title: Věc T-28/22: Žaloba podaná dne 14. ledna 2022 – Ryanair v. Komise

text:
               7.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/31

      Žaloba podaná dne 14. ledna 2022 – Ryanair v. Komise
      (Věc T-28/22)
      (2022/C 109/41)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ryanair DAC (Swords, Irsko) (zástupci: E. Vahida, S. Rating a G.-I. Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. července 2021 o státní podpoře SA.63203 (2021/N) – Německo – Podpora na restrukturalizaci společnosti Condor; a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně deset žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že se žalovaná dopustila nesprávného právního posouzení a sporná podpora nespadá do věcné působnosti pokynů pro záchranu a restrukturalizaci (1), jelikož společnost Condor Flugdienst GmbH (dále jen „Condor“) je přebírána větší skupinou a její obtíže nejsou dány svévolným rozdělením nákladů ani z něj nevyplývají.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná neprokázala selhání trhu a sociální potíže.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná neprovedla srovnání s věrohodnou alternativní situací bez státní podpory a neprokázala, že společnost Condor vyčerpala všechny možnosti na trhu.

                  4.

                  Čtvrtý důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí neprokazuje, že je restrukturalizační plán realistický, koherentní a dlouhodobý a je vhodný k obnově dlouhodobé životaschopnosti společnosti Condor bez další státní podpory v přiměřené lhůtě.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí neprokazuje vhodnost státní podpory k nápravě škody způsobené krizí spojenou s COVIDem-19.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí neprokazuje přiměřenost státní podpory v poměru ke škodě způsobené krizí spojenou s COVIDem-19.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí nehodnotí odpovídajícím způsobem negativní dopady státní podpory.

                  8.

                  Osmý žalobní důvod vychází z toho, že sporné rozhodnutí porušuje zvláštní ustanovení SFEU a obecné zásady evropského práva, které stojí za liberalizací letecké dopravy v EU od konce 80. let 20. století (tj. zákaz diskriminace, volný pohyb služeb – uplatňované na leteckou dopravu na základě nařízení1008/2008 (2) – a svoboda usazování).

                  9.

                  Devátý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná nezahájila formální vyšetřovací řízení navzdory vážným obtížím a porušila procesní práva žalobkyně.

                  10.

                  Desátý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila povinnost uvést odůvodnění.

         (1)  Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci nefinančních podniků v obtížích (Úř. věst. 2014 C 249, s. 1-28).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 ze dne 24. září 2008 o společných pravidlech pro provozování leteckých služeb ve Společenství (přepracované znění) (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. 2008, L 293, s. 3–20).


title: Věc T-32/22: Žaloba podaná dne 19. ledna 2022 – Vyatsky Plywood Mill v. Komise

text:
               7.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/32

      Žaloba podaná dne 19. ledna 2022 – Vyatsky Plywood Mill v. Komise
      (Věc T-32/22)
      (2022/C 109/42)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Vyatsky Plywood Mill OOO (Kirov, Ruská federace) (zástupkyně: M. Krestiyanova a N. Tuominen, advokátky)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil Prováděcí nařízení Komise (EU) 2021/1930 ze dne 8. listopadu 2021 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz březové překližky pocházející z Ruska (1), v rozsahu, v němž se týká žalobkyně,

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise porušila články 3 a 4 základního nařízení, (2) dopustila se zjevně nesprávného posouzení tím, že nezohlednila podání EU Plywood Associations při jejím určení definice výrobku, složení a definice výrobního odvětví Unie a porušila zásadu řádné správy. Ve skutečnosti se Komise jako nezávislý vyšetřovací orgán měla z vlastního podnětu soustředit na důkazy předložené EU Plywood Associations, ověřit je a provést řádné skutkové a právní posouzení v kontextu definice výrobku, což je základní prvek antidumpingového šetření ovlivňujícího všechna zjištění. Komise též účinně zamítla/nezohlednila žádný důkaz nebo argument žalobkyně týkající se podání EU Plywood Associations.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise porušila článek 3 základního nařízení tím, že provedla chybnou cenovou analýzu v kontextu újmy a příčinné souvislosti. Zaprvé Komise ignorovala cenový vývoj po období šetření a řádně nezohlednila zjevnou segmentaci trhu. Zadruhé Komise opomenula posoudit účinek přístupu k hlavní surovině výrobního odvětví Unie, vliv dovozů ze třetích zemí a jakoukoliv možnou diskriminaci Ruska.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila článek 21 základního nařízení, jelikož uložení antidumpingových opatření na dovoz březové překližky původem z Ruska je v rozporu s celkovým zájmem Unie. Výrobní odvětví Unie, nepropojení dovozci a uživatelé budou čelit nedostatku vysoce kvalitní, ekologické a cenově dostupné březové překližky.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení – alternativně pro případ, že Tribunál dospěje k závěru, že napadené nařízení je třeba potvrdit – že Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že uložila opatření v jeho současné formě, která je v rozporu se zájmem Unie. Rozsahu řízení by lépe vyhovovalo, kdyby opatření měla formu variabilního cla založeného na valorickém cle omezeném minimální dovozní cenou.

         (1)  Úř. věst. 2021, L 394, s. 7.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. L 176, 30.6.2016, s. 21).


title: Věc T-34/22: Žaloba podaná dne 20. ledna 2022 – Cunsorziu di i Salamaghji Corsi – Consortium des Charcutiers Corses a další v. Komise

text:
               7.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/33

      Žaloba podaná dne 20. ledna 2022 – Cunsorziu di i Salamaghji Corsi – Consortium des Charcutiers Corses a další v. Komise
      (Věc T-34/22)
      (2022/C 109/43)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Consorziu di i Salamaghji Corsi – Consortium des Charcutiers Corses (Borgo, Francie) a dalších devět žalobců (zástupci: T. de Haan a V. Le Meur-Baudry, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2021/1879 ze dne 26. října 2021, kterým se zamítají tři žádosti o ochranu názvu jako zeměpisného označení podle čl. 52 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 („Jambon sec de l’Île de Beauté“ (CHZO), „Lonzo de l’Île de Beauté“ (CHZO), „Coppa de l’Île de Beauté“ (CHZO)) (1);

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení jednak článků 49, 50 a 52 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. 2012, L 343, s. 1) a jednak obecné právní zásady překážky věci pravomocně rozsouzené v rozsahu, v jakém Komise překročila meze pravomocí, které jí přiznává toto nařízení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článků 7 a 13 nařízení č. 1151/2012 v rozsahu, v němž se Komise dopustila pochybení při uplatnění výše uvedených ustanovení.

         (1)  Úř. věst. 2021, L 383, s. 1.


title: Věc T-45/22: Žaloba podaná dne 24. ledna 2022 – Weider Germany v. EUIPO – Den i Nosht (YIPPIE!)

text:
               7.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/34

      Žaloba podaná dne 24. ledna 2022 – Weider Germany v. EUIPO – Den i Nosht (YIPPIE!)
      (Věc T-45/22)
      (2022/C 109/44)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Weider Germany GmbH (Hamburk, Německo) (zástupci: T. Pfeifer a N. Böhmer, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Den i Nosht Ltd (Gorna Orjachovica, Bulharsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie YIPPIE! – Ochranná známka Evropské unie č. 12 411 567

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. listopadu 2021, ve věci R 2227/2020-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  vyhověl odvolání, které bylo podáno proti rozhodnutí zrušovacího oddělení ve věci 36 243 C; a

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených před Tribunálem a možnému vedlejšímu účastníku řízení (společnosti „Den i Nosht“ Limited) náhradu nákladů vynaložených v rámci zrušovacího řízení a řízení o odvolení vedených před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 64 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-46/22: Žaloba podaná dne 25. ledna 2022 – Esedra v. Parlament

text:
               7.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/34

      Žaloba podaná dne 25. ledna 2022 – Esedra v. Parlament
      (Věc T-46/22)
      (2022/C 109/45)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Esedra (Brusel, Belgie) (zástupkyně: M. Vastmans, advokátka)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu na neplatnost za přípustnou a opodstatněnou;
                  a v důsledku toho:

                              —

                              zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu zadat dotčenou zakázku společnosti SAS PEOPLE & BABY a odmítnout nabídku společnosti SRL ESEDRA;

                              —

                              nařídil vyplatit náhradu škody společnosti SRL ESEDRA za újmu utrpěnou z důvodu uvedeného protiprávního rozhodnutí;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby proti rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 26. listopadu 2021 o odmítnutí nabídky předložené žalobkyní v rámci zadávacího řízení č. PE PERS 2021 027 týkajícího se kompletního řízení předškolního zařízení Evropského parlamentu v Bruselu, v ulici Wayenberg, a o přidělení zakázky společnosti SAS People & Baby, uplatňuje žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, z porušení článku 170 SFEU, z porušení čl. 16 odst. 1 specifikace výběrového řízení, z porušení obecných právních zásad a konkrétně zásady řádné péče, zásady odůvodnění a zásady patere legem ipse fecisti, a ze zjevně nesprávného posouzení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 3 odst. 13 specifikace výběrového řízení, z porušení vyhlášky ze dne 21. února 2019 o posílení kvality a dostupnosti předškolní péče ve Francouzském společenství, z porušení vyhlášky vlády Francouzského společenství ze dne 2. května 2019, kterou se stanoví systém povolení a dotací pro jesle, zařízení péče o děti a nezávislé dětské skupiny, a/nebo vyhlášky Vlámské vlády ze dne 22. listopadu 2013, kterou se stanoví podmínky a politika kvality pro dětské skupiny, z porušení obecných právních zásad a konkrétně zásady řádné péče a zásady patere legem ipse fecisti, a zásady zjevně nesprávného posouzení.


title: Věc T-836/19: Usnesení Tribunálu ze dne 20. prosince 2021 – Première Vision v. EUIPO – Vente Privee.com (PV)

text:
               7.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/35

      Usnesení Tribunálu ze dne 20. prosince 2021 – Première Vision v. EUIPO – Vente Privee.com (PV)
      (Věc T-836/19) (1)

      (2022/C 109/46)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 45, 10.2.2020.


title: Věc T-304/21: Usnesení Tribunálu ze dne 15. února 2022 – eSlovensko Bratislava v. Komise („Žaloba na neplatnost – Finanční ustanovení – Program EU pro bezpečnější internet – Určení žalovaného – Nepřípustnost“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/37

      Usnesení Tribunálu ze dne 15. února 2022 – eSlovensko Bratislava v. Komise
      (Věc T-304/21) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Finanční ustanovení - Program EU pro bezpečnější internet - Určení žalovaného - Nepřípustnost“)
      (2022/C 171/49)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovensko) (zástupce: B. Fridrich, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Estrada de Solà a S. Romoli, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise Ares(2021) 1953853 ze dne 30. března 2021, kterým se vypovídá grantová dohoda uzavřená se žalobkyní týkající se projektu 2015-SK-IA-0038 („Slovenské centrum bezpečnějšího internetu IV“).

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Společnosti eSlovensko Bratislava se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 320, 9.8.2021.


title: Věc C-421/20: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 3. března 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Acacia Srl v. Bayerische Motoren Werke AG („Řízení o předběžné otázce – Duševní vlastnictví – (Průmyslové) vzory Společenství – Nařízení (ES) č. 6/2002 – Článek 82 odst. 5 – Žaloba podaná před soudy členského státu, na jehož území k porušení došlo nebo hrozí, že k němu dojde – Návrhy související se žalobou pro porušení – Rozhodné právo – Článek 88 odst. 2 – Článek 89 odst. 1 písm. d) – Nařízení (ES) č. 864/2007 – Právo rozhodné pro mimosmluvní závazkové vztahy (‚Řím II‘) – Článek 8 odst. 2 – Země, v níž došlo k porušení práva duševního vlastnictví“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/11

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 3. března 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Acacia Srl v. Bayerische Motoren Werke AG
      (Věc C-421/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Duševní vlastnictví - (Průmyslové) vzory Společenství - Nařízení (ES) č. 6/2002 - Článek 82 odst. 5 - Žaloba podaná před soudy členského státu, na jehož území k porušení došlo nebo hrozí, že k němu dojde - Návrhy související se žalobou pro porušení - Rozhodné právo - Článek 88 odst. 2 - Článek 89 odst. 1 písm. d) - Nařízení (ES) č. 864/2007 - Právo rozhodné pro mimosmluvní závazkové vztahy (‚Řím II‘) - Článek 8 odst. 2 - Země, v níž došlo k porušení práva duševního vlastnictví“)
      (2022/C 171/13)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka: Acacia Srl

         Odpůrkyně: Bayerische Motoren Werke AG

         Výrok

      Článek 88 odst. 2, čl. 89 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství, jakož i čl. 8 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 ze dne 11. července 2007 o právu rozhodném pro mimosmluvní závazkové vztahy („Řím II“) musejí být vykládány v tom smyslu, že soudy pro (průmyslové) vzory Společenství, u nichž byla podána žaloba pro porušení podle čl. 82 odst. 5 nařízení č. 6/2002, týkající se porušení práv, k nimž došlo na území jediného členského státu nebo hrozí, že k nim dojde na území jediného členského státu, musejí přezkoumat návrhy související s touto žalobou, směřující k přiznání náhrady škody, poskytnutí informací, dokumentů, předložení účetnictví, jakož i vydání výrobků porušujících práva za účelem jejich zničení, na základě práva členského státu, na jehož území k jednáním týkajícím se údajného porušení uplatněného (průmyslového) vzoru Společenství došlo, nebo hrozí, že k nim dojde, které se za okolností žaloby podané podle uvedeného čl. 82 odst. 5 shoduje s právem členského státu, v němž mají tyto soudy sídlo.

         (1)  Úř. věst. C 433, 14.12.2020.


title: Věc T-425/21: Usnesení Tribunálu ze dne 15. února 2022 – eSlovensko Bratislava v. Komise („Žaloba na neplatnost – Finanční ustanovení – Program Unie na podporu bezpečnějšího využívání internetu – Nedodržení formálních náležitostí – Nepřípustnost“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/37

      Usnesení Tribunálu ze dne 15. února 2022 – eSlovensko Bratislava v. Komise
      (Věc T-425/21) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Finanční ustanovení - Program Unie na podporu bezpečnějšího využívání internetu - Nedodržení formálních náležitostí - Nepřípustnost“)
      (2022/C 171/50)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovensko) (zástupce: B. Fridrich, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Estrada de Solà a S. Romoli, zmocněnci)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise C(2020) 7415 final ze dne 21. října 2020, kterým se mění prováděcí rozhodnutí C(2018) 6712 o výběru a poskytnutí grantů podle Nástroje pro propojení Evropy v odvětví telekomunikací

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se pro nepřípustnost odmítá.

                  2)

                  eSlovensko Bratislava se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 431, 25.10.2021.


title: Věc T-1/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2022 – Fabryki Mebli „Forte“ v. EUIPO – Bog-Fran (Nábytek) („(Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující nábytek – Důvod neplatnosti – Nedostatek individuální povahy – Článek 6 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 – Zpřístupnění staršího (průmyslového) vzoru – Článek 7 odst. 1 nařízení č. 6/2002 – Rozhodnutí přijaté po zrušení dřívějšího rozhodnutí Tribunálem – Překážka věci rozsouzené“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2022 – Fabryki Mebli „Forte“ v. EUIPO – Bog-Fran (Nábytek)
      (Věc T-1/21) (1)

      („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující nábytek - Důvod neplatnosti - Nedostatek individuální povahy - Článek 6 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 - Zpřístupnění staršího (průmyslového) vzoru - Článek 7 odst. 1 nařízení č. 6/2002 - Rozhodnutí přijaté po zrušení dřívějšího rozhodnutí Tribunálem - Překážka věci rozsouzené“)
      (2022/C 171/37)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Fabryki Mebli „Forte“ S.A. (Ostrów Mazowiecka, Polsko) (zástupce: H. Basiński, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Ivanauskas, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Bog-Fran sp. z o.o. sp.k. (Varšava, Polsko) (zástupci: M. Mikosza a E. Guissart, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. října 2020 (věc R 595/2020-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Bog-Fran a Fabryki Mebli „Forte“.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnost Fabryki Mebli „Forte“ S.A. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Bog-Fran sp. z o.o. sp.k.

         (1)  Úř. věst. C 62, 22.2.2021.


title: Spojené věci C-167/19 P a C-171/19 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. března 2022 – Evropská komise v. Freistaat Bayern a další („Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Podpora pro německé odvětví mléka – Financování kontrol jakosti mléka – Článek 108 odst. 2 SFEU – Rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení – Nařízení (ES) č. 659/1999 – Článek 6 odst. 1 – Povinnost Evropské komise shrnout v tomto rozhodnutí relevantní faktické a právní otázky – Rozsah – Práva zúčastněných stran účastnit se správního řízení – Porušení podstatné formální náležitosti – Důsledky pro legalitu konečného rozhodnutí“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/2

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. března 2022 – Evropská komise v. Freistaat Bayern a další
      (Spojené věci C-167/19 P a C-171/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Podpora pro německé odvětví mléka - Financování kontrol jakosti mléka - Článek 108 odst. 2 SFEU - Rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení - Nařízení (ES) č. 659/1999 - Článek 6 odst. 1 - Povinnost Evropské komise shrnout v tomto rozhodnutí relevantní faktické a právní otázky - Rozsah - Práva zúčastněných stran účastnit se správního řízení - Porušení podstatné formální náležitosti - Důsledky pro legalitu konečného rozhodnutí“)
      (2022/C 171/02)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: K. Herrmann, P. Němečková a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

         Další účastníci řízení: Freistaat Bayern (Německo) (zástupci: U. Soltész a H. Weiß, Rechtsanwälte) (C 167/19 P), Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns eV, Genossenschaftsverband Bayern eV, Verband der Bayerischen Privaten Milchwirtschaft eV (zástupci: C. Bittner a N. Langhans, Rechtsanwälte) (C-171/19 P)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravné prostředky se zamítají.

                  2)

                  Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 131, 8.4.2019.


title: Věc C-119/22: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Markkinaoikeus (Finsko) dne 17. února 2022 – Teva BV a Teva Finland Oy v. Merck Sharp & Dohme Corp.

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Markkinaoikeus (Finsko) dne 17. února 2022 – Teva BV a Teva Finland Oy v. Merck Sharp & Dohme Corp.
      (Věc C-119/22)
      (2022/C 171/25)
      Jednací jazyk: finština

         Předkládající soud

      Markkinaoikeus

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Teva BV a Teva Finland Oy

         Žalovaná: Merck Sharp & Dohme Corp.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Na jakých kritériích se musí zakládat rozhodnutí, že výrobek dosud nebyl předmětem dodatkového ochranného opatření ve smyslu čl. 3 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 (1) ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních („nařízení 469/2009“)?

                  2)

                  Lze mít za to, že se posouzení podmínky uvedené v čl. 3 písm. c) nařízení 469/2009 liší od posouzení podmínky uvedené v čl. 3 písm. a) tohoto nařízení, a pokud ano, jakým způsobem?

                  3)

                  Lze úvahy týkající se výkladu čl. 3 písm. a) nařízení 469/2009 v rozsudcích Soudního dvora C-121/17 (2) a C-650/17 (3) považovat za relevantní pro posouzení podmínky stanovené v čl. 3 písm. c) nařízení 469/2009 a pokud ano, jakým způsobem? V tomto smyslu je odkazováno zejména na to, co bylo v těchto rozsudcích uvedeno ve vztahu k čl. 3 písm. a) nařízení 469/2009 o:

                              —

                              zásadním významu patentových nároků a o

                              —

                              posouzení případu z pohledu odborníka a ve světle stavu techniky ke dni podání přihlášky základního patentu nebo ke dni vzniku práva přednosti.

                  4)

                  Jsou výrazy „podstata vynálezecké činnosti“, „ústřední vynálezecká činnost“ nebo „předmět vynálezu“ základního patentu relevantní pro výklad čl. 3 písm. c) nařízení 469/2009 a, jsou-li relevantní některé z těchto výrazů či všechny, jak mají být tyto výrazy chápány ve vztahu k výkladu čl. 3 písm. c) nařízení 469/2009? Liší se použití uvedených výrazů podle toho, zda se jedná o výrobek sestávající z jediné účinné látky (tzv. „monoprodukt“) nebo o výrobek sestávající z kombinace účinných látek (tzv. „kombinovaný produkt“), a pokud ano, v jakém smyslu? Jak bude posledně uvedená otázka posuzována v případě, kdy základní patent obsahuje na jedné straně patentový nárok na monoprodukt a na druhé straně patentový nárok na kombinovaný produkt, přičemž posledně jmenovaný patentový nárok se týká kombinace účinných látek, která se skládá z účinné látky monoproduktu a navíc z jedné či několika účinných látek podle známého stavu techniky?

         (1)  Úř. věst. 2009, L 152, s. 1.

         (2)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 25. července 2018 (Teva UK Ltd a další v. Gilead Sciences Inc., C-121/17, EU:C:2018:585).

         (3)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 30. dubna 2020 (Royalty Pharma Collection Trust v. Deutsches Patent- und Markenamt, C-650/17, EU:C:2020:327).


title: Věc T-442/21: Usnesení Tribunálu ze dne 24. února 2022 – Thomas a Julien v. Rada („Žaloba na neplatnost – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Dohoda o obchodu a spolupráci mezi Unií a Euratomem na jedné straně a Spojeným královstvím na straně druhé – Rozhodnutí Rady o uzavření Dohody o obchodu a spolupráci – Nedostatek osobního dotčení – Akt, který není nařizovacím aktem – Nepřípustnost“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/38

      Usnesení Tribunálu ze dne 24. února 2022 – Thomas a Julien v. Rada
      (Věc T-442/21) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Dohoda o obchodu a spolupráci mezi Unií a Euratomem na jedné straně a Spojeným královstvím na straně druhé - Rozhodnutí Rady o uzavření Dohody o obchodu a spolupráci - Nedostatek osobního dotčení - Akt, který není nařizovacím aktem - Nepřípustnost“)
      (2022/C 171/51)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Rhiannon Thomas (Londýn, Spojené království), Michaël Julien (Weybridge, Spojené království) (zástupce: J. Fouchet, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer, J. Ciantar a R. Meyer, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žalobci, kteří jsou státními příslušníky Spojeného království pobývajícími ve Spojeném království, se v rámci žaloby podané na základě článku 263 SFEU domáhají částečného zrušení zaprvé dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé (Úř. věst. 2021, L 149, s. 10), a zadruhé rozhodnutí Rady (EU) 2021/689 ze dne 29. dubna 2021 o uzavření Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé a Dohody mezi Evropskou unií a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska o bezpečnostních postupech pro výměnu a ochranu utajovaných informací jménem Unie (Úř. věst. 2021, L 149, s. 2).

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  O návrhu Evropské komise na vstup do řízení v postavení vedlejší účastnice již není důvodné rozhodnout.

                  3)

                  Rhiannon Thomas a Michaël Julien ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie, s výjimkou nákladů řízení souvisejících s návrhem na vstup vedlejší účastnice do řízení.

                  4)

                  Rhiannon Thomas, Michaël Julien, Rada a Komise ponesou vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup vedlejší účastnice do řízení.

         (1)  Úř. věst. C 412, 11.10.2021.


title: Věc C-498/20: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. března 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Midden-Nederland – Nizozemsko) – ZK, jako nástupce JM, insolvenční správce společnosti BMA Nederland BV v. BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG („Řízení o předběžné otázce – Justiční spolupráce v občanských věcech – Nařízení (EU) č. 1215/2012 – Článek 7 bod 2 – Zvláštní příslušnost ve věcech týkajících se deliktní nebo kvazideliktní odpovědnosti – Žaloba podaná správcem podstaty proti třetí osobě v zájmu věřitelů – Místo, kde došlo ke škodné události – Článek 8 bod 2 – Návrh na vstup do řízení jako vedlejší účastník podaný zástupcem kolektivních zájmů – Nařízení (ES) č. 864/2007 – Působnost – Obecné pravidlo“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/11

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. března 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Midden-Nederland – Nizozemsko) – ZK, jako nástupce JM, insolvenční správce společnosti BMA Nederland BV v. BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG
      (Věc C-498/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Justiční spolupráce v občanských věcech - Nařízení (EU) č. 1215/2012 - Článek 7 bod 2 - Zvláštní příslušnost ve věcech týkajících se deliktní nebo kvazideliktní odpovědnosti - Žaloba podaná správcem podstaty proti třetí osobě v zájmu věřitelů - Místo, kde došlo ke škodné události - Článek 8 bod 2 - Návrh na vstup do řízení jako vedlejší účastník podaný zástupcem kolektivních zájmů - Nařízení (ES) č. 864/2007 - Působnost - Obecné pravidlo“)
      (2022/C 171/14)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Rechtbank Midden-Nederland

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: ZK, jako nástupce JM, insolvenční správce společnosti BMA Nederland BV

         Žalovaná: BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG

         za přítomnosti: Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland

         Výrok

                  1)

                  Článek 7 bod 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že soud místa usazení společnosti, jejíž dluhy se staly nedobytnými, protože hlavní mateřská společnost uvedené společnosti porušila svoji povinnost řádné péče vůči věřitelům uvedené společnosti, je příslušný rozhodovat o hromadné žalobě na náhradu škody, která spadá do oblasti deliktní nebo kvazideliktní odpovědnosti, kterou podal insolvenční správce uvedené společnosti v rámci jeho zákonem stanovené povinnosti likvidace majetkové podstaty, na účet, ale nikoli jménem všech věřitelů

                  2)

                  Odpověď na první předběžnou otázku není odlišná, pokud se přihlédne ke skutečnosti, že ve věci v původním řízení jedná nadace za účelem ochrany kolektivních zájmů věřitelů a žaloba podaná za tímto účelem nezohledňuje individuální okolnosti věřitelů.

                  3)

                  Článek 8 bod 2 nařízení č. 1215/2012 musí být vykládán v tom smyslu, že pokud soud, k němuž byla podána původní žaloba, přehodnotí své rozhodnutí prohlásit se za příslušný k rozhodnutí o této žalobě, ztrácí tento soud ze zákona rovněž svou příslušnost k rozhodování o návrzích podaných vedlejším účastníkem.

                  4)

                  Článek 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 ze dne 11. července 2007 o právu rozhodném pro mimosmluvní závazkové vztahy („Řím II“) musí být vykládán v tom smyslu, že rozhodným právem pro povinnost nahradit škodu na základě povinnosti řádné péče hlavní mateřské společnosti společnosti v úpadku je v zásadě právo země, kde je tato posledně uvedená společnost usazena, třebaže předchozí existence dohody o financování mezi těmito dvěma společnostmi obsahující doložku o volbě příslušného soudu, je okolnost, která může založit zjevně užší spojení s jinou zemí ve smyslu odstavce 3 uvedeného článku.

         (1)  Úř. věst. C 443, 21.12.2020.


title: Věc C-213/19: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. března 2022 – Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska (Nesplnění povinnosti členským státem – Článek 4 odst. 3 SEU – Článek 310 odst. 6 a článek 325 SFEU – Vlastní zdroje – Cla – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Ochrana finančních zájmů Unie – Boj proti podvodům – Zásada efektivity – Povinnost členských států poskytnout Evropské komisi vlastní zdroje – Finanční odpovědnost členských států v případě ztrát z vlastních zdrojů – Dovoz textilních výrobků a obuvi z Číny – Rozsáhlé systémové podvody – Organizovaná trestná činnost – Mizející dovozci – Celní hodnota – Podhodnocování – Základ DPH – Neprovádění systematických celních kontrol na základě analýzy rizik prováděných před propuštěním dotčeného zboží – Neexistence systematických záruk – Metoda použitá pro odhad výše ztrát z tradičních vlastních zdrojů z dovozů, u nichž ve velké míře hrozí podhodnocování – Statistická metodika založená na upravené průměrné ceně na úrovni Unie – Přípustnost)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/3

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 8. března 2022 – Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
      (Věc C-213/19) (1)

      (Nesplnění povinnosti členským státem - Článek 4 odst. 3 SEU - Článek 310 odst. 6 a článek 325 SFEU - Vlastní zdroje - Cla - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Ochrana finančních zájmů Unie - Boj proti podvodům - Zásada efektivity - Povinnost členských států poskytnout Evropské komisi vlastní zdroje - Finanční odpovědnost členských států v případě ztrát z vlastních zdrojů - Dovoz textilních výrobků a obuvi z Číny - Rozsáhlé systémové podvody - Organizovaná trestná činnost - Mizející dovozci - Celní hodnota - Podhodnocování - Základ DPH - Neprovádění systematických celních kontrol na základě analýzy rizik prováděných před propuštěním dotčeného zboží - Neexistence systematických záruk - Metoda použitá pro odhad výše ztrát z tradičních vlastních zdrojů z dovozů, u nichž ve velké míře hrozí podhodnocování - Statistická metodika založená na upravené průměrné ceně na úrovni Unie - Přípustnost)
      (2022/C 171/03)
      Jazyk řízení: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Flynn a F. Clotuche-Duvieusart, zmocněnci)

         Žalovaný: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně F. Shibli, S. Brandon, Z. Lavery a S. McCrory, poté F. Shibli a S. McCrory, zmocněnci, ve spolupráci s J. Eadie, I. Rogersem, QC, a S. Pritchardem, T. Sebastianem a R. Hillem, barristers)

         Vedlejší účastníci vystupující na podporu žalovaného: Belgické království (zástupci: J.-C. Halleux, P. Cottin a S. Baeyens, zmocněnci), Estonská republika (zástupce: N. Grünberg, zmocněnec), Řecká republika (zástupce: M. Tassopoulou, zmocněnec), Lotyšská republika (zástupci: původně K. Pommere, V. Soņeca a I. Kucina, poté K. Pommere, zmocněnci), Portugalská republika (zástupci: P. Barros da Costa, S. Jaulino, L. Inez Fernandes a P. Rocha, zmocněnci), Slovenská republika (zástupce: B. Ricziová, zmocněnkyně)

         Výrok

                  1)

                  Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nezaúčtovalo správné částky cel a neposkytlo správnou částku tradičních vlastních zdrojů souvisejících s určitými dovozy textilních výrobků a obuvi z Číny, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 2 a 8 Rady 2014/335/EU, Euratom ze dne 26. května 2014 o systému vlastních zdrojů Evropské unie, článků 2 a 8 rozhodnutí Rady 2007/436/ES, Euratom ze dne 7. června 2007 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství, článků 2, 6, 9, 10, 12 a 13 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 609/2014 ze dne 26. května 2014 o metodách a postupu pro poskytování tradičních vlastních zdrojů a vlastních zdrojů z DPH a HND a o opatřeních ke krytí hotovostních nároků, ve znění nařízení Rady (EU, Euratom) 2016/804 ze dne 17. května 2016, článků 2, 6, 9, 10, 11 a 17 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Evropských společenství, jakož i čl. 105 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, a z čl. 220 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005 ze dne 13. dubna 2005, v důsledku nesplnění povinností, které pro něj vyplývají z článku 325 SFEU, článku 46 nařízení č. 952/2013, článku 13 nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 648/2005, čl. 248 odst. 1 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, ve znění nařízení Komise (ES) 3254/1994 ze dne 19. prosince1994, článku 244 prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/2447 ze dne 24. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, jakož i z čl. 2 odst. 1 písm. d) a článků 85 až 87 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2009/69/ES ze dne 25. června 2009;
                  a tím, že neoznámilo všechny potřebné informace Evropské komisi pro účely určení výše ztrát z tradičních vlastních zdrojů a neposkytlo v souladu s požadavky důvody pro rozhodnutí, jimiž byly zrušeny zjištěné celní dluhy, Spojené království Velké Británie a Severního Irska nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 4 odst. 3 SEU.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Spojené království Velké Británie a Severního Irska nahradí čtyři pětiny nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí a ponese vlastní náklady řízení.

                  4)

                  Evropská komise ponese jednu pětinu vlastních nákladů řízení.

                  5)

                  Belgické království, Estonská republika, Řecká republika, Lotyšská republika, Portugalská republika a Slovenská republika ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.


title: Věc T-503/21: Usnesení Tribunálu ze dne 14. února 2022 – Lagardère, unité médico-sociale v. Komise („Žaloba na neplatnost – Nařízení (EU) 2021/953 – Digitální certifikát EU COVID – Volný pohyb osob – Omezení – Chybné označení žalovaného – Nepřípustnost“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/39

      Usnesení Tribunálu ze dne 14. února 2022 – Lagardère, unité médico-sociale v. Komise
      (Věc T-503/21) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Nařízení (EU) 2021/953 - Digitální certifikát EU COVID - Volný pohyb osob - Omezení - Chybné označení žalovaného - Nepřípustnost“)
      (2022/C 171/52)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Lagardère, unité médico-sociale (Ghlin, Belgie) (zástupce: P. Vanlangendonck, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: E. Montaguti, zmocněnkyně)

         Předmět

      Svou žalobou, výslovně směřující proti Evropské komisi a založenou na článku 263 SFEU, se žalobkyně domáhá zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/953 ze dne 14. června 2021 o rámci pro vydávání, ověřování a uznávání interoperabilních certifikátů o očkování, o testu a o zotavení v souvislosti s onemocněním COVID-19 (digitální certifikát EU COVID) za účelem usnadnění volného pohybu během pandemie COVID-19 (Úř. věst. 2021, L 211, s. 1).

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  O návrzích Evropského parlamentu a Rady Evropské unie na vstup do řízení jako vedlejší účastnici již není důvodné rozhodovat.

                  3)

                  Společnosti Lagardère, unité médico-sociale, se ukládá náhrada nákladů řízení.

                  4)

                  Parlament a Rada ponesou vlastní náklady řízení související s jejich návrhy na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

         (1)  Úř. věst. C 422, 18.10.2021.


title: Věc C-162/20 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 3. března 2022 – WV v. Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) („Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Úředníci – Služební řád úředníků Evropské unie – Článek 60 první pododstavec – Neoprávněná nepřítomnost – Působnost – Odpočet z dovolené za kalendářní rok – Srážka ze mzdy – Úředník, který nesplnil povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 21 a 55 služebního řádu“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/4

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 3. března 2022 – WV v. Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ)
      (Věc C-162/20 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Služební řád úředníků Evropské unie - Článek 60 první pododstavec - Neoprávněná nepřítomnost - Působnost - Odpočet z dovolené za kalendářní rok - Srážka ze mzdy - Úředník, který nesplnil povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 21 a 55 služebního řádu“)
      (2022/C 171/04)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: WV (zástupce: É. Boigelot, advokát)

         Další účastnice řízení: Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) (zástupci: S. Marquardt a R. Spáč, zmocněnci, ve spolupráci s M. Troncoso Ferrerem, abogado a F.-M. Hislairem, advokátem)

         Výrok

                  1)

                  Usnesení Tribunálu Evropské unie ze dne 29. ledna 2020, WV v. Komise (T-741/18 RENV, nezveřejněný, EU:T:2020:26), se zrušuje.

                  2)

                  Rozhodnutí Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) ze dne 27. listopadu 2017 o srážkách ze mzdy v rozsahu odpovídajícím 72 kalendářním dnům a rozhodnutí ESVČ ze dne 2. května 2018, kterým byla zamítnuta stížnost navrhovatelky podaná dne 3. ledna 2018, se zrušují.

                  3)

                  ESVČ se ukládá vyplatit navrhovatelce částky neoprávněně sražené z její odměny v rozsahu odpovídajícím 71,5 dne. Tyto částky budou navýšeny o úroky ve výši 5 % ročně ode dne jejich srážky.

                  4)

                  ESVČ ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené WV jak v řízení v prvním stupni, tak v rámci tohoto kasačního opravného prostředku.

         (1)  Úř. věst. C 320, 28.9.2020.


title: Věc C-519/20: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. března 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hannover – Německo) – řízení zahájené proti K („Řízení o předběžné otázce – Přistěhovalecká politika – Směrnice 2008/115/ES – Zajištění za účelem vyhoštění – Článek 16 odst. 1 – Přímý účinek – Zvláštní zajišťovací zařízení – Pojem – Zajištění ve věznici – Podmínky – Článek 18 – Mimořádná situace – Pojem – Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie – Účinný soudní přezkum“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/12

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 10. března 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Hannover – Německo) – řízení zahájené proti K
      (Věc C-519/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Přistěhovalecká politika - Směrnice 2008/115/ES - Zajištění za účelem vyhoštění - Článek 16 odst. 1 - Přímý účinek - Zvláštní zajišťovací zařízení - Pojem - Zajištění ve věznici - Podmínky - Článek 18 - Mimořádná situace - Pojem - Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie - Účinný soudní přezkum“)
      (2022/C 171/15)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Hannover

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: K

         za přítomnosti: Landkreis Gifhorn

         Výrok

                  1)

                  Článek 16 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí musí být vykládán v tom smyslu, že zvláštní oddělení věznice, které má sice vlastního ředitele, ale je podřízeno vedení této věznice a podléhá pravomoci ministra odpovědného za věznice, a ve kterém jsou státní příslušníci třetích zemí zajištěni za účelem vyhoštění ve zvláštních budovách, jež disponují vlastními zařízeními a jsou odděleny od jiných budov tohoto oddělení, ve kterých jsou uvězněny odsouzené osoby, lze považovat za „zvláštní zajišťovací zařízení“ ve smyslu tohoto ustanovení, pokud podmínky zajištění vztahující se na tyto státní příslušníky zabraňují co možná nejvíce tomu, aby se toto zajištění podobalo uzavření ve vězeňském prostředí, a jsou nastaveny takovým způsobem, aby byla dodržována jak práva zaručená Listinou základních práv a svobod Evropské unie, tak práva zakotvená v čl. 16 odst. 2 až 5 a v článku 17 této směrnice.

                  2)

                  Článek 18 směrnice 2008/115 ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní soud, který má v rámci své pravomoci nařídit zajištění nebo prodloužení zajištění státního příslušníka třetí země ve věznici za účelem vyhoštění, musí mít možnost ověřit dodržení podmínek, na které tento článek 18 váže možnost členského státu stanovit, že tento státní příslušník bude zajištěn ve věznici.

                  3)

                  Článek 16 odst. 1 směrnice 2008/115 ve spojení se zásadou přednosti unijního práva musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní soud musí vyloučit použití právní úpravy členského státu, která dočasně umožňuje, aby neoprávněně pobývající státní příslušníci třetích zemí byli za účelem jejich vyhoštění zajištěni ve věznicích, odděleně od běžných vězňů, pokud podmínky, na které čl. 18 odst. 1 a čl. 16 odst. 1 druhá věta této směrnice vážou soulad takové právní úpravy s unijním právem, nejsou splněny nebo již nejsou splněny.

         (1)  Úř. věst. C 19, 18.1.2021.


title: Věc C-171/20 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 3. března 2022 – WV v. Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) („Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Žádost o pomoc – Návrh na náhradu škody – Služební řád úředníků Evropské unie – Článek 24 odst. 1 a 2 – Článek 90 odst. 1 a 2 – Přezkum správního aktu, který nabyl právní moci“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/5

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 3. března 2022 – WV v. Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ)
      (Věc C-171/20 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Žádost o pomoc - Návrh na náhradu škody - Služební řád úředníků Evropské unie - Článek 24 odst. 1 a 2 - Článek 90 odst. 1 a 2 - Přezkum správního aktu, který nabyl právní moci“)
      (2022/C 171/05)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: WV (zástupce: É. Boigelot, advokát)

         Další účastnice řízení: Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) (zástupci: S. Marquardt a R. Spáč, zmocněnci, ve spolupráci s M. Troncoso Ferrerem, abogado a F.-M. Hislairem, advokátem)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  WV se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 320, 28.9.2020.


title: Věc C-135/22 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. února 2022 Patrickem Breyerem proti rozsudku Tribunálu (desátého senátu) vydanému dne 15. prosince 2021 ve věci T-158/19, Breyer v. Evropská výkonná agentura pro výzkum

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/20

      Kasační opravný prostředek podaný dne 25. února 2022 Patrickem Breyerem proti rozsudku Tribunálu (desátého senátu) vydanému dne 15. prosince 2021 ve věci T-158/19, Breyer v. Evropská výkonná agentura pro výzkum
      (Věc C-135/22 P)
      (2022/C 171/26)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Patrick Breyer (zástupce: J. Breyer, Rechtsanwalt)

         Další účastnice řízení: Evropská výkonná agentura pro výzkum

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  1.

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2021 ve věci T-158/19, Breyer v. REA a rozhodnutí Evropské výkonné agentury pro výzkum (REA) ze dne 17. ledna 2019 [ARES (2019) 266593] a

                  2.

                  uložil odpůrkyni náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatel tvrdí, že podle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 1049/2001 (1) má právo na úplný přístup k dokumentům týkajícím se provádění výzkumného projektu „iBorderCtrl: Inteligent Portable Border Control System“ v rámci programu Horizont 2020. Zájem veřejnosti na transparentnosti vývoje systémů umělé inteligence financovaných z veřejných prostředků, které mají být použity orgány příslušnými provádět pohraniční kontroly jako detektory lži nebo k posuzování rizika, které představují osoby vstupující na území, převažuje nad soukromým obchodním zájmem.
      Veřejný zájem na přístupu k informacím vzniká z důvodu etických, společenských a lidskoprávních dopadů předmětné vysoce rizikové technologie již na začátku vývojové fáze a nemůže být oprávněně přesunut až do fáze po ukončení výzkumného projektu.
      Systém šíření výsledků stanovený v nařízení č. 1290/2013 (2) a v grantové dohodě není způsobilý uspokojit vědecký, mediální a obecný veřejný zájem na tomto projektu.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1290/2013 ze dne 11. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro účast a šíření výsledků programu „Horizont 2020 – rámcový program pro výzkum a inovace (2014–2020)“ a zrušuje nařízení (ES) č. 1906/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 81).


title: Věc T-86/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2022 – Distintiva Solutions v. EUIPO – Makeblock (Makeblock) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie Makeblock – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Rozlišovací způsobilost – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Neexistence popisného charakteru – Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení 2017/1001] – Neexistence ochranné známky, která by mohla klamat veřejnost – Článek 7 odst. 1 písm. g) nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. g) nařízení 2017/1001]“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2022 – Distintiva Solutions v. EUIPO – Makeblock (Makeblock)
      (Věc T-86/21) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie Makeblock - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Neexistence popisného charakteru - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení 2017/1001] - Neexistence ochranné známky, která by mohla klamat veřejnost - Článek 7 odst. 1 písm. g) nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. g) nařízení 2017/1001]“)
      (2022/C 171/38)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Distintiva Solutions S. Coop. Pequeña (Vitoria-Gasteiz, Španělsko) (zástupkyně: M. Sanmartín Sanmartín, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Ivanauskas a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Makeblock Co. Ltd (Šen-čen, Čína) (zástupkyně: C. Sueiras Villalobos, advokátka)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. listopadu 2020 (věc R 988/2020-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Distintiva Solutions a Makeblock.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Distintiva Solutions S. Coop. Pequeña se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 110, 29.3.2021.


title: Věc T-603/21 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. února 2022 – WO v. Úřad evropského veřejného žalobce („Řízení o předběžných opatřeních – Institucionální právo – Posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce – Nařízení (EU) 2017/1939 – Jmenování evropských pověřených žalobců Úřadu evropského veřejného žalobce – Jmenování jednoho z kandidátů navržených Litvou – Návrh na odklad vykonatelnosti – Nedodržení formálních náležitostí – Nepřípustnost“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/39

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. února 2022 – WO v. Úřad evropského veřejného žalobce
      (Věc T-603/21 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Institucionální právo - Posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce - Nařízení (EU) 2017/1939 - Jmenování evropských pověřených žalobců Úřadu evropského veřejného žalobce - Jmenování jednoho z kandidátů navržených Litvou - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedodržení formálních náležitostí - Nepřípustnost“)
      (2022/C 171/53)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: WO (zástupce: V. Vitkovskis, advokát)

         Žalovaný: Úřad evropského veřejného žalobce

         Předmět

      Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí č. 28/2021 kolegia Úřadu evropského veřejného žalobce ze dne 21. dubna 2021, kterým se odmítá kandidatura žalobce na pozici evropského pověřeného žalobce.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-125/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2022 – Banco de Investimento Global v. EUIPO – Banco BIC Português (EUROBIC) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie EUROBIC – Starší obrazové ochranné známky Evropské unie BiG, BANCO BiG a BiGlobal TRADE – Starší národní slovní ochranné známky BANCO BIG a starší obrazová ochranná známka BANCO BiG – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Neexistence nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2022 – Banco de Investimento Global v. EUIPO – Banco BIC Português (EUROBIC)
      (Věc T-125/21) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie EUROBIC - Starší obrazové ochranné známky Evropské unie BiG, BANCO BiG a BiGlobal TRADE - Starší národní slovní ochranné známky BANCO BIG a starší obrazová ochranná známka BANCO BiG - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2022/C 171/39)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Banco de Investimento Global, SA (Lisabon, Portugalsko) (zástupce: N. Lucas, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Ivanauskas, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Banco BIC Português, SA (Lisabon) (zástupce: P. Sousa e Silva, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. listopadu 2020 (věc R 607/2019-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Banco de Investimento Global a Banco BIC Português.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Banco de Investimento Global, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 148, 26.4.2021.


title: Věc C-136/22 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. února 2022 Debrégeas et associés Pharma (D & A Pharma) proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 22. prosince 2021 ve věci T-381/21, Debrégeas & Associés Pharma v. EMA

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/21

      Kasační opravný prostředek podaný dne 25. února 2022 Debrégeas et associés Pharma (D & A Pharma) proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 22. prosince 2021 ve věci T-381/21, Debrégeas & Associés Pharma v. EMA
      (Věc C-136/22 P)
      (2022/C 171/27)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Debrégeas et associés Pharma (D & A Pharma) (zástupci: N. Viguié, advokát, D. Krzisch, advokátka)

         Další účastnice řízení: Evropská agentura pro léčivé přípravky

         Návrhová žádání

      Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil usnesení Tribunálu (osmého senátu) ze dne 22. prosince 2021 ve věci T-381/21, Debrégeas & Associés Pharma v. EMA;

            v důsledku toho

                  —

                  vrátil věc Tribunálu Evropské unie, aby EMA předložila vyjádření k věci samé a Tribunál rozhodl ve věci samé.

            Pokud by Soudní dvůr rozhodl, že to soudní řízení dovoluje a že věc nebude vrácena Tribunálu,

                  —

                  vyhověl návrhovým žádáním, která navrhovatelka předložila v prvním stupni;

                  —

                  zrušil rozhodnutí, kterým Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) zrušila vědeckou poradní skupinu „Scientific Advisory Group on Psychiatry“ působící v rámci Výboru pro humánní léčivé přípravky (CHMP) a které bylo uveřejněno ve veřejné výzvě k vyjádření zájmu pro odborníky, aby se stali členy stálých poradních skupin (SAG) EMA, ze dne 5. května 2021, a v tiskové zprávě EMA ze dne 5. května 2021;

            každopádně

                  —

                  uložil EMA náhradu nákladů tohoto řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      V prvním důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že Tribunál nemohl – aniž se dopustil nesprávného právního posouzení spojeného se zjevně nesprávným posouzením skutkového stavu – konstatovat, že D & A nemá právní zájem na podání žaloby proti napadenému rozhodnutí z důvodu, že případné zrušení napadeného rozhodnutí by jí nepřineslo žádný prospěch, ačkoli dopad na situaci D & A a zejména její procesní práva je již nyní jistý, stejně jako prospěch, který by získala ze zrušení napadeného rozhodnutí, jelikož:

                  —

                  D & A podala žalobu proti rozhodnutí ze dne 6. července 2020, kterým byla zamítnuta její žádost o registraci, a to mimo jiné z důvodu vady řízení, které vedlo ke stanovisku CHMP v důsledku absence konzultace SAG Psychiatry v rámci přezkumného řízení (žal. č. T-556-20);

                  —

                  zrušení SAG Psychiatry ji zbavuje procesní záruky jakožto žadatelky o registraci psychiatrického léčivého přípravku.

            V druhém důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že Tribunál nemohl – aniž se dopustil nesprávného právního posouzení spojeného se zjevně nesprávným posouzením skutkového stavu – konstatovat, že právní zájem D & A na podání žaloby není současný a jistý, ale pouze budoucí a hypotetický, ačkoli D & A podala žalobu proti rozhodnutí 6. července 2020, kterým byla zamítnuta její žádost o registraci, a to mimo jiné z důvodu vady řízení, které vedlo ke stanovisku CHMP v důsledku absence konzultace SAG Psychiatry v rámci přezkumného řízení (žal. č. T-556-20).


title: Věc C-172/20 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 3. března 2022 – WV v. Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) („Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Žádost o pomoc – Služební řád úředníků Evropské unie – Článek 90 odst. 1 a 2 – Den podání žádosti – Implicitní rozhodnutí o zamítnutí žádosti – Stížnost – Podání – Lhůta – Omluvitelný omyl“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/5

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 3. března 2022 – WV v. Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ)
      (Věc C-172/20 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Žádost o pomoc - Služební řád úředníků Evropské unie - Článek 90 odst. 1 a 2 - Den podání žádosti - Implicitní rozhodnutí o zamítnutí žádosti - Stížnost - Podání - Lhůta - Omluvitelný omyl“)
      (2022/C 171/06)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: WV (zástupce: É. Boigelot, advokát)

         Další účastnice řízení: Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) (zástupci: S. Marquardt a R. Spáč, zmocněnci, ve spolupráci s M. Troncoso Ferrerem, abogado a F.-M. Hislairem, advokátem)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  WV se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 320, 28.9.2020.


title: Věc C-197/22: Žaloba podaná dne 11. března 2022 – Evropská komise v. Italská republika

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/22

      Žaloba podaná dne 11. března 2022 – Evropská komise v. Italská republika
      (Věc C-197/22)
      (2022/C 171/28)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Gattinara, E. Sanfrutos Cano, zmocněnci)

         Žalovaná: Italská republika

         Návrhová žádání žalobkyně

      Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  1)

                  určil, že Italská republika tím, že nepřijala opatření k zajištění dodržování hodnot stanovených v části B přílohy I směrnice Rady 98/83/ES ze dne 3. listopadu 1998 o jakosti vody určené k lidské spotřebě (Úř. věst. 1998, L 330, s. 32)

                              —

                              pokud jde o úroveň koncentrace arzénu, v obci Bagnoregio od roku 2018, v obci Civitella d’Agliano v prvním pololetí 2018, v druhém pololetí 2019 a od roku 2020 kromě druhého pololetí 2021, v obci Fabrica di Roma v roce 2013 a od roku 2015, v obci Farnese v roce 2013 a následně od roku 2018, v obci Ronciglione v roce 2013 a následně v prvním pololetí 2018 a v prvním pololetí 2019 a následně od roku 2020, v obci Tuscania od roku 2018 s výjimkou prvního pololetí 2019 a

                              —

                              pokud jde o úroveň koncentrace fluoridu, v obci Bagnoregio od roku 2018 do prvního pololetí 2019 a v obci Fabrica di Roma v roce 2018, v prvním pololetí 2019 a v druhém pololetí 2021,

                        nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 1 ve spojení s částí B přílohy I směrnice 98/83/ES

                  2)

                  a určil, že Italská republika tím, že co nejdříve nepřijala opatření potřebná k obnově jakosti vody v obcích Bagnoregio, Civitella d’Agliano, Fabrica di Roma, Farnese, Ronciglione a Tuscania, pokud jde o úroveň koncentrace arzénu, a v obcích Bagnoregio a Fabrica di Roma, pokud jde o úroveň koncentrace fluoridu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 8 odst. 2 směrnice 98/83/ES;

                  3)

                  uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Prvním žalobním důvodem Komise tvrdí, že Italská republika tím, že nezajistila dodržování hodnot arzénu a fluoridu uvedených v části B přílohy I směrnice, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 1 směrnice 98/83/ES ve spojení s její přílohou I. Konkrétněji, pokud jde o úrovně koncentrace arzénu, toto porušení se týká obce Bagnoregio od roku 2018, obce Civitella d‘Agliano v prvním pololetí 2018, v druhém pololetí 2019 a od roku 2020 kromě druhého pololetí 2021, obce Fabrica di Roma v roce 2013 a od roku 2015, obce Farnese v roce 2013 a následně od roku 2018, obce Ronciglione v roce 2013 a následně v prvním pololetí 2018 a v prvním pololetí 2019 a následně od roku 2020, obce Tuscania od roku 2018 až do současnosti s výjimkou prvního pololetí 2019. Uvedené porušování nadále trvá. Pokud jde o hodnotu koncentrace fluoridu, porušení povinnosti podle čl. 4 odst. 1 směrnice 98/83/ES ve spojení s přílohou I této směrnice se týká obce Bagnoregio od roku 2018 do prvního pololetí 2019 a obce Fabrica di Roma v roce 2018, prvním pololetí 2019 a druhém pololetí 2021.
      Druhým žalobním důvodem Komise tvrdí, že Italská republika tím, že co nejdříve nepřijala opatření potřebná k obnově jakosti vody v obcích Bagnoregio, Civitella d’Agliano, Fabrica di Roma, Farnese, Ronciglione a Tuscania, pokud jde o úroveň koncentrace arzénu, a v obcích Bagnoregio a Fabrica di Roma, pokud jde o úroveň koncentrace fluoridu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 8 odst. 2 směrnice 98/83/ES.


title: Věc T-635/21: Usnesení Tribunálu ze dne 21. února 2022 – Carlings v. EUIPO – Margarete Steiff (STUHF) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Zpětvzetí námitek – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/40

      Usnesení Tribunálu ze dne 21. února 2022 – Carlings v. EUIPO – Margarete Steiff (STUHF)
      (Věc T-635/21) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2022/C 171/54)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Carlings AS (Billingstad, Norsko) (zástupkyně: V. Töbelmann a J. Haesemann, advokátky)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Bosse a D. Hanf, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Margarete Steiff GmbH (Giengen/Brenz, Německo) (zástupce: U. Hildebrandt, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. července 2021 (věc R 2024/2020-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Margarete Steiff a Carlings.

         Výrok

                  1)

                  O žalobě již není důvodné rozhodnout..

                  2)

                  Společnosti Margarete Steiff a Carlings ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich nahradí jednu polovinu nákladů řízení vynaložených Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 471, 22.11.2021.


title: Věc T-834/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. února 2022 – United Parcel Service v. Komise („Mimosmluvní odpovědnost – Hospodářská soutěž – Trhy mezinárodních služeb expresního doručování malých zásilek v EHP – Spojení podniků – Rozhodnutí, kterým se spojení prohlašuje za neslučitelné s vnitřním trhem – Zrušení rozhodnutí rozsudkem Tribunálu – Právo na obhajobu – Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům – Příčinná souvislost“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/24

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. února 2022 – United Parcel Service v. Komise
      (Věc T-834/17) (1)

      („Mimosmluvní odpovědnost - Hospodářská soutěž - Trhy mezinárodních služeb expresního doručování malých zásilek v EHP - Spojení podniků - Rozhodnutí, kterým se spojení prohlašuje za neslučitelné s vnitřním trhem - Zrušení rozhodnutí rozsudkem Tribunálu - Právo na obhajobu - Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům - Příčinná souvislost“)
      (2022/C 171/29)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: United Parcel Service, Inc. (Atlanta, Georgia, Spojené státy) (zástupci: A. Ryan, solicitor, F. Hoseinian, W. Knibbeler, A. Pliego Selie a F. Roscam Abbing, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: N. Khan, P. Berghe, M. Farley a R. Leupold Henning, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 268 SFEU a znějící na získání náhrady škody, kterou měla žalobkyně utrpět z důvodu protiprávnosti rozhodnutí Komise C(2013) 431 ze dne 30. ledna 2013, jímž se spojení prohlašuje za neslučitelné s vnitřním trhem a s fungováním dohody o EHP (věc COMP/M.6570 – UPS/TNT Express).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí jednu třetinu nákladů vynaložených společností United Parcel Service, Inc.

                  3)

                  Společnost United Parcel Service, Inc. ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 72, 26.2.2018.


title: Věc C-634/20: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 3. března 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – Řízení zahájené na návrh A (Řízení o předběžné otázce – Uznávání odborných kvalifikací – Směrnice 2005/36/ES – Oblast působnosti – Podmínky pro získání oprávnění k samostatnému výkonu povolání lékaře v hostitelském členském státě – Diplom vydaný v členském státě původu – Omezení oprávnění vykonávat povolání lékaře po dobu tří let – Dohled registrovaného lékaře a souběžné absolvování tříleté odborné přípravy v oboru všeobecného lékařství – Články 45 a 49 SFEU)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/13

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 3. března 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – Řízení zahájené na návrh A
      (Věc C-634/20) (1)

      (Řízení o předběžné otázce - Uznávání odborných kvalifikací - Směrnice 2005/36/ES - Oblast působnosti - Podmínky pro získání oprávnění k samostatnému výkonu povolání lékaře v hostitelském členském státě - Diplom vydaný v členském státě původu - Omezení oprávnění vykonávat povolání lékaře po dobu tří let - Dohled registrovaného lékaře a souběžné absolvování tříleté odborné přípravy v oboru všeobecného lékařství - Články 45 a 49 SFEU)
      (2022/C 171/16)
      Jednací jazyk: finština

         Předkládající soud

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: A

         Za účasti: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

         Výrok

      Články 45 a 49 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby příslušný orgán hostitelského členského státu přiznal na základě vnitrostátní právní úpravy osobě oprávnění k výkonu povolání lékaře, které je omezeno na dobu tří let a podléhá dvěma podmínkám, a sice že dotčená osoba při výkonu povolání podléhá vedení a dohledu registrovaného lékaře a dále že v této době také úspěšně absolvuje zvláštní tříletou odbornou přípravu v oboru všeobecného lékařství, aby mohla získat oprávnění k samostatnému výkonu povolání lékaře v hostitelském členském státě, vzhledem k tomu, že dotčená osoba, která v členském státě původu absolvovala základní odbornou lékařskou přípravu, je držitelem dokladu o dosažené odborné kvalifikaci pro Spojené království Velké Británie a Severního Irska uvedeného v příloze V bodu 5.1.1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/55/EU ze dne 20. listopadu 2013, avšak není držitelem tamtéž uvedeného osvědčení dokládajícího absolvování jednoleté odborné praxe požadované členským státem původu jako dodatečná podmínka odborné kvalifikace.

         (1)  Úř. věst. C 44, 8.2.2021.


title: Věc T-540/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. února 2022 – ASL Aviation Holdings a ASL Airlines (Ireland) v. Komise („Mimosmluvní odpovědnost – Hospodářská soutěž – Trhy mezinárodních služeb expresního doručování malých zásilek v EHP – Spojování – Rozhodnutí prohlašující spojení za neslučitelné s vnitřním trhem – Zrušení rozhodnutí rozsudkem Tribunálu – Obecný odkaz na jiné písemnosti – Žalobní důvody nebo výtky vznesené třetí osobou v jiné věci – Důkazy předložené v replice – Neodůvodnění prodlení – Nepřípustnost – Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/24

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. února 2022 – ASL Aviation Holdings a ASL Airlines (Ireland) v. Komise
      (Věc T-540/18) (1)

      („Mimosmluvní odpovědnost - Hospodářská soutěž - Trhy mezinárodních služeb expresního doručování malých zásilek v EHP - Spojování - Rozhodnutí prohlašující spojení za neslučitelné s vnitřním trhem - Zrušení rozhodnutí rozsudkem Tribunálu - Obecný odkaz na jiné písemnosti - Žalobní důvody nebo výtky vznesené třetí osobou v jiné věci - Důkazy předložené v replice - Neodůvodnění prodlení - Nepřípustnost - Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům“)
      (2022/C 171/30)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: ASL Aviation Holdings DAC (Swords, Irsko), ASL Airlines (Ireland) Ltd (Swords) (zástupci: N. Travers, SC, H. Kelly, K. McKenna a R. Scanlan, solicitors)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: N. Khan, P. Berghe, M. Farley a R. Leupold Henning, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 268 SFEU a znějící na náhradu škody, která žalobkyním údajně vznikla v důsledku protiprávnosti rozhodnutí Komise C(2013) 431 ze dne 30. ledna 2013, kterým se spojení prohlašuje za neslučitelné s vnitřním trhem a Dohodou o EHP (věc COMP/M.6570 – UPS/TNT Express).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnostem ASL Aviation Holdings DAC a ASL Airlines (Ireland) Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 399, 5.11.2018.


title: Věc T-46/22 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 3. března 2022 – Esedra v. Parlament („Řízení o předběžných opatřeních – Veřejné zakázky na služby – Služby předškolních zařízení – Návrh na předběžné opatření – Neexistence naléhavosti“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/40

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 3. března 2022 – Esedra v. Parlament
      (Věc T-46/22 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky na služby - Služby předškolních zařízení - Návrh na předběžné opatření - Neexistence naléhavosti“)
      (2022/C 171/55)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Esedra SRL (Brusel, Belgie) (zástupkyně: M. Vastmans, advokátka)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: M. Pencheva a M. Kazek, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU směřující jednak k odkladu vykonatelnosti rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 26. listopadu 2021 přidělit veřejnou zakázku na služby pro „Komplexní řízení struktury předškolních zařízení Evropského parlamentu v Bruselu, v ulici Wayenberg“ jinému uchazeči a odmítnout nabídku žalobkyně, a jednak k nařízení Evropskému parlamentu, aby přijal opatření nezbytná k zastavení účinků rozhodnutí o přidělení či smlouvy uzavřené v návaznosti na uvedené rozhodnutí.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-149/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2022 – UGA Nutraceuticals v. EUIPO – Vitae Health Innovation (VITADHA) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie – Slovní ochranná známka VITADHA – Starší španělská slovní ochranná známka VITANADH – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2022 – UGA Nutraceuticals v. EUIPO – Vitae Health Innovation (VITADHA)
      (Věc T-149/21) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Slovní ochranná známka VITADHA - Starší španělská slovní ochranná známka VITANADH - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2022/C 171/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: UGA Nutraceuticals Srl (Gubbio, Itálie) (zástupci: M. Riva, J. Graffer a A. Ottolini, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Vitae Health Innovation, SL (Montmeló, Španělsko) (zástupkyně: E. Torner Lasalle, advokátka)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. ledna 2021 (věc R 2719/2019-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Vitae Health Innovation a UGA Nutraceuticals.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti UGA Nutraceuticals Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 182, 10.5.2021.


title: Věc T-636/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. února 2022 – Chemours Netherlands v. ECHA („REACH – Látky vzbuzující mimořádné obavy – Sestavení seznamu látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV nařízení (ES) č. 1907/2006 – Rozhodnutí identifikující 2,3,3,3-tetrafluor-2-(heptafluorpropoxy)propanoovou kyselinu, její soli a její acylhalogenidy jako látku splňující kritéria pro zahrnutí do seznamu – Článek 57 nařízení č. 1907/2006 – Zjevně nesprávné posouzení – Přiměřenost“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. února 2022 – Chemours Netherlands v. ECHA
      (Věc T-636/19) (1)

      („REACH - Látky vzbuzující mimořádné obavy - Sestavení seznamu látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV nařízení (ES) č. 1907/2006 - Rozhodnutí identifikující 2,3,3,3-tetrafluor-2-(heptafluorpropoxy)propanoovou kyselinu, její soli a její acylhalogenidy jako látku splňující kritéria pro zahrnutí do seznamu - Článek 57 nařízení č. 1907/2006 - Zjevně nesprávné posouzení - Přiměřenost“)
      (2022/C 171/31)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Chemours Netherlands BV (Dordrecht, Nizozemsko) (zástupkyně: R. Cana a E. Mullier, advokátky)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: W. Broere, N. Herbatschek a M. Heikkilä, zmocněnci, ve spolupráci s S. Raesem, advokátem)

         Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman, J. Langer a C. Schillemans, zmocněnci), ClientEarth AISBL (Brusel, Belgie), ClientEarth (Londýn, Spojené království), CHEM Trust Europe eV (Hamburk, Německo) (zástupce: N. Angelet, advokát)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí ECHA ED/71/2019 ze dne 4. července 2019, které vstoupilo v platnost dne 16. července 2019, v rozsahu, v němž zahrnuje 2,3,3,3-tetrafluor-2-(heptafluorpropoxy)propanoovou kyselinu, její soli a její acylhalogenidy (včetně jakýchkoliv jejich izomerů a kombinací izomerů) do seznamu látek identifikovaných za účelem případného zahrnutí do seznamu v příloze XIV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. 2006, L 396, s. 1, oprava Úř. věst. 2007, L 136, s. 3).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnost Chemours Netherlands BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro chemické látky a ClientEarth AISBL, ClientEarth a CHEM Trust Europe eV.

                  3)

                  Nizozemské království ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 399, 25.11.2019.


title: Věc T-171/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2022 – Ubisoft Entertainment v. EUIPO – Huawei Technologies (FOR HONOR) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie FOR HONOR – Starší slovní ochranná známka Evropské unie HONOR – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2022 – Ubisoft Entertainment v. EUIPO – Huawei Technologies (FOR HONOR)
      (Věc T-171/21) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie FOR HONOR - Starší slovní ochranná známka Evropské unie HONOR - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2022/C 171/41)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Ubisoft Entertainment (Carentoir, Francie) (zástupce: J. B. Bourgeois, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: L. Lapinskaite a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Huawei Technologies Co. Ltd (Šen-čen, Čína)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. ledna 2021 (věc R 1297/2020-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Huawei Technologies a Ubisoft Entertainment.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Ubisoft Entertainment se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 228, 14.6.2021.


title: Věc T-806/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. února 2022 – Govern d’Andorra v. EUIPO (Andorra) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Andorra – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Popisný charakter – Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. února 2022 – Govern d’Andorra v. EUIPO (Andorra)
      (Věc T-806/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Andorra - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2022/C 171/32)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Govern d’Andorra (Andorra la Vella, Andorra) (zástupce: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Crespo Carrillo a A. Crawcour, zmocněnci)

         Předmět

      Žaloba proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. srpna 2019 (věc R 737/2018-2) týkajícímu se přihlášky obrazového označení Andorra k zápisu jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Govern d’Andorra nahradí náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 27, 27.1.2020.


title: Věc T-72/22: Žaloba podaná dne 4. února 2022 – Interneto žiniasklaidos asociacija a další v. Komise

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/41

      Žaloba podaná dne 4. února 2022 – Interneto žiniasklaidos asociacija a další v. Komise
      (Věc T-72/22)
      (2022/C 171/56)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Interneto žiniasklaidos asociacija (Vilnius, Litva), All Media Lithuania UAB (Vilnius), All Media Radijas UAB (Vilnius) (zástupce: K. Kačerauskas, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

                  —

                  v plném rozsahu zrušil napadený dopis;

                  —

                  uložil Komisi náhradu všech nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně jeden žalobní důvod.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nenáležitého posouzení informací poskytnutých žalobci a z nevyšetření okolností popsaných ve stížnosti, kterou žalobci zaslali Komisi dne 21. června 2020 a která se týkala protiprávní státní podpory poskytnuté litevské veřejnoprávní vysílací stanici – VšĮ „Lietuvos Nacionalinis Radijas ir Televizija“, s náležitou péčí, což vedlo k přehlédnutí skutkového stavu a k nesprávnému právnímu posouzení v dopisu přijatému Komisí. Takový nedostatek je porušením podstatných procesních náležitostí a hmotněprávních ustanovení upravujících mechanismus kontroly státních podpor stanovených v čl. 107 odst. 1 a v čl. 108 odst. 3 SFEU. Nenáležité posouzení Komise je prokázáno následujícími vadami, kterými je stižen dopis:

                              i)

                              Komise s náležitou péčí a podle platných právních požadavků neprozkoumala, ani nesrovnala slučitelnost režimu existujícího před 10. prosincem 1994 s režimem po změnách zákona o národním veřejnoprávním vysílání Litevské republiky (dále jen „zákon o NVV“) z roků 2015 a 2020, čímž porušila podstatné procesní náležitosti;

                              ii)

                              Komise porušila čl. 107 odst. 1 a čl. 108 odst. 3 SFEU, když neuznala, že změny zákona o NVV z roku 2015 a 2020 jsou změnami státní podpory, které měly být předmětem koordinace s Komisí;

                              iii)

                              Komise porušila čl. 107 odst. 1 a čl. 108 odst. 3 SFEU, když neuznala, že změny zákona o NVV z roku 2020 jsou změnou státní podpory, která měla být předmětem koordinace s Komisí.


title: Věc T-134/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2022 – Huhtamaki v. Komise („Přístup k dokumentům – Nařízení (ES) č. 1049/2001 – Dokumenty týkající se šetření ohledně státní podpory – Předběžná daňová rozhodnutí – Odepření přístupu – Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby – Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu – Obecná domněnka důvěrnosti – Neexistence nevyvratitelnosti – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 2. března 2022 – Huhtamaki v. Komise
      (Věc T-134/20) (1)

      („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se šetření ohledně státní podpory - Předběžná daňová rozhodnutí - Odepření přístupu - Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby - Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu - Obecná domněnka důvěrnosti - Neexistence nevyvratitelnosti - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2022/C 171/33)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Huhtamaki Sàrl (Senningerberg, Lucembursko) (zástupci: M. Struys a F. Pili, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Herrmann a A. Spina, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2019) 9417 final ze dne 18. prosince 2019, kterým se zamítá potvrzující žádost o přístup k dokumentům týkajícím se šetření ohledně státních podpor, podaná žalobkyní podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské komise C(2019) 9417 final ze dne 18. prosince 2019, kterým se zamítá potvrzující žádost o přístup k dokumentům týkajícím se šetření ohledně státních podpor, podaná společností Huhtamaki Sàrl podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43) se zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 161, 11.5.2020.


title: Věc C-177/20: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. března 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – „Grossmania“ Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft. v. Vas Megyei Kormányhivatal („Řízení o předběžné otázce – Zásady unijního práva – Přednost – Přímý účinek – Loajální spolupráce – Článek 4 odst. 3 SEU – Článek 63 SFEU – Povinnosti členského státu vyplývající z rozsudku vydaného v řízení o předběžné otázce – Výklad pravidla unijního práva Soudním dvorem v rozsudku vydaném v řízení o předběžné otázce – Povinnost zajistit plný účinek unijního práva – Povinnost vnitrostátního soudu nepoužít vnitrostátní právní úpravu, která je v rozporu s unijním právem, tak jak je vykládáno Soudním dvorem – Správní rozhodnutí, které nabylo právní moci při neexistenci opravného prostředku k soudu – Zásady rovnocennosti a efektivity – Odpovědnost členského státu“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/6

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. března 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – „Grossmania“ Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft. v. Vas Megyei Kormányhivatal
      (Věc C-177/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Zásady unijního práva - Přednost - Přímý účinek - Loajální spolupráce - Článek 4 odst. 3 SEU - Článek 63 SFEU - Povinnosti členského státu vyplývající z rozsudku vydaného v řízení o předběžné otázce - Výklad pravidla unijního práva Soudním dvorem v rozsudku vydaném v řízení o předběžné otázce - Povinnost zajistit plný účinek unijního práva - Povinnost vnitrostátního soudu nepoužít vnitrostátní právní úpravu, která je v rozporu s unijním právem, tak jak je vykládáno Soudním dvorem - Správní rozhodnutí, které nabylo právní moci při neexistenci opravného prostředku k soudu - Zásady rovnocennosti a efektivity - Odpovědnost členského státu“)
      (2022/C 171/07)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně:„Grossmania“ Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft.

         Žalovaný: Vas Megyei Kormányhivatal

         Výrok

      Unijní právo, zejména čl. 4 odst. 3 SEU a článek 267 SFEU, musí být vykládáno v tom smyslu, že vnitrostátní soud, kterému byla předložena žaloba proti rozhodnutí o zamítnutí žádosti o opětovný zápis požívacích práv, která ze zákona zanikla a byla vymazána z katastru nemovitostí na základě vnitrostátní právní úpravy neslučitelné s článkem 63 SFEU, jak byl vyložen Soudním dvorem v rozsudku vydaném v řízení o předběžné otázce, je povinen:

                  —

                  tuto právní úpravu nepoužít a

                  —

                  s výjimkou objektivních a legitimních překážek, zejména právní povahy, nařídit příslušnému správnímu orgánu, aby provedl opětovný zápis požívacích práv, i když výmaz těchto práv nebyl v zákonné lhůtě napaden u soudu, a v důsledku toho se stal v souladu s vnitrostátním právem pravomocným.

         (1)  Úř. věst. C 279, 24.8.2020.


title: Věc C-60/21: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. března 2022 – Evropská komise v. Belgické království („Nesplnění povinnosti státem – Článek 45 SFEU – Článek 28 Dohody o Evropském hospodářském prostoru – Volný pohyb pracovníků – Přímé daně – Daň z příjmů – Odpočty – Vyživovací renty – Rovné zacházení – Diskriminace mezi daňovými rezidenty a daňovými nerezidenty“)

text:
               25.4.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/14

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. března 2022 – Evropská komise v. Belgické království
      (Věc C-60/21) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Článek 45 SFEU - Článek 28 Dohody o Evropském hospodářském prostoru - Volný pohyb pracovníků - Přímé daně - Daň z příjmů - Odpočty - Vyživovací renty - Rovné zacházení - Diskriminace mezi daňovými rezidenty a daňovými nerezidenty“)
      (2022/C 171/17)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: W. Roels a V. Uher, zmocněnci)

         Žalované: Belgické království (zástupci: C. Pochet, P. Cottin a S. Baeyens, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Belgické království tím, že odepřelo odpočet vyživovacích rent nebo kapitálových částek namísto takových rent a doplňkových rent ze zdanitelného příjmu plátcům renty, kteří nejsou rezidenty v Belgii, pobírají v tomto státě méně než 75 % svých příjmů z výdělečné činnosti a nemohou mít nárok na tentýž odpočet v členském státě svého bydliště z důvodu nízké výše svým příjmů v tomto státě, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 45 SFEU a z článku 28 Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992.

                  2)

                  Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 98, 22.3.2021.