title: Věc C-489/04: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 7. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Sigmaringen, Německo) – Alexander Jehle, Weinhaus Kiderlen v. Land Baden-Württemberg (Nařízení (ES) č. 1019/2002 — Článek 2 první pododstavec — Olivový olej a olivový olej z pokrutin — Obchodní normy — Maloobchod — Nabídka konečnému spotřebiteli — Metoda zvaná bag in the box )

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/4

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 7. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Sigmaringen, Německo) – Alexander Jehle, Weinhaus Kiderlen v. Land Baden-Württemberg
   (Věc C-489/04) (1)

   (Nařízení (ES) č. 1019/2002 - Článek 2 první pododstavec - Olivový olej a olivový olej z pokrutin - Obchodní normy - Maloobchod - Nabídka konečnému spotřebiteli - Metoda zvaná „bag in the box“)
   (2006/C 261/06)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Sigmaringen
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Alexander Jehle, Weinhaus Kiderlen

      Žalovaný: Land Baden-Württemberg
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Verwaltungsgericht Sigmaringen – Výklad čl. 2 věty první nařízení Komise (ES) č. 1019/2002 ze dne 13. června 2002 o obchodních normách pro olivový olej (Úř. věst. L 155, s. 27; Zvl. vyd. 03/36, s. 44) – Nabídka olivových olejů a olivových olejů z pokrutin konečnému spotřebiteli v balení o maximálním obsahu pět litrů – Možnost prodávat olivový olej balený v pětilitrovém „Bag in Box“, který si spotřebitel odlije po částech v obchodě
   Výrok

               1)

               Nařízení Komise (ES) č. 1019/2002 ze dne 13. června 2002 o obchodních normách pro olivový olej, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1176/2003 ze dne 1. července 2003, a zejména jeho čl. 2 první pododstavec musí být vykládány v tom smyslu, že olivové oleje a olivové oleje z pokrutin mohou být nabízeny konečnému spotřebiteli pouze balené podle požadavků tohoto ustanovení.

               2)

               Článek 2 první pododstavec nařízení č. 1019/2002, ve znění nařízení (ES) č. 1176/2003, musí být vykládán v tom smyslu, že zakazuje takový způsob obchodování, jako je ten, který používá žalobce v původním řízení, který nesplňuje podmínky stanovené tímto ustanovením.

      (1)  Úř. věst. C 45, 19.2.2005.


title: Věc F-49/10: Žaloba podaná dne 24. června 2010 — De Nicola v. EIB

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/61

         Žaloba podaná dne 24. června 2010 — De Nicola v. EIB
   (Věc F-49/10)
   ()
   2010/C 221/98
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Carlo De Nicola (Strassen, Lucembursko) (zástupce: L. Isola, advokát)

      Žalovaná: Evropská Investiční Banka

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí oznámeného žalobci dne 11. května 2010 v rozsahu, v němž v zásadě zabraňuje snaze o smírné řešení sporu tím, že implicitně zamítá návrh na úhradu lékařských výdajů týkajících se laserové terapie, a uložení žalované, aby žalobci zaplatila částku 3 000 eur, zvýšenou o úroky a nové měnové hodnocení uznaných částek.

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí oznámené mailem ze dne 11. května 2010;

               —

               uložit EIP, aby žalobci nahradila částku 3 000 eur, která byla vynaložena na laserovou terapii uskutečněnou v roce 2007, včetně náhrady škody vyplývající ze za znehodnocení měny a úroků z uznaných částek;

               —

               uložit EIB náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-630/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. listopadu 2013 Issam Anbouba proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. září 2013 ve věci T-592/11, Anbouba v. Rada

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. listopadu 2013 Issam Anbouba proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 13. září 2013 ve věci T-592/11, Anbouba v. Rada
   (Věc C-630/13 P)
   2014/C 45/37
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Issam Anbouba (zástupci: J..-M. Salva a M.-A. Bastin, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   prohlásit a rozhodnout:

               —

               rozsudek Tribunálu Evropské unie (šestý senát) T-592/11 ze dne 13. září 2013, Issam Anbouba v. Rada Evropské unie se zrušuje;

               —

               rozhodnutí o zapsání žalobce na seznam osob a entit, proti kterým jsou namířeny hospodářské sankce, je protiprávní;

               —

               rozhodnutí a nařízení napadená ve věci T-592/11 se zrušují;

               —

               Rada uhradí náklady řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku uvádí navrhovatel důvody:

               Zaprvé se navrhovatel domnívá, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že měl za to, že Rada, která nesplnila povinnost předložit důkaz o tom, že navrhovatel podporuje režim v Sýrii, správně použila domněnku o podporování režimu v Sýrii vedoucími pracovníky hlavních podniků v Sýrii. První část důvodu kasačního opravného prostředku vychází z neexistence právního základu pro takovou domněnku. Obzvláště závažná a omezující povaha omezujících opatření totiž neumožňuje, aby byla použita na základě domněnky, jejíž řádné uplatnění není upraveno v žádném právním aktu. Druhá část důvodu kasačního opravného prostředku vychází z nepřiměřenosti této domněnky ve vztahu k sledovanému cíli, zejména z důvodu její mimořádné obecnosti. Třetí část důvodu kasačního opravného prostředku vychází z nevyvratitelnosti této domněnky. Předložit důkaz o opaku týkající se neexistence podpory režimu by bylo fyzicky nemožné a předložení důkazu prokazujícího nesouhlas s režimem nemůže být rozumně považováno za jediný prostředek, který se prokáže neexistující vazba na režim.

               Zadruhé navrhovatel vytýká Tribunálu, že rozhodl bez důkazu poskytnutého Radou. V první části druhého důvodu kasačního opravného prostředku se navrhovatel domnívá, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že zaprvé napadená rozhodnutí řádně nepřezkoumal a zadruhé, že rozhodl bez toho, aby mu Rada předložila důkaz. V druhé části druhého důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatel vytýká Tribunálu, že v napadeném rozsudku nesankcionoval zjevné porušení zásady kontradiktornosti a práva navrhovatele na obhajobu. Tribunál Radu osvobodil od povinnosti předložit důkazy nebo důvody odůvodňující neodhalení těchto skutečností a připustil, že Rada může založit své rozhodnutí pouze na základě domněnky, kterou však nebyla oprávněna řádně uplatnit.


title: Věc C-319/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo (Žaloba pro nesplnění povinnosti — Články 28 ES a 30 ES — Směrnice 2001/83/ES — Česnekový přípravek ve formě tobolek — Přípravek legálně uváděný v určitých členských státech na trh jako doplněk stravy — Přípravek zařazený jako léčivý přípravek v členském státě dovozu — Pojem léčivý přípravek — Překážka — Odůvodnění — Veřejné zdraví — Proporcionalita)

text:
               12.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 8/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-319/05) (1)

   (Žaloba pro nesplnění povinnosti - Články 28 ES a 30 ES - Směrnice 2001/83/ES - Česnekový přípravek ve formě tobolek - Přípravek legálně uváděný v určitých členských státech na trh jako doplněk stravy - Přípravek zařazený jako léčivý přípravek v členském státě dovozu - Pojem „léčivý přípravek“ - Překážka - Odůvodnění - Veřejné zdraví - Proporcionalita)
   (2008/C 8/04)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Stromsky a B. Schima, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a C. Schulze-Bahr, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 28 ES a 30 ES – Vnitrostátní správní praxe klasifikující česnekový preparát v kapslích jako léčivý přípravek – Pojem léčivého přípravku v právní úpravě Společenství
   Výrok

               1)

               Spolková republika Německo tím, že zařadila jako léčivý přípravek česnekový přípravek ve formě tobolek, jenž neodpovídá definici léčivého přípravku ve smyslu čl. 1 bodu 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 28 ES a 30 ES.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 257, 15.10.2005.


title: Věc C-673/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. prosince 2013 Evropská komise proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 8. října 2013 ve věci T-545/11, Stichting Greenpeace Nederland a Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) v. Evropská komise

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/10

      Kasační opravný prostředek podaný dne 17. prosince 2013 Evropská komise proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 8. října 2013 ve věci T-545/11, Stichting Greenpeace Nederland a Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) v. Evropská komise
      (Věc C-673/13 P)
      (2014/C 71/17)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: B. Smulders, P. Oliver, P. Ondrůšek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)

         Návrhová žádání

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu;

                  —

                  v souladu s článkem 61 statutu Soudního dvora s konečnou platností rozhodl o prvním a třetím návrhovém žádání nebo věc vrátil zpět Tribunálu k novému rozhodnutí v těchto bodech; a

                  —

                  uložil dalším účastnicím řízení náhradu nákladů

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Kasační opravný prostředek má jediný důvod zakládající se na skutečnosti, že Tribunál nesprávně vyložil pojem informace, které se „týkají emisí do životního prostředí“ v první větě čl. 6 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (1) („Aarhuské nařízení“), přičemž odmítl stanovisko Komise, podle něhož musí být tento pojem vykládán konzistentně a jednotně ve světle ostatních dotčených ustanovení. Tento důvod má tři části:

                  i)

                  Tribunál se dopustil nesprávného posouzení, když nezohlednil potřebu zajistit „vnitřní“ konzistentnost nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (2) ve spojení s čl. 6 odst. 1 Aarhuského nařízení, vykládané ve světle článku 4 odst. 4 úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství („Aarhuská úmluva“);

                  ii)

                  Tribunál nezohlednil ustanovení o důvěrnosti ve zvláštních právních předpisech pro odvětví přípravků na ochranu rostlin, a sice směrnici Rady 91/414/EHS o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (3) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 ze dne 21. října 2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh a o zrušení směrnic Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (4); a

                  iii)

                  Tribunál se dopustil nesprávného posouzení, když nezohlednil potřebu vykládat čl. 6 odst. 1 Aarhuského nařízení v největší možné míře v souladu s Listinou základních práva a Dohodou o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví („TRIPS“).

         (1)  Úř. Věst. L 264, 25.9.2006, s. 13.

         (2)  Úř. Věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.

         (3)  Úř. Věst. L 230, 19.08.1991, s. 1.

         (4)  Úř. Věst. L 309, 24.11.2009, s. 1.


title: Věc T-80/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. února 2015 Luigim Macchiou proti usnesení vydanému dne 12. prosince 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-63/11 RENV, Macchia v. Komise

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/33

         Kasační opravný prostředek podaný dne 19. února 2015 Luigim Macchiou proti usnesení vydanému dne 12. prosince 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-63/11 RENV, Macchia v. Komise
   (Věc T-80/15 P)
   (2015/C 127/45)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Luigi Macchia (Řím, Itálie) (zástupci: S. Rodrigues a A. Blot, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek SVS ze dne 12. prosince 2014 ve věci F-63/11 RENV;

               —

               v důsledku toho vyhověl návrhovým žádáním předloženým navrhovatelem v prvním stupni a tudíž:

                           —

                           prohlásil žalobu za přípustnou;

                           —

                           primárně:

                                       —

                                       zrušil implicitní rozhodnutí přijaté dne 12. srpna 2010 Generálním ředitelem OLAF jako orgánem oprávněným k uzavírání pracovních smluv neobnovovat žalobcovu smlouvu, jak vyplývá zejména z toho, že nebylo odpovězeno na žádost, kterou mu žalobce adresoval dne 12. dubna 2011;

                                       —

                                       v rozsahu, v jakém je to třeba, zrušil rozhodnutí přijaté dne 22. února 2011 orgánem oprávněným k uzavírání pracovních smluv, kterým se zamítá stížnost podaná žalobcem na základě čl. 90 odst. 2 služebního řádu;

                                       —

                                       následně navrátil žalobce do služebního poměru, který v OLAF zastával, v rámci prodloužení jeho smlouvy v souladu s požadavky služebního řádu;

                           —

                           podpůrně a v případě, že by nebylo vyhověno výše formulovanému návrhu na návrat do služebního poměru, uložil Komisi povinnost k náhradě škody, která žalobci vznikla, oceněné prozatímně a ex aequo et bono na rozdíl mezi platem, který pobíral jako dočasný zaměstnanec, a platem na místě, ve kterém se nachází nyní (tedy okolo 3  000 eur měsíčně), a to přinejmenším po dobu obdobnou době své původní smlouvy (4 roky), navíc s tím, že by mu dotčená smlouva byla prodloužena potřetí, což by mu založilo právo na smlouvu na dobu neurčitou;

                           —

                           každopádně uložil Komisi povinnost zaplatit částku stanovenou prozatímně a ex aequo et bono na 5  000 eur (pět tisíc eur) jako náhradu za morální újmu, navýšenou o úroky z prodlení v zákonné výši od data vydání rozsudku;

               —

               uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů tohoto řízení o kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel jediný důvod kasačního opravného prostředku, vycházející z porušení článku 81 jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu (SVS), z nerespektování rozsahu soudního přezkumu SVS, z porušení povinnosti uvést odůvodnění, ze zkreslení skutkových okolností projednávané věci a z věcné nesprávnosti zjištění v písemnostech založených do spisu SVS.


title: Věc T-551/11: Usnesení Tribunálu ze dne 5. února 2013 — BSI v. Rada ( „Žaloba na neplatnost — Dumping — Rozšíření konečného antidumpingové cla uloženého na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Číny na dovoz těchto prostředků zasílaných z Malajsie — Nezávislý dovozce — Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU — Neexistence osobního dotčení — Nařizovací akt vyžadující přijetí prováděcích opatření — Nepřípustnost“ )

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/17

         Usnesení Tribunálu ze dne 5. února 2013 — BSI v. Rada
   (Věc T-551/11) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Dumping - Rozšíření konečného antidumpingové cla uloženého na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Číny na dovoz těchto prostředků zasílaných z Malajsie - Nezávislý dovozce - Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU - Neexistence osobního dotčení - Nařizovací akt vyžadující přijetí prováděcích opatření - Nepřípustnost)
   2013/C 86/27
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Brugola Service International Srl (BSI) (Cassano Magnago, Itálie) (zástupci: S. Bariatti a M. Farneti, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P, Hix a P. Mahnič Bruni, zmocněnci, ve spolupráci původně s G. Berrischem a M. de Morpurgem, poté G. Berrischem, advokáty)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: M. França a D. Grespan, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 723/2011 ze dne 18. července 2011, kterým se rozšiřuje konečné antidumpingové clo uložené nařízením Rady (ES) č. 91/2009 na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli zasílaných z Malajsie bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Malajsie (Úř. věst. L 194, s. 6)

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Společnost Brugola Service International Sri (BSI) ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 370, 17.12.2011.


title: Věc C-335/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de apel Craiova (Rumunsko) dne 6. července 2010 — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu v. Claudia Norica Vijulan

text:
               9.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de apel Craiova (Rumunsko) dne 6. července 2010 — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu v. Claudia Norica Vijulan
   (Věc C-335/10)
   ()
   2010/C 274/10
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de apel Craiova

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu

      Žalovaná: Claudia Norica Vijulan

      Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 110 první pododstavec SFEU (bývalý článek 90 Smlouvy o ES) vykládán v tom smyslu, že zakazuje členskému státu zavést daň, která má znaky daně ze znečišťování životního prostředí upravené mimořádným nařízením vlády č. 50/2008, ve znění mimořádného nařízení vlády č. 218/2008, od níž jsou osvobozeny automobily kategorie M1, emisní třídy Euro 4, se zdvihovým objemem nepřesahujícím 2 000 cm3, jakož i všechny automobily kategorie N1, emisní třídy Euro 4, které jsou poprvé přihlášeny k registraci v Rumunsku nebo v jiném členském státě v období od 15. prosince 2008 do 31. prosince 2009, zatímco uvedená daň se uplatní na obdobné nebo konkurenční ojeté automobily pocházející z jiných členských států, které byly přihlášeny k registraci před 15. prosincem 2008, neboť taková daň může představovat vnitrostátní zdanění zboží pocházejícího z jiných členských států nepřímo diskriminační v porovnání se zdaněním domácích výrobků, chránící tak tuzemskou výrobu nových automobilů?

               2)

               Má být čl. 110 první pododstavec SFEU (bývalý článek 90 Smlouvy o ES) vykládán v tom smyslu, že zakazuje členskému státu zavést daň, která má znaky daně ze znečišťování životního prostředí upravené mimořádným nařízením vlády č. 50/2008, ve znění mimořádného nařízení vlády č. 218/2008, od níž jsou osvobozeny automobily kategorie M1, emisní třídy Euro 4, se zdvihovým objemem nepřesahujícím 2 000 cm3, jakož i všechny automobily kategorie N1, emisní třídy Euro 4, které jsou poprvé přihlášeny k registraci v Rumunsku nebo v jiném členském státě v období od 15. prosince 2008 do 31. prosince 2009, zatímco uvedená daň se uplatní na automobily s technickými vlastnostmi lišícími se od uvedených vlastností, které byly přihlášeny k registraci ve výše uvedeném období v jiných členských státech, neboť taková daň může představovat vnitrostátní zdanění zboží pocházejícího z jiných členských států nepřímo diskriminační v porovnání se zdaněním domácích výrobků, chránící tak tuzemskou výrobu nových automobilů?


title: Věc C-198/08: Žaloba podaná dne 14. května 2008 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/10

         Žaloba podaná dne 14. května 2008 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-198/08)
   (2008/C 197/15)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: W. Mölls, zmocněnec)

      Žalovaná: Rakouská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Rakouská republika tím, že přijala a ponechala v platnosti právní předpisy, podle kterých jsou minimální prodejní ceny cigaret a jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret určovány státem, nesplnila povinnosti, které po ni vyplývají z čl. 9 odst. 1 směrnice Rady 95/59/ES ze dne 27. listopadu 1995 (1),

               —

               uložit Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Tabákové výrobky jsou jednou ze tří skupin výrobků, které jsou předmětem harmonizace právními předpisy Společenství týkajícími se spotřebních daní. Směrnice 95/59/ES obsahuje obecná ustanovení použitelná na všechny tabákové výrobky a rovněž upravuje strukturu spotřební daně z cigaret. Článek 9 odst. 1 zakotvuje zásadu, že jak výrobce tak dovozce mají právo určit nejvyšší cenu každého tabákového výrobku. Toto ustanovení zaručuje nejen to, že na daňový základ se ve všech členských státech použijí stejné zásady; ale rovněž zamezuje tomu, aby dosažení cílů směrnice bylo zmařeno cenovými předpisy státu poškozujícími hospodářskou soutěž a vnitřní trh.
   Předpis přijatý v Rakousku v roce 2006, podle kterého jsou minimální ceny cigaret a jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret určovány státními orgány, porušuje výše uvedené ustanovení směrnice 95/59/ES. Stanovení minimálních cen vylučuje cenové rozdíly mezi různými výrobky, které mohou existovat v důsledku rozdílných faktorů ovlivňujících utváření ceny, tím, že maloobchodní ceny v nižší cenové kategorii jsou ihned zvýšeny na minimální úroveň. Takový mechanismus vede nepochybně k narušení oběhu zboží mezi členskými státy, a to i pokud je minimální cena, jak tomu je v Rakousku, vyvozena z průměrných tržních cen.
   Jedním ze zájmů, které členské státy mohou sledovat svou obchodní a daňovou politikou, je samozřejmě ochrana veřejného zdraví. To rovněž zahrnuje cíl držet cenu tabákových výrobků na vysoké úrovni. Ačkoli členské státy mohou využít v plném rozsahu daňové mechanismy pro účely zohlednění tohoto cíle, nemohou se opírat o tyto zájmy za účelem odchýlení se od ustanovení dotčené směrnice, jelikož by tak porušily fungování vnitřního trhu.
   V souladu s Komisí je zdanění účinným a dostačujícím mechanismem cenové regulace. Příklady z jiných členských států rovněž prokazuji, že cenu tabákových výrobků lze zvýšit jak samotným daňovým tlakem, jelikož daň může být zvýšena libovolně za účelem zvýšení konečné ceny, bez ohledu na přesný zisk dotčených výrobců nebo rozsah, ve kterém jsou ochotni prodávat bez zisku nebo dokonce se ztrátou. Takový přístup, podle kterého zdanění funguje jako objektivní cenový faktor, nejenže zamezuje nepříznivým důsledkům minimálních cen na hospodářskou soutěž a na vnitřní trh, ale rovněž i následné nevýhodě související s minimálními cenami, a to ochraně marží výrobců tabákových výrobků. Tento důsledek nijak nenapomáhá ochraně zdraví, ale je ve skutečnosti kontraproduktivní. Komise je proto rovněž přesvědčena, že požadovanou ochranu veřejného zdraví lze zajistit prostřednictvím dynamické a úspěšné státní daňové politiky, aniž by bylo potřeba uchýlit se k minimálním cenám, které jsou neslučitelné s článkem 9 směrnice 95/59/ES.

      (1)  Úř. věst. L 291, s. 40; Zvl. vyd. 09/01, s. 283.


title: Věc C-446/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. srpna 2011 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 16. června 2011 ve věci T-196/06, Edison v. Komise

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/27

         Kasační opravný prostředek podaný dne 30. srpna 2011 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 16. června 2011 ve věci T-196/06, Edison v. Komise
   (Věc C-446/11 P)
   2011/C 311/45
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci a V. Botka, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Edison SpA

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozhodnutí Tribunálu (šestého rozšířeného senátu) ze dne 16. června 2011, oznámené Komisi dne 20. června 2011;

               —

               vrátit věc Tribunálu k opětovnému přezkumu;

               —

               rozhodnout, že o nákladech řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku bude rozhodnuto později;

               —

               v případě, že Soudní dvůr rozhodne o meritu věci, zamítnout žalobu podanou v prvním stupni a uložit Edison SpA náhradu nákladů řízení v obou stupních

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka vznáší čtyři důvody na podporu kasačního opravného prostředku:

               i)

               Tribunál porušil článek 253 ES ve spojení s článkem 81 ES v rozsahu, v němž chybně určil předmět a rozsah povinnosti uvést odůvodnění, pokud jde o přičtení porušení článku 81 ES společnosti, která vlastní 100 % kapitálu společnosti, která se přímo účastnila protiprávního jednání, přičemž toto přičtení protiprávního jednání se zakládá na vyvratitelné domněnce. Tribunál zejména nezohlednil kontext a právní pravidla, která upravují danou oblast, zejména důkazní břemeno, které přísluší navrhovatelce. Neprávem uložil Komisi povinnost odůvodnění v souvislosti s „nevýznamnými“ argumenty, aniž by vyžadoval, jak měl, aby tyto argumenty byly způsobilé vyvrátit domněnku odpovědnosti mateřské společnosti.

               ii)

               Podpůrně, Tribunál porušil články 230 ES a 253 ES tím, že dospěl k závěru o nedostatečném odůvodnění rozhodnutí. Zaprvé se dopustil nesprávných právních posouzení při výkladu napadeného rozhodnutí tím, že opomenul přezkoumat určité relevantní části. Zadruhé tím, že nezohlednil vysvětlení poskytnutá v napadeném rozhodnutí, zaměnil odůvodnění s věcí samou, ať už rozhodl, že Komise porušila právo žalobkyně na obhajobu, nebo tím, že se domníval, že tato vysvětlení nebyla přesvědčivá.

               iii)

               Tribunál porušil články 230 ES a 253 ES ve spojení s právními zásadami Unie týkajícími se práva na obhajobu a kontradiktornosti před soudy Unie. Domníval se totiž nesprávně, že se Komise nemohla dovolávat argumentů, které nebyly uvedeny v oznámení námitek nebo převzaté v rozhodnutí, aby vyvrátila argumenty žalobkyně směřující k vyvrácení domněnky odpovědnosti mateřské společnosti. To platí zejména tehdy, když se tak jako v projednávaném případě jedná o dokumenty, které žalobkyně předložila nebo o nich věděla a u kterých si musela být vědoma rizika, že je Komise zohlední jako důkazy v neprospěch nebo dále jestliže mohla na základě uvedených dokumentů rozumně dospět k závěrům, které z nich Komise chtěla vyvodit.

               iv)

               Tribunál porušil ustanovení článku 230 ES ve spojení s články 231 ES a 253 ES tím, že se neprávně domníval, že musí zrušit napadené rozhodnutí z důvodu nedostatečného odůvodnění, i když se přijaté řešení ve věci samé ukázalo jako správné.


title: Věc T-375/06: Žaloba podaná dne 14. prosince 2006 – Viega v. Komise

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/26

         Žaloba podaná dne 14. prosince 2006 – Viega v. Komise
   (Věc T-375/06)
   (2007/C 42/47)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Viega GmbH & Co. KG (Attendorn, Německo) (zástupci: J. Burrichter, T. Mäger a F. W. Bulst, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit čl. 1 odst. 1 rozhodnutí v rozsahu, v němž je v něm zjištěno porušení čl. 81 odst. 1 ES a čl. 53 odst. 1 dohody o EHP žalobkyní;

               —

               zrušit článek 2 rozhodnutí v rozsahu, v němž je v něm žalobkyni uložena pokuta ve výši 54,29 milionů EUR;

               —

               podpůrně přiměřeně snížit pokutu uloženou žalobkyni v článku 2 rozhodnutí;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně napadá rozhodnutí Komise K(2006) 4180 konečné ze dne 20. září 2006 ve věci COMP/F-1/38.121 – Spojovací tvarovky. V napadeném rozhodnutí byla žalobkyni uložena pokuta za porušení čl. 81 odst. 1 ES a čl. 53 odst. 1 dohody o EHP. Podle Komise se žalobkyně v období od 12. prosince 1991 do 22. března 2001 účastnila řady dohod ve formě určování cen, ujednání o cenících a slevách, ujednání o mechanismech provádění zvyšování cen, rozdělení trhů a zákazníků a výměny dalších hospodářských informací na trhu měděných tvarovek a tvarovek z měděných slitin.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje čtyři žalobní důvody.
   Žalobkyně zaprvé uvádí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 (1), jelikož žalovaná nesprávným zjištěním obratu porušila základní zásady stanovování pokut. Žalovaná při posuzování závažnosti údajného porušení žalobkyně pro určení obratu použila obraty z lisovaných tvarovek, ačkoli se žalobkyně v souvislosti s lisovanými tvarovkami nikdy protisoutěžního jednání neúčastnila.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávným určením účasti, resp. časového rozsahu této účasti žalobkyně na vytýkaném chování porušila čl. 81 odst. 1 ES, jakož i článek 253 ES. Podle žalobkyně žalovaná ve vztahu k žalobkyni neprovedla zevrubné zhodnocení důkazů a nesprávně určila, že došlo k porušení.
   Žalobkyně mimoto podpůrně Komisi vytýká porušení čl. 81 odst. 1 ES, jakož i článku 253 ES, jelikož prostorový rozsah porušení byl v článku 1 napadeného rozhodnutí ve vztahu k žalobkyni určen nesprávně.
   Nakonec je podpůrně uplatněno porušení čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003 článkem 2 napadeného rozhodnutí, jelikož Komise porušila základní zásady stanovování pokut. V této souvislosti žalobkyně uvádí, že Pokyny o metodě stanovování pokut (2) byly nesprávně použity tím, že porušení bylo ohodnoceno jako zvlášť závažné porušení, doba trvání porušení určena nesprávně, zvýšení základní částky z důvodu doby trvání porušení provedeno nesprávně a polehčující okolnosti nebyly posouzeny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1 ; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

      (2)  Pokyny o metodě stanovování pokut udělených podle s čl. 15 odst. 2 nařízení č. 17 a čl. 65 odst. 5 Smlouvy o ESUO (Úř. věst. 1998, C 9, s. 3; Zvl. vyd. 08/01, s. 171).


title: Věc T-176/17: Žaloba podaná dne 13. března 2017 – Sequel Naturals v. EUIPO – Fernandes (VeGa one)

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/58

         Žaloba podaná dne 13. března 2017 – Sequel Naturals v. EUIPO – Fernandes (VeGa one)
   (Věc T-176/17)
   (2017/C 144/78)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sequel Naturals ULC (Port Coquilam, British Columbia, Kanada) (zástupce: H. Lindström, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Carlos Fernandes (Gross-Umstadt, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „VeGa one“ – Přihláška č. 12 649 612

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. Ledna 2017, ve věci R 2466/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-206/96: Usnesení Tribunálu ze dne 17. května 2011 — Van Bennekom v. Rada a Komise

text:
               9.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 204/28

         Usnesení Tribunálu ze dne 17. května 2011 — Van Bennekom v. Rada a Komise
   (Věc T-206/96) (1)

   2011/C 204/51
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 74, 8.3.1997.


title: Věc T-258/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2017 – Mediterranean Premium Spirits v. EUIPO – G-Star Raw (GINRAW) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie GINRAW — Starší slovní ochranné známky Evropské unie RAW — Relativní důvody pro zamítnutí — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Důkazy předložené poprvé před Tribunálem — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2017 – Mediterranean Premium Spirits v. EUIPO – G-Star Raw (GINRAW)
   (Věc T-258/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie GINRAW - Starší slovní ochranné známky Evropské unie RAW - Relativní důvody pro zamítnutí - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Důkazy předložené poprvé před Tribunálem - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2017/C 249/39)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mediterranean Premium Spirits, SL (Barcelona, Španělsko) (zástupci: J. A. Mora Granell a J. Romaní Lluch, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Folliard-Monguiral a K. Sidat Humphreys, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: G-Star Raw CV (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupci: L. Dijkman a J. van Manen, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. března 2016 (věc R 1583/2015-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi G-Star Raw a Mediterranean Premium Spirits.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Mediterranean Premium Spirits, SL ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené EUIPO a G-Star Raw CV.

      (1)  Úř. věst. C 251, 11.7.2016.


title: Věc T-477/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. března 2010 — Mundipharma v. OHIM — ALK-Abelló (AVANZALENE) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky AVANZALENE — Starší slovní ochranná známka Společenství AVANZ — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/42

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. března 2010 — Mundipharma v. OHIM — ALK-Abelló (AVANZALENE)
   (Věc T-477/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky AVANZALENE - Starší slovní ochranná známka Společenství AVANZ - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 113/67
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mundipharma AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupce: F. Nielsen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: ALK-Abelló A/S (Hørsholm, Dánsko) (zástupce: S. Palomäki Arnesen, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. srpna 2008 (věc R 1694/2007-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi ALK-Abelló A/S a Mundipharma AG.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Mundipharma AG se ukládá náhrada nákladů řízení, s výjimkou nákladů vynaložených ALK-Abelló A/S.

               3)

               ALK-Abelló A/S ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 10.1.2009.


title: Věc C-483/10: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. února 2013 — Evropská komise v. Španělské království ( „Nesplnění povinnosti státem — Rozvoj železnic Společenství — Směrnice 2001/14/ES — Přidělování kapacit železniční infrastruktury — Zpoplatnění — Poplatky — Nezávislá správa“ )

text:
               20.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 114/6

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. února 2013 — Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-483/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Rozvoj železnic Společenství - Směrnice 2001/14/ES - Přidělování kapacit železniční infrastruktury - Zpoplatnění - Poplatky - Nezávislá správa)
   2013/C 114/05
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: H. Støvlbæk a R. Vidal Puig, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království (zástupci: S. Centeno Huerta a B. Plaza Cruz, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Očková a T. Müller, zmocněnci), Španělská republika (zástupci: G. de Bergues a M. Perrot, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 10 odst. 7 směrnice Rady 91/440/EHS ze dne 29. července 1991 o rozvoji železnic Společenství (Úř. věst. L 237, s. 25; Zvl. vyd. 07/001 s. 341) a čl. 4 odst. 1, článku 11, čl. 13 odst. 2, čl. 14 odst. 1 a čl. 30 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (Úř. věst. L 75; Zvl. vyd. 07/005 s. 376, s. 29) — Poplatky — Nezávislá správa

      Výrok

               1)

               Španělské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s čl. 4 odst. 1, s článkem 11, s čl. 13 odst. 2 a s čl. 14 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 23. října 2007, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z těchto ustanovení.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Česká republika a Francouzská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 328, 4.12.2010.


title: Věc T-216/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. března 2017 – Vignerons de la Méditerranée v. EUIPO – Bodegas Grupo Yllera (LE VAL FRANCE) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie LE VAL FRANCE — Starší slovní ochranná známka Evropské unie VIÑA DEL VAL — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. března 2017 – Vignerons de la Méditerranée v. EUIPO – Bodegas Grupo Yllera (LE VAL FRANCE)
   (Věc T-216/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie LE VAL FRANCE - Starší slovní ochranná známka Evropské unie VIÑA DEL VAL - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 144/53)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vignerons de la Méditerranée (Narbonne, Francie) (zástupci: M. Karsenty-Ricard a M. Merli, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Bodegas Grupo Yllera SL (Rueda, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. března 2016 (věc R 427/2015-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi Bodegas Grupo Yllera a Vignerons de la Méditerranée.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Les Vignerons de la Méditerranée se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 243, 4.7.2016.


title: Věc T-59/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2012 — Německo v. Komise ( „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkající se ukončeného řízení o nesplnění povinnosti — Dokumenty pocházející z členského státu — Poskytnutí přístupu — Předchozí souhlas členského státu“ )

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2012 — Německo v. Komise
   (Věc T-59/09) (1)

   (Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se ukončeného řízení o nesplnění povinnosti - Dokumenty pocházející z členského státu - Poskytnutí přístupu - Předchozí souhlas členského státu)
   2012/C 89/32
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma, B. Klein a A. Wiedmann, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Smulders, P. Costa de Oliveira a F. Hoffmeister, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: Španělské království (zástupci: původně M. Muñoz Pérez, poté S. Centeno Huerta, zmocněnci) a Polská republika (zástupci: původně M. Dowgielewicz, M. Szpunar a B. Majczyna, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Dánské království (zástupci: původně J. Bering Liisberg a B. Weis Fogh, poté S. Juul Jørgensen a C. Vang, zmocněnci), Finská republika (zástupce: J. Heliskoski, zmocněnec) a Švédské království (zástupci: K. Petkovska, A. Falk a S. Johannesson, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise SG.E.3/RG/mbp D(2008) 10067 ze dne 5. prosince 2008, kterým byl občanům poskytnut přístup k některým dokumentům, jež Spolková republika Německo předložila v rámci řízení o nesplnění povinnosti č. 2005/4569

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Spolková republika Německo ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Dánské království, Španělské království, Finská republika, Polská republika a Švédské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 113, 16.5.2009.


title: Věc C-293/11: Žaloba podaná dne 9. června 2011 — Evropská komise v. Řecká republika

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/21

         Žaloba podaná dne 9. června 2011 — Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-293/11)
   2011/C 232/33
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou a C. Soulay)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že uplatnila zvláštní režim cestovních kanceláří v oblasti DPH na případy, kdy jsou cestovní služby poskytovány jiné osobě, než je cestující, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 306 až 310 směrnice 2006/112/ES (1);

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Režim cestovních kanceláří se uplatní pouze na služby poskytované přímo cestujícím, v souladu se zněmím směrnice ve většině jazycích. I anglické znění, které, na jediném místě, používá výraz „zákazník“ („customer“), by nemělo smysl, kdyby se nevztahovalo výlučně na cestující. Stejný závěr plyne ze vzájemného výkladu všech souvisejících ustanovení (systematický argument). Historický výklad vede též ke stejnému závěru, neboť směrnice o DPH pouze kodifikovala šestou směrnici, aniž změnila její obsah. Pokud jde o teleologický výklad, rozhodující je, aby nebylo dovoleno dvojí zdanění cestovních kanceláří v určitých členských státech (s výjimkou odpočtů v případě širokého uplatnění režimu cestovních kanceláří). Členský stát nemůže individuálně napravit jakoukoli nesrovnalost směrnice, pokud nedojde k úřední změně jejího znění.

      (1)  Úř. věst. L 347, 11.12.2006.


title: Věc C-237/06 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 8. března 2007 – Guido Strack v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Rozhodnutí o zastavení vyšetřování OLAF — Tvrzení úředníka o podvodu — Aktivní legitimace úředníka)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/24

         Usnesení Soudního dvora ze dne 8. března 2007 – Guido Strack v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-237/06 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Rozhodnutí o zastavení vyšetřování OLAF - Tvrzení úředníka o podvodu - Aktivní legitimace úředníka)
   (2007/C 96/43)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Guido Strack (zástupce: L. Füllkrug, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Kraemer a C. Ladenburger, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 22. března 2006, Strack v. Komise (T-4/05), kterým Soud odmítl jako nepřípustnou žalobu směřující jednak ke zrušení rozhodnutí o zastavení vyšetřování OLAF, zahájeného na základě tvrzení žalobce o podvodu, a závěrečné zprávy z vyšetřování, a jednak k obnově uvedeného vyšetřování a vypracování nové závěrečné zprávy z vyšetřování – Rozhodnutí, jež mohou být předmětem žaloby na neplatnost – Pojem „akt nepříznivě zasahující do právního postavení “uvedený ve služebním řádu úředníků Evropských společenství – Povinnost vrátit věc Soudu pro veřejnou službu
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               G. Strackovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 165, 15.7.2006.


title: Věc C-202/05: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 17. dubna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) – (Spojené království) – Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem v. Comptroller-General of Patents (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Patentové právo — Léčivé přípravky — Nařízení (EHS) č. 1768/92 — Dodatkové ochranné osvědčení pro léčivé přípravky — Pojem výrobek — Pojem kombinace účinných látek )

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/19

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 17. dubna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) – (Spojené království) – Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem v. Comptroller-General of Patents
   (Věc C-202/05) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Patentové právo - Léčivé přípravky - Nařízení (EHS) č. 1768/92 - Dodatkové ochranné osvědčení pro léčivé přípravky - Pojem „výrobek“ - Pojem „kombinace účinných látek“)
   (2007/C 96/33)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem

      Žalovaný: Comptroller-General of Patents
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – High Court of Justice (Chancery Division) – Výklad čl. 1 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 1768/92 ze dne 18. června 1992 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro léčivé přípravky (Úř. věst. L 182, s. 1; Zvl. vyd. 13/11, s. 200) – Pojem „výrobek “– Pojem „kombinace účinných látek léčivého přípravku “– Léčivý přípravek skládající se ze dvou složek, z nichž jedna má uznávaný léčebný účinek pro určitou indikaci a druhá umožňuje formu léčivého přípravku, která ho činí účinnějším
   Výrok
   Článek 1 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 1768/92 ze dne 18. června 1992 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro léčivé přípravky, ve znění vyplývajícím z aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, kdy základní patent chrání druhý způsob medicínského použití účinné látky, není tento způsob použití nedílnou součástí definice výrobku.

      (1)  Úř. věst. C 193, 6.8.2005.


title: Věc C-514/12: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 5. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Salzburg — Rakousko) — Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH v. Land Salzburg ( „Volný pohyb pracovníků — Článek 45 SFEU — Nařízení (EU) č. 492/2011 — Článek 7 odst. 1 — Vnitrostátní právní úprava částečně zohledňující doby zaměstnání získané u jiných zaměstnavatelů než u spolkové země Salcbursko — Omezení volného pohybu pracovníků — Odůvodnění — Naléhavé důvody obecného zájmu — Cíl podpory věrnosti — Administrativní zjednodušení — Transparentnost“ )

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/15

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 5. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Salzburg — Rakousko) — Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH v. Land Salzburg
   (Věc C-514/12) (1)

   (Volný pohyb pracovníků - Článek 45 SFEU - Nařízení (EU) č. 492/2011 - Článek 7 odst. 1 - Vnitrostátní právní úprava částečně zohledňující doby zaměstnání získané u jiných zaměstnavatelů než u spolkové země Salcbursko - Omezení volného pohybu pracovníků - Odůvodnění - Naléhavé důvody obecného zájmu - Cíl podpory věrnosti - Administrativní zjednodušení - Transparentnost)
   2014/C 45/26
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landesgericht Salzburg

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH

      Žalovaná: Land Salzburg

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Landesgericht Salzburg — Výklad článku 45 SFEU a čl. 7 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 492/2011 ze dne 5. dubna 2011 o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie (Úř. věst. L 141, s. 1) — Odměňování smluvních zaměstnanců ve veřejné službě členského státu — Vnitrostátní právní úprava zohledňující celou dobu zaměstnání získanou u určitého veřejného zaměstnavatele, která však doby zaměstnání získaných u jiných veřejných nebo soukromých zaměstnavatelů zohledňuje pouze částečně a od určitého věku.

      Výrok

   Článek 45 SFEU a čl. 7 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 492/2011 ze dne 5. dubna 2011 o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle které se pro určení dne rozhodného pro postup zaměstnanců územního samosprávného celku do vyšších platových stupňů v rámci jejich třídy zohledňují doby zaměstnání získané nepřetržitě ve službě tohoto samosprávného celku v plném rozsahu, kdežto jakákoli jiná doba zaměstnání se zohledňuje pouze částečně.

      (1)  Úř. věst. C 63, 2.3.2013.


title: Věc T-30/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. června 2008 – Denka International v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Směrnice 2006/92/ES — Maximální limity reziduí pro dichlorvos — Nepřípustnost )

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/43

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. června 2008 – Denka International v. Komise
   (Věc T-30/07) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Směrnice 2006/92/ES - Maximální limity reziduí pro dichlorvos - Nepřípustnost“)
   (2008/C 223/74)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Denka International BV (Barneveld, Nizozemsko) (zástupci: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Parpala a B. Doherty, zmocněnci)
   Předmět
   Návrh na částečné zrušení směrnice Komise 2006/92/ES ze dne 9. listopadu 2006, kterou se mění přílohy směrnic Rady 76/895/EHS, 86/362/EHS a 90/642/EHS, pokud jde o maximální limity reziduí pro kaptan, dichlorvos, ethion a folpet (Úř. věst. L 311, s. 31).
   Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Denka International BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Komise.

      (1)  Úř. věst. C 82, 14.4.2007.


title: Věc C-23/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākās tiesas Senāts (Lotyšsko) dne 17. ledna 2012 — Mohamad Zakaria

text:
               17.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākās tiesas Senāts (Lotyšsko) dne 17. ledna 2012 — Mohamad Zakaria
   (Věc C-23/12)
   2012/C 80/18
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastník původního řízení

      Navrhovatel: Mohamad Zakaria

      Předběžné otázky

               1)

               Stanoví čl. 13 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 (1) ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), právo osob podat odvolání nejen proti odepření vstupu do země, nýbrž i proti protiprávnímu jednání, k němuž došlo během řízení o přijímání rozhodnutí o povolení ke vstupu?

               2)

               Pokud bude odpověď na první otázku kladná, stanoví uvedený právní předpis s přihlédnutím k dvacátému bodu odůvodnění a čl. 6 odst. 1 nařízení č. 562/2006, jakož i k článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, povinnost členského státu zaručit účinný opravný prostředek před soudem?

               3)

               Pokud bude odpověď na první otázku kladná a odpověď na druhou otázku záporná, stanoví čl. 13 odst. 3 nařízení č. 562/2006, s přihlédnutím k dvacátému bodu odůvodnění a čl. 6 odst. 1 téhož nařízení, jakož i k článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, povinnost členského státu zaručit účinný opravný prostředek před správním orgánem, který by z hlediska institucionálního i funkčního poskytoval stejné záruky jako soud?

      (1)  Úř. věst. L 105, s. 1.


title: Věc C-305/10: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. dubna 2011 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství ( „Nesplnění povinnosti státem — Železniční doprava — Směrnice 2005/47/ES — Pracovní podmínky mobilních pracovníků poskytujících interoperabilní přeshraniční služby v železniční dopravě — Dohoda mezi odvětvovými sociálními partnery na evropské úrovni — Neprovedení ve stanovené lhůtě“ )

text:
               28.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 160/9

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. dubna 2011 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-305/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Železniční doprava - Směrnice 2005/47/ES - Pracovní podmínky mobilních pracovníků poskytujících interoperabilní přeshraniční služby v železniční dopravě - Dohoda mezi odvětvovými sociálními partnery na evropské úrovni - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   2011/C 160/08
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: V. Peere a M. van Beek, zmocněnci)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba pro nesplnění povinnosti — Nepřijetí nebo neoznámení právních a správních předpisů podle směrnice Rady 2005/47/ES ze dne 18. července 2005 o dohodě mezi Společenstvím evropských železnic (CER) a Evropskou federací pracovníků v dopravě (ETF) o některých aspektech pracovních podmínek mobilních pracovníků poskytujících interoperabilní přeshraniční služby v železniční dopravě (Úř. věst. L 195, s. 15) ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě všechny správní a právní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2005/47/ES ze dne 18. července 2005 o dohodě mezi Společenstvím evropských železnic (CER) a Evropskou federací pracovníků v dopravě (ETF) o některých aspektech pracovních podmínek mobilních pracovníků poskytujících interoperabilní přeshraniční služby v železniční dopravě, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 234, 28.8.2010.


title: Věc T-253/05: Žaloba podaná dne 4. července 2005 Josém Fernandezem Tunonem proti Komisi Evropských společenství

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/25

         Žaloba podaná dne 4. července 2005 Josém Fernandezem Tunonem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-253/05)
   (2005/C 229/56)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 4. července 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Josém Fernandezem Tunonem, s bydlištěm v Beersel (Belgie), zastoupeným Lucasem Vogelem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným k uzavírání smluv (OOUS) dne 21. března 2005 (oznámené dne 22. března 2005 a obdržené dne 24. března 2005), kterým byla zamítnuta žádost, překvalifikovaná na stížnost, podaná žalobcem proti rozhodnutí stanovícímu zařazení a odměnu přiznané žalobci jako smluvnímu zaměstnanci podle smlouvy podepsané dne 23. srpna 2004;

               —

               bude-li to nezbytné, zrušil rovněž toto původní rozhodnutí, kterým byly stanoveny zařazení a odměna žalobce jako smluvního zaměstnance podle úmluvy podepsané dne 23. srpna 2004;

               —

               uložil žalované povinnost k náhradě škody 25 000 eur, s výslovnou výhradou pozdějšího zvýšení, snížení nebo upřesnění;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, bývalý pomocný zaměstnanec (kategorie D, skupina VIII, třída 3), kterému byla snížena odměna poté, co byl zaměstnán jako smluvní zaměstnanec, přestože se jeho služební povinnosti nezměnily, napadá rozhodnutí správního orgánu, kterým bylo stanoveno jeho zařazení a odměna jako smluvního zaměstnance do funkční skupiny I, platové třídy I, stupně 1.
   Žalobce na podporu svých návrhů uplatňuje:

               —

               porušení čl. 3a odst. 1, písm. a), a čl. 80 odst. 2 a 3 Pracovního řádu ostatních zaměstnanců (ŘOZ), jakož i existenci zjevně nesprávného posouzení v projednávané věci, neboť žalobce byl od svého zaměstnání jako smluvní zaměstnance zařazen do funkční skupiny, která nedopovídá teoretickému popisu pravomocí ani skutečnému výkonu úkolů, které mu byly svěřeny;

               —

               porušení čl. 80 odst. 3 ŘOZ, co se týče postupu, pomocí nějž se vybírají pracovní místa, která mohou být obsazena smluvními zaměstnanci, a určují funkční skupiny k těmto místům přirazené, neboť tento úkol byl proveden skupinou „Task Force“ s neznámým a neověřitelným složením a způsobem fungování, přestože ustanovení řádu ukládají konzultování služebního výboru;

               —

               porušení zásady zákazu diskriminace, neboť je žalobce na základě napadeného rozhodnutí nucen vykonávat stejné činnosti, které mu byly svěřeny dříve, za odměnu výrazně nižší a v situaci naprosté nejistoty, přestože totožné činnosti vykonávají v Komisi úředníci, na které se vztahují ustanovení služebního řádu a kteří požívají značné jistoty služebního poměru a mnohem vyšší odměny.


title: Věci T-582/11 a T-583/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013 — Solar-Fabrik v. OHIM (Premium XL a Premium L) ( „Ochranná známka Společenství — Přihlášky slovních ochranných známek Společenství Premium XL a Premium L — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               2.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013 — Solar-Fabrik v. OHIM (Premium XL a Premium L)
   (Věci T-582/11 a T-583/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihlášky slovních ochranných známek Společenství Premium XL a Premium L - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 63/37
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Solar-Fabrik AG für Produktion und Vertrieb von solartechnischen Produkten (Fribourg-en-Brisgau, Německo) (zástupce: M. Douglas, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Dvě žaloby podané proti dvěma rozhodnutím prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 1. září 2011 (věc R 245/2011-1 a věc R 246/2011-1) týkajícím se přihlášek slovního označení Premium XL a slovního označení Premium L k zápisu jako ochranných známek Společenství.

      Výrok

               1)

               Věci T-582/11 a T-583/11 se spojují pro účely rozsudku.

               2)

               Žaloby se zamítají.

               3)

               Společnosti Solar-Fabrik AG für Produktion und Vertrieb von solartechnischen Produkten se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


title: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 25. listopadu 2004 ve věci C-18/03 P: Vela Srl a Tecnagrind SL proti Komisi Evropských společenství (Opravný prostředek — EZOZF — Finanční účast na projektech — Zrušení finanční podpory z fondu)

text:
               19.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/2

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 25. listopadu 2004
   ve věci C-18/03 P: Vela Srl a Tecnagrind SL proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Opravný prostředek - EZOZF - Finanční účast na projektech - Zrušení finanční podpory z fondu)
   (2005/C 69/03)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-18/03 P, jejímž předmětem je opravný prostředek na základě článku 49 statutu Soudního dvora ES, podaný dne 16. ledna 2003 Vela Srl se sídlem v Miláně (Itálie), Tecnagrind SL se sídlem v Barceloně (Španělsko) (advokát: M. Carretta), přičemž druhým účastníkem řízení je: Komise Evropských společenství (zmocněnci: C. Cattabriga a L. Visaggio, ve spolupráci s M. Morettem), Soudní dvůr (šestý senát), ve složení A. Borg Barthet, předseda senátu, S. von Bahr a A. Ó. Caoimh (zpravodaj); soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 25. listopadu 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Vela Srl a Tecnagrind SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 70, 22.3.2003.


title: Věc C-5/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szombathelyi Törvényszék (Maďarsko) dne 3. ledna 2013 — Ferenc Tibor Kovács v. Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

text:
               20.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 114/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szombathelyi Törvényszék (Maďarsko) dne 3. ledna 2013 — Ferenc Tibor Kovács v. Vas Megyei Rendőr-főkapitányság
   (Věc C-5/13)
   2013/C 114/35
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Szombathelyi Törvényszék

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ferenc Tibor Kovács

      Žalovaný: Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

      Předběžné otázky

   Má být právní úprava týkající se zákazu diskriminace a volného pohybu osob, jakož i práva na spravedlivý proces, vykládána v tom smyslu, že brání ustanovení členského státu, jako je ustanovení článku 25/B zákona I z roku 1988, podle kterého mohou v Maďarsku používat dálnici vozidla opatřená správním povolením a registrační značkou vydanými maďarskými orgány, přičemž splnění požadavků pro udělení výjimky z uvedeného ustanovení lze prokázat pouze během silniční kontroly?


title: Věc C-203/06: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Česká republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 93/16/EHS — Lékaři — Vzájemné uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/14

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Česká republika
   (Věc C-203/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 93/16/EHS - Lékaři - Vzájemné uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2007/C 95/23)
   Jednací jazyk: čeština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Walkerová a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalovaná: Česká republika (zástupce: T. Boček, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Neprovedení ve stanovené lhůtě směrnice Rady 93/16/EHS ze dne 5. dubna 1993 o usnadnění volného pohybu lékařů a vzájemného uznávání jejich diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci (Úř. věst. L 165, s. 1; Zvl. vyd. 06/02, s. 86)
   Výrok

               1)

               Česká republika tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 93/16/EHS ze dne 5. dubna 1993 o usnadnění volného pohybu lékařů a vzájemného uznávání jejich diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 44 této směrnice.

               2)

               České republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 143, 17.6.2006.


title: Věc C-327/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Dánské království (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 85/374/EHS — Odpovědnost za vadné výrobky — Odpovědnost dodavatele za vadný výrobek)

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 5. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Dánské království
   (Věc C-327/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 85/374/EHS - Odpovědnost za vadné výrobky - Odpovědnost dodavatele za vadný výrobek)
   (2007/C 199/10)
   Jednací jazyk: dánština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: N. Rasmussen, A. Caeiros a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalované: Dánské království (zástupce: J. Molde, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nesprávné provedení směrnice Rady 85/374/EHS ze dne 25. července 1985 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky (Úř. věst. L 210, s. 29; Zvl. vyd. 05/01, s. 257) – Vnitrostátní právní předpisy, které upravují odpovědnost zprostředkovatele za vadný výrobek za stejných podmínek jako odpovědnost výrobce
   Výrok

               1)

               Dánské království tím, že přijalo a ponechalo v platnosti ustanovení, jež činí zprostředkující dodavatele, kteří se podílejí na distribučním řetězci, odpovědné za stejných podmínek jako výrobce, v rozporu s čl. 3 odst. 3 směrnice Rady 85/374/EHS ze dne 25. července 1985 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Dánskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 257, 15.10.2005.


title: Věc C-80/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 14. února 2017 – Fundo de Garantia Automóvel v. Alina Antónia Destapado Pão Mole Juliana, Cristiana Micaela Caetano Juliana

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 14. února 2017 – Fundo de Garantia Automóvel v. Alina Antónia Destapado Pão Mole Juliana, Cristiana Micaela Caetano Juliana
   (Věc C-80/17)
   (2017/C 144/39)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal de Justiça

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Fundo de Garantia Automóvel

      Odpůrkyně: Alina Antónia Destapado Pão Mole Juliana, Cristiana Micaela Caetano Juliana

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 3 směrnice Rady 72/166/EHS (1) ze dne 24. dubna 1972 (platné v den nehody) vykládán v tom smyslu, že se povinnost uzavřít pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel vztahuje i na takové situace, v nichž je z rozhodnutí svého majitele vozidlo znehybněno na soukromém pozemku mimo veřejnou komunikaci,
               nebo
               musí být vykládán v tom smyslu, že za takových okolností na majitele vozidla nedopadá povinnost je pojistit, aniž je dotčena odpovědnost, kterou Fundo de Garantia Automóvel nese vůči poškozeným třetím osobám, zvláště v případě neoprávněného použití vozidla?

               2)

               Musí být čl. 1 odst. 4 směrnice Rady 84/5/EHS (2) ze dne 30. prosince 1983 (platné v den nehody) vykládán v tom smyslu, že Fundo de Garantia Automóvel – který vzhledem k neexistenci smlouvy o pojištění občanskoprávní odpovědnosti přistoupil k platbě odpovídající náhrady škody třetím osobám poškozeným dopravní nehodou způsobenou motorovým vozidlem, které bylo bez dovolení a vědomí majitele přemístěno ze soukromého pozemku, na němž bylo znehybněno – má právo převzetí nároku vůči majiteli vozidla bez ohledu na odpovědnost majitele za nehodu,
               nebo
               musí být vykládán v tom smyslu, že převzetí nároku vůči majiteli ze strany Fundo de Garantia Automóvel závisí na tom, zda jsou splněny předpoklady občanskoprávní odpovědnosti, zvláště skutečnost, že majitel měl v okamžiku nehody skutečnou kontrolu nad vozidlem?

      (1)  Směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění (Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 10).

      (2)  Druhá směrnice Rady 84/5/EHS ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (Úř. věst. L 8, s. 17; Zvl. vyd. 06/07, s. 3).


title: Věc C-590/10: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 22. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Německo) — Wolfgang Köppl v. Freistaat Bayern ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Směrnice 91/439/EHS — Článek 1 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 a 4 — Článek 7 odst. 1 — Vzájemné uznávání řidičských průkazů — Odnětí vnitrostátního řidičského oprávnění — Vydání řidičského oprávnění skupiny B členským státem — Nedodržení podmínky bydliště — Pozdější vydání řidičského oprávnění skupiny C stejným členským státem — Dodržení podmínky bydliště — Povinnost být držitelem platného oprávnění pro vozidla skupiny B v okamžiku vydání oprávnění pro vozidla skupiny C“ )

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/3

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 22. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Německo) — Wolfgang Köppl v. Freistaat Bayern
   (Věc C-590/10) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Směrnice 91/439/EHS - Článek 1 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 a 4 - Článek 7 odst. 1 - Vzájemné uznávání řidičských průkazů - Odnětí vnitrostátního řidičského oprávnění - Vydání řidičského oprávnění skupiny B členským státem - Nedodržení podmínky bydliště - Pozdější vydání řidičského oprávnění skupiny C stejným členským státem - Dodržení podmínky bydliště - Povinnost být držitelem platného oprávnění pro vozidla skupiny B v okamžiku vydání oprávnění pro vozidla skupiny C)
   2012/C 109/04
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Wolfgang Köppl

      Žalovaný: Freistaat Bayern

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Výklad čl. 1 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 a 4, směrnice Rady 91/439/EHS ze dne 29. července 1991 o řidičských průkazech (Úř. věst. L 237, s. 1; Zvl. vyd. 07/01, s. 317) z hlediska čl. 2 odst. 1 a čl. 3 odst. 1 Listiny základních práv a svobod Evropské unie — Řidičské oprávnění skupiny B vydané členským státem při nedodržení podmínky bydliště státnímu příslušníku jiného členského státu, kterému bylo v tomto státě odňato řidičské oprávnění, po uplynutí lhůty, během které je zakázáno znovu žádat o takové oprávnění — Pozdější vydání řidičského oprávnění skupiny C stejným členským státem při dodržení podmínky bydliště — Možnost členského státu bydliště odmítnout uznání platnosti těchto oprávnění

      Výrok

   Články 1 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 a 4 směrnice Rady 91/439/EHS ze dne 29. července 1991 o řidičských průkazech ve znění směrnice Komise 2000/56/ES ze dne 14. září 2000 nebrání tomu, aby členský stát odmítl uznat řidičská oprávnění pro vozidla skupiny B a C vydaná jiným členským státem osobě, vůči které první členský stát dříve uplatňoval opatření ve smyslu čl. 8 odst. 2 této směrnice, pokud při vydání řidičského oprávnění pro vozidla skupiny B v druhém členském státě nebyla splněna podmínka bydliště stanovená v čl. 7 odst. 1 písm. b) uvedené směrnice, jak vyplývá z údajů uvedených v řidičském oprávnění vydaném z tohoto titulu, a pokud bylo řidičské oprávnění pro vozidla skupiny C vydáno na základě prvního oprávnění, aniž by z nového řidičského oprávnění, vydaného na základě tohoto oprávnění pro vozidla skupiny C, vyplývalo nedodržení uvedené podmínky bydliště.

      (1)  Úř. věst. C 95, 26.3.2011.


title: Věc C-52/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias — Řecko) — Eleftheri tileorasi A.E. „ALTER CHANNEL“ , Konstantinos Giannikos v. Ypourgos Typou kai Meson mazikis Enimerosis kai, Ethniko Symvoulio Radiotileorasis ( „Směrnice 89/552/EHS — Televizní vysílání — Článek 1 písm. d) — Pojem „klamavá reklama“ — Úmyslná povaha — Předvedení zákroku estetické stomatologie v průběhu televizního pořadu“ )

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias — Řecko) — Eleftheri tileorasi A.E. „ALTER CHANNEL“, Konstantinos Giannikos v. Ypourgos Typou kai Meson mazikis Enimerosis kai, Ethniko Symvoulio Radiotileorasis
   (Věc C-52/10) (1)

   (Směrnice 89/552/EHS - Televizní vysílání - Článek 1 písm. d) - Pojem „klamavá reklama“ - Úmyslná povaha - Předvedení zákroku estetické stomatologie v průběhu televizního pořadu)
   2011/C 226/08
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Eleftheri tileorasi A.E. ‘ALTER CHANNEL’, Konstantinos Giannikos

      Žalovaní: Ypourgos Typou kai Meson mazikis Enimerosis kai, Ethniko Symvoulio Radiotileorasis

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Symvoulio tis Epikrateias — Výklad čl. 1 písm. c) směrnice Rady 89/552/EHS ze dne 3. října 1989 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání (Úř. věst. L 298, s. 23), ve znění čl. 1 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 1997/36/ES ze dne 30. června 1997 (Úř. věst. L 202, s. 60) — Televizní vysílání spočívající v předvedení estetického zubního zákroku — Pojem „klamavá reklama“

      Výrok

   Článek 1 písm. d) směrnice Rady 89/552/EHS ze dne 3. října 1989 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/36/ES ze dne 30. června 1997 musí být vykládán v tom smyslu, že existence úplaty nebo jiné protihodnoty nepředstavuje nezbytný prvek k prokázání úmyslné povahy klamavé reklamy.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc T-76/16: Usnesení Tribunálu ze dne 1. března 2017 – Ikos v. EUIPO (AEGYPTISCHE ERDE) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie AEGYPTISCHE ERDE — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Zamítnutí přihlášky — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“

text:
               26.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/18

         Usnesení Tribunálu ze dne 1. března 2017 – Ikos v. EUIPO (AEGYPTISCHE ERDE)
   (Věc T-76/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie AEGYPTISCHE ERDE - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Zamítnutí přihlášky - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
   (2017/C 202/32)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ikos GmbH (Lörrach, Německo) (zástupce: A. Masberg, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2015 (věc R 1257/2015-1) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení AEGYPTISCHE ERDE jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zčásti odmítá a zčásti zamítá.

               2)

               Společnosti Ikos GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 4.4.2016.


title: Věc C-84/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. února 2014 Forgital Italy SpA proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 4. prosince 2013 ve věci T-438/10, Forgital Italy SpA v. Rada Evropské unie

text:
               28.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. února 2014 Forgital Italy SpA proti usnesení Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 4. prosince 2013 ve věci T-438/10, Forgital Italy SpA v. Rada Evropské unie
   (Věc C-84/14 P)
   2014/C 129/17
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Forgital Italy SpA (zástupci: R. Mastroianni, V. Turinetti di Priero, avvocati)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení ze dne 4. prosince 2013, kterým Tribunál odmítl jako nepřípustnou žalobu ve věci T-438/10 znějící na zrušení nařízení Rady (EU) č. 566/2010 ze dne 29. června 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 1255/96 o dočasném pozastavení všeobecných cel společného celního sazebníku pro určité průmyslové výrobky, zemědělské produkty a produkty rybolovu (Úř. věst. L 163, s. 4), v části, v níž mění popis některého zboží, pro které se všeobecná cla společného celního sazebníku pozastavují;

               —

               vrátit věc T-438/10 ve smyslu článku 61 statutu Soudního dvora Evropské unie Tribunálu, aby rozhodl ve věci samé;

               —

               uložit Radě a Komisi náhradu nákladů tohoto řízení, jakož i nákladů řízení ve věci T-438/10.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Žalobkyně uplatňuje porušení článku 113 jednacího řádu Tribunálu, práva na účinnou žalobu stanoveného v článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, obecné zásady účinné soudní ochrany práv a práva na obhajobu. Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení v tom, že bez návrhu uplatnil námitku nepřípustnosti žaloby podané žalobkyní ve věci T-438/10, aniž by uvedl skutkové a právní důvody, na kterých se tato námitka zakládala a aniž by umožnil účastníkům řízení vyjádřit se v tomto ohledu, jak to požaduje článek 113 jednacího řádu Tribunálu. V tomto ohledu je irelevantní okolnost, že Tribunál položil účastníkům řízení otázku týkající se vlivu jeho usnesení ze dne 5. února 2013 (věc T-551/11, BSI v. Rada) na věc T-438/10, neboť na rozdíl od závěru Tribunálu neměli účastníci řízení povinnost z této otázky dovodit, že Tribunál zvažuje možnost uplatnit námitku nepřípustnosti bez návrhu.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení týkajícího se výkladu čl. 263 čtvrtého pododstavce poslední části věty SFEU, ve spojení s obecnou zásadou účinné soudní ochrany stanovenou v článku 47 Listiny základních práv Evropské unie. Nařízení (EU) č. 566/2010 ze dne 29. června 2010 nepředstavuje právní akt obsahující prováděcí opatření.


title: Věc C-146/12: Žaloba podaná dne 26. března 2012 — Evropská komise v. Spolková republika Německo

text:
               2.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 157/4

         Žaloba podaná dne 26. března 2012 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-146/12)
   2012/C 157/05
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Hetsch a G. Braun, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spolková republika Německo neprovedla právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s článkem 1, článkem 2, čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 2, 5, 6 a 8, čl. 6 odst. 1, 2, 3, 9 a 10, články 7, 8 a 9, čl. 11 odst. 4 a 5, článkem 12, čl. 13 odst. 5, články 15, 16 a 17, čl. 18 odst. 1, 2, 4 a 5, čl. 19 odst. 3, články 20 až 27, čl. 28 odst. 4 a 6, články 32 až 35 jakož i přílohami I až IX směrnice 2008/57/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 17. června 2008 o interoperabilitě železničního systému ve Společenství (1), popřípadě je nesdělila Komisi;

               —

               uložit Spolkové republice Německo podle čl. 260 odst. 3 SFEU kvůli porušení povinnosti sdělit prováděcí opatření zaplacení penále ve výši 215 409,6 EUR denně, které bude vyplaceno na účet vlastních prostředků Evropské unie;

               —

               uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 19. července 2010.

      (1)  Úř. věst. L 191, s. 1.


title: Věc T-298/10: Žaloba podaná dne 7. července 2010 — Arrieta D. Gross v. OHIM — Toro Araneda (BIODANZA)

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/17

         Žaloba podaná dne 7. července 2010 — Arrieta D. Gross v. OHIM — Toro Araneda (BIODANZA)
   (Věc T-298/10)
   ()
   2010/C 260/24
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Christina Arrieta D. Gross (Hamburk, Německo) (zástupce: J.-P. Ewert, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Rolando Mario Toro Araneda (Santiago de Chile, Chile)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 13. dubna 2010 ve věci R 1149/2009-2;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení; a

               —

               uložit dalšímu účastníkovi řízení před odvolacím senátem, aby uhradil náklady řízení, včetně nákladů vzniklých žalobkyni v řízení před odvolacím senátem, pokud se v projednávané věci stane vedlejším účastníkem řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „BIODANZA“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 41 a 44

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Německá slovní ochranná známka „BIODANZA“ č. 2905152 pro výrobky a služby zařazené do tříd 16 a 41; dánská slovní ochranná známka „BIODANZA“ č. VA 199500708 pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 41 a 44

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitce pro část zboží a služeb, proti kterým byla námitka uplatněna a pro zbývající zboží uvedené v žádosti o zápis označit žádost za přípustnou

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění odvolání, zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně na podporu své žaloby uplatňuje dva žalobní důvody.
   Prvním žalobním důvodem žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 42 odst. 2 a čl. 42 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 207/2009, jelikož odvolací senát nesprávně konstatoval, že žalobkyně neprokázala, že starší ochranná známka byla skutečně používána v členském státu, ve kterém je starší národní ochranná známka chráněna pro použití ve Společenství.
   Druhým žalobním důvodem žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje pravidlo 22 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2868/95, jelikož odvolací senát nevyzval žalobkyni, aby poskytla požadované důkazy, které měl specifikovat.


title: Věc C-44/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Finanzgericht des Landes Brandenburg ze dne  12. října 2005  ve věci Gerlach & Co. mbH proti Hauptzollamt Frankfurt (Oder)

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Finanzgericht des Landes Brandenburg ze dne 12. října 2005 ve věci Gerlach & Co. mbH proti Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
   (Věc C-44/06)
   (2006/C 86/21)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Finanzgericht des Landes Brandenburg (Německo) ze dne 12. října 2005 ve věci Gerlach & Co. mbH proti Hauptzollamt Frankfurt (Oder), které došlo kanceláři Soudního dvora dne 30. ledna 2006, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Finanzgericht des Landes Brandenburg žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Je vnitrostátní celní správa oprávněna zaúčtovat clo před poskytnutím lhůty uvedené v čl. 11a odst. 2 nařízení (EHS) č. 1062/87 (1), ve znění nařízení (EHS) č. 1429/90 (2) s ohledem na místo porušení předpisů nebo nesrovnalostí a stanovit tuto lhůtu právně účinným způsobem teprve v řízení o opravném prostředku?

      (1)  Úř. věst. L 107, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 137, s. 21.


title: Věc T-364/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. září 2015 – Mocek a Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna v. OHIM – Lacoste (KAJMAN) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství KAJMAN — Starší obrazová ochranná známka Společenství znázorňující krokodýla — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Návrhy na zrušení a změnu rozhodnutí podané vedlejší účastnicí — Článek 134 odst. 3 jednacího řádu ze dne 2. května 1991“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. září 2015 – Mocek a Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna v. OHIM – Lacoste (KAJMAN)
   (Věc T-364/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství KAJMAN - Starší obrazová ochranná známka Společenství znázorňující krokodýla - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Návrhy na zrušení a změnu rozhodnutí podané vedlejší účastnicí - Článek 134 odst. 3 jednacího řádu ze dne 2. května 1991“)
   (2015/C 389/34)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Eugenia Mocek a Jadwiga Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna (Chojnice, Polsko) (zástupci: K. Grala a B. Szczepaniak, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně P. Geroulakos, poté D. Gája, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Lacoste SA (Paříž, Francie) (zástupce: P. Gaultier, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 10. května 2013 (věc R 2466/2010-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Lacoste SA na jedné straně a společností Eugenia Mocek a Jadwiga Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna na straně druhé.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Návrhy na zrušení a změnu rozhodnutí podané společností Lacoste SA se zamítají.

               3.

               Společnost Eugenia Mocek a Jadwiga Wenta KAJMAN Firma Handlowo-Usługowo-Produkcyjna ponese veškeré náklady řízení týkající se žaloby a vlastní náklady řízení týkající se návrhů na zrušení a změnu rozhodnutí podaných společností Lacoste SA.

               4.

               Společnost Lacoste SA ponese vlastní náklady řízení týkající se jejích návrhů na zrušení a změnu rozhodnutí.

      (1)  Úř. věst. C 260, 7. 9. 2013.


title: Věc C-296/05: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. listopadu 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie v. I. Günes

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/31

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. listopadu 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie v. I. Günes
   (Věc C-296/05) (1)

   (2008/C 64/46)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 296, 26.11.2005.


title: Věc C-626/15: Žaloba podaná dne 23. listopadu 2015 – Evropská komise v. Rada Evropské unie

text:
               15.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 59/5

         Žaloba podaná dne 23. listopadu 2015 – Evropská komise v. Rada Evropské unie
   (Věc C-626/15)
   (2016/C 059/04)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet, E. Paasivirta, C. Hermes, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               částečně zrušit rozhodnutí Rady ze dne 11. září 2015 obsažené v závěrech předsedy Výboru stálých zástupců ze dne 11. září 2015, kterým bylo schváleno předložení diskusního dokumentu jménem Unie a jejích členských států k budoucímu návrhu určenému Komisi na zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě s cílem vytvořit chráněnou mořskou oblast ve Weddellově moři, a převzaté ve shrnující zprávě ze dne 23. září 2015 z 2554. zasedání Výboru stálých zástupců (dokument 11837/15, bod 65, s. 19 a 20, a dokument 11644/1/15/REV), a to v rozsahu, v němž Rada určila, že diskusní dokument má být předložen jménem Unie a jejích členských států, místo aby byl předložen jménem samotné Unie;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se Komise domáhá, aby Soudní dvůr zrušil rozhodnutí Rady ze dne 11. září 2015 v rozsahu, v němž Rada určila, že diskusní dokument pro Komisi o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě s cílem vytvořit chráněnou mořskou oblast ve Weddellově moři má být předložen jménem Unie a jejích členských států, místo aby byl předložen jménem samotné Unie.
   Komise je toho názoru, že napadené rozhodnutí, které vychází z toho, že se v dané oblasti jedná o sdílenou pravomoc, a že by tedy měl být diskusní dokument předmětem rozhodování vzájemnou dohodou a měl by být předložen jménem Unie a jejích členských států, je protiprávní, neboť tak Komisi brání v předložení tohoto dokumentu jménem samotné Unie v rozporu s výlučnou pravomocí Unie v dané oblasti (a v rozporu s výsadami Komise při zastupování Unie).
   Na podporu své žaloby na zrušení napadeného rozhodnutí předkládá Komise dva žalobní důvody.
   Zaprvé Komise tvrdí, že přijetím napadeného aktu Rada porušila výlučnou pravomoc Unie v oblasti zachování mořských biologických zdrojů podle čl. 3 odst. 1 písm. d) SFEU. Komise má za to, že Rada nerespektovala právní kontext opatření, kterého se napadený akt týká, a to jak v rámci Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě, tak v rámci Unie. Komise má dále za to, že Rada nerespektovala cíl a obsah tohoto opatření.
   Zadruhé Komise podpůrně tvrdí, že i kdyby dané opatření nemělo být považováno za opatření na zachování mořských biologických zdrojů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. d) SFEU, Rada přijetím napadeného aktu každopádně porušila výlučnou pravomoc Unie, neboť Unie je v dané oblasti nadána externí výlučnou pravomocí, protože zamýšlené opatření může ovlivnit unijní pravidla či změnit jejich působnost ve smyslu čl. 3 odst. 2 SFEU. Komise má za to, že Rada opomněla skutečnost, že zamýšlené opatření může ovlivnit nebo změnit dvě nařízení sekundárního práva (nařízení (ES) č. 600/2004 (1) a nařízení (ES) č. 601/2004 (2)). Komise má dále za to, že Rada nevzala do úvahy ovlivnění nebo změnu rámcového postoje Unie z června 2014.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 600/2004 ze dne 22. března 2004 kterým se stanoví některá technická opatření pro rybolovné činnosti v oblasti působnosti Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (Úř. věst. L 97, s. 1).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 601/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se stanoví některá kontrolní opatření pro rybolovné činnosti v oblasti působnosti Úmluvy o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě a kterým se zrušují nařízení (EHS) č. 3943/90, (ES) č. 66/98 a (ES) č. 1721/1999 (Úř. věst. L 97, s. 16).