title: Věc C-218/10: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. ledna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg — Německo) — ADV Allround Vermittlungs AG, v likvidaci v. Finanzamt Hamburg-Bergedorf ( „DPH — Šestá směrnice — Články 9, 17 a 18 — Určení místa poskytování služeb — Pojem „poskytování zaměstnanců (personálu)“ — Osoby samostatně výdělečně činné — Nutnost zajistit totožné posouzení poskytování služeb ve vztahu k poskytovateli služby a ve vztahu k příjemci“ )

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. ledna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg — Německo) — ADV Allround Vermittlungs AG, v likvidaci v. Finanzamt Hamburg-Bergedorf
   (Věc C-218/10) (1)

   (DPH - Šestá směrnice - Články 9, 17 a 18 - Určení místa poskytování služeb - Pojem „poskytování zaměstnanců (personálu)“ - Osoby samostatně výdělečně činné - Nutnost zajistit totožné posouzení poskytování služeb ve vztahu k poskytovateli služby a ve vztahu k příjemci)
   2012/C 73/02
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: ADV Allround Vermittlungs AG, v likvidaci

      Žalovaný: Finanzamt Hamburg-Bergedorf

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Finanzgericht Hamburg — Výklad čl. 9 odst. 2 písm. e) šesté odrážky, čl. 17 odst. 1, čl. 17 odst. 2 písm. a), čl. 17 odst. 3 písm. a) a čl. 18 odst. 1 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Určení místa rozhodného pro vznik daňové povinnosti při poskytnutí plnění jeho příjemci spočívajícího v poskytnutí pracovníků, kteří jsou osobami samostatně výdělečně činnými a nejsou zaměstnáni u podniku poskytujícího plnění — Pojem „pracovníci“ — Potřeba zajistit, aby byla povinnost k DPH posuzována stejně u podniku poskytujícího plnění na jedné straně a u podniku přijímajícího toto plnění na druhé straně

      Výrok

               1)

               Článek 9 odst. 2 písm. e) šesté odrážky šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „poskytování zaměstnanců (personálu)“ použitý v tomto ustanovení se vztahuje rovněž na poskytování osob samostatně výdělečně činných, které nejsou zaměstnány obchodníkem poskytujícím tuto službu.

               2)

               Článek 17 odst. 1, odst. 2 písm. a) a odst. 3 písm. a), jakož i čl. 18 odst. 1 písm. a) šesté směrnice 77/388 musí být vykládány v tom smyslu, že neukládají členským státům povinnost upravit vnitrostátní procesní pravidla tak, aby zajistila, že zdanitelnost služby a daň z přidané hodnoty u této služby budou v případě obchodníka poskytujícího službu i v případě obchodníka přijímajícího uvedenou službu posuzovány stejně, ačkoli jsou pro oba obchodníky příslušné různé daňové úřady. Tato ustanovení však členské státy zavazují k přijetí opatření nezbytných k zajištění správného výběru daně z přidané hodnoty a dodržování zásady daňové neutrality.

      (1)  Úř. věst. C 221, 14.8.2010.


title: Věc T-272/14: Žaloba podaná dne 30. dubna 2014 – P-D Glasseiden a další v. Komise

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/26

         Žaloba podaná dne 30. dubna 2014 – P-D Glasseiden a další v. Komise
   (Věc T-272/14)
   2014/C 223/31
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: P-D Glasseiden GmbH Oschatz (Oschatz, Německo), P-D Interglas Technologies GmbH (Erbach, Německo), P-D Industriegesellschalt mbH, Glasfaser Brattendorf (Wilsdruff STT Grumbach, Německo) a Glashütte Freital GmbH (Freital, Německo) (zástupci: H. Janssen a G. Engel, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 18. prosince 2013 ve věci státní podpory SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Podpora elektřiny z obnovitelných zdrojů a nižší příplatek EEG pro uživatele s vysokou spotřebou energie;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí je v rozporu s čl. 107 odst. 1 SFEU, protože příplatek EEG a zvláštní systém náhrad, které jsou upraveny v zákoně o upřednostňování energií z obnovitelných zdrojů (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien)(dále jen „EEG“) nepředstavuje poskytování státních nebo státem kontrolovaných prostředků. Všechny relevantní skutečnosti pro kvalifikaci těchto opatření byly zjištěny v přípravném řízení mezi Komisí a Spolkovou republikou Německo. Neexistovaly již žádné pochybnosti, o nichž by Komise měla rozhodnout v řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, čl. 4 odst. 4 nařízení (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (1).

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 108 odst. 1 SFEU a zásady právní jistoty

                           —

                           Žalobkyně na tomto místě tvrdí, že Komise porušila čl. 108 odst. 1 SFEU a zásadu právní jistoty tím, že pro přezkum svého předběžného posouzení EEG jako podpory použila řízení pro nové podpory podle čl. 4 odst. 4 nařízení č. 659/1999 místo řízení pro existující podpory podle článku 17 a násl. nařízení č. 659/1999. V této souvislosti zejména uvedly, že rozhodnutím ze dne 22. května 2002 Komise nepovažovala EEG 2000 za podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože nedošlo k přesunu státních prostředků. Změny z EEG 2000 na EEG 2012 nebyly ve srovnání s rozhodnutím Komise ze dne 22. května 2002 podstatné. Změnu právního názoru proto Komise mohla uplatnit v řízení podle čl. 108 odst. 1 SFEU, aniž by zatěžovala žalobkyně.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článku 41 Listiny základních práv a práva být vyslechnut

                           —

                           Žalobkyně dále tvrdí, že žalovaná vydala napadené rozhodnutí, aniž by před tím žalobkyním poskytla možnost se vyjádřit.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Spojené věci C-11/06 a C-12/06: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. října 2007  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Aachen – Německo) – Rhiannon Morgan (C-11/06) v. Bezirksregierung Köln, Iris Bucher (C-12/06) v. Landrat des Kreises Düren (Občanství Unie — Články 17 ES a 18 ES — Odmítnutí přiznat podporu na vzdělávání státnímu příslušníkovi členského státu, který absolvuje své studium v jiném členském státě — Požadavek pokračování mezi studiem v jiném členském státě a dřívějším studiem po dobu alespoň jednoho roku v zařízení nacházejícím se na území členského státu původu)

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/11

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Aachen – Německo) – Rhiannon Morgan (C-11/06) v. Bezirksregierung Köln, Iris Bucher (C-12/06) v. Landrat des Kreises Düren
   (Spojené věci C-11/06 a C-12/06) (1)

   (Občanství Unie - Články 17 ES a 18 ES - Odmítnutí přiznat podporu na vzdělávání státnímu příslušníkovi členského státu, který absolvuje své studium v jiném členském státě - Požadavek pokračování mezi studiem v jiném členském státě a dřívějším studiem po dobu alespoň jednoho roku v zařízení nacházejícím se na území členského státu původu)
   (2007/C 315/18)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Aachen
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Rhiannon Morgan (C-11/06), Iris Bucher (C-12/06)

      Žalovaní: Bezirksregierung Köln (C-11/06), Landrat des Kreises Düren (C-12/06)
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Verwaltungsgericht Aachen – Výklad článků 17 a 18 Smlouvy o ES – Odmítnutí přiznat podporu na vzdělávání („Ausbildungsförderung“) vnitrostátnímu státnímu příslušníkovi, který bydlí v Německu a absolvuje svá studia v jiném členském státě z důvodu, že neabsolvoval minimálně jednoroční studium ve vnitrostátním vzdělávacím zařízení.
   Výrok
   Články 17 ES a 18 ES brání za takových okolností, jako jsou ty, které jsou dány ve věcech v původních řízeních, podmínce, podle níž pro získání podpory na vzdělávání poskytované z titulu studia v jiném členském státě než v tom, kterého jsou studenti žádající o tuto podporu státními příslušníky, musí být toto studium pokračováním vzdělávání absolvovaného během alespoň jednoho roku na území členského státu původu těchto studentů.

      (1)  Úř. věst. C 121, 20.5.2006.


title: Věc T-719/15 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2017 – LP v. Europol „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Smlouva na dobu určitou — Rozhodnutí o neobnovení — Implicitní zamítavé rozhodnutí — Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti — Povinnost uvést odůvodnění — Povinnost jednat s náležitou péčí“

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2017 – LP v. Europol
   (Věc T-719/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Smlouva na dobu určitou - Rozhodnutí o neobnovení - Implicitní zamítavé rozhodnutí - Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti - Povinnost uvést odůvodnění - Povinnost jednat s náležitou péčí“)
   (2017/C 070/24)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: LP (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)

      Další účastník řízení: Evropský policejní úřad (Europol) (zástupci: D. Neumann a C. Falmagne, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duronem, advokáty)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie [důvěrné] (2) a znějící na zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               LP ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady tohoto řízení vynaložené Evropským policejním úřadem (Europol).

      (1)  Úř. věst. C 59, 15.2.2016.

      (2)  Důvěrné údaje byly vynechány.


title: Věc F-128/05: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 23. září 2008 – Adolf a další v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/67

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 23. září 2008 – Adolf a další v. Komise
   (Věc F-128/05) (1)

   (2008/C 301/131)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006, s. 56.


title: Věc C-389/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Contencioso Administrativo n o 3 de Almería (Španělsko) dne 2. října 2009 — Águeda María Sáenz Morales v. Consejería para la Igualdad y Bienestar Social

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 3 de Almería (Španělsko) dne 2. října 2009 — Águeda María Sáenz Morales v. Consejería para la Igualdad y Bienestar Social
   (Věc C-389/09)
   2010/C 113/22
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 3 de Almería

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Águeda María Sáenz Morales

      Žalovaný: Consejería para la Igualdad y Bienestar Social
   Usnesením ze dne 20. ledna 2010 Soudní dvůr (šestý senát) prohlásil žádost o rozhodnutí o předběžné otázce za zjevně nepřípustnou.


title: Rozsudek Soudního dvora (pléna) ze dne 5. října 2004 ve věci C-475/01: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 90 prvního pododstavce ES — Spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů — Zavedení nižší sazby daně pro ouzo, než je sazba zavedená pro jiné alkoholické nápoje — Soulad této sazby daně se směrnicí, která nebyla napadena ve lhůtě stanovené článkem 230 ES)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pléna)
   ze dne 5. října 2004
   ve věci C-475/01: Komise Evropských společenství proti Řecké republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Porušení článku 90 prvního pododstavce ES - Spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů - Zavedení nižší sazby daně pro ouzo, než je sazba zavedená pro jiné alkoholické nápoje - Soulad této sazby daně se směrnicí, která nebyla napadena ve lhůtě stanovené článkem 230 ES)
   (2004/C 300/04)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-475/01, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 6. prosince 2001, Komise Evropských společenství, (zmocněnci: E. Traversa a M. Condou Durande) podporovaná Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska (zmocněnec: K. Manji) proti Řecké republice (zmocněnci: A. Samoni-Rantou a P. Mylonopoulos), Soudní dvůr (plénum), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A: Timmermans, A. Rosas, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues, předsedové senátu, R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric a S. von Bahr (zpravodaj), soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 5. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska nese své vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 68, 16.3.2002.


title: Věc T-18/17: Žaloba podaná dne 13. ledna 2017 – Česká republika v. Komise

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/25

         Žaloba podaná dne 13. ledna 2017 – Česká republika v. Komise
   (Věc T-18/17)
   (2017/C 070/35)
   Jednací jazyk: český

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Česká republika (zástupci: M. Smolek a J. Vláčil, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1867 ze dne 20. října 2016, kterým se mění příloha nařízení (ES) č. 3199/93 o vzájemném uznávání úplné denaturace lihu pro účely osvobození od spotřební daně; a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 13 odst. 2 Smlouvy o EU ve spojení s. čl. 27 odst. 3 a 4 směrnice 92/83/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů. Přijetím napadeného nařízení Komise zasáhla do českých vnitrostátních požadavků na úplnou denaturaci lihu, přestože Česká republika v tomto smyslu neučinila oznámení podle čl. 27 odst. 3 směrnice 92/83 a naopak Komisi opakovaně oznámila, že s tímto záměrem nesouhlasí. Podle čl. 27 odst. 4 směrnice 92/83 však bez oznámení členského státu do jeho vnitrostátních požadavků na úplnou denaturaci lihu nelze zasáhnout.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 27 odst. 1 písm. a) směrnice 92/83, jelikož eurodenaturant 1:1:1 nenaplňuje účel tohoto ustanovení, když nedává dostatečné záruky v boji proti daňovým únikům. Eurodenaturant 1:1:1 je totiž velmi slabá denaturační směs, tudíž líh úplně denaturovaný touto směsí lze snadno zneužít pro výrobu alkoholických nápojů.


title: Věc T-131/13: Žaloba podaná dne 1. března 2013 — Lardini v. OHIM (zobrazení květu)

text:
               18.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/23

         Žaloba podaná dne 1. března 2013 — Lardini v. OHIM (zobrazení květu)
   (Věc T-131/13)
   2013/C 141/41
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lardini Srl (Filottrano, Itálie) (zástupci: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi a N. Parrotta, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ve věci R 2578/2011-1 ze dne 13. prosince 2012 a

               —

               uložil OHIM náhradu všech nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených v rámci řízení o odvolání R 2578/2011-1.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Poziční ochranná známka, která sestává z květu, pro výrobky třídy 25

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-150/11: Žaloba podaná dne 14. března 2011 — Gobierno de Aragón a další v. Rada

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/26

         Žaloba podaná dne 14. března 2011 — Gobierno de Aragón a další v. Rada
   (Věc T-150/11)
   2011/C 130/53
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Gobierno de Aragón (Aragón, Španělsko), Principado de Asturias, Junta de Castilla y León (zástupci: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, E. Echeverría Álvarez, M. López Garrido, advokáti)

      Žalovaná: Rada

      Návrhové žádání žalobců

   Žalobci navrhují, aby Tribunál

               —

               zrušil čl. 3 odst. 1 písm. a), b) a f), čl. 3 odst. 3 a čl. 7 odst. 2 a 3 rozhodnutí Rady 2010/787/EU a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Předmětem projednávané žaloby je částečné zrušení rozhodnutí Rady ze dne 10. prosince 2010 o státní podpoře k usnadnění uzavírání nekonkurenceschopných uhelných dolů (2010/787/EU).
   Žalobci na podporu své žaloby uplatňují čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného skutkového posouzení, a v důsledku toho porušení článku 194 SFEU
               Rozhodnutí je stiženo nesprávným skutkovým posouzením, jelikož uvádí, že malý podíl subvencovaného uhlí na celkové skladbě zdrojů energie již neodůvodňuje zachování těchto subvencí k zabezpečení zásobování energií na úrovni Unie. Z důvodu tohoto nesprávného posouzení ukládá napadené rozhodnutí opatření, která porušují jeden z cílů politiky v oblasti energetiky stanovených v článku 194 SFEU, který v písmenu b) stanoví zajištění bezpečnosti dodávek energie v Unii.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality
               Požadavek neposkytnutí nebo vrácení podpor, které podle napadeného rozhodnutí obdržely doly, jež nejsou v roce 2011 konkurenceschopné, ale budou konkurenceschopné v roce 2018, není přiměřený ve vztahu k cílům sledovaným napadeným rozhodnutím. Ustanovení zpochybňovaná projednávanou žalobou jdou tak nad rámec toho, co je nezbytné k zajištění ochrany životního prostředí, jelikož nepřispívají ke snížení procentního podílu energie vyráběné z uhlí. Zpochybňovaná ustanovení jsou nepřiměřená také pro dosažení cílů konkurenceschopnosti důlního průmyslu, jelikož (i) v roce 2018 mohou vést k uzavření dolů, které jsou v této době konkurenceschopné, ale na základě napadeného rozhodnutí mohou být uzavřeny, neboť v roce 2011 nemohly být zachovány bez podpory poskytnuté na základě téhož rozhodnutí a (ii) nepodporují zachování konkurenceschopných dolů z hlediska životního prostředí a bezpečnosti.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.
               Žalobci mají za to, že určité aspekty napadeného rozhodnutí tím, že odstraňují bezpečnost dodávek jako cíl chráněný novou právní úpravou, porušují zásadu legitimního očekávání.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z neuvedení odůvodnění.
               Podle žalobců rozhodnutí dostatečně neodůvodňuje přijetí opatření, která se odchylují od ustanovení předchozí právní úpravy a normativního rámce, který s ní souvisí.


title: Věc F-52/11: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 11. listopadu 2014 – Carlo de Nicola v. EIB „Veřejná služba — Zaměstnanci EIB — Psychické obtěžování — Vyšetřovací řízení — Zpráva vyšetřovací komise — Nesprávná definice psychického obtěžování — Rozhodnutí prezidenta EIB nevyhovět stížnosti — Zrušení — Žaloba na náhradu škody“

text:
               22.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/33

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 11. listopadu 2014 – Carlo de Nicola v. EIB
   (Věc F-52/11) (1)

   („Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Psychické obtěžování - Vyšetřovací řízení - Zpráva vyšetřovací komise - Nesprávná definice psychického obtěžování - Rozhodnutí prezidenta EIB nevyhovět stížnosti - Zrušení - Žaloba na náhradu škody“)
   (2014/C 462/47)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Carlo de Nicola (Strassen, Lucembursko) (zástupce: L. Isola, advokát)

      Žalovaná: EIB (zástupci: T. Gilliams a F. Martin, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení dopisu, kterým prezident EIB prohlásil, že na základě rozhodnutí vyšetřovací komise o zamítnutí stížnosti žalobce týkající se psychického obtěžování, není potřebný žádný zásah, jakož i jiných rozhodnutí týkajících se šetření o psychickém obtěžování. Zadruhé návrh na určení, že žalobce byl obětí psychického obtěžování.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí ze dne 1. září 2010, kterým prezident Evropské investiční banky zamítl stížnost C. de Nicoly týkající se psychického obtěžování, se zrušuje.

               2)

               Evropská investiční banka zaplatí C. de Nicolovi částku 3  000 eur.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Evropská investiční banka ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené C. de Nicolou.

      (1)  Úř. věst. C 186, 25.6.2011, s. 37.


title: Věc C-529/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — Friedrich Schulze, Jochen Kolenda, Helmar Rendenz v. Deutsche Lufthansa AG

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/33

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — Friedrich Schulze, Jochen Kolenda, Helmar Rendenz v. Deutsche Lufthansa AG
   (Věc C-529/08) (1)

   2009/C 282/59

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009.


title: Věc T-185/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 20. listopadu 2008 – Itálie v. Komise ( Jazykový režim — Podrobná prováděcí ustanovení v oblasti přijímání do veřejné služby Evropské unie — Žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES — Žaloba podaná členským státem směřující jednak proti rozhodnutí Komise, jímž rozhodla, že oznámení o volných pracovních místech vyšších vedoucích pracovníků budou zveřejňována v angličtině, francouzštině a němčině, a jednak proti oznámení Komise o volném pracovním místě zveřejněnému pro účely obsazení pracovního místa generálního ředitele OLAF v těchto třech jazycích — Přípustnost — Lhůta pro podání žaloby — Akty napadnutelné žalobou — Odůvodnění — Články 12 ES, 230 ES a 290 ES — Nařízení č. 1 — Články 1d a 27 služebního řádu — Zásada zákazu diskriminace )

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/20

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 20. listopadu 2008 – Itálie v. Komise
   (Věc T-185/05) (1)

   („Jazykový režim - Podrobná prováděcí ustanovení v oblasti přijímání do veřejné služby Evropské unie - Žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES - Žaloba podaná členským státem směřující jednak proti rozhodnutí Komise, jímž rozhodla, že oznámení o volných pracovních místech vyšších vedoucích pracovníků budou zveřejňována v angličtině, francouzštině a němčině, a jednak proti oznámení Komise o volném pracovním místě zveřejněnému pro účely obsazení pracovního místa generálního ředitele OLAF v těchto třech jazycích - Přípustnost - Lhůta pro podání žaloby - Akty napadnutelné žalobou - Odůvodnění - Články 12 ES, 230 ES a 290 ES - Nařízení č. 1 - Články 1d a 27 služebního řádu - Zásada zákazu diskriminace“)
   (2009/C 6/40)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: I. Braguglia a M. Fiorilli, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Cimaglia a P. Aalto, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: Španělské království (zástupce: F. Díez Moreno, abogado del Estado) a Lotyšská republika (zástupci: původně E. Balode-Buraka, poté L. Ostrovska, zmocněnkyně)
   Předmět věci
   Žaloba na neplatnost jednak rozhodnutí Komise přijatého na její 1678. schůzi konané dne 10. listopadu 2004, jímž rozhodla, že oznámení o volných pracovních místech vyšších vedoucích pracovníků určená externím kandidátům budou v období, které by v zásadě mělo skončit k 1. lednu 2007, zveřejňována v Úředním věstníku Evropské unie pouze v němčině, angličtině a francouzštině, a jednak oznámení KOM/2005/335 o volném pracovním místě generálního ředitele (platová třída A*15/A*16) Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), které bylo Komisí zveřejněno dne 9. února 2005 (Úř. věst. C 34 A, s. 3).
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise přijaté na její 1678. schůzi konané dne 10. listopadu 2004, jímž rozhodla, že oznámení o volných pracovních místech vyšších vedoucích pracovníků určená externím kandidátům budou v období, které by mělo skončit k 1. lednu 2007, zveřejňována v Úředním věstníku Evropské unie pouze v němčině, angličtině a francouzštině, se zrušuje.

               2)

               Oznámení KOM/2005/335 o volném pracovním místě generálního ředitele (platová třída A*15/A*16) Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), které bylo Komisí zveřejněno dne 9. února 2005 (Úř. věst. C 34 A, s. 3), se zrušuje.

               3)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 25.6.2005.


title: Věc C-457/08: Žaloba podaná dne 21. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/20

         Žaloba podaná dne 21. října 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-457/08)
   (2008/C 313/30)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: N. Yerrell, zmocněnec)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spojené království tím, že nepřijalo všechny správní a právní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/14/ES (1) ze dne 11. května 2005, kterou se mění směrnice Rady 72/166/EHS, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/26/ES o pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel nebo v každém případě tím, že tato ustanovení neoznámilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 6 směrnice.

               —

               uložit Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního práva uplynula dne 11. června 2007.

      (1)  Úř. věst. L 149, s. 14.


title: Věc C-172/09: Žaloba podaná dne 13. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Polská republika

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/5

         Žaloba podaná dne 13. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Polská republika
   (Věc C-172/09)
   2009/C 167/09
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupkyně: P. Dejmek a K. Gawlik, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (1), a každopádně tím, že je neoznámila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2005/60/ES uplynula dne 15. prosince 2007. Žalovaná strana přitom k datu předložení této žaloby dosud nepřijala všechna opatření nezbytná k provedení směrnice, nebo je v každém případě neoznámila Komisi.

      (1)  Úř. věst. L 309, s. 15.


title: Věc T-88/09: Žaloba podaná dne 27. února 2009 – Idromacchine a další v. Komise

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/30

         Žaloba podaná dne 27. února 2009 – Idromacchine a další v. Komise
   (Věc T-88/09)
   2009/C 102/45
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Idromacchine Srl (Porto Marghera, Itálie), Alessandro Capuzzo (Mirano, Itálie), Roberto Capuzzo (Mogliano Veneto, Itálie) (zástupci: W. Viscardini a G. Donà, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobců

               A

               uložit Komisi Evropských společenství, aby

                           1.

                           z důvodu majetkové újmy zaplatila Idromacchine Srl náhradu škody ve výši 5 459 641,28 eur (nebo případně jakoukoliv jinou náhradu škody určenou Soudem);

                           2.

                           z důvodu nemajetkové újmy,

                                       —

                                       zaplatila Idromacchine Srl náhradu škody, která se určí ex aequo et bono informativně v rozsahu odpovídajícím významnému podílu (např. 30 až 50 %) majetkové újmy,

                                       —

                                       zaplatila Alessandro Capuzzovi a Roberto Capuzzovi náhradu škody, která se určí pro každého z nich ex aequo et bono informativně v rozsahu odpovídajícím významnému podílu (např. 30 až 50 %) majetkové újmy;

                           3.

                           vylepšila pověst Idromacchine Srl a pánů Alessandro Capuzza a Roberto Capuzza tím, že nařídí opravu informací týkajících se žalobců tak, jak byly zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie ze dne 18. února 2005, série C 42, strana 15 a následující, a to způsobem nejvhodnějším podle Soudu prvního stupně (například prostřednictvím zveřejnění ad hoc v Úředním věstníku a/nebo dopisem zaslaným nejdůležitějším operátorům dotčeného odvětví);

               B)

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobci uvádějí, že zveřejnění Komisí jednak jména společnosti Idromacchine Srl, třetí osoby ve vztahu k formálnímu adresátovi rozhodnutí Komise ze dne 30. prosince 2004 K(2004) 5426 v konečném znění, uveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie ze dne 18. února 2005, série C 42, strana 15 a následující, a jednak poškozujících informací týkajících se dotčené společnosti bylo závažným porušením více zásad práva Společenství, a v důsledku toho žádají náhradu způsobené majetkové a nemajetkové škody.
   Komise obzvláště zveřejněním výše uvedených informací bez nezbytného ověření, zejména předchozího vyslechnutí žalobců, nesplnila povinnosti řádné péče a ochrany práva na obhajobu a profesního tajemství.
   V každém případě, vzhledem k tomu, že zveřejněné rozhodnutí se netýká Idromacchine Srl, je třeba zveřejnění údajů týkající se této společnosti považovat za nepřiměřené opatření ve vztahu k cíli sledovanému Komisí, který se omezuje na zveřejnění věcí týkajících se použití předpisů Společenství v oblasti hospodářské soutěže.
   Pokud jde o uvedené škody, zveřejnění výše uvedeným způsobem vedlo k odstranění obratu Idromacchine Srl v její oblasti činnosti a vážně zasáhlo pověst společnosti a osob, které ji představují.


title: Věc T-141/05: Žaloba podaná dne 11. dubna 2005 Internationaler Hilfsfonds e.V. proti Komisi Evropských společenství

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/40

         Žaloba podaná dne 11. dubna 2005 Internationaler Hilfsfonds e.V. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-141/05)
   (2005/C 143/75)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 11. dubna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Internationaler Hilfsfonds e.V., se sídlem v Rosbachu v.d.H. (Německo), zastoupená H. Kalteneckerem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 14. února 2005, kterým zamítla žádost žalobce o neomezený přístup ke spisu Komise týkajícího se smlouvy LIEN 97-2011;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení a nákladů žalobce.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise zamítla v napadeném dopise žádost žalobce o neomezený přístup ke spisu Evropské komise ohledně smlouvy LIEN 97-2011 s odkazem na čl. 4 odst. 1 písm. b) a čl. 4 odst. 3 druhý pododstavec nařízení o přístupu k dokumentům (1).
   Žalobce uplatňuje, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 4 odst. 3 nařízení o přístupu k dokumentům. Žalobce je toho názoru, že důvody odepření neomezeného přístupu ke spisu o smlouvě LIEN 97-2011 uplatněné Evropskou komisí, a sice ohrožení rozhodovacího procesu v případě neomezeného nahlížení do spisu, jsou nesprávné. Žalobce dále uplatňuje, že na zveřejnění dotčených dokumentů existuje veřejný zájem. Kromě toho zpochybňuje žalobce použitelnost čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení o přístupu k dokumentům.
   Žalobce nadto vytýká odepření neomezeného přístupu ke spisu žalovanou s odkazem na nařízení o ochraně dat (2).
   Dále žalobce uvádí, že postup Evropské komise představuje akt svévole.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, s. 1).


title: Věc T-275/10: Žaloba podaná dne 22. června 2010 — mPAY24 GmbH v. OHIM — ULTRA d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (MPAY 24)

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/44

         Žaloba podaná dne 22. června 2010 — mPAY24 GmbH v. OHIM — ULTRA d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (MPAY 24)
   (Věc T-275/10)
   ()
   2010/C 234/79
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: mPAY24 GmbH (Vídeň, Rakousko) (zástupci: Dr. H. G. Zeiner a S. Di Natale, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: ULTRA d.o.o. Proizvodnja elektroskih naprav (Zagorje ob Savi, Slovinsko)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 22. března 2010 ve věci R 1102/2008-1;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení a

               —

               uložit dalšímu účastníku řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení, pokud se stane vedlejším účastníkem řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „MPAY24“ pro výrobky a služby tříd 9, 16, 35, 36 a 38 — přihláška ochranné známky Společenství č. 2601656

      Majitel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti založil své návrhové žádání na absolutních důvodech pro zamítnutí na základě čl. 52 odst. 1 písm. a), čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 2 nařízení Rady (Es) č. 207/2009.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění odvolání, a v důsledku toho zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a prohlášení neplatnosti zapsané ochranné známky Společenství.

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně předkládá na podporu své žaloby dva žalobní důvody.
   Prostřednictvím prvního žalobního důvodu žalobkyně uplatňuje, že napadené rozhodnutí porušilo čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady (ES) č. 207/2009, neboť odvolací senát nesprávně dospěl k závěru, že uvedená ustanovení jsou použitelná na spornou ochrannou známku Společenství. Konkrétně první odvolací senát: i) pochybil, když zvrátil předchozí rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 21. dubna 2004 týkající se téže věci a založené na stejných důvodech; a ii) nesprávně shledal, že sporná ochranná známka Společenství pouze označuje dotčené zboží a služby, jakož i že postrádá rozlišovací způsobilost.
   Druhým žalobním důvodem žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí není v souladu s ustanoveními nařízení Rady (ES) č. 207/2009, neboť odvolací senát nesprávně prohlásil za neplatnou spornou ochrannou známku Společenství pro veškeré zboží a služby tříd 9, 16, 35, 36 a 38 pouze na základě zpochybnitelných a nepotvrzených předpokladů.


title: Věc T-277/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2016 – Marquis Energy v. Rada „Dumping — Dovoz bioethanolu pocházejícího ze Spojených států amerických — Konečné antidumpingové clo — Žaloba na neplatnost — Přímé dotčení — Přípustnost — Antidumpingové clo na vnitrostátní úrovni — Individuální zacházení — Výběr vzorků“

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. června 2016 – Marquis Energy v. Rada
   (Věc T-277/13) (1)

   („Dumping - Dovoz bioethanolu pocházejícího ze Spojených států amerických - Konečné antidumpingové clo - Žaloba na neplatnost - Přímé dotčení - Přípustnost - Antidumpingové clo na vnitrostátní úrovni - Individuální zacházení - Výběr vzorků“)
   (2016/C 270/42)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Marquis Energy LLC (Hennepin, Illinois, Spojené státy) (zástupci: původně P. Vander Schueren, poté P. Vander Schueren a M. Peristeraki, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: S. Boelaert, zmocněnec, ve spolupráci s B. Byrne, solicitor a G. Berrisch, advokát, poté s R. Bierwagen a C. Hipp, advokáti)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: M. França a T. Maxian Rusche, zmocněnci) a ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (zástupci: O. Prost a A. Massot, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 157/2013 ze dne 18. února 2013 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz bioethanolu pocházejícího ze Spojených států amerických (Úř. věst. L 49, s. 10) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně.

      Výrok rozsudku

               1)

               Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 157/2013 ze dne 18. února 2013 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz bioethanolu pocházejícího ze Spojených států amerických se zrušuje v rozsahu, v němž se týká Marquis Energy LLC.

               2)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Marquis Energy.

               3)

               Evropská komise a ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 226, 3. 8. 2013.


title: Věc T-591/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. září 2015 – BSH v. OHIM (PerfectRoast) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství PerfectRoast — Zamítnutí zápisu — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/53

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. září 2015 – BSH v. OHIM (PerfectRoast)
   (Věc T-591/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství PerfectRoast - Zamítnutí zápisu - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 389/59)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: S. Biagosch, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. června 2014 (věc R 359/2014-5) týkajícímu se přihlášky slovního označení PerfectRoast

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 16. června 2014 (věc R 359/2014-5) se zrušuje v rozsahu, ve kterém zamítlo odvolání podané proti rozhodnutí průzkumového referenta zamítnout přihlášku ochranné známky Společenství PerfectRoast pro „ohřívače vody“, „ponorné ohřívače“ a „vařiče vajíček“.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 351, 6.10.2014.


title: Věc T-354/17: Žaloba podaná dne 6. června 2017 – Genomic Health v. EUIPO (ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE)

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/41

         Žaloba podaná dne 6. června 2017 – Genomic Health v. EUIPO (ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE)
   (Věc T-354/17)
   (2017/C 249/55)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Genomic Health, Inc. (Redwood City, Kalifornie, Spojené státy) (zástupkyně: A. Reid, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE“ – Přihláška č. 15 214 257

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. února 2017, ve věci R 1682/2016-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v tomto odvolacím řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

   Žalobkyně uvádí, že napadené rozhodnutí je nesprávné a představuje:

               —

               porušení obecných zásad rovného zacházení, řádné správy a právní jistoty;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-292/12: Žaloba podaná dne 3. července 2012 — Mega Brands v. OHIM — Diset (MAGNEXT)

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/14

         Žaloba podaná dne 3. července 2012 — Mega Brands v. OHIM — Diset (MAGNEXT)
   (Věc T-292/12)
   2012/C 273/25
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug (Zug, Švýcarsko) (zástupce: A. Nordemann, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Diset, SA (Barcelona, Španělsko)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí (čtvrtého) odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 24. dubna 2012 ve věci R 1722/2011-4; a zamítnout námitku č. B 1681447; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „MAGNEXT“ pro výrobky zařazené do třídy 28 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8990591.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: španělská slovní ochranná známka „MAGNET 4“, zapsaná pod č. 2550099 pro výrobky zařazené do třídy 28; obrazová ochranná známka Společenství „Diset Magnetics“, zapsaná pod č. 3840121 pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 28 a 41.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: přijetí námitky a zamítnutí přihlášky v plném rozsahu.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009.


title: Věc C-319/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. června 2016 Ukrajinou proti usnesení Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 11. března 2015 ve věci T-348/14, Janukovyč v. Rada

text:
               9.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/24

         Kasační opravný prostředek podaný dne 2. června 2016 Ukrajinou proti usnesení Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 11. března 2015 ve věci T-348/14, Janukovyč v. Rada
   (Věc C-319/16 P)
   (2017/C 006/31)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ukrajina (zástupce: M. Kostytska, advokát)

      Další účastníci řízení: Oleksandr Viktorovyč Janukovyč, Rada Evropské unie, Evropská komise
   Usnesením ze dne 5. října 2016 Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc C-593/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. listopadu 2015 Slovenskou republikou proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) ze dne 14. září 2015 ve věci T-678/14, Slovenská republika v. Evropská komise

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/20

         Kasační opravný prostředek podaný dne 13. listopadu 2015 Slovenskou republikou proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) ze dne 14. září 2015 ve věci T-678/14, Slovenská republika v. Evropská komise
   (Věc C-593/15 P)
   (2016/C 027/24)
   Jednací jazyk: slovenština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Slovenská republika (zástupkyně: B. Ricziová, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání navrhovatelky

   Slovenská republika navrhuje, aby Soudní dvůr:

               (i)

               v plném rozsahu zrušil usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2015 ve věci T-678/14, Slovenská republika v. Evropská komise, kterým Tribunál odmítl žalobu Slovenské republiky na neplatnost podanou na základě článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie proti rozhodnutí Evropské komise, obsaženému v jejím dopise ze dne 15. července 2014, kterým Evropská komise požaduje od Slovenské republiky zpřístupnění finančních prostředků odpovídajících ztrátě tradičních vlastních zdrojů, jako nepřípustnou;

               (ii)

               sám rozhodl o přípustnosti žaloby Slovenské republiky a vrátil věc Tribunálu k rozhodnutí o důvodnosti žaloby a

               (iii)

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Pokud by však Soudní dvůr dospěl k závěru, že nemá dostatek informací potřebných ke konečnému rozhodnutí o námitce nepřípustnosti Komise, Slovenská republika podpůrně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               (i)

               v plném rozsahu zrušil usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2015 ve věci T-678/14 Slovenská republika v. Evropská komise, kterým Tribunál odmítl žalobu Slovenské republiky na neplatnost podanou na základě článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie proti rozhodnutí Evropské komise, obsaženému v jejím dopise ze dne 15. července 2014, kterým Evropská komise požaduje od Slovenské republiky zpřístupnění finančních prostředků odpovídajících ztrátě tradičních vlastních zdrojů, jako nepřípustnou;

               (ii)

               vrátil věc Tribunálu k rozhodnutí o přípustnosti žaloby Slovenské republiky, jakož i k rozhodnutí o důvodnosti žaloby a

               (iii)

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku uvádí Slovenská republika dva důvody:

               1.

               V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku Slovenská republika namítá, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, a to pokud jde o (i) povahu požadovaných finančních prostředků a uplatnitelnost právních aktů týkajících se vlastních zdrojů a související judikatury, (ii) kritérium existence pravomoci orgánu při posouzení napadnutelné povahy žalovaného aktu a (iii) přístup k soudu a naléhavost situace.

               2.

               Podpůrně, v rámci druhého důvodu kasačního opravného prostředku Slovenská republika namítá, že Tribunál napadené usnesení nedostatečně odůvodnil, a to pokud jde o (i) povahu požadovaných finančních prostředků a uplatnitelnost právních aktů týkajících se vlastních zdrojů a související judikatury a (ii) přístup k soudu a naléhavost situace, což potvrzuje i to, že použil (iii) shodné odůvodnění ve skutkově odlišných případech.


title: Věc C-244/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Německo) – Bund Naturschutz in Bayern eV, Johann Märkl, Ludwig Neumair, Matthias Maier, Josef Hörmann, Christine Hörmann, Albert Hörmann, Johann Hörmann, Maria Rimpfl, Georg Rimpfl, Eva Rimpfl, Karl Kressierer, Magdalena Kressierer, Anton Wastl, Amalie Wastl, Richard Westenthanner, Barbara Westenthanner, Angelika Graubner-Riedelsheimer, Michael Graubner, Wolfram Graubner, Sylvia Stracke, Eva Maria Thiel, Friederike Nischwitz, Georg Daller v. Freistaat Bayern (Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin — Směrnice 92/43/EHS — Režim ochrany před zařazením stanoviště do seznamu lokalit významných pro Společenství)

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/16

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Německo) – Bund Naturschutz in Bayern eV, Johann Märkl, Ludwig Neumair, Matthias Maier, Josef Hörmann, Christine Hörmann, Albert Hörmann, Johann Hörmann, Maria Rimpfl, Georg Rimpfl, Eva Rimpfl, Karl Kressierer, Magdalena Kressierer, Anton Wastl, Amalie Wastl, Richard Westenthanner, Barbara Westenthanner, Angelika Graubner-Riedelsheimer, Michael Graubner, Wolfram Graubner, Sylvia Stracke, Eva Maria Thiel, Friederike Nischwitz, Georg Daller v. Freistaat Bayern
   (Věc C-244/05) (1)

   (Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin - Směrnice 92/43/EHS - Režim ochrany před zařazením stanoviště do seznamu lokalit významných pro Společenství)
   (2006/C 281/24)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Bund Naturschutz in Bayern eV, Johann Märkl, Ludwig Neumair, Matthias Maier, Josef Hörmann, Christine Hörmann, Albert Hörmann, Johann Hörmann, Maria Rimpfl, Georg Rimpfl, Eva Rimpfl, Karl Kressierer, Magdalena Kressierer, Anton Wastl, Amalie Wastl, Richard Westenthanner, Barbara Westenthanner, Angelika Graubner-Riedelsheimer, Michael Graubner, Wolfram Graubner, Sylvia Stracke, Eva Maria Thiel, Friederike Nischwitz, Georg Daller

      Žalovaný: Freistaat Bayern
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Výklad čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7), jakož i čl. 10 odst. 2 smlouvy ES – Ochranná opatření, která je třeba přijmout ohledně lokalit vhodných jako lokality významné pro Společenství, které jsou uvedeny na státním seznamu lokalit členského státu předloženém Komisi, avšak které nejsou dosud zařazeny na seznam přijatý Komisí – Možnost stanovená vnitrostátními právními předpisy zakázat dočasně změnu stavu těchto lokalit – Trasa dálnice
   Výrok

               1)

               Režim vhodné ochrany použitelný na lokality uvedené na státním seznamu, který byl předložen Komisi Evropských společenství podle čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, vyžaduje, aby členské státy nepovolily zásahy, které mohou vážně ohrozit ekologické vlastnosti těchto lokalit.

               2)

               Členské státy musí přijmout v souladu s ustanoveními vnitrostátního práva veškerá opatření, která jsou nezbytná pro zamezení zásahů, které mohou vážně ohrozit ekologické vlastnosti lokalit, které jsou uvedeny na státním seznamu předloženém Komisi Evropských společenství. Vnitrostátnímu soudu přísluší posoudit, zda se jedná o takový případ.

      (1)  Úř. věst. C 205, 20. 8. 2005.


title: Věc T-919/16: Žaloba podaná dne 28. prosince 2016 – Collins v. Parlament

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/23

         Žaloba podaná dne 28. prosince 2016 – Collins v. Parlament
   (Věc T-919/16)
   (2017/C 070/32)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Jane Maria Collins (Hotham, Spojené království) (zástupce: I. Anderson, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 25. října 2016, že nebudou chráněny imunity a výsady žalobkyně;

               —

               rozhodl o návrhu žalobkyně, aby Evropský parlament chránil její imunity a výsady podle článku 8 Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie;

               —

               rozhodl o náhradě nemajetkové újmy, kterou žalobkyně utrpěla v důsledku tohoto rozhodnutí;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení článku 6 Evropské úmluvy o lidských právech plynoucího ze skutečnosti, že Výbor Evropského parlamentu pro právní záležitosti a Evropský parlament se nezabývaly důkazy předloženými žalobkyní.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 6 Evropské úmluvy o lidských právech plynoucího ze skutečnosti, že Výbor Evropského parlamentu pro právní záležitosti a Evropský parlament dostatečně neodůvodnily rozhodnutí, že imunity žalobkyně podle článku 8 Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie nebudou chráněny.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení článků 6 a 11 Evropské úmluvy o lidských právech plynoucího ze skutečnosti, že Výbor Evropského parlamentu pro právní záležitosti a Evropský parlament nepořádaly nestranné slyšení.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází ze závažného právního omylu, kterého se dopustily Výbor Evropského parlamentu pro právní záležitosti a Evropský parlament.


title: Věc T-453/12: Žaloba podaná dne 12. října 2012 — Zoo Sport v. OHIM — K-2 (ZOOSPORT)

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/50

         Žaloba podaná dne 12. října 2012 — Zoo Sport v. OHIM — K-2 (ZOOSPORT)
   (Věc T-453/12)
   2013/C 26/102
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Zoo Sport Ltd (Leeds, Spojené království) (zástupce: I. Rungg, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: K-2 Corp. (Seattle, Spojené státy)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Změnil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 9. srpna 2012 ve věci R 1119/2011-4 v tom smyslu, že se námitka zamítá v celém rozsahu; a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ZOOSPORT“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 18, 25 a 35 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 8909251

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis ochranné známky Společenství č. 5233119 týkající se slovní ochranné známky „ZOOT“ pro výrobky zařazené do tříd 9 a 25; zápis ochranné známky Společenství č. 4719316 týkající se černobílé obrazové ochranné známky „SPORTS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 25, 35, 36 a 41

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám pro část sporných výrobků a služeb

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zrušení sporného rozhodnutí

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 5. července 2005 ve věci T-387/02, Dorte Schmidt-Brown proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Žaloba na neplatnost — Obvinění vznesená vůči úředníkovi — Článek 24 služebního řádu — Zamítnutí žádosti o finanční pomoc)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/35

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 5. července 2005
   ve věci T-387/02, Dorte Schmidt-Brown proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Žaloba na neplatnost - Obvinění vznesená vůči úředníkovi - Článek 24 služebního řádu - Zamítnutí žádosti o finanční pomoc)
   (2005/C 217/78)
   Jednací jazyk: francouzský
   Ve věci T-387/02, Dorte Schmidt-Brown, bývalá úřednice Komise Evropských společenství s bydlištěm ve Wellenu (Německo), zastoupená A. Coolenem, J.-N. Louisem, E. Marchalem a S. Orlandim, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucembursku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: J. Currall a L. Lozano Palacios, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucembursku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 26. dubna 2002 o zamítnutí žádosti žalobkyně směřující zejména k získání finanční pomoci od tohoto orgánu v rámci řízení o žalobě na ochranu osobnosti podané žalobkyní proti určité společnosti před High Court of Justice (England & Wales), Soud (první senát), ve složení J. D. Cooke, předseda, a I. Labucka a V. Trstenjak, soudkyně, vedoucí soudní kanceláře: I. Natsinas, rada, vydal dne 5. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 70, 22.3.2003


title: Věc C-450/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. července 2017 Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 16. května 2017 ve věci T-122/15, Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank v. Evropská centrální banka

text:
               4.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 293/27

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. července 2017 Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 16. května 2017 ve věci T-122/15, Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank v. Evropská centrální banka
   (Věc C-450/17 P)
   (2017/C 293/31)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank (zástupci: A. Glos, T. Lübbig a M. Benzing, Rechtsanwälte)

      Další účastnice řízení: Evropská centrální banka (ECB), Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2017 ve věci T-122/15;

               —

               zrušil rozhodnutí ECB ze dne 5. ledna 2015 (č.j.: ECB/SSM/15/1 – 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/3) a nařídil zachování účinků nahrazovaného rozhodnutí ECB ze dne 1. září 2014 (č.j.: ECB/SSM/14/1 – 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/1);

               —

               podpůrně zrušil uvedený rozsudek Tribunálu a vrátil věc Tribunálu;

               —

               uložil ECB náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku: Porušení unijního práva při výkladu a použití čl. 6 odst. 4 nařízení č. 1024/2013 (1) a článku 70 nařízení č. 468/2014 (2)

               Tribunál nesprávně vyložil relevantní ustanovení čl. 6 odst. 4 pododst. 2 nařízení č. 1024/2013 ve spojení s čl. 70 odst. 1 nařízení č. 468/2014. Nesprávné došel k závěru, že „zvláštní okolnosti“, které musí vést ke klasifikaci institutu jako méně důležitého institutu, existují pouze v případě, kdy přímý dohled prováděný vnitrostátními orgány lépe přispívá k dosažení cílů nařízení č. 1024/2013 než přímý dohled ECB. Tribunál vycházel při svém výkladu pouze z anglického znění nařízení č. 468/2014 a porušil tím zásadu, že všechny jazykové verze jsou stejně závazné. Tribunál nesprávně neuskutečnil výklad norem ve světle předpisů vyšší právní síly, což představuje zásadu proporcionality uplatňovanou v oblasti pravomoci. Nesprávné odmítl existenci zjevně nesprávného posouzení při ohodnocení skutkových okolností, kterého se dopustila ECB a stejně jako předtím ECB dostatečně nepřezkoumal, zda se má navrhovatelka na základě ní předložených specifických a skutkových okolností kvůli „zvláštním okolnostem“ podle čl. 6 odst. 4 pododst. 2 nařízení č. 1024/2013 ve spojení s čl. 70 odst. 1 nařízení č. 468/2014 klasifikovat jako méně důležitý institut. Tribunál tím porušil svou povinnost provést úplné přezkoumání, zda v napadeném rozhodnutí nedošlo k omylu v posouzení.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku: Zkreslení napadeného rozhodnutí a nesprávné posouzení požadavků odůvodnění
               Tribunál zkreslil odůvodnění napadeného rozhodnutí a nahradil odůvodnění ECB svým vlastním odůvodněním. Jelikož zkreslil obsah napadeného rozhodnutí, nebral v úvahu, že rozhodnutí nenaplnilo požadavky unijního práva v souvislosti s povinností uvést odůvodnění: odůvodnění napadeného rozhodnutí není soudržné a je vnitřně rozporuplné.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil vad řízení zavedením aspektů, které nejsou předmětem řízení
               Rozsudek Tribunálu porušuje právo navrhovatelky být vyslechnuta a zásadu kontradiktornosti. Odůvodnění rozsudku uvádí podstatné aspekty pro rozhodnutí sporu, které jako takové nebyly předmětem projednání v soudním řízení.

      (1)  Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. L 287, s. 63).

      (2)  Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 ze dne 16. dubna 2014 , kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu) (Úř. věst. L 141, s. 1).


title: Věc C-429/12: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. ledna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Innsbruck — Rakousko) — Siegfried Pohl v. ÖBB Infrastruktur AG ( „Řízení o předběžné otázce — Rovné zacházení v zaměstnání a povolání — Článek 21 Listiny základních práv Evropské unie — Článek 45 SFEU — Směrnice 2000/78/ES — Rozdílné zacházení na základě věku — Určení rozhodného dne pro postup na platové stupnici — Promlčecí lhůta — Zásada efektivity“ )

text:
               22.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 85/8

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. ledna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Innsbruck — Rakousko) — Siegfried Pohl v. ÖBB Infrastruktur AG
   (Věc C-429/12) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Článek 21 Listiny základních práv Evropské unie - Článek 45 SFEU - Směrnice 2000/78/ES - Rozdílné zacházení na základě věku - Určení rozhodného dne pro postup na platové stupnici - Promlčecí lhůta - Zásada efektivity)
   2014/C 85/13
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Siegfried Pohl

      Žalovaná: ÖBB Infrastruktur AG

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberlandesgericht Innsbruck — Výklad čl. 6 odst. 3 SEU a článku 21 Listiny základních práv Evropské unie a článku 45 SFEU, jakož i směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, 2.12.2000, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79) — Časová působnost — Doba před přistoupením — Odměňování zaměstnanců v odvětví železniční dopravy — Vnitrostátní právní úprava a kolektivní smlouva, podle nichž se při stanovení odměny nezohlední doby zaměstnání získané před dovršením osmnáctého roku věku — Zohlednění poloviny dob zaměstnání získaných zaměstnancem po dovršení osmnáctého roku věku, kromě případu, kdy odbornou praxi získal u „kvazi veřejného“ vnitrostátního podniku nebo u vnitrostátní železniční společnosti — Promlčecí lhůta

      Výrok

   Unijní právo, a zejména zásada efektivity nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která podřizuje třicetileté promlčecí lhůtě, jež počíná běžet ode dne uzavření smlouvy, na jejímž základě byl tento rozhodný den pro platový postup stanoven, nebo ode dne zařazení do nesprávného platového stupně, právo zaměstnance požadovat přehodnocení dob zaměstnání, které se musejí zohlednit pro účely stanovení tohoto rozhodného dne.

      (1)  Úř. věst. C 9, 12. 1. 2013.


title: Věc C-173/14 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 16. dubna 2015 – European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics UK Ltd v. Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) „Kasační opravný prostředek — Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Zadávací kritéria — Transparentnost — Objektivní posouzení — Návrh na náhradu škody“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/13

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 16. dubna 2015 – European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics UK Ltd v. Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA)
   (Věc C-173/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Zadávací kritéria - Transparentnost - Objektivní posouzení - Návrh na náhradu škody“)
   (2015/C 198/17)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky): European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics UK Ltd (zástupce: V. Christianos, dikigoros)

      Další účastnice řízení: Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) (zástupci: T. Jabłoński, S. Marino, G. Gavriilidou a C. Maignen, zmocněnci, H.-G. Kamann, Rechtsanwalt)

      Výrok rozsudku

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnostem European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE a European Dynamics UK Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 184, 16.6.2014.


title: Věc F-37/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 30. září 2014 – Ojamaa v. Parlament „Veřejná služba – Úředníci – Orgán oprávněný ke jmenování – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Zjevná nepřípustnost“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/68

      Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 30. září 2014 – Ojamaa v. Parlament
      (Věc F-37/14) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Orgán oprávněný ke jmenování - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Zjevná nepřípustnost“)
      (2014/C 395/83)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Priit Ojamaa (Brusel, Belgie) (zástupkyně: M. Casado García-Hirschfeld, advokátka)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: M. Ecker a N. Chemaï, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí Parlamentu nepřevést 16 dní dovolené, které nebyly vyčerpány v roce 2012, do roku 2013 poté, co byl žalobce dlouhodobě v pracovní neschopnosti z důvodu vážné nemoci

         Výrok usnesení

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

                  2)

                  Priit Ojamaa ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

         (1)  Úř. věst. C 184, 16.6.2014, s. 47.


title: Věc C-315/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 15. července 2008 – Angelo Grisoli v. Regione Lombardia a Comune di Roccafranca

text:
               11.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 15. července 2008 – Angelo Grisoli v. Regione Lombardia a Comune di Roccafranca
   (Věc C-315/08)
   (2008/C 260/08)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Consiglio di Stato
   Účastníci původního řízení

      Odvolatel: Angelo Grisoli

      Odpůrkyně: Regione Lombardia
   Předběžné otázky

               1)

               Je s články 152 a 153 Smlouvy o Evropské unii slučitelná existence jediné lékárny v obcích s méně než čtyřmi tisíci obyvatel?

               2)

               Je slučitelné s články 152 a 153 Smlouvy o Evropské unii, aby zřízení druhé lékárny v obcích s více než čtyřmi tisíci obyvatel podléhalo takovým podmínkám, jako jsou počet obyvatel přesahující o více než padesát procent daná kritéria, vzdálenost nejméně tří tisíc metrů od stávající provozovny a zvláštní požadavky na farmaceutickou službu z topografického a obslužného hlediska, které mají vyhodnotit buď místní zdravotnické jednotky (místní zdravotnická zařízení) či místní profesní komora, anebo obecně příslušné správní orgány v oblasti organizace a kontroly farmaceutických služeb?


title: Věc T-168/10: Žaloba podaná dne 15. dubna 2010 — Komise v. SEMEA

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/48

      Žaloba podaná dne 15. dubna 2010 — Komise v. SEMEA
      (Věc T-168/10)
      (2010/C 161/76)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: S. Petrova, zmocněnkyně, a E. Bouttier, advokát)

         Žalovaná: Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) (Millau, Francie)

         Návrhové žádání žalobkyně

                  —

                  uložit smíšené společnosti Aveyron představované jejím ad hoc zmocněncem, aby žalobkyni zaplatila hlavně částku ve výši 41 012 eur vzniklou z úroků od 10. března 1992 nebo podpůrně od 27. dubna 1993;

                  —

                  nařídit kapitalizaci úroků;

                  —

                  uložit společnosti SEMEA zaplacení částky 5 000 eur z důvodu jejího neoprávněného odporu;

                  —

                  uložit společnosti SEMEA náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Evropské společenství zastoupené Komisí uzavřelo dne 6. července 1990 se Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) smlouvu o poskytnutí dotace týkající se akce pro místní rozvoj spočívající v provedení přípravných prací a otevření Evropského místního podnikového centra v Millau.
      Komise tvrdí, že se SEMEA podle této smlouvy zavázala poskytnout různá plnění a uvědomit o tom Komisi předložením periodických zpráv, přičemž se Komise zavázala k finanční podpoře provedení těchto prací do maximální částky 135 000 Ecu do výše 50 % odůvodněných nákladů na práce.
      V květnu 1991 požádala SEMEA Komisi, aby tato smlouva mohla být provedena jiným subjektem, a to Association CEI12, s čímž Komise souhlasila s upřesněním, že tento souhlas SEMEA nezbavuje jejích povinností a SEMEA tím potvrdila, že zaručí řádné poskytnutí plnění stanovených ve smlouvě.
      V návaznosti na kontrolu, do jakého stadia dospěly práce, bylo zjištěno, že celkové způsobilé výdaje dosáhly částky 187 977 Ecu, a tudíž, že má příspěvek Komise stanovený na 50 % této částky tvořit částku 93 899 Ecu.
      Vzhledem k tomu, že SEMEA již na základě smlouvy obdržela částku ve výši 135 000 Ecu, směřuje tato žaloba k tomu, aby SEMA vrátila přeplatek.


title: Věc C-469/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. září 2015 společnostmi FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 16. června 2015 ve věci T-655/11, FSL Holdings a další v. Evropská komise

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. září 2015 společnostmi FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 16. června 2015 ve věci T-655/11, FSL Holdings a další v. Evropská komise
   (Věc C-469/15 P)
   (2015/C 389/20)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky): FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA (zástupci: P. Vlaemminck, C. Verdonck, B. Van Vooren, J. Auwerx, advocaten)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání navrhovatelek

   Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadený rozsudek kvůli použití důkazů, které byly získány v naprostém rozporu s postupem stanoveným pro jejich získávání, a kvůli nesprávnému uplatnění sdělení o shovívavosti z roku 2002, a v důsledku toho v plném rozsahu zrušil rozhodnutí Komise ze dne 12. října 2011;

               —

               podpůrně, částečně zrušil napadený rozsudek v rozsahu, v němž Tribunál neprovedl úplný soudní přezkum pokuty uložené navrhovatelkám, a v důsledku toho podstatně snížil pokutu, která byla navrhovatelkám napadeným rozsudkem uložena;

               —

               dále podpůrně, částečně zrušil napadený rozsudek v rozsahu, v němž Tribunál nesprávně konstatoval, že cílem nebo důsledkem porušení bylo omezení hospodářské soutěže, a v důsledku toho vrátil věc Tribunálu, ledaže by se Soudní dvůr domníval, že má k dispozici dostatek informací k tomu, aby sám zrušil rozhodnutí Komise;

               —

               v každém případě uložil Komisi náhradu nákladů, které navrhovatelky vynaložily v řízení před Soudním dvorem a Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelky opírají svůj kasační opravný prostředek o čtyři důvody:

               —

               V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelky tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení a porušil jejich právo na obhajobu a podstatné formální náležitosti, když zamítl jejich tvrzení týkající se protiprávnosti postoupení dokumentů získaných italskými daňovými orgány v průběhu vnitrostátního daňového šetření Komisi, a namítají důsledky této protiprávnosti. Zaprvé, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že konstatoval, že Komise nemá na základě unijního práva zvláštní povinnost zabránit tomu, aby bylo v průběhu správní fáze vyšetřování v oblasti hospodářské soutěže nenapravitelně porušeno základní právo na obhajobu. Zadruhé, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že nezohlednil skutečnost, že Komise porušila právo navrhovatelek na obhajobu a podstatné formální náležitosti podle čl. 12 odst. 2 nařízení č. 1/2003 (1). Zatřetí, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že zkreslil jasný význam důkazů, které mu byly předloženy, když rozhodl, že skutečnost, že dokumenty, které Komise použila jako důkaz, byly získány neoprávněně, není relevantní.

               —

               V rámci druhého důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelky tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že Komisi nevytkl, že přiznala ochranu před pokutami žadateli, pokud jde o jižní Evropu, čímž nedůsledně uplatnila sdělení o shovívavosti z roku 2002. Navrhovatelky konkrétně tvrdí, že ve vztahu k jižní Evropě neměla být žadateli přiznána žádná ochrana před pokutami, a že tudíž všechna ústní vyjádření žadatele o ochranu před pokutami a informace získané na základě žádostí o informace podaných na základě těchto ústních vyjádření měly být v projednávané věci vyňaty ze spisu.

               —

               Podpůrně, v rámci třetího důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelky tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že neposkytl účinnou soudní ochranu proti trestní sankci, kterou jim uložila Komise, a to přes neomezenou soudní pravomoc, kterou mu přiznává článek 31 nařízení č. 1/2003, a zásadu účinné soudní ochrany zakotvenou v článku 6 EÚLP a v článku 47 Listiny. Navrhovatelky dále tvrdí, že v důsledku neposkytnutí takové účinné soudní ochrany Tribunál nesprávně stanovil pokutu.

               —

               Dále podpůrně, v rámci čtvrtého důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelky tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že nesprávně vyložil pojem porušení z hlediska cíle, což v konečném důsledku vedlo i k nesprávné právní kvalifikaci skutkového stavu a porušení práva navrhovatelek na obhajobu.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc T-131/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2010 — Mohr & Sohn v. Komise ( „Vnitrozemská vodní doprava — Kapacita loďstva Společenství — Podmínky pro uvádění nových lodí do provozu (pravidlo ‚staré za nové‘ ) — Rozhodnutí Komise, kterým bylo odmítnuto použít výjimku stanovenou pro specializovaná plavidla — Článek 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 718/1999“ )

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2010 — Mohr & Sohn v. Komise
   (Věc T-131/07) (1)

   (Vnitrozemská vodní doprava - Kapacita loďstva Společenství - Podmínky pro uvádění nových lodí do provozu (pravidlo ‚staré za nové‘) - Rozhodnutí Komise, kterým bylo odmítnuto použít výjimku stanovenou pro specializovaná plavidla - Článek 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 718/1999)
   2010/C 301/36
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Paul Mohr Sohn, Baggerei und Schiffahrt (Niederwalluf, Německo) (zástupce: F. von Waldstein, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Braun a K. Simonsson, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise SG (2007) D/200972 ze dne 28. února 2007, kterým bylo odmítnuto použít pro plavidlo Niclas výjimku, kterou pro specializovaná plavidla stanoví čl. 4 odst. 6 nařízení Rady (ES) č. 718/1999 ze dne 29. března 1999 o politice podpory vnitrozemské vodní dopravy, pokud jde o kapacitu loďstva Společenství (Úř. věst. L 90, s. 1; Zvl. vyd. 07/04, s. 271)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Paul Mohr Sohn, Baggerei und Schiffahrt ponese vedle vlastních nákladů i náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 155, 7.7.2007.


title: Věc T-225/09: Žaloba podaná dne 8. června 2009 — CLARO v. OHIM — Telefónica (Claro)

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/61

         Žaloba podaná dne 8. června 2009 — CLARO v. OHIM — Telefónica (Claro)
   (Věc T-225/09)
   2009/C 180/113
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CLARO, SA (zástupci: E. Armijo Chávarri a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Telefónica, SA (Madrid, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu ze dne 26. února 2009 ve věci R 1079/2008-2 a vrátit věc uvedenému senátu k novému rozhodnutí, a výslovně uložit Úřadu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: BCP S/A, entidad que gira en la actualidad bajo la denominación CLARO, S.A., parte demandante.

      Dotčená ochranná známka Společenství: trojrozměrná ochranná známka, která nese slovní označení „CLARO“ (přihláška č. 5 229 241), pro výrobky a služby ve třídách 9 a 38.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Telefónica S.A.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: starší slovní ochranná známka Společenství „CLARO“ (č. 2 017 341), mimo jiné pro výrobky a služby ve třídách 9 a 38.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitce.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání jako nepřípustného, protože navrhovatelka nepředložila příslušné odůvodnění

      Dovolávané žalobní důvody: napadené rozhodnutí je podle žalobkyně v rozporu se zásadou funkční kontinuity mezi námitkovým oddělením a odvolacím senátem. Podle jejího názoru bylo zjevné, že odvolání směřovalo proti napadenému rozhodnutí v plném rozsahu, jakož i to, že napadené rozhodnutí vycházelo z nesprávného výkladu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 o ochranné známce Společenství námitkovým oddělením.


title: Věc T-38/14: Usnesení Tribunálu ze dne 5. října 2015 – Kafetzakis a další v. Parlament a další „Žaloba pro nečinnost a na náhradu škody — Restrukturalizace řeckého veřejného dluhu — Účast soukromého sektoru — Újma související se snížením hodnoty dluhopisů poskytnutých jako odstupné — Prohlášení hlav států nebo vlád eurozóny a unijních orgánů — Prohlášení Euroskupiny — Neupřesnění vztahu příčinné souvislosti s uplatňovanou újmou — Nepřípustnost“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/56

         Usnesení Tribunálu ze dne 5. října 2015 – Kafetzakis a další v. Parlament a další
   (Věc T-38/14) (1)

   („Žaloba pro nečinnost a na náhradu škody - Restrukturalizace řeckého veřejného dluhu - Účast soukromého sektoru - Újma související se snížením hodnoty dluhopisů poskytnutých jako odstupné - Prohlášení hlav států nebo vlád eurozóny a unijních orgánů - Prohlášení Euroskupiny - Neupřesnění vztahu příčinné souvislosti s uplatňovanou újmou - Nepřípustnost“)
   (2015/C 389/63)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Georgios Kafetzakis (Atény, Řecko) a dalších 102 žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze usnesení (zástupce: C. Papadimitriou, advokát)

      Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: A. Troupiotis a L. Visaggio, zmocněnci), Evropská rada, Euroskupina, Rada Evropské unie (zástupci: A. de Gregorio Merino, M. Balta a E. Dumitriu Segnana, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: M. Konstantinidis, J. P. Keppenne a B. Smulders, zmocněnci) a Evropská centrální banka (ECB) (zástupci: P. Papapaschalis a P. Senkovic, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na určení, že žalovaní protiprávně nepřijali nezbytná legislativní opatření tak, aby dluhopisy vlastněné žalobci – propuštěnými zaměstnanci Olympiaki Aeroporia – nebyly dotčeny plánem účasti soukromého sektoru na programu financování dluhu (PSI) ke snížení hodnoty dluhu řeckého státu, a zadruhé návrh na náhradu škody, která měla žalobcům vzniknout v důsledku této protiprávní nečinnosti.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Georgiosi Kafetzakisovi a dalším 102 žalobcům, jejichž jména jsou uvedena v příloze, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 292, 1.9.2014.


title: Věc F-120/14: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 30. června 2015 – Curdt-Christiansen v. Parlament „Veřejná služba — Úředníci — Odměňování — Roční cestovní výdaje — Článek 7 odst. 3 a článek 8 přílohy VII služebního řádu — Určení místa původu a centra zájmů — Žádost o změnu místa původu — Pojem centrum zájmů — Změna bydliště člena rodiny — Doba, která uplynula od změny centra zájmů do žádosti o změnu místa původu — Výjimečná povaha změny“

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/39

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 30. června 2015 – Curdt-Christiansen v. Parlament
   (Věc F-120/14) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Odměňování - Roční cestovní výdaje - Článek 7 odst. 3 a článek 8 přílohy VII služebního řádu - Určení místa původu a centra zájmů - Žádost o změnu místa původu - Pojem centrum zájmů - Změna bydliště člena rodiny - Doba, která uplynula od změny centra zájmů do žádosti o změnu místa původu - Výjimečná povaha změny“)
   (2015/C 262/53)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Caspar Curdt-Christiansen (Perl, Německo) (zástupkyně: A. Salerno, advokátka)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: E. Taneva a N. Chemaï, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Parlamentu o zamítnutí žádosti žalobce o změnu jeho místa původu na Larnaku (Kypr) a centra jeho zájmů na Singapur, namísto Montrealu (Kanada), po jeho přeložení do Evropského parlamentu.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Caspar Curdt-Christiansen ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

      (1)  Úř. věst. C 7, 12.1.2015, s. 57.


title: Věc C-192/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht dne  21. dubna 2006  – Matthias Kruck v. Landkreis Potsdam-Mittelmark

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht dne 21. dubna 2006 – Matthias Kruck v. Landkreis Potsdam-Mittelmark
   (Věc C-192/06)
   (2006/C 154/24)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesverwaltungsgericht
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Matthias Kruck

      Žalovaný: Landkreis Potsdam-Mittelmark
   Předběžná otázka
   Má být čl. 9 odst. 2 až 4 nařízení (EHS) č. 3887/92 (1), ve znění nařízení (ES) č. 1648/95 (2), vykládán v tom smyslu, že se výpočet maximální plochy, která připadá v úvahu pro vyrovnávací platby za vynětí půdy z produkce podle čl. 7 odst. 6 druhé a čtvrté věty nařízení (EHS) č. 1765/92, ve znění nařízení (ES) č. 2989/95 (3), provede na základě požadované nebo na základě skutečně zjištěné obdělané plochy?

      (1)  Úř. věst. L 391, s. 36.

      (2)  Úř. věst. L 156, s. 27.

      (3)  Úř. věst. L 312, s. 5.


title: Věc C-548/10: Žaloba podaná dne 23. listopadu 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/27

         Žaloba podaná dne 23. listopadu 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika
   (Věc C-548/10)
   ()
   2011/C 30/44
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Alcover San Pedro a C. Egerer, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Rakouská republika tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/2/ES ze dne 14. března 2007 o zřízení Infrastruktury pro prostorové informace v Evropském společenství (INSPIRE) (1), nebo v každém případě tím, že Komisi o uvedených předpisech v plném rozsahu neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 15. května 2009.

      (1)  Úř. věst. L 108, s. 1.


title: Věc F-96/09: Žaloba podaná dne 26. března 2010 — Cuallado Martorell v. Komise

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/54

         Žaloba podaná dne 26. března 2010 — Cuallado Martorell v. Komise
   (Věc F-96/09)
   2010/C 148/95
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Eva Cuallado Martorell (Augsburg, Německo) (zástupce: M. Díez Lorenzo, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušit rozhodnutí nepřizvat žalobce k ústní zkoušce ve výběrovém řízení EPSO/AD/130/08 a rozhodnutí zamítnout přístup k opraveným písemným zkouškám; a zrušit se zpětnou účinností zveřejněný seznam úspěšných uchazečů na pozici právníka lingvisty se španělským jazykem jako hlavním jazykem.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 14. září 2009, kterým EPSO odmítlo poslat žalobkyni opis jejích písemných zkoušek a hodnotící list jednotlivce, v němž byly uvedeny důvody, proč jí výběrová komise v poslední písemné zkoušce c) udělila vylučující známku 18/40, a zamítlo její žádost o přizvání k ústní zkoušce ve výběrovém řízení AD/130/08;

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 23. července 2009, kterým EPSO konstatovalo, že potvrzuje vylučující známku 18/40 v poslední písemné zkoušce c) a odmítlo žalobkyni přizvat k ústní zkoušce ve výběrovém řízení EPSO/AD/130/08 pro účely sestavení seznamu úspěšných uchazečů na pozici právníka lingvisty se španělským jazykem jako hlavním jazykem;

               —

               zrušit se zpětným účinkem ke dni zveřejnění seznam úspěšných uchazečů zveřejněný na základě výběrového řízení;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-588/14: Žaloba podaná dne 8. srpna 2014 – Mechadyne International v. OHIM (FlexValve)

text:
               13.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 361/16

         Žaloba podaná dne 8. srpna 2014 – Mechadyne International v. OHIM (FlexValve)
   (Věc T-588/14)
   2014/C 361/21
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mechadyne International Ltd (Kirtlington, Spojené království) (zástupci: S. von Petersdorff-Campen a E. Schaper, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. června 2014 ve věci R 2435/2013-4;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „FlexValve“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 7, 9, 12 a 42 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 1 2 74  677

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení práva být vyslechnut,

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009,

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne  8. prosince 2005  ve věci C-38/05: Komise Evropských společenství proti Irsku (Nesplnění povinnosti státem — Nařízení (EHS) č. 2847/93 — Kontrolní režim v odvětví rybolovu — Informace týkající se vyložených druhů a množství ryb, jakož i intenzity rybolovu)

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/16

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 8. prosince 2005
   ve věci C-38/05: Komise Evropských společenství proti Irsku (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Nařízení (EHS) č. 2847/93 - Kontrolní režim v odvětví rybolovu - Informace týkající se vyložených druhů a množství ryb, jakož i intenzity rybolovu)
   (2006/C 36/31)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-38/05, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 1. února 2005, Komise Evropských společenství (zmocněnec: B. Doherty) proti Irsku (zmocněnci: D. O'Hagan, ve spolupráci s A. Schusterem a E. Fannonem, advokáty), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení J. Makarczyk, předseda, R. Schintgen a P. Kūris (zpravodaj), soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 8. prosince 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Tím, že nesdělilo údaje požadované na základě čl. 15 odst. 4, čl. 18 odst. 1 a článku 19i první a třetí odrážky nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku, ve znění nařízení Rady (ES) č. 2635/97 ze dne 18. prosince 1997, nesplnilo Irsko povinnosti, které pro něj vyplývají z těchto ustanovení.

               2)

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 02.04.2005.