále jen „rozhodnutí“; Úř. věst. 2011, L 76, s. 63) a čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (dále jen „nařízení“; Úř. věst. 2011, L 76, s. 4) jsou nepoužitelné v rozsahu, v němž se vztahují na žalobce, a v důsledku toho zrušil rozhodnutí (SZBP) 2016/411 v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobce, a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že čl. 1 odst. 1 rozhodnutí a čl. 2 odst. 1 nařízení jsou protiprávní, protože a) postrádají platný právní základ a/nebo b) porušují zásadu proporcionality.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práv žalobce na základě článku 6 SEU ve spojení s články 2 a 3 SEU a články 47 a 48 Listiny základních práv Evropské unie v důsledku toho, že Rada předpokládala, že soudní řízení v Egyptě je v souladu se základními lidskými právy

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Rada se dopustila nesprávného posouzení, když měla za to, že kritérium pro zařazení žalobce do čl. 1 odst. 1 rozhodnutí a čl. 2 odst. 1 nařízení bylo splněno.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Rada porušila právo žalobce na obhajobu a právo na řádnou správu a účinný soudní přezkum. Rada zejména neposoudila pečlivě a nestranně, zda tvrzené důvody, které měly odůvodňovat opětovné zařazení, byly opodstatněné ve světle vyjádření žalobce, které učinil před opětovným zařazením.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Rada neodůvodněně a nepřiměřeně porušila základní práva žalobce, včetně jeho práva na ochranu vlastnictví a dobré pověsti. Dopad napadeného rozhodnutí a napadeného nařízení na žalobce je dalekosáhlý, jak pokud jde o jeho majetek, tak pokud jde o jeho pověst v celosvětovém měřítku. Rada neprokázala, že zmrazení aktiv a hospodářských zdrojů žalobce souvisí s jakýmkoliv legitimním cílem, nebo je jím odůvodněno, a tím spíše ani to, že je takovému cíli přiměřené.


title: Věc T-87/11: Žaloba podaná dne 18. února 2011 — GRP Security v. Účetní dvůr

text:
               16.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/13

         Žaloba podaná dne 18. února 2011 — GRP Security v. Účetní dvůr
   (Věc T-87/11)
   2011/C 120/33
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: GRP Security (Bertrange, Lucembursko) (zástupce: G. Osch, advokát)

      Žalovaný: Účetní dvůr Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               vyhověl žalobním důvodům, které žalobkyně uplatňuje v rámci projednávané žaloby,

               —

               vyhradil žalobkyni právo doplnit později jakékoli právní a skutkové důvody a předložit důkazní návrhy,

               —

               prohlásil projednávanou žalobu po formální stránce za přípustnou,

               —

               prohlásil projednávanou žalobu po meritorní stránce za opodstatněnou,

               —

               z výše uvedených důvodů zrušil napadená rozhodnutí,

               —

               vyhověl žalobkyni, která si vyhrazuje právo domáhat se náhrady škody způsobené protiprávním jednáním Účetního dvora,

               —

               uložil Účetnímu dvoru náhradu veškerých nákladů řízení,

               —

               vyhradil žalobkyni právo uplatňovat jakákoli další práva, vznášet jakékoli další nároky, a předkládat jakékoli žalobní důvody, či žaloby.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhá zrušení rozhodnutí Účetního dvora Evropské unie, kterým byla jednak žalobkyni uložena správní sankce spočívající ve vyloučení ze zakázek a grantů financovaných rozpočtem Evropské unie na dobu tří měsíců, a dále ukončena rámcová smlouva o poskytování služeb č. LOG/2026/10/2, nazvaná „různé bezpečnostní služby“.
   Na podporu žaloby žalobkyně uplatňuje tři důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality, práva na obhajobu a práva na spravedlivý proces v rozsahu, v němž žalobkyně jednala v dobré víře a nebyla odpovědná za falšování a nepravdivá prohlášení, kterých se dopustil jeden z jejích zaměstnanců, a v rozsahu, v němž Účetní dvůr mohl požádat o výměnu dotčeného zaměstnance namísto toho, aby ukončil smlouvu.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení v rozsahu, v němž Účetní dvůr nezohlednil všechny údaje ve spise.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článků 93, 94 a 96 finančního nařízení v rozsahu, v němž žalobkyně neposkytla žádné nesprávné informace a neučinila žádné nepravdivé prohlášení během zadávání dotčené veřejné zakázky.


title: Spojené věci T-65/10, T-113/10 a T-138/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2013 — Španělsko v. Komise ( „EFRR — Omezení finanční podpory — Operační programy cíle 1 (1994 — 1999), „Andalusie“ a  „Comunidad Valenciana“ — Operační program cíle 2 1997 — 1999), „Baskicko“ — Extrapolace“ )

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2013 — Španělsko v. Komise
   (Spojené věci T-65/10, T-113/10 a T-138/10) (1)

   (EFRR - Omezení finanční podpory - Operační programy cíle 1 (1994 - 1999), „Andalusie“ a „Comunidad Valenciana“ - Operační program cíle 2 1997 - 1999), „Baskicko“ - Extrapolace)
   2013/C 108/54
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupci: původně J. Rodríguez Cárcamo, poté A. Rubio González, abogados del Estado)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Steiblytė a J. Baquero Cruz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 9270 final ze dne 30. listopadu 2009, C(2009) 10678 final ze dne 23. prosince 2009 a C(2010) 337 final ze dne 28. ledna 2010, kterým byla omezena finanční podpora Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) původně poskytnutá ve prospěch operačního programu „Andalusie“ cíl 1 (1994–1999) podle rozhodnutí Komise C(94) 3456 ze dne 9. prosince 1994, operačního programu „Baskicko“ cíl 2 (1997 — 1999) podle rozhodnutí Komise C(1998) 121 ze dne 5. ledna 1998, a operačního programu „Comunidad Valenciana“ cíl 1 (1994 — 1999) podle rozhodnutí Komise C(1994) 3043/6 ze dne 25. listopadu 1994.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc T-254/12: Žaloba podaná dne 11. června 2012 — Kühne + Nagel International a další v. Komise

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/31

         Žaloba podaná dne 11. června 2012 — Kühne + Nagel International a další v. Komise
   (Věc T-254/12)
   2012/C 227/52
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kühne + Nagel International AG (Schindellegi, Švýcarsko), Kühne + Nagel Management AG (Schindellegi, Švýcarsko), Kühne + Nagel Ltd (Uxbridge, Spojené království), Kühne + Nagel Ltd (Šanghaj, Čína), Kühne + Nagel Ltd (Hongkong, Čína) (zástupci: U. Denzel, C. Klöppner a C. von Köckritz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil články 1, 2 a 3 rozhodnutí Komise C(2012) 1959 final ze dne 28. března 2012 ve věci COMP/39.462 — přepravní služby podle čl. 263 odst. 4 SFEU v rozsahu, v němž se dotýká žalobkyň;

               —

               podpůrně snížil pokuty uložené žalobkyním v článku 2 rozhodnutí;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise uložila žalobkyním pokuty z důvodu jejich účasti na čtyřech různých kartelových jednáních v souvislosti s přirážkami NES, AMS, CAF a PSS.
   Na podporu své žaloby v souvislosti se všemi dotčenými přirážkami předkládají žalobkyně následující žalobní důvody:

               —

               Uložení pokut žalobkyním je protiprávní v důsledku nesprávného posouzení. Komise jednak nesprávně určila obrat související s protiprávním jednáním, přičemž obrat, který vzala v úvahu, nemá s daným protiprávním jednáním přímou ani nepřímou souvislost. A jednak nesprávně nezohlednila polehčující okolnosti, které byly u žalobkyň dány.

               —

               Výše uložených pokut je v rozporu se zásadou proporcionality a čl. 49 odst. 3 Listiny základních práv Evropské unie. Vzhledem ke zvláštnostem odvětví přepravy jsou pokuty uložené Komisí zjevně nepřiměřené a jsou v rozporu s čl. 49 odst. 3 Listiny základních práv.

               —

               Byla porušena práva žalobkyň účinně se v řízení bránit tím, že Komise odmítla žádost o přístup ke spisu (spisu ve věci COMP/39.258) podanou dopisem ze dne 30. listopadu 2011, a omezila tím protiprávně práva žalobkyň účinně se v řízení bránit.

         Na podporu své žaloby v souvislosti s přirážkami NES a AMS nadto žalobkyně uplatňují následující žalobní důvody:

               —

               Obchod mezi členskými státy není ovlivněn. Komise nesprávně uplatnila příslušné právní předpisy, neboť nebyly splněny podmínky podle čl. 101 odst. 1 SFEU (ovlivnění obchodu mezi členskými státy).

               —

               Komise nesprávně uplatnila příslušné právní předpisy, jelikož měla nesprávně za to, že měla pravomoc stíhat porušení čl. 101 odst. 1 SFEU v oblasti letecké dopravy; Komise se každopádně dopustila nesprávného právního posouzení tím, že neudělila výjimku podle nařízení (EHS) č. 3975/87, kterým se stanoví postup pro použití pravidel hospodářské soutěže pro podniky v odvětví letecké dopravy. Právně nebylo možné, aby Komise ukládala za porušení čl. 101 odst. 1 SFEU pokuty, jelikož v době před 1. květnem 2004 neexistovalo pro odvětví letecké dopravy prováděcí nařízení, a na leteckou dopravu mezi Unií a třetími zeměmi se tudíž vztahovala výjimka („výjimka pro leteckou dopravu“).

               —

               Komise se dopustila nesprávného právního posouzení tím, že nesprávně posoudila délku protiprávního jednání žalobkyň. Komise nesprávně uplatnila příslušné právní předpisy a nedostatečně odůvodnila své rozhodnutí, pokud jde o počátek protiprávního jednání žalobkyň. Žalobkyně se účastnily jednání relevantních z hlediska kartelového práva souvisejících s přirážkou NES nejdříve od 4. listopadu 2002 a jednání relevantních z hlediska kartelového práva souvisejících s přirážkou AMS nejdříve od 21. října 2003.


title: Věc T-134/16: Žaloba podaná dne 29. března 2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées v. ECB

text:
               17.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/31

         Žaloba podaná dne 29. března 2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées v. ECB
   (Věc T-134/16)
   (2016/C 175/36)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées (Albi, Francie) (zástupce: H. Savoie, advokát)

      Žalovaná: Evropská centrální banka

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 29. ledna 2016 (ECB/SSM/2016 – 969500TJ5KRTCJQWXH05/100) přijaté na základě čl. 4 odst. 1 písm. e) nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 a na základě článků L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 a R. 612-29-3 francouzského měnového a finančního zákoníku.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby se žalobkyně dovolává čtyř žalobních důvodů, které jsou v zásadě totožné s důvody dovolávanými v rámci věci T-133/16, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence v. ECB, nebo jsou těmto důvodům podobné.


title: Věc T-351/06: Žaloba podaná dne 5. prosince 2006 – Dura Vermeer Groep v. Komise Evropských společenství

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/21

         Žaloba podaná dne 5. prosince 2006 – Dura Vermeer Groep v. Komise Evropských společenství
   (Věc T-351/06)
   (2007/C 20/30)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Dura Vermeer Groep NV (zástupce: M. Slotboom, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit čl. 1 písm. d) a čl. 2 písm. d) rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká odpovědnosti Dura Vermeer Groep, a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně napadá rozhodnutí Komise ze dne 13. září 2006 v řízení podle článku 81 ES (věc COMP/38.456 – Bitumen – NL), kterým jí byla uložena pokuta z důvodu porušení článku 81 ES.
   Na podporu své žaloby se žalobkyně nejprve dovolává toho, že Komise porušila čl. 81 odst. 1 ES a čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003. Podle žalobkyně je Komisí provedený výklad judikatury Soudního dvora a Soudu týkající se odpovědnosti mateřských společností za údajná protiprávní jednání dceřiných společností chybný. Komise proto žalobkyni podrobila příliš přísnému přezkumu. Komise kromě toho zkreslila popis skutkového stavu ohledně skutečných vztahů v koncernu Dura Vermeer. Komise proto neprokázala, že žalobkyně měla rozhodující vliv na jednání Vermeer Infrastructuur BV.
   Žalobkyně se zadruhé dovolává porušení podstatných formálních náležitostí článku 253 ES a povinnosti uvést odůvodnění.


title: Věc C-331/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (třetí senát) (Itálie) dne 5. července 2010 — E.On Produzione SpA v. Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (třetí senát) (Itálie) dne 5. července 2010 — E.On Produzione SpA v. Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas
   (Věc C-331/10)
   ()
   2010/C 346/42
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (třetí senát)

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: E.On Produzione SpA

      Žalovaná: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas

      Předběžná otázka

   Brání články 23, 43, 49 a 56 Smlouvy, jakož i čl. 11 odst. 2 a 6 a článek 24 směrnice 2003/54 (1) vnitrostátnímu předpisu, který, aniž by byl oznámen Evropské komisi, určitým výrobcům elektrické energie, kteří mají za daných okolností zásadní úlohu pro uspokojení potřeb poptávky po dispečinkových službách, trvale ukládá předkládat nabídky na energetických burzovních trzích podle programů heteronomně stanovených provozovatelem sítě a podle kterého si odměňování u těchto nabídek svobodně nestanoví výrobce, ale je vázáno na parametry, které nejsou stanoveny „průhlednými, nediskriminačními a tržními postupy“?

      (1)  Úř. věst. 176, s. 37.


title: Věc C-485/15: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Aeroporto Valerio Catullo di Verona Villafranca SpA v. Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA), Società Aeroporto Brescia e Montichiari SpA (Abem SpA) a další

text:
               29.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/12

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Aeroporto Valerio Catullo di Verona Villafranca SpA v. Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA), Società Aeroporto Brescia e Montichiari SpA (Abem SpA) a další
   (Věc C-485/15) (1)

   (2016/C 078/19)
   Jednací jazyk: italština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 414, 14.12.2015.


title: Věc C-185/04: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne  16. února 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Länsrätten i Stockholms län) – Ulf Öberg v. Försäkringskassan, länskontoret Stockholm, původně Stockholms läns allmänna försäkringskassa (Volný pohyb pracovníků — Úředníci a zaměstnanci Evropských společenství — Rodinné přídavky — Zohlednění doby pojištění ve společném režimu zdravotního a nemocenského pojištění Evropských společenství)

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/11

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. února 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Länsrätten i Stockholms län) – Ulf Öberg v. Försäkringskassan, länskontoret Stockholm, původně Stockholms läns allmänna försäkringskassa
   (Věc C-185/04) (1)

   (Volný pohyb pracovníků - Úředníci a zaměstnanci Evropských společenství - Rodinné přídavky - Zohlednění doby pojištění ve společném režimu zdravotního a nemocenského pojištění Evropských společenství)
   (2006/C 131/19)
   Jednací jazyk: švédština
   Předkládající soud
   Länsrätten i Stockholms län
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ulf Öberg

      Žalovaná: Försäkringskassan, länskontoret Stockholm, původně Stockholms läns allmänna försäkringskassa
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Länsrätten i Stockholms län – Výklad článku 12, čl. 17 odst. 2, článků 18 a 39 ES, čl. 7 odst. 1 a 2 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (Úř. věst. L 257, s. 2) a směrnice Rady 96/34/ES ze dne 3. června 1996 o rámcové dohodě o rodičovské dovolené uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 145, s. 4) – Nárok na rodičovské dávky (foräldrapenning) – Nezapočtení doby účasti na společném systému nemocenského pojištění předvídaném služebním řádem úředníků Evropských společenství.
   Výrok
   Článek 39 ES musí být vykládán v tom smyslu, že v případě použití vnitrostátní právní úpravy, jako je předmětná úprava v původní věci, musí být zohledněna doba, po kterou pracovník náležel do společného režimu zdravotního a nemocenského pojištění Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 179, 10.7.2004.


title: Věc T-298/13: Usnesení Tribunálu ze dne 11. listopadu 2014 – LemonAid Beverages v. OHIM – Pret a Manger (Europe) (Lemonaid) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/32

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. listopadu 2014 – LemonAid Beverages v. OHIM – Pret a Manger (Europe) (Lemonaid)
   (Věc T-298/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2015/C 026/40)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: LemonAid Beverages GmbH (Hamburk, Německo) (zástupci: U. Lüken a J. Natzel, advokáti, a P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Pret a Manger (Europe) Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: A. Tsoutsanis, advokát, a S. Croxon, solicitor)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. března 2013 (věc R 276/2012-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Pret à Manger (Europe) Ltd a LemonAid Beverages GmbH

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodovat.

               2.

               Žalobkyně a další účastnice řízení před odvolacím senátem ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich polovinu nákladů řízení vynaložených žalovaným.

      (1)  Úř. věst. C 215, 27.7.2013.


title: Věc T-71/17: Žaloba podaná dne 26. ledna 2017 – France.com v. EUIPO – Francie (FRANCE.com)

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/40

         Žaloba podaná dne 26. ledna 2017 – France.com v. EUIPO – Francie (FRANCE.com)
   (Věc T-71/17)
   (2017/C 112/56)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: France.com, Inc. (Coral gables, Florida, Spojené státy) (zástupce: A. Bertrand, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Francouzská republika

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „FRANCE.com“ – přihláška č. 13 158 597.

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. října 2016, ve věci R 2452/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               položil Soudnímu dvoru následující předběžné otázky: (i) může se žalobkyně jako odpůrkyně v námitkovém řízení dovolávat podle čl. 8 odst. 2 a čl. 41 odst. 1 nařízení o ochranných známkách Evropské unie a pravidla 15 odst. 2 písm. b) a pravidla 17 prováděcího nařízení o ochranných známkách Evropské unie starších práv, které by mohly představovat starší práva k starší ochranné známce použité jako starší právo v námitkách? (ii) Má Francouzský stát nějaké starší právo duševního vlastnictví na slovo „France“, které není úředním názvem Francouzského státu a které je pouze geografickým celkem? (iii) Má se v případě záporné odpovědi na otázku (ii) název „France“ považovat za slovo, které je ve veřejném užívání a na které nelze uplatnit žádné právo duševního vlastnictví? (iv) Má se v případě kladné odpovědi na otázku (ii) považovat skutečnost, že Francouzský stát dosud neuplatnil žádná práva na slovo „France“, kromě jejich uplatnění vůči společnosti France.com, za diskriminaci žalobkyně?

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               zamítl námitky Francouzského státu proti zápisu napůl obrazové evropské ochranné známky „France.com“ na základě přihlášky společnosti France.com, Inc.;

               —

               ve zbývající části žalobu zamítl;

               —

               rozhodl, že EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení společnosti France.com, Inc. vzniklé v řízení před Tribunálem;

               —

               uložil EUIPO a Francouzskému státu povinnost, aby každý z nich nahradil polovinu nákladů řízení, které France.com, Inc. nutně vynaložila v souvislosti s řízením před odvolacím senátem EUIPO.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 a 2 a čl. 41 odst. 1 nařízení č. 207/2009,

               —

               porušení pravidla 15 odst. 2 písm. b) a pravidla 17 nařízení č. 2868/95.


title: Věc C-381/10: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 6. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Rakousko) — Astrid Preissl KEG v. Landeshauptmann von Wien ( „Průmyslová politika — Hygiena potravin — Nařízení (ES) č. 852/2004 — Instalace umyvadla na záchodě v provozovně, v níž se prodávají potraviny“ )

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/4

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 6. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Rakousko) — Astrid Preissl KEG v. Landeshauptmann von Wien
   (Věc C-381/10) (1)

   (Průmyslová politika - Hygiena potravin - Nařízení (ES) č. 852/2004 - Instalace umyvadla na záchodě v provozovně, v níž se prodávají potraviny)
   2011/C 347/05
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Astrid Preissl KEG

      Žalovaný: Landeshauptmann von Wien

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Výklad přílohy II kapitoly 1 bodu 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (Úř. věst. L 139, s. 1; Zvl. vyd. 13/34, s. 319) a zejména výrazu Handwaschbecken (umyvadlo na mytí rukou), který je uveden v německé jazykové verzi uvedeného ustanovení — Správní rozhodnutí členského státu, které nařizuje instalovat na toaletě kavárny umyvadlo vybavené prostředky na mytí a hygienické osušení rukou.

      Výrok

   Příloha II kapitola I bod 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin musí být vykládána v tom smyslu, že toto ustanovení neznamená, že umyvadlo ve smyslu uvedeného ustanovení musí být určeno výhradně k mytí rukou, ani to, že kohoutek a zařízení k osušení rukou musí být možno používat bezdotykově.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.10.2010.


title: Věc C-50/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy w Koninie (Polsko) dne 28. ledna 2016 – Halina Grodecka, za účasti Józefy Konieczki a dalších

text:
               5.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy w Koninie (Polsko) dne 28. ledna 2016 – Halina Grodecka, za účasti Józefy Konieczki a dalších
   (Věc C-50/16)
   (2016/C 326/15)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Rejonowy w Koninie

      Navrhovatelka v původním řízení

   Halina Grodecka, za účasti Józefy Konieczki a dalších
   Usnesením ze dne 2. června 2016 Soudní dvůr Evropské unie (druhý senát) rozhodl, že je zjevně nepříslušný pro zodpovězení otázky, kterou předložil Sąd Rejonowy w Koninie (Polsko).


title: Věc F-43/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 23. ledna 2007 – Chassagne v. Komise (Úředníci — Odměňování — Roční cestovní výdaje — Ustanovení použitelná na úředníky pocházející z francouzského zámořského departementu — Článek 8 přílohy VII změněného služebního řádu)

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/40

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 23. ledna 2007 – Chassagne v. Komise
   (Věc F-43/05) (1)

   (Úředníci - Odměňování - Roční cestovní výdaje - Ustanovení použitelná na úředníky pocházející z francouzského zámořského departementu - Článek 8 přílohy VII změněného služebního řádu)
   (2007/C 56/75)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Olivier Chassagne (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a Y. Minatchy, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a V. Joris, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak určení protiprávnosti, a v důsledku toho nepoužitelnosti článku 8 přílohy VII nového služebního řádu, týkajícího se paušální náhrady cestovních výdajů, ve vztahu k žalobci, a jednak návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 205, 20.8.2005, s. 27 (věc původně zapsaná u Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-224/05, převedená na Soud pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).


title: Věc T-488/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2011 — Jager & Polacek v. OHIM (REDTUBE) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství REDTUBE — Starší národní nezapsaná ochranná známka Redtube — Nezaplacení poplatku za podání námitek ve lhůtě — Rozhodnutí prohlašující námitky za nepodané — Článek 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 2869/95 — Ochrana legitimního očekávání — Pravidlo 17 nařízení (ES) č. 2868/95 — Řízení ex parte — Článek 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/96 — Pravidlo 18 nařízení č. 2868/95 — Právní povaha sdělení, ve kterém OHIM informuje, že námitky byly shledány přípustnými — Pravidlo souběžnosti forem a pravidlo actus contrarius — Článek 80 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. května 2011 — Jager & Polacek v. OHIM (REDTUBE)
   (Věc T-488/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství REDTUBE - Starší národní nezapsaná ochranná známka Redtube - Nezaplacení poplatku za podání námitek ve lhůtě - Rozhodnutí prohlašující námitky za nepodané - Článek 8 odst. 3 nařízení (ES) č. 2869/95 - Ochrana legitimního očekávání - Pravidlo 17 nařízení (ES) č. 2868/95 - Řízení ex parte - Článek 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/96 - Pravidlo 18 nařízení č. 2868/95 - Právní povaha sdělení, ve kterém OHIM informuje, že námitky byly shledány přípustnými - Pravidlo souběžnosti forem a pravidlo actus contrarius - Článek 80 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 186/43
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Jager & Polacek GmbH (Vídeň, Rakousko) (zástupci: A. Renck, V. von Bomhard a T. Dolde, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. září 2009 (věc R 442/2009-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Jager & Polacek GmbH a RT Mediasolutions s.r.o.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Jager & Polacek GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 13.2.2010.


title: Věc C-154/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 27. března 2013 — Staatssecretaris van Financiën, další účastnice řízení: X BV

text:
               22.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 27. března 2013 — Staatssecretaris van Financiën, další účastnice řízení: X BV
   (Věc C-154/13)
   2013/C 178/05
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Staatssecretaris van Financiën X BV

      Žalovaná: X BV

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 140 písm. a) a b) směrnice o DPH z roku 2006 (1) vykládat v tom smyslu, že osvobození od DPH stanovené v tomto ustanovení neplatí pro pořízení zubních náhrad uvnitř Společenství? V případě záporné odpovědi: Závisí osvobození od daně na tom, že zubní náhrady dodal ze zahraničí zubní lékař či zubní technik nebo byly dodány pro zubního lékaře či zubního technika?

               2)

               Pokud je osvobození od DPH stanovené v čl. 140 písm. a) a b) směrnice o DPH z roku 2006 (za podmínek stanovených v první otázce nebo bez těchto podmínek) použitelné pro pořízení zubních náhrad uvnitř Společenství, platí potom osvobození od daně v členských státech jako je Nizozemsko, které splnily osvobození od daně podle článku 132 směrnice o DPH z roku 2006, i pro pořízení zubních náhrad uvnitř Společenství, které pochází z členského státu, který využil výjimky a přechodného ustanovení podle článku 370 směrnice o DPH z roku 2006?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1)


title: Věc C-319/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 30. května 2017 – Nišrén Šarkáví a další v. Spolková republika Německo

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 30. května 2017 – Nišrén Šarkáví a další v. Spolková republika Německo
   (Věc C-319/17)
   (2017/C 309/30)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Nišrén Šarkáví, Jazan Fattajrji, zákonně zastupovaný matkou, Nišrén Šarkáví, a Hosam Fattajrji, zákonně zastupovaný matkou, Nišrén Šarkáví

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Předběžné otázky

               1)

               Brání přechodné ustanovení čl. 52 odst. 1 směrnice 2013/32/EU (1) použití takové vnitrostátní právní úpravy, podle které je při uplatnění v porovnání s předchozí právní úpravou širšího oprávnění stanoveného v čl. 33 odst. 2 písm. a) směrnice 2013/32/EU žádost o mezinárodní ochranu nepřípustná, pokud žadateli jiný členský stát přiznal doplňkovou ochranu, jestliže se vnitrostátní právní úprava z důvodu chybějícího vnitrostátního přechodného ustanovení uplatní i na žádosti podané před 20. červencem 2015?
               Umožňuje přechodné ustanovení čl. 52 odst. 1 směrnice 2013/32/EU členským státům uplatnit rozšířené oprávnění stanovené v čl. 33 odst. 2 písm. a) směrnice 2013/32/EU se zpětnou účinností, což by znamenalo, že i žádosti o azyl podané před provedením tohoto rozšířeného oprávnění do vnitrostátního práva, o nichž v době provedení nebylo dosud právoplatně rozhodnuto, budou nepřípustné?

               2)

               Poskytuje článek 33 směrnice 2013/32/EU členským státům možnost volby, zda žádost o azyl zamítnou na základě jinak určené mezinárodní příslušnosti (dublinské nařízení), nebo na základě čl. 33 odst. 2 písm. a) směrnice 2013/32/EU?

               3)

               V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Bráni unijní právo členským státům při uplatňování rozšířeného oprávnění stanoveného v čl. 33 odst. 2 písm. a) směrnice 2013/32/EU zamítnout žádost o mezinárodní ochranu jako nepřípustnou z důvodu udělení doplňkové ochrany v jiném členském státě, pokud

                           a)

                           se žadatel domáhá zvýšení své ochrany poskytnuté v jiném členském státě (přiznání postavení uprchlíka) a azylové řízení v tomto jiném členském státě se vyznačovalo a stále vyznačuje systémovými nedostatky, nebo

                           b)

                           konkrétní podoba této mezinárodní ochrany, zejména životní podmínky osoby, které byla udělena doplňková ochrana, v tomto jiném členském státě, který žadatelovi udělil doplňkovou ochranu,

                                       —

                                       je v rozporu s článkem 4 Listiny základných práv, případně s článkem 3 EÚLP, nebo

                                       —

                                       nevyhovuje požadavkům článků 20 a násl. směrnice 2011/95/EU bez toho, že by byla v rozporu s článkem 4 Listiny nebo s článkem 3 EÚLP?

               4)

               V případě kladné odpovědi na otázku 3b): Platí to i v případě, že osobám s doplňkovou ochranou nejsou zabezpečovány žádné existenční potřeby, případně jim jsou v porovnání s jinými členskými státy zabezpečovány jen ve velmi omezeném rozsahu, ale není s nimi v tomto ohledu zacházeno jinak než se státními příslušníky dotčeného státu?

               5)

               V případě záporné odpovědi na druhou otázku:

                           a)

                           Uplatní se nařízení Dublin III v řízení o udělení mezinárodní ochrany, byla-li žádost o azyl podaná před 1. lednem 2014, žádost o přijetí zpět však až po 1. lednu 2014 a žadatel již dříve (v únoru 2013) získal v dožádaném členském státě doplňkovou ochranu?

                           b)

                           Vyplývá z dublinských nařízení (nepsané) pravidlo o přechodu příslušnosti na členský stát, který žádá o přijetí žadatele zpět, pokud dožádaný příslušný členský stát na základě dublinských nařízení zamítl ve lhůtě podanou žádost o přijetí zpět a místo toho odkázal na mezistátní dohodu o zpětném přebírání osob?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (Úř. věst. 2013, L 180, s. 60).


title: Věc C-305/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Gerechtshof Amsterdam ze dne 13. července 2004 ve věci Eagle International Freight B.V. proti Inspecteur van de Belastingdienst – Douanedistrict Arnhem

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Gerechtshof Amsterdam ze dne 13. července 2004 ve věci Eagle International Freight B.V. proti Inspecteur van de Belastingdienst – Douanedistrict Arnhem
   (Věc C-305/04)
   (2004/C 228/61)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Gerechtshof Amsterdam (Nizozemsko) ze dne 13. července 2004 ve věci Eagle International Freight B.V. proti Inspecteur van de Belastingdienst – Dounadistrict Arnhem, který došel kanceláři Soudního dvora dne 19. července 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Gerechtshof Amsterdam žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Jsou nařízení Komise (ES) č. 2086/97 ze dne 4. listopadu 1997 (1) a nařízení Komise (ES) č. 2261/98 ze dne 26. října 1998 (2), kterými se mění příloha I. nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, platná v rozsahu, v němž v souladu s tímto nařízením podpoložka 8543 89 79 kombinované nomenklatury zahrnuje zvukové karty, popsané v bodě 2.3?

      (1)  Úř. věst. L 312, 14.11.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 292, 30.10.1998, s. 1.


title: Věc C-191/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 13. dubna 2017 – Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte v. ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 13. dubna 2017 – Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte v. ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG
   (Věc C-191/17)
   (2017/C 239/29)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte

      Žalovaná: ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 4 bod 14 směrnice 2007/64/ES o platebních službách na vnitřním trhu (směrnice o platebních službách) (1) vykládán v tom smyslu, že i online spořicí účet, s kterým může příslušný klient (s každodenní splatností a bez zvláštního spolupůsobení banky) provádět prostřednictvím telebankingu vklady na referenční účet vedený na jeho jméno a výběry z referenčního účtu vedeného na jeho jméno (běžný účet v Rakousku), je nutno zařadit pod pojem „platební účet“ (čl. 4 bod 14) a že tedy spadá do oblasti působnosti této směrnice?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES ze dne 13. listopadu 2007 o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a zrušuje směrnice 97/5/ES (Úř. věst. 2007, L 319, s. 1).


title: Věc C-544/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. července 2013 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/53

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. července 2013 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-544/12) (1)

   2013/C 344/93
   Jednací jazyk: polština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 46, 16.2.2013.


title: Věc T-393/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2013 — Masottina v. OHIM — Bodegas Cooperativas de Alicante (CA’ MARINA) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství CA’ MARINA — Starší slovní ochranná známka Společenství MARINA ALTA — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               22.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/9

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2013 — Masottina v. OHIM — Bodegas Cooperativas de Alicante (CA’ MARINA)
   (Věc T-393/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství CA’ MARINA - Starší slovní ochranná známka Společenství MARINA ALTA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 178/16
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Masottina SpA (Conegliano, Itálie) (zástupce: N. Schaeffer, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. (Petrel, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 4. května 2011 (věc R 518/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. a Masottina SpA

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Masottina SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011.


title: Věc F-83/14: Žaloba podaná dne 20. srpna 2014 – ZZ v. Komise

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/47

         Žaloba podaná dne 20. srpna 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-83/14)
   (2015/C 007/54)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas a J. N. Louis)

      Žalovaná: Komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy AST 10 v rámci povyšovacího řízení Evropské komise v roce 2013.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 8. listopadu 2013, kterým se stanoví seznam povýšených úředníků v rámci povyšovacího řízení v roce 2013;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. března 2005 ve věci T-329/03, Fabio Andrés Ricci proti Komisi Evropských společenství (Veřejná služba — Výběrové řízení — Podmínky přijetí — Pracovní zkušenost — Rozhodnutí výběrové komise — Povaha přezkumu prováděného orgánem oprávněným ke jmenování — Posouzení zkušenosti — Legitimní očekávání)

text:
               28.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 132/27

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 16. března 2005
   ve věci T-329/03, Fabio Andrés Ricci proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Veřejná služba - Výběrové řízení - Podmínky přijetí - Pracovní zkušenost - Rozhodnutí výběrové komise - Povaha přezkumu prováděného orgánem oprávněným ke jmenování - Posouzení zkušenosti - Legitimní očekávání)
   (2005/C 132/48)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci T-329/03, Fabio Andrés Ricci, s bydlištěm v Turíně (Itálie), zastoupený M. Condinanzim, advokátem, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: J. Currall a H. Tserepa-Lacombe ve spolupráci s A. Dal Ferrem), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise nezaměstnat žalobce v rámci oznámení o volném místě COM/2001/5265/R, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, a N. J. Forwood a S. Papasavvas, soudci, vedoucí soudní kanceláře: J. Palacio González, vrchní rada, vydal dne 16. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 275, 15.11.2003


title: Věc T-369/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. února 2017 – Hernández Zamora v. EUIPO –Rosen Tantau (Paloma) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Paloma — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie Paloma — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. února 2017 – Hernández Zamora v. EUIPO –Rosen Tantau (Paloma)
   (Věc T-369/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Paloma - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie Paloma - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 112/46)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hernández Zamora, SA (Murcia, Španělsko) (zástupci: J. L. Rivas Zurdo a I. Munilla Muñoz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: E. Zaera Cuadrado, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Rosen Tantau KG (Uetersen, Německo) (zástupci: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. dubna 2015 (věc R 1697/2014-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Hernández Zamora a Rosen Tantau.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Hernández Zamora, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 320, 28. 9. 2015.


title: Věc C-11/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Gerechtshof te Amsterdam ze dne 28. prosince 2004 ve věci Friesland Coberco Dairy Foods B.V. (jednající pod jménem Friesland Supply Point Ede) proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Gerechtshof te Amsterdam ze dne 28. prosince 2004 ve věci Friesland Coberco Dairy Foods B.V. (jednající pod jménem Friesland Supply Point Ede) proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen
   (Věc C-11/05)
   (2005/C 82/16)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Gerechtshof te Amsterdam ze dne 28. prosince 2004 ve věci Friesland Coberco Dairy Foods B.V. (jednající pod jménem Friesland Supply Point Ede) proti Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen, který došel kanceláři Soudního dvora dne 14. ledna 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Gerechtshof te Amsterdam žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Jakým způsobem musí být vykládán text „aniž by byly nepříznivě dotčeny zásadní zájmy výrobců podobného zboží ve Společenství“ uvedený v čl. 133 písm. e) celního kodexu Společenství (1)? Může být zohledněn pouze trh pro hotové výrobky, nebo musí být rovněž zkoumána hospodářská situace ohledně surovin pro přepracování pod celním dohledem?

               2)

               Pokud jde o posouzení „vytvoření nebo udržení přepracovatelských aktivit“ podle čl. 502 odst. 3 nařízení, kterým se provádí celní kodex Společenství (2), je zde dán minimální počet pracovních míst, která musejí být těmito aktivitami umožněna? Která další kritéria se rovněž použijí pro výklad uvedeného textu nařízení?

               3)

               Může Soudní dvůr ve světle odpovědí na první a druhou otázku zkoumat platnost závěrů výboru v řízení o předběžné otázce?

               4)

               V případě kladné odpovědi, jsou v projednávaném případě závěry platné, pokud jde jak o důvody, tak o uvedené hospodářské argumenty?

               5)

               Pokud Soudní dvůr nemůže zkoumat platnost závěrů, jakým způsobem má být vykládán text „[p]říslušné celní orgány [...] závěry výboru zohlední“ uvedený v čl. 504 odst. 4 nařízení, kterým se provádí celní kodex Společenství (3), pokud se celní orgány (v prvním stupni) nebo vnitrostátní soudy (při odvolání) domnívají, že závěry výboru nemohou odůvodnit zamítnutí návrhu na přepracování pod celním dohledem?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1).

      (2)  Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1).

      (3)  Oprava nařízení Komise (ES) č. 993/2001 ze dne 4. května 2001, kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. 141, s. 1).


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. září 2004 ve věci T-183/03, Applied Molecular Evolution Inc. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Slovní ochranná známka APPLIED MOLECULAR EVOLUTION — Absolutní důvody zamítnutí — Čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 — Popisné označení)

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/16

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 14. září 2004
   ve věci T-183/03, Applied Molecular Evolution Inc. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Slovní ochranná známka APPLIED MOLECULAR EVOLUTION - Absolutní důvody zamítnutí - Čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 - Popisné označení)
   (2004/C 284/34)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-183/03, Applied Molecular Evolution Inc., se sídlem v San Diegu, Kalifornie (Spojené státy), zastoupené A. Deutschem, advokátem, ve spolupráci s p. Weber-Quitzau, proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), (zmocněnci: H. Nokkanen a A. Folliard-Monguiral), jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. března 2003 (věc R 108/2002-2), kterým bylo potvrzeno zamítnutí zápisu slovní ochranné známky APPLIED MOLECULAR EVOLUTION, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, A. W. H. Meij a N. J. Forwood, soudci; vedoucí soudní kanceláře: I. Natsinas, rada, vydal dne 14. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 184, 2.8.2003.


title: Věc C-293/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Ireland dne 11. června 2012 — Digital Rights Ireland Ltd v. Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Irsko a Attorney General

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Ireland dne 11. června 2012 — Digital Rights Ireland Ltd v. Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Irsko a Attorney General
   (Věc C-293/12)
   2012/C 258/18
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Ireland

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Digital Rights Ireland Ltd

      Žalovaní: Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Irsko a Attorney General

      Předběžné otázky

               1)

               Je omezení práv žalobkyně, pokud jde o její užívání mobilního telefonu, které vyplývá z požadavků stanovených v článcích 3, 4 a 6 směrnice 2006/24/ES (1), neslučitelné s čl. 5 odst. 4 SEU, neboť je nepřiměřené a zbytečné, nebo nevhodné k dosažení legitimních cílů, kterými jsou:

                           a)

                           zajištění dostupnosti některých údajů pro účely vyšetřování, odhalování a stíhání závažných trestných činů?
                           a/nebo

                           b)

                           zajištění řádného fungování vnitřního trhu Evropské unie?

               2)

               Konkrétně:

                           i)

                           je směrnice 2006/24/ES slučitelná s právem občanů svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států stanoveným v článku 21 SFEU?

                           ii)

                           je směrnice 2006/24/ES slučitelná s právem na soukromí stanoveným v článku 7 Listiny a v článku 8 EÚLP?

                           iii)

                           je směrnice 2006/24/ES slučitelná s právem na ochranu osobních údajů stanoveným v článku 8 Listiny?

                           iv)

                           je směrnice 2006/24/ES slučitelná s právem na svobodu projevu stanoveným v článku 11 Listiny a v článku 10 EÚLP?

                           v)

                           je směrnice 2006/24/ES slučitelná s právem na řádnou správu stanoveným v článku 41 Listiny?

               3)

               Do jaké míry Smlouvy — a zejména zásada loajální spolupráce zakotvená v čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii — stanoví povinnost, aby vnitrostátní soud zkoumal a posuzoval slučitelnost vnitrostátních opatření, kterými se provádí směrnice 2006/24/ES, s ochranou poskytovanou Listinou základních práv, včetně jejího článku 7 (jak stanoví článek 8 EÚLP)?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES (Úř. věst. L 105, s. 54).


title: Věc C-526/06: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 13. prosince 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Staatssecretaris van Financiën v. Road Air Logistics Customs BV (Celní kodex Společenství a prováděcí nařízení — Tranzitní režim Společenství — Porušení předpisů — Důkaz o řádném provedení tranzitní operace nebo místě porušení předpisů — Neposkytnutí tříměsíční lhůty pro poskytnutí tohoto důkazu — Vrácení cla — Pojem dlužný ze zákona )

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/24

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 13. prosince 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Staatssecretaris van Financiën v. Road Air Logistics Customs BV
   (Věc C-526/06) (1)

   (Celní kodex Společenství a prováděcí nařízení - Tranzitní režim Společenství - Porušení předpisů - Důkaz o řádném provedení tranzitní operace nebo místě porušení předpisů - Neposkytnutí tříměsíční lhůty pro poskytnutí tohoto důkazu - Vrácení cla - Pojem „dlužný ze zákona“)
   (2008/C 51/39)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaná: Road Air Logistics Customs BV
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad článku 236 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1) a článku 379 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (Úř. věst. L 253, s. 1) – Vrácení nebo prominutí cla – Částka, která nebyla dlužná ze zákona – Určení místa vzniku celního dluhu
   Výrok
   Článek 236 odst. 1 první pododstavec nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, musí být vykládán v tom smyslu, že skutečnost, že vnitrostátní celní orgány nestanovily místo, kde celní dluh vznikl, v souladu s článkem 379 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení č. 2913/92, nemá za následek, že clo není dlužné ze zákona.
   Členský stát, o jehož celní úřad odeslání se jedná, však může vybrat dovozní clo, jen pokud v souladu s čl. 379 odst. 2 nařízení č. 2454/93 hlavnímu povinnému oznámil, že disponuje tříměsíční lhůtou pro předložení důkazu ohledně místa, na němž k porušení předpisů nebo nesrovnalosti skutečně došlo, a tento důkaz v této lhůtě předložen nebyl.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Věc C-362/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira (Portugalsko) dne 8. července 2011 — Serafim Gomes Oliveira v. Lusitânia — Companhia de Seguros, S.A

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira (Portugalsko) dne 8. července 2011 — Serafim Gomes Oliveira v. Lusitânia — Companhia de Seguros, S.A
   (Věc C-362/11)
   2011/C 282/17
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Serafim Gomes Oliveira

      Žalovaná: Lusitânia — Companhia de Seguros, S.A

      Předběžné otázky

   Je ustanovení vnitrostátního práva, podle nějž se sníží náhrada škody v závislosti na příslušném zavinění účastníků nehody, k níž došlo v listopadu 2006 mezi jízdním kolem a osobním vozidlem pojištěným v rámci povinného pojištění, i když je zavinění cyklisty nižší než 20 %, v souladu s právem Společenství?


title: Věc C-343/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. července 2014 společností Adler Modemärkte AG proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 14. května 2014 ve věci T-160/12, Adler Modemärkte AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               6.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 351/3

         Kasační opravný prostředek podaný dne 15. července 2014 společností Adler Modemärkte AG proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 14. května 2014 ve věci T-160/12, Adler Modemärkte AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-343/14 P)
   2014/C 351/04
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Adler Modemärkte AG (zástupce: J.-C. Plate, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Blufin SpA

      Návrhová žádání

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr

               —

               zrušil napadený rozsudek;

               —

               vrátil věc Tribunálu,

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Kasační opravný prostředek byl podán proti rozsudku Tribunálu ze dne 14. května 2014 ve věci T-160/12, kterým tento soud zamítl žalobu podanou společností Adler Modemärkte AG proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. února 2012 (věc R 1955/2010-2) týkajícího se námitkového řízení mezi společnostmi Blufin SpA a Adler Modemärkte AG.
   Navrhovatelka uvádí následující důvody kasačního opravného prostředku:

               1.

               Zaprvé tvrdí, že došlo k porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství. Tribunál vyložil tuto právní normu a ustálenou judikaturu k určení podobnosti označení a nebezpečí záměny nesprávně, když podobnost označení a nebezpečí záměny kolidujících ochranných známek vyvozuje ze shody složek označení, které odpovídají čistě popisnému věcnému údaji o vlastnosti výrobku (a to „námořní modrá“ jako údaj o barvě zboží označeného kolidujícími ochrannými známkami), a které z důvodu absence vlastní rozlišovací způsobilosti nepovažuje relevantní veřejnost za důkaz o obchodním původu zboží z určitého podniku k odlišení od výrobků jiných podniků. Kromě toho Tribunál v tomto sporu nesprávně posoudil právní pojem popisného údaje, neboť nepovažuje výraz „námořní modrá“ za popisný pro účely popisu označeného výrobku, tedy oděvu, ani za podstatnou vlastnost zboží.

               2.

               Zadruhé byl napadený rozsudek vydán na základě zkreslených skutečností. Tribunál popřel, že by popis „námořní modrá“ mohl mít (v jazyce každé země a zejména v italštině a francouzštině) popisný význam pro dotčené výrobky spadající do tříd 18 a 25, ačkoli kolidující označení obsahují nesporně v každém unijním jazyce věcný pojem čistě popisující zboží, a sice „námořní modř“, a že se namítaná ochranná známka v italském „blu marino“ a přihlašovaná ochranná známka ve francouzském „marine bleu“ od těchto věcných pojmů odchylují jen nepatrně. Kromě toho, námitkové oddělení a odvolací senát OHIM v předchozím správním řízení pozitivně konstatovaly, že „námořní modrá“ je (v příslušných evropských jazycích) věcným údajem popisujícím zboží. Tímto zjištěním je Tribunál vázán.

               3.

               Zatřetí je rozhodnutí v odůvodnění rozsudku Tribunálu ve vztahu k významu „námořní modrá“, která údajně zboží nepopisuje, rozporuplné a vykazuje nedostatek odůvodnění. Sám Tribunál v bodě 54 konstatuje, že součásti kolidujících si označení představují sporný barevný odstín. V bodě 55 Tribunál mimo jiné konstatuje, že je tento význam „zjevný“.

               4.

               Začtvrté bylo napadené rozhodnutí vydáno na základě nepoužitelné zákonné právní úprava, a sice ustanovení nařízení (ES) č. 207/2009 (1). Použitelným právem je nařízení (ES) č. 40/94 (2).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-350/10: Žaloba podaná dne 26. srpna 2010 — Milux v. OHIM (HEARTCONTROL)

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/53

      Žaloba podaná dne 26. srpna 2010 — Milux v. OHIM (HEARTCONTROL)
      (Věc T-350/10)
      ()
      (2010/C 288/99)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Milux Holding SA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: J. Bojs, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 2. července 2010 ve věci R 1437/2009-4;

                  —

                  uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „HEARTCONTROL“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 10 a 44

         Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

         Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

         Dovolávané žalobní důvody: Porušení nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně použil zásadu zákazu diskriminace ve vztahu ke skutkovým okolnostem v projednávané věci; podpůrně porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně dospěl k závěru, že přihlašovaná ochranná známka nemá dostatečnou inherentní rozlišovací způsobilost.


title: Věc T-85/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  13. ledna 2006  – Dimos Ano Liosion a další v. Komise ( Nepřípustnost — Osoby, jimž nejsou akty Společenství určeny — Přímé dotčení )

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/19

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. ledna 2006 – Dimos Ano Liosion a další v. Komise
   (Věc T-85/05) (1)

   („Nepřípustnost - Osoby, jimž nejsou akty Společenství určeny - Přímé dotčení“)
   (2006/C 74/38)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dimos Ano Liosion (Řecko), Theodora Goula, Argyris Argyropoulos, Ioannis Manis, Eleni Ntalipi, Vasilis Papagrigoriou a Giorgos Fragkalexis (Ano Liossia, Řecko) (zástupce: G. Kalavros, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Triantafyllou a L. Flynn, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise E (2004) 5522 ze dne 21. prosince 2004 ohledně poskytnutí finanční pomoci z Fondu soudržnosti na výstavbu projektu s názvem „Výstavba první fáze druhé skládky v západní Atice, v areálu ‚Skalistiri‘ ve městě Fyli“
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobci ponesou náklady řízení, včetně nákladů řízení o předběžných opatřeních.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2005.


title: Věc T-198/13: Žaloba podaná dne 8. dubna 2013 — Imax v. OHIM — Himax Technologies (IMAX)

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/32

         Žaloba podaná dne 8. dubna 2013 — Imax v. OHIM — Himax Technologies (IMAX)
   (Věc T-198/13)
   2013/C 171/60
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Imax Corporation (Mississauga, Kanada) (zástupci: V. von Bomhard, advokát, a K. Hughes, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Himax Technologies, Inc. (Tainan County, Taiwan)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. ledna 2013 ve věci R 740/2012-5; a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „IMAX“ pro výrobky zařazené do tříd 9, 41 a 45 — Zápis ochranné známky Společenství č. 9 392 556

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis ochranné známky společenství č. 4 411 658 a č. 4 411 641 týkající se obrazové ochranné známky „Himax“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-435/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 10. srpna 2015 – GROFA GmbH proti Hauptzollamt Hannover

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 10. srpna 2015 – GROFA GmbH proti Hauptzollamt Hannover
   (Věc C-435/15)
   (2015/C 363/28)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: GROFA GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Hannover

      Předběžné otázky

               1)

                           a)

                           Použije se prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1249/2011 ze dne 29. listopadu 2011 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury (1) analogicky na výrobky, které jsou předmětem původního řízení (GoPro HERO3 „Black Edition“, „Black Edition Surf“ a „Black Edition Motorsport“)?

                           b)

                           V případě kladné odpovědi na tuto otázku:
                           Je prováděcí nařízení (EU) č. 1249/2011 platné?

               2)

               V případě záporné odpovědi na předběžnou otázku 1 a) nebo 1 b):

                           a)

                           Použije se prováděcí nařízení Komise (EU) č. 876/2014 ze dne 8. srpna 2011 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury (2) analogicky na výrobky, které jsou předmětem původního řízení?

                           b)

                           V případě kladné odpovědi na tuto otázku:
                           Je prováděcí nařízení (EU) č. 876/2014 platné?

               3)

               V případě záporné odpovědi na předběžnou otázku 1 a) nebo 1 b):
               Je třeba vykládat vysvětlivky Komise k podpoložce 8525 8030 a podpoložkám 8525 8091 a 8525 8099 KN (3) talovým způsobem, že jde o záznam „alespoň 30 minut souvislé videosekvence“ i tehdy, je-li videosekvence zaznamenaná v samostatných souborech, jejichž délka je vždy kratší než 30 minut, divák však při přehrávání záznamu změnu mezi soubory nepostřehne?

               4)

               V případě záporné odpovědi na předběžnou otázku 1 a) nebo 1 b) a kladné odpovědi na předběžné otázky 2 a), 2 b) a 3:
               Brání zařazení videokamer se záznamem obrazu i zvuku (kamkordérů), které mohou zaznamenávat signály z externích zdrojů, do podpoložky 8525 8099 KN skutečnost, že tyto kamkordéry nemohou tyto signály přehrávat prostřednictvím externího zařízení pro příjem televizního signálu nebo externího monitoru?

      (1)  Úř. věst. L 319, s. 39.

      (2)  Úř. věst. L 240, s. 12.

      (3)  Úř. věst. 2015, C 76, s. 1.


title: Věc C-150/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Craiova – Rumunsko) – Fondul Proprietatea SA v. Complexul Energetic Oltenia SA „Řízení o předběžné otázce — Státní podpory — Pohledávka společnosti, v níž většinu kapitálu drží rumunský stát, vůči společnosti, jejímž jediným akcionářem je tento stát — Dání místo zaplacení (datio in solutum) — Pojem ‚státní podpora‘ — Oznamovací povinnost vůči Evropské komisi“

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/14

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. května 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Craiova – Rumunsko) – Fondul Proprietatea SA v. Complexul Energetic Oltenia SA
   (Věc C-150/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Státní podpory - Pohledávka společnosti, v níž většinu kapitálu drží rumunský stát, vůči společnosti, jejímž jediným akcionářem je tento stát - Dání místo zaplacení (datio in solutum) - Pojem ‚státní podpora‘ - Oznamovací povinnost vůči Evropské komisi“)
   (2017/C 239/18)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Craiova

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Fondul Proprietatea SA

      Žalovaná: Complexul Energetic Oltenia SA

      Výrok

               1)

               Za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, může rozhodnutí společnosti, v níž má většinový obchodní podíl členský stát, kterým se schvaluje, že za účelem uspokojení pohledávky budou místo jejího zaplacení převedena aktiva ve vlastnictví jiné společnosti, jejímž je tento členský stát jediným akcionářem, a že bude vyplacena částka odpovídající rozdílu mezi odhadovanou hodnotou těchto aktiv a výší této pohledávky, představovat státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU, pokud

                           —

                           toto rozhodnutí představuje výhodu poskytnutou přímo nebo nepřímo ze státních prostředků a je přičitatelné státu,

                           —

                           podnik-příjemce nezíská srovnatelné úlevy od soukromého věřitele a

                           —

                           uvedené rozhodnutí je způsobilé ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž.

                     Vnitrostátním soudům přísluší, aby ověřily, zda jsou tyto podmínky splněny.

               2)

               Pokud vnitrostátní soud kvalifikuje jako státní podporu rozhodnutí společnosti, v níž má většinový obchodní podíl členský stát, kterým se schvaluje, že za účelem uspokojení pohledávky budou místo jejího zaplacení převedena aktiva ve vlastnictví jiné společnosti, jejímž je tento členský stát jediným akcionářem, a že bude vyplacena částka odpovídající rozdílu mezi odhadovanou hodnotou těchto aktiv a výší této pohledávky, jsou orgány uvedeného členského státu podle čl. 108 odst. 3 SFEU povinny oznámit tuto podporu Komisi před jejím provedením.

      (1)  Úř. věst. C 200, 6.6.2016.


title: Spojené věci C-213/11, C-214/11 a C-217/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku — Polsko) — Fortuna Sp z o.o. (C-213/11), Grand sp. z o.o. (C-214/11), Forta sp. z o.o. (C-217/11) v. Dyrektor Izby Celnej w Gdyni ( „Vnitřní trh — Směrnice 98/34/ES — Normy a technické předpisy — Postup při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů — Výherní hrací přístroje s nízkými výhrami — Zákaz změny, obnovení a vydání povolení k provozování — Pojem „technický předpis“ “ )

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/12

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku — Polsko) — Fortuna Sp z o.o. (C-213/11), Grand sp. z o.o. (C-214/11), Forta sp. z o.o. (C-217/11) v. Dyrektor Izby Celnej w Gdyni
   (Spojené věci C-213/11, C-214/11 a C-217/11) (1)

   (Vnitřní trh - Směrnice 98/34/ES - Normy a technické předpisy - Postup při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů - Výherní hrací přístroje s nízkými výhrami - Zákaz změny, obnovení a vydání povolení k provozování - Pojem „technický předpis“)
   2012/C 295/19
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Fortuna Sp z o.o. (C-213/11) Grand sp. z o.o. (C-214/11), Forta sp. z o.o. (C-217/11)

      Žalovaný: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku — Výklad čl. 1 bodu 11 směrnice Evropského Parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů, ve znění směrnice Rady 2006/96/ES ze dne 20. listopadu 2006 (Úř. věst. L 204, s. 37; Zvl. vyd. 13/20, s. 337) – Pojem „technický předpis“ — Vnitrostátní ustanovení zakazující změnu povolení k provozování hracích automatů s nízkými výhrami, pokud se jedná o umístění těchto automatů

      Výrok

   Článek 1 bod 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem, technických předpisů a pravidel týkajících se služeb informační společnosti, ve znění směrnice Rady 2006/96/ES ze dne 20. listopadu 2006, musí být vykládán v tom smyslu, že taková vnitrostátní ustanovení, jako jsou ustanovení zákona o hazardních hrách (ustawa o grach hazardowich) ze dne 19. listopadu 2009, jejichž důsledkem může být omezení, nebo dokonce postupné znemožnění provozování her na výherních hracích přístrojích s nízkými výhrami jinde než v kasinech a hernách, mohou představovat „technické předpisy“ ve smyslu tohoto ustanovení, jejichž návrhy musí být předmětem oznámení stanoveného v čl. 8 odst. 1 prvním pododstavci této směrnice, je-li prokázáno, že uvedená ustanovení představují podmínky, které mohou významně ovlivnit povahu dotčeného výrobku nebo jeho uvádění na trh, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 219, 23.7.2011.


title: Věc T-255/04: Žaloba podaná dne 21. června 2004 Monique Negenman proti Komisi Evropských společenství

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/43

         Žaloba podaná dne 21. června 2004 Monique Negenman proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-255/04)
   (2004/C 228/98)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 21. června 2004 žaloba směřující proti Komisi Evropských společenství podaná Monique Negenman, s bydlištěm v Roosendaal (Nizozemsko), zastoupenou Lucasem Vogelem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným ke jmenování dne 8. března 2004 (a doručené dne 11. března 2004), kterým byla zamítnuta stížnost podaná žalobkyní dne 25. listopadu 2003 proti správním rozhodnutím ze dne 23. října 2003 a 30. října 2003, určujícím data počátku a konce mateřské dovolené žalobkyně;

               —

               uložil žalované úhradu odškodného ve výši 10 000 EUR, s výslovnou výhradou zvýšení, snížení nebo pozdějšího upřesnění;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Žalobkyně má v projednávané věci za to, že orgán oprávněný ke jmenování chybně vypočítal data počátku a konce její mateřské dovolené.
   Na podporu svých tvrzení uplatňuje porušení článku 58 služebního řádu (ve znění platném před 1. květnem 2004) a zásady legitimního očekávání, obsažené zejména v článku 35 služebního řádu, spočívající v tom, že orgán oprávněný ke jmenování určil data počátku a konce její mateřské dovolené s přihlédnutím ke skutečnému datu jejího porodu, zatímco podle výše uvedeného článku 58 služebního řádu mateřská dovolená začíná šest týdnů před předpokládaným dnem porodu uvedeným v potvrzení dodaném dotyčnou úřednicí.


title: Věc T-292/05: Žaloba podaná dne 26. července 2005 Mariou Johansen proti Účetnímu dvoru Evropských společenství

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/37

         Žaloba podaná dne 26. července 2005 Mariou Johansen proti Účetnímu dvoru Evropských společenství
   (Věc T-292/05)
   (2005/C 229/78)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 26. července 2005 žaloba podaná proti Účetnímu dvoru Evropských společenství Mariou Johansen, s bydlištěm v Lucemburku, zastoupenou Stéphanem Rodriguesem a Alice Jaume, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 21. dubna 2005, kterým se zamítá stížnost žalobkyně, učiněné společně s rozhodnutím o jmenování přijatým orgánem oprávněným ke jmenování dne 27. října 2004 v tom, kde stanoví její platovou třídu a podle čl. 12 odst. 3 přílohy XIII služebního řádu a její platový stupeň podle současného článku 32 služebního řádu;

               —

               uvedl orgánu oprávněnému ke jmenování účinky, které vyplývají ze zrušení napadených rozhodnutí, a zejména z přeřazení žalobkyně do platové třídy A*10, platového stupně 4, a to se zpětným účinkem od 1. června 2004, dne účinnosti rozhodnutí o jmenování ze dne 27. října 2004;

               —

               podpůrně uložil Komisi nahradit újmu utrpěnou žalobkyní z důvodu skutečnosti, že nebyla zařazena do platové třídy A*10, platového stupně 4 od 1. června 2004, dne účinnosti rozhodnutí o jmenování ze dne 27. října 2004;

               —

               uložil Účetnímu dvoru Evropských společenství náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty uvedené žalobkyní jsou shodné jako ty, které byly uvedeny v rámci věci T-58/05, Centeno Mediavilla a další v. Komise (1).

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005, s. 38.


title: Věc C-88/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. února 2011 LG Electronics, Inc. proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 16. prosince 2010 ve věci T-497/09, LG Electronics v. OHIM (KOMPRESSOR PLUS)

text:
               16.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. února 2011 LG Electronics, Inc. proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 16. prosince 2010 ve věci T-497/09, LG Electronics v. OHIM (KOMPRESSOR PLUS)
   (Věc C-88/11 P)
   2011/C 120/14
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): LG Electronics Inc. (zástupce: J. Blanchard, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Návrhová žádání

               —

               prohlásit projednávaný kasační opravný prostředek za přípustný;

               —

               zrušit rozsudek druhého senátu Tribunálu ze dne 16. prosince 2010;

               —

               částečně zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. září 2009 v rozsahu, v němž částečně zamítlo odvolání společnosti LG ELECTRONICS proti rozhodnutí ze dne 5. února 2009, jímž byl zamítnut zápis ochranné známky Společenství č. 007282924 v rozsahu, v němž se týká „elektrických vysavačů“;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka se dovolává porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (1).
   Navrhovatelka v tomto ohledu zaprvé uvádí, že Tribunál vycházel z nových skutečností, které OHIM uvedl poprvé v řízení před Tribunálem a které nebyly uplatněny před odvolacím senátem.
   Navrhovatelka zadruhé tvrdí, že Tribunál se dopustil nesprávného posouzení spočívajícího ve zkreslení skutkových okolností a důkazů, jež mu byly předloženy, a na jeho základě dospěl neprávem k závěru, že vysavače mohou být používány jako kompresory.
   Navrhovatelka konečně uvádí, že vzhledem k tomu, že vysavače na prach v žádném případě neobsahují kompresor a nelze je použít jako kompresor, nelze ochrannou známku „KOMPRESSOR PLUS“ v žádném případě považovat za ochrannou známku tvořenou výlučně označeními nebo údaji, které mohou sloužit v oblasti obchodu k označení druhu, jakosti, množství, účelu, hodnoty, zeměpisného původu nebo doby výroby výrobků nebo poskytnutí služby nebo jiných jejich vlastností takových výrobků.

      (1)  Úř. věst. L 78, s. 1.


title: Věc F-66/08: Žaloba podaná dne 25. července 2008 – De Smedt a další v. Parlament

text:
               27.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/26

         Žaloba podaná dne 25. července 2008 – De Smedt a další v. Parlament
   (Věc F-66/08)
   (2008/C 247/53)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Emile De Smedt (Brusel, Belgie) a další (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Předmět a popis sporu
   Zrušení individuálních rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, kterými se žalobcům zamítá poskytnutí příplatků za práci na směny, stanovených v článku 56a služebního řádu v souladu s nařízením Rady č. 1873/2006 ze dne 11. prosince 2006, kterým se mění nařízení č. 300/76 o stanovení kategorií příjemců, podmínek poskytování a výše příspěvků, které mohou být poskytovány úředníkům pracujícím na směny, a příplatků stanovených v článku 56b služebního řádu v souladu s nařízením Rady č. 1945/2006 ze dne 11. prosince 2006, kterým se mění nařízení č. 495/77 o stanovení kategorií příjemců, podmínek poskytování a výše příspěvků, které mohou být poskytovány úředníkům za pravidelnou pracovní pohotovost
   Návrhová žádání žalobců

               —

               Zrušit individuální rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování kterými se žalobcům zamítá poskytnutí příplatků za práci na směny, stanovených v článku 56a služebního řádu, v souladu s nařízením Rady č. 1873/2006 ze dne 11. prosince 2006, kterým se mění nařízení č. 300/76 o stanovení kategorií příjemců, podmínek poskytování a výše příspěvků;

               —

               zrušit individuální rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, kterými se žalobcům zamítá poskytnutí příplatků stanovených v článku 56b služebního řádu v souladu s nařízením Rady č. 1945/2006 ze dne 11. prosince 2006, kterým se mění nařízení č. 495/77 o stanovení kategorií příjemců, podmínek poskytování a výše příspěvků, které mohou být poskytovány úředníkům za pravidelnou pracovní pohotovost;

               —

               uložit Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-546/09: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 31. března 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varhoven administrativen sad — Bulharsko) — Aurubis Balgaria AD v. Načalnik na Mitnica Stolična, dříve Načalnik na Mitnica Sofija ( „Celní kodex — Cla — Celní dluh při dovozu — Úroky z prodlení — Období, za které se vyměřují úroky z prodlení — Vyrovnávací úrok“ )

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/7

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 31. března 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varhoven administrativen sad — Bulharsko) — Aurubis Balgaria AD v. Načalnik na Mitnica Stolična, dříve Načalnik na Mitnica Sofija
   (Věc C-546/09) (1)

   (Celní kodex - Cla - Celní dluh při dovozu - Úroky z prodlení - Období, za které se vyměřují úroky z prodlení - Vyrovnávací úrok)
   2011/C 152/12
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Aurubis Bălgaria AD

      Žalovaný: Načalnik na Mitnica Stolična, dříve Načalnik na Mitnica Sofija

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Varhoven Administrativen Sad — Výklad čl. 214 odst. 3, čl. 222 odst. 1 písm. a) a čl. 232 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307), jakož i nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení (EHS) č. 2913/92 (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3) — Vyměření úroků z prodlení vnitrostátními orgány z částky dodatečných celních dluhů za období, které následuje po původním zaúčtování cla — Vyměření vyrovnávacích úroků za období od data celního prohlášení do okamžiku dodatečného zaúčtování dlužné částky — Možnost zvýšit částku úroků z prodlení vypočítaných za období od vzniku dluhu do okamžiku dodatečného zaúčtování v případě dodatečného zaúčtování celního dluhu

      Výrok

               1)

               Článek 232 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1791/2006 ze dne 20. listopadu 2006, je třeba vykládat v tom smyslu, že úroky z prodlení z dosud nevybraného cla lze podle uvedeného ustanovení vyměřit pouze za období následující po lhůtě jeho splatnosti.

               2)

               Při neexistenci příslušných ustanovení v nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení Komise (ES) č. 214/2007 ze dne 28. února 2007, musí být čl. 214 odst. 3 nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 1791/2006, vykládán v tom smyslu, že na základě tohoto ustanovení nemohou vnitrostátní orgány dlužníku cla vyměřit vyrovnávací úrok za období od data původního celního prohlášení do okamžiku dodatečného zaúčtování celního dluhu.

               3)

               Obecné zásady práva Unie, a zejména zásada legality trestných činů a trestů brání tomu, aby vnitrostátní orgány ukládaly za porušení celních předpisů sankci, kterou vnitrostátní právo výslovně nestanoví.

      (1)  Úř. věst. C 80, 27.3.2010.


title: Věc C-609/13 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. ledna 2017 – Duravit AG, Duravit SA, Duravit BeLux SPRL/BVBA v. Evropská komise, Rada Evropské unie „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh zařízení a pevných součástí koupelen — Koordinace cen a výměny citlivých obchodních informací — Nařízení (ES) č. 1/2003 — Článek 31 — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. ledna 2017 – Duravit AG, Duravit SA, Duravit BeLux SPRL/BVBA v. Evropská komise, Rada Evropské unie
   (Věc C-609/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh zařízení a pevných součástí koupelen - Koordinace cen a výměny citlivých obchodních informací - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 31 - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2017/C 104/03)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Duravit AG, Duravit SA, Duravit BeLux SPRL/BVBA (zástupci: U. Soltész a C. von Köckritz, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a L. Malferrari, zmocněnci, ve spolupráci s A. Böhlkem, advokátem), Rada Evropské unie

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnostem Duravit AG, Duravit SA a Duravit BeLux SPRL/BVBA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 71, 8.3.2014.