title: Věc C-38/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Andalucía, Ceuta y Melilla (Španělsko) dne 27. ledna 2020 – ZP v. Delegación del Gobierno en Melilla

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/36

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Andalucía, Ceuta y Melilla (Španělsko) dne 27. ledna 2020 – ZP v. Delegación del Gobierno en Melilla
      (Věc C-38/20)
      (2020/C 137/49)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Superior de Justicia de Andalucía, Ceuta y Melilla

         Účastníci původního řízení

         Odvolatel: ZP

         Žalovaný (odpůrce v odvolacím řízení): Delegación del Gobierno en Melilla

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být články 18, 49, 63 a 65 SFEU vykládány v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava obsažená v článcích 18, 4 a 29 Ley 8/1975, de 12 de marzo, de Zonas e Instalaciones de Interés para la defensa nacional (zákon č. 8/1985 ze dne 12. března 1975, o oblastech, stavbách a zařízeních významných z hlediska národní obrany) a v článku 37 RD 689/1978, de 10 de febrero, por el que se aprueba el Reglamento de zonas e instalaciones de interés para la defensa nacional, que desarrolla la Ley 8/1975, de 12 de marzo, de zonas e instalaciones de interés para la defensa nacional (nařízení vlády č. 689/1978 ze dne 10. února 1978, kterým se přijímají Předpisy o oblastech, stavbách a zařízeních významných z hlediska národní obrany, jimiž se provádí zákon č. 8/1985 ze dne 12. března 1975, o oblastech, stavbách a zařízeních významných z hlediska národní obrany), neboť pro cizince stanoví závažná omezení výkonu vlastnického práva, včetně povinnosti získat k plnému výkonu takového práva vojenské povolení, s jejímž nesplněním je spojena správní sankce a od níž jsou v každém případě osvobození španělští státní příslušníci, přičemž tato omezení platí pro cizince ze třetích států tehdy, když činnosti podléhající omezení vyvíjejí v součinnosti se státními příslušníky Evropské unie?

                  2)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku, musí být články 18 49, 63 a 65 SFEU vykládány v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava obsažená v článcích 18, 4 a 29 zákona č. 8/1985 ze dne 12. března 1975, o oblastech, stavbách a zařízeních významných z hlediska národní obrany, a v článku 37 nařízení vlády č. 689/1978 ze dne 10. února 1978, kterým se přijímají Předpisy o oblastech, stavbách a zařízeních významných z hlediska národní obrany, jimiž se provádí zákon č. 8/1985 ze dne 12. března 1975, o oblastech, stavbách a zařízeních významných z hlediska národní obrany, neboť pro cizince stanoví závažná omezení výkonu vlastnického práva, včetně povinnosti získat k plnému výkonu takového práva vojenské povolení, s jejímž nesplněním je spojena správní sankce a od níž jsou v každém případě osvobození španělští státní příslušníci, jsou-li taková omezení odůvodněna naléhavými důvody obecného zájmu souvisejícími s národní obranou výlučně s ohledem na významnost veřejných zájmů pro jejich souvislost s národní obranou při ochraně enkláv zvláštního strategického významu?


title: Věc C-49/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rayonen sad – Pazardzhik (Bulharsko) dne 29. ledna 2020 – SF v. Teritorialna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Plovdiv

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/37

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rayonen sad – Pazardzhik (Bulharsko) dne 29. ledna 2020 – SF v. Teritorialna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Plovdiv
      (Věc C-49/20)
      (2020/C 137/50)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Rayonen sad – Pazardzhik

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: SF

         Žalovaná: Teritorialna direktsia na Natsionalna agentsia za prihodite – Plovdiv

         Předběžné otázky

      První otázka:
      Má se čl. 2 odst. 1 směrnice (EU) 2015/849 (1) s přihlédnutím k bodu 6 odůvodnění, jakož i k článkům 4 a 5 vykládat v tom smyslu, že brání obecné vnitrostátní právní úpravě, jako je sporná úprava ve věci v původním řízení, podle které je možné platby v tuzemsku ve výši 10 000 lev (BGN) a víc provést jen formou převodu nebo vkladem na platební účet a která nerozlišuje osobu, ani důvod hotovostní platby, ale platí pro všechny hotovostní platby mezi fyzickými a právnickými osobami?
      Druhá otázka:
      Je třeba pro účely dosažení cíle s měrnice s přihlédnutím k jejímu bodu 59 odůvodnění vycházet jen z rozsahu plateb bez ohledu na to, zda se jedná o úplatnou nebo bezplatnou transakci?
      Třetí otázka:
      Podle jakých kritérií se posoudí, zda jsou transakce náchylné ke zneužití, respektive zda existuje vysoké riziko?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73).


title: Věc C-71/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 12. února 2020 – Anklagemyndigheden v. VAS Shipping ApS

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/37

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 12. února 2020 – Anklagemyndigheden v. VAS Shipping ApS
      (Věc C-71/20)
      (2020/C 137/51)
      Jednací jazyk: dánština

         Předkládající soud

      Østre Landsret

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Anklagemyndigheden

         Odpůrkyně: VAS Shipping ApS

         Předběžná otázka

      Brání článek 49 SFEU právním předpisům členského státu, které vyžadují, aby členové posádky ze třetích zemí na plavidle plujícím pod vlajkou členského státu a vlastněném majitelem, který je státním příslušníkem jiného členského státu EU, měli pracovní povolení, ledaže plavidlo vpluje do přístavů členského státu nejvýše 25krát, počítáno průběžně za předchozí rok?


title: Věc C-75/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 13. února 2020 –AB „Lifosa“ v. Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/38

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 13. února 2020 –AB „Lifosa“ v. Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Věc C-75/20)
      (2020/C 137/52)
      Jednací jazyk: litevština

         Předkládající soud

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: AB „Lifosa“

         Žalovaný: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Předběžná otázka

      Je čl. 29 odst. 1 a čl. 32 odst. 1 písm. e) bod i) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (1) ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, a čl. 70 odst. 1 a čl. 71 odst. 1 písm. e) bod i) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 (2) ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, třeba vykládat v tom smyslu, že převodní (celní) hodnota musí být upravena tak, aby zahrnovala všechny náklady skutečně vynaložené prodávajícím (výrobcem) na přepravu zboží na místo vstupu na celní území Evropské unie (Společenství), pokud, stejně jako v projednávané věci, 1) povinnost hradit tyto náklady má dle dodacích podmínek („Incoterms 2000“ – DAF) prodávající (výrobce) a 2) tyto náklady na dopravu převyšují cenu, která byla sjednána a byla kupujícím (dovozcem) skutečně zaplacena (splatná), ale 3) cena kupujícím (dovozcem) skutečně zaplacená (splatná) odpovídá skutečné hodnotě zboží, ačkoli tato cena nepostačuje k pokrytí všech nákladů na dopravu vzniklých prodávajícímu (výrobci)?

         (1)  Úř. věst. 1992, L 302, s. 1.

         (2)  Úř. věst. 2013, L 269, s. 1.


title: Věc C-77/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (Irsko) dne 13. února 2020 – K. M. v. Director of Public Prosecutions

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/38

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (Irsko) dne 13. února 2020 – K. M. v. Director of Public Prosecutions
      (Věc C-77/20)
      (2020/C 137/53)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Court of Appeal

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: K. M.

         Odpůrce: Director of Public Prosecutions

         Předběžná otázka

      Je – v rámci provádění společné rybářské politiky a ustanovení článku 32 nařízení Rady (ES) č. 850/1998 (1) v souvislosti s trestním stíháním vedeným za účelem výkonu jeho ustanovení – ustanovení vnitrostátního práva, které v případě odsouzení na základě obžaloby stanoví kromě peněžitého trestu také povinné propadnutí všech ryb a veškerého lovného zařízení nalezeného na palubě lodi související s protiprávním jednáním, slučitelné s ustanoveními nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 (2), zejména s jeho články 89 a 90, a se zásadou proporcionality podle smluv Evropské unie a čl. 49 odst. 3 Listiny základních práv?

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 850/98 ze dne 30. března 1998 o zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů (Úř. věst. L 125, 27.4.1998, s. 1).

         (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008 a (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (Úř. věst. 2009, L 343, s. 1).


title: Věc C-86/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajský soudem v Brně (Česká republika) dne 18. února 2020 – Vinařství U Kapličky s.r.o. v. Státní zemědělská a potravinářská inspekce

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/39

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajský soudem v Brně (Česká republika) dne 18. února 2020 – Vinařství U Kapličky s.r.o. v. Státní zemědělská a potravinářská inspekce
      (Věc C-86/20)
      (2020/C 137/55)
      Jednací jazyk: čeština

         Předkládající soud

      Krajský soud v Brně

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Vinařství U Kapličky s.r.o.

         Žalovaný: Státní zemědělská a potravinářská inspekce

         Předběžné otázky

                  1)

                  Představuje dokument V I 1 vydaný na základě nařízení Komise (ES) č. 555/2008 (1) ze dne 27. června 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 479/2008 o společné organizaci trhu s vínem, pokud jde o programy podpory, obchod se třetími zeměmi, produkční potenciál a kontroly v odvětví vína obsahující osvědčení autorizovaného subjektu třetí země, že výrobek byl vyroben za použití enologických postupů doporučených a zveřejněných OIV nebo schválených Společenstvím, pouhou administrativní podmínku pro vstup vína na území Evropské unie?

                  2)

                  Brání unijní právo vnitrostátnímu pravidlu, které umožňuje obchodníkovi s vínem dovezeným z Moldavska zprostit se odpovědnosti za správní delikt spočívající v uvedení vína podrobeného enologickým postupům nepovoleným v Evropské unii do oběhu, není-li vnitrostátními orgány vyvrácena domněnka tohoto obchodníka, že víno bylo vyrobeno za použití enologických postupů schválených Evropskou unií, kterou mohl nabýt z dokumentu V I 1 vydaného moldavskými orgány na základě nařízení Komise (ES) č. 555/2008?

         (1)  Úř. věst. 2008, L 170, s. 1.


title: Věc C-98/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Obvodním soudem pro Prahu 8 (Česká republika) dne 26. února 2020 – mBank S.A. v. PA

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/40

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Obvodním soudem pro Prahu 8 (Česká republika) dne 26. února 2020 – mBank S.A. v. PA
      (Věc C-98/20)
      (2020/C 137/56)
      Jednací jazyk: čeština

         Předkládající soud

      Obvodní soud pro Prahu 8

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: mBank S.A.

         Žalovaná: PA

         Předběžné otázky

                  1)

                  Pojmem „bydliště spotřebitele“ ve smyslu čl. 17 odst. 1 písm. c) nařízení č. 1215/2012 (1) ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, přepracovaného znění účinného od 10. ledna 2015, se rozumí bydliště spotřebitele ke dni podání žaloby anebo ke dni vzniku závazkového vztahu mezi spotřebitelem a jeho smluvním partnerem (tedy např. ke dni uzavření smlouvy), tj. zda půjde o spotřebitelskou smlouvu ve smyslu článku 17 odst. 1 písm. c) citovaného nařízení i v případě, kdy spotřebitel má již ke dni podání žaloby bydliště na území jiného členského státu, než je stát ve kterém smluvní partner spotřebitele provozuje profesionální nebo podnikatelskou činnost?

                  2)

                  Může být spotřebitel s bydlištěm v jiném členském státu podle článku 7 nařízení č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, přepracovaného znění účinného od 10. ledna 2015, žalován u soudu místa, kde závazek, o nějž se jedná, byl nebo měl být splněn (bez ohledu na článek 18 odst. 2 a článek 26 odst. 2 tohoto nařízení) z důvodu, že smluvní partner spotřebitele neprovozuje profesionální či podnikatelskou činnost ve státě, ve kterém se nachází bydliště spotřebitele ke dni podání žaloby?

         (1)  Úř. věst. 2012, L 351, s. 1.


title: Věc C-115/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. února 2020 Vanda Pharmaceuticals Ltd proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 19. prosince 2019 ve věci T-211/18, Vanda Pharmaceuticals v. Komise

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/41

      Kasační opravný prostředek podaný dne 29. února 2020 Vanda Pharmaceuticals Ltd proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 19. prosince 2019 ve věci T-211/18, Vanda Pharmaceuticals v. Komise
      (Věc C-115/20 P)
      (2020/C 137/57)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Vanda Pharmaceuticals Ltd (zástupci: M. Meulenbelt, S. De Knop, B. Natens, advocaten, C. Muttin, advokát)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-211/18,

                  —

                  vyhověl žalobě v prvním stupni a zrušil prováděcí rozhodnutí Evropské komise „C (2018) 252 final“, kterým se zamítá registrace podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (1) pro humánní léčivý přípravek „Fanaptum – iloperidon“,

                  —

                  uložil odpůrkyni povinnost nahradit náklady řízení navrhovatelky a nést vlastní náklady řízení, a to jak v prvním stupni, tak i v řízení o kasačním opravném prostředku.

            Podpůrně navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-211/18,

                  —

                  vrátil věc Tribunálu k rozhodnutí,

                  —

                  rozhodl, že o nákladech řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku bude rozhodnuto v konečném rozhodnutí Tribunálu.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod: Tribunál nesprávně vyložil a nesprávně použil použitelné standardy soudního přezkumu a zkreslil důkazy.
      Druhý důvod: Tribunál nesprávně vyložil a nesprávně použil pokyny CHMP/ICH/2/04 pro klinické hodnocení rizika prodloužení intervalu QT/QTc 2 a proarytmického účinku spojeného s léčivými přípravky, které nejsou antiarytmika („pokyny QT“).
      Třetí důvod: Tribunál neposoudil druhý žalobní důvod navrhovatelky v jeho úplnosti.
      Čtvrtý důvod: Tribunál zkreslil důkazy a nesprávně uplatnil zásadu rovného zacházení.
      Pátý důvod: Tribunál nesprávně vyložil čl 5 odst. 1, 2 a 3 Smlouvy o Evropské unii a článek 12 a čl. 81 odst. 2 nařízení č. 726/2004.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (Úř. věst. L 136, 30.4.2004, s. 1).


title: Věc C-682/16: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret – Dánsko) – BEI ApS v. Skatteministeriet

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/42

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret – Dánsko) – BEI ApS v. Skatteministeriet
      (Věc C-682/16) (1)

      (2020/C 137/58)
      Jednací jazyk: dánština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 70, 6.3.2017.


title: Věc C-324/18: Usnesení předsedy devátého senátu Soudního dvora ze dne 21. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Sicilville Srl v. Comune di Brescia, za přítomnosti: Consorzio Stabile A.L.P.I. s.c.a.r.l.

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/42

      Usnesení předsedy devátého senátu Soudního dvora ze dne 21. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Sicilville Srl v. Comune di Brescia, za přítomnosti: Consorzio Stabile A.L.P.I. s.c.a.r.l.
      (Věc C-324/18) (1)

      (2020/C 137/59)
      Jednací jazyk: italština
      Předseda devátého senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 285, 13.8.2018.


title: Věc C-668/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Najwyższy – Polsko) – BP v. Uniparts SARL

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/42

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Najwyższy – Polsko) – BP v. Uniparts SARL
      (Věc C-668/18) (1)

      (2020/C 137/60)
      Jednací jazyk: polština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 44, 4.2.2019.


title: Věc C-676/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. prosince 2019 – Evropská komise v. Belgické království

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/43

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. prosince 2019 – Evropská komise v. Belgické království
      (Věc C-676/18) (1)

      (2020/C 137/61)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 16, 14.1.2019.


title: Věc C-85/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španělsko) – Agencia Estatal de la Administración Tributaria v. RK

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/43

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španělsko) – Agencia Estatal de la Administración Tributaria v. RK
      (Věc C-85/19) (1)

      (2020/C 137/62)
      Jednací jazyk: španělština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.


title: Věc C-109/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus v. Comune di Cisternino, Consorzio per L'Inclusione Sociale dell'Ats Fasano – Ostuni – Cisternino, za účasti: La Scintilla Soc. Coop. Soc.

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/43

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus v. Comune di Cisternino, Consorzio per L'Inclusione Sociale dell'Ats Fasano – Ostuni – Cisternino, za účasti: La Scintilla Soc. Coop. Soc.
      (Věc C-109/19) (1)

      (2020/C 137/63)
      Jednací jazyk: italština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 182, 27.5.2019.


title: Věc C-110/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus v. Comune di Ostuni, Consorzio per L'Inclusione Sociale dell'Ats Fasano – Ostuni – Cisternino, za přítomnosti: La Scintilla Soc. Coop. Soc.

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/43

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus v. Comune di Ostuni, Consorzio per L'Inclusione Sociale dell'Ats Fasano – Ostuni – Cisternino, za přítomnosti: La Scintilla Soc. Coop. Soc.
      (Věc C-110/19) (1)

      (2020/C 137/64)
      Jednací jazyk: italština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 182, 27.5.2019.


title: Věc C-111/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Industria Italiana Autobus SpA v. Comune di Palermo: za přítomnosti: Irisbus Italia SpA

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/44

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Industria Italiana Autobus SpA v. Comune di Palermo: za přítomnosti: Irisbus Italia SpA
      (Věc C-111/19) (1)

      (2020/C 137/65)
      Jednací jazyk: italština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 182, 27.5.2019.


title: Věc C-491/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kúria – Maďarsko) – Emberi Erőforrások Minisztériuma v. Szent Borbála Kórház

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/44

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kúria – Maďarsko) – Emberi Erőforrások Minisztériuma v. Szent Borbála Kórház
      (Věc C-491/19) (1)

      (2020/C 137/66)
      Jednací jazyk: maďarština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 348, 14.10.2019.


title: Věc C-497/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Zaragoza – Španělsko) – Ibercaja Banco, SA v. SO, TP

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/44

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Zaragoza – Španělsko) – Ibercaja Banco, SA v. SO, TP
      (Věc C-497/19) (1)

      (2020/C 137/67)
      Jednací jazyk: španělština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 357, 21.10.2019.


title: Věc C-541/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hamburg – Německo) – XW v. Eurowings GmbH

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/44

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hamburg – Německo) – XW v. Eurowings GmbH
      (Věc C-541/19) (1)

      (2020/C 137/68)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 383, 11.11.2019.


title: Věc C-635/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi – Španělsko) – Confederación Sindical Comisiones Obreras de Euskadi v. Ayuntamiento de Arrigorriaga

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/45

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi – Španělsko) – Confederación Sindical Comisiones Obreras de Euskadi v. Ayuntamiento de Arrigorriaga
      (Věc C-635/19) (1)

      (2020/C 137/69)
      Jednací jazyk: španělština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 406, 2.12.2019.


title: Věc C-648/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Erding – Německo) – EUflight.de GmbH v. Eurowings GmbH

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/45

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. listopadu 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Erding – Německo) – EUflight.de GmbH v. Eurowings GmbH
      (Věc C-648/19) (1)

      (2020/C 137/70)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 399, 25. 11. 2019.


title: Věc C-691/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Alicante – Španělsko) – Banco Santander, SA v. VF, WD

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/45

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 6. prosince 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Alicante – Španělsko) – Banco Santander, SA v. VF, WD
      (Věc C-691/19) (1)

      (2020/C 137/71)
      Jednací jazyk: španělština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 423, 16.12.2019.


title: Věc T-251/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. března 2020 – IFSUA v. Rada („Rybolov – Zachování mořských biologických zdrojů – Nařízení (UE) 2018/120 – Opatření týkající se rybolovu mořčáka evropského (Dicentrarchus labrax) – Žaloba na neplatnost podaná sdružením – Článek 263 SFEU – Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření – Bezprostřední dotčení členů sdružení – Přípustnost – Pravomoc Unie regulovat rekreační rybolov – Právní jistota – Ochrana legitimního očekávání – Rovné zacházení – Zásada zákazu diskriminace – Proporcionalita – Zásada obezřetnosti – Svoboda sdružování a svoboda podnikání“)

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/46

      Rozsudek Tribunálu ze dne 10. března 2020 – IFSUA v. Rada
      (Věc T-251/18) (1)

      („Rybolov - Zachování mořských biologických zdrojů - Nařízení (UE) 2018/120 - Opatření týkající se rybolovu mořčáka evropského (Dicentrarchus labrax) - Žaloba na neplatnost podaná sdružením - Článek 263 SFEU - Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření - Bezprostřední dotčení členů sdružení - Přípustnost - Pravomoc Unie regulovat rekreační rybolov - Právní jistota - Ochrana legitimního očekávání - Rovné zacházení - Zásada zákazu diskriminace - Proporcionalita - Zásada obezřetnosti - Svoboda sdružování a svoboda podnikání“)
      (2020/C 137/72)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: International Forum for Sustainable Underwater Activities (IFSUA) (Barcelona, Španělsko) (zástupci: T. Gui Mori a R. Agut Jubert, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: F. Naert a P. Plaza García, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupkyně: M. Morales Puerta, F. Moro a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a směřující k částečnému zrušení nařízení Rady (EU) č. 2018/120 ze dne 23. ledna 2018, kterým se pro rok 2018 stanoví rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují rybářská plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací a kterým se mění nařízení (EU) 2017/127 (Úř. věst. 2018, L 27, s. 1).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  International Forum for Sustainable Underwater Activities (IFSUA) ponese vlastní náklady a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření.

                  3)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 221, 25.6.2018.


title: Věc T-688/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2020 – Exploitatiemaatschappij De Berghaaf v. EUIPO – Brigade Electronics Group (CORNEREYE) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška k zápisu slovní ochranné známky Evropské unie CORNEREYE – Starší slovní ochranná známka Evropské unie BACKEYE – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Zvýšená rozlišovací způsobilost starší ochranné známky nabytá užíváním – Důkazy – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Zkoumání skutečností úřadem z úřední moci – Článek 95 odst. 1 nařízení 2017/1001“)

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/47

      Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2020 – Exploitatiemaatschappij De Berghaaf v. EUIPO – Brigade Electronics Group (CORNEREYE)
      (Věc T-688/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška k zápisu slovní ochranné známky Evropské unie CORNEREYE - Starší slovní ochranná známka Evropské unie BACKEYE - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Zvýšená rozlišovací způsobilost starší ochranné známky nabytá užíváním - Důkazy - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Zkoumání skutečností úřadem z úřední moci - Článek 95 odst. 1 nařízení 2017/1001“)
      (2020/C 137/73)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Exploitatiemaatschappij De Berghaaf BV (Barneveld, Nizozemsko) (zástupci: R. Pansch, S. Klopschinski a M. von Rospatt, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Lukošiūtė a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Brigade Electronics Group plc (Kent, Spojené království) (zástupce: M. Hicks, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. července 2018 (věc R 1966/2017-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Brigade Electronics Group a Exploitatiemaatschappij De Berghaaf.

         Výrok

                  1.

                  Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 24. července 2018 (věc R 1966/2017-1) se zrušuje.

                  2.

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Exploitatiemaatschappij De Berghaaf BV, včetně nezbytných nákladů řízení vynaložených touto společností pro účely řízení před odvolacím senátem EUIPO.

                  3.

                  Společnost Brigade Electronics Group plc ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 24, 21.1.2019.


title: Věc T-80/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2020 – Dekoback v. EUIPO – DecoPac (DECOPAC) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o zrušení – Slovní ochranná známka Evropské unie DECOPAC – Řádné užívání značky – Článek 51 odst. 1 písm. a) a odst. 2 nařízení (EU) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) a odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001] – Důkazy – Článek 75 druhá věta nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 94 odst. 1 druhá věta nařízení 2017/1001) – Právo být vyslechnut“)

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/47

      Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2020 – Dekoback v. EUIPO – DecoPac (DECOPAC)
      (Věc T-80/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Evropské unie DECOPAC - Řádné užívání značky - Článek 51 odst. 1 písm. a) a odst. 2 nařízení (EU) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) a odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001] - Důkazy - Článek 75 druhá věta nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 94 odst. 1 druhá věta nařízení 2017/1001) - Právo být vyslechnut“)
      (2020/C 137/74)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Dekoback GmbH (Helmstadt-Bargen, Německo) (zástupce: V. von Moers, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: P. Sipos, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: DecoPac, Inc. (Anoka, Minnesota, Spojené státy)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. listopadu 2018 (věc R 1795/2017-5) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Dekoback a DecoPac.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Dekoback GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 122, 1.4.2019.


title: Věc T-625/18: Usnesení Tribunálu ze dne 6. února 2020 – FT v. ESMA („Veřejná služba – Stažení výzvy k úhradě ESMA – Zánik předmětu sporu – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/48

      Usnesení Tribunálu ze dne 6. února 2020 – FT v. ESMA
      (Věc T-625/18) (1)

      („Veřejná služba - Stažení výzvy k úhradě ESMA - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2020/C 137/75)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: FT (zástupce: S. Pappas, advokát)

         Žalovaný: Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (zástupci: G. Filippa a F. Barzanti, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení jednak dopisu ESMA ze dne 9. srpna 2018 doručenému žalobci dne 10. srpna 2018, kterým tento orgán požádal o proplacení částky 12 000 eur z titulu náhrady nákladů řízení ve věci, v níž byl vydán rozsudek ze dne 8. října 2015, FT v. ESMA (F-39/14, EU:F:2015:117), a jednak výzvy k úhradě č. 4440180170, kterou ESMA vydal dne 10. srpna 2018 za účelem proplacení uvedené částky.

         Výrok

                  1)

                  O projednávané žalobě již není důvodné rozhodnout

                  2)

                  Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 16, 14.1.2019.


title: Věc T-180/19: Usnesení Tribunálu ze dne 4. března 2020 – Bibita Group v. EUIPO – Benkomers (Nápojová láhev) („(Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – (Průmyslový) vzor Společenství představující nápojovou láhev – Starší mezinárodní (průmyslový) vzor – Zrušení napadeného rozhodnutí – Zánik předmětu sporu – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/49

      Usnesení Tribunálu ze dne 4. března 2020 – Bibita Group v. EUIPO – Benkomers (Nápojová láhev)
      (Věc T-180/19) (1)

      („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - (Průmyslový) vzor Společenství představující nápojovou láhev - Starší mezinárodní (průmyslový) vzor - Zrušení napadeného rozhodnutí - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2020/C 137/76)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Bibita Group SHPK (Tirana, Albánie) (zástupce: C. Seyfert, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Ivanauskas, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Benkomers OOD (Sofie, Bulharsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. ledna 2019 (věc R 1070/2018-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Bibita Group a Benkomers.

         Výrok

                  1)

                  O žalobě již není namístě rozhodovat.

                  2)

                  Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Bibita Group SHPK.

         (1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.


title: Věc T-326/19 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 12. února 2020 – Gerber v. Parlament a Rada („Řízení o předběžných opatřeních – Celní území Unie – Nařízení (EU) 2019/474 – Směrnice (EU) 2019/475 – Zahrnutí obce Campione d’Italia a italských vod jezera Lugano – Návrh na předběžná opatření – Zjevná nepřípustnost žaloby v hlavním řízení – Nepřípustnost“)

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/49

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 12. února 2020 – Gerber v. Parlament a Rada
      (Věc T-326/19 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Celní území Unie - Nařízení (EU) 2019/474 - Směrnice (EU) 2019/475 - Zahrnutí obce Campione d’Italia a italských vod jezera Lugano - Návrh na předběžná opatření - Zjevná nepřípustnost žaloby v hlavním řízení - Nepřípustnost“)
      (2020/C 137/77)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Tibor Gerber (Campione d’Italia, Itálie) (zástupci: N. Amadei, advokátka)

         Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: L. Visaggio a C. Biz, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupkyně: A. Lo Monaco a E. Ambrosini, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 278 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/474 ze dne 19. března 2019, kterým se mění nařízení (EU) č. 952/2013, kterým se stanoví celní kodex Unie 2019/474 (Úř. věst. 2019, L 83, s. 38), a dále směrnice Rady (EU) 2019/475 ze dne 18. února 2019, kterou se mění směrnice 2006/112/ES a 2008/118/ES, pokud jde o zahrnutí italské obce Campione d'Italia a italských vod jezera Lugano do celního území unie a do územní působnosti směrnice 2008/118/ES (Úř. věst. 2019, L 83, s. 42).

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-368/19: Usnesení Tribunálu ze dne 2. března 2020 – Datenlotsen Informationssysteme v. Komise („Státní podpory – Daňové výhody a veřejné financování – Stížnost – Rozhodnutí zahájit formální vyšetřovací řízení – Žaloba pro nečinnost – Zaujetí postoje Komise, kterým končí nečinnost – Rozhodnutí o ukončení formálního vyšetřovacího řízení – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/50

      Usnesení Tribunálu ze dne 2. března 2020 – Datenlotsen Informationssysteme v. Komise
      (Věc T-368/19) (1)

      („Státní podpory - Daňové výhody a veřejné financování - Stížnost - Rozhodnutí zahájit formální vyšetřovací řízení - Žaloba pro nečinnost - Zaujetí postoje Komise, kterým končí nečinnost - Rozhodnutí o ukončení formálního vyšetřovacího řízení - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2020/C 137/78)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Datenlotsen Informationssysteme GmbH (Hamburk, Německo) (zástupce: T. Lübbig, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: K. Herrmann a K. Blanck, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 265 SFEU znějící na určení, že Komise v návaznosti na stížnost podanou dne 15. března 2012 postupovala protiprávně, když v přiměřené lhůtě neukončila formální vyšetřovací řízení přijetím rozhodnutí podle čl. 108 odst. 2 SFEU, nebo podle čl. 9 odst. 1 nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 [SFEU] (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9).

         Výrok

                  1)

                  Není již důvodné rozhodnout ve věci samé.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Datenlotsen Informationssysteme GmbH.

         (1)  Úř. věst. C 270, 12.8.2019.


title: Věc T-795/19 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 5. března 2020 – HB v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – Veřejné zakázky na služby – Nesrovnalosti v zadávacím řízení – Vracení již vyplacených částek – Výzva k úhradě – Návrh na odklad provádění – Neexistence naléhavosti“)

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/50

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 5. března 2020 – HB v. Komise
      (Věc T-795/19 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky na služby - Nesrovnalosti v zadávacím řízení - Vracení již vyplacených částek - Výzva k úhradě - Návrh na odklad provádění - Neexistence naléhavosti“)
      (2020/C 137/79)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: HB (zástupkyně: M. Vandenbussche a L. Levi, advokátky)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Baquero Cruz, J. Estrada de Solà a A. Katsimerou, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a znějící na odklad provádění rozhodnutí Komise C(2019) 7319 final ze dne 15. října 2019 o snížení částek vyplácených z titulu zakázky CARDS/2008/166-429 a vrácení neoprávněně vyplacených částek

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-796/19 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 5. března 2020 – HB v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – Veřejné zakázky na služby – Nesrovnalosti v zadávacím řízení – Vracení již vyplacených částek – Výzva k úhradě – Návrh na odklad provádění – Neexistence naléhavosti“)

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/51

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 5. března 2020 – HB v. Komise
      (Věc T-796/19 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky na služby - Nesrovnalosti v zadávacím řízení - Vracení již vyplacených částek - Výzva k úhradě - Návrh na odklad provádění - Neexistence naléhavosti“)
      (2020/C 137/80)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: HB (zástupkyně: M. Vandenbussche a L. Levi, advokátky)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Baquero Cruz, J. Estrada de Solà a A. Katsimerou, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a znějící na odklad provádění rozhodnutí Komise C(2019) 7318 final ze dne 15. října 2019 o snížení částek vyplácených z titulu zakázky TACIS/2006/101-510 a vrácení neoprávněně vyplacených částek

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-797/19 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 7. února 2020 – Anglo Austrian AAB Bank a Belegging-Maatschappij „Far-East“ v. ECB („Řízení o předběžných opatřeních – Nařízení (EU) č. 1024/2013 – Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi – Rozhodnutí o odebrání povolení úvěrové instituce – Neexistence naléhavosti“)

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/51

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 7. února 2020 – Anglo Austrian AAB Bank a Belegging-Maatschappij „Far-East“ v. ECB
      (Věc T-797/19 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Nařízení (EU) č. 1024/2013 - Obezřetnostní dohled nad úvěrovými institucemi - Rozhodnutí o odebrání povolení úvěrové instituce - Neexistence naléhavosti“)
      (2020/C 137/81)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Anglo Austrian AAB Bank AG (Vídeň, Rakousko), Belegging-Maatschappij „Far-East“ BV (Velp, Nizozemsko) (zástupci: M. Fischer, J. Willheim a M. Ketzer, advokáti)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: C. Hernández Saseta, E. Yoo a V. Hümpfner, zmocněnci)

         Předmět věci

      Odklad vykonatelnosti rozhodnutí ze dne 14. listopadu 2019, réf.: ECB-SSM-2019-AT-8, WHD-2019-0009, kterým Evropská centrální banka ode dne oznámení tohoto rozhodnutí odebrala společnosti Anglo Austrian AAB Bank AG povolení vykonávat činnost úvěrové instituce.

         Výrok

                  1)

                  Návrh se zamítá.

                  2)

                  Usnesení ze dne 20. listopadu 2019, Anglo Austrian AAB Bank a Belegging-Maatschappij „Far-East“ v. ECB (T-797/19 R, nezveřejněné, EU:T:2019:801) se zrušuje.

                  3)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-24/20 R: Usnesení místopředsedy Tribunálu ze dne 3. března 2020 – Junqueras i Vies v. Parlament („Řízení o předběžných opatřeních – Institucionální právo – Poslanci Evropského parlamentu – Ztráta mandátu – Poslanecká imunita – Návrh na předběžné opatření – Částečná nepřípustnost – Neexistence fumus boni juris“)

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/52

      Usnesení místopředsedy Tribunálu ze dne 3. března 2020 – Junqueras i Vies v. Parlament
      (Věc T-24/20 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Institucionální právo - Poslanci Evropského parlamentu - Ztráta mandátu - Poslanecká imunita - Návrh na předběžné opatření - Částečná nepřípustnost - Neexistence fumus boni juris“)
      (2020/C 137/82)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Oriol Junqueras i Vies (Sant Joan de Vilatorrada, Španělsko) (zástupce: A. Van den Eynde, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Lorenz a C. Burgos, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Parlamentu ze dne 13. ledna 2020, kterým se konstatuje uprázdnění mandátu žalobce od 3. ledna 2020, a zamítnutí žádosti o přijetí naléhavých opatření na ochranu jeho poslanecké imunity podané dne 20. prosince 2019.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-94/20: Žaloba podaná dne 19. února 2020 – Campine a Campine Recycling v. Komise

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/52

      Žaloba podaná dne 19. února 2020 – Campine a Campine Recycling v. Komise
      (Věc T-94/20)
      (2020/C 137/83)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Campine (Beerse, Belgie), Campine Recycling (Beerse) (zástupci: C. Verdonck, B. Gielen a Q. Silvestre, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  uložil Komisi zaplatit náhradu škody odpovídající obvyklému úroku z prodlení za účelem vyhovění rozsudku Tribunálu ve věci Campine (1) za období od data, kdy společnost Campine provedla předběžnou platby pokuty, do 11. prosince 2019. Tento obvyklý úrok z prodlení by měl být vypočten na základě sazby odpovídající sazbě refinancování ECB zvýšené o 3,5 procentního bodu – tedy ve výši 300 637,32 eur, nebo alternativně na základě úrokové sazby, kterou Tribunál považuje za přiměřenou;

                  —

                  uložil Komisi zaplatit obvyklý úrok z prodlení z částky uvedené v předchozím bodě, tedy náhradu škody odpovídající obvyklému úroku z prodlení z části pokuty, která byla zrušena. Tento obvyklý úrok z prodlení by měl být vypočten na základě sazby odpovídající sazbě refinancování ECB zvýšené o 3,5 procentního bodu (vypočtený z náhrady ve výši 300 637,32 eur, což představuje částku 28,83 eur denně), nebo alternativně na základě sazby, kterou Tribunál považuje za přiměřenou. Tento obvyklý úrok z prodlení by měl být vypočten za období od data, kdy Komise vrátila jistinu dne 11. prosince 2019, nebo alternativně od data vydání rozsudku Tribunálu v dané věci, nebo dále alternativně za období od data, které Tribunál považuje za přiměřené;

                  —

                  podpůrně zrušil dopis Komise ze dne 13. ledna 2020, nebo alternativně e-mail Komise ze dne 10. prosince 2019, ve kterém Komise odmítla zaplatit žalobkyním obvyklý úrok z prodlení v návaznosti na rozsudek Tribunálu ve věci T-240/17, a uložil Komisi zaplatit náhradu škody podle článku 340 SFEU, nebo alternativně přijmout vhodná opatření za účelem dosažení úplného souladu s rozsudkem Tribunálu ze dne 7. listopadu 2019 ve světle požadavků čl. 266 odst. 1 SFEU;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise by měl zaplatit náhradu škody podle čl. 266 odst. 2 SFEU a čl. 340 odst. 2 SFEU. Žalobkyně tvrdí, že podle rozsudku Tribunálu ve věci Campine měla Komise podle čl. 266 odst. 1 SFEU, vykládaného ve světle judikatury, v rámci opatření přijatých za účelem vyhovění tomuto rozsudku vrátit nejen jistinu pokuty, ale také zaplatit obvyklý úrok jako náhradu škody v obvyklé sazbě za ztrátu požitků plynoucích z použití této částky během referenčního období (tedy období mezi prozatímní platbou ze strany žalobkyň a vrácením platby ze strany Komise), a že Komise neměla v tomto ohledu žádný prostor pro uvážení. Vzhledem k retroaktivnímu účinku zrušujícího rozsudku by Komise měla zaplatit náhradu škody odpovídající obvyklému úroku z prodlení za účelem vyhovění rozsudku Tribunálu ve věci Campine.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise by měla zaplatit obvyklý úrok z prodlení z náhrady škody, kterou měla uhradit. Žalobkyně uvádějí, že zásada restitutio in intergrum vyžaduje, aby Komise zaplatila obvyklý úrok z prodlení z náhrady škody, který odpovídá obvyklému úroku z části pokuty, která byla zrušena.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že dopis Komise ze dne 13. ledna 2020, nebo alternativě e-mail ze dne 10. prosince 2019, ve kterém Komise odmítla zaplatit obvyklý úrok z prodlení, jsou protiprávní, a proto musejí být zrušeny. Žalobkyně tvrdí, že tyto akty jsou protiprávní z důvodu porušení čl. 266 odst. 1 a čl. 296 odst. 1 SFEU.

         (1)  Rozsudek ze dne 7. listopadu 2019, Campine a Campine Recycling v. Komise, T-240/17, (ECLI:EU:T:2019:778).


title: Věc T-112/20: Žaloba podaná dne 20. února 2020 – Intis v. EUIPO – Televes (TELEVEND)

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/54

      Žaloba podaná dne 20. února 2020 – Intis v. EUIPO – Televes (TELEVEND)
      (Věc T-112/20)
      (2020/C 137/84)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Intis d.o.o. (Záhřeb, Chorvatsko) (zástupce: T. Nagy, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Televes, SA (Santiago de Compostela, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie TELEVEND – Ochranná známka Evropské unie č. 15 547 871

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. prosince 2019, ve věci R 1923/2019-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 60 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-124/20: Žaloba podaná dne 25. února 2020 – M/S. Indeutsch International v. EUIPO – Crafts Americana Group (Vyobrazení vzoru rybí kosti mezi dvěma rovnoběžnými čarami)

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/54

      Žaloba podaná dne 25. února 2020 – M/S. Indeutsch International v. EUIPO – Crafts Americana Group (Vyobrazení vzoru rybí kosti mezi dvěma rovnoběžnými čarami)
      (Věc T-124/20)
      (2020/C 137/85)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: M/S. Indeutsch International (Noida, Indie) (zástupci: D. Stone, A. Dykes, A. Leonelli, K. Hughes, Solicitors a S. Malynicz, QC)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Crafts Americana Group, Inc. (Vancouver, Washington, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (Vyobrazení vzoru rybí kosti mezi dvěma rovnoběžnými čarami) – Ochranná známka Evropské unie č. 8 884 264

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí velkého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. prosince 2019, ve věci R 2672/2017-G

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a dalšímu účastníkovi, aby nesli vlastní náklady řízení a nahradili náklady řízení vynaložené žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Nesprávné posouzení zkoušky rozlišovací způsobilosti pro trojrozměrné a podobné ochranné známky.


title: Věc T-564/18: Usnesení Tribunálu ze dne 6. února 2020 – Bernis a další v. ECB

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/55

      Usnesení Tribunálu ze dne 6. února 2020 – Bernis a další v. ECB
      (Věc T-564/18) (1)

      (2020/C 137/86)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda desátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 436, 3.12.2018.


title: Věc T-582/19: Usnesení Tribunálu ze dne 13. února 2020 – Victoria’s Secret Stores Brand Management v. EUIPO – Lacoste (LOVE PINK)

text:
               27.4.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 137/55

      Usnesení Tribunálu ze dne 13. února 2020 – Victoria’s Secret Stores Brand Management v. EUIPO – Lacoste (LOVE PINK)
      (Věc T-582/19) (1)

      (2020/C 137/87)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda devátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 348, 14.10.2019.


title: Věc T-155/19: Usnesení Tribunálu ze dne 31. března 2020 – AP v. EIF („Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody – Veřejná služba – Zaměstnanci EIF – Sdělení zaměstnance o odstoupení z osobních důvodů – Volno z důvodu vážné nemoci započaté před datem, které zaměstnanec zvolil jako den skončení pracovního poměru – Zpětvzetí odstoupení po datu, které zaměstnanec zvolil jako den skončení pracovního poměru – Odmítnutí EIF přijmout retroaktivní zpětvzetí odstoupení – Odložení data skončení pracovního poměru v důsledku volna z důvodu nemoci – Použitelnost článku 33 pracovního řádu zaměstnanců EIF – Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               8.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/14

      Usnesení Tribunálu ze dne 31. března 2020 – AP v. EIF
      (Věc T-155/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody - Veřejná služba - Zaměstnanci EIF - Sdělení zaměstnance o odstoupení z osobních důvodů - Volno z důvodu vážné nemoci započaté před datem, které zaměstnanec zvolil jako den skončení pracovního poměru - Zpětvzetí odstoupení po datu, které zaměstnanec zvolil jako den skončení pracovního poměru - Odmítnutí EIF přijmout retroaktivní zpětvzetí odstoupení - Odložení data skončení pracovního poměru v důsledku volna z důvodu nemoci - Použitelnost článku 33 pracovního řádu zaměstnanců EIF - Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2020/C 191/18)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: AP (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

         Žalovaný: Evropský investiční fond (zástupci: M. Leander, N. Panayotopoulos a F. Dascalescu, zmocněnci, ve spolupráci s Ph.-E. Partschem a T. Evansem, advokáty)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a článku 50a statutu Soudního dvora Evropské unie a znějící zaprvé na zrušení dopisů EIF ze dne 30. srpna a ze dne 3. října 2018, jimiž byla zamítnuta žádost žalobkyně ze dne 20. června 2018, zadruhé na uložení povinnosti EIF vyplatit žalobkyni odměnu podle článku 33 pracovního řádu zaměstnanců EIF a zatřetí na náhradu nemajetkové újmy, která žalobkyni údajně vznikla.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zčásti odmítá jako zjevně nepřípustná a zčásti zamítá jako po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná.

                  2)

                  AP se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 155, 6.5.2019.


title: Věc C-682/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 15. září 2019 BP proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 11. července 2019 ve věci T-917/16 REV, BP v. FRA

text:
               15.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/2

      Kasační opravný prostředek podaný dne 15. září 2019 BP proti usnesení Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 11. července 2019 ve věci T-917/16 REV, BP v. FRA
      (Věc C-682/19 P)
      (2020/C 201/03)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): BP (zástupkyně: E. Lazar, advokátka)

         Další účastnice řízení: Agentura Evropské unie pro základní práva
      Usnesením ze dne 19. března 2020 Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je zčásti nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný.
      Rozhodl, že navrhovatel ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-779/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich- Polsko) – Mikrokasa S.A., Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty v. XO („Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitelů – Spotřebitelské úvěrové smlouvy – Směrnice 2008/48/ES – Článek 3 písm. g), článek 10 odst. 2 a článek 22 odst. 1 – Úroveň harmonizace – Pojem ‚náklady úvěru odlišné od úroků‘ – Směrnice 93/13/EHS – Článek 1 odst. 2 – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Horní hranice celkových nákladů úvěru odlišných od úroků – Smluvní ujednání, která odráží závazné právní nebo správní předpisy – Vyloučení“)

text:
               29.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/15

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich- Polsko) – Mikrokasa S.A., Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty v. XO
      (Věc C-779/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitelů - Spotřebitelské úvěrové smlouvy - Směrnice 2008/48/ES - Článek 3 písm. g), článek 10 odst. 2 a článek 22 odst. 1 - Úroveň harmonizace - Pojem ‚náklady úvěru odlišné od úroků‘ - Směrnice 93/13/EHS - Článek 1 odst. 2 - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Horní hranice celkových nákladů úvěru odlišných od úroků - Smluvní ujednání, která odráží závazné právní nebo správní předpisy - Vyloučení“)
      (2020/C 215/17)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Mikrokasa S.A., Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty

         Žalovaný: XO

         Výrok

                  1)

                  Článek 3 písm. g), čl. 10 odst. 2 a čl. 22 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví metodu výpočtu maximální výše nákladů úvěru odlišných od úroků, kterou může být spotřebitel zatížen, za podmínky, že tato právní úprava nezavádí další informační povinnosti týkající se těchto nákladů úvěru odlišných od úroků, které by se přidávaly k povinnostem stanoveným v uvedeném čl. 10 odst. 2.

                  2)

                  Článek 1 odst. 2 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že z oblasti působnosti této směrnice není vyloučeno smluvní ujednání, které stanoví náklady úvěru odlišné od úroků při dodržení horní hranice stanovené vnitrostátním ustanovením, aniž nutně zohledňuje skutečně nesené náklady.

         (1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.


title: Věc C-2/19: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Riigikohus – Estonsko) – trestní řízení proti A.P. („Řízení o předběžné otázce – Rámcové rozhodnutí 2008/947/SVV – Vzájemné uznávání rozsudků a rozhodnutí o probaci – Oblast působnosti – Rozsudek, kterým se ukládá trest odnětí svobody s podmíněným odkladem výkonu trestu – Probační opatření – Povinnost zdržet se spáchání nového trestného činu – Povinnost zákonného původu“)

text:
               29.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/17

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Riigikohus – Estonsko) – trestní řízení proti A.P.
      (Věc C-2/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Rámcové rozhodnutí 2008/947/SVV - Vzájemné uznávání rozsudků a rozhodnutí o probaci - Oblast působnosti - Rozsudek, kterým se ukládá trest odnětí svobody s podmíněným odkladem výkonu trestu - Probační opatření - Povinnost zdržet se spáchání nového trestného činu - Povinnost zákonného původu“)
      (2020/C 215/19)
      Jednací jazyk: estonština

         Předkládající soud

      Riigikohus

         Účastník původního trestního řízení

      A.P.

         Výrok

      Článek 1 odst. 2 rámcového rozhodnutí Rady 2008/947/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o uplatňování zásady vzájemného uznávání na rozsudky a rozhodnutí o probaci za účelem dohledu nad probačními opatřeními a alternativními tresty, ve spojení s čl. 4 odst. 1 písm. d) tohoto rozhodnutí, musí být vykládán v tom smyslu, že uznání rozsudku, kterým byl uložen trest odnětí svobody, jehož výkon se odkládá pod jedinou podmínkou dodržení zákonné povinnosti zdržet se v probační době spáchání nového trestného činu, spadá do působnosti tohoto rámcového rozhodnutí, pokud tato zákonná povinnost vyplývá z tohoto rozsudku nebo z rozhodnutí o probaci vydaného na základě uvedeného rozsudku, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

         (1)  Úř. věst. C 93, 11.3.2019.


title: Věc C-66/19: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 26. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Saarbrücken – Německo) – JC v. Kreissparkasse Saarlouis („Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitele – Směrnice 2008/48/ES – Smlouvy o spotřebitelském úvěru – Právo odstoupit od smlouvy – Lhůta pro výkon tohoto práva – Požadavky na informace, které mají být uvedeny ve smlouvě – Informační sdělení, které pouze řetězovitě odkazuje na vnitrostátní předpisy“)

text:
               29.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/17

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 26. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Saarbrücken – Německo) – JC v. Kreissparkasse Saarlouis
      (Věc C-66/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitele - Směrnice 2008/48/ES - Smlouvy o spotřebitelském úvěru - Právo odstoupit od smlouvy - Lhůta pro výkon tohoto práva - Požadavky na informace, které mají být uvedeny ve smlouvě - Informační sdělení, které pouze řetězovitě odkazuje na vnitrostátní předpisy“)
      (2020/C 215/20)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Saarbrücken

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: JC

         Žalovaná: Kreissparkasse Saarlouis

         Výrok

                  1)

                  Článek 10 odst. 2 písm. p) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že mezi informace, které mají být podle tohoto ustanovení jasně a výstižně uvedeny v úvěrové smlouvě, patří podmínky počítání lhůty pro odstoupení od smlouvy stanovené v čl. 14 odst. 1 druhém pododstavci této směrnice.

                  2)

                  Článek 10 odst. 2 písm. p) směrnice 2008/48 musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby úvěrová smlouva odkazovala, pokud jde o informace uvedené v článku 10 této směrnice, na vnitrostátní ustanovení, které samo odkazuje na jiná ustanovení práva dotčeného členského státu.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc C-94/19: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – San Domenico Vetraria SpA v. Agenzia delle Entrate („Řízení o předběžné otázce – Daně – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Šestá směrnice 77/388/EHS – Články 2 a 6 – Působnost – Zdanitelná plnění – Poskytování služeb za protiplnění – Dočasné přidělení zaměstnanců mateřskou společností její dceřiné společnosti – Náhrada ze strany dceřiné společnosti omezená na vynaložené náklady“)

text:
               29.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/18

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – San Domenico Vetraria SpA v. Agenzia delle Entrate
      (Věc C-94/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Šestá směrnice 77/388/EHS - Články 2 a 6 - Působnost - Zdanitelná plnění - Poskytování služeb za protiplnění - Dočasné přidělení zaměstnanců mateřskou společností její dceřiné společnosti - Náhrada ze strany dceřiné společnosti omezená na vynaložené náklady“)
      (2020/C 215/21)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: San Domenico Vetraria SpA

         Žalovaná: Agenzia delle Entrate

         za přítomnosti: Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Výrok

      Článek 2 bod 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977, o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle které se za relevantní pro účely daně z přidané hodnoty nepovažují poskytnutí nebo dočasná přidělení zaměstnanců mateřskou společnosti její dceřiné společnosti, prováděná za náhradu s tím souvisejících nákladů, pokud se částky zaplacené dceřinou společností ve prospěch její mateřské společnosti na straně jedné a tato poskytnutí nebo dočasná přidělení zaměstnanců na straně druhé vzájemně podmiňují.

         (1)  Úř. věst. C 182, 27.5.2019.


title: Věc C-192/19: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof Amsterdam – Nizozemsko) – Rensen Shipbuilding BV („Řízení o předběžné otázce – Společný celní sazebník – Kombinovaná nomenklatura – Sazební zařazení zboží – Číslo 8901 – Lodní trupy – Námořní plavba – Plavidla konstruovaná jako plavidla pro námořní plavbu [plavbu na volném moři] – Pojem“)

text:
               29.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/19

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof Amsterdam – Nizozemsko) – Rensen Shipbuilding BV
      (Věc C-192/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společný celní sazebník - Kombinovaná nomenklatura - Sazební zařazení zboží - Číslo 8901 - Lodní trupy - Námořní plavba - Plavidla konstruovaná jako plavidla pro námořní plavbu [plavbu na volném moři] - Pojem“)
      (2020/C 215/23)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Gerechtshof Amsterdam

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Rensen Shipbuilding BV

         Za přítomnosti: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam

         Výrok

      Doplňková poznámka 1 kapitoly 89 kombinované nomenklatury, která je uvedena v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění vyplývajícím z nařízení Komise (ES) č. 1031/2008 ze dne 19. září 2008), musí být vykládána v tom smyslu, že pojem „plavidla konstruovaná jako plavidla pro námořní plavbu [plavbu na volném moři]“, uvedený v této doplňkové poznámce, se nevztahuje na plavidla, která díky vlastnostem, jež jsou vlastní jejich konstrukci, jsou schopna se plavit za nepříznivého počasí jen přibližně 21 námořních mil od pobřeží.

         (1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.


title: Věc C-123/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 4. března 2020 – Ferrari SpA v. Mansory Design & Holding GmbH, WH

text:
               29.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 4. března 2020 – Ferrari SpA v. Mansory Design & Holding GmbH, WH
      (Věc C-123/20)
      (2020/C 215/24)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Ferrari SpA

         Žalovaní: Mansory Design & Holding GmbH, WH

         Předběžné otázky

                  1.

                  Mohou zpřístupněním vyobrazení celého výrobku veřejnosti vzniknout podle čl. 11 odst. 1 a 2 první věty nařízení Rady (ES) č. 6/2002 (1) práva k nezapsaným (průmyslovým) vzorům Společenství ve vztahu k jednotlivým částem výrobku?

                  2.

                  V případě kladné odpovědi na první otázku:
                  Jaké právní kritérium je nutno uplatnit v rámci posouzení individuální povahy podle čl. 4 odst. 2 písm. b), čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 6/2002 při určení celkového dojmu v případě součásti, která je – jako například část karoserie vozidla – začleněna do složeného výrobku? Lze vycházet zejména z toho, zda vzhled této součásti z pohledu informovaného uživatele zcela nesplývá se vzhledem složeného výrobku, ale vykazuje určitou samostatnost a ucelenost tvaru, který umožňuje určit celkový estetický dojem, který je nezávislý na celkovém tvaru?

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (Úř. věst. 2002, L 3, s. 1).


title: Věc C-136/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Zalaegerszegi Járásbíróság (Maďarsko) dne 12. března 2020 – trestní řízení proti LU

text:
               29.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/21

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Zalaegerszegi Járásbíróság (Maďarsko) dne 12. března 2020 – trestní řízení proti LU
      (Věc C-136/20)
      (2020/C 215/26)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Zalaegerszegi Járásbíróság

         Účastnice původního řízení

      LU

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být ustanovení čl. 5 odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady Evropské unie 2005/214/SVV o uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut (1) vykládáno v tom smyslu, že pokud vydávající členský stát uvede některé z jednání vyjmenovaných v tomto ustanovení, orgán vykonávajícího členského státu nemá žádný další prostor pro zvážení odmítnutí výkonu a [rozhodnutí o uložení trestu či pokuty] musí vykonat?

                  2)

                  V případě, že bude na předchozí otázku odpovězeno záporně, může orgán vykonávajícího členského státu dospět k závěru, že jednání popsané v rozhodnutí vydávajícího členského státu neodpovídá jednání uvedenému ve výčtu?

         (1)  Úř. věst. 2005, L 76, s. 16.


title: Věc C-126/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 6. března 2020 – ExxonMobil Production Deutschland GmbH v. Spolková republika Německo, zastoupená Umweltbundesamt

text:
               29.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 6. března 2020 – ExxonMobil Production Deutschland GmbH v. Spolková republika Německo, zastoupená Umweltbundesamt
      (Věc C-126/20)
      (2020/C 215/25)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Berlin

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: ExxonMobil Production Deutschland GmbH

         Žalovaná: Spolková republika Německo, zastoupená Umweltbundesamt

         Předběžné otázky

                  1.

                  Jedná se v případě CO2, který se do atmosféry uvolňuje z plynné směsi při zpracování zemního plynu (ve formě kyselého plynu) v tzv. „Clausově procesu“, při němž se oddělí CO2, který je součástí zemního plynu, o takové emise, které ve smyslu čl. 3 písm. h) první věty rozhodnutí Komise 2011/287/EU (1) vznikají z procesu uvedeného v čl. 3 písm. h) bodu v)?

                  2.

                  Mohou ve smyslu čl. 3 písm. h) první věty rozhodnutí Komise 2011/287/EU „vzniknout“ emise CO2 z postupu, při němž je CO2, který je součástí suroviny, uvolněn do atmosféry, aniž z tohoto procesu vznikne mimo jiného další CO2, anebo toto ustanovení nezbytně vyžaduje, aby CO2 uvolněný do atmosféry vznikl poprvé teprve jako výsledek tohoto procesu?

                  3.

                  Dochází ve smyslu čl. 3 písm. h) bodu v) rozhodnutí Komise 2011/287/EU k „použití“ suroviny s obsahem uhlíku, pokud se při takzvaném „Clausově procesu“ použije k výrobě síry zemní plyn z přírodních zdrojů a přitom se do atmosféry uvolní CO2 nacházející se v zemním plynu, aniž by byl přítomen při chemické reakci probíhající při tomto procesu, anebo pojem „použití“ nezbytně vyžaduje, aby uhlík byl přítomen při probíhající chemické reakci, resp. byl dokonce pro tuto reakci nezbytný?

                  4.

                  V případě kladné odpovědi na otázky 1 až 3:
                  Pokud zařízení podléhající povinnému režimu obchodování s povolenkami na emise splňuje podmínky pro vytvoření dílčího zařízení s referenční úrovní tepla i podmínky pro vytvoření dílčího zařízení pro emise z procesů, podle jaké referenční úrovně se uskuteční přidělování bezplatných povolenek na emise? Má přednost nárok na přidělení povolenek podle referenční úrovně tepla před nárokem na přidělení podle emisí z procesů, anebo má nárok na přidělení povolenek podle emisí z procesů podle zásady speciality přednost před nárokem na přidělení podle referenční úrovně tepla a referenční úrovně paliva?“

                  5.

                  V případě kladné odpovědi na otázky 1 až 4:
                  Mohou být nároky na vícenásobné přidělení bezplatných povolenek na emise pro třetí obchodovací období splněny po konci třetího období obchodování s povolenkami na emise čtvrtého obchodovacího období, pokud existence takového nároku na přidělení povolenek se soudním rozhodnutím určí až po uplynutí třetího obchodovacího období, nebo ještě nevyčerpané nároky na přidělení povolenek zanikají s koncem třetího období obchodování?

         (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Úř. věst. 2011, L 130, s. 1).


title: Věc C-147/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Hamburg (Německo) dne 23. března 2020 – Novartis Pharma GmbH v. Abacus Medicine A/S

text:
               29.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Hamburg (Německo) dne 23. března 2020 – Novartis Pharma GmbH v. Abacus Medicine A/S
      (Věc C-147/20)
      (2020/C 215/27)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Hamburg

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Novartis Pharma GmbH

         Žalovaná: Abacus Medicine A/S

         Předběžné otázky

                  1.

                  Může situace, kdy souběžný distributor může ochranné prvky originálního vnějšího obalu/originálního obalu, specifikované v čl. 54 písm. o) a článku 47a směrnice 2001/83/EG (1), při zachování tohoto originálního obalu ve smyslu čl. 47a odst. 1) písm. b) směrnice 2001/83/ES nahradit pouze takovým způsobem, že po částečném nebo úplném odstranění a/nebo překrytí původních ochranných prvků zůstanou zachovány viditelné stopy po otevření, vést k umělému rozdělení trhů ve smyslu judikatury Soudního dvora EU?

                  2.

                  Je pro odpověď na první otázku relevantní, zda jsou stopy po otevření viditelné až v okamžiku, kdy léčivý přípravek řádně zkontroloval distributor a/nebo osoba oprávněná nebo zmocněná vydávat léčivé přípravky veřejnosti, např. lékárny, při splnění své povinnosti vyplývající z článků 10, 24 a 30 nařízení (EU) 2016/161 (2), nebo mohou být při povrchní kontrole přehlédnuty?

                  3.

                  Je pro odpověď na první otázku relevantní, zda jsou stopy po otevření viditelné až v okamžiku, kdy obal léčivého přípravku otevře například pacient?

                  4.

                  Musí být čl. 5 odst. 3 nařízení (EU) 2016/161 vykládán v tom smyslu, že čárový kód, který obsahuje jedinečný identifikátor ve smyslu čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) 2016/161, musí být vytištěn přímo na obale, tedy umístění jedinečného identifikátoru formou dodatečné vnější nálepky na vnějším originálním obalu souběžným distributorem není v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení (EU) 2016/161?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, 28.11.2001, s. 67).

         (2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/161 ze dne 2. října 2015, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES stanovením podrobných pravidel pro ochranné prvky uvedené na obalu humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 32, 9.2.2016, s. 1).


title: Věc C-153/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. března 2020 Litevskou republikou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 22. ledna 2020 ve věci T-19/18, Litva v. Komise

text:
               29.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/23

      Kasační opravný prostředek podaný dne 27. března 2020 Litevskou republikou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 22. ledna 2020 ve věci T-19/18, Litva v. Komise
      (Věc C-153/20 P)
      (2020/C 215/28)
      Jednací jazyk: litevština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Litevská republika (zástupci: R. Dzikovič, K. Dieninio, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Evropská komise, Česká republika

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  1.

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 22. ledna 2020, Litva v. Komise (T-19/18, EU:T:2020:4), kterým byla zamítnuta žaloba Litevské republiky ze dne 19. ledna 2018 na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2017/2014 ze dne 8. listopadu 2017, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV),

                  2.

                  na základě důvodů kasačního opravného prostředku vrátil věc Tribunálu, nebo rozhodl ve věci sám a vydal konečné rozhodnutí o zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2017/2014 ze dne 8. listopadu 2017, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV),

                  3.

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Litevská republika uvádí na podporu svého návrhu na zrušení rozsudku vydaného Tribunálem ve věci T-19/18 (dále jen „napadený rozsudek“) tyto důvody kasačního opravného prostředku:

                  1)

                  nesprávný výklad čl. 24 odst. 1 nařízení č. 65/2011 (1) a porušení povinnosti uvést odůvodnění, jelikož Tribunál ve svých úvahách věnovaných v bodech 61 až 80 napadeného rozsudku kritériím uplatňovaným na ověření kvality MSP navrhovatelů jasně a jednoznačně nevysvětlil důvody svého rozhodnutí,

                  2)

                  porušení čl. 256 odst. 2 SFEU a zásady právní jistoty, jelikož Tribunál zaujal v bodech 81 až 90 napadeného rozsudku ohledně účinnosti dohledu nad projekty klasifikovanými jako rizikové projekty odlišný postoj od postoje Soudního dvora v dřívějších podobných věcech, jakož i nesprávné posouzení důkazů, jelikož jsou skutková zjištění v bodech 88 až 92 napadeného rozsudku nepřesná,

                  3)

                  nesprávný výklad článku 26 nařízení č. 65/2011 a zkreslení důkazů, jelikož úvahy Tribunálu v bodech 178 až 188 napadeného rozsudku ohledně kritérií hodnocení kvality kontroly na místě obsahují rozpory a Tribunál nepřípustným způsobem rozšířil použití článku 26 nařízení č. 65/2011, a jelikož se Tribunál v bodech 181 až 191 dopustil nesprávného posouzení důkazů,

                  4)

                  porušení článků 263 a 256 SFEU a nesprávné posouzení důkazů, jelikož Tribunál v bodech 195 až 2012 napadeného rozsudku neověřil, zda byly informace Komise týkající se nedostatečnosti kontrol výdajů na projekty přesné, spolehlivé a koherentní, což vede k tomu, že je přezkum zákonnosti rozhodnutí Komise stižen vadou.

         (1)  Nařízení Komise (EU) č. 65/2011 ze dne 27. ledna 2011 , kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1698/2005, pokud jde o provádění kontrolních postupů a podmíněnosti s ohledem na opatření na podporu rozvoje venkova (Úř. věst. L 25, 28.1.2011, s. 8).


title: Věc C-511/17: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Györgyné Lintner v. UniCredit Bank Hungary Zrt. („Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitelů – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Smlouva o úvěru vyjádřeném v cizí měně – Článek 4 odst. 1 – Zohlednění všech ostatních smluvních ujednání pro účely posouzení zneužívající povahy napadeného ujednání – Článek 6 odst. 1 – Přezkum zneužívající povahy smluvních ujednání vnitrostátním soudem i bez návrhu – Rozsah“)

text:
               29.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/2

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Györgyné Lintner v. UniCredit Bank Hungary Zrt.
      (Věc C-511/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitelů - Směrnice 93/13/EHS - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Smlouva o úvěru vyjádřeném v cizí měně - Článek 4 odst. 1 - Zohlednění všech ostatních smluvních ujednání pro účely posouzení zneužívající povahy napadeného ujednání - Článek 6 odst. 1 - Přezkum zneužívající povahy smluvních ujednání vnitrostátním soudem i bez návrhu - Rozsah“)
      (2020/C 215/02)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Fővárosi Törvényszék

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Györgyné Lintner

         Žalovaná: UniCredit Bank Hungary Zrt.

         Výrok

                  1)

                  Článek 6 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní soud, kterému byla předložena žaloba podaná spotřebitelem směřující k tomu, aby byla určena zneužívající povaha určitých ujednání obsažených ve smlouvě, kterou spotřebitel uzavřel s prodávajícím nebo poskytovatelem, není povinen zkoumat i bez návrhu a jednotlivě všechna ostatní smluvní ujednání, která nebyla tímto spotřebitelem zpochybněna, za účelem ověření, zda mohou být považována za zneužívající, ale musí zkoumat pouze ta ujednání, která souvisejí s předmětem sporu, jak byl vymezen účastníky řízení, pokud má za tímto účelem k dispozici nezbytné informace o právním a skutkovém stavu, případně doplněné důkazními opatřeními.

                  2)

                  Článek 4 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 směrnice 93/13 musí být vykládány v tom smyslu, že i když je pravda, že při posuzování zneužívající povahy smluvního ujednání, na níž jsou založeny nároky spotřebitele, je třeba zohlednit všechna ostatní ujednání smlouvy uzavřené mezi prodávajícím nebo poskytovatelem a tímto spotřebitelem, toto zohlednění jako takové neobnáší povinnost vnitrostátního soudu, jemuž byla věc předložena, zkoumat i bez návrhu případnou zneužívající povahu všech těchto ujednání.

         (1)  Úř. věst. C 402, 27.11.2017.


title: Věc C-56/18 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. března 2020 – Evropská komise v. Gmina Miasto Gdynia, Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o., Polská republika („Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Článek 108 odst. 2 SFEU – Investiční podpora – Provozní podpora – Letištní infrastruktura – Veřejné financování poskytnuté obcemi Gdyně a Kosakowo na výstavbu letiště Gdyně-Kosakowo – Rozhodnutí Evropské komise – Podpora neslučitelná s vnitřním trhem – Nařízení vrácení podpory – Zrušení Tribunálem Evropské unie – Podstatná formální náležitost – Procesní práva zúčastněných stran“)

text:
               29.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/3

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. března 2020 – Evropská komise v. Gmina Miasto Gdynia, Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o., Polská republika
      (Věc C-56/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Článek 108 odst. 2 SFEU - Investiční podpora - Provozní podpora - Letištní infrastruktura - Veřejné financování poskytnuté obcemi Gdyně a Kosakowo na výstavbu letiště Gdyně-Kosakowo - Rozhodnutí Evropské komise - Podpora neslučitelná s vnitřním trhem - Nařízení vrácení podpory - Zrušení Tribunálem Evropské unie - Podstatná formální náležitost - Procesní práva zúčastněných stran“)
      (2020/C 215/03)
      Jednací jazyk: polština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: K. Herrmann, D. Recchia a S. Noë, zmocněnci)

         Další účastníci řízení: Gmina Miasto Gdynia, Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (zástupci: T. Koncewicz, adwokat, M. Le Berre, avocat, K. Gruszecka-Spychała a P. Rosiak, radcowie prawni), Polská republika (zástupci: B. Majczyna a M. Rzotkiewicz, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. listopadu 2017, Gmina Miasto Gdynia a Port Lotniczy Gdynia Kosakowo v. Komise (T-263/15), se zrušuje.

                  2)

                  Třetí výtka šestého důvodu žaloby na neplatnost se zamítá v rozsahu, v němž tato výtka vychází z porušení procesních práv stran zúčastněných v projednávané věci, protože jim nebylo umožněno vyjádřit se před přijetím rozhodnutí Komise (EU) 2015/1586 ze dne 26. února 2015 týkajícího se opatření SA.35388 (13/C) (ex 13/NN a ex 12/N) – Polsko – Výstavba letiště Gdyně-Kosakowo k relevanci sdělení Komise nazvaného „Pokyny ke státní podpoře letišť a leteckých společností“.

                  3)

                  Věc se vrací Tribunálu Evropské unie, aby rozhodl o aspektech třetí výtky šestého důvodu žaloby na neplatnost, o kterých nerozhodl v rozsudku ze dne 17. listopadu 2017, Gmina Miasto Gdynia a Port Lotniczy Gdynia Kosakowo v. Komise (T-263/15), a o prvním až pátém důvodu této žaloby.

                  4)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         (1)  Úř. věst. C 152, 30.4.2018.


title: Věc C-160/18: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – X BV v. Staatssecretaris van Financiën („Řízení o předběžné otázce – Celní unie a společný celní sazebník – Nařízení (ES) č. 1234/2007 – Nařízení (ES) č. 1484/95 – Dovoz zmrazeného drůbežího masa pocházejícího z Brazílie – Následný výběr dodatečného dovozního cla – Kontrolní mechanismus – Způsob výpočtu dodatečného cla“)

text:
               29.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/3

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – X BV v. Staatssecretaris van Financiën
      (Věc C-160/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Celní unie a společný celní sazebník - Nařízení (ES) č. 1234/2007 - Nařízení (ES) č. 1484/95 - Dovoz zmrazeného drůbežího masa pocházejícího z Brazílie - Následný výběr dodatečného dovozního cla - Kontrolní mechanismus - Způsob výpočtu dodatečného cla“)
      (2020/C 215/04)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: X BV

         Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

         Výrok

                  1)

                  Článek 3 odst. 4 nařízení Komise (ES) č. 1484/95 ze dne 28. června 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu dodatečných dovozních cel a určují dodatečná dovozní cla v odvětví drůbežího masa a vajec, jakož i pro vaječný albumin, a kterým se zrušuje nařízení č. 163/67/EHS, ve znění nařízení Komise (EU) č. 248/2010 ze dne 24. března 2010 musí být vykládán v tom smyslu, že okolnost, že zboží dovezené do Unie bylo prodáno se ztrátou, tedy za cenu nižší, než je dovozní cena CIF, jak je uvedena v celním prohlášení, sama o sobě nepostačuje k tomu, aby bylo konstatováno, že reálnost této dovozní ceny nebyla prokázána, pokud dovozce dokáže, že všechny podmínky související s uskutečněním zásilky daného zboží potvrzují reálnost uvedené ceny.

                  2)

                  Článek 3 odst. 5 a článek 4 nařízení č. 1484/95 ve znění nařízení č. 248/2010 musí být vykládány v tom smyslu, že v případě, že dovozce nebyl schopen prokázat reálnost dovozní ceny CIF uvedené v celním prohlášení, musí celní orgány pro účely uložení dodatečného cla odhlédnout od této ceny a použít metody určení celní hodnoty dovezeného zboží, stanovené v článcích 29 až 31 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 ze dne 19. prosince 1996.

         (1)  Úř. věst. C 182, 28.5.2018.


title: Věc C-215/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Obvodního soudu pro Prahu 8 – Česká republika) – Libuše Králová v. Primera Air Scandinavia („Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Příslušnost a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech – Nařízení (ES) č. 44/2001 – Článek 5 bod 1 – Příslušnost ve věcech týkajících se smlouvy nebo nároků ze smlouvy – Články 15 až 17 – Příslušnost ve věcech spotřebitelských smluv – Nařízení (ES) č. 261/2004 – Články 6 a 7 – Právo na náhradu škody v případě významného zpoždění letu – Přepravní smlouva, která poskytuje kombinaci dopravy a ubytování a kterou cestující uzavřel s cestovní kanceláří – Žaloba na náhradu škody podaná proti leteckému dopravci, který není stranou této smlouvy – Směrnice 90/314/EHS – Souborné služby pro cesty“)

text:
               29.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/4

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Obvodního soudu pro Prahu 8 – Česká republika) – Libuše Králová v. Primera Air Scandinavia
      (Věc C-215/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Příslušnost a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Článek 5 bod 1 - Příslušnost ve věcech týkajících se smlouvy nebo nároků ze smlouvy - Články 15 až 17 - Příslušnost ve věcech spotřebitelských smluv - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Články 6 a 7 - Právo na náhradu škody v případě významného zpoždění letu - Přepravní smlouva, která poskytuje kombinaci dopravy a ubytování a kterou cestující uzavřel s cestovní kanceláří - Žaloba na náhradu škody podaná proti leteckému dopravci, který není stranou této smlouvy - Směrnice 90/314/EHS - Souborné služby pro cesty“)
      (2020/C 215/05)
      Jednací jazyk: čeština

         Předkládající soud

      Obvodní soud pro Prahu 8

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Libuše Králová

         Žalovaná: Primera Air Scandinavia

         Výrok

                  1)

                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, musí být vykládáno v tom smyslu, že cestující, jehož let byl zpožděn o tři hodiny nebo více, může podat žalobu na náhradu škody podle článků 6 a 7 tohoto nařízení proti provozujícímu leteckému dopravci, i když mezi tímto cestujícím a tímto leteckým dopravcem nebyla uzavřena smlouva a dotčený let je součástí souborných služeb pro cesty, na které se vztahuje směrnice Rady 90/314/EHS ze dne 13. června 1990 o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy.

                  2)

                  Článek 5 bod 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že žaloba na náhradu škody, kterou cestující podal na základě nařízení č. 261/2004 proti provozujícímu leteckému dopravci, spadá pod pojem „smlouva nebo nároky ze smlouvy“ ve smyslu tohoto ustanovení, i když mezi těmito stranami nebyla uzavřena žádná smlouva a let zajišťovaný tímto leteckým dopravcem byl stanoven ve smlouvě o souborných službách pro cestu zahrnujících rovněž ubytování, která byla uzavřena s třetí osobou.

                  3)

                  Články 15 až 17 nařízení č. 44/2001 musí být vykládány v tom smyslu, že žaloba na náhradu škody, kterou cestující podal proti provozujícímu leteckému dopravci, se kterým tento cestující neuzavřel smlouvu, nespadá do působnosti těchto článků týkajících se zvláštní příslušnosti ve věcech spotřebitelských smluv.

         (1)  Úř. věst. C 190, 4.6.2018.