title: Věc C-338/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varhoven administrativen sad (Bulharsko) dne 7. června 2017 – Virginie Marie Gabriel Guigo v. Fond „Garantirani vzemania na rabotnicite i služitelite“

text:
               14.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varhoven administrativen sad (Bulharsko) dne 7. června 2017 – Virginie Marie Gabriel Guigo v. Fond „Garantirani vzemania na rabotnicite i služitelite“
   (Věc C-338/17)
   (2017/C 269/16)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Virginie Marie Gabriel Guigo

      Odpůrce: Fond „Garantirani vzemania na rabotnicite i služitelite“

      Předběžné otázky

               1.

               Je nutné vykládat články 151 a 153 SFEU, jakož i články 3, 4, 11 a 12 směrnice 2008/94 (1) v tom smyslu, že připouštějí takové vnitrostátní ustanovení, jako je čl. 4 odst. 1 zakon za Garantiranite vzemania na rabotnicite i služitelite pri nesastojatelnost na rabotodatelia (zákon o ochraně pohledávek zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele), podle něhož jsou z ochrany neuhrazených pohledávek vyplývajících z pracovněprávních vztahů vyloučeny osoby, jejichž pracovní poměry byly ukončeny před stanoveným obdobím tří měsíců před zápisem rozhodnutí o zahájení insolvenčního řízení na majetek zaměstnavatele [do obchodního rejstříku]?

               2.

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Je nutné zásadu procesní autonomie členských států s přihlédnutím k zásadám rovnocennosti, efektivity a proporcionality v rámci sociálního cíle článků 151 a 153 SFEU a směrnice 2008/94 chápat tak, že podle těchto ustanovení je přípustné takové vnitrostátní opatření, jako je článek 25 zakon za Garantiranite vzemania na rabotnicite i služitelite pri nesastojatelnost na rabotodatelia, podle něhož uplynutím lhůty v délce dvou měsíců od okamžiku zápisu rozhodnutí o zahájení insolvenčního řízení [do obchodního rejstříku] zaniknou práva na uplatnění a úhradu zajištěných pohledávek, jestliže vnitrostátní právní právo členského státu obsahuje ustanovení, jako je čl. 358 odst. 1 bod 3 Kodeks na truda (zákoník práce), podle něhož lhůta pro uplatnění neuhrazených pohledávek vyplývajících z pracovněprávních vztahů činí tři roky od okamžiku, kdy měla být pohledávka uhrazena a platby provedené po uplynutí této lhůty nejsou považovány za platby provedené bez právního důvodu?

               3.

               Je nutné článek 20 Listiny základních práv Evropské unie vykládat v tom smyslu, že připouští rozlišování mezi zaměstnanci s neuhrazenými pohledávkami, jejichž pracovní poměry skončily před stanoveným obdobím tří měsíců před zápisem rozhodnutí o zahájení insolvenčního řízení na majetek zaměstnavatele [do obchodního rejstříku], a zaměstnanci, jejichž pracovní poměry byly ukončeny během stanoveného období tří měsíců, a dále mezi těmito zaměstnanci a zaměstnanci, kteří podle čl. 358 odst. 1 bodu 3 Kodeks na truda mají při ukončení pracovních poměrů právo na ochranu jejich neuhrazených pohledávek během období tří let, jež začíná plynou od okamžiku, k němuž měla být pohledávka uhrazena?

               4.

               Je nutné článek 4 ve spojení s článkem 3 směrnice 2008/84 a zásadou proporcionality vykládat v tom smyslu, že podle nich je přípustné takové ustanovení, jako je článek 25 zakon za Garantiranite vzemania na rabotnicite i služitelite pri nesastojatelnost na rabotodatelia, podle něhož práva na uplatnění a úhradu zajištěných pohledávek zaniknou automaticky a bez možnosti individuálního posouzení relevantních okolností v souvislosti s uplynutí lhůty dvou měsíců od okamžiku zápisu rozhodnutí o zahájení insolvenčního řízení [do obchodního rejstříku]?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/94/ES ze dne 22. října 2008 o ochraně zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele (kodifikované znění) (Úř. věst. 2008, L 283, s. 36).


title: Věc T-110/05: Žaloba podaná dne 4. března 2005 Italskou republikou proti Komisi Evropských společenství

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/31

         Žaloba podaná dne 4. března 2005 Italskou republikou proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-110/05)
   (2005/C 115/56)
   Jednací jazyk: italština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 4. března 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Italskou republikou, zastoupenou Giacomem Aiellem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil napadené nařízení v rozsahu, v němž nestanoví žádné výjimečné opatření na podporu trhu s drůbežím masem ve smyslu článku 14 nařízení (EHS) č. 2777/75 v souvislosti s drůbežími mláďaty, která byla zničena z důvodu nemožnosti umístění do oblastí zasažených ptačí chřipkou a která podléhala veterinárním opatřením omezujícím oběh;

               2.

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Vláda Italské republiky napadla u Soudu prvního stupně Evropských společenství nařízení Komise (ES) č. 2102/2004 ze dne 9. prosince 2004 o některých výjimečných opatřeních na podporu trhu s vejci v Itálii (1) v rozsahu, v němž nestanoví žádné výjimečné opatření na podporu trhu s drůbežím masem ve smyslu článku 14 nařízení (EHS) č. 2777/75 (2) v souvislosti s drůbežími mláďaty, která byla zničena z důvodu nemožnosti umístění do oblastí zasažených ptačí chřipkou a která podléhala veterinárním opatřením omezujícím oběh.
   Italská vláda na podporu žaloby uplatňuje:

               1)

               porušení zásady nediskriminace mezi výrobci Společenství uvedené v čl. 34 odst. 2 druhém pododstavci ES, jelikož výjimečná opatření na podporu trhu byla v Itálii přijata pouze v souvislosti s trhem vajec, zatímco obdobná opatření v souvislosti s trhem s drůbežím masem byla odmítnuta, což způsobuje diskriminaci italských drůbežích výrobců vzhledem k holandským výrobcům a tedy porušení čl. 34 odst. 2 ES;

               2)

               překročení pravomoci a zjevně nesprávné posouzení Komise, která tím, že odmítla přijmout výjimečná opatření na podporu trhu rovněž v souvislosti s jednodenními drůbežími mláďaty zničenými z důvodu nemožnosti umístění na trhu, překročila pravomoci jí přiznané základním nařízením o společné organizaci trhu s drůbežím masem a dopustila se nesprávného posouzení situace na italském drůbežím trhu a informací o struktuře výroby, jež měla k dispozici;

               3)

               porušení a chybný výklad článku 14 nařízení č. 2777/75 v tom, že neodůvodněné odmítnutí Komise přijmout výjimečná opatření na podporu trhu v souvislosti s jednodenními drůbežími mláďaty zničenými z důvodu nemožnosti umístění na trhu je výsledkem chybného výkladu článku 14 tohoto nařízení.

         Nakonec žalobkyně uplatňuje porušení povinnosti odůvodnění aktů.

      (1)  Úř. věst. L 365, 10.12.2004, s. 10.

      (2)  Úř. věst. L 282, 1.11.1975, s. 77.


title: Věc C-185/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank 's-Gravenhage (Nizozemsko) dne 29. dubna 2008 – Latchways plc a Eurosafe Solutions BV v. Kedge Safety Systems BV a Consolidated Nederland BV

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank 's-Gravenhage (Nizozemsko) dne 29. dubna 2008 – Latchways plc a Eurosafe Solutions BV v. Kedge Safety Systems BV a Consolidated Nederland BV
   (Věc C-185/08)
   (2008/C 197/10)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Rechtbank 's-Gravenhage
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Latchways plc a Eurosafe Solutions BV

      Žalované: Kedge Safety Systems BV a Consolidated Nederland BV
   Předběžné otázky

               1)

               Spadají úchytová zařízení třídy A 1 ve smyslu evropské normy EN 795 (která jsou určena pro dlouhodobé setrvání na jednom místě) výlučně do působnosti směrnice 89/106/EHS (1)?

               2)

               Bude-li odpověď na otázku 1 záporná: Spadají tato úchytová zařízení – v takovém případě třeba jako součást osobních ochranných prostředků – do působnosti směrnice 89/686/EHS (2)?

               3)

               Bude-li odpověď na otázky 1 a 2 záporná: Musí být – též s přihlédnutím k příloze II směrnice 89/686/EHS, zejména jejího bodu 3.1.2.2 – zkoumáno, zda osobní ochranné prostředky, které spadají do působnosti této směrnice, samy o sobě splňují její základní požadavky, nebo je v této souvislosti nutno zohlednit též otázku, zda je úchytové zařízení, s nímž jsou dotyčné ochranné prostředky spojeny, za předvídatelných podmínek použití ve smyslu přílohy II bezpečné?

               4)

               Umožňuje právo Společenství, a zejména směrnice 93/465/EHS (3), aby bylo na úchytovém zařízení ve smyslu otázky 1 jako důkaz jeho souladu se směrnicí 89/686/EHS nebo směrnicí 89/106/EHS fakultativně umístěno označení CE?

               5)

               Bude-li odpověď na otázku 4 zcela nebo zčásti kladná: Podle jakého postupu (jakých postupů) se určí soulad se směrnicí 89/686/EHS nebo směrnicí 89/106/EHS?

               6)

               Je třeba evropskou normu EN 795 považovat ohledně úchytových zařízení ve smyslu otázky 1 za právní předpis Společenství, jenž podléhá výkladu Soudního dvora Evropských společenství?

               7)

               Bude-li odpověď na otázku 6 kladná: Je třeba vykládat evropskou normu EN 795 tak, že úchytové zařízení ve smyslu odstavce 1 musí být testováno (určeným pracovištěm) za předvídatelných podmínek použití (jako jsou venkovní teploty, povětrnostní podmínky, stárnutí úchytového zařízení samotného nebo materiálů, jimiž je připevňováno)?

               8)

               Bude-li odpověď na otázku 7 kladná: Musí být tyto testy prováděny s přihlédnutím k omezením použití (uvedeným v návodu k použití)?

      (1)  Směrnice Rady 89/106/EHS ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se stavebních výrobků (Úř věst. L 40, 1989, s. 12; Zvl. vyd. 13/09, s. 296).

      (2)  Směrnice Rady 89/686/EHS ze dne 21. prosince 1989 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se osobních ochranných prostředků (Úř. věst. L 399, s. 18 ; Zvl. vyd. 13/10, s. 98).

      (3)  Rozhodnutí Rady 93/465/EHS ze dne 22. července 1993 o modulech pro různé fáze postupů posuzování shody a o pravidlech pro připojování a používání označení shody CE, které jsou určeny k použití ve směrnicích technické harmonizace (Úř. věst. L 220, s. 23; Zvl. vyd. 13/12, s. 195).


title: Věc T-534/15: Usnesení Tribunálu ze dne 28. března 2017 – LG Electronics v. EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (Viewty GT) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Zpětvzetí přihlášky k zápisu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               6.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/18

         Usnesení Tribunálu ze dne 28. března 2017 – LG Electronics v. EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (Viewty GT)
   (Věc T-534/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí přihlášky k zápisu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2017/C 178/24)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: LG Electronics, Inc. (Soul, Korejská republika) (zástupce: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlín, Německo) (zástupci: A. Wulff a U. Hildebrandt, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. června 2015 (spojené věci R 1937/2014-2 a R 1564/2014-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Cyrus Wellness Consulting GmbH a LG Electronics, Inc.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není důvodné rozhodovat.

               2.

               Společnost LG Electronics, Inc. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Cyrus Wellness Consulting GmbH.

      (1)  Úř. věst. C 371, 9.11.2015.


title: Věc C-237/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Belgie) dne 1. července 2009 — Belgický stát v. Nathalie de Fruytier

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Belgie) dne 1. července 2009 — Belgický stát v. Nathalie de Fruytier
   (Věc C-237/09)
   2009/C 220/39
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Belgický stát

      Žalovaná: Nathalie de Fruytier

      Předběžná otázka

   Je přeprava orgánů a vzorků humánního původu provozovaná osobou samostatně výdělečně činnou pro nemocnice a laboratoře dodáváním lidských orgánů, krve a mléka osvobozeným podle čl. 13 části A bodu 1 písm. d) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně od daně z přidané hodnoty (1)?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1.


title: Věc F-73/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 5. července 2011 — Coedo Suárez v. Rada ( „Veřejná služba — Úředníci — Žaloba na náhradu škody — Implicitní zamítavé rozhodnutí návrhu na náhradu škody, následované rozhodnutím, kterým byl uvedený návrh výslovně zamítnut — Opožděnost stížnosti, kterou je třeba předem podat proti implicitnímu zamítavému rozhodnutí — Nepřípustnost“ )

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/50

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 5. července 2011 — Coedo Suárez v. Rada
   (Věc F-73/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Žaloba na náhradu škody - Implicitní zamítavé rozhodnutí návrhu na náhradu škody, následované rozhodnutím, kterým byl uvedený návrh výslovně zamítnut - Opožděnost stížnosti, kterou je třeba předem podat proti implicitnímu zamítavému rozhodnutí - Nepřípustnost)
   2011/C 282/94
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Angel Coedo Suárez (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: K. Zieleśkiewicz a M. Bauer, zmocněnci)

      Předmět

   Návrh směřující ke zrušení rozhodnutí žalované, kterým se zamítají žádosti směřující k odškodnění žalobce a k náhradě způsobené hmotné a nehmotné újmy

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Rada Evropské unie ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010, s. 63.


title: Věc C-259/07: Žaloba podaná dne 31. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Švédské království

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/22

         Žaloba podaná dne 31. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Švédské království
   (Věc C-259/07)
   (2007/C 183/39)
   Jednací jazyk: švédština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Kukovec a K. Nyberg, jako zmocněnci)

      Žalované: Švédské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Švédské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2005/51/ES (1) ze dne 7. září 2005, kterou se mění příloha XX směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES (2) a příloha VIII směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (3) o veřejných zakázkách, nebo v každém případě tím, že o těchto předpisech Komisi neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Švédskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta stanovená pro provedení směrnice uplynula dne 31. ledna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 257, s. 127.

      (2)  Úř. věst. L 134, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 134, s. 114.


title: Věc T-151/10: Žaloba podaná dne 1. dubna 2010 — Bank Nederlandse Gemeenten v. Komise

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/43

         Žaloba podaná dne 1. dubna 2010 — Bank Nederlandse Gemeenten v. Komise
   (Věc T-151/10)
   2010/C 148/72
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bank Nederlandse Gemeenten NV (Haag, Nizozemsko) (zástupce: B. Drijber, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 15. prosince 2009 [K(2009) 9963] v rozsahu, v němž Komise určila, že možnost společností zabývajících se bytovou výstavbou uzavřít smlouvu o půjčce u Bank Nederlandse Gemeenten NV představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žaloba se týká částečného zrušení rozhodnutí Komise K(2009) 9963 v konečném znění ze dne 15. prosince 2009 o státní podpoře E 2/2005 a N 642/2009 (Nizozemsko) — stávající podpora a zvláštní podpora projektů pro společnosti zabývající se bytovou výstavbou.
   Zaprvé porušuje napadené rozhodnutí čl. 107 odst. 1 SFEU, neboť závěr Komise, že půjčky žalobkyně představují státní podpory, se zakládá na nesprávném výkladu podmínek přičitatelnosti.
   Zadruhé porušuje napadené rozhodnutí čl. 107 odst. 1 SFEU, neboť Komise založila svůj závěr, že půjčky žalobkyně nejsou tržní, a představují tudíž zvýhodnění, na nesprávném posouzení skutečností.
   Zatřetí byla porušena povinnost uvést odůvodnění a povinnost řádné péče, neboť Komise rozhodla bez dalšího přezkumu navzdory tvrzení nizozemských orgánů týkajících se půjček žalobkyně, že půjčky představují státní podpory.


title: Věc C-246/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. května 2013 Manutencoop Soc. coop., dříve Manutencoop Soc. coop. arl a Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 20. února 2013 ve věcech T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a další v. Komise

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/25

         Kasační opravný prostředek podaný dne 2. května 2013 Manutencoop Soc. coop., dříve Manutencoop Soc. coop. arl a Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 20. února 2013 ve věcech T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a další v. Komise
   (Věc C-246/13 P)
   2013/C 207/39
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Manutencoop Soc. coop., dříve Manutencoop Soc. coop. arl a Astrocoop Universale Pulizie, Manutenzioni e Trasporti Soc. coop. (zástupci: A. Vianello, A. Bortoluzzi a A. Veronese, advokáti)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               zrušit nebo změnit usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 20. ledna 2013 oznámené dne 25. února 2013, vydané ve věcech T-280/00 a T-285/00;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku navrhovatelky předkládají dva důvody.
   Zaprvé je usnesení Tribunálu stiženo nesprávným právním posouzením zásad vytýčených Soudním dvorem v rozsudku „Comitato Venezia vuole vivere“ s ohledem na povinnost uvést odůvodnění rozhodnutí Komise v oblasti státních podpor. Konkrétně Tribunál nerozhodl v souladu s výrokem Soudního dvora v rozsahu, v němž uvádí, že rozhodnutí Komise „musí obsahovat všechny základní prvky pro jeho provedení vnitrostátními orgány“. I přesto, že rozhodnutí postrádá základní prvky pro jeho provedení vnitrostátními orgány, Tribunál nekonstatoval žádné nedostatky v metodě použité Komisí ve sporném rozhodnutí, a tudíž se dopustil nesprávného právního posouzení.
   Zadruhé je usnesení stiženo nesprávným právním posouzením zásad vytýčených Soudním dvorem v rozsudku „Comitato Venezia vuole vivere“ s ohledem na rozložení důkazního břemene, pokud jde o podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU. Na základě zásad vytýčených Soudním dvorem přísluší v rámci vymáhání podpory členskému státu — a tedy nikoliv jednotlivému příjemci — v každém jednotlivém případě prokázat, že jsou splněny podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU. V projednávané věci však Komise v napadeném rozhodnutí neupřesnila „způsoby“ takového ověření. Vzhledem tedy k tomu, že Italská republika neměla v rámci vymáhání podpory k dispozici základní prvky za účelem prokázání, zda poskytnuté výhody představují státní podpory ve prospěch příjemců, obrátila důkazní břemeno, takže po jednotlivých podnicích, které jsou příjemci podpor poskytnutých ve formě úlevy, požaduje, aby prokázaly, že dané výhody nenarušují hospodářskou soutěž nebo neovlivňují obchod mezi členskými státy. Při neexistenci takového důkazu platí domněnka, že poskytnutá výhoda mohla narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy.


title: Věc T-300/15: Usnesení Tribunálu ze dne 11. ledna 2016 – Oase v. OHIM – Compo France (AlGo) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/45

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. ledna 2016 – Oase v. OHIM – Compo France (AlGo)
   (Věc T-300/15) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2016/C 098/59)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Oase GmbH (Hörstel, Německo) (zástupce: T. Weeg, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: H. Kunz, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Compo France SAS (Roche-Lez-Beaupré, Francie) (zástupce: J. Meyer, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. února 2015 (věc R 1409/2013-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Compo France SAS a Oase GmbH.

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2.

               Společnost Oase GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM). Společnost Compo France SAS ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262, 10.8.2015.


title: Věc T-330/04: Žaloba podaná dne 9. srpna 2004 Jörgem-Michaelem Fetzerem proti Evropskému parlamentu

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/19

         Žaloba podaná dne 9. srpna 2004 Jörgem-Michaelem Fetzerem proti Evropskému parlamentu
   (Věc T-330/04)
   (2004/C 284/39)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 9. srpna 2004 žaloba podaná proti Evropskému parlamentu Jörgem-Michaelem Fetzerem, s bydlištěm v Tübingenu (Německo), zastoupeným Matthiasem Bauerem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               rozhodl, že žalovaný porušil práva žalobce v rámci výběrového řízení PE/96/A (správce);

               —

               připustil žalobce do druhé fáze výběrového řízení, které je srovnatelné s řízením PE/96/A;

               —

               podpůrně uložil žalovanému zaplatit přiměřené odškodnění, minimálně ve výši čistého měsíčního platu.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V červenci 2002 se žalobce přihlásil do výběrového řízení Evropského parlamentu PE/96/A. Ve formuláři, který měl být vyplněn, uvedl, že trpí postižením, v důsledku něhož je jeho schopnost vidět snížena na dvě procenta normálního zraku. Podle žalobce mu nebylo dovoleno, s poukazem na to, že ve zkušebních podmínkách nebyly stanoveny žádné kompenzace nevýhod pro postižené účastníky, napsat písemnou úlohu pomocí počítače a nebyla mu prodloužena doba, o jejíž prodloužení žádal.
   Žalobce uvádí, že během zkoušky nebyl, z důvodů obtíží spojených s jeho postižením, téměř schopen všechny otázky v nezbytném čase přečíst a vybrat správné odpovědi. Uplatňuje, že by náležel ke 180 nejlepším uchazečům a uchazečkám a na základě toho by byl připuštěn do další fáze výběrového řízení, pokud by mu požadované kompenzace nevýhod byly poskytnuty. Z tohoto důvodu navrhuje, aby Soud rozhodl, že mu požadované kompenzace nevýhod byly neprávem odepřeny.


title: Věc C-593/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. prosince 2010 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 30. září 2010 ve věci T-85/09, Yassin Abdullah Kadi v. Evropská komise

text:
               5.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/9

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. prosince 2010 Radou Evropské unie proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 30. září 2010 ve věci T-85/09, Yassin Abdullah Kadi v. Evropská komise
   (Věc C-593/10 P)
   2011/C 72/16
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop, E. Finnegan a R. Szostak, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Yassin Abdullah Kadi, Evropská komise, Francouzská republika, Spojené království Velké Británie a Severního Irska

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozhodnutí Tribunálu ve věci T-85/09;

               —

               zamítnout jako neopodstatněný návrh odpůrce na zrušení nařízení Komise 1190/2008 (1) v rozsahu, v němž se jej týká;

               —

               uložit odpůrci náhradu nákladů řízení před Tribunálem a Soudním dvorem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tímto kasačním opravným prostředkem Rada napadá několik zjištění Tribunálu. Rada uvádí:

               —

               Tribunál se tím, že měl za to, že pro napadené rozhodnutí neplatí soudní imunita, dopustil nesprávného právního posouzení;

         podpůrně Rada uvádí, že:

               —

               Tribunál nesprávně vyložil a nesprávně uplatnil judikaturu Soudního dvora tím, že měl za to, že přezkum, který bylo třeba provést, musí být „úplný a přísný“, a tím, že požadoval, že musí být určené osobě nebo subjektu, jakož i soudu Unie, předloženy použité důkazy, aby bylo zajištěno právo této osoby nebo subjektu na obhajobu; a

               —

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že náležitě nezohlednil vytvoření Úřadu ombudsmana rezolucí Rady bezpečnosti 1904(2009).

      (1)  Úř. věst. L 322, p. 25


title: Věc C-381/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 6. listopadu 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Association nationale pour la protection des eaux et rivières – TOS v. Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables (Znečišťování vodního prostředí — Směrnice 2006/11/ES — Článek 6 — Nebezpečné látky — Vypouštění — Předem udělené povolení — Stanovení emisních norem — Režim ohlášení — Zařízení pro chov ryb)

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 6. listopadu 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Association nationale pour la protection des eaux et rivières – TOS v. Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables
   (Věc C-381/07) (1)

   (Znečišťování vodního prostředí - Směrnice 2006/11/ES - Článek 6 - Nebezpečné látky - Vypouštění - Předem udělené povolení - Stanovení emisních norem - Režim ohlášení - Zařízení pro chov ryb)
   (2008/C 327/07)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Conseil d'État
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Association nationale pour la protection des eaux et rivières – TOS

      Žalované: Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Conseil d'Etat – Výklad článku 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/11/ES ze dne 15. února 2006 o znečišťování některými nebezpečnými látkami vypouštěnými do vodního prostředí Společenství (Úř. věst. L 64, s. 52) – Nezbytnost předem uděleného povolení, které stanoví emisní normy pro veškerá vypouštění do vod, která mohou obsahovat nebezpečné látky – Slučitelnost vnitrostátních norem, které nahrazují předem udělené povolení pouhým režimem ohlášení určitých zařízení pro chov ryb, avšak s odkazem na použitelné normy environmentální kvality a právo správního orgánu podat námitky proti zahájení provozu nebo uložit dodržení mezních hodnot vypouštění, které jsou vlastní dotyčnému provozu
   Výrok
   Článek 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/11/ES ze dne 15. února 2006 o znečišťování některými nebezpečnými látkami vypouštěnými do vodního prostředí Společenství nemůže být vykládán tak, že umožňuje členským státům, jakmile jsou podle tohoto článku přijaty programy pro snižování znečištění vod, které obsahují normy environmentální kvality, zavést ohlašovací režim pro určitá zařízení, která jsou považována za málo znečišťující zařízení, s odkazem na tyto normy a právo správního orgánu podat námitky proti zahájení provozu nebo uložit dodržení mezních hodnot vypouštění, které jsou vlastní danému zařízení.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.11.2007.


title: Věc T-272/09: Žaloba podaná dne 10. července 2009 — Pineapple Trademarks v. OHIM — Dalmau Salmons (KUSTOM)

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/37

         Žaloba podaná dne 10. července 2009 — Pineapple Trademarks v. OHIM — Dalmau Salmons (KUSTOM)
   (Věc T-272/09)
   2009/C 220/79
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Pineapple Trademarks Pty Ltd (Burleigh Heads, Austrálie) (zástupce: N. Saunders, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Angel Custodio Dalmau Salmons (Barcelona, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 5. března 2009 ve věci R 383/2008-1 a vrátit přihlášku ochranné známky Společenství k projednání OHIM a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „KUSTOM“ pro výrobky zařazené do tříd 18, 25 a 28

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní označení „CUSTO“ zapsané jako ochranná známka Společenství pro výrobky zařazené do tříd 18 a 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitkám bylo vyhověno ve vztahu ke všem dotčeným výrobkům

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát nesprávně zjistil, že mezi dotčenými ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny; Porušení práv na obhajobu žalobkyně, jelikož odvolací senát učinil zjištění ve vztahu ke sluchové a pojmové podobnosti dotčených ochranných známek, k nimž žalobkyně nedostala příležitost podat připomínky a které nebyly podepřeny relevantními důkazy.


title: Věc C-157/09: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 1. prosince 2011 — Evropská komise v. Nizozemské království ( „Nesplnění povinnosti státem — Článek 43 ES — Svoboda usazování — Notáři — Podmínka státní příslušnosti — Článek 45 ES — Účast na výkonu veřejné moci“ )

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/3

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 1. prosince 2011 — Evropská komise v. Nizozemské království
   (Věc C-157/09) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Článek 43 ES - Svoboda usazování - Notáři - Podmínka státní příslušnosti - Článek 45 ES - Účast na výkonu veřejné moci)
   2012/C 32/04
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: H. Støvlbæk a W. Roels, zmocněnci)

      Žalovaný: Nizozemské království (zástupci: D.J.M. de Grave a M.A.M. de Ree, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Republika Slovinsko (zástupce: T. Mihelič, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 43 ES a 45 ES — Přístup k povolání notáře a výkon tohoto povolání — Podmínka státní příslušnosti — Účast na výkonu veřejné moci

      Výrok

               1)

               Nizozemské království tím, že pro přístup k povolání notáře stanovilo podmínku státní příslušnosti, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článku 43 ES.

               2)

               Nizozemskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Republika Slovinsko ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 180, 1.8.2009.


title: Věc T-116/14: Žaloba podaná dne 17. února 2014 – Bunge Argentina v. Rada

text:
               28.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/33

         Žaloba podaná dne 17. února 2014 – Bunge Argentina v. Rada
   (Věc T-116/14)
   2014/C 129/40
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bunge Argentina SA (Buenos Aires, Argentina) (zástupci: J. Bellis a R. Luff, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1194/2013 ze dne 19. listopadu 2013 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie (Úř. věst. L 315, s. 2) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně; a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že orgány se dopustily zjevně nesprávného posouzením skutkových okolností, když rozhodly, že došlo ke zkreslení cen sójových bobů a sójového oleje, což odůvodňovalo použití čl. 2 odst. 5 druhého pododstavce základního antidumpingového nařízení. (1)

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že čl. 2 odst. 5 druhý pododstavec základního antidumpingového nařízení, jak je vytvořen orgány v projednávaném případě, nelze použít na dovozy ze zemí, které jsou členy WTO, protože by to nebylo v souladu s Antidumpingovou dohodou WTO.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že při hodnocení újmy nebyli zohledněni činitelé, kterými se přerušuje příčinná souvislost mezi údajnou újmou a údajně dumpingovými dovozy, což je v rozporu s čl. 3 odst. 7 základního antidumpingového nařízení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, s. 51).


title: Věc T-695/14: Žaloba podaná dne 26. září 2014 – Omega v. OHIM (vyobrazení v černé a bílé barvě)

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/57

         Žaloba podaná dne 26. září 2014 – Omega v. OHIM (vyobrazení v černé a bílé barvě)
   (Věc T-695/14)
   2014/C 409/78
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Omega International GmbH (Bad Oldesloe, Německo) (zástupce: J. Becker, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 18. července 2014 ve věci R 1037/2014-5 a rozhodl o zápisu ochranné známky s přihláškou číslo 1 2 1 74  215;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka představující vyobrazení v černé a bílé barvě pro výrobky a služby náležející do tříd 3, 5 32 a 33 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 2 1 74  215

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Označení je způsobilé zajistit, že výrobek bude rozeznatelný pro průměrně informovaného spotřebitele.


title: Věc C-173/04 P: Opravný prostředek podaný dne 8. dubna 2004 (faxem dne 6. dubna 2004) Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG proti rozsudku vydanému dne 28. ledna 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým senátem) ve spojených věcech T-146/02 až T-153/02, Deutsche Sisi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).

text:
               12.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/5

         Opravný prostředek podaný dne 8. dubna 2004 (faxem dne 6. dubna 2004) Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG proti rozsudku vydanému dne 28. ledna 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým senátem) ve spojených věcech T-146/02 až T-153/02, Deutsche Sisi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).
   (Věc C-173/04 P)
   (2004/C 156/09)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 8. dubna 2004 (faxem dne 6. dubna 2004) opravný prostředek podaný Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG proti rozsudku vydanému dne 28. ledna 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým senátem) ve spojených věcech T-146/02 až T-153/02, Deutsche SiSi-Werke GmbH & Co. Betriebs KG proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory). Účastník podávající opravný prostředek je zastoupen paní Anjou Franke, advokátkou, Grünecker Kinkeldey Stockmair & Schwanhäusser, Maximilianstr. 58, D-80538 Mnichov, ve spolupráci s panem Martinem Aufenangerem, patentovým zástupcem, Maximilianstr. 58, D-80538 Mnichov.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               zrušil rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 28. ledna 2004 ve spojených věcech T-146/02 až T-153/02 (1);

               2.

               uložil žalovanému, jenž je i účastníkem řízení, proti kterému je podán opravný prostředek, náhradu nákladů tohoto řízení a náhradu nákladů řízení před Soudem.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Opravný prostředek je založen na porušení práva Společenství Soudem.

               —

               Soud nepřihlíží k oboru výrobků a v důsledku ke tvarům balení, které musí sloužit pro srovnání v rámci posuzování rozlišovací způsobilosti přihlášených ochranných známek podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94. Soud zakládá svůj rozbor ne na tvarech balení, které existují na trhu výrobků konkrétně předložených, tj. „ovocných nápojů a ovocných šťáv“, ale na „potravinových tekutinách“ obecně. Otázka, v jaké míře se přihlášené ochranné známky liší od obvyklého balení nápojů není rozebrána. Soud provedl přezkum pouze z hlediska smyšlených základních tvarů přihlášených známek a možného použití samostatně stojících sáčků pro „ovocné nápoje a ovocné šťávy“ v budoucnu.

               —

               Tím, že Soud své posouzení založil na tomto základě, klade příliš vysoké požadavky, pokud jde o tvar přihlášených známek s ohledem na vyžadovaný slabý stupeň rozlišovací způsobilosti.

               —

               Pro zhodnocení obecného zájmu v rámci čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 se Soud zakládá výlučně na obecném zájmu případných soutěžitelů, aniž by vzal v úvahu skutečné skutečnosti, tj. že účastník podávající opravný prostředek používá již desítky let samostatně stojící sáčky, aniž by byl napodobován. Obecný zájem spotřebitelů je zcela zanedbán.

      (1)  Dosud nezveřejněn ve Sbírce rozhodnutí.


title: Věc T-702/14: Usnesení Tribunálu ze dne 27. ledna 2015 – Hamas v. Rada

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/44

         Usnesení Tribunálu ze dne 27. ledna 2015 – Hamas v. Rada
   (Věc T-702/14) (1)

   (2015/C 089/53)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 395, 10.11.2014.


title: Věc T-510/14: Žaloba podaná dne 3. července 2014 – Staywell Hospitality Group v. OHIM – Sheraton International IP (PARK REGIS)

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/47

         Žaloba podaná dne 3. července 2014 – Staywell Hospitality Group v. OHIM – Sheraton International IP (PARK REGIS)
   (Věc T-510/14)
   2014/C 303/55
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Staywell Hospitality Group Pty Ltd (Sydney, Austrálie) (zástupce: D. Farnsworth, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sheraton International IP LLC (Stamford, Spojené státy americké)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu ze dne 30. dubna 2014 ve věcech R 240/2013-5 a R 303/2013-5 v rozsahu, v němž se týká věci R 240/2013-5, a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „PARK REGIS“ pro služby zařazené do tříd 35, 36 a 43 – přihláška ochranné známky Společenství č. 9 4 88  933

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Sheraton International IP LLC

      Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazová ochranná známka a slovní ochranná známka „ST. REGIS“ pro služby zařazené do tříd 36, 42 a 43, mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie pro slovní ochrannou známku „ST. REGIS“ pro služby zařazené do třídy 36 a známá obrazová ochranná známka a slovní ochranná známka „ST. REGIS“ v Evropské unii

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-518/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 15. září 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Niedersächsisches Finanzgericht – Německo) – Senatex GmbH v. Finanzamt Hannover-Nord „Řízení o předběžné otázce — Společný systém daně z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Článek 167, článek 178 písm. a), článek 179 a článek 226 bod 3 — Odpočet daně zaplacené na vstupu — Vystavení faktur bez daňového čísla nebo identifikačního čísla pro DPH — Právní úprava členského státu vylučující opravu faktury s účinkem ex tunc“

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 15. září 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Niedersächsisches Finanzgericht – Německo) – Senatex GmbH v. Finanzamt Hannover-Nord
   (Věc C-518/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Článek 167, článek 178 písm. a), článek 179 a článek 226 bod 3 - Odpočet daně zaplacené na vstupu - Vystavení faktur bez daňového čísla nebo identifikačního čísla pro DPH - Právní úprava členského státu vylučující opravu faktury s účinkem ex tunc“)
   (2016/C 419/07)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Niedersächsisches Finanzgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Senatex GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Hannover-Nord

      Výrok

   Článek 167, čl. 178 písm. a), článek 179 a čl. 226 bod 3 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava dotčená v původním řízení, podle které oprava faktury, která se týká povinného údaje, a sice identifikačního čísla pro DPH, nemá zpětný účinek, takže nárok na odpočet DPH uplatněný na základě opravené faktury se netýká roku, ve kterém byla tato faktura původně vystavena, ale roku, ve kterém byla faktura opravena.

      (1)  Úř. věst. C 34, 2.2.2015.


title: Věc T-250/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. března 2015 – Naazneen Investments v. OHIM – Energy Brands (SMART WATER) „Ochranná známka Společenství — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka SMART WATER — Skutečné užívání — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost (uvést) odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009“

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. března 2015 – Naazneen Investments v. OHIM – Energy Brands (SMART WATER)
   (Věc T-250/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka SMART WATER - Skutečné užívání - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost (uvést) odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 146/49)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Naazneen Investments Ltd (Limassol, Kypr) (zástupci: P. Goldenbaum, I. Rohr a T. Melchert, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Pohlmann, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Energy Brands, Inc. (New York, New York, Spojené státy americké) (zástupci: S. Malynicz, barrister, a D. Stone, solicitor)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 18. února 2013 (věc R 1101/2011-2) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Energy Brands, Inc. a Naazneen Investments Ltd.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Naazneen Investments Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


title: Věc C-395/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 15. července 2016 – DOCERAM GmbH v. CeramTec GmbH

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 15. července 2016 – DOCERAM GmbH v. CeramTec GmbH
   (Věc C-395/16)
   (2016/C 419/35)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: DOCERAM GmbH

      Žalovaná: CeramTec GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Existuje podmíněnost technickou funkcí vylučující ochranu ve smyslu čl. 8 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (1) i tehdy, pokud koncepční účinek nemá žádný význam pro vzhled výrobku, nýbrž jediným, vzhled určujícím faktorem je (technická) funkčnost?

               2)

               V případě, že Soudní dvůr zodpoví otázku 1) kladně:
               Z jakého hlediska je nutno posoudit, zda jednotlivé znaky vzhledu výrobku byly vybrány výlučně z úvah o funkčnosti? Je rozhodný „objektivní pozorovatel“ a pokud ano, jak je třeba ho definovat?

      (1)  Úř. věst. L 3, s. 1.


title: Věc C-528/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 21. listopadu 2014 – X v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               16.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 21. listopadu 2014 – X v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-528/14)
   (2015/C 056/07)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel v řízení o kasačním opravném prostředku: X

      Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Staatssecretaris van Financiën

      Předběžné otázky

               1)

               Zahrnuje nařízení č. 1186/2009 (1) možnost, že fyzická osoba má obvyklé místo pobytu současně jak v členském státě, tak v třetí zemi, a pokud ano, vztahuje se osvobození od cla, stanovené v článku 3, potom na majetek, který bude do Evropské unie dovezen v souvislosti s opuštěním obvyklého místa pobytu v třetí zemi?

               2)

               V případě, že nařízení č. 1186/2009 vylučuje dvojí obvyklé místo pobytu a posouzení všech okolností není dostatečné pro určení obvyklého místa pobytu: Na základě jakého pravidla nebo pomocí jakých kritérií je potom nutné pro účely použití tohoto nařízení určit, v jaké zemi má dotyčná osoba své obvyklé místo pobytu v takovém případě, jako je projednávaný případ, ve kterém má dotyčná osoba v třetí zemi jak osobní, tak pracovní vazby a v členském státě má osobní vazby?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1186/2009 ze dne 16. listopadu 2009 o systému Společenství pro osvobození od cla (Úř. věst. L 324, s. 23).


title: Věc C-111/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Monomeles Protodikeio Athinon (Řecko) dne 7. března 2017 – OL v. PQ

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/32

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Monomeles Protodikeio Athinon (Řecko) dne 7. března 2017 – OL v. PQ
   (Věc C-111/17)
   (2017/C 144/42)
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Monomeles Protodikeio Athinon (Řecko)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: OL

      Odpůrkyně: PQ

      Předběžná otázka

   Jak je třeba vykládat pojem „obvyklé bydliště“ ve smyslu čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 2201/2003 (1)„o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti“ v případě kojence, který se náhodou nebo v důsledku vyšší moci narodil na jiném místě, než které jeho rodiče, kteří k němu mají společně rodičovskou zodpovědnost, zamýšleli jako místo jeho obvyklého bydliště, a který byl od té doby protiprávně zadržován jedním z jeho rodičů ve státě, kde se narodil, nebo který byl přemístěn do třetího státu[?] Konkrétně, je fyzická přítomnost ve všech případech nezbytná a zjevná podmínka pro určení obvyklého bydliště osoby a zejména novorozence?

      (1)  Úř. věst. 2003, L 338, s. 1.


title: Věc T-320/10: Žaloba podaná dne 2. srpna 2010 — Fürstlich Castell’sches Domänenamt v. OHIM — Castel Frères (CASTEL)

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/24

         Žaloba podaná dne 2. srpna 2010 — Fürstlich Castell’sches Domänenamt v. OHIM — Castel Frères (CASTEL)
   (Věc T-320/10)
   ()
   2010/C 260/33
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fürstlich Castell’sches Domänenamt, Albrecht Fürst zu Castell-Castell (Castell, Německo) (zástupci: R. Kunze, Solicitor, G. Würtenberger a T. Wittmann, lawyers)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Castel Frères SA (Blanquefort, Francie)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. května 2010 ve věci R 962/2009-2;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „CASTEL“ pro výrobky spadající do třídy 33 — Zápis ochranné známky Společenství č. 2678167

      Majitel ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Práva z ochranné známky účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Účastník řízení, který se domáhá prohlášení neplatnosti, zakládá svůj návrh na absolutních důvodech pro zamítnutí zápisu podle článku 7 nařízení Rady (ES) č. 207/2009

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 7 nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát: i) sice správně rozhodl, že „Castell“ je uznaným označením původu u vína, avšak na druhé straně nesprávně posoudil, že napadená ochranná známka „CASTEL“ je zjevně odlišná od označení „Castell“, a tudíž chybně rozhodl, že napadená ochranná známka může být zapsána, ii) sice uvedl, že označení „CASTEL“ je ve vinařském odvětví obvyklým označením pro „castle“ (zámek), avšak nevyvodil z toho závěr, že označení „CASTEL“ nelze zapsat; porušení článků 63, 64, 75 a 76 nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát náležitě nezohlednil předložené skutečnosti a argumenty; porušení článku 65 nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát jednal ultra vires, když své rozhodnutí odůvodnil „pokojnou koexistencí“, ačkoli se tato nauka u zápisu ochranné známky neuplatňuje.


title: Věc C-445/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Finanzgericht Düsseldorf ze dne 13. října 2004 ve věci Possehl Erzkontor GmbH proti Hauptzollamt Duisburg

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Finanzgericht Düsseldorf ze dne 13. října 2004 ve věci Possehl Erzkontor GmbH proti Hauptzollamt Duisburg
   (Věc C-445/04)
   (2004/C 314/09)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Finanzgericht Düsseldorf ze dne 13. října 2004 ve věci Possehl Erzkontor GmbH proti Hauptzollamt Duisburg, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 21. října 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Finanzgericht Düsseldorf žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Spadá tavená magnézie druhu blíže popsaného v usnesení, která byla kausticky pálena z přírodního důlního magnezitu a získána tavením v druhém obráběcím procesu v obloukové peci, do podpoložky 2519 9010 přílohy I kombinované nomenklatury?


title: Věc T-251/12: Žaloba podaná dne 6. června 2012 — EGL a další v. Komise

text:
               28.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 227/29

         Žaloba podaná dne 6. června 2012 — EGL a další v. Komise
   (Věc T-251/12)
   2012/C 227/50
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: EGL, Inc. (Houston, Spojené státy), CEVA Freight (UK) Ltd (Ashby de la Zouch, Spojené království), CEVA Freight Shanghai Ltd (Shangai, Čína) (zástupci: M. Brealey, QC (Qeen's Counsel), S. Love, Barrister, M. Pullen, D. Gillespie a R. Fawcett-Feuillette, Solicitors)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně se domáhají, aby Tribunál

               —

               zrušil článek 1 rozhodnutí Komise C(2012) 1959 final ze dne 28. března 2012 ve věci COMP/39.462 — Tranzit, v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 dohody o EHP, v rozsahu, ve kterém bylo určeno, že se žalobkyně dopustily dvou porušení čl. 101 odst. 1 SFEU, spočívajících v ujednání New Export System („NES“) a v ujednání o faktoru měnové adaptace (Currency Adjustment Factor, „CAF“);

               —

               zrušil článek 2 rozhodnutí Komise C(2012) 1959 final ze dne 28. března 2012, v rozsahu, ve kterém ukládá žalobkyním pokuty, nebo podpůrně snížil výši uložené pokuty; a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází ze skutečnosti, že žalovaná neurčila relevantní trh ovlivněný ujednáními NES a CAF a porušila tak zásadní požadavek právní jistoty. Tak se dopustila nesprávného právního a skutkového posouzení.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná neprokázala, že ujednání NES má značný účinek na obchod mezi členskými státy EU. Tak se dopustila nesprávného právního a skutkového posouzení, když takový účinek konstatovala.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná uložila pokutu za ujednání NES, i když neměla pravomoc tak učinit v důsledku nařízení Rady (EHS) č. 141/62 (1), ve znění nařízení Rady (EHS) č. 3975/87 (2). Sporné rozhodnutí je tedy postiženo neexistencí právního základu a nesprávným právním posouzením.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod, jehož podstatou je tvrzení, že žalovaná, když nesprávně poskytla Deutsche Post imunitu s ohledem na ujednání CAF, nesprávně posoudila důkazy předložené žalobkyněmi v jejich žádostech o imunitu nebo o shovívavost předložených Komisi s ohledem na ujednání CAF.

      (1)  Nařízení Rady č. 141, podle kterého se nařízení Rady č. 17 nepoužije na dopravu (Úř. věst. 1962 124, s. 2751)

      (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 3975/87 ze dne 14. prosince 1987, kterým se stanoví postup pro použití pravidel hospodářské soutěže pro podniky v odvětví letecké dopravy(Úř. věst. 1987 L 374; Zvl. vyd. 7/1, s. 1)


title: Věc T-452/05: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. dubna 2010 — BST v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Evropský trh s průmyslovými nitěmi — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Pokuty — Závažnost protiprávního jednání — Polehčující okolnosti — Spolupráce — Mimosmluvní odpovědnost — Vyzrazení informací důvěrné povahy — Újma — Příčinná souvislost“ )

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. dubna 2010 — BST v. Komise
   (Věc T-452/05) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh s průmyslovými nitěmi - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Pokuty - Závažnost protiprávního jednání - Polehčující okolnosti - Spolupráce - Mimosmluvní odpovědnost - Vyzrazení informací důvěrné povahy - Újma - Příčinná souvislost“)
   2010/C 148/43
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Belgian Sewing Thread (BST) NV (Deerlijk, Belgie) (zástupci: H. Gilliams a J. Bocken, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet a K. Mojzesowicz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh jednak na zrušení rozhodnutí Komise K(2005) 3452 ze dne 14. září 2005 týkajícího se řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/38.337-PO/Fil), ve znění rozhodnutí Komise K(2005) 3765 ze dne 13. října 2005, a podpůrně na snížení pokuty uložené žalobkyni v uvedeném rozhodnutí, a jednak na uložení Komisi náhrady škody, která údajně vznikla žalobkyni, z titulu mimosmluvní odpovědnosti Evropského společenství.

      Výrok rozsudku

               1)

               Výše pokuty uložené společnosti Belgian Sewing Thread (BST) NV v článku 2 rozhodnutí Komise K(2005) 3452 ze dne 14. září 2005 týkajícího se řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/38.337-PO/Fil) se stanovuje na 856 800 eur.

               2)

               Návrh na zrušení se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Návrh na náhradu škody se zamítá.

               4)

               Společnost BST ponese 90 % vlastních nákladů řízení a nahradí 90 % nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí, přičemž posledně uvedená ponese 10 % vlastních nákladů řízení a nahradí 10 % nákladů řízení vynaložených společností BST.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006.


title: Věc T-770/14: Žaloba podaná dne 21. listopadu 2014 – Itálie v. Komise

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/39

         Žaloba podaná dne 21. listopadu 2014 – Itálie v. Komise
   (Věc T-770/14)
   (2015/C 026/50)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: P. Gentili, avvocato dello Stato a G. Palmieri, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil sdělení ze dne 11. září 2014 Ref Ares (2014) 2975571, jímž Evropská komise oznámila Italské republice, že ke dni 31. prosince 2013 dojde k automatickému odnětí prostředků v souvislosti se závazky EFRR, na něž odkazuje Program přeshraniční spolupráce Itálie – Malta 2007-2013, a při rozhodování o věci samé prohlásil, že výdaje a žádosti o platbu, jež jsou předmětem projednávané věci, jsou přípustné.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z nedostatku odůvodnění podle čl. 296 odst. 2 SFEU.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že Komise v napadeném rozhodnutí tím, že stroze uvedla, že chyba nacházející se v názvu opravného rozhodnutí ze dne 31. prosince 2012 neměla vliv na obsah rozhodnutí jako takového a na provádění programu, nezohlednila význam skutečnosti, že rozhodnutí o výdajích, jež přijal Regione, mělo být předběžně zkontrolováno Účetním dvorem, že mezi vyhlášením opravy a jejím uskutečněním uběhly čtyři měsíce, aniž by pro to byly známy důvody, což mohlo vést ke vzniku pochybností o tom, že oprava, která se měla provést, byla většího rozsahu než oprava, která se měla omezit pouze na název rozhodnutí ze dne 31. prosince 2012, že činnost Regione, jenž upustil od přijetí závazků před oficiálním uznáním opravy (dne 28. března 2013), byla správná, z čehož vyplývá, že činnost v opačném smyslu by byla nesprávná.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásady partnerství při řízení strukturálních fondů a zásady spolupráce mezi členskými státy a orgány Evropské unie a respektování ústavní struktury a identity členských států.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu uvádí, že Komise nespolupracovala s členským státem, aby mohl co nejefektivněji provádět operativní program bez porušení povinností a že mimo jiné nezohlednila procesní omezení vnitřní kontroly, zejména Účetního dvora, jimž se musel dotčený stát podrobit.

               3.

               Třetí důvod vychází z porušení čl. 96 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že situace, jež nestala v projednávané věci, vznikla příčinou vyšší moci, která zabránila předložení žádosti o platby v souvislosti s projekty dotčenými tímto pozměňujícím rozhodnutím. Původní chyba Komise při oznámení tohoto rozhodnutí, příslib bezodkladně následující po urychlené opravě týkající se pouze názvu, mlčení, jež přetrvávalo čtyři měsíce, což naznačovalo, že existovaly jiné podstatnější chyby, které je třeba opravit, tak vnitrostátním správním orgánům zabránily dovést řízení projektů až k žádosti o platbu.

               4.

               Čtvrtý a poslední žalobní důvod vychází z tvrzení o porušení zásady proporcionality.


title: Věc C-352/05: Žaloba podaná dne 22. září 2005 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/13

         Žaloba podaná dne 22. září 2005 Komisí Evropských společenství proti Řecké republice
   (Věc C-352/05)
   (2005/C 281/24)
   Jednací jazyk: řečtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 22. září 2005 žaloba směřující proti Řecké republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou M. Patakia, právní poradkyní právní služby a B. Schimou, členem právní služby, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/EHS (1) – Prohlášení o likvidaci odpadů a zacházení s odpady nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 1. července 2004.

      (1)  Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 37–56.


title: Věc T-326/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – Bundesverband Deutsche Tafel v. EUIPO – Tiertafel Deutschland (Tafel) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie Tafel — Vyhovění rozsudku zrušujícímu rozhodnutí jeho odvolacích senátů ze strany EUIPO — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 52 odst. 1 písm. a) a čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Popisný charakter — Článek 65 odst. 6 nařízení č. 207/2009 — Rozhodnutí přijaté v návaznosti na zrušení předchozího rozhodnutí Tribunálem“

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – Bundesverband Deutsche Tafel v. EUIPO – Tiertafel Deutschland (Tafel)
   (Věc T-326/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie Tafel - Vyhovění rozsudku zrušujícímu rozhodnutí jeho odvolacích senátů ze strany EUIPO - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 52 odst. 1 písm. a) a čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Popisný charakter - Článek 65 odst. 6 nařízení č. 207/2009 - Rozhodnutí přijaté v návaznosti na zrušení předchozího rozhodnutí Tribunálem“)
   (2017/C 249/41)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bundesverband Deutsche Tafel eV (Berlín, Německo) (zástupci: T. Koerl, E. Celenk a S. Vollmer, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Tiertafel Deutschland eV (Rathenow, Německo) (zástupce: M. Nitschke, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. dubna 2016 (věc R 248/2016-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Tiertafel Deutschland a Bundesverband Deutsche Tafel.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Bundesverband Deutsche Tafel eV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 287, 8. 8. 2016.


title: Věc T-80/14: Žaloba podaná dne 4. února 2014 – PT Musim Mas v. Rada

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/38

         Žaloba podaná dne 4. února 2014 – PT Musim Mas v. Rada
   (Věc T-80/14)
   2014/C 102/60
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (Medan, Indonésie) (zástupci: J. García-Gallardo Gil-Fournier, advokát, C. Humpe, Solicitor a A. Verdegay Mena, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil články 1 a 2 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1194/2013 ze dne 19. listopadu 2013 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie (Úř. věst. L 315, s. 2) v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobkyni, a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobkyně předkládá dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení (i) čl. 1 odst. 1, čl. 7 odst. 2 a čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, s. 51) Radou Evropské unie, jakož i porušení (ii) zásad řádné správy, proporcionality a zákazu diskriminace Radou Evropské unie, když nařídila konečný výběr prozatímního antidumpingového cla uloženého žalobkyni, jelikož

                           —

                           na základě čl. 1 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 nemůže být takovým vývozcům, jako je žalobkyně, uloženo žádné antidumpingové opatření, neboť u jejích výrobků nebyl dumping zjištěn. V důsledku toho neexistuje právní základ pro uložení prozatímního antidumpingového cla žalobkyni, a tím méně pro výběr takového cla;

                           —

                           Rada porušila čl. 7 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 tím že žalobkyni uložila a s konečnou platností vybrala prozatímní antidumpingové clo ve výši 2,8 %, které přesahovalo správné prozatímní dumpingové rozpětí;

                           —

                           článek 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 Komisi zakazuje uložení prozatímního cla, pokud je prozatímní dumpingové rozpětí nižší než 2 %. Rada porušila čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 tím, že nařídila konečný výběr prozatímního cla uloženého žalobkyni;

                           —

                           ve světle pochybení, kterých se dopustila Evropská komise při výpočtu prozatímního dumpingového rozpětí žalobkyně, měla Rada konstatovat, že Komise nepřezkoumala řádně a nestranně všechny relevantní aspekty věci. Takové nepřezkoumání lze postavit na roveň porušení zásady řádné správy;

                           —

                           postup Rady při konečném výběru nesprávně uloženého prozatímního cla od žalobkyně musí být považován za nepřiměřený, a to s ohledem na cíl nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, a v důsledku toho za porušení zásady proporcionality;

                           —

                           tím, že požadovala, aby bylo nesprávně stanovené prozatímní antidumpingové clo s konečnou platností vybráno, a tím, že nepožadovala, aby P.T. Cilandra Perkasa zaplatila prozatímní antidumpingové clo, Rada rozlišovala mezi dvěma podniky, jejichž situace byla srovnatelná. V důsledku toho žalobkyně tvrdí, že Rada porušila zásadu zákazu diskriminace.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 20 odst. 2, čl. 2 odst. 5, čl. 2 odst. 8 a čl. 2 odst. 10 bodu (i) nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, jelikož Rada Evropské unie

                           —

                           nezveřejnila podstatná fakta v souvislosti s údajnou existencí „zvláštní situace na trhu“ v rozporu s čl. 20 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009;

                           —

                           upravila výrobní náklady žalobkyně z důvodu údajné existence „zvláštní situace na trhu“ na základě čl. 2 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009;

                           —

                           nevzala v úvahu skutečnost, že žalobkyně jako surovinu používala destiláty z palmového oleje;

                           —

                           nevzala v úvahu dvakrát účtovanou prémii jako součást vývozní ceny žalobkyně a porušila tím čl. 2 odst. 8 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, a

                           —

                           nepovažovala žalobkyni a s ní propojené společnosti za jedinou hospodářskou entitu, čímž porušila čl. 2 odst. 10 bod (i) nařízení Rady (ES) č. 1225/2009.


title: Věc T-652/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. září 2016 HD proti rozsudku vydanému dne 21. července 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-136/15, HD v. Parlament

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/51

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. září 2016 HD proti rozsudku vydanému dne 21. července 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-136/15, HD v. Parlament
   (Věc T-652/16 P)
   (2016/C 419/68)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: HD (Aach, Německo) (zástupce: C. Bernard-Glanz, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil tento kasační opravný prostředek za přípustný;

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 21. července 2016, HD v. Parlament (F-136/15);

               —

               vyhověl návrhovým žádáním znějícím na zrušení, jež navrhovatel uplatnil v prvním stupni řízení;

               —

               uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení v obou stupních řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel dva důvody.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází ze zkreslení skutkových okolností a důkazů, ze zjevně nesprávného posouzení a z porušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. 2001, L 8, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 102).

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nedostatečného odůvodnění napadeného rozsudku.


title: Věc C-576/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. listopadu 2016 TVR Italia Srl proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. září 2016 ve věci T-277/16, TVR Italia v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) – TVR Automotive (TVR ITALIA)

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 14. listopadu 2016 TVR Italia Srl proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. září 2016 ve věci T-277/16, TVR Italia v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) – TVR Automotive (TVR ITALIA)
   (Věc C-576/16 P)
   (2017/C 144/19)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: TVR Italia Srl (zástupce: F. Caricato, advokátka)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   Usnesením ze dne 2. března 2017 Soudní dvůr (osmý senát) zamítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že TVR Italia Srl ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc T-207/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. května 2011 — Habanos v. OHIM — Tabacos de Centroamérica (KIOWA) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství KIOWA — Starší obrazová ochranná známka Společenství COHIBA a starší národní obrazová ochranná známka COHIBA — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               2.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. května 2011 — Habanos v. OHIM — Tabacos de Centroamérica (KIOWA)
   (Věc T-207/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství KIOWA - Starší obrazová ochranná známka Společenství COHIBA a starší národní obrazová ochranná známka COHIBA - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 194/18
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Corporación Habanos, SA (Havana, Kuba) (zástupci: původně V. Gil Vega a A. Ruiz López, poté A. Ruiz López, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Tabacos de Centroamérica, SL (Pozuelo de Alarcón, Španělsko) (zástupce: R.M. Caldés Llopis, advokát)

      Předmět

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 31. března 2008 (věc R 1189/2007-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Corporación Habanos, SA a Tabacos de Centroamérica, SL.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Corporación Habanos, SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

               3)

               Tabacos de Centroamérica, SL ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 209, 15.8.2008.


title: Spojené věci T-217/07, T-218/07, T-244/07 až T-246/07, T-252/07 až T-255/07, T-258/07 až T-260/07, T-268/07 až T-272/07 a T-394/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 20. října 2008 – Las Palmeras a další v. Rada a Komise

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/42

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 20. října 2008 – Las Palmeras a další v. Rada a Komise
   (Spojené věci T-217/07, T-218/07, T-244/07 až T-246/07, T-252/07 až T-255/07, T-258/07 až T-260/07, T-268/07 až T-272/07 a T-394/07) (1)

   (2008/C 327/77)

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí spojených věcí T-217/07, T-218/07, T-244/07 až T-246/07, T-252/07 až T-255/07, T-258/07 až T-260/07, T-268/07 až T-272/07 a T-394/07.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc C-493/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 5. listopadu 2012 — Eli Lilly and Company Ltd v. Human Genome Sciences Inc

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/33

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 5. listopadu 2012 — Eli Lilly and Company Ltd v. Human Genome Sciences Inc
   (Věc C-493/12)
   2013/C 9/55
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Eli Lilly and Company Ltd

      Žalovaný: Human Genome Sciences Inc

      Předběžné otázky

               1)

               Podle jakých kritérií se určuje, zda „je výrobek chráněn platným základním patentem“ podle čl. 3 písm. a) nařízení č. 469/2009/ES (1) (dále jen „nařízení“)?

               2)

               Jsou kritéria odlišná, pokud výrobek není kombinací výrobků, a pokud ano, jaká jsou tato kritéria?

               3)

               Je v případě nároku na protilátku nebo třídu protilátek dostatečné, aby protilátka či protilátky byly definovány svými vazebnými vlastnostmi na cílový protein, nebo je nutné poskytnout strukturální definici protilátky či protilátek, a pokud ano, v jakém rozsahu?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 152, s. 1.


title: Věc T-138/08: Usnesení Tribunálu ze dne 18. května 2017 – Cavankee Fishing a další v. Komise

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/49

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. května 2017 – Cavankee Fishing a další v. Komise
   (Věc T-138/08) (1)

   (2017/C 249/66)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 142, 7.6.2008.


title: Věc C-575/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. prosince 2014 společností Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 2. října 2014 ve věci T-340/07, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská komise

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/25

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. prosince 2014 společností Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 2. října 2014 ve věci T-340/07, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská komise
   (Věc C-575/14 P)
   (2015/C 065/35)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zástupci: M. Sfyri, I. Ampazis, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu, proti němuž byl podán kasační opravný prostředek

               —

               uložit Komisi náhradu škody utrpěné navrhovatelkou v důsledku toho, že Komise nesplnila smluvní povinnosti v souvislosti s plněním smlouvy EDC-53007 EEBO/27873 týkající se projektu s názvem „e-Content Exposure and Business Opportunities“. Konkrétněji uložit Komisi zaplacení částky 1 72  588,62 eur odpovídající všem nákladům vynaloženým navrhovatelkou v souvislosti s veškerými pracemi, jež navrhovatelka započala před ukončením smlouvy ze dne dne 16. května 2003 a jež v souladu se svými smluvními povinnostmi provedla. Podpůrně – pokud Soudní dvůr rozhodne, že navrhovatelka měla veškeré práce ukončit ke dni 16. května 2003 – uložit Komisi přinejmenším náhradu částky 1 27  076,48 eur odpovídající všem nákladům, které navrhovatelka oprávněně vynaložila nebo se k nim zavázala v přísném souladu s podmínkami své smlouvy, až do uvedeného dne.

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů a jiných výdajů, které navrhovatelka vynaložila v souvislosti s původním řízením i tímto kasačním opravným prostředkem, a to i tehdy, bude-li tento kasační opravný prostředek zamítnut, jakož i nákladů a jiných výdajů vynaložených v souvislosti s tímto kasačním opravným prostředkem, pokud mu bude vyhověno.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka ve svém kasačním opravném prostředku vychází z toho, že Tribunál zkreslil jednoznačný význam důkazů, jež mu byly předloženy, tím, že nesprávně vyložil přílohu II smlouvy EDC-53007 EEBO/27873, nadepsanou „General Conditions“, nezohlednil důkazní hodnotu předloženého výkazu výdajů a v důsledku toho nesprávně rozhodl, že dokumenty předložené navrhovatelkou nebyly vhodné a dostatečné k prokázání, že v nich uvedené výdaje byly skutečně vynaloženy na provádění projektu.


title: Věc C-164/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 2. dubna 2013 — Turbu.com Mobile Phone’s BV, další účastník řízení: Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 2. dubna 2013 — Turbu.com Mobile Phone’s BV, další účastník řízení: Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-164/13)
   2013/C 171/38
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Turbu.com Mobile Phone’s BV

      Další účastník řízení: Staatssecretaris van Financiën

      Předběžná otázka

   Musí vnitrostátní orgány a soudy na základě práva Evropské unie odepřít nárok na odpočet daně, pokud je na základě objektivních okolností prokázáno, že v souvislosti s dotčeným zbožím došlo k úniku ve vztahu k dani z přidané hodnoty a že osoba povinná k dani věděla nebo musela vědět, že se na něm podílela, pokud vnitrostátní právo nestanoví, že za takových okolností musí být odepřen nárok na odpočet daně?


title: Věc C-321/06: Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/26

         Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-321/06)
   (2006/C 212/46)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Enegren a G. Rozet, zmocněnci)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES ze dne 11. března 2002, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství (1) nebo v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 11 této směrnice;

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2002/14/ES uplynula dne 23. března 2005.

      (1)  Úř. věst. L 80, s. 29.


title: Věc T-217/15: Žaloba podaná dne 30. dubna 2015 – Fiesta Hotels & Resorts v. OHIM – Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA)

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/40

         Žaloba podaná dne 30. dubna 2015 – Fiesta Hotels & Resorts v. OHIM – Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA)
   (Věc T-217/15)
   (2015/C 205/54)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fiesta Hotels & Resorts, SL (Ibiza, Španělsko) (zástupce: J. Devaureix, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Residencial Palladium, SL (Ibiza, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA“ – Ochranná známka Společenství č. 10 524 213

      Řízení před OHIM: Řízení o zrušení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. února 2015, ve věci R 2391/2013-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil a ponechal bez účinků napadené rozhodnutí přijaté dne 23. února 2015 druhým odvolacím senátem OHIM;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 53 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 ve spojení s čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-619/10: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. září 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — Trade Agency Ltd v. Seramico Investments Ltd ( „Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (ES) č. 44/2001 — Výkon rozhodnutí — Důvody napadení — Nedoručení návrhu na zahájení řízení — Přezkum dožádaným soudem — Rozsah — Hodnota informací obsažených v osvědčení — Porušení veřejného pořádku — Neodůvodněné soudní rozhodnutí“ )

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/3

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. září 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — Trade Agency Ltd v. Seramico Investments Ltd
      (Věc C-619/10) (1)

      (Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Výkon rozhodnutí - Důvody napadení - Nedoručení návrhu na zahájení řízení - Přezkum dožádaným soudem - Rozsah - Hodnota informací obsažených v osvědčení - Porušení veřejného pořádku - Neodůvodněné soudní rozhodnutí)
      (2012/C 331/05)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Augstākās tiesas Senāts

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Trade Agency Ltd

         Žalovaná: Seramico Investments Ltd

         Předmět věci

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Augstākās tiesas Senāts — Výklad čl. 34 bodů 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42) — Výklad článku 47 Listiny základních práv Evropské unie — Důvody odmítnutí uznání — Právo na účinný procesní prostředek — Žalovaný, který tvrdí, že neobdržel ani návrh na zahájení řízení, ani rozsudek pro zmeškání — Pravomoc soudu provádějícího výkon rozhodnutí ověřit doručení návrhu na zahájení řízení žalovanému, v jehož nepřítomnosti bylo rozhodnuto, pokud je doručení potvrzeno osvědčením podle článku 54 nařízení — Rozsudek pro zmeškání vydaný soudem členského státu původu bez posouzení opodstatněnosti žaloby

         Výrok

                  1)

                  Článek 34 bod 2 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, na který odkazuje čl. 45 odst. 1 tohoto nařízení, ve spojení s body 16 a 17 odůvodnění uvedeného nařízení, musí být vykládán v tom smyslu, že podá-li žalovaný opravný prostředek proti prohlášení vykonatelnosti rozsudku pro zmeškání vydaného v členském státě původu společně s osvědčením vyhotoveným v souladu s článkem 54 téhož nařízení s tím, že tvrdí, že mu nebyl doručen návrh na zahájení řízení, má soud dožádaného členského státu, k němuž byl uvedený opravný prostředek podán, pravomoc ověřit soulad mezi informacemi obsaženými v uvedeném osvědčení a důkazy.

                  2)

                  Článek 34 bod 1 nařízení č. 44/2001, na který odkazuje čl. 45 odst. 1 tohoto nařízení, musí být vykládán v tom smyslu, že soud dožádaného členského státu nemůže na základě ustanovení o veřejném pořádku odmítnout výkon rozsudku pro zmeškání, jímž byl spor rozhodnut po meritorní stránce, který neobsahuje posouzení předmětu ani základu žaloby a který neuvádí žádné argumenty k opodstatněnosti této žaloby, ledaže se mu na základě posouzení řízení v jeho celistvosti a s přihlédnutím ke všem relevantním okolnostem jeví, že tento rozsudek představuje zjevný a nepřiměřený zásah do práva žalovaného na spravedlivý proces zakotveného v čl. 47 druhém pododstavci Listiny základních práv Evropské unie z důvodu nemožnosti podat proti němu užitečně a účinně opravný prostředek.

         (1)  Úř. věst. C 72, 5.3.2011.


title: Věc T-470/13: Žaloba podaná dne 30. srpna 2013 — Merck v. Komise

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/46

         Žaloba podaná dne 30. srpna 2013 — Merck v. Komise
   (Věc T-470/13)
   2013/C 325/74
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Merck KGaA (Darmstadt, Německo) (zástupci: B. Bär-Bouyssière, K. Lillerud, L. Voldstad, B. Marschall, P. Sabbadini, R. De Travieso, M. Holzhäuser, S. O, advokáti, M. Marelus, solicitor, R. Kreisberger a L. Osepciu, barristers)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil čl. 1 odst. 1, čl. 2 odst. 1 rozhodnutí Komise C(2013) 3803 final ze dne 19. června 2013 ve věci COMP/39.226 — Lundbeck) a čl. 2 odst. 5, články 3 a 4 v rozsahu, v němž se týkají společnosti Merck;

               —

               subsidiárně, zrušil nebo snížil pokutu uloženou společnosti Merck; a

               —

               v každém případě nařídil, aby byly společnosti Merck nahrazeny náklady řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně třináct žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z toho, že Komise provedla nesprávný výklad pojmu „omezení na základě účelu“ ve smyslu článku 101.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že teorie Komise o škodě byla od základu chybná.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z tvrzení, že přístup Komise je v rozporu se zásadou právní jistoty.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila pochybení, když nezohlednila anebo dostatečně nezohlednila skutkový, hospodářský a právní kontext, který ukázal, že bez dohod by GUK nemohla uvést citalopram rychleji na trh ve Spojeném království nebo na jiných trzích EHP.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z tvrzení, že Komise nesprávně posoudila dosah dohod uzavřených mezi společnostmi Lundbeck a GUK.

               6)

               Šestý žalobní důvod se týká toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když rozhodla, že společnosti Lundbeck a GUK jsou potenciálními konkurenty.

               7)

               Sedmý žalobní důvod vychází z tvrzení, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení, když dospěla k závěru, že společnost GUK měla při uzavírání dohod týkajících se Spojeného království a EHP protisoutěžní záměry.

               8)

               Osmý žalobní důvod vychází z nesprávného posouzení Komise při rozhodnutí o velikosti a účelu hodnoty převodu mezi společnostmi Lundbeck a GUK.

               9)

               Devátý žalobní důvod vychází z tvrzení, že Komise řádně neposoudila argumenty vznesené účastnicemi řízení podle čl. 101 odst. 3 SFEU.

               10)

               Desátý žalobní důvod vychází z tvrzení, že Komise náležitě nezohlednila důkaz předložený společností Merck, který vyvrací domněnku rozhodujícího vlivu a v důsledku toho se dopustila nesprávného posouzení, když rozhodla, že domněnka nebyla vyvrácena.

               11)

               V rámci jedenáctého žalobního důvodu je požadováno zrušení rozhodnutí Komise z důvodu nepřiměřeného zmeškání lhůty.

               12)

               Dvanáctý žalobní důvod vychází z tvrzení, že Komise porušila právo účastnic řízení na slyšení.

               13)

               Třináctý žalobní důvod se týká nesprávného posouzení pokut Komisí.


title: Věc T-375/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2011 — Viega v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Odvětví měděných spojovacích tvarovek a spojovacích tvarovek ze slitin mědi — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES — Účast na protiprávním jednání — Povinnost uvést odůvodnění — Pokuty — Relevantní obrat — Polehčující okolnosti“ )

text:
               14.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2011 — Viega v. Komise
   (Věc T-375/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Odvětví měděných spojovacích tvarovek a spojovacích tvarovek ze slitin mědi - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Účast na protiprávním jednání - Povinnost uvést odůvodnění - Pokuty - Relevantní obrat - Polehčující okolnosti)
   2011/C 145/26
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Viega GmbH & Co. KG (Attendorn, Německo) (zástupci: původně J. Burrichter, T. Mäger a F. Bulst, poté J. Burrichter, T. Mäger a M. Röhring, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Nijenhuis a V. Bottka, zmocněnci, ve spolupráci s A. Böhlke, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 4180 ze dne 20. září 2006 v řízení podle článku 81 (ES) a článku 53 dohody o EHP (věc COMP/F-1/38.121 — Spojovací tvarovky), jakož i podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni v uvedeném rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Viega GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.