title: Věc C-584/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Eparchiako Dikastirio Larnakas (Kypr) dne 19. září 2018 – D.Z. v. Blue Air – Airline Management Solutions S.R.L.

text:
               10.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 445/5

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Eparchiako Dikastirio Larnakas (Kypr) dne 19. září 2018 – D.Z. v. Blue Air – Airline Management Solutions S.R.L.
      (Věc C-584/18)
      (2018/C 445/06)
      Jednací jazyk: řečtina

         Předkládající soud

      Eparchiako Dikastirio Larnakas

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: D.Z.

         Žalovaná: Blue Air – Airline Management Solutions S.R.L.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je správný takový výklad, podle kterého rozhodnutí č. 565/2014/EU (1) bezprostředně vytváří právní účinky, a to na jedné straně ve formě práva státních příslušníků třetích zemí nepodléhat vízové povinnosti v souvislosti se vstupem těchto státních příslušníků do členského státu určení a na druhé straně ve formě povinnosti předmětného členského státu určení nevyžadovat toto vízum v případě, že jsou tito státní příslušníci držiteli víza nebo povolení k pobytu, které jsou zahrnuty do seznamu dokladů vzájemně uznávaných na základě rozhodnutí č. 565/2014/EU, které se členský stát určení zavázal uplatňovat?

                  2)

                  Lze mít za to, že pokud letecký dopravce na letišti členského státu odletu přímo nebo prostřednictvím svých oprávněných zástupců a pověřenců odepře cestujícímu nástup na palubu s odkazem na odmítnutí orgánů členského státu určení povolit jeho vstup do uvedeného státu z důvodu předpokládaného nedostatku u vstupních víz (visa), tak letecký dopravce vykonává funkci a jedná jako odnož předmětného státu (emanation of State), takže se vůči němu poškozený cestující může u soudu členského státu určení dovolávat rozhodnutí č. 565/2014/EU za účelem toho, aby prokázal, že měl právo vstupu bez dodatečného víza, a může požadovat peněžitou náhradu za porušení tohoto práva, a v důsledku toho za porušení jeho přepravní smlouvy?

                  3)

                  Může letecký dopravce přímo nebo prostřednictvím svých oprávněných zástupců a pověřenců odepřít státnímu příslušníkovi třetí země nástup na palubu na základě rozhodnutí orgánů členského státu určení o odmítnutí vstupu na území uvedeného členského státu, aniž by předtím uvedenému státnímu příslušníkovi vydal nebo doručil písemné a odůvodněné rozhodnutí o odepření vstupu (viz čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) 2016/399 (2), dříve článek 13 nařízení (ES) č. 562/2006, který stanoví vydání zdůvodněného rozhodnutí o odepření vstupu), tak aby bylo zaručeno dodržování základních práv, a zejména soudní ochrana práv poškozeného cestujícího (viz článek 4 téhož nařízení)?

                  4)

                  Musí být čl. 2 [písm.] j) nařízení (ES) č. 261/2004 (3) vykládán v tom smyslu, že je z jeho působnosti vyloučen případ, kdy je cestujícímu odepřen nástup na palubu kdykoli o tom rozhodne letecký dopravce na základě údajně „nedostatečných cestovních dokladů“? Je správný takový výklad, podle kterého odepření nástupu na palubu spadá do působnosti nařízení v případě, že je v soudním řízení na základě zvláštních okolností každého jednotlivého případu rozhodnuto, že cestovní doklady byly dostatečné a že odepření nástupu na palubu bylo neodůvodněné nebo protiprávní z důvodu porušení unijního práva?

                  5)

                  Může být cestující zbaven práva na náhradu škody podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 v důsledku odvolání se na ustanovení o zproštění odpovědnosti nebo omezení odpovědnosti leteckého dopravce v případě údajné nedostatečnosti cestovních dokladů tohoto cestujícího v případě, že je takovéto ustanovení obsaženo v běžných a předem zveřejněných provozních podmínkách nebo v podmínkách poskytování služeb leteckého dopravce? Brání článek 15 ve spojení s článkem 14 téhož nařízení uplatnění těchto ustanovení o omezení nebo zproštění odpovědnosti leteckého dopravce?

         (1)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 565/2014/EU ze dne 15. května 2014, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých dokladů Bulharskem, Chorvatskem, Kyprem a Rumunskem za rovnocenné jejich národním vízům za účelem průjezdu přes jejich území nebo zamýšlených pobytů na jejich území, jejichž doba trvání během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů, a kterým se zrušují rozhodnutí č. 895/2006/ES a č. 582/2008/ES (Úř. věst. L 157, 27.5.2014, s. 23).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 ze dne 9. března 2016, kterým se stanoví kodex Unie o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (Úř. věst. L 77, 23.3.2016, s. 1).

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 46, 17.2.2004, s. 1).


title: Věc T-162/17 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. října 2018 – Fernández González v. Komise „Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Článek 2 písm. c) PŘOZ – Oznámení o volném pracovním místě dočasného zaměstnance, na kterého se vztahuje čl. 2 písm. b) PŘOZ – Odmítnutí přihlášky – Námitka protiprávnosti – Článek 8 PŘOZ – Odpovědnost – Ztráta příležitosti“

text:
               10.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 445/16

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. října 2018 – Fernández González v. Komise
      (Věc T-162/17 RENV) (1)

      („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Článek 2 písm. c) PŘOZ - Oznámení o volném pracovním místě dočasného zaměstnance, na kterého se vztahuje čl. 2 písm. b) PŘOZ - Odmítnutí přihlášky - Námitka protiprávnosti - Článek 8 PŘOZ - Odpovědnost - Ztráta příležitosti“)
      (2018/C 445/21)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Elia Fernández González (Brusel, Belgie) (zástupci: advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a L. Radu Bouyon, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duronem, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 270 SFEU, který zní jednak na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 14. listopadu 2014 o odmítnutí přihlášky žalobkyně na místo dočasného zaměstnance, uvedené v oznámení o volném pracovním místě COM/2014/2036, jakož i rozhodnutí ze dne 22. května 2015 o zamítnutí administrativní stížnosti žalobkyně, a jednak na náhradu újmy, kterou měla žalobkyně údajně utrpět.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské komise ze dne 14. listopadu 2014 o odmítnutí přihlášky Elie Fernández González na místo dočasného zaměstnance, uvedené v oznámení o volném pracovním místě COM/2014/2036, se zrušuje.

                  2)

                  Komisi se ukládá zaplatit E. Fernández González částku 12 000 eur, zvýšenou o úroky z prodlení běžící ode dne vyhlášení tohoto rozsudku až do skutečného zaplacení, s roční sazbou rovnající se sazbě stanovené Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace zvýšenou o 2 body.

                  3)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  4)

                  Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 354, 26.10.2015 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-121/15 a předaná Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc C-615/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Kehl (Německo) dne 28. září 2018 – Trestní řízení proti UY

text:
               10.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 445/9

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Kehl (Německo) dne 28. září 2018 – Trestní řízení proti UY
      (Věc C-615/18)
      (2018/C 445/11)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Kehl

         Účastníci původního řízení

      Staatsanwaltschaft Offenburg
      proti
      UY

         Předběžné otázky

                  1)

                  Má být právo Evropské unie, zejména směrnice 2012/13 (1), jakož i články 21, 45, 49 a 56 SFEU, vykládáno v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, která umožňuje nařídit v trestním řízení, pouze proto, že obviněný nemá své bydliště v tomto, nýbrž v jiném členském státu, aby obviněný musel jmenovat pro doručování trestního příkazu, který je mu adresovaný, zmocněnce pro doručování písemností, s následkem, že trestní příkaz se stane pravomocným, a tím je splněna právní podmínka pro trestnost pozdějšího jednání obviněného (skutkový účinek), i když obviněný o trestním příkazu ve skutečnosti nevěděl a skutečné sdělení trestního příkazu obviněnému není zajištěno obdobným způsobem, jak by tomu bylo při doručení trestního příkazu v případě, pokud by měl obviněný své bydliště v členském státu?

                  2)

                  Pro případ, že na první otázku je třeba odpovědět záporně: Má být právo Evropské unie, zejména směrnice 2012/13, jakož i články 21, 45, 49 a 56 SFEU vykládáno v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, která umožňuje nařídit v trestním řízení, pouze proto, že obviněný nemá své bydliště v tomto, nýbrž v jiném členském státu, aby obviněný musel jmenovat pro doručování trestního příkazu, který je mu adresovaný, zmocněnce pro doručování písemností, s následkem, že trestní příkaz se stane pravomocným a tím je splněna právní podmínka pro trestnost pozdějšího jednání obviněného (skutkový účinek) a při stíhání tohoto trestného činu je obviněnému uložena subjektivně větší povinnosti starat se o to, aby se o trestním příkazu skutečně dověděl, než jak by tomu bylo v případě, že by obviněný měl své bydliště v členském státu, takže je možné trestní stíhání z důvodu nedbalostního jednání obviněného?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/13/EU ze dne 22. května 2012 o právu na informace v trestním řízení (Úř. věst. 2012, L 142, s. 1).


title: Věc T-261/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. října 2018 – Bayer v. EUIPO – Uni-Pharma (SALOSPIR) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie SALOSPIR – Starší obrazové ochranné známky Evropské unie představující barevné pruhy a starší vnitrostátní ochranná známka Aspirin – Relativní důvody pro zamítnutí zápisu – Podobnost označení – Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Dobré jméno – Článek 8 odstavec 5 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 8 odstavec 5 nařízení 2017/1001) – Používání označení, které má širší než lokální rozsah, v obchodním styku – Článek 8 odstavec 4 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 8 odstavec 4 nařízení 2017/1001)“

text:
               10.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 445/17

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. října 2018 – Bayer v. EUIPO – Uni-Pharma (SALOSPIR)
      (Věc T-261/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie SALOSPIR - Starší obrazové ochranné známky Evropské unie představující barevné pruhy a starší vnitrostátní ochranná známka Aspirin - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Podobnost označení - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Dobré jméno - Článek 8 odstavec 5 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 8 odstavec 5 nařízení 2017/1001) - Používání označení, které má širší než lokální rozsah, v obchodním styku - Článek 8 odstavec 4 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 8 odstavec 4 nařízení 2017/1001)“)
      (2018/C 445/22)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Bayer AG (Leverkusen, Německo) (zástupci: V. von Bomhard a J. Fuhrmann, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Folliard-Monguiral, S. Pétrequin a D. Walicka, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Uni-Pharma Kleon Tsetis, Farmakeutika Ergastiria AVEE (Kifisia, Řecko) (zástupci: C. Chrysanthis, P.-V. Chardalia a A. Vasilogamvrou, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. února 2017 (věc R 2444/2017-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Bayer a Uni-Pharma Kleon Tsetis, Farmakeutika Ergastiria

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnost Bayer AG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a Uni-Pharma Kleon Tsetis, Farmakeutika Ergastiria AVEE v řízení před Tribunálem.

         (1)  Úř. věst. C 221, 10.7.2017.


title: Věc C-621/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Session, Edinburgh (Spojené království) dne 3. října 2018 – Andy Wightman a další v. Secretary of State for Exiting the European Union

text:
               10.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 445/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Session, Edinburgh (Spojené království) dne 3. října 2018 – Andy Wightman a další v. Secretary of State for Exiting the European Union
      (Věc C-621/18)
      (2018/C 445/12)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Court of Session, Edinburgh

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: Andy Wightman, Ross Greer, Alyn Smith, David Martin, Catherine Stihler, Jolyon Maugham, Joanna Cherry

         Odpůrce: Secretary of State for Exiting the European Union

         Další účastníci řízení: Chris Leslie, Tom Brake

         Předběžná otázka

      Jestliže členský stát oznámil Evropské radě na základě článku 50 Smlouvy o Evropské unii svůj záměr vystoupit z Evropské unie, dovoluje unijní právo, aby toto oznámení bylo oznamujícím členským státem jednostranně vzato zpět, a pokud ano, za jakých podmínek a s jakými účinky ohledně setrvání daného členského státu v Evropské unii?


title: Věc T-435/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. října 2018 – Bacardi v. EUIPO – Palírna U zeleného stromu (42 BELOW) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie 42 BELOW – Starší národní nezapsaná obrazová ochranná známka VODKA 42 – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] – Užívání v obchodním styku – Uplatnění vnitrostátního práva úřadem EUIPO“

text:
               10.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 445/14

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. října 2018 – Bacardi v. EUIPO – Palírna U zeleného stromu (42 BELOW)
      (Věc T-435/12) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie 42 BELOW - Starší národní nezapsaná obrazová ochranná známka VODKA 42 - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] - Užívání v obchodním styku - Uplatnění vnitrostátního práva úřadem EUIPO“)
      (2018/C 445/17)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Lichtenštejnsko) (zástupci: původně M. Reinisch, poté A. Parassina, L. Rigas a L. Lorenc, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: původně P. Geroulakos, poté D. Gája a D. Walicka, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Palírna U zeleného stromu a.s., dříve GRANETTE & STAROREŽNÁ Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Česká republika) (zástupce: T. Chleboun, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. července 2012 (věc R 2100/2011-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi GRANETTE & STAROREŽNÁ Distilleries a Bacardi.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnosti Bacardi Co. Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 379, 8.12.2012.


title: Věc T-400/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. října 2018 – Deza v. Komise „Životní prostředí a ochrana lidského zdraví – Nařízení (ES) č. 1272/2008 – Klasifikace, označování a balení určitých látek – Nařízení (EU) 2017/776 – Klasifikace antrachinonu – Látka, u níž se předpokládá, že má u člověka karcinogenní potenciál – Zjevně nesprávné posouzení – Pojem ‚látka‘ – Právní jistota – Právo na vlastnictví“

text:
               10.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 445/18

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. října 2018 – Deza v. Komise
      (Věc T-400/17) (1)

      („Životní prostředí a ochrana lidského zdraví - Nařízení (ES) č. 1272/2008 - Klasifikace, označování a balení určitých látek - Nařízení (EU) 2017/776 - Klasifikace antrachinonu - Látka, u níž se předpokládá, že má u člověka karcinogenní potenciál - Zjevně nesprávné posouzení - Pojem ‚látka‘ - Právní jistota - Právo na vlastnictví“)
      (2018/C 445/23)
      Jednací jazyk: čeština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Česká republika) (zástupce: P. Dejl, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: Z. Malůšková, K. Mifsud-Bonnici a R. Lindenthal, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Finská republika (zástupce: S. Hartikainen, zmocněnec), Švédské království (zástupci: A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, L. Zettergren a A. Alriksson, zmocněnkyně), Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: M. Heikkilä, W. Broere a A. Hautamäki, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení nařízení Komise (EU) 2017/776 ze dne 4. května 2017, kterým se pro účely přizpůsobení vědeckotechnickému pokroku mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí (Úř. věst. 2017, L 116, s. 1), v rozsahu, v němž byl antrachinon tímto nařízením klasifikován jako látka, u níž se předpokládá, že má u člověka karcinogenní potenciál.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnost Deza, a.s., ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Finská republika, Švédské království a Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 293, 4.9.2017.


title: Věc T-299/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. října 2018 – Nova v. Komise „Rozhodčí doložka – Grantová dohoda uzavřená v rámci pilotního projektu týkajícího se vytvoření sítě kontaktů a diskuse mezi obcemi o zkušenostech a osvědčených postupech při opětovném usídlování a začleňování uprchlíků – Neexistence objektivního posouzení výsledků projektu – Přiměřenost – Vrácení vyplacených částek – Provádění dokazování – Vzájemný návrh“

text:
               10.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 445/14

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. října 2018 – Nova v. Komise
      (Věc T-299/15) (1)

      („Rozhodčí doložka - Grantová dohoda uzavřená v rámci pilotního projektu týkajícího se vytvoření sítě kontaktů a diskuse mezi obcemi o zkušenostech a osvědčených postupech při opětovném usídlování a začleňování uprchlíků - Neexistence objektivního posouzení výsledků projektu - Přiměřenost - Vrácení vyplacených částek - Provádění dokazování - Vzájemný návrh“)
      (2018/C 445/18)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali – Soc. coop. (Trani, Itálie) (zástupci: M. Astolfi a M. Petrucci, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně L. Di Paolo a L. Cappelletti, poté L. Di Paolo a nakonec O. Verheecke a F. Moro, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferro, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 272 SFEU, znějící v podstatě na určení, že Komise není oprávněna vymáhat od žalobkyně částku 80 242,78 eur na základě grantové dohody HOME/2011/PPRS/AG/2176, a na uložení povinnosti Komisi zaplatit částku 52 146,36 eur spolu s úroky z prodlení, a vzájemný návrh Komise směřující k uložení povinnosti žalobkyni vrátit částku 80 242,78 eur spolu s úroky z prodlení na základě uvedené grantové dohody

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Evropská komise není na základě grantové dohody č. HOME/2011/PPRS/AG/2176 oprávněna vymáhat od společnosti Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali – Soc. coop. 15 % výdajů souvisejících s internetovými stránkami projektu Transnational Observatory for Refugee’s Resettlement in Europe, tj. částku 3 002,45 eur.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Společnosti Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali se ukládá povinnost zaplatit Komisi na základě uvedené dohody částku 77 240,33 eur spolu s úroky z prodlení se sazbou 3,55 % od 19. května 2015 do úplného zaplacení této částky.

                  4)

                  Vzájemný návrh se ve zbývající části zamítá.

                  5)

                  Společnost Nova Onlus Consorzio nazionale di cooperative sociali ponese vlastní náklady řízení a nahradí dvě třetiny nákladů řízení vzniklých Komisi.

                  6)

                  Komise ponese jednu třetinu svých nákladů.

         (1)  Úř. věst. C 254, 3.8.2015.


title: Věc T-594/18: Žaloba podaná dne 1. října 2018 – Pharma Mar v. Komise

text:
               10.12.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 445/18

      Žaloba podaná dne 1. října 2018 – Pharma Mar v. Komise
      (Věc T-594/18)
      (2018/C 445/24)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Pharma Mar, SA (Colmenar Viejo, Španělsko) (zástupci: M. Merola a V. Salvatore, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí rozhodnutí Komise C(2018) 4831 final ze dne 17. července 2018, kterým bylo odmítnuto udělit registraci podle nařízení (ES) č. 726/2004 humánnímu léčivému přípravku „Aplidin – plitidepsin“;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že vědecká poradní onkologická skupina nebyla nestranná ani nebyla jmenována nestranně.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že byla porušena povinnost náležitě a nestranně zkoumat všechny relevantní aspekty věci, jelikož sporné rozhodnutí vychází z názoru znalců, kteří nejsou nestranní.

                              —

                              Porušení povinnosti provést nestranné posouzení namítané žalobkyní se rovněž týká jmenování znalců Evropskou agenturou pro léčivé přípravky (EMA) způsobem, kterým v rozporu s řádným postupem došlo ke zmenšení plurality názorů, která by měla být předpokladem pro nestranné posouzení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásady řádné správy.

                              —

                              Žalobkyně poukazuje na to, že EMA jmenovala znalce v rozporu s řádným postupem, čímž došlo ke zmenšení plurality názorů, a tvrdí, že to lze považovat za porušení zásady řádné správy.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení článku 12 nařízení (ES) č. 726/2004 a zásady rovného zacházení.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného posouzení a dospěla k nesprávnému závěru, že účinnost Aplidinu nebyla řádně a dostatečně prokázána, čímž porušila uvedený článek 12.

                              —

                              V řízení před EMA nebyla zohledněna část důkazů předložených na podporu účinnosti Aplidinu vzhledem k metodologii žalobkyně, což se neslučuje s názorem znalce pracovní skupiny EMA.

                              —

                              Metodologie použité v tomto případě se shodují s těmi, které akceptovala EMA v obdobném případě týkajícím se registrace jiného léčivého přípravku, což dokládá, že byla porušena zásada rovného zacházení.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí nezohlednit vědecké důkazy předložené na podporu účinků Aplidin nebylo odůvodněno, zejména pokud jde o důvody pro odklon od názoru znalce pracovní skupiny EMA.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že jí bylo znemožněno uplatnit své právo na obhajobu v otázce, která byla klíčová k posouzení účinnosti Aplidinu, zejména vzhledem k omezené době, kterou měla na přípravu schůzek, kde měla podat ústní vyjádření.


title: Věc T-720/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. listopadu 2018 – ARFEA v. Komise „Státní podpory – Retroaktivní vyrovnání za veřejnou službu poskytnuté italskými orgány – Služby meziregionální autobusové dopravy poskytované mezi lety 1997 a 1987 na základě koncesí – Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizuje se její vrácení – Rozsudek Altmark – Časová působnost hmotněprávních pravidel“

text:
               4.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 29. listopadu 2018 – ARFEA v. Komise
      (Věc T-720/16) (1)

      („Státní podpory - Retroaktivní vyrovnání za veřejnou službu poskytnuté italskými orgány - Služby meziregionální autobusové dopravy poskytované mezi lety 1997 a 1987 na základě koncesí - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizuje se její vrácení - Rozsudek Altmark - Časová působnost hmotněprávních pravidel“)
      (2019/C 44/31)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Aziende riunite filovie ed autolinee Srl (ARFEA) (Alexandrie, Itálie) (zástupci: M. Chiti, V. Angiolini a L. Formilan, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: L. Armati a D. Recchia, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh zakládající se na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2016/2084 ze dne 10. června 2016 o státní podpoře SA.38132 (2015/C) (ex 2014/NN) – dodatečná vyrovnávací platba za závazek veřejné služby pro společnost Arfea (Úř. věst. 2016, L 321, s. 57).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Aziende riunite filovie ed autolinee Srl (ARFEA)se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 441, 28.11.2016.


title: Věc T-305/18 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 28. listopadu 2018 – Kljujev v. Rada „Řízení o předběžných opatřeních – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině – Zmrazení finančních prostředků – Návrh na odklad vykonatelnosti – Fumus boni juris – Neexistence naléhavosti“

text:
               4.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/71

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 28. listopadu 2018 – Kljujev v. Rada
      (Věc T-305/18 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Návrh na odklad vykonatelnosti - Fumus boni juris - Neexistence naléhavosti“)
      (2019/C 44/93)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Andrij Kljujev (Doněck, Ukrajina) (zástupci: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, R. Gherson a T. Garner, solicitors)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: P. Mahnič a A. Vitro, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/333 ze dne 5. března 2018, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2018, L 63, s. 48) a prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/326 ze dne 5. března 2018, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2018, L 63, s. 5), v rozsahu, v němž se vztahují na žalobce.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na odklad vykonatelnosti se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-115/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2018 – Tomasz KawałkoTrofeum v. EUIPO – Ferrero (KINDERPRAMS) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie KINDERPRAMS – Starší národní obrazové ochranné známky Kinder – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Totožnost nebo podobnost výrobků a služeb – Podobnost označení – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/1001“

text:
               18.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2018 – Tomasz KawałkoTrofeum v. EUIPO – Ferrero (KINDERPRAMS)
      (Věc T-115/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie KINDERPRAMS - Starší národní obrazové ochranné známky Kinder - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Totožnost nebo podobnost výrobků a služeb - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/1001“)
      (2019/C 65/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Tomasz KawałkoTrofeum (Gdyně, Polsko) (zástupce: P. Moksa, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: S. Bonne a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Ferrero SpA (Alba, Itálie) (zástupci: F. Jacobacci a L. Ghedina, advokáti)

         Předmět

      Žaloba proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. prosince 2017 (věc R 1112/2017-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Ferrero a Tomaszem KawałkoTrofeum.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Tomaszovi KawałkoTROFEUM se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 161, 7.5.2018.


title: Věc C-823/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. prosince 2018 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 18. října 2018 ve věci T-640/16, GEA Group AG v. Komise

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/32

      Kasační opravný prostředek podaný dne 27. prosince 2018 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 18. října 2018 ve věci T-640/16, GEA Group AG v. Komise
      (Věc C-823/18 P)
      (2019/C 93/42)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: T. Christoforou, P. Rossi, V. Bottka, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Gea Srl

         Návrhová žádání účastnice podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek;

                  —

                  uložil GEA náhradu veškerých nákladů tohoto řízení a řízení v prvním stupni.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá Komise dva důvody:
      Komise tvrdí, že se Tribunál dopustil dvou nesprávných právních posouzení. Zaprvé, nesprávně uplatnil zásadu rovného zacházení, nezohlednil judikaturu týkající se pojmu podnik a solidární odpovědnosti a rovněž se dopustil nesprávného posouzení důsledků snížení pokuty, k němuž došlo pouze ve vztahu k bývalé dceřiné společnosti podniku, který se dopustil protiprávního jednání. Komise má konkrétně za to, že Tribunál se v napadeném rozsudku odchýlil od judikatury Soudního dvora, podle níž je pojem solidární odpovědnosti za část pokuty, jež je společná pro všechny právní subjekty, jímž je pokuta určena, vyjádřením pojmu podnik pro účely článku 101 SFEU (viz C-231/11 P, Siemens Österreich, bod 57). Právní subjekty, jež jsou součástí téhož podniku v okamžiku protiprávního jednání, tudíž ze své podstaty nesou solidární odpovědnost za pokutu, jež odpovídá míře účasti podniku na protiprávním jednání (až do maximální výše, za níž odpovídá každý právní subjekt jednotlivě). Logika rozsudku je založena na analogickém použití teorie vnitřních podílů v rámci společné odpovědnosti, jež má rovněž za cíl vyloučit odpovědnost spoludlužníků za části společně uložené pokuty. Tuto teorii nicméně Soudní dvůr odmítl ve věci C-231/11 P, Siemens Österreich, a ve spojených věcech C-247/11, P a C-253/11 P, Areva. Rozsudek Tribunálu mimoto nezohledňuje judikaturu, podle níž se na mateřskou společnost nevztahuje nižší 10 % horní hranice její bývalé dceřiné společnosti (C-50/12 P, Kendrion, body 58, 68 a 70). Napadený rozsudek je tedy stižen nesprávným právním posouzením týkajícím se výkladu a uplatnění ustálené judikatury Soudního dvora, vyvolává právní nejistotu a narušuje prostor pro uvážení, který má Komise při stanovení pokut ukládaných podniku za porušení článku 101 SFEU.
      Zadruhé, Komise tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení, když konstatoval, že lhůta pro zaplacení pokuty pro všechny právní subjekty, jež mají solidární odpovědnost v rámci podniku (včetně mateřské GEA) počíná běžet znovu od okamžiku oznámení pozměňujícího rozhodnutí o snížení pokuty pouze pro jeden z těchto právních subjektů (ACW, bývalou dceřinou společnost GEA). To je nesprávným právním posouzení, neboť Komise je oprávněna prostřednictvím pozměňujícího rozhodnutí snížit pokutu pouze pro jeden z právních subjektů, které mají solidární odpovědnost, jen v případě významné chyby, jež se týká pouze tohoto právního subjektu, aniž by měla povinnost změnit pokuty v dalších částech rozhodnutí, jež je určeno zbývajícím právním subjektům. Komise je stejně tak oprávněna (nikoli však povinna) za takových okolnosti stanovit novou lhůtu splatnosti určenou jednomu či více právním subjektům, jež může být stanovena na okamžik, který předchází oznámení posledního pozměňujícího rozhodnutí. Je tomu tak z toho důvodu, že změna pokuty neznamená její nahrazení. Stejně tak v případě, že Soudní dvůr sníží pokutu uloženou právnímu subjektu, neznamená to, že je stanovena nová pokuta s novou lhůtou splatnosti (věc C-523/15 P, WDI, body 29 až 48 a 63 až 68 a věc T-275/94, Groupement des cartes bancaires, body 60 a 65). Pokud by byla nesprávná právní posouzení, o něž se rozsudek Tribunálu opírá, zachována, mohlo by to mít dopad na odrazující účinek pokut Komise, neboť by to znamenalo, že v důsledku změny pokuty u jednoho ze subjektů, kterým byla pokuta uložena, by došlo ke ztrátě na úrocích vzešlých z nezměněné části pokuty pro celý podnik.
      Konečně, rozsudek Tribunálu je ve vztahu k oběma aspektům, jichž se týkají důvody kasačního opravného prostředku, nejasný a nedostatečně odůvodněný.


title: Věc C-832/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Helsingin hovioikeus (Finsko) dne 21. prosince 2018 – A a další v. Finnair Oyj

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/33

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Helsingin hovioikeus (Finsko) dne 21. prosince 2018 – A a další v. Finnair Oyj
      (Věc C-832/18)
      (2019/C 93/43)
      Jednací jazyk: finština

         Předkládající soud

      Helsingin hovioikeus

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: A a další

         Žalovaná: Finnair Oyj

         Předběžné otázky

                  1.

                  Je třeba nařízení č. 261/2004 (1) vykládat v tom smyslu, že cestující v letecké dopravě má nárok na další náhradu ve smyslu článku 7 odst. 1, jestliže obdržel náhradu z důvodu zrušeného letu, letecký dopravce provozující přesměrovaný let je stejný jako dopravce provozující zrušený let a také přesměrovaný let navazující na zrušený let je na svém plánovaném příletu opožděn v takovém rozsahu, který opravňuje k poskytnutí náhrady?

                  2.

                  Je-li odpověď na první otázku kladná, může se provozující letecký dopravce odvolávat na mimořádné okolnosti ve smyslu čl. 5 odst. 3, pokud podle technické následné analýzy výrobce letadel, jež se týká letadel, která jsou již v provozu, je díl v příslušném dokumentu považován fakticky za takzvaný „on condition“ díl, tedy díl, který se používá tak dlouho, dokud se na něm nevyskytne závada, a provozující letecký dopravce se na výměnu příslušného dílu připravil tak, že má neustále k dispozici náhradní díl?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08 s. 10).


title: Věc C-2/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Riigikohus (Estonsko) dne 4. ledna 2019 – A. P. v. Riigiprokuratuur

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/34

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Riigikohus (Estonsko) dne 4. ledna 2019 – A. P. v. Riigiprokuratuur
      (Věc C-2/19)
      (2019/C 93/44)
      Jednací jazyk: estonština

         Předkládající soud

      Riigiprokuratuur

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel kasačního opravného prostředku: A. P.

         Další zúčastněný: Riigiprokuratuur

         Předběžná otázka

      Je uznání rozsudku členského státu a dohled nad jeho výkonem v souladu s rámcovým rozhodnutím Rady 2008/947/SVV (1) ze dne 27. listopadu 2008 o uplatňování zásady vzájemného uznávání na rozsudky a rozhodnutí o probaci za účelem dohledu nad probačními opatřeními a alternativními tresty také v případě, že tento rozsudek ukládá odsouzené osobě trest odnětí svobody s podmíněným odkladem výkonu trestu, takže její jedinou povinností je nespáchat během probační doby žádný nový úmyslný trestný čin (jedná se o podmíněný odklad výkonu trestu podle § 3 estonského trestního zákoníku)?

         (1)  Rámcové rozhodnutí Rady 2008/947/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o uplatňování zásady vzájemného uznávání na rozsudky a rozhodnutí o probaci za účelem dohledu nad probačními opatřeními a alternativními tresty (Úř. věst. 2008, L 337, s. 102).


title: Věc C-5/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varchoven administrativen sad (Bulharsko) dne 4. ledna 2019 – Overgaz Mreži AD, neziskové sdružení Balgarska gazova asociacija v. Komisija za energijno i vodno regulirane (KEVR)

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/34

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varchoven administrativen sad (Bulharsko) dne 4. ledna 2019 – Overgaz Mreži AD, neziskové sdružení Balgarska gazova asociacija v. Komisija za energijno i vodno regulirane (KEVR)
      (Věc C-5/19)
      (2019/C 93/45)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Varchoven administrativen sad

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: Overgaz Mreži AD, neziskové sdružení Balgarska gazova asociacija

         Odpůrkyně: Komisija za energijno i vodno regulirane (KEVR)

         Předběžné otázky

                  1)

                  Připouštějí články 36 a 38 Listiny základních práv Evropské unie a článek 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES (1) ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES vnitrostátní opatření, jako je to, o které se jedná v tomto případě a které je stanovené v článku 35 Zakona za energetikata (energetický zákon) a blíže upravené v článku 11 Naredba no. 2 za regulirane na cenite na prirodnija gaz (nařízení č. 2 o regulaci cen zemního plynu) ze dne 19. března 2013, které vydala Daržavnata komisija za energijno i vodno regulirane (Státní regulační komise pro energie a vodu, dále jen „KEVR“), podle něhož musí celé finanční zatížení, které je spojeno s povinnostmi veřejné služby, uloženými energetickým podnikům, nést zákazníci, s přihlédnutím ke skutečnosti, že:

                              a)

                              ekonomické zatížení související s povinnostmi veřejné služby se nedotýká všech energetických podniků;

                              b)

                              náklady související s povinnostmi veřejné služby nesou hlavně koneční spotřebitelé, kteří je nemohou napadnout, ačkoli zemní plyn od konečných dodavatelů odebírají za volně vytvořené ceny;

                              c)

                              neexistuje rozlišení ekonomického zatížení spojeného s plněním povinností veřejné služby, které přebírají různé typy zákazníků;

                              d)

                              neexistuje omezení doby uplatňování tohoto opatření;

                              e)

                              k výpočtu hodnoty povinností veřejné služby dochází na základě metody vyúčtování nákladů podle předpovědního modelu?

                  2)

                  Je podle článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES, s přihlédnutím k bodům 44, 47, 48 a 49 jejího odůvodnění, přípustné ustanovení vnitrostátního práva, jako je ustanovení § 5 závěrečných a přechodných ustanovení Zakona za normativnite aktove (zákon o normativních aktech), které KEVR zprošťuje povinností uvedených v článcích 26 až 28 Zakona za normativnite aktove a především povinností dodržet při přípravě návrhů podzákonných normativních právních aktů zásadu nezbytnosti, odůvodněnosti, předvídatelnosti, transparentnosti, soudržnosti, subsidiarity, proporcionality a stability, provést veřejnou konzultací s občany a právnickými osobami, předem zveřejnit návrh i s důvodovou zprávou, jakož i uvést odůvodnění, a to též ohledně slučitelnosti s unijním právem?

         (1)  Úř. věst. 2009, L 211, s. 94.


title: Věc T-400/10 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – Hamas v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu – Zmrazení finančních prostředků – Možnost kvalifikovat orgán třetí země jako příslušný orgán ve smyslu společného postoje 2001/931/SZBP – Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků – Povinnost uvést odůvodnění – Nesprávné posouzení – Právo na účinnou soudní ochranu – Právo na obhajobu – Právo na vlastnictví“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – Hamas v. Rada
      (Věc T-400/10 RENV) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu - Zmrazení finančních prostředků - Možnost kvalifikovat orgán třetí země jako příslušný orgán ve smyslu společného postoje 2001/931/SZBP - Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné posouzení - Právo na účinnou soudní ochranu - Právo na obhajobu - Právo na vlastnictví“)
      (2019/C 93/48)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Hamas (Dauhá, Katar) (zástupkyně: L. Glock, advokátka)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen, M. Bishop a A. Sikora-Kalėda, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Francouzská republika (zástupci: D. Colas a F. Fize, zmocněnci) a Evropská komise (zástupci: původně F. Castillo de la Torre, M. Konstantinidis a R. Tricot, poté F. Castillo de la Torre, L. Baumgart a C. Zadra, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící zaprvé na zrušení oznámení Rady určeného osobám, skupinám a subjektům uvedeným na seznamu stanoveném v čl. 2 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu (Úř. věst. 2010, C 188, s. 13), rozhodnutí Rady 2010/386/SZBP ze dne 12. července 2010, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (Úř. věst. 2010, L 178, s. 28), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 610/2010 ze dne 12. července 2010, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1285/2009 (Úř. věst. 2010, L 178, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce, zadruhé rozhodnutí Rady 2011/70/SZBP ze dne 31. ledna 2011, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (Úř. věst. 2011, L 28, s. 57), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 83/2011 ze dne 31. ledna 2011, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení Rady č. 610/2010 (Úř. věst. 2011, L 28, s. 14), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce, zatřetí rozhodnutí Rady 2011/430/SZBP ze dne 18. července 2011, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (Úř. věst. 2011, L 188, s. 47), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 687/2011 ze dne 18. července 2011, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušují prováděcí nařízení č. 610/2010 a č. 83/2011 (Úř. věst. 2011, L 188, s. 2), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce, začtvrté rozhodnutí Rady 2011/872/SZBP ze dne 22. prosince 2011, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí 2011/430 (Úř. věst. 2011, L 343, s. 54), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1375/2011 ze dne 22. prosince 2011 , kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení č. 687/2011 (Úř. věst. 2011, L 343, s. 10), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce, zapáté rozhodnutí Rady 2012/333/SZBP ze dne 25. června 2012, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí 2011/872 (Úř. věst. 2012, L 165, s. 72), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 542/2012 ze dne 25. června 2012, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení č. 1375/2011 (Úř. věst. 2012, L 165, s. 12), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce, zašesté rozhodnutí Rady 2012/765/SZBP ze dne 10. prosince 2012, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí 2012/333 (Úř. věst. 2012, L 337, s. 50), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1169/2012 ze dne 10. prosince 2012, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení č. 542/2012 (Úř. věst. 2012, L 337, s. 2), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce, zasedmé rozhodnutí Rady 2013/395/SZBP ze dne 25. července 2013, kterým se aktualizuje a mění seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí 2012/765 (Úř. věst. 2013, L 201, s. 57), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 714/2013 ze dne 25. července 2013, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení č. 1169/2012 (Úř. věst. 2013, L 201, s. 10), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce, zaosmé rozhodnutí Rady 2014/72/SZBP ze dne 10. února 2014, kterým se aktualizuje a mění seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí 2013/395 (Úř. věst. 2014, L 40, s. 56), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 125/2014 ze dne 10. února 2014, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení č. 714/2013 (Úř. věst. 2014, L 40, s. 9), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce, zadeváté rozhodnutí Rady 2014/483/SZBP ze dne 22. července 2014, kterým se aktualizuje a mění seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí 2014/72 (Úř. věst. 2014, L 217, s. 35), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 790/2014 ze dne 22. července 2014 , kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení č. 125/2014 (Úř. věst. 2014, L 217, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce, a zadesáté rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/1426 ze dne 4. srpna 2017, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí (SZBP) 2017/154 (Úř. věst. 2017, L 204, s. 95), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2017/1420 ze dne 4. srpna 2017, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) 2017/150 (Úř. věst. 2017, L 204, s. 3), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Hamas ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

                  3)

                  Francouzská republika a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 317, 20.11.2010.


title: Věc T-298/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – East West Consulting v. Komise „Mimosmluvní odpovědnost – Nástroj předvstupní pomoci – Třetí stát – Vnitrostátní veřejná zakázka – Decentralizované řízení – Rozhodnutí 2008/969/ES, Euratom – Systém včasného varování (EWS) – Aktivování výstrahy v EWS – Ochrana finančních zájmů Unie – Odmítnutí Komisí ex ante – Nezadání zakázky – Pravomoc Tribunálu – Přípustnost důkazů – Neexistence právního základu pro zápis výstrahy – Právo na obhajobu – Presumpce neviny – Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům – Příčinná souvislost – Majetková a nemajetková újma – Ztráta zakázky – Ztráta příležitosti získat jiné zakázky“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – East West Consulting v. Komise
      (Věc T-298/16) (1)

      („Mimosmluvní odpovědnost - Nástroj předvstupní pomoci - Třetí stát - Vnitrostátní veřejná zakázka - Decentralizované řízení - Rozhodnutí 2008/969/ES, Euratom - Systém včasného varování (EWS) - Aktivování výstrahy v EWS - Ochrana finančních zájmů Unie - Odmítnutí Komisí ex ante - Nezadání zakázky - Pravomoc Tribunálu - Přípustnost důkazů - Neexistence právního základu pro zápis výstrahy - Právo na obhajobu - Presumpce neviny - Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům - Příčinná souvislost - Majetková a nemajetková újma - Ztráta zakázky - Ztráta příležitosti získat jiné zakázky“)
      (2019/C 93/49)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: East West Consulting SPRL (Nandrin, Belgie) (zástupci: původně L. Levi a A. Tymen, poté L. Levi, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Dintilhac a J. Estrada de Solà, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 268 SFEU a směřující k náhradě majetkové a nemajetkové újmy, kterou žalobkyně údajně utrpěla z důvodu výstrahy týkající se žalobkyně v systému včasného varování (EWS), a následného odmítnutí, založeného na této výstraze, potvrdit smlouvu o zakázce, která byla zadána konsorciu vedenému žalobkyní a měla být financována z prostředků Evropské unie v rámci nástroje předvstupní pomoci (NPP)

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Evropská komise uhradí společnosti East West Consulting SPRL částku 20 000 eur.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 270, 25.7.2016.


title: Věc T-348/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2019 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA „Rozhodčí doložky – Sedmý rámcový program pro výzkum a technologický rozvoj – Projekt Minatran – Způsobilé náklady – Náhrada – Rozsudek pro zmeškání – Odpor“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2019 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA
      (Věc T-348/16) (1)

      („Rozhodčí doložky - Sedmý rámcový program pro výzkum a technologický rozvoj - Projekt Minatran - Způsobilé náklady - Náhrada - Rozsudek pro zmeškání - Odpor“)
      (2019/C 93/50)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně v hlavním řízení: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Soluň, Řecko) (zástupci: V. Christianos a S. Paliou, advokáti)

         Žalovaná v hlavním řízení: Výkonná agentura Evropské rady pro výzkum (ERCEA) (zástupci: M. Pesquera Alonso a F. Sgritta, zmocněnci, ve spolupráci s E. Kourakisem a P. Dikaiouem, advokáti)

         Předmět věci

      Odpor podaný ERCEA proti rozsudku ze dne 6. dubna 2017, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA (T-348/16, nezveřejněný, EU:T:2017:268).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Body 1, 2 a 3 výroku rozsudku ze dne 6. dubna 2017, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA (T-348/16) se zrušují.

                  2)

                  Pohledávka uvedená na výzvě Výkonné agentury Evropské rady pro výzkum (ERCEA) k úhradě č. 3241606289 ze dne 26. května 2016 směřující k tomu, aby Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis vrátila část dotace, kterou obdržela na projekt Minatran, ve výši 245 525,43 eur je nepodložená ve výši 233 611,75 eur a tato částka odpovídá uznatelným nákladům.

                  3)

                  Žaloba podaná Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis a odpor podaný ERCEA se ve zbývající části zamítají.

                  4)

                  ERCEA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis ve věcech T-348/16 a T-348/16 OP.

                  5)

                  ERCEA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis ve věci T-348/16 OP-R.

         (1)  Úř. věst. C 296, 16.8.2016.


title: Věc T-413/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2019 – Cham v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků – Právo na obhajobu – Právo na účinnou soudní ochranu – Povinnost uvést odůvodnění – Zjevně nesprávné posouzení – Právo na zachování osobní cti a dobré pověsti – Právo na vlastnictví – Presumpce neviny – Proporcionalita“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/42

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2019 – Cham v. Rada
      (Věc T-413/16) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Právo na zachování osobní cti a dobré pověsti - Právo na vlastnictví - Presumpce neviny - Proporcionalita“)
      (2019/C 93/52)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Cham Holding (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně S. Kyriakopoulou, G. Étienne a A. Vitro, poté S. Kyriakopoulou a A. Vitro a nakonec S. Kyriakopoulou, A. Vitro a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2016, L 141, s. 125), a následných prováděcích aktů, rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/917 ze dne 29. května 2017, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2017, L 139, s. 62), a rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobkyně.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnost Cham Holding ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 364, 3.10.2016.


title: Věc T-525/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – GQ a další v. Komise „Veřejná služba – Úředníci – Reforma služebního řádu – Nařízení (EU, Euratom) č. 1023/2013 – Druhy pracovních míst – Přechodná pravidla týkající se zařazení do jednotlivých druhů pracovních míst – Článek 31 přílohy XIII služebního řádu – Asistenti v přechodném období – Povýšení podle článku 45 služebního řádu, které je povoleno výhradně v rámci služebního postupu, který odpovídá druhu zastávaného pracovního místa – Přístup k pracovnímu místu ‚hlavní asistent‘ (AST 10) výlučně postupem podle článku 4 a čl. 29 odst. 1 služebního řádu – Rovné zacházení – Ztráta způsobilosti být povýšen do platové třídy AST 10 – Legitimní očekávání“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/43

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – GQ a další v. Komise
      (Věc T-525/16) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Reforma služebního řádu - Nařízení (EU, Euratom) č. 1023/2013 - Druhy pracovních míst - Přechodná pravidla týkající se zařazení do jednotlivých druhů pracovních míst - Článek 31 přílohy XIII služebního řádu - Asistenti v přechodném období - Povýšení podle článku 45 služebního řádu, které je povoleno výhradně v rámci služebního postupu, který odpovídá druhu zastávaného pracovního místa - Přístup k pracovnímu místu ‚hlavní asistent‘ (AST 10) výlučně postupem podle článku 4 a čl. 29 odst. 1 služebního řádu - Rovné zacházení - Ztráta způsobilosti být povýšen do platové třídy AST 10 - Legitimní očekávání“)
      (2019/C 93/53)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: GQ a 7 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Currall a G. Gattinara, poté G. Gattinara a C. Berardis-Kayser a nakonec G. Gattinara a G. Berscheid, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Evropský parlament (zástupci: původně M. Dean a N. Chemaï, poté J. Steele, L. Deneys a J. Van Pottelberge, zmocněnci) a Rada Evropské unie (zástupci: původně M. Bauer a E. Rebasti, poté M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise, na jejichž základě orgán Komise oprávněný ke jmenování zařadil žalobce do druhu pracovního místa „asistent v přechodném období“, v důsledku čehož žalobci s účinkem ode dne 1. ledna 2014 ztratili způsobilost být povýšeni do vyšší platové třídy, jak byla tato rozhodnutí potvrzena rozhodnutím uvedeného orgánu ze dne 3. července 2014, kterým byly zamítnuty stížnosti podané žalobci mezi 11. březnem 2014 a 28. březnem 2014.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  GQ a dalším úředníkům Evropské komise, jejichž jména jsou uvedena v příloze, se ukládá náhrada nákladů řízení.

                  3)

                  Evropský parlament a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 7, 12.1.2015 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-111/14 a předaná Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc T-540/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – FZ a další v. Komise „Veřejná služba – Úředníci – Reforma služebního řádu – Nařízení (EU, Euratom) č. 1023/2013 – Druhy pracovních míst – Přechodná pravidla týkající se zařazení do typů pracovních míst – Článek 30 přílohy XIII služebního řádu – Administrátoři v přechodném období (AD 13) – Administrátoři (AD 12) – Povýšení na základě článku 45 služebního řádu povolené jen v kariérním postupu odpovídajícím zastávanému typu pracovního místa – Přístup k typu pracovního místa ‚vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo‘ výlučně na základě postupu stanoveného v článku 4 a čl. 29 odst. 1 služebního řádu – Pojem ‚akt nepříznivě zasahující do právního postavení‘ – Potvrzující akt – Překážka litispendence – Dodržování požadavků souvisejících s postupem před zahájením soudního řízení – Nepřípustnost“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/45

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – FZ a další v. Komise
      (Věc T-540/16) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Reforma služebního řádu - Nařízení (EU, Euratom) č. 1023/2013 - Druhy pracovních míst - Přechodná pravidla týkající se zařazení do typů pracovních míst - Článek 30 přílohy XIII služebního řádu - Administrátoři v přechodném období (AD 13) - Administrátoři (AD 12) - Povýšení na základě článku 45 služebního řádu povolené jen v kariérním postupu odpovídajícím zastávanému typu pracovního místa - Přístup k typu pracovního místa ‚vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo‘ výlučně na základě postupu stanoveného v článku 4 a čl. 29 odst. 1 služebního řádu - Pojem ‚akt nepříznivě zasahující do právního postavení‘ - Potvrzující akt - Překážka litispendence - Dodržování požadavků souvisejících s postupem před zahájením soudního řízení - Nepřípustnost“)
      (2019/C 93/55)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: FZ a 8 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Currall a G. Gattinara, poté G. Gattinara a C. Berardis-Kayser a nakonec G. Gattinara a L. Radu Bouyon, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalovanou: Evropský parlament (zástupci: původně N. Chemaï a M. Dean, poté L. Deneys, J. Steele a J. Van Pottelberge, zmocněnci), a Rada Evropské unie (zástupci: původně M. Bauer a M. Veiga, poté M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise, kterými orgán oprávněný ke jmenování tohoto orgánu zařadil žalobce na pracovní místa „administrátor v přechodném období“ nebo „administrátor“, což mělo za následek s účinkem od 1. ledna 2014 ztrátu způsobilosti k povýšení do vyšší platové třídy

         Výrok rozsudku

                  1)

                  V rozsahu, v němž je žaloba podána FZ a osmi dalšími úředníky Evropské komise, jinými než GL, jejichž jména jsou uvedena v příloze, se žaloba odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  V rozsahu, v němž je žaloba podána GL, se odmítá jako nepřípustná a v každém případě zamítá jako neopodstatněná.

                  3)

                  Komise ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada poloviny nákladů vynaložených úředníky, jejichž jména jsou uvedena v příloze.

                  4)

                  FZ a další úředníci, jejichž jména jsou uvedena v příloze, ponesou polovinu vlastních nákladů řízení.

                  5)

                  Evropský parlament a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 96, 23.3.2015 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-18/15 a předaná Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016) .


title: Věci T-641/16 RENV a T-137/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2018 – Kakol v. Komise „Veřejná služba – Úředníci – Přijímání – Oznámení o výběrovém řízení – Všeobecné výběrové řízení – Nepřipuštění uchazeče ke zkouškám v hodnoticím centru – Neuznání kvalifikace nebo diplomu – Připuštění k předcházejícímu výběrovému řízení – Podmínky obdobných výběrových řízení – Pravidlo shody mezi žalobou a stížností – Překážka věci pravomocně rozsouzené – Nedodržení předchozího správního řízení – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení ve smyslu článku 91 služebního řádu – Pravomoc autora aktu – Návrh na náhradu škody“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/46

      Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2018 – Kakol v. Komise
      (Věci T-641/16 RENV a T-137/17) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Přijímání - Oznámení o výběrovém řízení - Všeobecné výběrové řízení - Nepřipuštění uchazeče ke zkouškám v hodnoticím centru - Neuznání kvalifikace nebo diplomu - Připuštění k předcházejícímu výběrovému řízení - Podmínky obdobných výběrových řízení - Pravidlo shody mezi žalobou a stížností - Překážka věci pravomocně rozsouzené - Nedodržení předchozího správního řízení - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení ve smyslu článku 91 služebního řádu - Pravomoc autora aktu - Návrh na náhradu škody“)
      (2019/C 93/56)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Danuta Kakol (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: R. Duta, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Gattinara a L. Radu Bouyon, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí ze dne 14. února 2014, oznámeného dne 2. května 2016, a ze dne 25. listopadu 2016 o nepřipuštění žalobkyně ke zkouškám v hodnoticím centru v rámci výběrového řízení AD/177/10, pořádaného Evropským úřadem pro výběr personálu (EPSO), z důvodu, že nesplňovala zvláštní podmínky týkající se kvalifikace nebo diplomu vyžadovaných v oznámení o výběrovém řízení, nebo zamítajících její stížnost na toto nepřipuštění a dále na to, aby bylo Komisi uloženo zaplatit jí částku 5 000 eur jako náhradu nemajetkové újmy, kterou údajně utrpěla z důvodu šikanózního zacházení s její přihláškou

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Věci T-641/16 RENV a T-137/17 se spojují pro účely rozsudku.

                  2)

                  Ve věci T-641/16 RENV již není namístě rozhodovat o návrhu na zrušení a ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Ve věci T-137/17 se žaloba zamítá.

                  4)

                  Každá účastnice řízení ponese vlastní náklady řízení ve věcech T-641/16 RENV a T-137/17, jakož i ve věcech F-48/14 a T-152/15 P.

         (1)  Úř. věst. C 52 ze dne 22.2.2014 (věc původně zapsaná u Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-1/14 a postoupená Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc T-750/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – FV v. Rada „Veřejná služba – Úředníci – Článek 42c služebního řádu – Převedení na volno ze služebních důvodů – Rovné zacházení – Zákaz diskriminace na základě věku – Zjevně nesprávné posouzení – Odpovědnost“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/47

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – FV v. Rada
      (Věc T-750/16) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Článek 42c služebního řádu - Převedení na volno ze služebních důvodů - Rovné zacházení - Zákaz diskriminace na základě věku - Zjevně nesprávné posouzení - Odpovědnost“)
      (2019/C 93/57)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: FV (zástupkyně: původně L. Levi a A. Tymen, poté L. Levi, advokátky)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Evropský parlament (zástupci: A. Troupiotis a J. A. Steele, zmocněnci) a Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a D. Martin, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 270 SFEU znějící jednak na zrušení rozhodnutí Rady ze dne 8. prosince 2015 o převedení žalobkyně na volno ze služebních důvodů na základě článku 42c služebního řádu úředníků Evropské unie a v případě potřeby rozhodnutí ze dne 19. července 2016, kterým se zamítá stížnost žalobkyně, a jednak na náhradu újmy, kterou žalobkyně údajně utrpěla.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí ze dne 8. prosince 2015, kterým byla FV převedena na volno ze služebních důvodů se zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené FV.

                  4)

                  Evropský parlament a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 6, 9.1.2017.


title: Věc T-46/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – TDH Group v. EUIPO – Comercial de Servicios Agrigan (Pet Cuisine) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie – Obrazová ochranná známka Pet Cuisine – Starší obrazová ochranná známka Evropské unie The Pet CUISINE alimento para mascotas felices Genial – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/48

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – TDH Group v. EUIPO – Comercial de Servicios Agrigan (Pet Cuisine)
      (Věc T-46/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka Pet Cuisine - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie The Pet CUISINE alimento para mascotas felices Genial - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 93/59)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: TDH Group (Brusel, Belgie) (zástupce: D. Chen, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Rajh, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Comercial de Servicios Agrigan, SA (Huesca, Španělsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. listopadu 2016 (věc R 685/2016-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Comercial de Servicios Agrigán a TDH Group.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  TDH Group se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 78, 13.3.2017.


title: Věc T-128/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – Torné v. Komise „Veřejná služba – Úředníci – Reforma služebního řádu z roku 2014 – Pracovní volno z osobních důvodů – Současné přijetí na místo dočasného zaměstnance – Přechodná opatření k určitým metodám výpočtu důchodových nároků – Žádost o vydání předčasného rozhodnutí – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Účel přechodných opatření – Působnost ratione personae – Nástup do služby“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/49

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – Torné v. Komise
      (Věc T-128/17) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Reforma služebního řádu z roku 2014 - Pracovní volno z osobních důvodů - Současné přijetí na místo dočasného zaměstnance - Přechodná opatření k určitým metodám výpočtu důchodových nároků - Žádost o vydání předčasného rozhodnutí - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Účel přechodných opatření - Působnost ratione personae - Nástup do služby“)
      (2019/C 93/61)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Isabel Torné (Algés, Portugalsko) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně G. Berscheid a A.-C. Simon, poté G. Berscheid a L. Radu Bouyon, a nakonec G. Berscheid a B. Mongin, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (zástupci: původně S. Manessi, poté P. Martinet, zmocněnci, ve spolupráci s S. Orlandim a T. Martinem, advokáty), Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž (zástupci: H. Caniard a S. Drew, zmocněnci, ve spolupráci s S. Orlandim a T. Martinem, advokáty), Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (zástupci: M. Chiodi, zmocněnec, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duronem, advokáty), Evropská agentura pro námořní bezpečnost (zástupci: S. Dunlop, zmocněnec, ve spolupráci s S. Orlandim a T. Martinem, advokátem), Evropský orgán pro bankovnictví (zástupci: S. Giordano a J. Overett Somnier, zmocněnci), Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (zástupci: A. Lorenzet a N. Vasse, zmocněnci, ve spolupráci s S. Orlandim a T. Martinem, advokáty) a Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu (zástupci: původně W. Stevens, poté M. Vitsa, zmocněnci, ve spolupráci s A. Duronem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise o zamítnutí žádosti žalobkyně ze dne 16. prosince 2015 o přijetí předčasného rozhodnutí o stanovení jejího nástupu do služby ve smyslu přechodných ustanovení přílohy XIII služebního řádu úředníků Evropské unie týkajících se určitých metod výpočtu důchodových nároků.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské komise ze dne 16. dubna 2016, potvrzené oznámením Úřadu pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) ze dne 29. dubna 2016, se zrušuje.

                  2)

                  Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které vynaložila Isabel Torné.

                  3)

                  Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER), Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž (Frontex), Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (eu-LISA), Evropská agentura pro námořní bezpečnost (AESM), Evropský orgán pro bankovnictví (ABE), Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (AEMF) a Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu (EASO) ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 24.4.2017.


title: Věc T-464/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – TP v. Komise „Veřejná služba – Úředníci – Odměňování – Srážky z platu – Výživné přiznané vnitrostátním soudem v rámci rozvodového řízení – Loajální spolupráce s vnitrostátními soudními orgány – Přesně stanovená pravomoc – Článek 24 služebního řádu – Evropský kodex řádné správní praxe – Pravidlo shody – Akt nepříznivě zasahujícího do právního postavení – Návrh na náhradu škody – Dodržení postupu před zahájením soudního řízení“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/51

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – TP v. Komise
      (Věc T-464/17) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Odměňování - Srážky z platu - Výživné přiznané vnitrostátním soudem v rámci rozvodového řízení - Loajální spolupráce s vnitrostátními soudními orgány - Přesně stanovená pravomoc - Článek 24 služebního řádu - Evropský kodex řádné správní praxe - Pravidlo shody - Akt nepříznivě zasahujícího do právního postavení - Návrh na náhradu škody - Dodržení postupu před zahájením soudního řízení“)
      (2019/C 93/63)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: TP (zástupce: W. Limuti, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a R. Striani, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící jednak na zrušení rozhodnutí Komise provést měsíční srážky z platu žalobce z důvodu výživného vypláceného jeho bývalé manželce na základě rozhodnutí vydaného italským soudem, a jednak na náhradu škody údajně vzniklé žalobci.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  TP se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 309, 18.9.2017.


title: Věc T-477/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2019 – Haswani v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků – Povinnost uvést odůvodnění – Proporcionalita – Nesprávné posouzení“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/51

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2019 – Haswani v. Rada
      (Věc T-477/17) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Povinnost uvést odůvodnění - Proporcionalita - Nesprávné posouzení“)
      (2019/C 93/64)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: George Haswani (Jabrúd, Sýrie) (zástupce: G. Karouni, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupkyně: S. Kyriakopoulou a A. Sikora-Kalėda, zmocněnkyně)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: L. Baumgart, A. Bouquet a A. Tizzano, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2016, L 141, s. 125), prováděcího nařízení Rady (EU) 2016/840 ze dne 27. května 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2016, L 141, p. 30), rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/917 ze dne 29. května 2017, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2017, L 139, s. 62), prováděcího nařízení Rady (EU) 2017/907 ze dne 29. května 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2017, L 139, s. 15), prováděcího rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/1245 ze dne 10. července 2017, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2017, L 178, s. 13), prováděcího nařízení Rady (EU) 2017/1241 ze dne 10. července 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2017, L 178, s. 1), rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/774 ze dne 28. května 2018, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce, a návrh podaný na základě článku 268 SFEU a znějící na získání náhrady újmy, kterou údajně žalobce utrpěl na základě rozhodnutí 2017/917 a prováděcího nařízení 2017/907.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  George Haswani ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


title: Věc T-489/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2019 – Windspiel Manufaktur v. EUIPO (Zobrazení polohy uzávěru lahve) „Ochranná známka Evropské unie – Přihláška ochranné známky Evropské unie znázorňující uzávěr lahve – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/52

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. ledna 2019 – Windspiel Manufaktur v. EUIPO (Zobrazení polohy uzávěru lahve)
      (Věc T-489/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška ochranné známky Evropské unie znázorňující uzávěr lahve - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 93/65)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Windspiel Manufaktur GbmH (Daun, Německo) (zástupce: O. Löffel, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: V. Mensing, M. Fischer a D. Walicka, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. června 2017 (věc R 1374/2016-4) týkajícímu se přihlášky k zápisu označení představujícího uzávěr lahve jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Windspiel Manufaktur GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 309, 18.9.2017.


title: Věc T-572/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – UC v. Parlament „Veřejná služba – Úředníci – Povýšení – Povyšování za rok 2015 – Hodnotící zpráva – Udělování bodů za zásluhy – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Zjevně nesprávné posouzení – Odpovědnost – Nemajetková újma“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/53

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – UC v. Parlament
      (Věc T-572/17) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Povyšování za rok 2015 - Hodnotící zpráva - Udělování bodů za zásluhy - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Zjevně nesprávné posouzení - Odpovědnost - Nemajetková újma“)
      (2019/C 93/66)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: UC (zástupkyně: A. Tymen, advokátka)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: J. Steele a J. Van Pottelberge, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 270 SFEU a znějící zaprvé na zrušení hodnotícího posudku žalobce za rok 2015, dále rozhodnutí, kterým se mu za tentýž rok udělují 2 body za zásluhy, a rozhodnutí o zamítnutí jeho stížnosti, a zadruhé na náhradu nemajetkové újmy, která žalobci údajně vznikla.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  UC se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 369, 30.10.2017.


title: Věc T-576/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2019 – Mas Que Vinos Global v. EUIPO – JESA (EL SEÑORITO) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie EL SEÑORITO – Starší národní slovní ochranná známka SEÑORITA – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/53

      Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2019 – Mas Que Vinos Global v. EUIPO – JESA (EL SEÑORITO)
      (Věc T-576/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie EL SEÑORITO - Starší národní slovní ochranná známka SEÑORITA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 93/67)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Mas Que Vinos Global, S.L. (Dosbarrios, Španělsko) (zástupce: M. J. Sanmartín Sanmartín, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Palmero Cabezas, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Jose Estevez, SA (JESA) (Jerez de la Frontera, Španělsko) (zástupce: M. de Justo Bailey, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. června 2017 (věc R 1775/2016-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi JESA a Mas Que Vinos Global.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnosti Mas Que Vinos Global S. L. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 357, 23.10.2017.


title: Věc T-671/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2019 – Turbo-K International v. EUIPO – Turbo K (TURBO K „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie TURBO-K – Starší nezapsané ochranné známky TURBO-K – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Používání označení, které má širší než lokální rozsah, v obchodním styku – Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] – Režim žaloby podle ‚common law‘ týkající se neoprávněného užívání označení (action for passing off) – ‚Goodwill‘“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/54

      Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2019 – Turbo-K International v. EUIPO – Turbo K (TURBO K
      (Věc T-671/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie TURBO-K - Starší nezapsané ochranné známky TURBO-K - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Používání označení, které má širší než lokální rozsah, v obchodním styku - Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] - Režim žaloby podle ‚common law‘ týkající se neoprávněného užívání označení (action for passing off) - ‚Goodwill‘“)
      (2019/C 93/68)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Turbo-K International Ltd (Birmingham, Spojené království) (zástupci: A. Norris a A. Muir Wood, barristers)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. O’Neill, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Turbo-K Ltd (Winchester, Spojené království) (zástupci: O. van Haperen, advokát, a T. St Quintin, barrister, a E. Morris, solicitor)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. července 2017 (věc R 2135/2016-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Turbo-K a Turbo-K International.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Vedlejší žaloba se zamítá jako nepřípustná.

                  3.

                  Společnosti Turbo-K International Ltd a Turbo-K Ltd ponesou každá vlastní náklady řízení a každá nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 424, 11.12.2017.


title: Věc T-761/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – UR v. Komise „Veřejná služba – Otevřené výběrové řízení – Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/322/16 na pozici administrátorů v oblasti auditu (AD 5/AD 7) – Podmínky přijetí – Požadovaný diplom – Nezapsání na seznam úspěšných uchazečů – Povinnost uvést odůvodnění – Zjevně nesprávné posouzení – Článek 27 první pododstavec služebního řádu“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/55

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – UR v. Komise
      (Věc T-761/17) (1)

      („Veřejná služba - Otevřené výběrové řízení - Oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/322/16 na pozici administrátorů v oblasti auditu (AD 5/AD 7) - Podmínky přijetí - Požadovaný diplom - Nezapsání na seznam úspěšných uchazečů - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Článek 27 první pododstavec služebního řádu“)
      (2019/C 93/69)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: UR (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Mihaylova a B. Mongin, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí výběrové komise ve výběrovém řízení EPSO/AD/322/16 ze dne 11. srpna 2017 nezapsat, po opětném posouzení, jméno žalobce na seznam úspěšných kandidátů tohoto výběrového řízení

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  UR se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 32, 29. ledna 2018.


title: Věc T-801/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – Dermatest v. EUIPO (ORIGINAL excellent dermatest 3-star-guarantee.de) „Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ORIGINAL excellent dermatest 3-star-guarantee.de – Absolutní důvody pro zamítnutí – Popisný charakter – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním – Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/55

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – Dermatest v. EUIPO (ORIGINAL excellent dermatest 3-star-guarantee.de)
      (Věc T-801/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ORIGINAL excellent dermatest 3-star-guarantee.de - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 93/70)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH (Münster, Německo) (zástupci: J. Bühling a D. Graetsch, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Hanf a D. Walicka, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. září 2017 (věc R 524/2017-4), týkajícímu se přihlášky k zápisu obrazového označení ORIGINAL excellent dermatest 3-star-guarantee.de jako ochranné známky Evropské unie

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnosti Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Köperpflegemitteln mbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 42, 5.2.2018.


title: Věc T-802/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – Dermatest v. EUIPO (ORIGINAL excellent dermatest 5-star-guarantee.de CLINICALLY TESTED) „Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ORIGINAL excellent dermatest 5-star-guarantee.de CLINICALLY TESTED – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Popisný charakter – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním – Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/56

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – Dermatest v. EUIPO (ORIGINAL excellent dermatest 5-star-guarantee.de CLINICALLY TESTED)
      (Věc T-802/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ORIGINAL excellent dermatest 5-star-guarantee.de CLINICALLY TESTED - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 93/71)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH (Münster, Německo) (zástupci: J. Bühling a D. Graetsch, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Hanf a D. Walicka, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. září 2017 (věc R 525/2017-4) týkajícímu se přihlášky obrazového označení ORIGINAL excellent dermatest 5-star-guarantee.de CLINICALLY TESTED jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Köperpflegemitteln mbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 42, 5. 2. 2018.


title: Věc T-803/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – Dermatest v. EUIPO (ORIGINAL excellent dermatest) „Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ORIGINAL excellent dermatest – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Popisný charakter – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním – Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/57

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – Dermatest v. EUIPO (ORIGINAL excellent dermatest)
      (Věc T-803/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ORIGINAL excellent dermatest - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 93/72)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH (Münster, Německo) (zástupci: J. Bühling a D. Graetsch, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Hanf a D. Walicka, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. září 2017 (věc R 526/2017-4) týkajícímu se přihlášky obrazového označení ORIGINAL excellent dermatest jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Köperpflegemitteln mbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 42, 5. 2. 2018.