title: Věc T-304/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 31. května 2013 van der Aatem a dalšími proti rozsudku vydanému dne 21. března 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-111/11, van der Aat a další v. Komise

text:
               24.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/9

         Kasační opravný prostředek podaný dne 31. května 2013 van der Aatem a dalšími proti rozsudku vydanému dne 21. března 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-111/11, van der Aat a další v. Komise
   (Věc T-304/13 P)
   2013/C 245/13
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé): Chris van der Aat (Besozzo, Itálie), Kamel Abbas (Besozzo), Roberto Accorsi (Ispra, Itálie), Fredric Achard (Masciago Primo, Itálie), Tuomas Aitasalo (Travedona Monate, Itálie), Robert Alabrese (Cuvio, Itálie), Daniel Albrecht (Comabbio, Itálie), Stefano Alessandrini (Cittiglio, Itálie), Marlene Alvarez Alvarez (Besozzo), Salvatore Amato (Lavagna, Itálie), Angiola Amore (Angera, Itálie), Giuseppe Amoruso (Besozzo), Michel Amsellem (Sangiano, Itálie), Fivos Andritsos (Gavirate, Itálie), Alessandro Annoni (Laveno, Itálie), Massimo Anselmi (Sesto Calende, Itálie), Carlo Antoniotti (Orino, Itálie), Aldo Ardia (Besozzo), Fernando Arroja (Varese, Itálie), Karin Aschberger (Ranco, Itálie), Andreas Aschberger (Ranco), Heikki Aulamo (Besozzo), Davide Auteri (Varese), Roberto Babich (Gavirate), Valentino Bada (Ispra), Vagn Bak-Mikkelsen (Angera), Simone Bano (Mornago, Itálie), Joaquin Baraibar (Ispra), Vittorio Barale (Vercelli, Itálie), Stefano Baranzini (Angera), Thomas Barbas (Varese), Caterina Barbera (Laveno), Marco Barbero (Verbania, Itálie), Paulo Barbosa (Ispra), Elena Bardelli (Monvalle, Itálie), Renzo Bardelli (Besozzo), Jose Ignacio Barredo Cano (Ispra), Marco Basso (Varano Borghi, Itálie), Maurizio Bavetta (Cadrezzate, Itálie), Claudio Belis (Ispra), Carlo Bellora (Milán, Itálie), Alan Belward (Cittiglio), Zita Bemova (Taino, Itálie), Enrico Ben (Varese), Jose Bento Valente (Varese), Claudio Bergonzi (Angera), Walter Bertato (Taino), Paolo Bertoldi (Varese), Luciana Bervoets Rossini (Angera), Emanuela Besozzi Pedroncin (Taino), Rene Beuchle (Ispra), Massimo Bianchi (Marnate, Itálie), Pierangelo Biavaschi (Brebbia, Itálie), Giovanni Bidoglio (Somma Lombardo, Itálie), James William Bishop (Taino), Herve Blanchard (Ispra), Ornella Blo (Casciago, Itálie), Fabio Bocci (San Giuliano Terme, Itálie), Giuseppe Bof (Ispra), Ottavio Bolchini (Varese), Silvia Bombardone (Verbania), Renato Bonaldo (Ispra), Fabrizio Bonato (Ispra), Laura Bonfini (Sesto Calende), Chiara Boni (Porto Valtravaglia, Itálie), Isabelle Borgotti (Ispra), Gilles Bories (Masciago Primo), Ann-Charlotte Boström (Cadrezzate), Pernille Brandt (Besozzo), Olivier Breas (Ranco), Norbert Brinkhof (Besozzo), Norbert Brinkhoff-Button (Ranco), Marco Broglia (Cernusco sul Naviglio, Itálie), Davide Brunella (Varese), Bruno Brunori (Besozzo), Roberto Brunotti (Ispra), Philippe Buchet (Biandronno, Itálie), Barbara Bulgarelli (Taino), Armin Burger (Brebbia), Janice Cake (Malgesso, Itálie), Philip Cake (Malgesso), Francesco Calcerano (Brebbia), Erika Caldarozzi (Laveno Mombello, Itálie), Maria Paula Caldeira Guimaraes (Luvinate, Itálie), Luisa Calì (Ispra), Luigi Calzolai (Gavirate), Cecilia Campo (Brebbia), Jose Cancelinha (Varese), Daniela Cancellieri (Besozzo), Pierluigi Canevari (Brebbia), Elisabetta Canuti (Caravate, Itálie), Natale Cao (Ispra), Valerio Capelli (Angera), Philippe Caperan (Ranco), Guiseppina Carabellò (Varese), Manuela Carcano (Besozzo), Giancarlo Carnielli (Gavirate), Massimo Carriero (Ranco), Eda Carriero (Cadrezzate), Folco Casadei (Barasso, Itálie), Juan Casado Poblador (Varano Borghi), Silvia Casati (Angera), Anna Casè (Angera), Roberto Cattalini (Cadrezzate), Fabrizia Cavalli (Angera), Mauro Caviglia (Sesto Calende), Mario Centurelli (Travedona Monate), Alessandra Cerutti (Laveno Mombello), Jean-Marc Chareau (Monvalle), Diana Charels (Cocquio Trevisago, Itálie), Fiorella Chennaux (Ranco), Michael Cherlet (Leggiuno, Itálie), Frans M. Christensen (Taino), Laura Ciafre’ (Monvalle), Ewa Ciesielska (Ispra), Francis Clement (Leggiuno), Sandra Coecke (Varese), Giacomo Cojazzi (Ispra), Angelo Collotta (Ispra), Ambrogio Colombo (Lonate Pozzolo, Itálie), Rinaldo Colombo (Angera, Itálie), Michele Conti (Angera), Valeria Contini (Cadrezzate), Maida Contini (Leggiuno), Stephane Cordeil (Besozzo), Johannes Bonefatius Comelissen (Cerro di Laveno, Itálie), Raffaella Corvi (Varese), Loredana Costantini-Barresi (Besozzo), Philip Costeloe (Varese), Giulio Cotogno (Rovellasca, Itálie), Constantin Coutsomitros (Ranco), Raymond Crandon (Monvalle), Marino Crivelli (Gavirate), Yves Robert Crutzen, (Ranco), Una Cullinan (Malgesso), Leopoldo Da Silva Pestana (Ispra), Felice DaI Bosco (Leggiuno), Carla DaI Molin D’Alessio (Orino), Francesco D’Alberti (Brebbia), Gianfranco De Grandi (Ispra), Johannes De Lange (Bardello, Itálie), Arie De Roo (Besozzo), Gaetano De Vita (Ispra), Gerhard De Vries (Ispra), Luc Dechamp (Monvalle), Massimo Della Rossa (Besozzo), Alessandro Dell’Acqua (Carnago, Itálie), Franciscus Dentener (Caravate), Marc Detry (Brebbia), Claudio Devisoni (Ispra), Wim Devos (Castelveccana, Itálie), Lorenzo Di Cesare (Monvalle), Fabiana Di Fabio (Cocquio Trevisago), Michele Di Franco (Palermo, Itálie), Pietro Di Maggio (Ispra), Luisa Diez (Ispra), Hendrik Doerner (Varese), Soledad Dominguez (Travedona Monate), Tijmen Doppenberg (Besozzo), Fernando Manuel Dos Santos Marques (Ispra), Kevin Douglas (Brebbia), Pascal Dransart (Ispra), Ioannis Drossinos (Azzio, Itálie), Jean-Noël Druon (Cadrezzate), Matthew Duane (Angera), Gregoire Dubois (Angera), Janja Dugar (Leggiuno), Thierry Dujardin (Osmate, Itálie), Ewan Duncan Dunlop, Vergiate (Itálie), Torbjon Dyngeland (Malgesso), Zdzislav Dzbikowicz (Taino), Alexander Nicolaas Ebbeling (Monvalle), Patrizia Ebbeling Cerreoni (Monvalle), Andrée Ebser (Porto Valtravaglia), Robert Edwards (Ispra), Adriaan Eeckels (Bardello), Daniele Ehrlich (Malborghetto, Itálie), Filippo Elio (Gavirate), Federico Ereno (Osmate), Josè Esteves (Varese), Luciano Fabbri (Pioltello, Itálie), Natale Faedda (Ispra), Henrique Fattori (Gavirate), Carlo Ferigato (Baveno, Itálie), Fernando Fernandez Espinosa (Ispra), Manuel Ferreira (Laveno Mombello), Michael Field (Besozzo), Jorge Manuel Figueiredo Morgado (Varese), Roberto Fioravazzi (Ispra), Luca Fiore (Varese), Gianluca Fiore (Varese), Christian Folco (Ranco), Claudio Fontanella (Besozzo), Vittorio Forcina (Ranco), Marie-Christine Forment (Bregano, Itálie), Fausto Forni (Brebbia), Marina Forte, (Varese), Patrizia Forti (Malgesso), Susanne Fortunato (Besozzo), Romuald Franielczyk (Ispra), Alberto Franzetti (Taino), Fabio Fratino (Besozzo), Marco Luca Frattini (Varese), Santino Frison (Taino), Claudia Fuccillova (Bregano), Karen Fullerton (Sangiano), Salvatore Furfaro (Taino), Alberto Fusari (Malgesso), Nathalie Galfre’ Dumont (Varese), Roberto Galleano (Besozzo), Francisco Javier Gallego Pinilla (Laveno-Mombello, Itálie), Ana Gallego Romero (Barasso), Paola Galmarini (Tradate, Itálie), Stefano Galmarini (Porto Valtravaglia), Marco Galparoli (Tradate), Anabela Galvao Saraiva (Ranco), Gino Gangale (Caravate), Maurizio Garbin (Comignago, Itálie), Garcia Luis Garcia Centeno (Ispra), Teofilo Garcia Domingo (Varese), Maurizio Gastaldello (Casciago), Simone Gatti (Milan), Bernd Manfred Gawlik (Sarrebruck, Německo), Marco Gemelli (Massino Visconti, Itálie), Cristina Gemo (Varese), Tommaso Genovese (Cocquio Trevisago), Michel Gerboles (Gavirate), Stefania Gerli (Comerio, Itálie), Eugenio Gervasini (Varese), Alessia Ghezzi (Varese), Michela Ghiani (Laveno M., Itálie), Georgios Giannopoulos (Taino), Peter Neil Gibson (Ispra), Sabrina Gioria (Veruno, Itálie), Raimondo Giuliani (Bologne, Itálie), Davide Giussani (Leggiuno), Marusca Gnecchi (Gavirate), Joao Gonçalves (Orino), Eddy Gorts (Varese), Caterina Gozzi (Ranco), Jean-Marie Gregoire (Besozzo), Claudius Griesinger (Orino), Carsten Gruenig (Leggiuno), Claude Guillou (Ispra), Jean-Philippe Guisset (Comerio), Laurence Guy-Mikkelsen (Angera), Maria Elizabeth Halder (Besozzo), Stamatia Halkia (Varese), George Ranke (Ranco), Philippe Hannaert (Cittiglio), Isabelle Hariga (Brebbia), Carina Henriksson (Vernazza, Itálie), Pierette Henuset Chambefort (Besozzo), Francisco Javier Hervas de Diego (Ispra), Michel Hick (Besozzo), Jens Liengaard Hjorth (Laveno Mombello), Eddo J. Hoekstra (Leggiuno), Johann Hofberr (Laveno Mombello), Marc Charles Hohenadel (Azzate, Itálie), Uwe Holzwarth (Taino), Wijbe Horstmann (Ispra), Tania Huber (Cadrezzate), Philippe Hubert (Besozzo), Bogdan Ionescu (Reno di Leggiuno), Henrique Jaecques (Ranco), Kathleen James (Angera), Annett Janunsch Roi (Laveno Mombello), Dominique Jassogne (Angera), Niels Roland Jensen (Ispra), Francesco Joudioux (Varese), Ilmo Kalkas (Cadrezzate), Kristina Kalkas (Cadrezzate), Ioannis Kannellopoulos (Besozzo), Simon Kay (Besozzo), Robert Kenny (Cittiglio), Hervè Kerdiles (Monvalle), Raoul Kiefer (Varese), Françoise Kievits (Luvinate), Agnieszka Kinsner Ovaskainen (Travedona Monate), Manfred Kohl (Cadrezzate), Jan Kozempel (Uherský Brod, Česká republika), Elisabeth Krausmann (Angera), Pascal Kupper (Brebbia), Jurgita Kurganiene (Ispra), Donato Lacerenza (Ternate, Itálie), Salvatore Laganga (Ispra), Friedrich Lagler (Besozzo), Izabella Lahodynsky (Leggiuno), Gaston Francisco Lanappe (Varese), Ingrid Langezaal (Orino), Eric Yann Lazarus (Ispra), Peter Lazzari (Laveno Mombello), Philippe Le Lijour (Leggiuno), Bernadette Legros (Taino), Massimo L’Episcopo (Ispra), Dominique Leriche (Laveno Mombello), Dominique Lesueur (Varese), An Lievens (Brebbia), Amin Lievens (Angera), Jacobus Ligthart (Luino, Itálie), Jens Patrick Linge (Gavirate), Giovanni Locoro (Lonate Ceppino, Itálie), Per Andreas Loekkemyhr (Brebbia), Giovanna Lombardo (Besozzo), Robert Loos (Laveno Mombello), Maciej Lopatka (Angera), Francisco Lopes (Brebbia), Manuel Lozano (Sesto Calende), Luigi Lunardi Bizzarri (Bregano), Shirley Lutz (Ispra), Egidio Macavero (Ispra), Giovanni Macchi (Gavirate), Girolamo Maddi (Laveno Mombello), Carmela Maddi Brunoni (Malgesso), Georges Magonette (Besozzo), Vincent Mahieu (Brusel, Belgie), Giuseppe Angelo Mainardi (Brovello Carpugnino, Itálie), Sergio Mainetti (Ispra), Francesca Malgaroli (Paruzzaro, Itálie), Rosemarie Marabelli (Gavirate), Barbara Marchetti (Brenta, Itálie), Giulio Mariani (Ispra), Alessandro Marotta (Varese), Sebastiao Martins Dos Santos (Cittiglio), Osvaldo Mattana (Lavena Ponte Tresa, Itálie), Philippe Mayaux (Laveno, Itálie), Matteo Mazzuccato (Legnano, Itálie), Wolfgang Mehl (Angera), Frederic Melin (Taino), Katia Menegon (Montebelluna, Itálie), Giovanni Mercurio (Varese), Eva Merglova (Laveno Mombello), Giuseppe Merlo (Cerretto Langhe, Itálie), Fabio Micale (Ispra), Roberto Miglini (Monvalle), Anne Milcamps (Gavirate), Pascal Millan (Varese), Michel Millot (Orino), G. Franco Minchillo (Varese), Apollonia Miola (Varese), Silvana Mistri (Brebbia), Javier Molina Ruiz (Osmate), Umberto Montaretto Marullo (Castel Rozzone, Itálie), François Montigny (Barasso), Giuseppe Morelli (Besozzo), Sergio Mota (Ispra), Paolo Mozzaglia (Ranco), Friedrich Muehlbauer (Varese), Harald Muellejans (Induno Olona, Itálie), Sharon Munn (Besozzo), Rino Tiziano Nangeroni (Malgesso), Luciano Nannucci (Ranco), Vito Nardo (Angera), Fabrizio Natale (Gavirate), Paul Nauwelaers (Casciago), Remedios Navas Castro (Cocquio Trevisago), Paolo Negro (Sesto Calende), Francesca Neviani (Varese), Nicholas Charles Nicholson (Laveno Mombello), Birgit Nickel (Monvalle), George Nicol (Cuvio), Tonny Nielsson (Taino), Hans Nieman (Brebbia), Ole Norager (Laveno Mombello), Jean-Pierre Nordvik (Cocquio Trevisago), Francesco Noseda (Leggiuno), Gianni Novello (Cominago, Itálie), Leo Nykjaer (Laveno Mombello), Franco Oliveri (Janov, Itálie), Marco Ooms (Sesto Calende), Marie Oskarsson (Leggiuno), Juha Ovaskainen (Travedona Monate), Ramona Pagnottaro (Parma, Itálie), Rita Paiola (Ranco), Sazan Pakalin (Varese), Panagiotis Panagos (Monvalle), Arrigo Panizza (Brebbia), Antonio Pannunzio (Besozzo), Rana Pant (Leggiuno), Bruno Paracchini (Ispra), Sergio Paris (Azzio), Alberto Paris (Taino), Rosanna Passarella (Laveno Mombello), Marco Pastori (Brugherio, Itálie), Alexandre Patak Dennstedt (Sangiano), Valerio Pedroni (Besozzo), Paolo Peerani (Caravate), Pierre Pegon (Varese), Paolo Pellegrini (Ghiffa, Itálie), Grazia Pellegrini (Brebbia), Rogerio Peralta (Gavirate), Domenico Perrotta (Malnate, Itálie), Ugo Pesee (Cadrezzate), Georg Peter (Castelletto Ticino, Itálie), Paola Piccinini (Turin), Fabio Pieri (Vasanello, Itálie), Ronald Piers de Raveshoot (Leggiuno), Tiziano Pinato (Besozzo), Gregor Pinski (Castelletto Ticino), Giuliano Pirelli (Lecce, Itálie), Antonio Piscia (Cadrezzate), Paolo Pizziol (Varese), Maria Carmen Pombo Lopez (Casciago), Wietse Post (Taino), Jesus Felix Pozuelo Moreno (Varese), Marsia Pozzato (Sesto Calende), Steven Price (Taino), Pilar Prieto Peraita (Angera), Gioacchino Puccia (Besozzo) Michel Quicheron (Angera), Maria-Antonella Rafaele (Bregano), Alessandra Ravagli (Varese), Diana Rembges (Travedona Monate), Graziano Renaldi (Porto Ceresio, Itálie), Fabiano Reniero (Taino), Patrice Richir (Leggiuno), Alessandra Rigamonti (Arcisate, Itálie), Maurizio Ristori (Comerio), Luca Riva (Besozzo), Paolo Roggeri (Travedona Monate), Francesco Rossi (Veruno), François Rossi (Cittiglio), Carlo Rovei (Leggiuno), Mauro Roveri (Taino), Espedito Ruotolo (Ispra), Pasquale Salvatore (Angera), Francesco Salvi (Angera), Ilario Santangelo (Osmate), Juan Jose Sanz Ortega (Besozzo), Juan Ignacio Saracho (Ranco), Gianpio Sartorio (Cadrezzate), Antonio Scanga (Dumenza, Itálie), Rita Scardigli (Ispra), Stefan Scheer (Caravate), Hans Guenther Schneider (Laveno Mombello), Christiane Schwartz (Varese), Dario Scotto (Varese), Mirco Sculati (Angera), Arcadio Segura Arnau (Ispra), Gianfranco Selvagio (Gallarate, Itálie), Fabrizio Sena (Ispra), Chiara Senaldi (Somma Lombardo), Natalia Serra Francisco (Brebbia), René Seynaeve (Besozzo), David Shaw (Cittiglio), Christos Siaterlis (Taino), Gilles Siccardi (Ispra), Anna Maria Silvano (Casciago), Federica Simonelli (Besozzo), Maria Carmen Simonetta (Sesto Calende), Susanna Simonetta (Sesto Calende), Philippe Simons (Sesto Calende), Helle Skejo (Orino), Birgit Sokull-Kluettgen (Ranco), Piero Soldo (Cadrezzate), Pere Soler Legresa (Besozzo), George Solomos (Barasso), Michel Sondag (Ispra), Sandra Sottocorno (Ispra), Peter Spruyt (Castelveccana), Valeria Staltari (Laveno Mombello), Hermann Stamm (Castelveccana), Hans Jürgen Stibig (Fribourg, Německo), Nikolaos Stilianakis (Varese), Adolf Stips (Besozzo), Elena Stringa (Besozzo), Peter Strobl (Besozzo), Marinus Stroosnijder (Cittiglio), Marco Stuani (Cadrezzate), Luc Suetens (Leggiuno), Ewelina Sujka (Varese), Carmen Helena Suleau (Monvalle), Fabio Tamborini (Sesto Calende), Cristina Tarabugi (Cadrezzate), Pietro Tarateo (Comabbio), Vittorio Tarditi (Galliate Lombardo, Itálie), G. Piero Tartaglia (Varese), Adrien Taruffi (Leggiuno), Fabio Taucer (Milán), Simona Tavazzi (Ispra), Nigel Georg Taylor (Varese), Roberto Tedeschi (Gavirate), Pierluigi Tenuta (Cadrezzate), An Thijs (Bardello), Mary Claude Thiriat (Ispra), Lionel Thoquer (Leggiuno), Philippe Thunis (Besozzo), Friedemann Timm (Castelveccana), Paolo Timossi (Arquata Scrivia, Itálie), Daniel Tirelli (Taino), Salvatore Tirendi (Travedona Monate), Charles Edouard Tixier (Ranco), Daniela Toccafondi (Ispra), Andrea Tognoli (Varese), Pilade Tonini (Ispra), Katalin Toth (Cittiglio), Jutta Triebe (Varano Borghi), Georgios Tzamalis (Athény, Řecko), Enrico Vaccarezza (Mercallo, Itálie), Ioannis Vakalis (Luvinate), Nadia Valentini (Varese), Angelo Valli (Biandronno), Massimo Valsesia (Paruzzaro), Geertruida Van Os (Varese), Diederik Van Regenmortel (Leggiuno), Serge Vanacker (Besozzo), Sabrina Vanelli (Vergiate), Ludo Vanvolsem (Halle, Belgie), Antonio Vargiu (Cagliari, Itálie), Roberto Vasselli (Varese), Patricia Vedovatto (Besozzo), Stefano Venanzi (Bologne), Stefano Venturini (Brenta), Jean Verdebout (Ixelles, Belgie), Cristina Versino (Varese), Ana Lisa Vetere Arellano (Taino), Christina Vlassis (Taino), Vincenzo Vocino (Varese), Jürgen Vogt (Brebbia), Massimiliano Voinich (Besozzo), David Walker (Ranco), Uwe Weng (Besozzo), Helmuth Willers (Besozzo), Ulrike Winter (Ispra), Clemens Wittwehr (Laveno Mombello), Jan Wollgast (Travedona Monate), Maureen Wood (Cuveglio, Itálie), Nikolaos Zampoukas (Sesto Calende), Marco Zanni (Sovere, Itálie), Giuseppe Zibordi (Gavirate), Carlo Zonca (Arona, Itálie), Salvatore Zoppeddu (Sangiano), Antonio Zorzan (Leggiuno) a Valerie Zuang (Casciago) (zástupci: S. Orlandi, D. Abreu Caldas a J.-N. Louis, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise a Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Navrhovatelé navrhují, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že

               —

               rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 21. března 2013, Chris Van der Aat a další v. Evropská komise (věc F-111/11), se zrušuje;

               —

               sám ve věci rozhodl tak, že

               —

               článek 1 přílohy XI služebního řádu a metodická příručka uvedená v příloze I nařízení (ES) č. 1445/2007 ze dne 11. prosince 2007 jsou protiprávní;

               —

               článek 3 nařízení Rady (EU) č. 1239/2010 ze dne 20. prosince 2010, které stanoví opravný koeficient pro výpočet odměn zaměstnanců přidělených do Varese ve výši 92,3, je protiprávní;

               —

               rozhodnutí o vyhotovení výplatních pásek navrhovatelů podle opravného koeficientu platného v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1239/2010 ze dne 20. prosince 2010 pro město Varese ode dne 1. července 2010 se zrušují;

               —

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládají navrhovatelé následující důvody kasačního opravného prostředku.

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že SVS se při zkoumání žalobního důvodu vycházejícího z porušení povinnosti uvést odůvodnění dopustil nesprávného právního posouzení, neboť rozhodl, že Komise se mohla omezit na odkaz na nařízení č. 1239/2010 (1), aby odůvodnila rozhodnutí použít opravný koeficient snížený o 4,8 procentních bodů na 92,3 % pro výpočet odměny navrhovatelů přidělených do Varese, přestože Komise měla rozhodující úlohu při stanovení opravných koeficientů, jelikož posuzovala statistické údaje a metodu použitou pro stanovení těchto koeficientů. Komise tak pouze neuplatnila akt s obecnou působností bez toho, aby vykonala posuzovací pravomoc (body 27 a 28 napadeného rozsudku).

               2)

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že SVS se při zkoumání žalobního důvodu vycházejícího z porušení práva na přístup k dokumentům dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že Komise nebyla povinna sdělit informace požadované zástupci zaměstnanců, členy „technické skupiny odměňování“ (TSO), poté navrhovateli, v odpověď na jejich žádost. Navrhovatelé kromě toho tvrdí, že:

                           —

                           SVS tím mimo jiné nezohlednil povahu sporných aktů, komplexní postup stanovení opravných koeficientů, jenž odůvodňuje vytvoření TSO, samotnou existenci této TSO a předmět postupu před zahájením soudního řízení;

                           —

                           postup doporučený SVS, v jehož důsledku by dotyčné osoby musely podat žádost o přístup k dokumentům mimo TSO a uplatnit opravné prostředky, které jsou jim vlastní, by byl v rozporu s právem na účinný procesní prostředek, a to s ohledem na lhůtu, ve které by bylo možné získat přístup k dokumentům, a vzhledem k tomu, že pro stovky osobně dotčených zaměstnanců by bylo obtížné provádět analýzu technických údajů;

                           —

                           tento postoj je kromě toho v rozporu s „užitečným účinkem“ založení TSO a s povahou lex specialis opravných prostředků uvedených ve služebním řádu k napadení opravného koeficientu použitelného na odměnu.

               3)

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že SVS se při zkoumání žalobního důvodu vycházejícího ze zjevně nesprávného posouzení dopustil nesprávného právního posouzení:

                           —

                           když rozhodl, že rozdíl mezi životními náklady v Bruselu a životními náklady ve Varese na jedné straně a snížení opravného koeficientu pro Varese stanoveného nařízením č. 1239/2010 na straně druhé nepostačují k učinění závěru, že došlo ke zjevně nesprávnému posouzení, a

                           —

                           když požadoval, aby navrhovatelé poskytli údaje tak relevantní a přesné jako údaje, které má k dispozici pouze Komise, přestože judikatura vyžaduje pouze předložení souboru „nepřímých důkazů“, které jsou dostatečně průkazné k přenesení důkazního břemene a k vyvrácení domněnky legality sporného koeficientu.

      (1)  Nařízení Rady (EU) č. 1239/2010 ze dne 20. prosince 2010, kterým se s účinkem ode dne 1. července 2010 upravují odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie a opravné koeficienty použitelné na tyto odměny a důchody.


title: Věc T-387/14: Žaloba podaná dne 2. června 2014 – salesforce.com v. OHIM (MARKETINGCLOUD)

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/39

         Žaloba podaná dne 2. června 2014 – salesforce.com v. OHIM (MARKETINGCLOUD)
   (Věc T-387/14)
   2014/C 261/64
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: salesforce.com, Inc. (San Francisco, Spojené státy) (zástupce: A. Nordemann, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. března 2014 vydané ve věci R 1852/2013-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „MARKETINGCLOUD“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 41 a 45 – přihláška ochranné známky Společenství č. 10979359

      Rozhodnutí průzkumového referenta: rozhodnutí, podle něhož ochrannou známku nelze zapsat

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-398/14: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 28. ledna 2016 – Evropská komise v. Portugalská republika „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 91/271/EHS — Čištění městských odpadních vod — Článek 4 — Sekundární nebo jiné rovnocenné čištění — Příloha I B a D“

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/6

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 28. ledna 2016 – Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-398/14) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 91/271/EHS - Čištění městských odpadních vod - Článek 4 - Sekundární nebo jiné rovnocenné čištění - Příloha I B a D“)
   (2016/C 106/07)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Guerra e Andrade a E. Manhaeve, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, J. Reis Silva a J. Brito e Silva, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Portugalská republika tím, že v aglomeracích Alvalade, Odemira, Pereira do Campo, Vila Verde (PTAGL 420), Mação, Pontével, Castro Daire, Arraiolos, Ferreira do Alentejo, Vidigueira, Alcácer do Sal, Amareleja, Monchique, Montemor-o-Novo, Grândola, Estremoz, Maceira, Portel, Viana do Alentejo, Cinfães, Ponte de Reguengo, Canas de Senhorim, Repeses, Vila Viçosa, Santa Comba Dão, Tolosa, Loriga, Cercal, Vale de Santarém, Castro Verde, Almodôvar, Amares/Ferreiras, Mogadouro, Melides, Vila Verde (PTAGL 421), Serpa, Vendas Novas, Vila de Prado, Nelas, Vila Nova de São Bento, Santiago do Cacém, Alter do Chão, Tábua a Mangualde nezajistila odpovídající úroveň čištění vod vypouštěných z čistíren městských odpadních vod, jež by vyhovovala příslušným požadavkům stanoveným v příloze I B směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 ze dne 22. října 2008, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 4 uvedené směrnice.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 380, 27.10.2014.


title: Věc C-255/05: Žaloba podaná dne 16. června 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/12

         Žaloba podaná dne 16. června 2005 Komisí Evropských společenství proti Italské republice
   (Věc C-255/05)
   (2005/C 205/22)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 16. června 2005 žaloba směřující proti Italské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou M. Konstantinidisem, jako zmocněncem, ve spolupráci s F. Louisem a A. Capobiancou, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Italská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 85/337/EHS (1) ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Rady 97/11/ES (2) ze dne 3. března 1997, a čl. 12 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/76/ES (3) ze dne 4. prosince 2000 o spalování odpadů,

                           —

                           tím, že nepodřídila, ještě před vydáním povolení o výstavbě, záměr třetí trasy spalovacího zařízení ASM Brescia, který je zařízením uvedeným v příloze 1 pozměněné směrnice 85/337/EHS, posouzení vlivu na životní prostředí v souladu s články 5 a 10 pozměněné směrnice 85/337/EHS, a

                           —

                           tím, že nezpřístupnila veřejnosti na jednom nebo více místech, k nimž má veřejnost přístup, na dobu přiměřenou pro zajištění, aby veřejnost mohla vyjádřit své stanovisko ještě před rozhodnutím příslušného orgánu, žádost o povolení k provozu třetí trasy spalovacího zařízení ve městě Brescia, a tím, že nezpřístupnila veřejnosti rozhodnutí ani kopii povolení;

               —

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Společnost ASM Brescia SpA spravuje spalovací zařízení, které má dvě trasy a pro které bylo vydáno povolení v roce 1993. Před rokem 2003 však ASM Brescia SpA uskutečnila výstavbu „třetí trasy“ spalovacího zařízení.
   Třetí trasa spalovacího zařízení ve městě Brescia je klasifikována jako zařízení, které provádí operace recyklace ve smyslu R1 přílohy IIB směrnice 75/442/EHS a má kapacitu vyšší než 100 tun za den. Z tohoto důvodu měla podléhat řízení o posouzení vlivu na životní prostředí (dále jen „PVŽP“) ve smyslu pozměněné směrnice 85/337/EHS.
   Záměr výstavby třetí trasy však nikdy nebyl, a to italské orgány potvrdily, předmětem jak řízení o PVŽP, tak ani zvláštního přezkoumání (ověření podléhání PVŽP). Italská právní úprava totiž nestanoví obecné podléhání PVŽP pro zařízení pro zpracovávání odpadů v souladu se směrnicí 85/337/EHS, avšak obsahuje rozsáhlé výjimky, které značně zužují oblast působnosti uvedené směrnice.
   Komise tvrdí, že vyloučení zařízení, které provádí operace recyklace, z řízení o PVŽP nemá žádný základ v právní úpravě Společenství, a to tedy představuje jasné porušení předpisů.
   S odkazem na článek 12 směrnice 2000/76/ES Komise italským orgánům vytýká, že nezajistily zveřejnění žádosti o povolení k provozu třetí trasy a příslušného povolení v souladu s uvedeným článkem.

      (1)  Úř. věst. L 175, 5.7.1985, s. 40.

      (2)  Úř. věst. L 73, 3.3.1997, s. 5.

      (3)  Úř. věst. L 332, 28.12.2000, s. 91.


title: Věc C-448/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 31. srpna 2011 , SNIA SpA proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 16. června 2011 ve věci T-194/06, SNIA v. Komise

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/29

         Kasační opravný prostředek podaný dne 31. srpna 2011, SNIA SpA proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 16. června 2011 ve věci T-194/06, SNIA v. Komise
   (Věc C-448/11 P)
   2011/C 311/47
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: SNIA SpA (zástupci: A. Santa Maria, C. Biscaretti di Ruffia a E. Gambaro, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek, který zamítl žalobu podanou společností SNIA SpA, a prohlásit tedy za neplatné rozhodnutí Komise ze dne 3. května 2006, K(2006) 1766 v konečném znění, v části, v níž zahrnuje společnost SNIA SpA mezi adresáty rozhodnutí a ukládá jí společně a nerozdílně se společností Caffaro S.r.l. pokutu 1,078 milionů eur;

               —

               případně vrátit věc Tribunálu k novému rozhodnutí v souladu s pokyny a kritérii, které Soudní dvůr poskytne v tomto řízení o kasačním opravném prostředku;

               —

               v každém případě uložit Komisi náhradu nákladů v obou stupních řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Prvním důvodem kasačního opravného prostředku společnost SNIA namítá, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že automaticky usoudil, že společnost SNIA byla odpovědná na základě fúze se společností Caffaro SpA, a že nesprávně použil pravidla upravující odpovědnost ve věcech hospodářské soutěže, zejména s ohledem na kritérium „hospodářské kontinuity“ a na pravidla týkající se důkazního břemene. Podle navrhovatelky Tribunál také věc nesprávně kvalifikoval a zkreslil některé důkazy.
   Druhým důvodem kasačního opravného prostředku společnost SNIA namítá, že napadený rozsudek nedokázal prokázat nesoudržnost mezi sdělením o námitkách a rozhodnutím ohledně fúze společností SNIA a Caffaro SpA. Navrhovatelka se zejména dovolává porušení a nesprávného použití článku 27 nařízení (ES) č. 1/2003 (1) ze strany Tribunálu, porušení jejích práv na obhajobu, nesprávné právní kvalifikace a zkreslení skutečností a důkazů.
   Třetím důvodem kasačního opravného prostředku SNIA namítá nesprávné použití článku 296 SFEU, nesprávné posouzení důkazů a zkreslení jejich obsahu a rozsahu a porušení práv na obhajobu. Konkrétně navrhovatelka kritizuje napadený rozsudek v části, v níž určuje nerozdílnou odpovědnost společnosti SNIA. Kromě toho navrhovatelka namítá „zkreslení“ obsahu rozhodnutí a porušení jejích práv na obhajobu, jelikož Tribunál založil její odpovědnost na základě faktorů, k nimž se společnost SNIA neměla příležitost vyjádřit ani v průběhu správního řízení ani v průběhu řízení v prvním stupni.

      (1)  Úř. věst. 2003, L 1 s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205.


               12.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/5

         Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO předložená soudem Hæstiréttur Íslands dne 12. června 2017 ve věci Merck Sharp & Dohme Corp. v. islandský patentový úřad (Einkaleyfastofan)
   (Věc E-5/17)
   (2017/C 341/06)
   Dopisem ze dne 12. června 2017, který podatelna Soudního dvora ESVO obdržela dne 15. června 2017, požádal Nejvyšší soud Islandu (Hæstiréttur Íslands) Soudní dvůr ESVO o poradní stanovisko ve věci Merck Sharp & Dohme Corp. v. islandský patentový úřad (Einkaleyfastofan) v souvislosti s touto otázkou:
   S ohledem na skutečnost, že do Dohody o Evropském hospodářském prostoru nebyly začleněny nařízení (ES) č. 1901/2006 a nařízení (ES) č. 469/2009, může být pro léčivý přípravek vydáno dodatkové ochranné osvědčení podle nařízení (EHS) č. 1768/92, pokud je doba, která uplynula mezi dnem, ke kterému byla podána přihláška základního patentu, a dnem vydání první registrace k uvedení na trh v Evropském hospodářském prostoru kratší než pět let?


title: Spojené věci C-20/15 P a C-21/15 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. prosince 2016 – Evropská komise v. World Duty Free Group SA, dříve Autogrill España SA (C-20/15 P), Banco Santander SA, Santusa Holding SL (C-21/15 P) „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Článek 107 odst. 1 SFEU — Daňový režim — Daň z příjmů právnických osob — Odpočet — Odpis goodwillu plynoucího z toho, že podniky, které jsou daňovými rezidenty ve Španělsku, nabudou alespoň 5 % podíly v podnicích, které jsou daňovými rezidenty mimo tento členský stát — Pojem ‚státní podpora‘ — Podmínka selektivnosti“

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. prosince 2016 – Evropská komise v. World Duty Free Group SA, dříve Autogrill España SA (C-20/15 P), Banco Santander SA, Santusa Holding SL (C-21/15 P)
   (Spojené věci C-20/15 P a C-21/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Článek 107 odst. 1 SFEU - Daňový režim - Daň z příjmů právnických osob - Odpočet - Odpis goodwillu plynoucího z toho, že podniky, které jsou daňovými rezidenty ve Španělsku, nabudou alespoň 5 % podíly v podnicích, které jsou daňovými rezidenty mimo tento členský stát - Pojem ‚státní podpora‘ - Podmínka selektivnosti“)
   (2017/C 053/05)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes a P. Němečková, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: World Duty Free Group SA, dříve Autogrill España, SA (C-20/15 P), Banco Santander SA, Santusa Holding SL (C-21/15 P) (zástupci: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro a R. Calvo Salinero, abogados)

      Vedlejší účastníci podporující odpůrkyně: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a K. Petersen, zmocněnci), Irsko (zástupci: G. Hodge a E. Creedon, zmocněnkyně, ve spolupráci s B. Dohertym, barrister, a A. Goodman, barrister), Španělské království (zástupce: A. Sampol Pucurull, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Rozsudky Tribunálu Evropské unie ze dne 7. listopadu 2014, Autogrill España v. Komise (T-219/10, EU:T:2014:939), a ze dne 7. listopadu 2014, Banco Santander a Santusa v. Komise (T-399/11, EU:T:2014:938), se zrušují.

               2)

               Věci se vracejí Tribunálu Evropské unie.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

               4)

               Spolková republika Německo, Irsko a Španělské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 81, 9. 3. 2015.


title: Věc T-418/12: Usnesení Tribunálu ze dne 19. února 2013 — Beninca v. Komise ( „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Implicitní odepření přístupu — Právní zájem na podání žaloby — Explicitní rozhodnutí přijaté po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/27

         Usnesení Tribunálu ze dne 19. února 2013 — Beninca v. Komise
   (Věc T-418/12) (1)

   (Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Implicitní odepření přístupu - Právní zájem na podání žaloby - Explicitní rozhodnutí přijaté po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2013/C 108/69
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Jürgen Beninca (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupce: C. Zschocke, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupce: F. Clotuche-Divieusart, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení implicitního rozhodnutí Komise ze dne 27. července 2012, kterým byl odepřen přístup k dokumentu.

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není třeba rozhodovat.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Jürgenem Benincou.

      (1)  Úř. věst. C 366, 24.11.2012.


title: Věc T-671/13: Žaloba podaná dne 17. prosince 2013 — PAN Europe a Confédération paysanne v. Komise

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/40

         Žaloba podaná dne 17. prosince 2013 — PAN Europe a Confédération paysanne v. Komise
   (Věc T-671/13)
   2014/C 52/77
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brusel, Belgie) a Syndicat agricole Confédération paysanne (Bagnolet, Francie) (zástupce: B. Kloostra, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 9. října 2013, ve kterém Komise prohlásila za nepřípustnou:

                           —

                           žádost o vnitřní přezkum prováděcího nařízení (EU) č. 485/2013 ze dne 24. května 2013, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 540/2011, pokud jde o podmínky schválení účinných látek klothianidin, thiamethoxam a imidakloprid, a kterým se zakazuje použití a prodej osiva ošetřeného přípravky na ochranu rostlin obsahujícími uvedené účinné látky (Úř. věst. L 139, s. 12),

                           —

                           žádost o vnitrostátní přezkum opomenutí Komise stanovit úplný zákaz klothianidinu, thiamethoxamu a imidaklopridu,

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z toho, že Komise tím, že přijala napadené opatření, porušila čl. 9 odst. 3 Úmluvy Organizace spojených národů o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí ze dne 25. června 1998 (Aarhuská úmluva). Ustanovení uplatňovaná Komisí, článek 10 ve spojení s čl. 2 odst. 1 písm. g) a h) Aarhurského nařízení (1), jsou neslučitelná s čl. 9 odst. 3 Aarhuské úmluvy. Z důvodu protiprávnosti těchto ustanovení Aarhurského nařízení neměla Komise uplatnit kritéria uvedená v napadeném rozhodnutí a měla prohlásit žádosti o vnitřní přezkum za přípustné.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise tím, že přijala napadené opatření, porušila svou povinnost jednat, v co nejširší míře v souladu s úmluvou. Komise měla vykládat článek 10 Aarhurského nařízení, zejména pojmy „správní akt“ a „nečinnost správního orgánu“, uvedené v tomto ustanovení, v souladu s čl. 9 odst. 3 Aarhurské úmluvy a neměla použít protiprávní definice stanovené v čl. 2 odst. 1 písm. g) a h) Aarhurského nařízení. Komise tak porušila článek 10 Aarhurského nařízení a nesplnila svou povinnost jednat v souladu s úmluvou.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. L 264, s. 13).


title: Věc T-4/09: Žaloba podaná dne 5. ledna 2009 – UniCredit v. OHIM – Union Investment Privatfonds (UniCredit)

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/46

         Žaloba podaná dne 5. ledna 2009 – UniCredit v. OHIM – Union Investment Privatfonds (UniCredit)
   (Věc T-4/09)
   (2009/C 55/82)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: UniCredit SpA (Řím, Itálie) (zástupci: G. Floridia, advokát, R. Floridia, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Union Investment Privatfonds GmbH (Frankfurt am Main, Německo)
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 3. listopadu 2008 ve věci R 1449/2006-2, týkající se námitkového řízení č. B699.746.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: UniCredit

      Dotčená ochranná známka Společenství: barevná obrazová ochranná známka „1 (šikmo procházející kruh) UniCredit“ (přihláška č. 2.911.105), směřující k rozlišení výrobků a služeb ve třídách 9,16, 35, 36, 38, 39, 41 a 42.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Union Investment Privatfonds GmbH.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: německé slovní ochranné známky „UniSECTOR“, „UniDynamicFonds“ a „UniGarant“ pro služby ve třídách 35 a 36.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: námitka přijatá pokud jde o služby ve třídě 36.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství. Žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí nezohlednilo ani schopnost vnímání veřejnosti, kterou jsou označené služby určené ani na neexistující nebo slabou rozlišovací způsobilost předpony „Uni“.


title: Věc C-214/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 25. dubna 2014 – trestní řízení proti Giuseppovi Proiovi

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 25. dubna 2014 – trestní řízení proti Giuseppovi Proiovi
   (Věc C-214/14)
   2014/C 292/17
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte suprema di cassazione

      Účastník původního trestního řízení

   Giuseppe Proia

      Předběžné otázky

               1)

               Mají se článek 49 a následující SFEU a článek 56 a následující SFEU, jak jsou vyloženy v rozsudku Soudního dvora Evropské unie ze dne 16. února 2012 ve spojených věcech C-72/10 a C-77/10, vykládat v tom smyslu, že brání zorganizování zadávacího řízení o udělení koncesí platných po kratší dobu, než byly koncese udělované v minulosti, když bylo uvedené zadávací řízení zorganizováno za účelem nápravy důsledků vyplývajících z nezákonného vyloučení určitého počtu subjektů z předchozích zadávacích řízení?

               2)

               Mají se článek 49 a následující SFEU a článek 56 a následující SFEU, jak jsou vyloženy ve výše uvedeném rozsudku Soudního dvora Evropské unie, vykládat v tom smyslu, že brání možnosti, aby byla kratší doba platnosti koncesí udělovaných v zadávacím řízení, než byla doba platnosti koncesí udělovaných v minulosti dostatečně odůvodněná požadavkem stejného uplynutí doby platnosti koncesí?

               3)

               Mají se článek 49 a následující SFEU a článek 56 a následující SFEU, jak jsou vyloženy ve výše uvedeném rozsudku Soudního dvora Evropské unie, vykládat v tom smyslu, že brání ustanovení vyžadujícímu bezplatné postoupení užití hmotného a nehmotného majetku, který tvoří síť provozování a sběru hry, v případě ukončení činnosti z důvodu uplynutí doby platnosti koncese nebo z důvodu rozhodnutí o zániku nebo odnětí?


title: Věc C-584/14: Žaloba podaná dne 18. prosince 2014 – Evropská komise v. Řecká republika

text:
               9.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 81/7

         Žaloba podaná dne 18. prosince 2014 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-584/14)
   (2015/C 081/09)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Patakia a D. Loma-Osorio Lerena)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               prohlásit, že Řecká republika tím, že nepřijala veškerá opatření nezbytná k vyhovění rozsudku, který Soudní dvůr vydal dne 10. září 2008 ve věci C-286/08, Komise v. Řecká republika, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 260 odst. 1 SFEU;

               —

               uložit Řecké republice uhradit Komisi navržené penále 72  864 eur za každý den prodlení s vyhověním rozsudku vydaným ve věci C-286/08, ode dne vydání rozsudku v této věci až do dne plného vyhovění rozsudku ve věci C-286/08;

               —

               uložit Řecké republice uhradit Komisi denní paušální částku 8  096 eur za každý den ode dne vydání rozsudku ve věci C-286/08 až do dne vydání rozsudku v této věci, anebo do dne, kdy bude vyhověno rozsudku ve věci C-286/08, pokud tato skutečnost nastane dříve;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1.

               Ve svém rozsudku vyneseném dne 10. září 2009 ve věci C-286/08, Komise v. Řecká republika, Soudní dvůr rozhodl:

                           „1)

                           Řecká republika tím, že

                                       —

                                       v přiměřené lhůtě nevypracovala ani nepřijala plán pro nakládání s nebezpečnými odpady v souladu s požadavky použitelných právních předpisů Společenství a nevybudovala jednotnou a přiměřenou síť zařízení na odstraňování nebezpečných odpadů s využitím metod, které nejlépe zaručují vysokou úroveň ochrany životního prostředí a lidského zdraví,

                                       —

                                       nepřijala veškerá nezbytná opatření k zajištění souladu nakládání s nebezpečnými odpady s články 4 a 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES (1) ze dne 5. dubna 2006 o odpadech, jakož i s čl. 3 odst. 1, články 6 až 9 a články 13 a 14 směrnice Rady 1999/31/ES (2) ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů,

                                 nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají, zaprvé, z čl. 1 odst. 2 a článku 6 směrnice Rady 91/689/EHS (3) ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech, ve spojení s čl. 5 odst. 1 a 2, jakož i čl. 7 odst. 1 směrnice 2006/12, zadruhé, z čl. 1 odst. 2 směrnice 91/689, ve spojení s ustanoveními článků 4 a 8 směrnice 2006/12, jakož i, zatřetí, z čl. 3 odst. 1, článků 6 až 9 a článků 13 a 14 směrnice 1999/31.

                           2)

                           Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.“

               2.

               Komise zahájila řízení proti Řecké republice s ohledem na provedení výše uvedeného rozsudkem Soudního dvora ve smyslu článku 260 SFEU. Z informací poskytnutých Řeckou republikou a zejména z údajů za rok 2009, jež byly Komisi předloženy v odpovědi ze dne 16. května 2011, plyne, že celková produkce nebezpečných odpadů za rok 2011 dosahuje 1 84  863,50 tun, že historický odpad je v řádu 3 23  452,40 tun a vývozy dosahují 5  147,40 tun. Z výše uvedeného vyplývá, že rozsudku Soudního dvora ve věci С-286/08 nebylo vyhověno více než sedm let po jeho vydání.

               3.

               Komise se tedy obrací na Soudní dvůr podle čl. 260 odst. 2 SFEU, jenž stanoví, že když Komise předkládá věc Soudnímu dvoru, poněvadž členský stát nepřijal nezbytná opatření, která vyplývají z rozsudku Soudního dvora ve lhůtě stanovené Komisí, tak Komise navrhne paušální částku nebo penále, jež je členský stát povinen zaplatit, ve výši, kterou Komise považuje za přiměřenou okolnostem. Konečné rozhodnutí o uložení sankcí podle článku 260 SFEU je věcí Soudního dvora, jenž má v této věci pravomoc k soudnímu přezkumu v plné jurisdikci.

               4.

               Komise tedy podle kritérií, která stanovila ve svém sdělení ze dne 13. prosince 2005 (v aktualizovaném znění ze dne 17. září 2014) ohledně použití článku 260 SFEU, navrhuje, aby Soudní dvůr prohlásil, že Řecká republika tím, že nepřijala veškerá opatření nezbytná k vyhovění rozsudku, který Soudní dvůr vydal dne 10. září 2008 ve věci C-286/08, Komise v. Řecká republika, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 260 odst. 1 SFEU, uložil Řecké republice uhradit Komisi navržené penále 72  864 eur za každý den prodlení s vyhověním rozsudku vydaným ve věci C-286/08, ode dne vydání rozsudku v této věci až do dne plného vyhovění rozsudku ve věci C-286/08, uložil Řecké republice uhradit Komisi denní paušální částku 8  096 eur za každý den ode dne vydání rozsudku ve věci C-286/08 až do dne vydání rozsudku v této věci, anebo do dne, kdy bude vyhověno rozsudku ve věci C-286/08, pokud tato skutečnost nastane dříve, a uložil Řecké republice náhradu nákladů.

      (1)  Úř. věst. L 14, s. 9-21.

      (2)  Úř. věst. L 182, s. 1-19.

      (3)  Úř. věst. L 377, s. 20-27.


title: Věc C-193/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Supremo Tribunal Administrativo, 2 Secção do Contencioso Tributário (Portugalsko), ze dne 17. března 2004 ve věci probíhající před tímto soudem mezi Fazenda Pública a Organon Portuguesa – Produtos Químicos e Farmacêuticos, Lda.

text:
               12.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Supremo Tribunal Administrativo, 2a Secção do Contencioso Tributário (Portugalsko), ze dne 17. března 2004 ve věci probíhající před tímto soudem mezi Fazenda Pública a Organon Portuguesa – Produtos Químicos e Farmacêuticos, Lda.
   (Věc C-193/04)
   (2004/C 156/18)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce rozhodnutím Supremo Tribunal Administrativo, 2a Secção do Contencioso Tributário (Portugalsko), ze dne 17. března 2004 ve věci probíhající před tímto soudem mezi Fazenda Pública a Organon Portuguesa – Produtos Químicos e Farmacêuticos, Lda., které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 26. dubna 2004.
   Supremo Tribunal Administrativo žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících předběžných otázkách:

               —

               Jsou poplatky vybírané za sepsání veřejné listiny o převodu obchodních podílů ve společnosti odůvodněné z hlediska čl. 4 odst. 3 směrnice 69/335/EHS (1)?

               —

               Jsou čl. 5 odst. 1 ve spojení s čl. 3 písm. c) tarifu notářských poplatků, schváleného vyhláškou č. 996/98 ze dne 25. listopadu 1998, ve znění platném v době daných skutečností, neslučitelné s čl. 10 písm. c) a čl. 12 odst. 1 písm. e) směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 v tom, že stanoví poplatky za sepsání veřejné listiny o převodu obchodních podílů, které jsou určovány výlučně v závislosti na hodnotě převáděných podílů, bez omezení výše a bez ohledu na poskytovanou službu?

      (1)  Směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 14. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (Úř. věst. L 249, 3.10.1969, s. 25).


title: Věc T-901/16: Žaloba podaná dne 21. prosince 2016 – Elche Club de Fútbol v. Komise

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/40

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2016 – Elche Club de Fútbol v. Komise
   (Věc T-901/16)
   (2017/C 053/48)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Elche Club de Fútbol, SAD (Elche, Španělsko) (zástupci: M. Segura Catalán a M. Clayton, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               vyhověl návrhovým žádáním uvedeným v žalobě;

               —

               konstatoval neplatnost rozhodnutí Evropské komise ze dne 4. července 2016 o státní podpoře SA.36387 (2013/C) (ex 2013/CP), kterou Španělsko poskytlo Elche Club de Fútbol S.A.D. (a dalším fotbalovým klubům), konkrétně v rozsahu, ve kterém se týká Elche CF;

               —

               zrušil článek 1 uvedeného rozhodnutí ve vztahu k opatření 3;

               —

               zrušil článek 2 uvedeného rozhodnutí v rozsahu, v němž vyžaduje navrácení státních podpor ve vztahu k opatření 3 od Elche CF;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

               1.

               První důvod vychází z nesprávného posouzení a nesprávního odůvodnění při určení opatření podpory a jejího příjemce, neboť Komise měla nesprávně za to, že příjemcem částek poskytnutých Instituto Valenciano de Finanzas (IVF) ve prospěch Fundación Elche CF byl, ve smyslu článku 107 SFEU, Elche CF.

               2.

               Druhý důvod vychází z porušení článku 107 SFEU a nedostatku odůvodnění ohledně kvalifikace částek poskytnutých IVF Fundación Elche CF jako podpory. Komise neprokázala, že je to stát, kdo poskytl selektivní výhodu, a neposoudila narušení hospodářské soutěže, ani dostatečně neodůvodnila účinky na obchod v rámci Evropského hospodářského prostoru.

               3.

               Třetí důvod vychází z porušení článku 107 SFEU při vyčíslení podpory a částky k navrácení.

               4.

               Čtvrtý podpůrný důvod vychází z porušení článku 107 SFEU při posouzení slučitelnosti podpory a při uplatňování pokynů pro ozdravení a reorganizaci.


title: Spojené věci C-630/11 P až C-633/11 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. června 2013 — HGA Srl a další v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Vnitrostátní regionální podpory — Podpory pro hotelový průmysl na Sardinii — Nové podpory — Změna stávajícího režimu podpor — Rozhodnutí o opravě — Možnost přijmout takové rozhodnutí — Nařízené (ES) č. 659/1999 — Článek 4 odst. 5, čl. 7 odst. 6, čl. 10 odst. 1, čl. 13 odst. 2, čl. 16 a čl. 20 odst. 1 — Pobídkový účinek podpory — Ochrana legitimního očekávání“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/17

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. června 2013 — HGA Srl a další v. Evropská komise
   (Spojené věci C-630/11 P až C-633/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Vnitrostátní regionální podpory - Podpory pro hotelový průmysl na Sardinii - Nové podpory - Změna stávajícího režimu podpor - Rozhodnutí o opravě - Možnost přijmout takové rozhodnutí - Nařízené (ES) č. 659/1999 - Článek 4 odst. 5, čl. 7 odst. 6, čl. 10 odst. 1, čl. 13 odst. 2, čl. 16 a čl. 20 odst. 1 - Pobídkový účinek podpory - Ochrana legitimního očekávání)
   2013/C 225/27
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: HGA Srl, Gimar Srl, Coghene Costruzioni Srl, Camping Pini a Mare di Cogoni Franco & C. Sas, Immobiliare 92 Srl, Gardena Srl, Hotel Stella 2000 Srl, Vadis Srl, Macpep Srl, San Marco Srl, Due lune SpA, Hotel Mistral di Bruno Madeddu & C.Sas, L'Esagono di Mario Azara & Co. Snc, Le Buganville Srl (původně Le Buganville di Cogoni Giuseppe & C. Snc), Le Dune Srl (původně Le Dune di Stefanelli Vincenzo & C. Snc) (zástupci: G. Dore, F. Ciulli a A. Vinci, advokáti) (C-630/11 P), Regione autonoma della Sardegna [zástupci: A. Fantozzi a G. Mameli, advokáti (C-631/11 P)], Timsas srl (zástupci: D. Dodaro a S. Pinna, advokáti (C-632/11 P), Grand Hotel Abi d’Oru SpA (zástupci: D. Dodaro a R. Masuri, advokáti (C-633/11 P)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: D. Grespan, C. Urraca Caviedes a G. Conte, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 20 září 2011, Regione autonoma della Sardegna a další v. Komise (T-394/08), kterým Tribunál zamítl návrhy na zrušení rozhodnutí Komise 2008/854/ES ze dne 2. července 2008 o režimu podpory „Regionální zákon č. 9 z roku 1998 — zneužití podpory N 272/98“ (Úř. věst. L 302, s. 9), kterým Regione autonoma della Sardegna poskytl dotace ve prospěch počátečních investicí do hotelového průmyslu na Sardinii — Povinnost uvést odůvodnění — Zásada právní jistoty a ochrany legitimního očekávání

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Navrhovatelům se společně a nerozdílně ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 21.4.2012.


title: Věc F-96/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 24. dubna 2013 — Demeneix v. Komise ( „Veřejná služba — Všeobecné výběrové řízení — Nezapsání na seznam uchazečů vhodných k přijetí — Podmínka týkající se pracovní zkušenosti — Rozsah posuzovací pravomoci“ )

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/41

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 24. dubna 2013 — Demeneix v. Komise
   (Věc F-96/12) (1)

   (Veřejná služba - Všeobecné výběrové řízení - Nezapsání na seznam uchazečů vhodných k přijetí - Podmínka týkající se pracovní zkušenosti - Rozsah posuzovací pravomoci)
   2013/C 171/85
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Laurent Demeneix, (Brusel, Belgie), (zástupci: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Eggers a M. G. Gattinara, zástupci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí výběrové komise EPSO/AD/207/11, kterým bylo potvrzeno rozhodnutí nezapsat žalobce na seznam uchazečů vhodných k přijetí, jelikož nesplnil některé zvláštní podmínky pro přijetí do uvedeného výběrového řízení a návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Laurent Demeneix ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 343, 10.11.2012, s. 23.


title: Oprava oznámení v Úředním věstníku ve věci F-104/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 20. července 2016 – U (*) v. Komise „Veřejná služba — Pozůstalostní důchod — Články 18 a 20 přílohy VIII služebního řádu — Pozůstalá manželka bývalého úředníka — Způsobilost — Druhé manželství — Rovné zacházení mezi úředníky“ (Úř. věst. C 364, 3.10.2016, jenž byl opětovně zveřejněn s ohledem na ochranu osobních dat)

text:
               27.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/26

         Oprava oznámení v Úředním věstníku ve věci F-104/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 20. července 2016 – U (*) v. Komise „Veřejná služba — Pozůstalostní důchod — Články 18 a 20 přílohy VIII služebního řádu — Pozůstalá manželka bývalého úředníka — Způsobilost — Druhé manželství — Rovné zacházení mezi úředníky“
   (
         Úřední věstník Evropské unie C 364 ze dne 3. října 2016
      , jenž byl opětovně zveřejněn s ohledem na ochranu osobních dat)
   (2017/C 095/34)
   Na straně 4 v obsahu a na stranách 33 a 34 se „U (*)“ nahrazuje „RN (*)“.


title: Spojené věci C-108/14 a C-109/14: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. července 2015 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Beteiligungsgesellschaft Larentia + Minerva mbH & Co. KG v. Finanzamt Nordenham (C-108/14) a Finanzamt Hamburg-Mitte v. Marenave Schiffahrts AG (C-109/14) „Řízení o předběžné otázce — DPH — Šestá směrnice 77/388/EHS — Článek 17 — Nárok na odpočet daně — Částečný odpočet daně — DPH zaplacená holdingovými společnostmi v souvislosti s nabytím kapitálu investovaného do jejich dceřiných společností — Služby poskytované dceřiným společnostem — Dceřiné společnosti založené ve formě osobních společností — Článek 4 — Vytvoření skupiny osob, jež mohou být považovány za jedinou osobu povinnou k dani — Podmínky — Nutnost vztahu podřízenosti — Přímý účinek“

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/7

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. července 2015 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Beteiligungsgesellschaft Larentia + Minerva mbH & Co. KG v. Finanzamt Nordenham (C-108/14) a Finanzamt Hamburg-Mitte v. Marenave Schiffahrts AG (C-109/14)
   (Spojené věci C-108/14 a C-109/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - DPH - Šestá směrnice 77/388/EHS - Článek 17 - Nárok na odpočet daně - Částečný odpočet daně - DPH zaplacená holdingovými společnostmi v souvislosti s nabytím kapitálu investovaného do jejich dceřiných společností - Služby poskytované dceřiným společnostem - Dceřiné společnosti založené ve formě osobních společností - Článek 4 - Vytvoření skupiny osob, jež mohou být považovány za jedinou osobu povinnou k dani - Podmínky - Nutnost vztahu podřízenosti - Přímý účinek“)
   (2015/C 302/08)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Beteiligungsgesellschaft Larentia + Minerva mbH & Co. KG (C-108/14), Finanzamt Hamburg-Mitte (C-109/14)

      Žalovaní: Finanzamt Nordenham (C-108/14), Marenave Schiffahrts AG (C-109/14)

      Výrok

               1)

               Článek 17 odst. 2 a 5 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 2006/69/ES ze dne 24. července 2006, musí být vykládán v tom smyslu, že:

                           —

                           na výdaje holdingové společnosti spojené s nabytím účastí v jejích dceřiných společnostech, na jejichž řízení se tato holdingová společnost podílí, a která v tomto ohledu vykonává hospodářskou činnost, je třeba pohlížet tak, že jsou součástí jejích režijních výdajů a že daň z přidané hodnoty zaplacená z těchto výdajů musí být v zásadě odečtena v plné výši, ledaže by určitá hospodářská plnění uskutečněná na výstupu byla na základě šesté směrnice 77/388, ve znění směrnice 2006/69, osvobozena od daně z přidané hodnoty, přičemž v takovém případě by se nárok na odpočet daně mohl uplatnit pouze v souladu s pravidly stanovenými v čl. 17 odst. 5 této směrnice;

                           —

                           na výdaje holdingové společnosti spojené s nabytím účastí v dceřiných společnostech této holdingové společnosti, která se podílí na řízení pouze některých z těchto společností a ve vztahu k ostatním z těchto společností naopak nevykonává hospodářskou činnost, je třeba pohlížet tak, že jsou součástí jejích režijních výdajů pouze částečně, takže daň z přidané hodnoty zaplacená z těchto výdajů může být odečtena pouze poměrně, a to z výdajů, které připadají na hospodářskou činnost, v souladu s kritérii pro rozdělení vymezenými členskými státy, které při výkonu této pravomoci musí zohlednit – což přísluší ověřit vnitrostátním soudům – účel a systematiku šesté směrnice a stanovit v tomto ohledu způsob výpočtu, který objektivně odráží podíl vstupních výdajů, který skutečně připadá na hospodářskou a nehospodářskou činnost.

               2)

               Článek 4 odst. 4 druhý pododstavec šesté směrnice 77/388, ve znění směrnice 2006/69, musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby vnitrostátní právní úprava vyhrazovala možnost vytvořit seskupení osob, které mohou být považovány za jedinou osobu povinnou k dani z přidané hodnoty, jak je uvedeno v tomto ustanovení, pouze subjektům, jež mají právní osobnost a jsou k ovládajícímu subjektu tohoto seskupení ve vztahu podřízenosti, nejsou-li tyto dva požadavky opatřeními, jež jsou nezbytná a vhodná pro dosažení cílů spočívajících v předcházení zneužívajícím praktikám a zneužívajícímu chování nebo v boji proti daňovým únikům nebo vyhýbání se daňovým povinnostem, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

               3)

               Článek 4 odst. 4 šesté směrnice 77/388, ve znění směrnice 2006/69, nemůže být považován za ustanovení s přímým účinkem, jehož se osoby povinné k dani mohou vůči svému členskému státu dovolávat v případě, že právní úprava tohoto státu není s tímto ustanovením slučitelná a nemůže být v souladu s ním vykládána.

      (1)  Úř. věst. C 159, 26.5.2014


title: Věc T-448/16: Žaloba podaná dne 11. srpna 2016 – Mr. Kebab v. EUIPO – Mister Kebap (Mr. KEBAB)

text:
               17.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/17

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2016 – Mr. Kebab v. EUIPO – Mister Kebap (Mr. KEBAB)
   (Věc T-448/16)
   (2016/C 383/23)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: slovenština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mr. Kebab s. r. o. (Košice-Západ, Slovensko) (zástupce: L. Vojčík, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Mister Kebap, SL (Finestrat, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „Mr. KEBAB“ – Přihláška č. 12 551 222

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. května 2016, ve věci R 987/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               změnil napadené rozhodnutí tak, že námitky další účastnice řízení před odvolacím senátem ze dne 20. listopadu 2014, č. B 002370594, vůči přihlášce kombinované ochranné známky Evropské unie „Mr. KEBAB“ v plném rozsahu zamítne;

               —

               uložil EUIPO a případně další účastnici řízení náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-230/14: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kúria – Maďarsko) – Weltimmo s.r.o. v. Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság „Řízení o předběžné otázce — Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů — Směrnice 95/46/ES — Článek 4 odst. 1 a čl. 28 odst. 1, 3 a 6 — Správce údajů formálně usazený v členském státě — Zásah do práva na ochranu osobních údajů týkajících se fyzických osob v jiném členském státě — Určení použitelného práva a příslušného orgánu dozoru — Výkon pravomocí orgánu dozoru — Sankční pravomoc“

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kúria – Maďarsko) – Weltimmo s.r.o. v. Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság
   (Věc C-230/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů - Směrnice 95/46/ES - Článek 4 odst. 1 a čl. 28 odst. 1, 3 a 6 - Správce údajů formálně usazený v členském státě - Zásah do práva na ochranu osobních údajů týkajících se fyzických osob v jiném členském státě - Určení použitelného práva a příslušného orgánu dozoru - Výkon pravomocí orgánu dozoru - Sankční pravomoc“)
   (2015/C 381/06)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Kúria

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Weltimmo s.r.o.

      Žalovaný: Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

      Výrok

               1)

               Článek 4 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů musí být vykládán v tom smyslu, že umožňuje použití právních předpisů na ochranu osobních údajů jiného členského státu, než ve kterém je správce těchto údajů zapsán, za předpokladu, že tento správce vykonává prostřednictvím stálého zařízení na území tohoto členského státu efektivní a skutečnou činnost, byť i minimální, v rámci níž je prováděno toto zpracování.
               Za takových okolností, o jaké se jedná v původním řízení, může předkládající soud za účelem určení, zda tomu tak je, zohlednit zejména skutečnost, že činnost správce, v rámci níž k uvedenému zpracování dochází, spočívá v provozování webových stránek s inzeráty na nemovitosti nacházející se na území tohoto členského státu, které jsou v jazyce tohoto státu, a že je tato činnost tedy zaměřena především, nebo dokonce zcela na uvedený členský stát, a dále skutečnost, že tento správce má v uvedeném členském státě zástupce, jehož úkolem je vymáhat pohledávky vyplývající z této činnosti, jakož i zastupovat správce ve správních a soudních řízeních souvisejících se zpracováním předmětných údajů.
               Otázka státní příslušnosti osob dotčených tímto zpracováním údajů je naproti tomu irelevantní.

               2)

               V případě, že orgán dozoru členského státu, ke kterému byly v souladu s čl. 28 odst. 4 směrnice 95/46 podány stížnosti, dospěje k závěru, že právem použitelným na zpracování předmětných osobních údajů není právo tohoto členského státu, nýbrž právo jiného členského státu, musí být čl. 28 odst. 1, 3 a 6 této směrnice vykládán v tom smyslu, že tento orgán dozoru může vykonávat pravomoci účinně zasáhnout, které mu byly přiznány v souladu s čl. 28 odst. 3 uvedené směrnice, pouze na území vlastního členského státu. Nemůže tedy uložit sankce na základě práva tohoto členského státu správci těchto údajů, který není usazen na tomto území, ale musí podle čl. 28 odst. 6 téže směrnice požádat orgán dozoru členského státu, jehož právo je použitelné, aby zasáhl.

               3)

               Směrnice 95/46 musí být vykládána v tom smyslu, že pojem „adatfeldolgozás“ (technické zpracování údajů) použitý v maďarském znění této směrnice, zejména v jejím čl. 4 odst. 1 písm. a) a čl. 28 odst. 6, musí být chápán v témže smyslu jako výraz „adatkezelés“ (zpracování údajů).

      (1)  Úř. věst. C 245, 28.7.2014.


title: Věc T-484/13: Žaloba podaná dne 9. září 2013 — Lumene v. OHIM (THE YOUTH EXPERTS)

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/59

         Žaloba podaná dne 9. září 2013 — Lumene v. OHIM (THE YOUTH EXPERTS)
   (Věc T-484/13)
   2013/C 344/109
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lumene Oy (Espoo, Finsko) (zástupce: L. Laaksonen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 26. června 2013 ve věci R 187/2013-2

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „THE YOUTH EXPERTS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5 a 44 — mezinárodní přihláška č. 1 112 578 s vyznačením Evropské unie

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-297/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sø- og Handelsretten – Dánsko) – Ferring Lægemidler A/S, jednající ve prospěch společnosti Ferring BV v. Orifarm A/S „Řízení o předběžné otázce — Ochranné známky — Směrnice 2008/95/ES — Článek 7 odst. 2 — Léčivé přípravky — Paralelní dovoz — Rozdělení trhů — Nezbytnost přebalení výrobku označeného ochrannou známkou — Léčivý přípravek uvedený na vývozní trh a dovozní trh majitelem ochranné známky s baleními stejné velikosti“

text:
               16.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 14/9

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sø- og Handelsretten – Dánsko) – Ferring Lægemidler A/S, jednající ve prospěch společnosti Ferring BV v. Orifarm A/S
   (Věc C-297/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Ochranné známky - Směrnice 2008/95/ES - Článek 7 odst. 2 - Léčivé přípravky - Paralelní dovoz - Rozdělení trhů - Nezbytnost přebalení výrobku označeného ochrannou známkou - Léčivý přípravek uvedený na vývozní trh a dovozní trh majitelem ochranné známky s baleními stejné velikosti“)
   (2017/C 014/12)
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Sø- og Handelsretten

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Ferring Lægemidler A/S, jednající ve prospěch společnosti Ferring BV

      Žalovaná: Orifarm A/S

      Výrok

   Článek 7 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, musí být vykládán v tom smyslu, že majitel ochranné známky je oprávněn podat námitky proti dalšímu uvádění léčivého přípravku na trh paralelním dovozcem, pokud tento dovozce přebalil léčivý přípravek do nového vnějšího balení a opětovně na něj umístil ochrannou známku, pokud na jedné straně dotčený léčivý přípravek může být uváděn na trh ve státě dovozu, který je stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992, ve stejném balení, jako je balení, ve kterém je tento výrobek uváděn na trh ve státě vývozu, který je stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru, a na druhé straně dovozce neprokázal, že dovážený výrobek může být uváděn na trh pouze na omezené části trhu státu dovozu, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 294, 7.9.2015.


title: Věc C-6/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 9. ledna 2014 – Wucher Helicopter GmbH, Euro-Aviation Versicherungs AG v. Fridolin Santer

text:
               28.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 9. ledna 2014 – Wucher Helicopter GmbH, Euro-Aviation Versicherungs AG v. Fridolin Santer
   (Věc C-6/14)
   2014/C 129/10
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Wucher Helicopter GmbH, Euro-Aviation Versicherungs AG

      Žalovaný: Fridolin Santer

      Předběžné otázky

               1.

               Je třeba čl. 3 písm. g) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 785/2004 ze dne 21. dubna 2004 o požadavcích na pojištění u leteckých dopravců a provozovatelů letadel (1) vykládat v tom smyslu, že osoba přepravovaná vrtulníkem v majetku leteckého dopravce Společenství,

                           —

                           která je sice přepravována na smluvním základě (konkrétně na základě smlouvy mezi leteckým dopravcem a zaměstnavatelem přepravované osoby),

                           —

                           avšak jejíž přeprava slouží k plnění určitého pracovního úkolu (konkrétně odstřelu lavin) a

                           —

                           která se na tomto zásahu podílí tím způsobem, že funguje jako „místně znalý průvodce“, a který má na pokyn pilota otevřít během letu dveře vrtulníku a ponechat je určitým způsobem a po určitou dobu otevřené,

                                       a)

                                       je „cestujícím“ nebo

                                       b)

                                       „členem posádky letadla, který je ve službě“?

               2.

               V případě kladné odpovědi na otázku 1a):
               Je nutné čl. 17 odst. 1 Montrealské úmluvy o sjednocení některých pravidel pro mezinárodní leteckou dopravu ze dne 28. května 1999 (2) vykládat v tom smyslu, že pojem „cestujícího“ zahrnuje v každém případě také pojem „cestujícího“ ve smyslu čl. 3 písm. g) nařízení (ES) č. 785/2004?

               3.

               V případě záporné odpovědi na druhou otázku:
               Je nutné čl. 17 odst. 1 Montrealské úmluvy vykládat v tom smyslu, že osoba přepravovaná vrtulníkem v majetku leteckého dopravce Společenství je za podmínek uvedených v první předběžné otázce „cestujícím“?

      (1)  Úř. věst. L 138, s. 1.

      (2)  Úř. věst. 2001, L 194, s. 39.


title: Věc C-423/08: Žaloba podaná dne 24. září 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/16

         Žaloba podaná dne 24. září 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-423/08)
   (2008/C 313/23)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Aresu a A. Caeiros, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že v případě vybrání a posteriori nedodržela lhůty pro připsání vlastních zdrojů Společenství, a v souvislosti s tím tyto vlastní zdroje uhradila Společenství opožděně, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2, 6, 9, 10 a 11 nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (1), a nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (2), jakož i z článku 220 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (3);

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise italským orgánům vytýká, že v případě vybrání celních zdrojů a posteriori nedodržela lhůty pro připsání vlastních zdrojů stanovené v právních předpisech Společenství, které se v dané oblasti použijí, jelikož tyto orgány poskytují osobě povinné zaplatit clo před tím, než provedou výpočet dovozního cla, prodloužení lhůty (o šedesát dní) za účelem konzultace protokolu obsahujícího výhrady, což způsobuje prodlení při připsání předmětných vlastních zdrojů Společenství. Tato skutečnost byla zjištěna v průběhu kontroly vlastních zdrojů, která byla v Itálii prováděna od 6. do 10. listopadu 2000.
   Podle Komise tedy taková prováděcí praxe není slučitelná s platnými právními předpisy Společenství v oblasti vybrání a posteriori. Podmínky pro stanovení cla jsou totiž splněny, jakmile vnitrostátní orgány vypracují protokol, ve kterém osobu povinnou zaplatit clo informují o částce cla, kterou vyberou, pokud takový dokument obsahuje jméno dlužníka a zároveň částku cla, která se má vybrat. V rozsahu, v němž je v Itálii clo stanoveno a zaúčtováno až po uplynutí lhůty poskytnuté osobě povinné zaplatit clo pro zpochybnění opravy cla, která jí bylo oznámena, relevantní vnitrostátní právní úprava není v souladu s relevantními právními předpisy Společenství a může způsobit prodlení, v projednávaném případě co se týče okamžiku, kdy jsou poskytnuty vlastní zdroje Společenství.

      (1)  Úř. věst. L 155, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 130, s. 1; Zvl. vyd. 01/03, s. 169.

      (3)  Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307.


title: Věc C-37/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Berlin (Německo) dne 22. ledna 2010 — Landwirtschaftliches Unternehmen e.G. Sondershausen v. BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Berlin (Německo) dne 22. ledna 2010 — Landwirtschaftliches Unternehmen e.G. Sondershausen v. BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH
   (Věc C-37/10)
   2010/C 100/30
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Berlin

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Landwirtschaftliches Unternehmen e.G. Sondershausen

      Žalovaná: BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH

      Předběžná otázka

   Je § 5 odst. 1 druhá a třetí věta Verordnung über den Erwerb von landwirtschaftlichen Flächen (nařízení o nabývání zemědělských ploch), kterým se provádí § 4 odst. 3 bod 1 Ausgleichsleistungsgesetz (zákon o vyrovnání), v rozporu s článkem 87 Smlouvy o ES?


title: Věc T-386/16: Žaloba podaná dne 22. července 2016 – Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo v. EUIPO – Zanini Porte (silente PORTE & PORTE)

text:
               17.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/15

         Žaloba podaná dne 22. července 2016 – Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo v. EUIPO – Zanini Porte (silente PORTE & PORTE)
   (Věc T-386/16)
   (2016/C 383/21)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Falegnameria Universo dei F.lli Priarollo Snc (Caerano di San Marco, Itálie) (zástupce: B. Osti, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem:: Zanini Porte (Corbiolo di Bosco Chiesanuova, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „silente PORTE & PORTE“ – Ochranná známka Evropské unie č. 4 191 425

      Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. dubna 2016, ve věci R 240/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               předběžně určil charakter extra petita napadeného rozhodnutí, a v důsledku toho vrátil rozhodnutí odvolacímu senátu EUIPO z důvodu porušení článků 75 a 76 nařízení o ochranné známce Evropské unie; s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 216/96 ze dne 5. února 1996, a na následně vložený článek 1d, týkající se vrácení případu jinému odvolacímu senátu než je senát, který již ve věci rozhodoval;

               —

               ve věci samé: změnil napadené rozhodnutí, a v důsledku toho uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v rámci řízení před odvolacím senátem, z důvodu, že toto rozhodnutí je skutkově a právně nepodložené; každopádně spravedlivě rozhodl o náhradě nákladů řízení;

               —

               v rámci důkazních opatření: uložil povinnost předložit dokumenty týkající se řízení č. 000008977 C před zrušovacím oddělením EUIPO, jakož i dokumenty týkající se řízení o následném odvolání č. R0240/2015.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článků 75 a 76 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení pravidla 37 písm. b) bodu i) a pravidla 50 odst. 1 nařízení č. 2868/95.


title: Věc C-18/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 19. ledna 2015 – Brisal – Auto Estradas do Litoral SA, KBC Finance Ireland v. Fazenda Pública

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 19. ledna 2015 – Brisal – Auto Estradas do Litoral SA, KBC Finance Ireland v. Fazenda Pública
   (Věc C-18/15)
   (2015/C 118/22)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastnice původního řízení

      Odvolatelky: Brisal – Auto Estradas do Litoral SA, KBC Finance Ireland

      Odpůrkyně: Fazenda Pública

      Předběžné otázky

               1)

               Brání článek 56 SFEU vnitrostátní daňové právní úpravě, která stanoví, že finanční instituce, které nejsou rezidenty na území Portugalska, zdaňují příjmy z úroků vybraných na výše uvedeném území prostřednictvím srážkové daně s konečnou sazbou 20 % (nebo s nižší sazbou, pokud existuje úmluva za účelem zabránění dvojímu zdanění), která se uplatní na hrubý příjem, aniž mohou uplatnit odpočet provozních nákladů přímo souvisejících s činností vykonávanou v oblasti finančnictví, zatímco úroky, jež vybírají finanční instituce, které jsou rezidenty na území Portugalska, se zahrnou do celkového zdanitelného příjmu, s možností odpočtu nákladů souvisejících s vykonávanou činností při stanovení zisku pro účely uložení korporační daně, takže se na čisté příjmy z úroků uplatní obecná sazba 25 %?

               2)

               Vzniká výše uvedený rozpor i v případě, že je konstatováno, že po odečtení nákladů na financování souvisejících s příjmy z úroků nebo nákladů, které mají s těmito příjmy přímou ekonomickou souvislost, základ daně finančních institucí-rezidentů podléhá nebo by mohl podléhat vyšší sazbě daně, než jakou představuje srážková daň z hrubého příjmu, která je uložena institucím-nerezidentům?

               3)

               Je v tomto ohledu přípustné, aby byly náklady na financování související s poskytnutými úvěry nebo náklady, které mají přímou ekonomickou souvislost s příjmy z vybíraných úroků, prokazovány na základě údajů dostupných v rámci sazby EURIBOR (Euro Interbank Offered Rate) a sazby LIBOR (London Interbank Offered Rate), které představují průměrné úrokové sazby používané při mezibankovním financování, jež banky uplatňují v rámci své činnosti?


title: Věc F-122/12: Žaloba podaná dne 22. října 2012 — ZZ v. Rada

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/72

         Žaloba podaná dne 22. října 2012 — ZZ v. Rada
   (Věc F-122/12)
   2013/C 26/147
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: J. Lecuyer, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Rady o propuštění žalobce a náhrada škody za jeho majetkovou a nemajetkovou újmu.

      Návrhová žádání žalobce

   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady o propuštění žalobce a v případě potřeby zrušení rozhodnutí o zamítnutí jeho stížnosti proti tomuto rozhodnutí;

               —

               uložil Radě povinnost uhradit žalobci jako náhradu jeho majetkové újmy částku předběžně vyčíslenou na 160 181,85 eur;

               —

               uložil Radě povinnost uhradit žalobci jako náhradu jeho nemajetkové újmy částku předběžně vyčíslenou na 25 000 eur;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-240/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. prosince 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel – Lucembursko) – Administration de l'enregistrement et des domaines v. Eurodental Sàrl (Šestá směrnice o DPH — Osvobození od daně — Článek 13 část A odst. 1 písm. e), čl. 17 odst. 3 písm. b) a čl. 28c část A písm. a) — Nárok na odpočet — Výroba a oprava zubních náhrad — Plnění uskutečňovaná uvnitř Společenství týkající se plnění osvobozených od daně uvnitř členského státu — Dopad přechodného režimu odchylek stanoveného v čl. 28 odst. 3 písm. a) ve spojení s přílohou E, bod 2 — Zásada daňové neutrality — Částečná harmonizace DPH)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/11

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. prosince 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel – Lucembursko) – Administration de l'enregistrement et des domaines v. Eurodental Sàrl
   (Věc C-240/05) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Osvobození od daně - Článek 13 část A odst. 1 písm. e), čl. 17 odst. 3 písm. b) a čl. 28c část A písm. a) - Nárok na odpočet - Výroba a oprava zubních náhrad - Plnění uskutečňovaná uvnitř Společenství týkající se plnění osvobozených od daně uvnitř členského státu - Dopad přechodného režimu odchylek stanoveného v čl. 28 odst. 3 písm. a) ve spojení s přílohou E, bod 2 - Zásada daňové neutrality - Částečná harmonizace DPH)
   (2006/C 331/17)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Cour d'appel
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Administration de l'enregistrement et des domaines

      Žalovaná: Eurodental Sàrl
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Cour d'appel Lucemburského velkovévodství – Výklad čl. 13 části A odst. 1 písm. e), čl. 17 odst. 3 písm. b) a čl. 28c části A písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1), ve znění pozdějších předpisů – Odpočitatelnost DPH, kterou bylo zatíženo zboží použité pro určitá plnění uvnitř Společenství, i když jsou tato plnění osvobozena, pokud jsou uskutečněna v tuzemsku – Výroba a oprava zubních náhrad
   Výrok
   Plnění osvobozené od daně z přidané hodnoty uvnitř členského státu na základě čl. 13 části A odst. 1 písm. e) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 91/680/EHS ze dne 16. prosince 1991, kterou se doplňuje společný systém daně z přidané hodnoty a mění směrnice 77/388/EHS s ohledem na odstranění daňových hranic, a směrnice Rady 92/111/EHS ze dne 14. prosince 1992, kterou se mění směrnice 77/388/EHS a zavádějí se zjednodušení pro daň z přidané hodnoty, nezakládá nárok na odpočet daně z přidané hodnoty zaplacené na vstupu na základě článku 17 odst. 3 písm. b) této směrnice, a to ani v případě, kdy jde o plnění uvnitř Společenství, a bez ohledu na režim daně z přidané hodnoty, který je použitelný v členském státě určení.

      (1)  Úř. věst. C 193, 6.8.2005.


title: Věc C-154/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. října 2010 — Evropská komise v. Portugalská republika ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2002/22/ES — Elektronické komunikace — Sítě a služby — Článek 3 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 — Určení podniků odpovědných za povinnosti univerzální služby — Nesprávné provedení )

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. října 2010 — Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-154/09) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/22/ES - Elektronické komunikace - Sítě a služby - Článek 3 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 - Určení podniků odpovědných za povinnosti univerzální služby - Nesprávné provedení)
   2010/C 328/07
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Guerra e Andrade a A. Nijenhuis, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, zmocněnec, L. Morais, advokát)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 3 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice „o univerzální službě“) (Úř. věst. L 108, s. 51; Zvl. vyd. 13/29, s. 367) — Určení podniků odpovědných za povinnosti univerzální služby

      Výrok

               1)

               Portugalská republika tím, že nesprávně provedla do svého vnitrostátního práva ustanovení práva Unie upravující určení poskytovatele nebo poskytovatelů univerzální služby a v každém případě tím, že nezajistila praktické použití těchto ustanovení, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 3 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice „o univerzální službě“).

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 153, 4.7.2009.


title: Věc C-258/06: Žaloba podaná dne  12. června 2006  – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/28

         Žaloba podaná dne 12. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-258/06)
   (2006/C 178/45)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: R. Vidal Puig a N. Yerrell, zmocněnci)

      Žalovaný: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Španělské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/92/ES (1) ze dne 9. prosince 2002 o zprostředkování pojištění, a v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta stanovená pro přizpůsobení vnitrostátního právního řádu směrnici 2002/92/ES uplynula dne 15. ledna 2005.

      (1)  Úř. věst. 2003 L 9, s. 3; Zvl. vyd. 06/04, s. 330.


title: Věc C-7/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden dne 9. ledna 2008 – Har Vaessen Douane Service B.V. a Staatssecretaris van Financiën

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden dne 9. ledna 2008 – Har Vaessen Douane Service B.V. a Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-7/08)
   (2008/C 92/18)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci původního řízení
   Har Vaessen Douane Service B.V. a Staatssecretaris van Financiën
   Předběžné otázky

               1)

               Je nutné vykládat článek 27 nařízení (EHS) č. 918/83 (1) ze dne 28. března 1983, ve znění nařízení (EHS) č. 3357/91 ze dne 7. listopadu 1991 (2), tak, že se lze dovolávat osvobození uvedeného v tomto článku v případě zásilek zboží, které sice posuzovány jednotlivě mají zanedbatelnou hodnotu, které jsou však nabízeny jako seskupená zásilka s celkovou hodnotou zasílaného zboží, jež překračuje hranici hodnoty stanovené v článku 27?

               2)

               Je nutné v případě použití článku 27 uvedeného nařízení vycházet z toho, že pojem „odesílání z třetí země příjemci, který se nachází ve Společenství“ se vztahuje také na případ, ve kterém se zboží před odesláním příjemci sice nachází v třetí zemi, avšak smluvní strana příjemce je usazená ve Společenství?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 918/83 ze dne 28. března 1983 o systému Společenství pro osvobození od cla (Úř. věst. L 105, s. 1; Zvl. vyd. 02/01, s. 419).

      (2)  Úř. věst. L 318, 1991, s. 3.


title: Věc C-321/03: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. ledna 2007 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené království] – Dyson Ltd v. Registrar of Trade Marks (Ochranné známky — Sbližování právních předpisů — Směrnice 89/104/EHS — Článek 2 — Pojem označení, jež může tvořit ochrannou známku — Průhledná sběrná nádoba nebo komora, která je součástí vnějšího povrchu vysavače)

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/2

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. ledna 2007 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené království] – Dyson Ltd v. Registrar of Trade Marks
   (Věc C-321/03) (1)

   (Ochranné známky - Sbližování právních předpisů - Směrnice 89/104/EHS - Článek 2 - Pojem označení, jež může tvořit ochrannou známku - Průhledná sběrná nádoba nebo komora, která je součástí vnějšího povrchu vysavače)
   (2007/C 56/02)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Dyson Ltd

      Žalovaný: Registrar of Trade Marks
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – High Court of Justice (Chancery Division) – Výklad čl. 3 odst. 3 směrnice 89/104/EHS: První směrnice Rady ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. 1989, L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 92) – Ochranná známka spočívající ve funkční vlastnosti (průhledné plastové nádobě), která je součástí vysavače
   Výrok
   Článek 2 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, musí být vykládán v tom smyslu, že předmět takové přihlášky k zápisu ochranných známek, jaká byla podána v původním řízení, vztahující se na všechny představitelné tvary průhledné sběrné nádoby nebo komory, která je součástí vnějšího povrchu vysavače, nepředstavuje „označení“ ve smyslu tohoto ustanovení, a nemůže tudíž tvořit ochrannou známku ve smyslu tohoto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 239, 4.10.2003.


title: Věc T-271/15 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. února 2017 – LD v. EUIPO „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Hodnotící zpráva — Hodnocení za roky 2011/2012 — Zkreslení skutkového stavu — Nesprávné právní posouzení — Zneužití důvěry — Legitimní očekávání“

text:
               27.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/8

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. února 2017 – LD v. EUIPO
   (Věc T-271/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Hodnotící zpráva - Hodnocení za roky 2011/2012 - Zkreslení skutkového stavu - Nesprávné právní posouzení - Zneužití důvěry - Legitimní očekávání“)
   (2017/C 095/15)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: LD (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupkyně: A. Lukošiūtė, zmocněnkyně)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie [důvěrné] (2), znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               LD ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262, 10. 8. 2015.

      (2)  Skryté důvěrné údaje.