title: Věc T-226/14: Žaloba podaná dne 15. dubna 2014 – Komise v. McCarron Poultry

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/34

         Žaloba podaná dne 15. dubna 2014 – Komise v. McCarron Poultry
   (Věc T-226/14)
   2014/C 212/44
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Van de Hout, advokát, a L. Cappelletti a F. Moro, zmocněnci)

      Žalovaná: McCarron Poultry Ltd (Killacorn Emyvale, Irsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               uložil žalované, aby Evropské komisi zaplatila dlužnou částku ve výši 9 76  663,34 eur, která odpovídá jistině ve výši 9 00  662,25 eur a úrokům z prodlení ve výši 76  001,09 eur, vypočítaným podle sazby 2,50 % za období od 1. prosince 2010 do 15. dubna 2014;

               —

               uložil žalované, aby Evropské komisi zaplatila úroky ve výši 61,690 eur za den, a to od 16. dubna 2014 do data úplného zaplacení dluhu; a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba je podána na základě článku 272 SFEU a žalobkyně se v ní domáhá, aby Tribunál vydal rozsudek, ve kterém uloží žalované povinnost vrátit Evropské komisi jistinu ve výši 9 00  662,25 eur spolu s úroky v souvislosti se smlouvou č. NNE5/1999/20229 týkající se „Činností Společenství v rámci specifického programu pro výzkum a technologický rozvoj (VTR) a demonstraci ‚Energie, životní prostředí a udržitelný rozvoj – Část B: Energie‘“.
   Na podporu své žaloby uvádí Evropská komise jediný žalobní důvod, v němž tvrdí, že žalovaná porušila své smluvní povinnosti, když Komisi nevrátila rozdíl mezi finančním příspěvkem, který měla Unie žalované poskytnout, a celkovou částkou finančních příspěvků, kterou jíž získala. Finanční příspěvek, který měl být žalované poskytnut, je nižší než celková částka zaplacená žalobkyní prostřednictvím záloh a průběžných plateb. Komise proto tvrdí, že podle smlouvy je žalovaná povinna zaplatit dlužnou částku.


title: Věc T-49/12: Žaloba podaná dne 7. února 2012 — Lafarge v. Komise

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/20

         Žaloba podaná dne 7. února 2012 — Lafarge v. Komise
   (Věc T-49/12)
   2012/C 109/44
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Lafarge (Paříž, Francie) (zástupci: A. Winckler, F. Brunet a C. Medina, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil na základě článku 263 SFEU rozhodnutí Evropské komise C(2011) 8890 ze dne 25. listopadu 2011 v řízení o provedení čl. 24 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ve věci 39.520 — Cement a příbuzné výrobky;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu všech nákladů.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení nařízení č. 1/2003 (1), jelikož Komise překročila pravomoci, které jí poskytuje čl. 24 odst. 1 písm. d) nařízení č. 1/2003, tím, že vyžadovala, aby žalobkyně potvrdila, že je její odpověď je úplná, správná a přesná, nebo aby předložila chybějící informace nebo nezbytné opravy, aby její odpověď byla úplná, správná a přesná.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality, jelikož Komise překročila hranice toho, co je přiměřené a nezbytné pro dosažení sledovaného cíle tím, že přijala rozhodnutí, kterým vyžaduje od žalobkyně, aby potvrdila úplnost, správnost a přesnost své odpovědi, nebo aby předložila chybějící informace nebo nezbytné opravy, aby její odpověď byla úplná, správná a přesná, i když s ohledem na množství požadovaných informací takové potvrzení bylo nemožné a Komise mohla přijmout vhodnější opatření k tomu, aby se ujistila, že odpověď žalobkyně může představovat důvěryhodný základ pro posouzení souladu chování podniků s články 101 a 102 SFEU.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práv na obhajobu a práva na spravedlivý proces, jelikož napadené rozhodnutí vyžadovalo od žalobkyně, aby se zřekla všech výhrad, které doprovázely její odpověď, i když musela, s ohledem na složitost požadovaných informací, provést mnohá arbitrární uvážení.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy, jelikož napadené rozhodnutí bylo přijato, aniž byly vzaty v úvahu zvláštní okolnosti případu uvedené žalobkyní v odpovědi a aniž byla nejdříve vyslechnuta.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002, o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích (101 SFEU) a (102 SFEU) (Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1).


title: Věc T-177/05: Žaloba podaná dne 6. května 2005 Finskou republikou proti Komisi Evropských společenství

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/30

         Žaloba podaná dne 6. května 2005 Finskou republikou proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-177/05)
   (2005/C 155/57)
   Jednací jazyk: finština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 6. května 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Finskou republikou, zastoupenou Tuulou Pynnä a Alice Guimaraes-Purokoski, zmocněnkyněmi.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil rozhodnutí Komise obsažené v dopise generálního ředitele generálního ředitelství Komise pro rozpočet ze dne 28. února 2005 stálému zástupci Finské republiky u Evropské unie a v dopise generálního ředitele generálního ředitelství Komise pro rozpočet ze dne 25. dubna 2005 stálému zástupci Finské republiky u Evropské unie potvrzující toto rozhodnutí, kterými Komise odmítla zahájení konzultací s Finskou republikou v probíhajícím řízení 2003/2180 podle článku 226 ES pro nesplnění povinnosti státem, ve kterém se jedná o platbu s výhradou týkající se cla vybraného se zpětnou účinností, které má Finsko zaplatit, a s tím spojených úroků z prodlení od splatnosti až do skutečného zaplacení, a

               2.

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Generální ředitel generálního ředitelství Komise pro rozpočet Romero zaslal dne 28. února 2005 dopis stálému zástupci Finské republiky u Evropské Unie. Tímto dopisem Komise odmítla konzultace v probíhajícím řízení 2003/2180 podle článku 226 ES pro nesplnění povinnosti státem, ve kterém se jedná o platbu s výhradou týkající se cla vybraného se zpětnou účinností, které má Finsko zaplatit na základě nařízení (ES, EURATOM) č. 1150/2000 (1), a s tím spojených úroků z prodlení od splatnosti až do skutečného zaplacení. Komise toto rozhodnutí potvrdila dopisem generálního ředitele generálního ředitelství Komise pro rozpočet ze dne 25. dubna 2005 stálému zástupci Finské republiky u Evropské unie.
   Finská republika se domnívá, že Komise sporným rozhodnutím ve smyslu článku 230 porušila Smlouvu o ES a její prováděcí předpisy ES tím, že

               —

               v rozporu se zásadou loajální spolupráce podle čl. 10 ES a s judikaturou k platbám s výhradou odmítla konzultace v rámci řízení 2003/2180 pro nesplnění povinnosti státem, ve kterém se jedná o platbu s výhradou týkající se cla vybraného se zpětnou účinností, které má Finsko zaplatit na základě nařízení (ES, EURATOM) č. 1150/2000, a s tím spojených úroků z prodlení od splatnosti až do skutečného zaplacení, a

               —

               sporné rozhodnutí v rozporu s článkem 253 ES neodůvodnila.

         Odmítnutí konzultací vede k tomu, že Finská republika nemůže zaplatit s výhradou cla vybraná se zpětnou účinností a úroky z prodlení, jak na základě nařízení (ES, EURATOM) č. 1150/2000 v rámci řízení 2003/2180 pro porušení povinnosti státem Komise požaduje, čímž se zároveň zajišťuje, že právní otázky, které jsou v řízení 2003/2180 pro porušení povinnosti státem sporné, budou předloženy Soudnímu dvoru k rozhodnutí.

      (1)  Nařízení Rady (ES, EURATOM) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství, Úř. věst. L 130, s. 1.


title: Spojené věci C-581/13 P a C-582/13 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. listopadu 2014 – Intra-Presse v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Golden Balls Ltd „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Článek 8 odst. 5 — Slovní ochranná známka GOLDEN BALLS — Námitky majitele starší slovní ochranné známky Společenství BALLON D’OR — Relevantní veřejnost — Podobnost označení — Nebezpečí záměny“

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/7

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 20. listopadu 2014 – Intra-Presse v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Golden Balls Ltd
   (Spojené věci C-581/13 P a C-582/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Článek 8 odst. 5 - Slovní ochranná známka GOLDEN BALLS - Námitky majitele starší slovní ochranné známky Společenství BALLON D’OR - Relevantní veřejnost - Podobnost označení - Nebezpečí záměny“)
   (2015/C 026/08)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Intra-Presse (zástupci: P. Péters, T. de Haan, advokáti)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec), Golden Balls Ltd (zástupce: M. Edenborough QC)

      Výrok

               1)

               Rozsudky Tribunálu Evropské unie Golden Balls v. OHIM – Intra-Presse (GOLDEN BALLS) (T-448/11, EU:T:2013:456) a Golden Balls v. OHIM – Intra-Presse (GOLDEN BALLS) (T-437/11, EU:T:2013:441) se zrušují v rozsahu, v němž jimi byly zamítnuty dva návrhy na zrušení podané společností Intra-Presse SAS.

               2)

               Ve zbývající části se kasační opravné prostředky zamítají.

               3)

               Bod 2 výroku rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 22. června 2011 (věc R 1432/2010-1) a bod 1 výroku rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 26. května 2011 (věc R 1310/2010-1) se zrušují.

               4)

               Společnost Intra-Presse SAS, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a společnost Golden Balls Ltd ponesou vlastní náklady řízení související s řízením v prvním stupni i s řízením o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc C-365/08: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. května 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — Agrana Zucker GmbH v. Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft ( „Cukr — Nařízení (ES) č. 318/2006 — Článek 16 — Výpočet výrobní dávky — Zahrnutí množství cukru podléhajícího kvótám, které bylo staženo z trhu, do vyměřovacího základu výrobní dávky — Zásady proporcionality a zákazu diskriminace“ )

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. května 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — Agrana Zucker GmbH v. Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Věc C-365/08) (1)

   („Cukr - Nařízení (ES) č. 318/2006 - Článek 16 - Výpočet výrobní dávky - Zahrnutí množství cukru podléhajícího kvótám, které bylo staženo z trhu, do vyměřovacího základu výrobní dávky - Zásady proporcionality a zákazu diskriminace“)
   2010/C 179/07
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Agrana Zucker GmbH

      Žalovaný: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) — Výklad článku 34 Smlouvy o ES, a zejména zásady zákazu diskriminace, jakož i zásady legitimního očekávání a proporcionality — Výklad a platnost článku 16 nařízení Rady (ES) č. 318/2006 ze dne 20. února 2006 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (Úř. věst. L 58, s. 1) — Zahrnutí procentního podílu, který je určen k preventivnímu stažení, do výpočtu výrobní dávky v souladu s článkem 1 nařízení Komise (ES) č. 290/2007 ze dne 16. března 2007, kterým se pro hospodářský rok 2007/08 stanoví procentní podíl podle článku 19 nařízení Rady (ES) č. 318/2006 (Úř. věst. L 78, s. 20).

      Výrok

               1)

               Článek 16 nařízení Rady (ES) č. 318/2006 ze dne 20. února 2006 o společné organizaci trhů v odvětví cukru je nutno vykládat v tom smyslu, že množství cukru podléhající kvótám, které bylo staženo z trhu podle článku 19 tohoto nařízení a článku 1 nařízení Komise (ES) č. 290/2007 ze dne 16. března 2007, kterým se pro hospodářský rok 2007/08 stanoví procentní podíl podle článku 19 nařízení Rady (ES) č. 318/2006, je zahrnuto do vyměřovacího základu výrobní dávky.

               2)

               Přezkum druhé předběžné otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost článku 16 nařízení č. 318/2006.

      (1)  Úř. věst. C 285, 8.11.2008.


title: Věc C-577/10: Žaloba podaná dne 10. prosince 2010 — Evropská komise v. Belgické království

text:
               5.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/7

         Žaloba podaná dne 10. prosince 2010 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-577/10)
   2011/C 72/10
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Traversa a C. Vrignon, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že přijetím článků 137 č. 8, 138 třetí odrážky, 153 a 157 č. 3 programového zákona (I) ze dne 27. prosince 2006 (1), ve znění platném od 1. dubna 2007, Belgické království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 56 Smlouvy o fungování Evropské unie;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V této žalobě Komise tvrdí, že vnitrostátní právní předpisy ukládající nezávislým poskytovatelům služeb, usazeným v jiných členských státech, kteří zamýšlejí v Belgii dočasně poskytovat služby, povinnost předkládat předběžné prohlášení (prohlášení „Limosa“), představují překážku volnému poskytování služeb.
   Zaprvé má Komise za to, že napadená ustanovení představují diskriminační omezení, jelikož ukládají dodatečné administrativní formality, které jsou pro dotyčné nezávislé poskytovatele služeb odrazující a nezanedbatelné, a zavádějí systém kontroly, který se vztahuje pouze na poskytovatele usazené v jiném členském státě, aniž je toto nerovné zacházení odůvodněno objektivními skutečnostmi.
   Zadruhé žalobkyně uvádí skutečnost, že toto omezení volného pohybu služeb, i v případě, že by nebylo diskriminační, není odůvodněno z hlediska cíle obecného zájmu, cíle zachování finanční rovnováhy systému sociálního zabezpečení, ani z hlediska cílů zabránění podvodům či ochrany pracovníků.

      (1)  Moniteur belge, 28. prosince 2006, s. 75178.


title: Věc T-323/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Knauf Insulation Technology v. OHIM – Saint Gobain Cristalería (ECOSE) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství — Slovní ochranná známka ECOSE — Starší národní slovní ochranná známka ECOSEC FACHADAS — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/41

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – Knauf Insulation Technology v. OHIM – Saint Gobain Cristalería (ECOSE)
   (Věc T-323/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství - Slovní ochranná známka ECOSE - Starší národní slovní ochranná známka ECOSEC FACHADAS - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 302/52)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Knauf Insulation Technology (Visé, Belgie) (zástupkyně: K. Manhaeve, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Saint Gobain Cristalería, SL (Madrid, Španělsko) (zástupci: M. Montañá, S. Sebé a I. Carulla, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. dubna 2012 (věc R 259/2011-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Saint Gobain Cristalería, SL a Knauf Insulation Technology.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Knauf Insulation Technology se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 295, 29.9.2012.


title: Věc C-435/07: Žaloba podaná dne 18. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/39

         Žaloba podaná dne 18. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-435/07)
   (2007/C 269/66)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Zadra a M. Telles Romão, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Portugalská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/39/ES (1) ze dne 7. září 2005, kterou se mění směrnice Rady 74/408/EHS o sedadlech, jejich ukotvení a opěrkách hlavy motorových vozidel, a v každém případě tím, že je nesdělila Komisi, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 19. dubna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 255, s. 143.


title: Věc T-430/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. března 2017 – Intercontinental Exchange Holdings v. EUIPO (BRENT INDEX) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie BRENT INDEX — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/41

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. března 2017 – Intercontinental Exchange Holdings v. EUIPO (BRENT INDEX)
   (Věc T-430/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie BRENT INDEX - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 144/55)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Intercontinental Exchange Holdings, Inc. (Atlanta, Georgia, Spojené státy) (zástupce: P. Heusler, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Bonne, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. června 2016 (věc R 8/2016-4) týkajícímu se přihlášení slovní ochranné známky BRENT INDEX jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Intercontinental Exchange Holdings, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 371, 10.10.2016.


title: Věc C-335/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Köln – Německo) – Řízení Letového Provozu ČR, s.p. v. Bundesamt für Finanzen (Třináctá směrnice o DPH — Článek 2 odst. 2 — GATS — Doložka nejvyšších výhod — Výklad sekundárního práva Společenství s ohledem na mezinárodní dohody uzavřené Společenstvím)

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 7. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Köln – Německo) – Řízení Letového Provozu ČR, s.p. v. Bundesamt für Finanzen
   (Věc C-335/05) (1)

   (Třináctá směrnice o DPH - Článek 2 odst. 2 - GATS - Doložka nejvyšších výhod - Výklad sekundárního práva Společenství s ohledem na mezinárodní dohody uzavřené Společenstvím)
   (2007/C 170/08)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Köln
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Řízení Letového Provozu ČR, s. p.

      Žalovaný: Bundesamt für Finanzen
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Finanzgericht Köln – Výklad článku 2 odst. 2 směrnice 86/560/EHS: Třináctá směrnice Rady 86/560/EHS ze dne 17. listopadu 1986 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Úprava vracení daně z přidané hodnoty osobám povinným k dani neusazeným na území Společenství (Úř. věst. L 326, s. 40) – Možnost podřídit vrácení daně z přidané hodnoty osobě povinné k dani usazené na území třetího státu, jež je smluvní stranou WTO, podmínce vzájemnosti ze strany uvedeného státu – Slučitelnost s doložkou nejvyšších výhod stanovenou v čl. II odst. 1 Všeobecné dohoda o obchodu službami (GATS) – Výklad v souladu se směrnicí
   Výrok
   Článek 2 odst. 2 třinácté směrnice Rady 86/560/EHS ze dne 17. listopadu 1986 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Úprava vracení daně z přidané hodnoty osobám povinným k dani neusazeným na území Společenství musí být vykládán v tom smyslu, že v něm uvedený výraz „třetí státy“ zahrnuje všechny třetí státy a že toto ustanovení nezasahuje do pravomoci a odpovědnosti členských států ohledně dodržování jejich povinností vyplývajících z mezinárodních dohod, jako je Všeobecná dohoda o obchodu službami.

      (1)  Úř. věst. C 315, 10.12.2005.


title: Věc C-551/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. listopadu 2010 Éditions Odile Jacob SAS proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. září 2010 ve věci T-279/04, Éditions Jacob v. Komise

text:
               12.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/4

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. listopadu 2010 Éditions Odile Jacob SAS proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. září 2010 ve věci T-279/04, Éditions Jacob v. Komise
   (Věc C-551/10 P)
   2011/C 46/06
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Éditions Odile Jacob SAS (zástupci: O. Fréget, M. Struys, M. Potel-Saville a L. Eskenazi, advokáti)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Lagardère SCA

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2010 ve věci T-279/04, Éditions Odile Jacob SAS v. Komise, jímž byla zamítnuta žaloba Odile Jacob, a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení, a to včetně nákladů řízení, které byly uloženy Odile Jacob v prvním stupni, a nákladů řízení, které Odile Jacob vynaložila z titulu řízení o tomto kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) uplatňuje čtyři důvody kasačního opravného prostředku.
   V prvním důvodu Éditions Odile Jacob namítá nesprávné použití pojmu „spojování podniků“ ve smyslu nařízení 4064/89 (1) a pochybení při právní kvalifikaci dočasného převodu (deponování) akcií (opération de portage/nominee transaction) v rozporu s kritérií relevantními pro posouzení kontroly podle čl. 3 odst. 3 nařízení 4064/89. Zaprvé Tribunál tím, že uvedený převod, kterým Natexis Banques Populaires (NBP) dočasně nabyla Vivendi Universal Publishing, oddělil od právní konstrukce, jejímž výsledkem bylo ovládnutí VUP společností Lagardère, nerespektoval obecný cíl kontroly spojování podniků, jejímž účelem je uchopit ekonomickou realitu, která je základem pro veškeré právní transakce. Tribunál tak nejen vytvořil novou výjimku z nařízení č. 4064/89, díky které mohou být dočasné převody (deponování) akcií, bez ohledu na to, jaký podnik je pověřen držbou převáděných aktiv, vyňaty z kontroly spojování podniků, ale i zbavil čl. 3 odst. 5 písm. a) tohoto nařízení jeho užitečného účinku.
   Zadruhé Tribunál se každopádně tím, že odmítl kvalifikaci dočasného převodu (deponování) akcií podle čl. 3 odst. 5 písm. a) nařízení č. 4064/89, dopustil nesprávného a zkresleného použití čl. 3 odst. 3 tohoto nařízení, při kterém zohlednil pouze ty smluvní podmínky, které utvářely spornou transakci.
   Ve svém druhém důvodu navrhovatelka namítá nesprávné právní posouzení spočívající v tom, že Tribunál nevyvodil právní důsledky z procesních vad, jichž se dopustila Komise. Tribunál tím, že umožnil vymanění všech porušení nařízení č. 4064/89, zejména nedodržení povinnosti odkladu, nedodržení oznamovací povinnosti zakládající pravomoc Komise a podvod spočívající ve zjevné záměně nabyvatele, z jakéhokoli přezkumu, posvětil obcházení zákona srovnatelné se zneužitím pravomocí Komise.
   Ve svém třetím důvodu se Éditions Odile Jacob dovolává nesprávného právního posouzení, kterého se měl Tribunál dopustit tím, že porušení podstatných formálních náležitostí, jimiž je stiženo rozhodnutí Komise, nesankcionoval neplatností. Tento důvod kasačního opravného prostředku se týká zejména nedostatku odůvodnění s ohledem na kvalifikaci sporné transakce a použitelnosti čl. 3 odst. 5 písm. a) nařízení č. 4064/89 na část této transakce a uvádí porušení zásady rovnosti, zásady právní jistoty a zásady legitimního očekávání.
   Ve svém čtvrtém důvodu navrhovatelka namítá několik případů nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, kterých se měl Tribunál dopustit tím, že nerespektoval právní kritéria relevantní pro posouzení vzniku či posílení dominantního a přiměřenosti závazků s ohledem na zjištění Komise.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 395, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 31).


title: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne  22. června 2005  ve věci C-281/04 P: Michael Leighton, Graham French, John Steven Neiger proti Radě Evropské unie, Komisi Evropských společenství a Johnu Pascoi, Richardu Micklethwaitovi, Ruth Margaret Micklethwait (Kasační opravný prostředek — Žaloba pro nečinnost — Nezahájení řízení pro nesplnění povinnosti — Mimosmluvní odpovědnost Společenství — Zjevná nepřípustnost)

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/9

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 22. června 2005
   ve věci C-281/04 P: Michael Leighton, Graham French, John Steven Neiger proti Radě Evropské unie, Komisi Evropských společenství a Johnu Pascoi, Richardu Micklethwaitovi, Ruth Margaret Micklethwait (1)

   (Kasační opravný prostředek - Žaloba pro nečinnost - Nezahájení řízení pro nesplnění povinnosti - Mimosmluvní odpovědnost Společenství - Zjevná nepřípustnost)
   (2005/C 296/17)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-281/04 P, jejímž předmětem je kasační opravný prostředek na základě článku 56 statutu Soudního dvora, podaný dne 25. června 2004, Michael Leighton, Graham French, John Steven Neiger (advokát: J. Barnett), přičemž dalšími účastníky řízení jsou: Rada Evropské unie, Komise Evropských společenství (zmocněnci: E. Traversa a M. Shotter), John Pascoe, Richard Micklethwait, Ruth Margaret Micklethwait, Soudní dvůr (šestý senát), ve složení A. Borg Barthet, předseda senátu, J.-P. Puissochet a U. Lõhmus (zpravodaj), soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 22. června 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               M. Leightonovi, G. Frenchovi a J. S. Neigerovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 288, 11.9.2004.


title: Spojené věci C-355/14: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 2. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Аdministrativen sad – Pleven – Bulharsko) – „Polihim-SS“ EOOD v. Načalnik na Mitnica Svištov „Řízení o předběžné otázce — Nepřímé daně — Spotřební daně — Směrnice 2008/118/ES — Vznik daňové povinnosti — Článek 7 odst. 2 — Pojem ‚propuštění zboží podléhající spotřební dani z režimu s podmíněným osvobozením od daně‘ — Zdanění energetických produktů a elektřiny — Směrnice 2003/96/ES — Článek 14 odst. 1 písm. a) — Použití energetických produktů k výrobě elektřiny — Nákup a další prodej energetických produktů nacházejících se v daňovém skladu zprostředkujícím kupujícím — Přímé dodání energetických produktů hospodářskému subjektu za účelem výroby elektřiny — Označení zprostředkujícího kupujícího za ‚příjemce‘ výrobků v daňových dokladech — Porušení požadavků vnitrostátního práva za účelem osvobození od spotřební daně — Zamítnutí přiznat osvobození od daně — Důkaz o používání výrobků za podmínek umožňujících osvobození od spotřební daně — Proporcionalita“

text:
               8.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/5

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 2. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Аdministrativen sad – Pleven – Bulharsko) – „Polihim-SS“ EOOD v. Načalnik na Mitnica Svištov
   (Spojené věci C-355/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Nepřímé daně - Spotřební daně - Směrnice 2008/118/ES - Vznik daňové povinnosti - Článek 7 odst. 2 - Pojem ‚propuštění zboží podléhající spotřební dani z režimu s podmíněným osvobozením od daně‘ - Zdanění energetických produktů a elektřiny - Směrnice 2003/96/ES - Článek 14 odst. 1 písm. a) - Použití energetických produktů k výrobě elektřiny - Nákup a další prodej energetických produktů nacházejících se v daňovém skladu zprostředkujícím kupujícím - Přímé dodání energetických produktů hospodářskému subjektu za účelem výroby elektřiny - Označení zprostředkujícího kupujícího za ‚příjemce‘ výrobků v daňových dokladech - Porušení požadavků vnitrostátního práva za účelem osvobození od spotřební daně - Zamítnutí přiznat osvobození od daně - Důkaz o používání výrobků za podmínek umožňujících osvobození od spotřební daně - Proporcionalita“)
   (2016/C 287/06)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Аdministrativen sad – Pleven

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně:„Polihim-SS“ EOOD

      Žalovaný: Načalnik na Mitnica Svištov

      za přítomnosti: Okražna prokuratura Pleven

      Výrok

               1)

               Článek 7 odst. 2 směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že prodej produktu podléhajícího spotřební dani drženého oprávněným skladovatelem v daňovém skladu vede k propuštění ke spotřebě až v okamžiku, kdy tento produkt fyzicky opouští daňový sklad.

               2)

               Článek 14 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2003/96 ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, ve spojení s článkem 7 směrnice 2008/118 musí být vykládán v tom smyslu, že brání odmítnutí vnitrostátních orgánů osvobodit od spotřební daně energetické produkty, které poté, co byly prodány oprávněným skladovatelem zprostředkujícímu kupujícímu, je tento kupující prodal konečnému spotřebiteli, který splňuje všechny požadavky vnitrostátního práva k osvobození těchto produktů od spotřební daně a kterému byly uvedené produkty dodány přímo od tohoto oprávněného skladovatele z daňového skladu, pouze z toho důvodu, že zprostředkující kupující označený oprávněným skladovatelem jako jejich příjemce, není konečným spotřebitelem oprávněným podle vnitrostátního práva k odběru energetických produktů osvobozených od spotřební daně.

      (1)  Úř. věst. C 329, 22. 9. 2014.


title: Věc F-23/14: Žaloba podaná dne 19. března 2014 – ZZ v. EHSV

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/42

         Žaloba podaná dne 19. března 2014 – ZZ v. EHSV
   (Věc F-23/14)
   2014/C 184/70
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupkyně: L. Levi a A. Tymen, advokátky)

      Žalovaný: Evropský hospodářský a sociální výbor (EHSV)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o přeřazení žalobce z pracovního místa vedoucího oddělení na pracovní místo poradce a rozhodnutí nevyplácet mu nadále příspěvek za vedení, jakož i návrh na náhradu škody

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí generálního tajemníka EHSV č. 326/13 ze dne 26. června 2013 o přeřazení žalobce s účinností od 1. září 2013 na pracovní místo poradce ředitele ředitelství pro logistiku;

               —

               zrušit rozhodnutí generálního tajemníka EHSV č. 344/13 A ze dne 1. července 2013, jímž se nařizuje nevyplácet již žalobci s účinností od 1. září 2013 příspěvek za vedení;

               —

               přiznat žalobci náhradu škody ve výši 5 000 eur;

               —

               v každém případě uložit žalovanému náhradu všech nákladů řízení.


title: Věc C-359/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Stuttgart (Německo) dne 2. srpna 2007 – SOBO Sport & Entertainment GmbH v. spolková země Bádensko-Württembersko

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Stuttgart (Německo) dne 2. srpna 2007 – SOBO Sport & Entertainment GmbH v. spolková země Bádensko-Württembersko
   (Věc C-359/07)
   (2007/C 269/39)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Stuttgart
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SOBO Sport & Entertainment GmbH

      Žalovaná: spolková země Bádensko-Württembersko
   Předběžné otázky

               1)

               Mají být články 43 ES a 49 ES vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu monopolu na určité hazardní hry, jako např. sportovní sázky a loterie, pokud v dotyčném členském státě celkově neexistuje koherentní a systematická politika omezování hazardních her, protože vnitrostátně koncesovaní pořadatelé vyzývají k účasti a propagují jiné hazardní hry – jako např. státní sportovní sázky a loterie, a soukromými poskytovateli služeb dále mohou být poskytovány jiné hry se stejným nebo dokonce s vyšším potenciálem ohrožení závislostí – jako jsou sázky na určité sportovní události (koňské dostihy), hry na automatech a v hernách?

               2)

               Mají být články 43 ES a 49 ES vykládány tak, že povolení k provozování sportovních sázek, vydaná k tomu příslušnými státními orgány členských států, která nejsou omezena na dotyčné území státu, opravňují majitele povolení, jakož i jím pověřené třetí osoby, aby nabízely uzavírání smluv a prováděly je rovněž v oblasti jiných členských států bez dalších dodatečných vnitrostátních povolení?


title: Věc T-412/05: Žaloba podaná dne  18. listopadu 2005  –  M  v. Veřejný ochránce práv

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/35

         Žaloba podaná dne 18. listopadu 2005 – „M“ v. Veřejný ochránce práv
   (Věc T-412/05)
   (2006/C 48/69)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce:„M“ (Brusel, Belgie) (zástupce: G. Vandersanden, advokát)

      Žalovaný: Evropský veřejný ochránce práv
   Návrhové žádání žalobce

               —

               určit, že Evropské společenství nese na základě čl. 288 druhého pododstavce ES mimosmluvní odpovědnost z důvodu pochybení Evropského veřejného ochránce práv v rámci výkonu jeho funkcí a konkrétně z důvodu zveřejnění jeho zprávy 1288/99/OV, v níž je žalobce protiprávně jmenovitě uveden, a z důvodu nedbalosti Evropského veřejného ochránce práv, pokud jde šetření věci a nesprávné závěry, k nimž dospěl;

               —

               v důsledku toho uložit Evropskému společenství zastoupenému Evropským veřejným ochráncem práv, aby žalobci zaplatilo náhradu škody za způsobenou profesní a nemajetkovou újmu, jakož i újmu způsobenou na jeho zdraví, v předběžně stanovené výši 150 000 eur, s výhradou změn v průběhu řízení;

               —

               uložit Evropskému společenství zastoupenému Evropským veřejným ochráncem práv náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Stížností podanou Evropskému veřejnému ochránci práv požadovala skupina občanů, aby bylo konstatováno, že při projednávání jejich stížnosti podané ke Komisi proti vnitrostátním orgánům došlo k nesprávnému úřednímu postupu uvnitř Komise. Veřejný ochránce práv se ve svém rozhodnutí ze dne 18. července 2002 domníval, že ze strany Komise došlo k nesprávnému úřednímu postupu a předpojatému projednání stížnosti.
   Předmětem projednávané žaloby podané úředníkem útvaru Komise odpovědným za projednání dotčené stížnosti, je náhrada škody, kterou žalobce údajně utrpěl z důvodu uvedení jeho jména v rozhodnutí 1288/99/OV a údajné nedbalosti Evropského veřejného ochránce práv, pokud jde o šetření věci a závěry, k nimž dospěl ve svém výše uvedeném rozhodnutí. Žalobce uplatňuje, že po zveřejnění rozhodnutí bylo jeho jméno uvedeno v tiskové zprávě zveřejněné Evropským veřejným ochráncem práv a reprodukováno v různých novinách, jakož i na internetových stránkách, což mu způsobilo újmu. Podle žalobce je údajně utrpěná újma o to závažnější, že vykonává důležité úkoly a že zveřejnění rozhodnutí Evropským veřejným ochráncem práv představuje závažný zásah do jeho profesní bezúhonnosti.
   Žalobce podává svou žalobu na základě čl. 288 druhého pododstavce ES, jenž stanoví mimosmluvní odpovědnost Evropského společenství, která podle něj může být v projednávaném případě založena v důsledku údajného chybného jednání Veřejného ochránce práv.
   Na podporu své žaloby uplatňuje žalobce především, že se v projednávané věci Veřejný ochránce práv dopustil vážného pochybení, když jmenovitě uvedl osoby – mezi nimi žalobce – ve své zprávě, čímž porušil zásady zachování důvěrnosti a proporcionality, jelikož zveřejnění jména žalobce není podle jeho názoru nezbytné a nemůže být odůvodněno výjimkou z obecného pravidla zachování důvěrnosti (1)

   Mimoto žalobce tvrdí, že jednání Veřejného ochránce práv a jeho útvarů představuje porušení zásady kontradiktornosti, která je základní zásadou práva obhajoby. Uplatňuje též, že je zakázáno nepříznivě hodnotit fyzickou nebo právnickou osobu ve zprávě, která musí být poté, co vešla ve všeobecnou známost, zveřejněna a musí být široce přístupná.
   Žalobce konečně též tvrdí, že přijetím dotčeného rozhodnutí se Veřejný ochránce práv dopustil nesprávného skutkového posouzení a opíral se o nedostatečné poznatky.

      (1)  Na podporu svých návrhů žalobce mimoto uvádí rozsudek SDES ze dne 10. července 2001 vydaný ve věci ISMERI-EUROPA v. Účetní dvůr, C-315/99P, Recueil, s. I-5281.


title: Věc C-257/14: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 17. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – C. van der Lans v. Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV „Řízení o předběžné otázce — Letecká doprava — Práva cestujících v případě zpoždění nebo zrušení letu — Nařízení (ES) č. 261/2004 — Článek 5 odst. 3 — Odepření nástupu na palubu a zrušení letu — Významné zpoždění letu — Náhrady a pomoc cestujícím — Mimořádné okolnosti“

text:
               9.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/11

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 17. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – C. van der Lans v. Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
   (Věc C-257/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Letecká doprava - Práva cestujících v případě zpoždění nebo zrušení letu - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Článek 5 odst. 3 - Odepření nástupu na palubu a zrušení letu - Významné zpoždění letu - Náhrady a pomoc cestujícím - Mimořádné okolnosti“)
   (2015/C 371/13)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Amsterdam

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Corina van der Lans

      Žalovaná: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      Výrok

   Článek 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, musí být vykládán v tom smyslu, že taková technická závada, jako je technická závada ve věci v původním řízení, která nastala nepředvídaně, nebyla způsobena nedostatkem údržby ani nebyla odhalena během pravidelné údržby, nespadá pod pojem „mimořádné okolnosti“ ve smyslu tohoto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 303, 8.9.2014.


title: Věc F-87/14: Žaloba podaná dne 1. září 2014 — ZZ v. Rada

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/49

         Žaloba podaná dne 1. září 2014 — ZZ v. Rada
   (Věc F-87/14)
   (2014/C 431/78)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Rady, jež se týkají úhrady nákladů na hospitalizaci žalobkyně, a uložení Radě, aby zaplatila úroky z prodlení a nahradila údajně utrpěnou morální újmu.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Částečně zrušit rozhodnutí zúčtovací kanceláře v Bruselu, jak vyplývají z vyúčtování č. 55 ze dne 27. září 2013, jež se týkají žádosti ze dne 12. července 2012 o úhradu nákladů na hospitalizaci žalobkyně;

               —

               prohlásit za nicotné dopisy ze dne 19. listopadu 2013 vedoucího zúčtovací kanceláře, jež se týkají zamítnutí údajné žádosti o předchozí povolení ze dne 12. července 2012, nebo je podpůrně zrušit;

               —

               zrušit, v nezbytném rozsahu rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 22. května 2014 o zamítnutí stížností žalobkyně předložených dne 27. prosince 2013 a 18. února 2014;

               —

               uložit Radě úhradu úroků z prodlení ode dne, kdy byly požadované částky splatné, jakož i náhradu morální újmy údajně utrpěné žalobkyní;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-142/17 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. března 2017 – Kaimbi v. Rada „Řízení o předběžných opatřeních — Omezující opatření — Demokratická republika Kongo — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“

text:
               6.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/24

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. března 2017 – Kaimbi v. Rada
   (Věc T-142/17 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Omezující opatření - Demokratická republika Kongo - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
   (2017/C 178/35)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Delphin Kaimbi (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: O. Okito a A. Ouannès, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a směřující k odkladu vykonatelnosti nařízení (EU) č. 2016/2230 ze dne 12. prosince 2016, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2016, L 336, s. 1).

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-460/12: Žaloba podaná dne 17. října 2012 — Virgin Media v. Komise

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/28

         Žaloba podaná dne 17. října 2012 — Virgin Media v. Komise
   (Věc T-460/12)
   2012/C 379/49
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Virgin Media Ltd (Hook, Spojené království) (zástupci: J. Ellison, D. Slater, Solicitors, a D. Waelbroeck, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 12. června 2012 o státní podpoře SA.33540, které bylo zveřejněno dne 25. července 2012 v Úředním věstníku Evropské unie a kterým bylo opatření státní podpory „City of Birmingham — Digital Districts NGA Network“ prohlášeno za slučitelné s čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z nesprávného posouzení skutkového stavu v napadeném rozhodnutí, které mimo jiné obsahuje

                           —

                           zjištění, že žalobkyně neměla v Digital Districts of Birmingham, do nějž náleží Digbeth, Eastside a Jewellery Quarter (dále jen „relevantní území“) konkurenční přítomnost;

                           —

                           zjištění, že relevantní oblast má pouze nepatrnou širokopásmovou kapacitu NGA (Next generation access), která spočívá v plánovaném zavedení FTTC (fibre-to-the-cabinet) společností BT Group plc v části tohoto území;

                           —

                           zjištění, že širokopásmová rychlost je na relevantním území značně pomalá (20 Mbit/s pro download a 2 Mbit/s pro upload)

                           —

                           zjištění, že trh selhal, jelikož na území nejsou disponibilní některé služby pro kategorii malých a středních podniků za ceny, které jsou pro ně dosažitelné;

                           —

                           zjištění, že žádná z dotčených stran nevznesla proti širokopásmovému projektu NGA pro Diginal Districts des Brimingham City Council (dále jen „projekt“) námitky;

                           —

                           zjištění, že postupy mapování a konzultace potvrzují, že projekt nebude mít negativní účinky na hospodářskou soutěž.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného použití právních předpisů o státních podporách a zejména pokynů Společenství k použití pravidel státní podpory ve vztahu k rychlému zavádění širokopásmových sítí (Úř. věst. C 235, s. 7). Nesprávné použití ustanovení SFEU o státních podporách a těchto pokynů mimo jiné zahrnuje:

                           —

                           nevyvrácení domněnky, že státní podpora v oblasti konkurujících širokopásmových služeb pro soukromé uživatele je protiprávní (bod 77 a 78 těchto pokynů);

                           —

                           chybějící důkaz o selhání trhu (bod 35 těchto pokynů), zejména skutečnost, že relevantní trh, který údajně selhal, nebyl definován; nebyly předloženy přesvědčivé důkazy za účelem zjištění „selhání“ trhu pouze na základě ceny;

                           —

                           neprovedení příslušné konzultace (bod 51 písm. a) těchto pokynů);

                           —

                           neprovedení přezkumu účinků státní podpory na hospodářskou soutěž na relevantním trhu podle bodů 34 a 35 těchto pokynů.


title: Věc T-475/04: Žaloba podaná dne 24. listopadu 2004 Bouygues SA a Bouygues Télécom proti Komisi Evropských společenství

text:
               19.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/20

         Žaloba podaná dne 24. listopadu 2004 Bouygues SA a Bouygues Télécom proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-475/04)
   (2005/C 69/37)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 24. listopadu 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Bouygues SA, se sídlem v Paříži, a Bouygues Télécom, se sídlem v Boulogne-Billancourt (Francie), zastoupenými Louisem Vogelem, Josephem Vogelem, Bernardem Amorym, Alexandrem Verheydenem, Françoisem Sureauem a Didierem Theophilem, advokáty.
   Žalobkyně navrhují, aby Soud:

               1.

               zrušil rozhodnutí Komise C(2004)2647 ze dne 20. července 2004 – Státní podpora – Francie týkající se úpravy výše poplatků, které mají zaplatit Orange a SFR na základě licencí Universal Mobile Telecommunication System (UMTS)

               2.

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise č. C(2004)2647 konečné ze dne 20. července 2004, ve kterém bylo shledáno, že se nejedná o podporu francouzského státu ve prospěch Orange France a SFR v rámci zpětného snížení poplatku ve výši 4,995 miliard EUR, který se každý z těchto provozovatelů zavázal zaplatit francouzskému státu za licenci Universal Mobile Telecommunication System (UMTS), která mu byla udělena dne 18. července 2001. Přijetím tohoto rozhodnutí byla zamítnuta stížnost podaná žalujícími společnostmi.
   V této souvislosti se připomíná, že francouzská vláda vydala dvě výzvy k účasti v řízení o udělení licencí UMTS. V rámci první výzvy vyhlášené v srpnu 2000 se řízení zúčastnily Orange France a SFR. Výše poplatku byla stanovena na 4,995 miliard EUR za licenci. Bouygues Télécom se rozhodla nesoutěžit s ohledem na stanovenou cenu. V rámci druhé výzvy k účasti byla výše poplatku snížena na 619 milionů EUR. Bouygues Télécom získala licenci UMTS v tomto druhém řízení. V mezidobí se přitom francouzská vláda rozhodla zpětně upravit výši poplatků stanovených v rámci prvního řízení tak, aby dosahovala výše poplatků stanovených v rámci druhé výzvy k účasti.
   Na podporu svých tvrzení žalobkyně nejdříve uplatňují porušení článku 87 Smlouvy. V této souvislosti argumentují, že:

               —

               státní poplatky jsou veřejnými příjmy a francouzský stát tím, že zpětně upravil výši poplatků, které měly zaplatit Orange a SFR, se vzdal likvidní, vymahatelné a určité pohledávky;

               —

               odůvodněním, že napadené rozhodnutí je v souladu se zásadou nediskriminace, se Komise v projednávaném případě vyhnula diskuzi ve věci samé. V této souvislosti žalobkyně zejména tvrdí, že Orange a SFR mohly v důsledku rozhodnutí francouzské vlády požívat dočasné výhody vyplývající z možnosti dříve proniknout na trh UMTS, zatímco jim bylo zaručeno, i když v tomto smyslu nebylo nic zmíněno v rámci první výzvy k účasti, že výše jejich poplatku za licenci UMTS bude snížena na úroveň požadovanou v rámci druhé výzvy k účasti;

               —

               dotčené rozhodnutí skutečným způsobem ovlivnilo hospodářskou soutěž tím, že umožnilo Orange a SFR, provozovatelům již působícím na francouzském trhu mobilních telefonních služeb, upevnit jejich pozici na vznikajícím trhu UMTS a v důsledku toho omezit vstup jejich konkurentů na tento trh.

         Mimoto žalobkyně shledaly, že pouhým konstatováním, že udělení licencí UMTS nelze považovat za tržní transakci, bez dalšího vysvětlení, žalovaná porušila článek 230 Smlouvy tím, že své rozhodnutí dostatečně neodůvodnila.
   Žalobkyně nakonec shledaly, že Komise porušila články 87 a 88 ES tím, že nepřezkoumala dotčené opatření v rámci formálního řízení stanoveného v těchto ustanoveních.


title: Věc C-152/12: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 13. února 2014 — Evropská komise v. Bulharská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Doprava — Směrnice 2001/14/ES — Rozvoj železnic Unie — Zpoplatnění přístupu k železniční infrastruktuře — Článek 7 odst. 3, a čl. 8 odst. 1 — Možnost výběru přirážek k poplatkům — Náklady přímo vynaložené na provoz železniční dopravy“ )

text:
               29.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/4

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 13. února 2014 — Evropská komise v. Bulharská republika
   (Věc C-152/12) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Doprava - Směrnice 2001/14/ES - Rozvoj železnic Unie - Zpoplatnění přístupu k železniční infrastruktuře - Článek 7 odst. 3, a čl. 8 odst. 1 - Možnost výběru přirážek k poplatkům - Náklady přímo vynaložené na provoz železniční dopravy)
   2014/C 93/06
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Vasileva a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalovaná: Bulharská republika (zástupci: T. Ivanov, jakož i D. Drambozova a E. Petranova, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Polská republika (zástupci: B. Majczyna a M. Szpunar, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 7 odst. 3 a čl. 8 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury a zpoplatnění železniční infrastruktury (Úř. věst. L 75, s. 29) — Systém zpoplatnění přístupu k železniční infrastruktuře — Pojem „Náklady přímo vynaložené za provoz železniční dopravy“ — Poplatky převyšující náklady přímo vynaložené za provoz železniční dopravy — Podmínky použití čl. 8 odst. 1 směrnice 2001/14/ES

      Výrok

               1)

               Bulharská republika tím, že umožnila, aby byly do výpočtu poplatků vybíraných za minimální přístupový balík a za přístup k dopravním zařízením po železnici zahrnuty náklady, tj. odměny zaměstnanců za práci a příspěvky na sociální zabezpečení, které nemohou být považovány za přímo vynaložené na provoz železniční dopravy, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury a zpoplatnění železniční infrastruktury, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/58/ES ze dne 23. října 2007..

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise, Bulharská republika a Polská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 174, 16.6.2012.


title: Věc C-160/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 1. března 2017 – Raoul Thybaut, Johnny De Coster, Frédéric Romain v. Région wallonne

text:
               6.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 1. března 2017 – Raoul Thybaut, Johnny De Coster, Frédéric Romain v. Région wallonne
   (Věc C-160/17)
   (2017/C 178/12)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Raoul Thybaut, Johnny De Coster, Frédéric Romain

      Žalovaný: Région wallonne

      Předběžná otázka

   Má být čl. 2 písm. a) směrnice 2001/42/ES o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí (1) vykládán v tom smyslu, že do působnosti pojmů „plán“ nebo „program“ spadá obvod stanovený ustanovením legislativní povahy a vymezený orgánem regionální správy:

               —

               jehož jediným cílem je vymezit hranice zeměpisné oblasti, v níž by mohl být proveden urbanistický plán, přičemž tento záměr, který musí sledovat konkrétní cíl – v projednávané věci zajistit úpravu a rozvoj městských funkcí – a který vyžaduje výstavbu, úpravu, rozšíření, zrušení nebo vyvýšení pozemních sítí a veřejných prostor, vyžaduje vymezení daného obvodu, kterým je tudíž přijata podstata daného záměru, avšak který je navíc předmětem povolení vyžadující posouzení vlivů; a

               —

               jenž má z procesního hlediska za následek, že žádosti o povolení týkající se úkonů nebo prací, jež mají být prováděny v tomto obvodu, mohou být vyřizovány odchylným postupem, přičemž předpisy v oblasti územního plánování, které byly na dotyčné území použitelné před vymezením daného obvodu, zůstávají i nadále použitelnými, avšak v případě uvedeného postupu bude snazší získat výjimku z těchto předpisů;

               —

               a na nějž se vztahuje domněnka veřejné prospěšnosti pro účely vyvlastňování prováděného v rámci příslušného plánu vyvlastnění?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí (Úř. věst. L 197, s. 30; Zvl. vyd. 15/06, s. 157).


title: Věc C-347/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Finanzgericht Köln ze dne 15. července 2004 ve věci REWE Zentralfinanz e.G., právní nástupkyně ITS Reisen GmbH proti Finanzamt Köln-Mitte

text:
               6.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Finanzgericht Köln ze dne 15. července 2004 ve věci REWE Zentralfinanz e.G., právní nástupkyně ITS Reisen GmbH proti Finanzamt Köln-Mitte
   (Věc C-347/04)
   (2004/C 273/21)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Finanzgericht Köln ze dne 15. července 2004 ve věci REWE Zentralfinanz e.G., právní nástupkyně ITS Reisen GmbH proti Finanzamt Köln-Mitte, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 13. srpna 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Finanzgericht Köln žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:

               —

               Je třeba vykládat článek 52 (nyní článek 43) ve spojení s článkem 58 (nyní článek 48) a články 67 až 73 a 73b a násl. (nyní články 56 a násl.) Smlouvy o ES v tom smyslu, že brání právní úpravě, která, jako sporná právní úprava v § 2a odst. 1 písm. 3a a odst. 2 EStG (Einkommensteuergesetz – zákona o daních z příjmu) v původním řízení, omezuje okamžitý daňový odpočet ztrát vzniklých ze snížení hodnoty podílů v dceřinných společnostech nacházejících se v jiných členských státech ES, jestliže tyto dceřinné společnosti vykonávají pasivní činnosti ve smyslu vnitrostátního ustanovení nebo pokud provádějí aktivní činnosti ve smyslu vnitrostátního ustanovení pouze prostřednictím vlastních vnukovských společností, zatímco okamžitý daňový odpočet ztrát vzniklých ze snížení hodnoty podílů v dceřinných společnostech – rezidentech je možný bez těchto omezení?


title: Věc T-302/10: Žaloba podaná dne 15. července 2010 — Crocs v. OHIM — Holey Soles a Partenaire Hospitalier International (Prezentace obuvi)

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/19

         Žaloba podaná dne 15. července 2010 — Crocs v. OHIM — Holey Soles a Partenaire Hospitalier International (Prezentace obuvi)
   (Věc T-302/10)
   ()
   2010/C 260/26
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Crocs, Inc. (Delaware, USA) (zástupce: I. R. Craig, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Holey Soles Holdings Ltd (Vancouver, Kanada) a Partenaire Hospitalier International (La Haie Foissière, Francie)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 26. března 2010 ve věci R 9/2008-3;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: č. 257001-0001 (obuv)

      Majitel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně uvádí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 7 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 6/2002, jelikož odvolací senát nesprávně uplatnil ustanovení těchto článků a dospěl k nesprávným závěrům ohledně novosti, individuální povahy a technické funkce (průmyslového) vzoru Společenství.


title: Věc T-472/16: Žaloba podaná dne 19. srpna 2016 – Marsh v. EUIPO (LegalPro)

text:
               17.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/21

         Žaloba podaná dne 19. srpna 2016 – Marsh v. EUIPO (LegalPro)
   (Věc T-472/16)
   (2016/C 383/29)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Marsh GmbH (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupce: W. Riegger, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „LegalPro“ – přihláška č. 13 954 177

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. června 2016 ve věci R 146/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení před odvolacím senátem.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009,

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-54/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. února 2010 ze strany Agencja Wydawniczą Technopol sp. z o.o. proti rozsudku Soudu prvního stupně vydanému dne 19. listopadu 2009 ve spojených věcech T-64/07 až T-66/07, Agencja Wydawnicza Technopol v. OHIM (350)

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 2. února 2010 ze strany Agencja Wydawniczą Technopol sp. z o.o. proti rozsudku Soudu prvního stupně vydanému dne 19. listopadu 2009 ve spojených věcech T-64/07 až T-66/07, Agencja Wydawnicza Technopol v. OHIM (350)
   (Věc C-54/10 P)
   2010/C 113/27
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (zástupkyně: D. Rzążewska, advokátka)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. listopadu 2009 ve spojených věcech T-64/07 a T-66/07;

               —

               vrátit věc zpět Tribunálu k novému projednání;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení před Soudním dvorem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka namítá, že Soud prvního stupně porušil čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce Společenství (1) tím, že uplatnil nesprávná právní kritéria, když určil, že ochranné známky navrhovatelky nelze zapsat.
   Krom toho navrhovatelka tvrdí, že Soud prvního stupně porušil čl. 7 odst. 1 písm. c), nebo článek 76 nařízení o ochranné známce Společenství, nebo obě tato ustanovení, když řádně nezohlednil praxi OHIM, pokud jde o zápis označení skládajících se z číslic nebo odkazujících na obsah publikací.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146), nahrazeno nařízením Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (kodifikované znění) (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc T-273/11: Usnesení Tribunálu ze dne 14. května 2013 — Régie Networks a NRJ Global v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Režim podpor zavedený Francií ve prospěch rozhlasového vysílání — Rozhodnutí nevznášet námitky — Scházející právní zájem — Zjevná nepřípustnost“ )

text:
               29.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 189/22

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. května 2013 — Régie Networks a NRJ Global v. Komise
   (Věc T-273/11) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Režim podpor zavedený Francií ve prospěch rozhlasového vysílání - Rozhodnutí nevznášet námitky - Scházející právní zájem - Zjevná nepřípustnost)
   2013/C 189/45
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Régie Networks (Lyon, Francie) a NRJ Global (Paříž, Francie) (zástupci: B. Geneste a C. Vannini, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky a S. Thomas, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2010) 6483 final ze dne 29. září 2010, které se týká režimu podpor C-4/09 (ex N 679/97) zavedeného [Francouzskou republikou] ve prospěch rozhlasového vysílání a kterým byl uvedený režim prohlášen za slučitelný s vnitřním trhem při splnění určitých podmínek.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Společnostem Régie Networks a NRJ Global se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 226, 30.7.2011.


title: Věc C-286/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná SC Exmitiani SRL (Rumunsko) dne 23. května 2016 – SC Exmitiani SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná SC Exmitiani SRL (Rumunsko) dne 23. května 2016 – SC Exmitiani SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj
   (Věc C-286/16)
   (2016/C 296/26)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Cluj

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: SC Exmitiani SRL

      Žalovaná: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj

      Předběžné otázky

               1.

               Vyžaduje zásada loajální spolupráce v takové situaci, jako je situace ve sporu v původním řízení, ve které byl napadený správní akt vydán před přistoupením, ale o stížnosti proti tomuto aktu bylo rozhodnuto rozhodnutím daňového orgánu po přistoupení, aby byl vnitrostátní právní předpis vykládán s ohledem na evropskou směrnici použitelnou v oblasti DPH (1)?

               2.

               Musí být vzhledem k okolnostem sporu v původním řízení vykládána zásada právní jistoty v tom smyslu, že brání praxi daňových orgánů, která na základě stejných skutkových okolností vede k závěrům odlišným od závěrů orgánů činných v trestním řízení ohledně osvobození od DPH služeb přímo spojených s mezinárodní přepravou cestujících?

               3.

               Musí být zásada loajální spolupráce vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům, které stanoví, že žalobní důvody založené na evropském právu, které nebyly uplatněny v rámci správní stížnosti, již nemohou být uplatněny před soudem?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1)


title: Věc T-421/05: Žaloba podaná dne  3. listopadu 2005  – Kay v. Komise

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/36

         Žaloba podaná dne 3. listopadu 2005 – Kay v. Komise
   (Věc T-421/05)
   (2006/C 48/72)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Roderick Neil Kay (Brusel, Belgie) (zástupci: T. Bontinck a J. Feld, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí žalované ze dne 31. ledna 2005;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce byl úředníkem Komise v platové třídě B*7. Jako úspěšný kandidát vnějšího výběrového řízení COM/A/3/02 byl napadeným rozhodnutím jmenován na místo administrátora se zařazením do platové třídy A*6.
   Svou žalobou zpochybňuje své zařazení maje za to, že by měl být zařazen do jedné z platových tříd A*8, A*9 nebo A*10. Rovněž zpochybňuje, že po svém přeřazení ztratil veškeré body pro povýšení, které do té doby získal.
   Na podporu své žaloby uplatňuje porušení čl. 2 odst. 2 přílohy XIII služebního řádu, který považuje za použitelný na svou situaci, namísto čl. 5 odst. 2 téže přílohy, který použila Komise. Krom toho se dovolává porušení ochrany legitimního očekávání, zachování nabytých práv, jakož i rovnosti zacházení mezi úředníky.


title: Věc T-451/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. září 2017 – AlzChem v. Komise „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty související s řízením o kontrole státních podpor — Zamítnutí přístupu — Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu — Povinnost provést konkrétní a individuální přezkum — Převažující veřejný zájem“

text:
               23.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/10

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. září 2017 – AlzChem v. Komise
   (Věc T-451/15) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty související s řízením o kontrole státních podpor - Zamítnutí přístupu - Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu - Povinnost provést konkrétní a individuální přezkum - Převažující veřejný zájem“)
   (2017/C 357/12)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: AlzChem AG (Trostberg, Německo) (zástupci: původně A. Borsos a J. Guerrero Pérez, poté A. Borsos, J. Guerrero Pérez a I. Georgiopoulos, avocats)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Buchet, M. Konstantinidis a L. Armati, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 26. května 2015, jímž byl žalobkyni zamítnut přístup k dokumentům souvisejícím s řízením o kontrole státních podpor.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               AlzChem AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 320, 28.9.2015.


title: Věc T-224/09: Žaloba podaná dne 5. června 2009 — CEVA v. Komise

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/40

         Žaloba podaná dne 5. června 2009 — CEVA v. Komise
   (Věc T-224/09)
   2009/C 205/74
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Francie) (zástupce: J. -M. Peyrical, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobce

               —

               konstatovat, že mezi Evropskou komisí a CEVA neexistují smluvní svazky, a proto

               —

               zrušit exekuční titul Evropské komise č. 3230900440 ze dne 6. dubna 2009;

               —

               podpůrně konstatovat absenci odůvodnění exekučního titulu Evropské komise č. 3230900440 ze dne 6. dubna 2009;

               —

               konstatovat riziko bezdůvodného obohacení na straně Komise v případě, že by CEVA vyplatila zpět částku 179 896 navýšenou o úroky z prodlení;

               —

               v důsledku toho zrušit exekuční titul Evropské komise č. 3230900440 ze dne 6. dubna 2009.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobce domáhá zrušení exekučního titulu, jímž Komise požaduje zpětné vyplacení všech záloh uhrazených žalobci v rámci smlouvy PROTOP č. EVK3-CT-2002-30004 týkající se projektu výzkumu a technologického vývoje.
   Na podporu své žaloby vznáší žalobce tři důvody:

               —

               nepřípustnost exekučního titulu vzhledem k neexistenci smluvního vztahu mezi žalobcem a Komisí;

               —

               absenci dostatečného odůvodnění v tom rozsahu, v jakém se Komise opírala o domnělé porušení smluvních závazků ze strany žalobce, aniž by přitom uvedla skutkové a právní důvody na podporu tohoto tvrzení;

               —

               porušení zásady vyloučení bezdůvodného obohacení, protože zpětné vyplacení celé částky požadované Komisí by mělo za následek její bezdůvodné obohacení, protože by disponovala pracemi a studiemi zhotovenými žalobcem, aniž by přitom za jejich zhotovení zaplatila.


title: Věc C-307/12: Žaloba podaná dne 25. června 2012 — Evropská komise v. Bulharská republika

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/17

         Žaloba podaná dne 25. června 2012 — Evropská komise v. Bulharská republika
   (Věc C-307/12)
   2012/C 295/28
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Hetsch, D. Düsterhaus, S. Petrova)

      Žalovaná: Bulharská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Evropská Komise se domáhá,

               —

               aby bylo určeno, že Bulharská republika porušila své povinnosti plynoucí z článku 40 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (1) tím, že nevydala správní a právní předpisy, nezbytné pro uvedení vnitrostátního práva do souladu se směrnicí, nebo tyto předpisy každopádně neoznámila Komisi;

               —

               aby byla na základě čl. 260 odst. 3 SFEU Bulharské republice z důvodu nesplnění povinnosti oznámit opatření, která byla vydána k dosažení souladu vnitrostátního práva se směrnicí 2008/98/ES, uloženo zaplacení penále ve výši 15 200,80 Eur za den, počítáno ode dne vyhlášení rozhodnutí v tomto řízení;

               —

               aby byla Bulharské republice uložena náhrada nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 12. prosince 2010.

      (1)  Úř. věst. L 312, s. 3.


title: Věc C-410/12 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 16. října 2013 — medi GmbH & Co. KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství medi — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 — Zkreslení důkazů — Neexistence“ )

text:
               21.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 377/3

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 16. října 2013 — medi GmbH & Co. KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-410/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství medi - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 - Zkreslení důkazů - Neexistence)
   2013/C 377/04
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: medi GmbH & Co. KG (zástupce: D. Terheggen, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) ze dne 12. července 2012, medi/OHMI (T-470/09), kterým Tribunál zamítl žalobu podanou proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 1. října 2009 (věc R 692/2008-4) týkajícího se přihlášky slovního označení „medi“ jako ochranné známky Společenství — Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1) — Rozlišovací způsobilost slovního označení „medi“

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti medi GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 331, 27.10.2012.


title: Věc C-332/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 30. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Josef Holzinger v. Bundesministerin für Bildung, Wissenschaft und Kultur

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/39

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 30. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Josef Holzinger v. Bundesministerin für Bildung, Wissenschaft und Kultur
   (Věc C-332/07) (1)

   (2008/C 223/66)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.11.2007.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. prosince 2004 ve věci C-172/04: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (Nesplnění povinnosti státem — Neprovedení — Směrnice 1999/31/ES — Nakládání s odpady — Ukládání odpadů na skládku — Inertní stavební odpady a inertní odpady z veřejných stavebních prací)

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/11

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 16. prosince 2004
   ve věci C-172/04: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Neprovedení - Směrnice 1999/31/ES - Nakládání s odpady - Ukládání odpadů na skládku - Inertní stavební odpady a inertní odpady z veřejných stavebních prací)
   (2005/C 45/22)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-172/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 7. dubna 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnci: C.-F. Durand a M. Konstantinidis) proti Francouzské republice (zmocněnci: G. de Bergues a C. Mercier), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, C. Gulmann a J. Klučka (zpravodaj), soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 16. prosince 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Francouzská republika tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc C-393/11: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 7. března 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Autorità per l'elettrica e il gas v. Antonella Bertazzi a další ( „Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Sociální politika — Směrnice 1999/70/ES — Rámcová dohoda CES, UNICE a CEEP o pracovních poměrech na dobu určitou — Ustanovení 4 — Pracovní smlouvy na dobu určitou ve veřejném sektoru — Proces stabilizace — Přijetí zaměstnanců v pracovním poměru na dobu určitou jako kariérních úředníků bez veřejného výběrového řízení — Stanovení počtu odpracovaných let — Absolutní nezohlednění období služby na základě pracovních smluv na dobu určitou — Zásada zákazu diskriminace“ )

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/2

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 7. března 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Autorità per l'elettrica e il gas v. Antonella Bertazzi a další
   (Věc C-393/11) (1)

   (Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Sociální politika - Směrnice 1999/70/ES - Rámcová dohoda CES, UNICE a CEEP o pracovních poměrech na dobu určitou - Ustanovení 4 - Pracovní smlouvy na dobu určitou ve veřejném sektoru - Proces stabilizace - Přijetí zaměstnanců v pracovním poměru na dobu určitou jako kariérních úředníků bez veřejného výběrového řízení - Stanovení počtu odpracovaných let - Absolutní nezohlednění období služby na základě pracovních smluv na dobu určitou - Zásada zákazu diskriminace)
   2013/C 129/02
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Autorità per l'elettrica e il gas

      Žalovaní: Antonella Bertazzi, Annalise Colombo, Maria Valeria Contin, Angela Filippina Marasco, Guido Giussani, Lucia Lizzi, Fortuna Peranio

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Consiglio di Stato — Výklad ustanovení 4 přílohy směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43) — Vnitrostátní právní předpis, který stanoví možnost orgánů veřejné správy uzavírat smlouvy na dobu neurčitou s pracovníky, kteří již byli uvedenými orgány zaměstnáni na základě smluv na dobu určitou, a odchyluje se tím od zásady náboru státních úředníků na základě veřejného výběrového řízení — Nezohlednění počtu odpracovaných let na základě dřívější smlouvy na dobu určitou, i v případě pokračování pracovního poměru

      Výrok

   Ustanovení 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládáno v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava dotčená ve věci v původním řízení, která v plném rozsahu vylučuje, aby orgán veřejné správy zohlednil období služby pracovníka zaměstnaného na dobu určitou pro účely výpočtu odpracovaných let při uzavření pracovní smlouvy na dobu neurčitou tohoto pracovníka u uvedeného orgánu jakožto kariérního úředníka v rámci specifického stabilizačního postupu, ledaže funkce vykonávané v rámci pracovních smluv na dobu určitou neodpovídají funkcím vykonávaným kariérním úředníkem patřícím do příslušné kategorie tohoto orgánu, nebo pokud tomu tak není, ledaže je toto vyloučení odůvodněno „objektivními důvody“ ve smyslu bodu 1 nebo 4 tohoto ustanovení, což musí ověřit předkládající soud.
   Pouhá okolnost, že pracovník na dobu určitou splnil uvedené období služby na základě pracovní smlouvy nebo pracovněprávního vztahu na dobu určitou, nepředstavuje takový objektivní důvod.

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011.


title: Věc C-346/14: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. května 2016 – Evropská komise v. Rakouská republika „Nesplnění povinnosti státem — Článek 4 odst. 3 SEU — Článek 288 SFEU — Směrnice 2000/60/ES — Unijní činnost v oblasti vodní politiky — Článek 4 odst. 1 — Zamezení zhoršování stavu útvarů povrchové vody — Článek 4 odst. 7 — Výjimka ze zákazu zhoršování — Nadřazený veřejný zájem — Povolení výstavby vodní elektrárny na řece Schwarze Sulm (Rakousko) — Zhoršení stavu vod“

text:
               4.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 4. května 2016 – Evropská komise v. Rakouská republika
   (Věc C-346/14) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Článek 4 odst. 3 SEU - Článek 288 SFEU - Směrnice 2000/60/ES - Unijní činnost v oblasti vodní politiky - Článek 4 odst. 1 - Zamezení zhoršování stavu útvarů povrchové vody - Článek 4 odst. 7 - Výjimka ze zákazu zhoršování - Nadřazený veřejný zájem - Povolení výstavby vodní elektrárny na řece Schwarze Sulm (Rakousko) - Zhoršení stavu vod“)
   (2016/C 243/05)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Manhaeve, C. Hermes a G. Wilms, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupce: C. Pesendorfer, zmocněnkyně)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Česká republika (zástupci: M. Smolek, Z. Petzl a J. Vláčil, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 361, 13.10.2014.


title: Věc T-293/11 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 29. července 2011 — Holcim (Německo) a Holcim v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Hospodářská soutěž — Žádost o informace — Článek 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003 — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nedostatek naléhavosti“ )

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/23

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 29. července 2011 — Holcim (Německo) a Holcim v. Komise
   (Věc T-293/11 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Hospodářská soutěž - Žádost o informace - Článek 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003 - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedostatek naléhavosti)
   2011/C 282/49
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Holcim AG (Hamburk, Německo) a Holcim Ltd (Rapperswil-Jona, Švýcarsko) (zástupci: P. Niggemann a K. Gaßner, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Kellerbauer, R. Sauer a C. Hödlmayr, zmocněnci)

      Předmět

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise K(2011) 2363 v konečném znění ze dne 31. března 2011 v řízení podle čl. 18 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (věc 39520 — Cement a příbuzné výrobky)

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-535/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. listopadu 2012 Rafaelem Faet Oltrou proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 20. září 2012 ve věci T-294/12, Rafael Faet Oltra v. Evropský veřejný ochránce práv

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/56

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. listopadu 2012 Rafaelem Faet Oltrou proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 20. září 2012 ve věci T-294/12, Rafael Faet Oltra v. Evropský veřejný ochránce práv
   (Věc C-535/12 P)
   2013/C 225/105
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Rafael Faet Oltra (zástupce: R. Faet Oltra, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský veřejný ochránce práv
   Usnesením ze dne 6. června 2013 Soudní dvůr (šestý senát) kasační opravný prostředek odmítl.


title: Věc C-334/04: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 25. října 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 79/409/EHS — Příloha I — Ochrana volně žijících ptáků — Zvláště chráněné oblasti — IBA 2000 — Hodnota — Kvalita údajů — Kritéria — Prostor pro uvážení — Zjevně nedostatečné označení — Mokřady)

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/3

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 25. října 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-334/04) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 79/409/EHS - Příloha I - Ochrana volně žijících ptáků - Zvláště chráněné oblasti - IBA 2000 - Hodnota - Kvalita údajů - Kritéria - Prostor pro uvážení - Zjevně nedostatečné označení - Mokřady)
   (2007/C 315/04)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Patakia a M. van Beek, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupce: E. Skandalou, zmocněnec)

      Vedlejší účastníci řízení podporující žalovanou: Španělské království (zástupce: N. Díaz Abad, zmocněnec), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a C. Jurgensen-Mercier, zmocněnci), Portugalská republika (zástupci: L. Fernandes a M. Lois, zmocněnci), Finská republika (zástupce: T. Pynnä, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Neprovedení směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. L 103, s. 1) ve stanovené lhůtě – Nedodržení článku 4 směrnice o označení zvláště chráněných oblastí – Nedostatečný počet označených oblastí v Řecku.
   Výrok

               1)

               Řecká republika tím, že

                           —

                           označila jako zvláště chráněné oblasti území, jejichž počet a celková rozloha jsou zjevně menší než počet a celková rozloha území, která splňují podmínky pro označení jako zvláště chráněné oblasti ve smyslu čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků, ve znění zejména směrnice Komise 97/49/ES ze dne 29. července 1997,

                           —

                           nevymezila zvláště chráněné oblasti, aby poskytla ochranu brhlíku tureckému (Sitta krueperi), a

                           —

                           jako zvláště chráněné oblasti označila oblasti, ve kterých jsou kormorán chocholatý (Phalacrocorax aristotelis desmarestii), orlosup bradatý (Gypætus barbatus), sup hnědý (Ægypius monachus), orel křiklavý (Aquila pomarina), orel královský (Aquila heliaca), káně bělochvosté (Buteo rufinus), orel jestřábí (Hieraætus fasciatus), poštolka jižní (Falco naumanni), ostříž jižní (Falco eleonoræ), raroch jižní (Falco biarmicus) a strnad šedý (Emberiza cineracea) nedostatečně zastoupeni,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice 79/409, ve znění směrnice 97/49.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

               4)

               Španělské království, Francouzská republika, Portugalská republika a Finská republika nesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 239, 25.9.2004.


title: Věc C-113/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Ragusta (Itálie) dne 7. března 2011 — trestní řízení proti Mohamed Ali Cherni

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Ragusta (Itálie) dne 7. března 2011 — trestní řízení proti Mohamed Ali Cherni
   (Věc C-113/11)
   2011/C 238/05
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Ragusta

      Účastník původního trestního řízení

   Mohamed Ali Chrni
   Usnesením ze dne 26. května 2011 Soudní dvůr nařídil vyškrtnutí věci.


title: Věc F-39/08: Rozsudek Soudu pro veřejnou (první senát) službu ze dne 7. července 2009 — Lebedef v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Dovolená za kalendářní rok — Činnosti zástupce zaměstnanců — Dočasné přidělení poloviny pracovního úvazku pro účely odborového zastoupení — Činnosti spojené se zastupováním stanoveným služebním řádem — Neomluvená nepřítomnost — Snížení nároků na dovolenou za kalendářní rok — Článek 60 služebního řádu )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/63

         Rozsudek Soudu pro veřejnou (první senát) službu ze dne 7. července 2009 — Lebedef v. Komise
   (Věc F-39/08) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Dovolená za kalendářní rok - Činnosti zástupce zaměstnanců - Dočasné přidělení poloviny pracovního úvazku pro účely odborového zastoupení - Činnosti spojené se zastupováním stanoveným služebním řádem - Neomluvená nepřítomnost - Snížení nároků na dovolenou za kalendářní rok - Článek 60 služebního řádu“)
   2009/C 282/119
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Giorgio Lebedef (Seningerberg, Lucembursko) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a K. Herrmann, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení několika rozhodnutí týkajících se snížení nároků žalobce na dovolenou pro rok 2007 o 32 dnů.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               G. Lebedef ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 158, 21.6.2008, s. 27.


               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/1

         (2007/C 140/01)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 129, 9.6.2007

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 117, 26.5.2007

      Úř. věst. C 96, 28.4.2007

      Úř. věst. C 95, 28.4.2007

      Úř. věst. C 82, 14.4.2007

      Úř. věst. C 69, 24.3.2007

      Úř. věst. C 56, 10.3.2007

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-264/11 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — De Nicola v. EIB ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Zaměstnanci EIB — Hodnocení — Povyšování — Hodnocení a povyšování za rok 2007 — Rozhodnutí odvolacího výboru — Psychické obtěžování — Přiměřená lhůta — Návrh na zrušení — Žádost o náhradu škody“ )

text:
               26.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — De Nicola v. EIB
   (Věc T-264/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Hodnocení - Povyšování - Hodnocení a povyšování za rok 2007 - Rozhodnutí odvolacího výboru - Psychické obtěžování - Přiměřená lhůta - Návrh na zrušení - Žádost o náhradu škody)
   2013/C 313/41
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Carlo De Nicola (Strassen, Lucembursko) (zástupce: L. Isola, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská investiční banka (EIB) (zástupci: původně T. Gilliams a F. Martin, poté T. Gilliams a G. Nuvoli, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokát)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 8. března 2011, De Nicola v. EIB (F-59/09, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), směřující ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 8. března 2011, De Nicola v. EIB (F-59/09) se zrušuje v rozsahu, v němž zamítá návrhová žádání Carla De Nicoly směřující ke zrušení rozhodnutí odvolacího výboru Evropské investiční banky (EIB) a dále jeho návrhová žádání směřující k náhradě tvrzené újmy vzniklé v důsledku psychického obtěžování, jehož se vůči němu dopustila EIB.

               2)

               Kasační opravný prostředek se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Věc se vrací Soudu pro veřejnou službu.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 211, 16.7.2011.