title: Věc T-661/18: Žaloba podaná dne 7. listopadu 2018 – Securitec v. Komise

text:
               21.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/46

      Žaloba podaná dne 7. listopadu 2018 – Securitec v. Komise
      (Věc T-661/18)
      (2019/C 25/60)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Securitec (Livange, Lucembursko) (zástupce: P. Peuvrel, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil tuto žalobu na neplatnost za formálně přípustnou;

                  —

                  pokud jde o věc samou, prohlásil žalobu na neplatnost za odůvodněnou;

                  —

                  zrušil v důsledku toho rozhodnutí o odmítnutí přijaté dne 7. září 2018;

                  —

                  zrušil rovněž rozhodnutí Komise ze dne 17. září 2018;

                  —

                  nařídil veškeré další právní povinnosti nezbytné ve věci;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení a jiných výdajů vynaložených v rámci tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění, kterým jsou stižena rozhodnutí Komise ze dne 7. září 2018 o odmítnutí nabídky předložené žalobkyní v rámci zadávacího řízení č. HR/R1/PR/2017/059 nazvaného „Údržba bezpečnostních zařízení v budovách využívaných nebo spravovaných Evropskou komisí v Belgii a v Lucembursku“ (JO 2018/S 209-476275) a rozhodnutí ze dne 17. září 2018, jímž se odmítá poskytnout žalobkyni další informace, které žádala v souvislosti s výše uvedeným zadávacím řízením. Rozhodnutí o odmítnutí nabídky předložené žalobkyní totiž pouze uvádí, že nabídka nenabízela nejnižší cenu, ačkoliv kritérium ceny nebylo jediným kritériem stanoveným v zadávací dokumentaci. Vzhledem k tomu, že nedostatečné odůvodnění lze považovat za chybějící odůvodnění, je třeba v důsledku toho rozhodnutí zrušit.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z protiprávnosti napadeného rozhodnutí. Žalobkyně v tomto ohledu poukazuje na to, že kritérium nejnižší ceny nebylo použito jako jediné a že bylo kromě toho třeba, aby vybraná nabídka byla řádná a v souladu se stanovenými požadavky. Podle žalobkyně přitom úspěšný uchazeč neměl certifikaci NEDAP, kterou však zadávací dokumentace vyžadovala. Zadání zakázky této společnosti tedy bylo protiprávní a napadená rozhodnutí je třeba zrušit.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásad transparentnosti, rovného zacházení a zákazu diskriminace, kterými jsou stižena napadená rozhodnutí, zejména s ohledem na nepřiměřený požadavek obratu minimálně 900 000 eur pro podniky ucházející se o položku č. 4 v Lucembursku a na to, že Komise neodpověděla na dopis žalobkyně ze dne 28. června 2018, kterým se na tuto věc dotazovala.


title: Věc T-689/18: Žaloba podaná dne 21. listopadu 2018 – Executive Selling v. EUIPO (EXECUTIVE SELLING)

text:
               21.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/60

      Žaloba podaná dne 21. listopadu 2018 – Executive Selling v. EUIPO (EXECUTIVE SELLING)
      (Věc T-689/18)
      (2019/C 25/78)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Executive Selling (Paříž, Francie) (zástupci: V. Bouchara a A. Maier, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis obrazového označení EXECUTIVE SELLING s vyznačením Evropské unie – Přihláška č. 1 343 783

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. září 2018, ve věci R 313/2018-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Přihlašovaná ochranná známka jako celek nepopisuje žádný ze znaků dotčených služeb. Posouzení, které provedl EUIPO, je v rozporu se zněním předpisů a příslušnou judikaturou a přihlašované obrazového označení má jednoznačně rozlišovací způsobilost a je tedy způsobilé splnit základní funkci ochranné známky.


title: Věc T-663/18: Žaloba podaná dne 9. listopadu 2018 – Nissin Foods Holdings v. EUIPO – The GB Foods (Soba JAPANESE FRIED NOODLES

text:
               21.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/47

      Žaloba podaná dne 9. listopadu 2018 – Nissin Foods Holdings v. EUIPO – The GB Foods (Soba JAPANESE FRIED NOODLES
      (Věc T-663/18)
      (2019/C 25/61)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Nissin Foods Holdings Co. Ltd (Osaka, Japonsko) (zástupci: S. Malynicz, QC, G. Messenger, Barrister, K. Gilbert and G. Lodge, Solicitors)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: The GB Foods, SA (L'Hospitalet de Llobregat, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie Soba JAPANESE FRIED NOODLES v červené, černé, šedé a bílé barvě – Ochranná známka Evropské unie č. 9 377 904

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. srpna 2018, ve věci R 111/2018-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici řízení, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené žalobkyní.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-695/18: Žaloba podaná dne 26. listopadu 2018 – Werner v. EUIPO – Merck (fLORAMED)

text:
               21.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/61

      Žaloba podaná dne 26. listopadu 2018 – Werner v. EUIPO – Merck (fLORAMED)
      (Věc T-695/18)
      (2019/C 25/79)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Stefan Werner (Baldham, Německo) (zástupce: T. Büttner, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Merck KGaA (Darmstadt, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Žalobce

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie fLORAMED – přihláška č. 15 336 639

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. listopadu 2018, ve věci R 197/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí, jakož i rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 24. listopadu 2017, kterým byla zamítnuta přihláška k zápisu ochranné známky pro všechny požadované výrobky a bylo vyhověno námitkám protistrany ze dne 7. října 2016.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-666/18: Žaloba podaná dne 6. listopadu 2018 – 6Minutes Media v. EUIPO – ad pepper media International (ad pepper)

text:
               21.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/48

      Žaloba podaná dne 6. listopadu 2018 – 6Minutes Media v. EUIPO – ad pepper media International (ad pepper)
      (Věc T-666/18)
      (2019/C 25/62)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: 6Minutes Media GmbH (Berlín, Německo) (zástupci: P. Koch a T. Hilser, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: ad pepper media International NV (Normimberk, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie ad pepper – Ochranná známka Evropské unie č. 1 307 966

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. června 2018, ve věci R R 839/2017-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalobkyní a v případě formálního vstupu do řízení i nákladů řízení další účastnci řízení před odvolacím senátem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 58 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 18 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-697/18: Žaloba podaná dne 26. listopadu 2018 – Aldi v. EUIPO – Titlbach (ALTISPORT)

text:
               21.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/61

      Žaloba podaná dne 26. listopadu 2018 – Aldi v. EUIPO – Titlbach (ALTISPORT)
      (Věc T-697/18)
      (2019/C 25/80)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Německo) (zástupci: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a M. Minkner, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem: Aleš Titlbach (Meziboří, Česká republika)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis ochranné známky ALTISPORT s vyznačením Evropské unie – Mezinárodní zápis č. 1 226 617 s vyznačením Evropské unie

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. září 2018 ve věci R 2683/2017-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 2017/1001.


title: Věc T-668/18: Žaloba podaná dne 6. listopadu 2018 – 6Minutes Media v. EUIPO – ad pepper media International (ADPepper)

text:
               21.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/49

      Žaloba podaná dne 6. listopadu 2018 – 6Minutes Media v. EUIPO – ad pepper media International (ADPepper)
      (Věc T-668/18)
      (2019/C 25/63)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: 6Minutes Media GmbH (Berlín, Německo) (zástupci: P. Koch a T. Hilser, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: ad pepper media International NV (Norimberk, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie ADPepper – ochranná známka Evropské unie č. 1 109 990

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. června 2018, ve věci R 840/2017-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů žalobkyně, a – v případě formálního vstupu do řízení – uložil také dalším účastníkům řízení náhradu nákladů.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 95 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 58 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 18 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-113/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. listopadu 2018 – RFA International v. Komise „Dumping – Dovoz ferosilicia pocházejícího z Ruska – Zamítnutí žádostí o vrácení odvedeného antidumpingového cla – Určení běžné hodnoty a vývozní ceny – Jediná hospodářská jednotka – Zohlednění antidumpingového cla v ceně při dalším prodeji v Unii – Použití jiné metody, než která byla použita při předchozím šetření – Článek 2 odst. 9 a čl. 11 odst. 9 a 10 nařízení (ES) č. 1225/2009 [nyní čl. 2 odst. 9 a čl. 11 odst. 9 a 10 nařízení (EU) 2016/1036] – Článek 18.3.1 antidumpingové dohody WTO“

text:
               21.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. listopadu 2018 – RFA International v. Komise
      (Věc T-113/15) (1)

      („Dumping - Dovoz ferosilicia pocházejícího z Ruska - Zamítnutí žádostí o vrácení odvedeného antidumpingového cla - Určení běžné hodnoty a vývozní ceny - Jediná hospodářská jednotka - Zohlednění antidumpingového cla v ceně při dalším prodeji v Unii - Použití jiné metody, než která byla použita při předchozím šetření - Článek 2 odst. 9 a čl. 11 odst. 9 a 10 nařízení (ES) č. 1225/2009 [nyní čl. 2 odst. 9 a čl. 11 odst. 9 a 10 nařízení (EU) 2016/1036] - Článek 18.3.1 antidumpingové dohody WTO“)
      (2019/C 25/48)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: RFA International, LP (Calgary, Kanada) (zástupci: B. Evtimov a M. Krestiyanova, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. F. Brakeland a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na úplné nebo částečné zrušení prováděcích rozhodnutí Komise C(2014) 9805 final, C(2014) 9806 final, C(2014) 9807 final, C(2014) 9808 final, C(2014) 9811 final, C(2014) 9812 final a C(2014) 9816 final ze dne 18. prosince 2014 týkající se žádostí o vrácení antidumpingového cla odvedeného z dovozu ferosilicia pocházejícího z Ruska.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti RFA International, LP se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 155, 11.5.2015.


title: Věc T-669/18: Žaloba podaná dne 13. listopadu 2018 – Neoperl v. EUIPO (Prezentace čtyř vyplněných otvorů ve schématu pravidelného otvoru)

text:
               21.1.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/50

      Žaloba podaná dne 13. listopadu 2018 – Neoperl v. EUIPO (Prezentace čtyř vyplněných otvorů ve schématu pravidelného otvoru)
      (Věc T-669/18)
      (2019/C 25/64)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Neoperl AG (Reinach, Švýcarsko) (zástupce: H. Börjes-Pestalozza, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška poziční ochranné známky Evropské unie (Prezentace čtyř vyplněných otvorů ve schématu pravidelného otvoru) – Přihláška č. 16 259 665

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. září 2018, ve věci R 2059/2017-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-749/18: Žaloba podaná dne 21. prosince 2018 – Daimler v. EUIPO (ROAD EFFICIENCY)

text:
               18.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/45

      Žaloba podaná dne 21. prosince 2018 – Daimler v. EUIPO (ROAD EFFICIENCY)
      (Věc T-749/18)
      (2019/C 65/59)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Daimler AG (Stuttgart, Německo) (zástupce: P. Kohl, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „ROAD EFFICIENCY“ – Přihláška č. 15 814 536

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. října 2018, ve věci R 2701/2017-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně náhradu nákladů v řízení o odvolání.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc C-310/16: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Specializiran nakazatelen sad – Bulharsko) – trestní řízení proti Petaru Dzivevovi a dalším „Řízení o předběžné otázce – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Ochrana finančních zájmů Evropské unie – Článek 325 odst. 1 SFEU – Úmluva o ochraně finančních zájmů Evropských společenství – Trestní řízení týkající se trestných činů v oblasti DPH – Zásada efektivity – Hodnocení důkazů – Odposlechy telefonních hovorů – Povolení udělené nepříslušným soudním orgánem – Zohlednění těchto odposlechů jako důkazů – Vnitrostátní právní úprava – Zákaz“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/2

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Specializiran nakazatelen sad – Bulharsko) – trestní řízení proti Petaru Dzivevovi a dalším
      (Věc C-310/16) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Ochrana finančních zájmů Evropské unie - Článek 325 odst. 1 SFEU - Úmluva o ochraně finančních zájmů Evropských společenství - Trestní řízení týkající se trestných činů v oblasti DPH - Zásada efektivity - Hodnocení důkazů - Odposlechy telefonních hovorů - Povolení udělené nepříslušným soudním orgánem - Zohlednění těchto odposlechů jako důkazů - Vnitrostátní právní úprava - Zákaz“)
      (2019/C 93/02)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Specializiran nakazatelen sad

         Účastníci původního trestního řízení

      Petar Dzivev, Galina Angelova, Georgi Dimov, Milko Velkov

         Výrok

      Článek 325 odst. 1 SFEU, jakož i čl. 1 odst. 1 písm. b) a čl. 2 odst. 1 Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství, vypracované na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii, podepsané v Lucemburku dne 26. července 1995, ve spojení s Listinou základních práv Evropské unie musí být vykládány v tom smyslu, že vzhledem k zásadě efektivity trestních stíhání vedených v souvislosti s trestnými činy týkajícími se daně z přidané hodnoty (DPH) nebrání tomu, aby vnitrostátní soud uplatnil vnitrostátní normu, která stanoví nemožnost použít v trestním řízení takové důkazy, jako jsou odposlechy telefonních hovorů, jež vyžadují předchozí povolení soudu, pokud takové povolení vydal nepříslušný soudní orgán, i když spáchání dotčených trestných činů lze prokázat jen těmito důkazy.

         (1)  Úř. věst. C 310, 29.8.2016.


title: Věc C-162/17 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. ledna 2019 – Polská republika v. Stock Polska sp. z o.o., Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Lass & Steffen GmbH Wein- und Spirituosen-Import „Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Článek 8 odstavec 1 – Demande d’enregistrement de la marque figurative avec élément verbal LUBELSKA Přihláška obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek LUBELSKA – Dominantní a rozlišovací prvek“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/3

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. ledna 2019 – Polská republika v. Stock Polska sp. z o.o., Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Lass & Steffen GmbH Wein- und Spirituosen-Import
      (Věc C-162/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 8 odstavec 1 - Demande d’enregistrement de la marque figurative avec élément verbal LUBELSKA Přihláška obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek LUBELSKA - Dominantní a rozlišovací prvek“)
      (2019/C 93/03)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec)

         Další účastníci řízení: Stock Polska sp. z o.o. (zástupce: T. Gawrylczyk, radca prawny), Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: M. Rajh a D. Botis, zmocněnci), Lass & Steffen GmbH Wein- und Spirituosen-Import (zástupce: R. Kunz-Hallstein, Rechtsanwalt)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Polské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 239, 24.7.2017.


title: Věc C-165/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 24. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Morgan Stanley & Co International plc v. Ministre de l'Économie et des Finances „Řízení o předběžné otázce – Daně – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Šestá směrnice 77/388/EHS – Směrnice 2006/112/ES – Odpočet daně zaplacené na vstupu – Zboží a služby použité jak pro zdanitelná plnění, tak pro plnění osvobozená od daně (zboží a služby pro smíšené použití) – Určení použitelného odpočitatelného podílu – Pobočka společnosti usazená v jiném členském státě, než je stát jejího ústředí – Výdaje vynaložené pobočkou, připadající výhradně na uskutečňování plnění ústředí – Režijní náklady pobočky použité jak pro uskutečňování jejích plnění, tak plnění ústředí“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/3

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 24. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – Morgan Stanley & Co International plc v. Ministre de l'Économie et des Finances
      (Věc C-165/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Šestá směrnice 77/388/EHS - Směrnice 2006/112/ES - Odpočet daně zaplacené na vstupu - Zboží a služby použité jak pro zdanitelná plnění, tak pro plnění osvobozená od daně (zboží a služby pro smíšené použití) - Určení použitelného odpočitatelného podílu - Pobočka společnosti usazená v jiném členském státě, než je stát jejího ústředí - Výdaje vynaložené pobočkou, připadající výhradně na uskutečňování plnění ústředí - Režijní náklady pobočky použité jak pro uskutečňování jejích plnění, tak plnění ústředí“)
      (2019/C 93/04)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Morgan Stanley & Co International plc

         Žalovaný: Ministre de l'Économie et des Finances

         Výrok

                  1)

                  Článek 17 odst. 2, 3 a 5 a čl. 19 odst. 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, jakož i články 168, 169, 173 až 175 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že na výdaje vynaložené pobočkou zaregistrovanou v jednom členském státě, které připadají výhradně na plnění podléhající dani z přidané hodnoty i plnění osvobozená od této daně, jež byla uskutečněna ústředím této pobočky usazeným v jiném členském státě, je třeba uplatnit odpočitatelný podíl, který je dán zlomkem, v jehož jmenovateli je obrat bez daně z přidané hodnoty tvořený pouze těmito plněními a v jehož čitateli jsou zdanitelná plnění, která by rovněž zakládala nárok na odpočet v případě, že by byla uskutečněna v členském státě, v němž je uvedená pobočka zaregistrována, včetně případu, kdy tento nárok na odpočet vyplývá z volby, kterou tato pobočka provedla, podrobit dani z přidané hodnoty plnění uskutečněná v tomto státě.

                  2)

                  Článek 17 odst. 2, 3 a 5 a čl. 19 odst. 1 šesté směrnice 77/388, jakož i články 168, 169, 173 až 175 směrnice 2006/112 musí být vykládány v tom smyslu, že za účelem určení odpočitatelného podílu, jenž se uplatní na režijní náklady pobočky zaregistrované v jednom členském státě, které byly vynaloženy jak na plnění této pobočky uskutečněná v tomto státě, tak na plnění uskutečněná ústředím této pobočky usazeným v jiném členském státě, je třeba ve jmenovateli zlomku tvořícího tento odpočitatelný podíl zohlednit plnění uskutečněná jak touto pobočkou, tak tímto ústředím, přičemž je třeba upřesnit, že v čitateli uvedeného zlomku musí být kromě zdanitelných plnění uskutečněných toutéž pobočkou pouze zdanitelná plnění uskutečněná uvedeným ústředím, která by zakládala nárok na odpočet rovněž v případě, že by byla uskutečněna v členském státě, v němž je dotyčná pobočka zaregistrována.

         (1)  Úř. věst. C 213, 3.7.2017.


title: Věc C-193/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Cresco Investigation GmbH v. Markus Achatzi „Řízení o předběžné otázce – Listina základních práv Evropské unie – Článek 21 – Rovné zacházení v zaměstnání a povolání – Směrnice 2000/78/ES – Článek 2 odst. 2 písm. a) – Přímá diskriminace na základě náboženského vyznání – Vnitrostátní právní úprava přiznávající určitým pracovníkům den dovolené na Velký pátek – Odůvodnění – Článek 2 odst. 5 – Článek 7 odst. 1 – Povinnosti soukromých zaměstnavatelů a vnitrostátních soudů v případě neslučitelnosti vnitrostátního práva se směrnicí 2000/78“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/6

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Cresco Investigation GmbH v. Markus Achatzi
      (Věc C-193/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Listina základních práv Evropské unie - Článek 21 - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Směrnice 2000/78/ES - Článek 2 odst. 2 písm. a) - Přímá diskriminace na základě náboženského vyznání - Vnitrostátní právní úprava přiznávající určitým pracovníkům den dovolené na Velký pátek - Odůvodnění - Článek 2 odst. 5 - Článek 7 odst. 1 - Povinnosti soukromých zaměstnavatelů a vnitrostátních soudů v případě neslučitelnosti vnitrostátního práva se směrnicí 2000/78“)
      (2019/C 93/06)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Cresco Investigation GmbH

         Žalovaný: Markus Achatzi

         Výrok

                  1)

                  Článek 1 a čl. 2 odst. 2 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládány v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava, podle níž je jednak Velký pátek svátkem pouze pro pracovníky, kteří jsou příslušníky určitých křesťanských církví, a jednak výlučně tito pracovníci mají nárok na dodatečnou náhradu ke mzdě za práci vykonanou v tento svátek, pokud v tento den mají pracovat, představuje přímou diskriminaci na základě náboženství.
                  V případě opatření, jež jsou stanovena touto vnitrostátní právní úpravou, nelze mít za to, že jsou nutnými opatřeními pro ochranu práv a svobod ostatních lidí ve smyslu čl. 2 odst. 5 uvedené směrnice, či zvláštními opatřeními, jejichž účelem je vyrovnávat znevýhodnění související s náboženským vyznáním ve smyslu čl. 7 odst. 1 téže směrnice.

                  2)

                  Článek 21 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že dokud dotčený členský stát nezmění za účelem znovunastolení rovného zacházení právní úpravu, která přiznává nárok na svátek na Velký pátek pouze pracovníkům, kteří jsou příslušníky určitých křesťanských církví, má soukromý zaměstnavatel, na kterého se tato právní úprava vztahuje, povinnost přiznat nárok na svátek na Velký pátek rovněž ostatním pracovníkům, pokud posledně uvedení pracovníci předem tohoto zaměstnavatele požádali, aby onoho dne nemuseli pracovat, a tudíž i povinnost přiznat těmto pracovníkům nárok na dodatečnou náhradu ke mzdě za práci v tento svátek, nevyhověl-li uvedený zaměstnavatel takové žádosti.

         (1)  Úř. věst. C 283, 28.8.2017.


title: Věc C-258/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – E.B. v. Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA „Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Směrnice 2000/78/ES – Rovné zacházení v zaměstnání a povolání – Článek 2 – Pokus trestného činu nemravnosti, kterého se dopustil státní zaměstnanec na nezletilých mužského pohlaví – Disciplinární sankce přijatá v roce 1975 – Povinnost odejít do předčasného důchodu spojená se zkrácením výše důchodových dávek – Diskriminace na základě sexuální orientace – Účinky použitelnosti směrnice 2000/78/ES na disciplinární sankci – Způsoby výpočtu vypláceného starobního důchodu“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/7

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – E.B. v. Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA
      (Věc C-258/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 2000/78/ES - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Článek 2 - Pokus trestného činu nemravnosti, kterého se dopustil státní zaměstnanec na nezletilých mužského pohlaví - Disciplinární sankce přijatá v roce 1975 - Povinnost odejít do předčasného důchodu spojená se zkrácením výše důchodových dávek - Diskriminace na základě sexuální orientace - Účinky použitelnosti směrnice 2000/78/ES na disciplinární sankci - Způsoby výpočtu vypláceného starobního důchodu“)
      (2019/C 93/07)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: E.B.

         Žalovaný: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA

         Výrok

                  1)

                  Článek 2 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládán v tom smyslu, že po uplynutí lhůty pro provedení této směrnice, a sice ode dne 3. prosince 2003, se použije na budoucí účinky pravomocného disciplinárního rozhodnutí, které bylo přijato před vstupem uvedené směrnice v platnost a kterým byl státnímu zaměstnanci nařízen odchod do předčasného důchodu se zkrácením výše jeho dávek důchodového pojištění.

                  2)

                  Směrnice 2000/78 musí být vykládána v tom smyslu, že v takové situaci, jako je situace uvedená v bodě 1 výroku tohoto rozsudku, ukládá vnitrostátnímu soudu, aby pro období začínající dnem 3. prosince 2003 přezkoumal nikoli pravomocně uloženou disciplinární sankci, kterou byl dotyčnému státnímu zaměstnanci nařízen odchod do předčasného důchodu, ale krácení výše jeho důchodu pro účely stanovení částky, kterou by obdržel v případě neexistence jakékoliv diskriminace na základě sexuální orientace.

         (1)  Úř. věst. C 283, 28. 8. 2017.


title: Věc C-265/17 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. ledna 2019 – Evropská komise v. United Parcel Service, Inc., FedEx Corp. „Kasační opravný prostředek – Kontrola spojování podniků – Převzetí společnosti TNT Expres společností UPS – Rozhodnutí Komise, kterým se spojení prohlašuje za neslučitelné s vnitřním trhem a s fungováním dohody o EHP – Ekonometrický model vypracovaný Komisí – Nesdělení změn provedených v ekonometrickém modelu – Porušení práva na obhajobu“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/7

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. ledna 2019 – Evropská komise v. United Parcel Service, Inc., FedEx Corp.
      (Věc C-265/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Kontrola spojování podniků - Převzetí společnosti TNT Expres společností UPS - Rozhodnutí Komise, kterým se spojení prohlašuje za neslučitelné s vnitřním trhem a s fungováním dohody o EHP - Ekonometrický model vypracovaný Komisí - Nesdělení změn provedených v ekonometrickém modelu - Porušení práva na obhajobu“)
      (2019/C 93/08)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: T. Christoforou, N. Khan, H. Leupold a A. Biolan, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: United Parcel Service, Inc. (zástupci: A. Ryan, solicitor, F. Hoseinian, advokat, W. Knibbeler, S. A. Pliego a P. van den Berg, advocaten, a F. Roscam Abbing, advocate), FedEx Corp. (zástupci: F. Carlin, barrister, G. Bushell, solicitor, a N. Niejahr, Rechtsanwältin)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 17.7.2017.


title: Věc C-313/17 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 24. ledna 2019 – George Haswani v. Rada Evropské unie, Evropská komise „Kasační opravný prostředek – Článek 86 jednacího řádu Tribunálu – Přípustnost – Postup pro úpravu žaloby – Nezbytnost úpravy žalobních důvodů a argumentů – Omezující opatření přijatá vůči Syrské arabské republice – Seznam osob, kterým se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje – Zařazení navrhovatelova jména na seznam“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/9

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 24. ledna 2019 – George Haswani v. Rada Evropské unie, Evropská komise
      (Věc C-313/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Článek 86 jednacího řádu Tribunálu - Přípustnost - Postup pro úpravu žaloby - Nezbytnost úpravy žalobních důvodů a argumentů - Omezující opatření přijatá vůči Syrské arabské republice - Seznam osob, kterým se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Zařazení navrhovatelova jména na seznam“)
      (2019/C 93/10)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: George Haswani (zástupce: G. Karouni, advokát)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupkyně: A. Sikora-Kalėda a S. Kyriakopoulou, zmocněnkyně), Evropská komise (zástupci: L. Havas a R. Tricot, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Bod 1 výroku rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 22. března 2017, Haswani v. Rada (T-231/15, nezveřejněný, EU:T:2017:200), se zrušuje.

                  2)

                  Věc se vrací Tribunálu Evropské unie.

                  3)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         (1)  Úř. věst. C 239, 24.7.2017.


title: Věc C-386/17: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Stefano Liberato v. Luminita Luisa Grigorescu „Řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v občanských věcech – Soudní příslušnost, uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech vyživovacích povinností – Nařízení (ES) č. 44/2001 – Článek 5 bod 2 – Článek 27 – Článek 35 odst. 3 – Příslušnost, uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti – Nařízení (ES) č. 2201/2003 – Článek 19 – Překážka litispendence – Článek 22 písm. a) – Článek 23 písm. a) – Neuznání rozhodnutí v případě zjevného rozporu s veřejným pořádkem – Článek 24 – Zákaz přezkoumání příslušnosti soudu země původu – Důvod pro neuznání založený na porušení pravidel o překážce litispendence – Neexistence“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/10

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Stefano Liberato v. Luminita Luisa Grigorescu
      (Věc C-386/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Soudní příslušnost, uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech vyživovacích povinností - Nařízení (ES) č. 44/2001 - Článek 5 bod 2 - Článek 27 - Článek 35 odst. 3 - Příslušnost, uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti - Nařízení (ES) č. 2201/2003 - Článek 19 - Překážka litispendence - Článek 22 písm. a) - Článek 23 písm. a) - Neuznání rozhodnutí v případě zjevného rozporu s veřejným pořádkem - Článek 24 - Zákaz přezkoumání příslušnosti soudu země původu - Důvod pro neuznání založený na porušení pravidel o překážce litispendence - Neexistence“)
      (2019/C 93/12)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Stefano Liberato

         Žalovaná: Luminita Luisa Grigorescu

         Výrok

      Pravidla týkající se překážky litispendence obsažená v článku 27 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech a v článku 19 nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 musí být vykládána v tom smyslu, že pokud v řízení ve věcech manželských, rodičovské zodpovědnosti nebo vyživovacích povinností soud, který zahájil řízení později, přijme v rozporu s těmito pravidly rozhodnutí, jež nabude právní moci, brání tato pravidla tomu, aby soudy členského státu, u jehož soudu bylo řízení zahájeno jako prvního, odmítly z tohoto samotného důvodu uznat toto rozhodnutí. Konkrétně toto porušení samo o sobě nemůže odůvodnit neuznání uvedeného rozhodnutí z důvodu jeho zjevného rozporu s veřejným pořádkem tohoto členského státu.

         (1)  Úř. věst. C 338, 9.10.2017.


title: Věc C-387/17: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 23. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Presidenza del Consiglio dei Ministri v. Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA „Řízení o předběžné otázce – Státní podpory – Existující podpory a nové podpory – Kvalifikace – Nařízení (ES) č. 659/1999 – Článek 1 písm. b) body iv) a v) – Zásady právní jistoty a legitimního očekávání – Použitelnost – Podpory poskytnuté před liberalizací trhu, který byl původně uzavřen hospodářské soutěži – Žaloba na náhradu škody proti členskému státu podaná konkurentem společnosti, která byla příjemcem státních podpor“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/11

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 23. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Presidenza del Consiglio dei Ministri v. Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA
      (Věc C-387/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Státní podpory - Existující podpory a nové podpory - Kvalifikace - Nařízení (ES) č. 659/1999 - Článek 1 písm. b) body iv) a v) - Zásady právní jistoty a legitimního očekávání - Použitelnost - Podpory poskytnuté před liberalizací trhu, který byl původně uzavřen hospodářské soutěži - Žaloba na náhradu škody proti členskému státu podaná konkurentem společnosti, která byla příjemcem státních podpor“)
      (2019/C 93/13)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Odpůrkyně: Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA

         Výrok

                  1)

                  Takové dotace poskytnuté podniku před liberalizací relevantního trhu, jako jsou dotace, o které se jedná ve věci v původním řízení, nemohou být kvalifikovány jako existující podpory jen z toho důvodu, že uvedený trh nebyl formálně liberalizován v době jejich poskytnutí, pokud tyto dotace mohly ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušovaly nebo mohly narušit hospodářskou soutěž, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

                  2)

                  Článek 1 písm. b) bod iv) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku [108 SFEU], musí být vykládán v tom smyslu, že není použitelný na takovou situaci, jako je situace ve věci v původním řízení. Vzhledem k tomu, že při poskytování dotací, o které se jedná ve věci v původním řízení, nebyla dodržena povinnost předchozího oznámení zavedená článkem 93 Smlouvy o EHS, nemohou se státní entity dovolávat zásady legitimního očekávání. V takové situaci, jako je situace ve věci v původním řízení, v níž je žaloba na náhradu škody proti členskému státu podaná konkurentem společnosti, která byla příjemcem státních podpor, neumožňuje zásada právní jistoty, aby na základě obdobného použití byla žalobci uložena taková promlčecí lhůta, jako je promlčecí lhůta stanovená v čl. 15 odst. 1 tohoto nařízení.

         (1)  Úř. věst. C 338, 9.10.2017.


title: Věc C-389/17: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – řízení zahájené na návrh společnosti „Paysera LT“ UAB, dříve „EVP International“ UAB „Řízení o předběžné otázce – Přístup k činnosti institucí elektronických peněz – Směrnice 2009/110/ES – Článek 5 odst. 2 a 3 – Pravidla týkající se kapitálu – Požadavky na kapitál pro výkon činností spojených s vydáváním elektronických peněz – Pojem ‚činnost spojená s vydáváním elektronických peněz‘ – Vydávání elektronických peněz ve prospěch prodávajícího ve výši odpovídající jmenovité hodnotě obdržených peněžních prostředků“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/12

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – řízení zahájené na návrh společnosti „Paysera LT“ UAB, dříve „EVP International“ UAB
      (Věc C-389/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Přístup k činnosti institucí elektronických peněz - Směrnice 2009/110/ES - Článek 5 odst. 2 a 3 - Pravidla týkající se kapitálu - Požadavky na kapitál pro výkon činností spojených s vydáváním elektronických peněz - Pojem ‚činnost spojená s vydáváním elektronických peněz‘ - Vydávání elektronických peněz ve prospěch prodávajícího ve výši odpovídající jmenovité hodnotě obdržených peněžních prostředků“)
      (2019/C 93/14)
      Jednací jazyk: litevština

         Předkládající soud

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně:„Paysera LT“ UAB, dříve „EVP International“ UAB

         za přítomnosti: Lietuvos bankas

         Výrok

      Článek 5 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES ze dne 16. září 2009 o přístupu k činnosti institucí elektronických peněz, o jejím výkonu a o obezřetnostním dohledu nad touto činností, o změně směrnic 2005/60/ES a 2006/48/ES a o zrušení směrnice 2000/46/ES, musí být vykládán v tom smyslu, že služby poskytované institucemi elektronických peněz v rámci takových platebních transakcí, jako jsou transakce, o něž jde ve věci v původním řízení, představují činnosti spojené s vydáváním elektronických peněz ve smyslu tohoto ustanovení, pokud tyto služby vedou k vydání nebo zpětné výměně elektronických peněz v rámci jedné a téže platební transakce.

         (1)  Úř. věst. C 309, 18.9.2017.


title: Věc C-419/17 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 23. ledna 2019 – Deza, a.s. v. Evropská agentura pro chemické látky, Dánské království, Nizozemské království, Švédské království, Norské království „Kasační opravný prostředek – Nařízení (ES) č. 1907/2006 (nařízení REACH) – Příloha XIV – Sestavení seznamu látek podléhajících povolení – Zařazení na seznam látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV – Aktualizace záznamu o látce bis(2-ethylhexyl)-ftalát (DEHP) na seznamu – Nesprávný výklad a nesprávná aplikace nařízení REACH a zásady právní jistoty – Zkreslení skutkových okolností a důkazů – Rozsah přezkumu“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/12

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 23. ledna 2019 – Deza, a.s. v. Evropská agentura pro chemické látky, Dánské království, Nizozemské království, Švédské království, Norské království
      (Věc C-419/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Nařízení (ES) č. 1907/2006 (nařízení REACH) - Příloha XIV - Sestavení seznamu látek podléhajících povolení - Zařazení na seznam látek pro případné zahrnutí do přílohy XIV - Aktualizace záznamu o látce bis(2-ethylhexyl)-ftalát (DEHP) na seznamu - Nesprávný výklad a nesprávná aplikace nařízení REACH a zásady právní jistoty - Zkreslení skutkových okolností a důkazů - Rozsah přezkumu“)
      (2019/C 93/15)
      Jednací jazyk: čeština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Deza, a.s. (zástupce: P. Dejl, advokát)

         Další účastníci řízení: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: W. Broere, N. Herbatschek a M. Heikkilä, zmocněnci, ve spolupráci s M. Procházkou a M. Maškovou, advokáty), Dánské království (zástupci: J. Nymann-Lindegren a M. Wolff, zmocněnci), Nizozemské království, Švédské království (zástupkyně: A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev a L. Zettergren, zmocněnkyně), Norské království

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Deza, a.s., ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro chemické látky (ECHA).

                  3)

                  Dánské království a Švédské království ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 293, 4.9.2017.


title: Věc C-477/17: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 24. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Centrale Raad van Beroep – Nizozemsko) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank v. D. Balandin, I. Lukachenko, Holiday on Ice Services BV „Řízení o předběžné otázce – Sociální zabezpečení – Nařízení (UE) č. 1231/2010 – Použitelné právní předpisy – Potvrzení A 1 – Článek 1 – Rozšíření použití potvrzení A1 i na občany třetích zemí, kteří oprávněně pobývají na území členského státu – Oprávněný pobyt – Pojem“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/14

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 24. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Centrale Raad van Beroep – Nizozemsko) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank v. D. Balandin, I. Lukachenko, Holiday on Ice Services BV
      (Věc C-477/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení - Nařízení (UE) č. 1231/2010 - Použitelné právní předpisy - Potvrzení A 1 - Článek 1 - Rozšíření použití potvrzení A1 i na občany třetích zemí, kteří oprávněně pobývají na území členského státu - Oprávněný pobyt - Pojem“)
      (2019/C 93/17)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Centrale Raad van Beroep

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

         Žalovaní: D. Balandin, I. Lukachenko, Holiday on Ice Services BV

         Výrok

      Článek 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1231/2010 ze dne 24. listopadu 2010, kterým se rozšiřuje působnost nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahují pouze z důvodu jejich státní příslušnosti, musí být vykládán v tom smyslu, že takoví státní příslušníci třetích zemí, jako jsou státní příslušníci dotčení ve věci v původním řízení, kteří dočasně pobývají a pracují v různých členských státech pro zaměstnavatele usazeného v jednom členském státě, se mohou za účelem určení právních předpisů sociálního zabezpečení, kterým podléhají, dovolávat koordinačních pravidel stanovených nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení č. 883/2004, pokud se oprávněně zdržují a pracují na území členských států.

         (1)  Úř. věst. C 357, 23.10.2017.


title: Věc C-496/17: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 16. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf – Německo) – Deutsche Post AG v. Hauptzollamt Köln „Řízení o předběžné otázce – Celní unie – Celní kodex Unie – Článek 39 – Status oprávněného hospodářského subjektu – Prováděcí nařízení (EU) 2015/2447 – Článek 24 odst. 1 druhý pododstavec – Žadatel, který není fyzická osoba – Dotazník – Shromažďování osobních údajů – Směrnice 95/46/ES – Články 6 a 7 – Nařízení (EU) 2016/679 – Články 5 a 6 – Zpracování osobních údajů“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/14

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 16. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf – Německo) – Deutsche Post AG v. Hauptzollamt Köln
      (Věc C-496/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Celní kodex Unie - Článek 39 - Status oprávněného hospodářského subjektu - Prováděcí nařízení (EU) 2015/2447 - Článek 24 odst. 1 druhý pododstavec - Žadatel, který není fyzická osoba - Dotazník - Shromažďování osobních údajů - Směrnice 95/46/ES - Články 6 a 7 - Nařízení (EU) 2016/679 - Články 5 a 6 - Zpracování osobních údajů“)
      (2019/C 93/18)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Düsseldorf

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Deutsche Post AG

         Žalovaný: Hauptzollamt Köln

         Výrok

      Článek 24 odst. 1 druhý pododstavec prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/2447 ze dne 24. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, vykládaný ve světle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecného nařízení o ochraně osobních údajů), musí být vykládán v tom smyslu, že celní orgány mohou požadovat od žadatele o status oprávněného hospodářského subjektu sdělení daňových identifikačních čísel přidělených pro účely výběru daně z příjmu pouze u fyzických osob, které jsou pověřeny vedením žadatele nebo vykonávají kontrolu nad jeho řízením, a těch, které jsou odpovědné za jeho celní záležitosti, jakož i údajů o daňových úřadech příslušných ve vztahu ke všem těmto osobám, za předpokladu, že tyto údaje umožňují těmto orgánům získat informace o závažných nebo opakovaných porušeních celních předpisů nebo daňových předpisů nebo o závažných trestných činech, kterých se dopustily tyto fyzické osoby v souvislosti s jejich hospodářskou činností.

         (1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


title: Věc C-639/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – SIA „KPMG Baltics“, jednající jako soudem ustanovený insolvenční správce AS „Latvijas Krājbanka“ v. SIA „Ķipars AI“ „Řízení o předběžné otázce – Neodvolatelnost zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry – Směrnice 98/26/ES – Rozsah působnosti – Pojem ‚převodní příkaz‘ – Platební příkaz zadaný majitelem standardního běžného účtu úvěrové instituci následně prohlášené za insolventní“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/15

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – SIA „KPMG Baltics“, jednající jako soudem ustanovený insolvenční správce AS „Latvijas Krājbanka“ v. SIA „Ķipars AI“
      (Věc C-639/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Neodvolatelnost zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry - Směrnice 98/26/ES - Rozsah působnosti - Pojem ‚převodní příkaz‘ - Platební příkaz zadaný majitelem standardního běžného účtu úvěrové instituci následně prohlášené za insolventní“)
      (2019/C 93/19)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Augstākā tiesa

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka: SIA „KPMG Baltics“, jednající jako soudem ustanovený insolvenční správce AS „Latvijas Krājbanka“

         Odpůrkyně: SIA „Ķipars AI“

         Výrok

      Takový platební příkaz, o jaký se jedná ve věci v původním řízení, jež byl zadán majitelem standardního běžného účtu úvěrové instituci a týkal se převodu finančních prostředků do jiné úvěrové instituce, nespadá pod pojem „převodní příkaz“ ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/26/ES ze dne 19. května 1998 o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/44/ES ze dne 6. května 2009, a tudíž ani do rozsahu působnosti této směrnice.

         (1)  Úř. věst. C 52, 12.2.2018.


title: Věc C-698/17 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 23. ledna 2019 – Toni Klement v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) „Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Článek 15 odst. 1 – Návrh na zrušení ochranné známky – Trojrozměrná ochranná známka ve tvaru trouby – Řádné užívání ochranné známky – Odůvodnění“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/17

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 23. ledna 2019 – Toni Klement v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      (Věc C-698/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 15 odst. 1 - Návrh na zrušení ochranné známky - Trojrozměrná ochranná známka ve tvaru trouby - Řádné užívání ochranné známky - Odůvodnění“)
      (2019/C 93/21)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Toni Klement (zástupce: J. Weiser, Rechtsanwalt)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: D. Hanf, D. Botis a D. Walicka, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Toni Klementovi se ukládá náhrada nákladů řízení

         (1)  Úř. věst. C 134, 16.4.2018.


title: Věc C-74/18: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – řízení zahájené A Ltd „Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2009/138/ES – Přístup k pojišťovací a zajišťovací činnosti a její výkon – Článek 13 bod 13 – Pojem ‚členský stát, ve kterém se nachází riziko‘ – Společnost, která je usazená v jednom členském státě a poskytuje pojistné služby ohledně smluvních rizik spojených s přeměnami společností v jiném členském státě – Článek 157 – Členský stát výběru daně z pojistného“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/17

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 17. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – řízení zahájené A Ltd
      (Věc C-74/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2009/138/ES - Přístup k pojišťovací a zajišťovací činnosti a její výkon - Článek 13 bod 13 - Pojem ‚členský stát, ve kterém se nachází riziko‘ - Společnost, která je usazená v jednom členském státě a poskytuje pojistné služby ohledně smluvních rizik spojených s přeměnami společností v jiném členském státě - Článek 157 - Členský stát výběru daně z pojistného“)
      (2019/C 93/22)
      Jednací jazyk: finština

         Předkládající soud

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci původního řízení

      A Ltd

         za přítomnosti: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Výrok

      Článek 157 odst. 1 první pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/58/EU ze dne 11. prosince 2013, ve spojení s čl. 13 bodem 13 uvedené směrnice 2009/138 musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, kdy pojišťovna usazená na území členského státu nabízí pojištění, které kryje smluvní rizika spojená s hodnotou akcií a spravedlivou kupní cenou placenou kupujícím při akvizici podniku, podléhá pojistná smlouva uzavřená v tomto rámci výlučně nepřímým daním a parafiskálním poplatkům z pojistného v členském státě, kde je pojistník usazen.

         (1)  Úř. věst. C 142, 23.04.2018.


title: Věc C-551/18 PPU: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. prosince 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie – Belgie) – řízení o výkonu evropského zatýkacího rozkazu vydaného proti IK „Řízení o předběžné otázce – Naléhavé řízení o předběžné otázce – Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech – Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV – Evropský zatýkací rozkaz a postupy předávání mezi členskými státy – Evropský zatýkací rozkaz vydaný za účelem výkonu trestu odnětí svobody – Obsah a forma – Článek 8 odst. 1 písm. f) – Neuvedení doplňujícího trestu – Platnost – Důsledky – Účinek na držení ve vazbě“

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/18

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. prosince 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie – Belgie) – řízení o výkonu evropského zatýkacího rozkazu vydaného proti IK
      (Věc C-551/18 PPU) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Naléhavé řízení o předběžné otázce - Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Evropský zatýkací rozkaz a postupy předávání mezi členskými státy - Evropský zatýkací rozkaz vydaný za účelem výkonu trestu odnětí svobody - Obsah a forma - Článek 8 odst. 1 písm. f) - Neuvedení doplňujícího trestu - Platnost - Důsledky - Účinek na držení ve vazbě“)
      (2019/C 93/24)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hof van Cassatie

         Účastník původního trestního řízení

      IK

         Výrok

      Článek 8 odst. 1 písm. f) rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy, ve znění rámcového rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009, musí být vykládán v tom smyslu, že skutečnost, že v evropském zatýkacím rozkazu, na jehož základě došlo k předání dotyčné osoby, nebyl uveden doplňují trest podřízení moci soudu pro výkon trestů, který byl této osobě uložen za tentýž trestný čin týmž soudním rozhodnutím, kterým bylo rozhodnuto o hlavním trestu odnětí svobody, nebrání tomu, aby výkon tohoto doplňujícího trestu vedl poté, co je odpykán hlavní trest a je přijato formální rozhodnutí za tímto účelem ze strany vnitrostátního soudu příslušného ve věcech výkonu trestů, ke zbavení osobní svobody.

         (1)  Úř. věst. C 16, 14.1.2019.


title: Věc C-292/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Kassel Zweigstelle Hofgeismar (Německo) dne 27. dubna 2018 – Petra Breyer, Heiko Breyer v. Sundair GmbH

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Kassel Zweigstelle Hofgeismar (Německo) dne 27. dubna 2018 – Petra Breyer, Heiko Breyer v. Sundair GmbH
      (Věc C-292/18)
      (2019/C 93/25)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Kassel Zweigstelle Hofgeismar

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Petra Breyer, Heiko Breyer

         Žalovaná: Sundair GmbH
      Usnesením ze dne 6. prosince 2018 Soudní dvůr rozhodl takto:
      Článek 3 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, ve spojení s čl. 2 písm. a) tohoto nařízení musí být vykládán v tom smyslu, že na takový podnik, jako je podnik dotčený ve věci v původním řízení, jenž má zažádáno o provozní licenci, ovšem ta mu k plánovaným datům provedení plánovaných letů ještě nebyla vydána, se uvedené nařízení nemůže vztahovat, takže dotyční cestující nemají právo na náhradu škody na základě čl. 5 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 1 téhož nařízení.


title: Věc C-308/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. května 2018 Schinga GmbH proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 23. února 2018 ve věci T-445/16, Shinga GmbH v. Odrůdový úřad Společenství (CPVO)

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/19

      Kasační opravný prostředek podaný dne 7. května 2018 Schinga GmbH proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 23. února 2018 ve věci T-445/16, Shinga GmbH v. Odrůdový úřad Společenství (CPVO)
      (Věc C-308/18 P)
      (2019/C 93/26)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Schinga GmbH (zástupci: G. Würtenberger, R. Kunze a T. Wittmann, Rechtsanwälte)

         Další účastník řízení: Odrůdový úřad Společenství (CPVO)
      Soudní dvůr Evropské unie (desátý senát) usnesením ze dne 8. listopadu 2018 kasační opravný prostředek zamítl jako zjevně neopodstatněný a rozhodl, že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-444/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) dne 6. července 2018 – Fluctus s.r.o. a další

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) dne 6. července 2018 – Fluctus s.r.o. a další
      (Věc C-444/18)
      (2019/C 93/27)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: Fluctus s.r.o., Fluentum s.r.o., SD

         Žalovaný orgán: Landespolizeidirektion Steiermark

         Další účastník řízení: Finanzpolizei
      Soudní dvůr (sedmý senát) usnesením ze dne 9. ledna 2019 rozhodl:
      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) rozhodnutím ze dne 2. července 2018 je zjevně nepřípustná.


title: Věc C-553/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. srpna 2018 Lion's Head Global Partners LLP proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 14. června 2018 ve věci T-294/17, Lion's Head Global Partners LLP v. EUIPO

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/20

      Kasační opravný prostředek podaný dne 29. srpna 2018 Lion's Head Global Partners LLP proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 14. června 2018 ve věci T-294/17, Lion's Head Global Partners LLP v. EUIPO
      (Věc C-553/18 P)
      (2019/C 93/29)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Lion's Head Global Partners LLP (zástupce: R. Nöske, Rechtsanwalt)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
      Usnesením ze dne 15. ledna 2019 Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc C-554/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. srpna 2018 Lion's Head Global Partners LLP proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 14. června 2018 ve věci T-310/17, Lion's Head Global Partners LLP v. EUIPO

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/21

      Kasační opravný prostředek podaný dne 29. srpna 2018 Lion's Head Global Partners LLP proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 14. června 2018 ve věci T-310/17, Lion's Head Global Partners LLP v. EUIPO
      (Věc C-554/18 P)
      (2019/C 93/30)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Lion's Head Global Partners LLP (zástupce: R. Nöske, Rechtsanwalt)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
      Usnesením ze dne 15. ledna 2019 Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc C-608/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2018 Kyperskou republikou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 13. července 2018 ve věci T-825/16, Kyperská republika v. EUIPO

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/21

      Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2018 Kyperskou republikou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 13. července 2018 ve věci T-825/16, Kyperská republika v. EUIPO
      (Věc C-608/18 P)
      (2019/C 93/31)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kyperská republika (zástupci: S. Malynicz QC, Barrister, V. Marsland, Solicitor)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Papouis Dairies Ltd.

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  prohlásil, že kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu ve věci T-825/16, Kyperská republika v. EUIPO, je přípustný, a vyhověl návrhovým žádáním znějícím na zrušení;

                  —

                  rozhodl, že Úřad a vedlejší účastník ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené navrhovatelkou.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Zaprvé, Tribunál pochybil, když konstatoval, že odvolací senát postupoval správně, když na posuzovanou věc uplatnil závěry, které Tribunál učinil v dřívějších rozsudcích ve spojených věcech T-292/14 a T-293/14 (XAΛΛOYMI a HALLOUMI) a ve věci T-534/10 (HELLIM). Tyto věci se netýkaly certifikačních ochranných známek, nýbrž jiných druhů ochranných známek, a sice běžných ochranných známek EU, resp. kolektivních ochranných známek. Hlavní funkcí takových známek je sloužit jako ukazatel obchodního původu určitého zboží (v případě kolektivní ochranné známky jde o vícero obchodníků propojených na základě členství v určitém sdružení). Hlavní funkcí certifikačních známek naproti tomu není sloužit jako ukazatel původu, nýbrž odlišit určitou třídu výrobků, konkrétně výrobků, které jsou certifikované v tom smyslu, že odpovídají předpisům týkajícím se povoleného užívání certifikační ochranné známky HALLOUMI a že bylo povoleno, aby byly vyráběny v souladu s těmito předpisy. V těchto dřívějších rozsudcích Tribunálu se kromě toho relevantní veřejnosti lišila od relevantní veřejnosti v posuzovaném případě.
      Zadruhé, Tribunál nesprávně konstatoval, že starší národní ochranná známka – v tomto případě národní certifikační ochranná známka – zcela postrádá rozlišovací způsobilost, která by umožňovala odlišit výrobky, které jsou certifikované, od výrobků, které certifikované nejsou; nesprávně rozhodl, že ochranná známka je popisná a druhová; zasáhl do vnitrostátní ochrany národní ochranné známky a nesprávně zpochybnil platnost uvedené ochranné známky v rámci námitkového řízení před EUIPO.
      Zatřetí, Tribunál se dopustil pochybení při porovnání ochranných známek a při posouzení nebezpečí záměny. K těmto otázkám přistupoval nesprávně, a to tak, jako kdyby byla starší ochranná známka spíše než certifikační ochrannou známkou ochrannou známkou, která je ukazatelem původu. Starší ochranné známce coby certifikační ochranné známce, tj. známce, která odlišuje zboží, které odpovídá standardům certifikační známky a které opravdu vyrobili výrobci, kteří získali povolení od držitele certifikační ochranné známky, nepřiznal žádnou rozlišovací způsobilost. Tribunál rovněž neposoudil, jak se certifikační ochranné známky obvykle využívají (tj. vždy společně s rozlišujícím jménem, ochrannou známkou nebo logem). Nezabýval se smyslem a významem sporné ochranné známky EU, zejména neposoudil, zda má prvek „HALLOUMI“ samostatnou rozlišovací způsobilost v rámci pozdější ochranné známky coby označení, ze kterého v rozporu se skutečností vyplývá, že výrobky, na které se vztahuje sporná ochranná známka EU, jsou certifikované.
      Začtvrté, Tribunál se nezabýval vnitrostátními ustanoveními a judikaturou týkající se rozsahu a účinků národních certifikačních ochranných známek. Podmínky a způsoby uvedené v právních předpisech členských států týkajících se certifikačních známek nebyly harmonizovány na základě směrnic o ochranných známkách 89/104 (1) nebo 2008/95 (2); nařízení o ochranné známce EU přesto stanoví, že takové národní ochranné známky mohou být základem starších práv, která brání zápisu ochranných známek EU. Taková práva by měla být posuzována ve světle vnitrostátní judikatury a vnitrostátních ustanovení analogicky s různými vnitrostátními právy podle čl. 8 odst. 4 nařízení o ochranné známce EU (která také nejsou harmonizována a co do povahy, rozsahu a účinků se v jednotlivých členských státech velmi liší).

         (1)  První směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. 1989, L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 92).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. 2008, L 299, s. 25).


title: Věc C-609/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2018 Kyperskou republikou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 13. července 2018 ve věci T-847/16, Kyperská republika v. EUIPO

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/22

      Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2018 Kyperskou republikou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 13. července 2018 ve věci T-847/16, Kyperská republika v. EUIPO
      (Věc C-609/18 P)
      (2019/C 93/32)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kyperská republika (zástupci: S. Malynicz QC, Barrister, V. Marsland, Solicitor)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Pancyprian Organisation of Cattle Farmers (P.O.C.F) Public Ltd.

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  prohlásil, že kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu ve věci T-847/16, Kyperská republika v. EUIPO, je přípustný, a vyhověl návrhovým žádáním znějícím na zrušení;

                  —

                  rozhodl, že Úřad a vedlejší účastník ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené navrhovatelkou.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Zaprvé, Tribunál pochybil, když konstatoval, že odvolací senát postupoval správně, když na posuzovanou věc uplatnil závěry, které Tribunál učinil v dřívějších rozsudcích ve spojených věcech T-292/14 a T-293/14 (XAΛΛOYMI a HALLOUMI) a ve věci T-534/10 (HELLIM). Tyto věci se netýkaly certifikačních ochranných známek, nýbrž jiných druhů ochranných známek, a sice běžných ochranných známek EU, resp. kolektivních ochranných známek. Hlavní funkcí takových známek je sloužit jako ukazatel obchodního původu určitého zboží (v případě kolektivní ochranné známky jde o vícero obchodníků propojených na základě členství v určitém sdružení). Hlavní funkcí certifikačních známek naproti tomu není sloužit jako ukazatel původu, nýbrž odlišit určitou třídu výrobků, konkrétně výrobků, které jsou certifikované v tom smyslu, že odpovídají předpisům týkajícím se povoleného užívání certifikační ochranné známky HALLOUMI a že bylo povoleno, aby byly vyráběny v souladu s těmito předpisy. V těchto dřívějších rozsudcích Tribunálu se kromě toho relevantní veřejnosti lišila od relevantní veřejnosti v posuzovaném případě.
      Zadruhé, Tribunál nesprávně konstatoval, že starší národní ochranná známka – v tomto případě národní certifikační ochranná známka – zcela postrádá rozlišovací způsobilost, která by umožňovala odlišit výrobky, které jsou certifikované, od výrobků, které certifikované nejsou; nesprávně rozhodl, že ochranná známka je popisná a druhová; zasáhl do vnitrostátní ochrany národní ochranné známky a nesprávně zpochybnil platnost uvedené ochranné známky v rámci námitkového řízení před EUIPO.
      Zatřetí, Tribunál se dopustil pochybení při porovnání ochranných známek a při posouzení nebezpečí záměny. K těmto otázkám přistupoval nesprávně, a to tak, jako kdyby byla starší ochranná známka spíše než certifikační ochrannou známkou ochrannou známkou, která je ukazatelem původu. Starší ochranné známce coby certifikační ochranné známce, tj. známce, která odlišuje zboží, které odpovídá standardům certifikační známky a které opravdu vyrobili výrobci, kteří získali povolení od držitele certifikační ochranné známky, nepřiznal žádnou rozlišovací způsobilost. Tribunál rovněž neposoudil, jak se certifikační ochranné známky obvykle využívají (tj. vždy společně s rozlišujícím jménem, ochrannou známkou nebo logem). Nezabýval se smyslem a významem sporné ochranné známky EU, zejména neposoudil, zda má prvek „HALLOUMI“ samostatnou rozlišovací způsobilost v rámci pozdější ochranné známky coby označení, ze kterého v rozporu se skutečností vyplývá, že výrobky, na které se vztahuje sporná ochranná známka EU, jsou certifikované.
      Začtvrté, Tribunál se nezabýval vnitrostátními ustanoveními a judikaturou týkající se rozsahu a účinků národních certifikačních ochranných známek. Podmínky a způsoby uvedené v právních předpisech členských států týkajících se certifikačních známek nebyly harmonizovány na základě směrnic o ochranných známkách 89/104 (1) nebo 2008/95 (2); nařízení o ochranné známce EU přesto stanoví, že takové národní ochranné známky mohou být základem starších práv, která brání zápisu ochranných známek EU. Taková práva by měla být posuzována ve světle vnitrostátní judikatury a vnitrostátních ustanovení analogicky s různými vnitrostátními právy podle čl. 8 odst. 4 nařízení o ochranné známce EU (která také nejsou harmonizována a co do povahy, rozsahu a účinků se v jednotlivých členských státech velmi liší).

         (1)  První směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. 1989, L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 92).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. 2008, L 299, s. 25).


title: Věc C-612/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. září 2018 ClientEarth proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 11. července 2018 ve věci T-644/16, ClientEarth v. Komise

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/23

      Kasační opravný prostředek podaný dne 25. září 2018 ClientEarth proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 11. července 2018 ve věci T-644/16, ClientEarth v. Komise
      (Věc C-612/18 P)
      (2019/C 93/33)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: ClientEarth (zástupci: O. W. Brouwer, advokát, N. Frey, Solicitor, E. N. M. Raedts, advokát)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2018 ve věci T-644/16 (dále jen „napadený rozsudek“) a vrátil věc Tribunálu;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že v napadeném rozsudku došlo k nesprávnému právnímu posouzení a porušení procesních pravidel v případě argumentu, že zpřístupnění dokumentů nemůže oslabit vyjednávací pozici Komise (body 34-51 odůvodnění napadeného rozsudku), a to

                  —

                  rozšířením výjimky na materiály, které nejsou konkrétně spjaty se zamýšlenou mezinárodní dohodou,

                  —

                  použitím výjimky týkající se mezinárodních vztahů, aniž bylo požadováno specifické vysvětlení, nakolik může zpřístupnění konkrétně a reálně ohrozit mezinárodní vztahy,

                  —

                  nahrazením odůvodnění ohledně právní analýzy obsažené v požadovaných dokumentech a

                  —

                  zkreslením důkazů o stavu vyjednávání v okamžiku vydání sporného rozhodnutí.

            Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že v napadeném rozsudku došlo k nesprávnému právnímu posouzení v případě argumentu, že by nebyly ohroženy strategické cíle Evropské unie (body 52-53 odůvodnění napadeného rozsudku).
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že v odůvodnění napadeného rozsudku došlo k porušení procesních pravidel a nesprávnému právnímu posouzení v případě argumentu, že zpřístupnění požadovaných dokumentů neohrožuje veřejný zájem v rovině mezinárodních vztahů, ale naopak mu napomáhá (body 54-5 odůvodnění napadeného rozsudku 8).
      Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že v odůvodnění napadeného rozsudku došlo k nesprávnému právnímu posouzení a procesnímu pochybení v případě argumentu, že nezpřístupnění po dobu „pokračujícího vyjednávání“ ve skutečnosti znamená nezpřístupnění po neomezenou dobu (body 59-67 odůvodnění napadeného rozsudku).
      Pátý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že v odůvodnění napadeného rozsudku došlo ke zkreslení argumentů předložených Tribunálu v případě argumentu Komise, že nařízení nedovoluje zpřístupnění dokumentů, „dokud není znám postoj Soudního dvora“ (body 68-69 odůvodnění napadeného rozsudku).
      Šestý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že v odůvodnění napadeného rozsudku došlo k porušení procesních pravidel v případě sedmého argumentu, podle kterého nemůže být zpřístupnění podmíněno existencí rovnocenných povinností obchodních partnerů v oblasti transparentnosti (body 72-74 odůvodnění napadeného rozsudku).
      Sedmý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení v důsledku porušení čl. 4 odst. 6 nařízení 1049/2001 (1) při posuzování částečného přístupu (body 79-90 odůvodnění napadeného rozsudku).

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Věc C-726/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Itálie) dne 22. listopadu 2018 – FW, GY v. U.T.G. – Prefettura di Lucca

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/25

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Itálie) dne 22. listopadu 2018 – FW, GY v. U.T.G. – Prefettura di Lucca
      (Věc C-726/18)
      (2019/C 93/34)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: FW, GY

         Žalovaný: U.T.G. – Prefettura di Lucca

         Předběžné otázky

                  1)

                  Brání čl. 20 odst. 4 směrnice (1) výkladu článku 23 legislativního nařízení č. 142/2015 v tom smyslu, že i jednání porušující obecná ustanovení právního řádu, která nejsou specificky převzata do řádů ubytovacích středisek, mohou naplnit skutkovou podstatu závažného porušení těchto řádů v případě, že jsou způsobilá ovlivnit spořádané soužití v přijímacích zařízeních?
                  V případě kladné odpovědi je třeba vyřešit další otázku, která je prostřednictvím tohoto usnesení předložena Soudnímu dvoru:

                  2)

                  Brání čl. 20 odst. 4 směrnice výkladu článku 23 legislativního nařízení č. 142/2015 v tom smyslu, že za účelem odnětí přístupu k opatřením souvisejícím s přijetím mohou být vzata v úvahu také jednání uskutečněná žadateli o mezinárodní ochranu, která nepředstavují trestný čin, který je trestný podle právního řádu členského státu, pokud jsou tato jednání v každém případě způsobilá negativně ovlivnit řádné soužití v přijímacích zařízeních, do kterých byli tito žadatelé přijati?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU ze dne 26. června 2013, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (Úř. věst. 2013, L 180, s. 96).


title: Věc C-729/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. listopadu 2018 VTB Bank PAO, dříve VTB Bank OAO proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. září 2018 ve věci T-734/14, VTB Bank v. Rada

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/25

      Kasační opravný prostředek podaný dne 23. listopadu 2018 VTB Bank PAO, dříve VTB Bank OAO proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. září 2018 ve věci T-734/14, VTB Bank v. Rada
      (Věc C-729/18 P)
      (2019/C 93/35)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: VTB Bank PAO, dříve VTB Bank OAO (zástupci: M. Lester QC, J. Dawid, Barristers, C. Claypoole, Solicitor, J. Ruiz Calzado, abogado)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  vyhověl kasačnímu opravnému prostředku podanému společností VTB proti rozhodnutí Tribunálu;

                  —

                  uložil, aby byly omezující akty zrušeny v rozsahu, v jakém se vztahují na společnost VTB;

                  —

                  prohlásil článek 1 rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP (1), článek 5 nařízení 833/2014 (2), článek 1 rozhodnutí Rady 2014/659/ SZBP (3) a čl. 1 odst. 5 nařízení 960/2014 (4) za protiprávní nebo nepoužitelné;

                  —

                  uložil Radě náhradu nákladů vynaložených společností VTB v řízení o tomto kasačním opravném prostředku, jakož i v řízení před Tribunálem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z tvrzení, že:
      Tribunál se dopustil nesprávného výkladu čl. 5 odst. 1 písm. a) nařízení, když dospěl k závěru, že podmínka spočívající v tom, že instituce má „výslovný mandát podporovat konkurenceschopnost ruské ekonomiky, její diverzifikaci a podněcování investic“ se nevztahuje na společnost VTB jako na „hlavní úvěrovou instituci“. V důsledku toho se Tribunál dopustil nesprávného posouzení, když měl za to, že se Rada nedopustila zjevně nesprávného posouzení, když rozhodla, že společnost VTB splňuje podmínky uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. a) nařízení.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z tvrzení, že:
      Tribunál se dopustil nesprávného posouzení, když rozhodl, že kritéria, podle kterých byla společnost VTB zapsána na seznam podle článku 1 rozhodnutí a čl. 5 odst. 1 písm. a) nařízení, byla vhodná a přiměřená s ohledem na cíle sledované omezujícími akty.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z tvrzení, že:
      Tribunál se dopustil nesprávného posouzení, když rozhodl, že omezující akty uplatňované vůči společnosti VTB představovaly přiměřený zásah do základních práv této společnosti zaručených článkem 16 a 17 Listiny základních práv a článkem 1 protokolu 1 Evropské úmluvy o lidských právech, a to jak ohledně splnění kritérií přijatých v souladu s těmito omezujícími akty, tak i ohledně rozhodnutí zapsat společnost VTB na seznam na základě těchto kritérií.

         (1)  Rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP ze dne 31. července 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 229, s. 13).

         (2)  Nařízení Rady (EU) č. 833/2014 ze dne 31. července 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 229, s. 1).

         (3)  Rozhodnutí Rady 2014/659/SZBP ze dne 8. září 2014 , kterým se mění rozhodnutí 2014/512/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 271, s. 54).

         (4)  Nařízení Rady (EU) č. 960/2014 ze dne 8. září 2014 , kterým se mění nařízení (EU) č. 833/2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 271, s. 3).


title: Věc C-732/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. listopadu 2018 společnostmi PAO Rosneft Oil Company, dříve NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, dříve RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. září 2018 ve věci T-715/14, PAO Rosneft a další v. Rada

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/26

      Kasační opravný prostředek podaný dne 23. listopadu 2018 společnostmi PAO Rosneft Oil Company, dříve NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, dříve RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. září 2018 ve věci T-715/14, PAO Rosneft a další v. Rada
      (Věc C-732/18 P)
      (2019/C 93/36)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: PAO Rosneft Oil Company, dříve NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, dříve RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO (zástupce: L. Van den Hende, advocaat)

         Další účastníci řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise, Spojené království Velké Británie a Severního Irska

         Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek v rozsahu, v němž se jej týkají důvody tohoto kasačního opravného prostředku;

                  —

                  rozhodl ve věci s konečnou platností nebo vrátil věc zpět Tribunálu k rozhodnutí; a

                  —

                  uložil Radě náhradu nákladů řízení, včetně řízení před Tribunálem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Kasační opravný prostředek se týká sporných nekonvenčních ropných omezení, sporných omezení kapitálového trhu a sporných omezení uplatnění právních nároků, jak je stanoví nařízení Rady č. 833/2014 (1) nebo rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP (2).
      Navrhovatelky uplatňují sedm důvodů:
      První důvod: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že Rada dodržela při přijetí sporných nekonvenčních ropných omezení článek 296 SFEU.
      Druhý důvod: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že Rada dodržela při přijetí sporných omezení kapitálového trhu článek 296 SFEU.
      Třetí důvod: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že mezi spornými nekonvenčními ropnými omezeními a jimi sledovaným cílem je racionální souvislost.
      Čtvrtý důvod: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že sporná nekonvenční ropná omezení neporušují základní práva navrhovatelek na vlastnictví a podnikání.
      Pátý důvod: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že omezení uplatnění právních nároků nejsou nepřiměřená a nadto neporušují základní právo navrhovatelek na vlastnictví.
      Šestý důvod: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že sporná omezení kapitálového trhu jsou v souladu se zásadou proporcionality a neporušují základní právo navrhovatelek na podnikání.
      Sedmý důvod: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že sporná nekonvenční ropná omezení a sporná omezení kapitálového trhu jsou odůvodněna výjimkami na základě bezpečnosti podle Dohody o partnerství a spolupráci mezi EU a Ruskem a Všeobecné dohody o clech a obchodu WTO.

         (1)  Nařízení Rady (EU) č. 833/2014 ze dne 31. července 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 229, s. 1).

         (2)  Rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP ze dne 31. července 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 229, s. 13).


title: Věc C-749/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour administrative (Lucembursko) dne 30. listopadu 2018 – B, C, D v. Administration des contributions directes

text:
               11.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/27

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour administrative (Lucembursko) dne 30. listopadu 2018 – B, C, D v. Administration des contributions directes
      (Věc C-749/18)
      (2019/C 93/37)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour administrative

         Účastnice původního řízení

         Odvolatelky: B, C, D

         Odpůrkyně: Administration des contributions directes

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být články 49 a 54 SFEU vykládány v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu týkající se režimu daňové integrace, která na jednu stranu umožňuje konsolidaci výsledků společností z téže skupiny, přípustnou výlučně v rámci vertikální daňové integrace mezi rezidentní mateřskou společností nebo tuzemskou stálou provozovnou nerezidentní mateřské společnosti a jejich rezidentními dceřinými společnostmi a která takto na druhou stranu brání čistě horizontální daňové integraci samotných dceřiných společností nerezidentní mateřské společnosti, která nemá tuzemskou stálou provozovnu, i rezidentní či nerezidentní mateřské společnosti, která tuzemskou stálou provozovnu má?

                  2.

                  Je-li odpověď na první otázku kladná, musí být články 49 a 54 SFEU vykládány v tom smyslu, že brání téže právní úpravě členského státu týkající se režimu daňové integrace, a konkrétně striktnímu oddělení režimu vertikální integrace (mezi zastřešující společností a jejími přímými či nepřímými dceřinými společnostmi) od režimu integrace horizontální (mezi dvěma nebo více rezidentními dceřinými společnostmi jediné zastřešující společnosti, která se daňové integrace neúčastní), vyplývajícímu z této právní úpravy, a rovněž z toho plynoucí povinnosti ukončit dřívější vertikální daňovou integraci předtím, než bude možné vytvořit horizontálně daňově integrovanou skupinu, a to v případě, kdy

                              —

                              byla dříve vytvořena vertikální daňová integrace s integrující zastřešující společností na vnitrostátní úrovni, která je rezidentem dotyčného členského státu (a zároveň je dceřinou společností působící jako mezičlánek ve vztahu k hlavní mateřské společnosti, která je rezidentem jiného členského státu), a rezidentními dceřinými společnostmi zastřešující společnosti, a to z důvodu, že právní úprava dotyčného členského státu připouštěla pouze vertikální daňovou integraci, aby bylo možné daný režim uplatnit bez ohledu na to, že hlavní mateřská společnost je rezidentem jiného členského státu,

                              —

                              je sesterským společnostem integrující zastřešující společnosti dotyčného členského státu (a tudíž zároveň dceřiným společnostem hlavní mateřské společností, která je rezidentem jiného členského státu) odepřena účast na stávající daňové integraci z důvodu vzájemné neslučitelnosti těchto dvou režimů vertikální a horizontální daňové integrace a

                              —

                              začlenění těchto sesterských společností do konsolidace výsledků společností skupiny by předpokládalo zrušení dřívější vertikální daňové integrace – se souvisejícími negativními daňovými dopady z důvodu nedodržení minimální doby trvání integrace podle vnitrostátní právní úpravy – a zavedení nové, horizontální daňové integrace, přestože se jedná o stejnou integrující rezidentní společnost (na jejíž úrovni by se konsolidovaly výsledky daňově integrovaných společností)?

                  3.

                  Je-li odpověď na druhou otázku rovněž kladná, musí být články 49 a 54 SFEU, spolu se zásadou užitečného účinku unijního práva, vykládány v tom smyslu, že brání téže právní úpravě členského státu týkající se režimu daňové integrace, a konkrétně použití lhůty, kdy každá žádost o připuštění do režimu daňové integrace musí být povinně podána příslušnému orgánu před skončením prvního zdaňovacího období, pro které se o uplatnění tohoto režimu žádá, a to v případě, kdy

                              —

                              v souladu s kladnými odpověďmi na první dvě otázky tato právní úprava vylučovala – způsobem neslučitelným se svobodou usazování – horizontální daňovou integraci mezi samotnými dceřinými společnostmi jedné a téže mateřské společnosti a změnu stávající vertikálně daňově integrované skupiny přičleněním sesterských společností integrující společnosti,

                              —

                              vnitrostátní správní praxe a judikatura dotyčného členského státu před zveřejněním rozsudku [Soudního dvora Evropské unie] ze dne 12. června 2014 (spojené věci C-39/13, C-40/13 a C-41/13) uznává platnost této právní úpravy,

                              —

                              několik společností podalo po zveřejnění rozsudku ze dne 12. června 2014 a ještě před koncem roku 2014 žádost o účast ve stávající daňově integrované skupině tím způsobem, že by se připustila horizontální daňová integrace s integrující společností stávající skupiny s odvoláním na rozsudek ze dne 12. června 2014, a

                              —

                              tato žádost se týká nejen zdaňovacího období 2014, které v okamžiku podání žádosti ještě nebylo ukončeno, ale také dřívějšího zdaňovacího období 2013, od kterého dotyčné společnosti splňovaly všechny materiální podmínky slučitelné s unijním právem pro připuštění do režimu daňové integrace?