title: Věc C-671/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 29. prosince 2011 — Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), právní nástupce Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) v. Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 29. prosince 2011 — Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), právní nástupce Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) v. Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes
   (Věc C-671/11)
   2012/C 89/10
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), právní nástupce Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)

      Odpůrkyně: Société anonyme d'intérêt collectif agricole Unanimes

      Předběžné otázky

               1)

               Jakým způsobem může členský stát provést možnost danou článkem 2 odst. 4 nařízení Rady (EHS) č. 4045/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole opatření tvořících součást systému financování záruční sekcí EZOZF, prováděné členskými státy (1), tedy možnost rozšíření kontrolovaného období „na období (…), která předcházejí nebo následují (…) dvanáctiměsíční období“, které je vymezeno tamtéž, zaprvé s ohledem na požadavky ochrany finančních zájmů Společenství a zadruhé s ohledem na zásadu právní jistoty a na nutnost, aby kontrolní orgány nebyly nadány neomezenou pravomocí?

               2)

               A konkrétně:

                           —

                           Musí kontrolované období vždy končit v průběhu dvanáctiměsíčního období předcházejícího tzv. „kontrolnímu“ období, během kterého se provádí kontrola, s tím, že v opačném případě by byla kontrola stižena nesrovnalostmi, na jejichž základě by kontrolovaný subjekt mohl rozhodnutí založené na výsledcích této kontroly napadnout?

                           —

                           Jak je třeba chápat, v případě kladné odpovědi na předchozí otázku, možnost rozšíření kontrolovaného období na období, „která následují dvanáctiměsíční období“, výslovně upravenou nařízením?

                           —

                           Musí v případě záporné odpovědi na první otázku kontrolované období přesto zahrnovat dvanáctiměsíční období, které končí v průběhu kontrolního období předcházejícího období, ve kterém byla kontrola provedena, s tím, že v opačném případě by byla kontrola stižena nesrovnalostmi, na jejichž základě by kontrolovaný subjekt mohl rozhodnutí založené na výsledcích této kontroly napadnout, anebo je možné, aby se kontrola týkala jen období končícího před začátkem předcházejícího kontrolního období?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 4045/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole opatření tvořících součást systému financování záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), prováděné členskými státy, a o zrušení směrnice 77/435/EHS (Úř. věst. L 388, s. 18; Zvl. vyd. 03/09, s. 208).


title: Věc C-516/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. října 2011 ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve věcech T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a další v. Evropská komise

text:
               3.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 7. října 2011 ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 13. července 2011 ve věcech T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 a T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs a další v. Evropská komise
   (Věc C-516/11 P)
   2011/C 355/19
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV (zástupci: O. W. Brouwer a J. Blockx, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání navrhovatelky

   Navrhovatelka požaduje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadený rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2011 v rozsahu, v němž zamítl její žalobní důvody;

               —

               rozhodl sám v této věci a zrušil rozhodnutí Komise K(2007) 512 (1) v konečném znění ze dne 21. února 2007 ve věci COMP/E-1/38.823 — Výtahy a eskalátory na základě důvodů předložených v prvním stupni a/nebo snížil pokutu, která jí byla uložena;

               —

               podpůrně, snížil pokutu, která jí byla uložena;

               —

               dále podpůrně, vrátil věc Tribunálu;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka předkládá čtyři důvody kasačního opravného prostředku:

               1)

               porušení čl. 81 odst. 1 ES (nyní čl. 101 odst. 1 SFEU), jelikož protiprávní jednání nemohla mít citelný vliv na obchod mezi členskými státy a Komise neprávem zahájila řízení;

               2)

               porušení zásady Ne bis in idem;

               3)

               porušení článku 23 nařízení č. 1/2003 (2), čl. 48 odst. 1 a 49 odst. 1 a 3 Listiny základních práv Evropské unie a zásady personality sankcí z důvodu potvrzení solidární odpovědnosti navrhovatelky za celou pokutu vypočítanou z obratu celého koncernu;

               4)

               nesprávné posouzení a protiprávní nečinnost, jelikož Tribunál nevyužil svou pravomoc neomezeného přezkumu pokut, pokud jde především o velikost relevantního trhu, odrazujícího účinku a spolupráce podle sdělení o spolupráci z roku 2002 a mimo jeho rámec.

      (1)  Shrnutí v Úř. věst. 2008, C 75, s. 19.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1).


title: Věc T-16/16: Žaloba podaná dne 19. ledna 2016 – Mast-Jägermeister v. OHIM (Becher)

text:
               7.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/25

         Žaloba podaná dne 19. ledna 2016 – Mast-Jägermeister v. OHIM (Becher)
   (Věc T-16/16)
   (2016/C 090/34)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mast-Jägermeister SE (Wolfenbüttel, Německo) (zástupci: H. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus, J. Engberding, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Dotčený sporný průmyslový vzor: Průmyslový vzor Společenství „Becher“ – Přihlášky č. 2683615-0001 a č. 2683615-0002

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 17. listopadu 2015 ve věci R 1842/2015-3.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil,

               —

               uznal 17. duben 2015 jako den podání přihlášky pro průmyslové vzory č. 002683615-0001 a 002683615-0002,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených v řízení před odvolacím senátem.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 45 odst. 1, čl. 46 odst. 2 a 3 nařízení č. 6/2002 ve spojení s čl. 36 odst. 1 písm. c) a čl. 38 odst. 1 nařízení č. 6/2002,

               —

               Porušení čl. 62 druhé věty nařízení č. 6/2002.


title: Věc T-851/16: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2016 – Access Info Europe v. Komise

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/31

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2016 – Access Info Europe v. Komise
   (Věc T-851/16)
   (2017/C 053/39)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Access Info Europe (Madrid, Španělsko) (zástupci: O. Brouwer, E. Raedts a J. Wolfhagen, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise C(2016) 6029 ze dne 19. září 2016, kterým byl žalobkyni odmítnut přístup k dokumentům, o nějž žádala na základě nařízení (ES) č. 1049/2001 (1),

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní, včetně nákladů všech vedlejších účastníků.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně použila čl. 4 odst. 1 písm. a) třetí odrážku nařízení (ES) č. 1049/2001, když rozhodla, že přístup k požadovaným dokumentům by mohl vážně zasáhnout do mezinárodních vztahů.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně použila čl. 4 odst. 2 druhou odrážku nařízení (ES) č. 1049/2001, když rozhodla, že přístup k požadovaným dokumentům by mohl vážně zasáhnout do ochrany probíhajících soudních řízení zahájených ve věcech T-192/16, T-193/16 a T-257/16 a že přístup k uvedeným dokumentům by mohl vážně zasáhnout do zájmu Komise žádat o právní poradenství a obdržet nezávislá, objektivní a úplná stanoviska. Tímto žalobním důvodem je rovněž tvrzeno, že Komise neuznala, že přístup k uvedeným dokumentům představuje převažující veřejný zájem, a ty by měly být z tohoto důvodu zpřístupněny.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně použila čl. 4 odst. 3 první a druhý pododstavec nařízení (ES) č. 1049/2001, když rozhodla, že přístup k požadovaným dokumentům by mohl vážně ohrozit rozhodovací proces orgánu, nebo když neuznala existenci převažujícího veřejného zájmu, zejména vzhledem k tomu, že dotčený rozhodovací proces již skončil.

               4.

               Čtvrtý, podpůrný, žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně použila čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1049/2001 tím, že neposkytla alespoň částečný přístup k požadovaným dokumentům, které nezpřístupnila v celém rozsahu.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43).


title: Věc T-458/07: Žaloba podaná dne 17. prosince 2007 – Dominio de la Vega v. OHIM – Ambrosio Velasco (DOMINIO DE LA VEGA)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/47

         Žaloba podaná dne 17. prosince 2007 – Dominio de la Vega v. OHIM – Ambrosio Velasco (DOMINIO DE LA VEGA)
   (Věc T-458/07)
   (2008/C 51/88)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dominio de la Vega, S.L. (Requena, Španělsko) (zástupci: E. Caballero Oliver, advokátka, a A. Sanz-Bermell y Martínez, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ambrosio Velasco, S.A. (Dicastillo, Navarra, Španělsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí odvolacího senátu OHIM ze dne 3. prosince 2007 (věc R 1431/2006-2) a následně zamítnout námitku podanou Ambrosio Velasco, S.A.,

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „DOMINIO DE LA VEGA“ pro výrobky tříd 33, 42 a 43 (přihláška č. 2 789 576).

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Ambrosio Velasco, S.A.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka Společenství (č. 78 147) „PALACIO DE LA VEGA“ pro výrobky třídy 33.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce pro všechny výrobky třídy 33, proti kterým směřuje, a zamítnutí přihlášky pro uvedené výrobky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné uplatnění čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1) vzhledem k tomu, že mezi oběma spornými označeními neexistuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-52/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. února 2015 Arthurem Lambauerem proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 11. prosince 2014 ve věci T-490/14, Arthur Lambauer v. Rada Evropské unie

text:
               12.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. února 2015 Arthurem Lambauerem proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 11. prosince 2014 ve věci T-490/14, Arthur Lambauer v. Rada Evropské unie
   (Věc C-52/15 P)
   (2015/C 337/02)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Arthur Lambauer

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie
   Soudní dvůr Evropské unie (šestý senát) usnesením ze dne 3. září 2015 zamítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že žalobce ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc T-177/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. října 2014 – Spraylat v. ECHA „REACH – Poplatek za registraci látky – Snížení přiznané mikropodnikům a malým a středním podnikům – Chyba v prohlášení o velikosti podniku – Rozhodnutí ukládající správní poplatek – Proporcionalita“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 2. října 2014 – Spraylat v. ECHA
      (Věc T-177/12) (1)

      („REACH - Poplatek za registraci látky - Snížení přiznané mikropodnikům a malým a středním podnikům - Chyba v prohlášení o velikosti podniku - Rozhodnutí ukládající správní poplatek - Proporcionalita“)
      (2014/C 395/44)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Spraylat GmbH (Cáchy, Německo) (zástupce: K. Fischer, advokát)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: M. Heikkilä, A. Iber a C. Schultheiss, zmocněnci, ve spolupráci s M. Kuschewsky, advokátkou)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: původně D. Düsterhaus a E. Manhaeve, poté B. Eggers a M. Manhaeve, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení faktury č. 10030371 vystavené ECHA dne 21. února 2012, kterou se stanoví výše správního poplatku uloženého žalobkyni, a podpůrně návrh na zrušení rozhodnutí ECHA SME (2012) 1445 ze dne 15. února 2012, v němž bylo konstatováno, že žalobkyně nesplnila podmínky k tomu, aby jí bylo přiznáno snížení poplatku pro malé podniky, a jímž jí bylo uloženo uhrazení správního poplatku.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské agentury pro chemické látky (ECHA) SME (2012) 1445 ze dne 15. února 2012 a faktura č. 10030371 vystavená ECHA dne 21. února 2012 se zrušují.

                  2)

                  ECHA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Spraylat GmbH.

                  3)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 174, 16.6.2012.


title: Věc C-568/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika ( Nesplnění povinnosti státem — Články 43 ES a 48 ES — Oční optici — Podmínky usazování — Otevření a provozování prodejen oční optiky — Neúplné splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora — Paušální částka )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/11

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. června 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-568/07) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Články 43 ES a 48 ES - Oční optici - Podmínky usazování - Otevření a provozování prodejen oční optiky - Neúplné splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora - Paušální částka“)
   2009/C 180/18
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Zavvos a E. Traversa, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupkyně: E. Skandalou, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Neúplné splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora ze dne 21. dubna 2005, Komise v. Řecká republika (C-140/03), který se týká porušení článků 43 ES a 48 ES co se týče vlastnictví, otevírání a provozování prodejen oční optiky — Vnitrostátní zákon, který vyhrazuje vlastnictví prodejen oční optiky autorizovaným očním optikům — Návrh na stanovení penále

      Výrok

               1)

               Řecká republika tím, že ke dni, ke kterému uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku Komisí Evropských společenství na základě článku 228 ES, nepřijala veškerá opatření k tomu, aby vyhověla rozsudku ze dne 21. dubna 2005, Komise v. Řecko (C-140/03), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 228 odst. 1 ES.

               2)

               Řecké republice se ukládá, aby zaplatila Komisi Evropských společenství na účet „Vlastní zdroje Evropského společenství“ paušální částku ve výši 1 milionu eur.

               3)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc T-160/16: Žaloba podaná dne 15. dubna 2016 – Griningen Seaports a další v. Komise

text:
               6.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/29

         Žaloba podaná dne 15. dubna 2016 – Griningen Seaports a další v. Komise
   (Věc T-160/16)
   (2016/C 200/42)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Groningen Seaports NV (Delfzijl, Nizozemsko), Havenbedrijf Amsterdam NV (Amsterdam, Nizozemsko), Havenbedrijf Rotterdam NV (Rotterdam, Nizozemsko), Havenschap Moerdijk (Moerdijk, Nizozemsko), NV Port of Den Helder (Den Helder, Nizozemsko) a Zeeland Seaports NV (Terneuzen, Nizozemsko) (zástupci: E. Pijnacker Hordijk a I. Kieft, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně zpochybňují rozhodnutí Komise ze dne 21. ledna 2016 o státní podpoře SA.25338 (2014/C) (ex E 3/2008 a ex CP 115/2004) provedené Nizozemskem – Osvobození veřejných podniků od daně z příjmu právnických osob.
   Žalobkyně svoji žalobu zakládají na jediném žalobním důvodu.
   Tento jediný žalobní důvod vychází z porušení cílů sledovaných právní úpravou státních podpor, z porušení obecných zásad práva Evropské unie a zejména zásady rovnosti, z požadavku na pečlivou přípravu rozhodnutí a ze zákazu svévole, jakož i z porušení zásady odůvodnění.

               —

               Nizozemské veřejnoprávní námořní přístavy si nekonkurují s nizozemskými soukromými společnostmi, ale s francouzskými, belgickými a německými námořními přístavy nacházejícími se mezi Hamburkem a Le Havrem („Northern Range“).

               —

               Tito evropští konkurenti získávají různé druhy státních podpor poškozujících nizozemské veřejnoprávní námořní přístavy. Komise si toho byla při přijímání napadeného rozhodnutí vědoma. Obdobně jako nizozemské veřejnoprávní námořní přístavy je i ostatním námořním přístavům Northern Range přiznáno osvobození od daně z příjmu právnických osob. Německým přístavům je mimo poskytována zvláště významná podpora na provoz v podobě kompenzace ztrát. Komise si toho byla při přijímání napadeného rozhodnutí rovněž vědoma.

               —

               Napadené rozhodnutí jednostranně ruší osvobození od daně poskytnuté nizozemským veřejnoprávním námořním přístavům, zatímco odpovídající osvobození poskytnutá belgickým a francouzským přístavům zůstávají prozatím zachována a u podpory poskytnuté německým přístavům nebylo ani zahájeno jakékoliv úřední řízení za účelem jejího zrušení.

               —

               Tím, že se Komise v napadeném rozhodnutí zabývala pouze osvobozením od daně přiznaným nizozemským veřejnoprávním námořním přístavům, značně zhoršila již tak nerovné podmínky hospodářské soutěže v evropském odvětví přístavních služeb a značně zhoršila postavení nizozemských přístavů vůči jejich přímým konkurentům, kteří jsou od daně z příjmu právnických osob rovněž osvobozeni a mimoto jsou jim poskytovány další formy státní podpory. Komise nevysvětlila, proč zasáhla pouze proti osvobozením od daně přiznaným nizozemským veřejnoprávním námořním přístavům.


title: Věc T-222/17: Žaloba podaná dne 18. dubna 2017 – Recylex a další v. Komise

text:
               19.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/34

         Žaloba podaná dne 18. dubna 2017 – Recylex a další v. Komise
   (Věc T-222/17)
   (2017/C 195/48)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Recylex SA (Paříž, Francie), Fonderie et Manufacture de Métaux (Anderlecht, Belgie) a Harz-Metall GmbH (Goslar, Německo) (zástupci: M. Wellinger, S. Reinart a K. Bongs, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               snížil výši pokuty, která jim byla uložena v rozhodnutí Evropské komise ze dne 8. února 2017 [C(2017) 900 final] v řízení podle článku 101 SFEU,

               —

               poskytl žalobkyním lhůtu pro její uhrazení, a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila pochybení tím, že na žalobkyně neuplatnila bod 26 (poslední odstavec) oznámení o shovívavosti (1), pokud jde o dobu trvání protiprávního jednání.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila pochybení tím, že na žalobkyně neuplatnila bod 26 (poslední odstavec) oznámení o shovívavosti, pokud jde o protiprávní jednání týkající se Francie.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila pochybení tím, že při stanovení výše pokuty uplatnila na základě bodu 37 pokynů pro výpočet pokut (2) zvláštní zvýšení ve výši 10 %.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila pochybení tím, že žalobkyním neposkytla snížení pokuty o 50 % podle bodu 26 první odrážky oznámení o shovívavosti.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí odporuje zásadám proporcionality a nediskriminace, jakož i zásadě individualizace trestu.

               6.

               Šestým žalobním důvodem je po Tribunálu požadováno, aby využil možnost soudního přezkumu v plné jurisdikci k tomu, aby žalobkyním poskytl lhůtu pro uhrazení zbývající části pokuty.

      (1)  Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (Úř. věst. 2006, C 298, 8.12.2006, s. 17) ve znění naposledy pozměněném oznámením Komise „Změny v oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů“ (Úř. věst. 2015, C 256, s. 1).

      (2)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2).


title: Věc C-695/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 23. prosince 2015 – Shiraz Baig Mirza v. Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               7.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 23. prosince 2015 – Shiraz Baig Mirza v. Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Věc C-695/15)
   (2016/C 090/13)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Shiraz Baig Mirza

      Žalovaný: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 3 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (1) (dále jen „nařízení Dublin III“), vykládat v tom smyslu, že

                           a)

                           členské státy mohou využít práva na vrácení žadatele do bezpečné třetí země pouze před určením příslušného členského státu, nebo jej mohou využít rovněž po tomto určení?

                           b)

                           Liší se odpověď na předchozí otázku v případě, kdy členský stát konstatuje, že je příslušný, nikoliv v době, kdy je poprvé podána žádost k jeho orgánům v souladu s čl. 7 odst. 2 nařízení Dublin III a kapitolou III uvedeného nařízení, ale když přijme žadatele přicházejícího z jiného členského státu v návaznosti na žádost o jeho přemístění nebo o jeho přijetí zpět na základě kapitol V a VI nařízení Dublin III?

               2)

               Jestliže podle výkladu Soudního dvora v odpověď na první otázku lze práva na vrácení žadatele do bezpečné třetí země využít i po přemístění provedeném na základě dublinského postupu:
               Lze čl. 3 odst. 3 nařízení Dublin III vykládat v tom smyslu, že členské státy mohou tohoto práva využít rovněž v případě, že členský stát provádějící přemístění nebyl v průběhu dublinského postupu informován o konkrétní vnitrostátní právní úpravě týkající se výkonu tohoto práva, nebo o praxi uplatňované vnitrostátními orgány?

               3)

               Lze čl. 18 odst. 2 nařízení Dublin III vykládat v tom smyslu, že v případě, kdy žadatel byl přijat zpět na základě čl. 18 [odst. 1] písm. c) uvedeného nařízení, musí řízení pokračovat v tom stadiu, v němž bylo přerušeno při předchozím řízení?

      (1)  Úř. věst. L 180, s. 31.


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 12. května 2005 ve věci C-315/03: Komise Evropských společenství proti Huhtamaki Dourdan SA (Rozhodčí doložka — Navrácení zálohy vyplacené v rámci plnění smlouvy o vědecké činnosti — Neodůvodněnost části výdajů)

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/8

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 12. května 2005
   ve věci C-315/03: Komise Evropských společenství proti Huhtamaki Dourdan SA (1)

   (Rozhodčí doložka - Navrácení zálohy vyplacené v rámci plnění smlouvy o vědecké činnosti - Neodůvodněnost části výdajů)
   (2005/C 182/15)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-315/03, jejímž předmětem je žaloba na základě článku 238 ES, podaná dne 23. července 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnec: C. Giolito) proti Huhtamaki Dourdan SA, se sídlem v Dourdan (Francie), (advokáti: F. Puel a L. François-Martin), Soudní dvůr (šestý senát), ve složení M. A. Borg Barthet, předseda senátu, J.-P. Puissochet (zpravodaj) a S. von Bahr, soudci, generální advokát: L. M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 12. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Huhtamaki Dourdan SA je uložena povinnost zaplatit Komisi Evropských společenství částku 151 533,47 EUR představující výši finanční náhrady části zálohy, která jí byla vyplacena v rámci smlouvy č. BRST-CT 98 5422, a částku 23 583,63 EUR představující úroky do data tohoto rozsudku. Je rovněž namístě uložit Huhtamaki Dourdan SA povinnost uhradit Komisi úroky ve výši 4,81 % z finanční částky zbývající k úhradě ode dne následujícího po tomto datu až do úplného zániku dluhu.

               2.

               Huhtamaki Dourdan SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 213, 6.9.2003.


title: Věc T-678/15: Žaloba podaná dne 23. listopadu 2015 – Novartis v. OHIM (Černobílé vyobrazení půlměsíce)

text:
               7.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/19

         Žaloba podaná dne 23. listopadu 2015 – Novartis v. OHIM (Černobílé vyobrazení půlměsíce)
   (Věc T-678/15)
   (2016/C 090/26)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novartis AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupce: M. Zintler, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Společenství (Černobílé vyobrazení půlměsíce) – Přihláška č. 13 191 036

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. září 2015 ve věci R 89/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil,

               —

               prohlásil, že čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 nebrání spornému označení (ochranná známka Společenství č. 13 191 036) pro výrobky třídy 5 popsané v přihlášce,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-74/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Giudice di Pace di Revere (Itálie) dne 13. února 2012 — trestní řízení proti Abd Aziz Tam

text:
               21.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Giudice di Pace di Revere (Itálie) dne 13. února 2012 — trestní řízení proti Abd Aziz Tam
   (Věc C-74/12)
   2012/C 118/27
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Giudice di Pace di Revere

      Účastník původního trestního řízení

   Abd Aziz Tam

      Předběžné otázky

               1)

               Brání s ohledem na zásady loajální spolupráce a užitečného účinku směrnic články 2, 4, 6, 7, 8 směrnice 2008/115/ES (1) tomu, aby státnímu příslušníkovi třetího státu, jehož pobyt na území členského státu je neoprávněný, byl uložen pouze na základě jeho neoprávněného vstupu a pobytu peněžitý trest, který je jako trestněprávní sankce nahrazen domácím vězením, ještě předtím, než nedodržel rozhodnutí o vyhoštění vydané správním orgánem?

               2)

               Brání s ohledem na zásady loajální spolupráce a užitečného účinku články 2, 15 a 16 směrnice 2008/115/ES tomu, aby následně po vydání směrnice, členský stát přijal právní předpis, který stanoví, že státnímu příslušníkovi třetí země, jehož pobyt na území členského státu je neoprávněný, bude uložen peněžitý trest, který je nahrazen okamžitým vyhoštěním vykonatelným jako trestněprávní sankce, aniž by byl dodržen postup a práva cizince stanovená směrnicí?

               3)

               Brání zásada loajální spolupráce podle čl. 4 odst. 3 SEU vnitrostátnímu právnímu předpisu přijatému v době lhůty pro provedení směrnice s cílem obejít nebo v každém případě omezit oblast působnosti této směrnice, a jaká opatření má soud přijmout v případě, že zjistí existenci takového cíle?

      (1)  Úř. věst. L 348, s. 98.


title: Věc C-405/06: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 24. září 2007 – Miguel Torres, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Bodegas Muga, SA (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Torre Muga — Námitkové řízení — Starší národní a mezinárodní slovní ochranná známka TORRES — Nebezpečí záměny — Zamítnutí námitek)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/28

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 24. září 2007 – Miguel Torres, SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Bodegas Muga, SA
   (Věc C-405/06) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky „Torre Muga“ - Námitkové řízení - Starší národní a mezinárodní slovní ochranná známka „TORRES“ - Nebezpečí záměny - Zamítnutí námitek)
   (2008/C 51/47)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Miguel Torres, SA (zástupce: E. Armijo Chávarri, abogado)

      Další účastnici řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: I. de Medrano Caballero, zmocněnec), Bodegas Muga, SA (zástupce: F. Porcuna de la Rosa, abogado)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 11. července 2006, Miguel Torres, S.A. v. OHIM a Bodegas Muga, S.A. (T-247/03), kterým Soud zamítl žalobu proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 7. dubna 2003 (věc R 998/2001-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi Miguel Torres, S.A. a Bodegas Muga, S.A
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Miguel Torres, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 310, 16.12.2006.


title: Věc C-579/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto (Portugalsko) dne 22. listopadu 2011 — Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP) v. Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território a další

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto (Portugalsko) dne 22. listopadu 2011 — Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP) v. Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território a další
   (Věc C-579/11)
   2012/C 32/26
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP)

      Žalovaní: Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território, Comissão Diretiva do Programa Operacional Potencial Humano, Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social

      Další účastníci řízení: Sindicato dos Quadros Técnicos do Estado, Ministério da Saúde, Instituto do Desporto de Portugal (IP)

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba právo Společenství, konkrétně ustanovení článků 5 až 8, 22, 32, 34, 35 a 56 nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (1) ze dne 11. července 2006 a články 174, 175 a 176 Smlouvy o fungování Evropské unie, vykládat v tom smyslu, že výjimky z pravidla územní způsobilosti výdajů jsou nepřípustné, tedy ve smyslu, že výdaje na činnosti spolufinancované strukturálními fondy a Fondem soudržnosti jsou způsobilé v rámci operačních programů jen tehdy, pokud se uskutečňují v NUTS II zahrnutých do jednotlivých operačních programů?

               2)

               Konkrétně, je třeba výše citovaná ustanovení vykládat v tom smyslu, že nepřipouštějí, aby vnitrostátní orgány stanovily pravidla, která zavedením výjimek ze zásady teritoriality výdajů umožní, aby za způsobilé byly považovány investice, jež jsou umístěné nebo v jejichž případě se příjemce nenachází v regionech NUTS II zahrnutých do operačních programů určených zejména pro cíl konvergence a jež se v souladu s uvedenými operačními programy považují za způsobilé?

               3)

               Nebo je naopak třeba právo Společenství, a zejména ustanovení článků 5 až 8, 22, 32, 34, 35 a 56 nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 a články 174, 175 a 176 Smlouvy o fungování Evropské unie, vykládat v tom smyslu, že nebrání výjimkám z pravidla územní způsobilosti výdajů a připouští, aby vnitrostátní orgány stanovily pravidla, podle kterých je možné považovat výdaje na činnosti spolufinancované strukturálními fondy a Fondem soudržnosti za způsobilé v rámci operačních programů, i když se tyto neuskutečňují v NUTS II zahrnutých do jednotlivých operačních programů, zejména z toho důvodu, že se jedná o výdaje/činnosti se značným přesahem do ostatních regionů (spill-over effect), a tedy odůvodněné v závislosti na povaze operací a na pákovém efektu, který vyvolávají v jiných regionech než v těch, v kterých se investice uskutečňuje?

               4)

               Ještě konkrétněji, nebrání tato ustanovení tomu, aby vnitrostátní orgány stanovily pravidla, podle kterých je možné v rámci operačních programů určených pro cíl konvergence považovat investice nebo příjemce, kteří se nenacházejí v regionech NUTS II, na které se vztahují cíle konvergence, za způsobilé zejména proto, že se jedná o investice/činnosti se značným přesahem do ostatních regionů (spill-over effect), a tedy odůvodněné v závislosti na povaze operací a na pákovém efektu, který vyvolávají v jiných regionech než v těch, v kterých se investice uskutečňuje?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 (Úř. věst. L 210. s. 25)


title: Věc C-51/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. června 2006 – (žádost o předběžné otázce Tribunale di Livorno – Itálie) – Alberto Bianchi v. De Robert Calzature Srl

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/33

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. června 2006 – (žádost o předběžné otázce Tribunale di Livorno – Itálie) – Alberto Bianchi v. De Robert Calzature Srl
   (Věc C-51/06) (1)

   (2006/C 224/71)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Věc T-289/16: Žaloba podaná dne 3. června 2016 – Inox Mare v. Komise

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/63

         Žaloba podaná dne 3. června 2016 – Inox Mare v. Komise
   (Věc T-289/16)
   (2016/C 270/69)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Inox Mare Srl (Rimini, Itálie) (zástupce: R. Holzeisen, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil Final Report OF/2013/0086/B1 THOR (2015) 40189 – 26.11.2015 z důvodu její zjevné protiprávnosti;

               —

               v důsledku toho zrušil Recommendation for action to be taken following an OLAF investigation THOR (2015) 4257 – 09.12.2015;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba směřuje proti napadeným aktům v rozsahu, v němž je v nich konstatováno, že žalobkyně po několik let neplatila clo a antidumpingové clo. Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že dovezla značné množství spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli, přičemž spoléhala na správnost hromadného prohlášení filipínských celních orgánů ohledně údajného filipínského původu výrobků dodávaných dvěma filipínskými společnostmi, až do doby, kdy zjistila, že Evropská unie proti ní zahájila řízení o obcházení týkající se Filipín na základě podezření, že výše uvedené zboží bylo ve skutečnosti tchajwanského původu, a tudíž zasílané do Evropské unie přes Filipíny z Tchaj-wanu.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z napadnutelnosti aktů, proti kterým žaloba směřuje, na základě článku 263 SFEU.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že napadené akty, byť jejich označení může značit o opaku, jsou v zásadě závazné pro italské celní orgány a mají přímé právní účinky, které se dotýkají osobních a skutečných zájmů a práv žalobkyně, neboť mění její právní postavení, a to s ohledem na 1) povahu cel jakožto „Vlastních zdrojů Unie“ a povinností z nich vyplývajících pro členské státy, které jsou pověřeny pouze výběrem těchto cel, 2) povahu OLAF jakožto orgánu vedoucího správní vyšetřování, který nahrazuje Evropskou komisi při vnějším vyšetřování, 3) a úlohu Evropské komise jakožto orgánu nadaného výkonnými pravomocemi při uplatňování celního kodexu Evropské unie.

                           —

                           Dále tvrdí, že odmítnutí v tomto právním kontextu přímé napadnutelnosti ve smyslu článku 263 SFEU aktů OLAF napadených žalobkyní by vedlo k popření jejího základního práva na účinný procesní prostředek, a tudíž k porušení článku 47 Listiny základních práv EU a článku 13 EÚLP.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z protiprávnosti napadených aktů.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že Final Report OF/2013/0086/B1 – THOR (2015) 40189 neobsahuje některé podstatné náležitosti, jež jsou kogentně stanoveny normotvůrcem v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 (1), což vede k tomu, že tato zpráva je zjevně protiprávní a zcela postrádá důkazní hodnotu.

                           —

                           Napadený akt je stižen protiprávností v následujících ohledech: absence zmínek o procesních zárukách, osobách zapojených do vyšetřování, výslechu zákonných zástupců žalobkyně; porušení povinnosti předběžné právní kvalifikace, neodůvodněné a kontradiktorní vyloučení odpovědnosti příslušných orgánů, porušení povinnosti provést vyšetřování objektivně a nestranně a v souladu se zásadou presumpce neviny ze strany OLAF, jakož i chybné údaje z důvodu neprovedení dokazování v Závěrečné zprávě.

                           —

                           Z důvodu výše uvedené protiprávnosti je doporučení, jež Generální ředitelství OLAF adresovalo Agenzia delle Dogane e dei Monopoli della Repubblica italiana, k přijetí veškerých nezbytných opatření k vymožení dlužných cel od žalobkyně, zcela právně nepodložené, a tudíž protiprávní.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. 2013, L 248, s. 1).


title: Věc T-321/14: Žaloba podaná dne 12. května 2014 – Volkswagen v. OHIM (STREET)

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/39

         Žaloba podaná dne 12. května 2014 – Volkswagen v. OHIM (STREET)
   (Věc T-321/14)
   2014/C 212/51
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Volkswagen AG (Wolfsburg, Německo) (zástupce: U. Sander, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 13. března 2014 ve věci R 2025/2013-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství:„STREET“ pro zboží ve třídách 12, 28 a 35

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-18/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 16. ledna 2017 – Danieli & C. Officine Meccaniche SpA a další v. Arbeitsmarktservice Leoben

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 16. ledna 2017 – Danieli & C. Officine Meccaniche SpA a další v. Arbeitsmarktservice Leoben
   (Věc C-18/17)
   (2017/C 144/24)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé v řízení o opravném prostředku „Revision“: Danieli & C. Officine Meccaniche SpA, Dragan Panic, Ivan Arnautov, Jakov Mandic, Miroslav Brnjac, Nicolai Dorassevitch, Alen Mihovic

      Odpůrce: Arbeitsmarktservice Leoben

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být články 56 a 57 SFEU, směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES (1) ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb a body 2 a 12 druhé kapitoly – Volný pohyb osob – přílohy V Aktu o podmínkách přistoupení Chorvatské republiky a o úpravách Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii vykládány v tom smyslu, že je Rakousko oprávněno omezit vysílání pracovníků, kteří jsou zaměstnáni u společnosti se sídlem v Chorvatsku, prostřednictvím požadavku pracovního povolení, pokud toto vysílání probíhá tak, že tito pracovníci jsou poskytnuti společnosti usazené v Itálii k tomu, aby tato italská společnost poskytla službu v Rakousku, přičemž činnost těchto chorvatských pracovníků spočívající ve výstavbě válcovny drátů v Rakousku pro tuto italskou společnost se omezuje na poskytnutí této služby v Rakousku a tito pracovníci nejsou s touto italskou společností v zaměstnaneckém poměru?

               2)

               Musí být články 56 a 57 SFEU a směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb vykládány v tom smyslu, že je Rakousko oprávněno omezit vysílání ruských a běloruských pracovníků zaměstnaných společností se sídlem v Itálii prostřednictvím požadavku pracovního povolení, pokud toto vysílání probíhá tak, že tito pracovníci jsou poskytnuti jiné společnosti usazené v Itálii k tomu, aby tato druhá italská společnost poskytla službu v Rakousku, přičemž činnost těchto ruských a běloruských pracovníků vykonávaná pro tuto druhou italskou společnost se omezuje na poskytnutí této služby v Rakousku a tito pracovníci nejsou s touto druhou italskou společností v zaměstnaneckém poměru?

      (1)  Úř. věst. 1997, L 18, s. 1; Zvl. vyd. 05/02, s. 431.


title: Věc C-302/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná VAT and Duties Tribunal, Londýn (Spojené království) dne 29. června 2007 – J D Wetherspoon PLC v. The Commissioners of Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná VAT and Duties Tribunal, Londýn (Spojené království) dne 29. června 2007 – J D Wetherspoon PLC v. The Commissioners of Her Majesty's Revenue and Customs
   (Věc C-302/07)
   (2007/C 211/38)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   VAT and Duties Tribunal, Londýn
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: J D Wetherspoon PLC

      Žalovaný: The Commissioners of Her Majesty's Revenue and Customs
   Předběžné otázky

               1)

               Řídí se zaokrouhlování částek DPH výhradně vnitrostátními právními předpisy nebo se řídí právem Společenství? Vyplývá zejména z čl. 2 prvního a druhého pododstavce první směrnice (1) a čl. 11 části A odst. 1 písm. a) nebo čl. 12 odst. 3 písm. a) nebo z čl. 22 odst. 3 písm. b) (ve znění ke dni 1. ledna 2004) šesté směrnice (2), že zaokrouhlování je otázkou práva Společenství?

               2)

               Zejména:

                           i)

                           Brání právo Společenství použití vnitrostátního předpisu nebo postupu vnitrostátního daňového orgánu, který vyžaduje zaokrouhlení nahoru jakékoli částky DPH, pokud je zlomek nejmenší jednotky měny roven 0,50 nebo vyšší než 0,5 (například 0,5 pence musí být zaokrouhleno nahoru na nejbližší celou penci)?

                           ii)

                           Vyžaduje právo Společenství, aby osoby povinné k dani byly oprávněny zaokrouhlit dolů jakoukoli částku DPH, která zahrnuje zlomek nejmenší jednotky měny?

               3)

               Na jaké úrovni je v případě prodeje za cenu včetně DPH třeba podle práva Společenství provést zaokrouhlení pro účely výpočtu splatné DPH: na úrovni každého jednotlivého kusu, každého druhu zboží, každého dodání (pokud je součástí téhož košíku více než jedno dodání), každého celkové plnění či košíku, nebo každého zdaňovacího období nebo na jiné úrovni?

               4)

               Mají na odpověď na kteroukoli z uvedených otázek vliv zásady rovného zacházení a daňové neutrality vyplývající z práva Společenství, zejména s ohledem na existenci ustanovení ve Spojeném království, kterým příslušné daňové orgány umožňují pouze některým podnikatelům zaokrouhlit dolů účtované částky DPH?

      (1)  První směrnice Rady 67/227/EHS ze dne 11. dubna 1967 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu (Úř. věst. L 71, s. 1301, Zvl. vyd. 09/01, s. 3).

      (2)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1, Zvl. vyd. 09/01, s. 23).


title: Věc C-179/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Španělsko) dne 7. dubna 2017 – Bankia S.A. v. Alfonso Antonio Lau Mendoza a Verónica Yuliana Rodríguez Ramírez

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Španělsko) dne 7. dubna 2017 – Bankia S.A. v. Alfonso Antonio Lau Mendoza a Verónica Yuliana Rodríguez Ramírez
   (Věc C-179/17)
   (2017/C 231/08)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Bankia S.A.

      Žalovaní: Alfonso Antonio Lau Mendoza a Verónica Yuliana Rodríguez Ramírez

      Předběžné otázky

               1)

               Je v rozporu s články 6 a 7 směrnice 93/13/EHS (1) o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách judikatura (plynoucí z rozsudku Tribunal Supremo ze dne 18. února 2016), podle které navzdory zneužívající povaze ustanovení o předčasném splacení a navzdory tomu, že jde o ustanovení, na kterém se zakládá exekuční titul, nelze zastavit řízení o výkonu exekučního titulu týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou, protože jeho pokračování je pro spotřebitele výhodnější, neboť v případě výkonu rozsudku vydaného v určovacím řízení na základě článku 1124 Código civil (občanský zákoník) by spotřebitel nemohl těžit z procesních výhod vlastních řízení o výkonu exekučního titulu týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou, přičemž tato judikatura nezohledňuje ustálenou judikaturu téhož soudu, podle které se článek 1124 CC (týkající se smluv, které zakládají vzájemné povinnosti) nevztahuje na smlouvu o úvěru, která je reálná a jednostranná a završená až splacením peněz a která proto zakládá povinnosti pouze pro dlužníka a nikoli pro věřitele), z čehož plyne, že pokud by se postupovalo podle judikatury TS v určovacím řízení, mohl by spotřebitel dosáhnout vydání rozhodnutí, kterým se zamítá návrh na zrušení smlouvy a návrh na náhradu škody, a nebylo by možné tvrdit, že pokračování řízení o výkonu exekučního titulu týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou je pro spotřebitele méně výhodné?

               2)

               Je v případě, že se článek 1124 CC vztahuje na smlouvy o úvěru, v rozporu s články 6 a 7 směrnice 93/13/EHS o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách judikatura, jako je uvedená judikatura, která při posouzení, zda je pro spotřebitele výhodnější pokračování řízení o výkonu exekučního titulu týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou, nebo zda spotřebiteli způsobí větší újmu určovací řízení podle 1124 CC nezohledňuje, že v případě určovacího řízení může dojít k odmítnutí návrhu na vypovězení smlouvy a návrhu na náhradu škody, pokud soud uplatní ustanovení samotného článku 1124 CC, podle kterého „[s]oud rozhodne o požadovaném zrušení, pokud neexistují opodstatněné důvody, které ho opravňují ke stanovení lhůty“, s ohledem na to, že právě v kontextu půjček a hypotečních úvěrů na koupi nemovitosti s dlouhou splatností (20 či 30 roků) je relativně pravděpodobné, že soudy uplatní tento důvod pro zamítnutí, zejména když skutečné nesplnění platební povinnosti nebylo příliš závažné?

               3)

               Je v případě konstatování, že pro spotřebitele je výhodnější pokračovat v řízení o výkonu exekučního titulu týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou s účinky předčasného splacení, v rozporu s články 6 a 7 směrnice 93/13/EHS o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách judikatura, jako je výše uvedená judikatura, která dodatečně uplatňuje právní předpis (čl. 693 odst. 2 LEC) navzdory tomu, že smlouva může nadále existovat bez ustanovení o předčasném splacení, a která uvedenému čl. 693 odst. 2 LEC připisuje účinky navzdory tomu, že není splněn jeho základní předpoklad: existence platného a účinného smluvního ujednání o předčasné splatnosti, přičemž právě toto ustanovení bylo prohlášeno za zneužívající, neplatné a neúčinné?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 (Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288.


title: Věc C-500/04: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne  16. února 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf) – Proxxon GmbH v. Oberfinanzdirektion Köln (Celní zařazení — Ruční klíče na matice a šrouby a výměnné klíčové nástrčné hlavice)

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/21

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. února 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf) – Proxxon GmbH v. Oberfinanzdirektion Köln
   (Věc C-500/04) (1)

   (Celní zařazení - Ruční klíče na matice a šrouby a výměnné klíčové nástrčné hlavice)
   (2006/C 131/38)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Düsseldorf
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Proxxon GmbH

      Žalovaná: Oberfinanzdirektion Köln
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Finanzgericht Düsseldorf – Výklad kombinované nomenklatury ve znění nařízení Komise (ES) č. 1789/2003 ze dne 11. září 2003, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 281, s. 1) – „Ruční klíče na matice a šrouby (včetně dynamometrických klíčů); výměnné klíčové nástrčné hlavice, též s rukojetí“ ve smyslu čísla 8204 – Nástrčné hlavice s uchycením na čtyřhran pro ploché, křížové, TX šrouby a klíče na šestihranné šrouby
   Výrok

               1)

               Číslo 8204 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2388/2000 ze dne 13. října 2000, musí být vykládáno v tom smyslu, že se nevztahuje na takové jednotlivě dovezené šroubové nástrčné hlavice s uchycením na čtyřhran pro ploché, křížové, TX (Innentorx) šrouby a šrouby se šestihranným vybráním hlavy, jako jsou ty popsané v předkládacím rozhodnutí.

               2)

               Číslo 8204 kombinované nomenklatury musí být vykládáno v tom smyslu, že se vztahuje na takové jednotlivě dovezené součásti sady s uchycením na čtyřhran, jako jsou ty popsané v předkládajícím rozhodnutí, které se při použití přímo nedotýkají spojovací části (matice, šroub).

               3)

               Číslo 8204 kombinované nomenklatury musí být vykládáno v tom smyslu, že se vztahuje na jednotlivě dovezené dynamometrické klíče s uchycením na čtyřhran typu popsaného v předkládacím rozhodnutí.

      (1)  Úř. věst. C 57, 5.3.2005.


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne  27. října 2005  ve věci C-377/04: Komise Evropských společenství proti Rakouské republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 1999/92/ES — Ochrana zaměstnanců — Vystavení riziku výbušných prostředí — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/6

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 27. října 2005
   ve věci C-377/04: Komise Evropských společenství proti Rakouské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 1999/92/ES - Ochrana zaměstnanců - Vystavení riziku výbušných prostředí - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2005/C 330/11)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-377/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 2. září 2004, Komise Evropských společenství, (zmocněnci: D. Martin a V. Kreuschitz) proti Rakouské republice (zmocněnkyně: C. Pesendorfer), Soudní dvůr (šestý senát), ve složení J. Malenovský, předseda senátu, A. Borg Barthet (zpravodaj) a U. Lõhmus, soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 27. října 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Rakouská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro úplné provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/92/ES ze dne 16. prosince 1999 o minimálních požadavcích na zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců vystavených riziku výbušných prostředí (patnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262 ze dne 23. 10. 2004


title: Věc C-480/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2000/59/ES — Přístavní zařízení pro příjem lodního odpadu a zbytků lodního nákladu — Nevypracování a neprovedení plánů příjmu a zpracování odpadu pro všechny přístavy )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/18

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-480/07) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2000/59/ES - Přístavní zařízení pro příjem lodního odpadu a zbytků lodního nákladu - Nevypracování a neprovedení plánů příjmu a zpracování odpadu pro všechny přístavy“)
   (2009/C 44/30)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Simonsson a R. Vidal Puig, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království (zástupce: B. Plaza Cruz, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení čl. 5 odst. 1 a čl. 16 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES ze dne 27. listopadu 2000 o přístavních zařízeních pro příjem lodního odpadu a zbytků lodního nákladu (Úř. věst. L 332, s. 81; Zvl. vyd. 07/05, s. 358) – Nevypracování anebo neprovedení plánů pro příjem a zpracování odpadu pro všechny přístavy v jurisdikcích „Comunidades autónomas“
   Výrok

               1)

               Španělské království tím, že nevypracovalo, nezavedlo a neschválilo pro každý španělský přístav plány příjmu a zpracování odpadu, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 5 odst. 1 a čl. 16 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES ze dne 27. listopadu 2000 o přístavních zařízeních pro příjem lodního odpadu a zbytků lodního nákladu.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů.

      (1)  Úř. věst. C 315, 22.12.2007.


title: Věc T-137/12: Žaloba podaná dne 19. března 2012 — FunFactory v. OHIM (trojrozměrná ochranná známka znázorňující tvar vibrátoru)

text:
               2.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 157/10

         Žaloba podaná dne 19. března 2012 — FunFactory v. OHIM (trojrozměrná ochranná známka znázorňující tvar vibrátoru)
   (Věc T-137/12)
   2012/C 157/17
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: FunFactory GmbH (Brémy, Německo) (zástupce: K.-D. Franzen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. ledna 2012 ve věci R 1436/2011-4;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení včetně nákladů, které vznikly v průběhu řízení o odvolání.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: trojrozměrná ochranná známka znázorňující tvar vibrátoru (přihláška č. 9 390 691) pro výrobky zařazené do třídy 10.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: nesprávný výklad a použití čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, protože přihlášená ochranná známka má rozlišovací způsobilost a pro výrobky, které jsou předmětem řízení, není popisná; porušení povinnosti uvést odůvodnění zakotvené v čl. 73 první větě nařízení č. 207/2009 a neposkytnutí práva být vyslechnut.


title: Věc T-242/06: Žaloba podaná dne 5. září 2006 – Cabrera Sánchez v. OHIM – Industrias Cárnicas Valle (El charcutero artesano)

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/25

         Žaloba podaná dne 5. září 2006 – Cabrera Sánchez v. OHIM – Industrias Cárnicas Valle (El charcutero artesano)
   (Věc T-242/06)
   (2006/C 261/48)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Miguel Cabrera Sánchez (Móstoles, Španělsko) (zástupci: J. A. Calderón Chavero, T. Villate Consonni, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Industrias Cárnicas Valle, S.A.
   Návrhy žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 16. června 2006 ve věci R 790/2005-1;

               —

               zrušit rozhodnutí 2239/2005 v námitkovém řízení B63747;

               —

               nařídit námitkovému oddělení, aby zamítlo přihlášku dotčené ochranné známky v plném rozsahu;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Industrias Cárnicas Valle, S.A.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Barevná obrazová ochranná známka „EL CHARCUTERO ARTESANO“ (přihláška č. 2 823 193), pro výrobky třídy 29.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní obrazová ochranná známka (č. 2 047 511) „EL CHARCUTERO“, pro výrobky třídy 29.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek a přijetí přihlašované ochranné známky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-49/05 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 8. května 2008 – Ferriere Nord SpA v. Komise Evropských společenství, Italská republika (Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Formální vyšetřovací řízení — Pokyny Společenství o státních podporách na ochranu životního prostředí — Právo zúčastněných stran — Výzva k předložení vyjádření — Článek 88 odst. 2 ES — Nařízení (ES) č. 659/1999 — Legitimní očekávání — Právní jistota — Environmentální účel investice)

text:
               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/2

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 8. května 2008 – Ferriere Nord SpA v. Komise Evropských společenství, Italská republika
   (Věc C-49/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Formální vyšetřovací řízení - Pokyny Společenství o státních podporách na ochranu životního prostředí - Právo zúčastněných stran - Výzva k předložení vyjádření - Článek 88 odst. 2 ES - Nařízení (ES) č. 659/1999 - Legitimní očekávání - Právní jistota - Environmentální účel investice)
   (2008/C 158/02)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ferriere Nord SpA (zástupci: W. Viscardini, G. Donà, avvocati)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupce: V. Di Bucci), Italská republika (zástupci: I. Braguglia, zmocněnec, M. Fiorilli, avvocato dello Stato)
   Předmět věci
   Opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého rozšířeného senátu) ze dne 18. listopadu 2004 ve věci T-176/01, Ferriere Nord SpA v. Komise Evropských společenství, kterým Soud zamítl návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2001/829/ES, ESUO ze dne 28. března 2001, kterým byla shledána neslučitelnou se společným trhem podpora oznámená jako podpora na ochranu životního prostředí, kterou autonomní region Friuli-Venezia Giulia (Itálie) zamýšlí poskytnout žalobkyni ve formě finančního příspěvku na investici do získání válcovacích stolic na ocelové svařované pletivo umožňujících snížení hluku a množství odpadu ve formě oxidu železitého, a jednak na náhradu škody, kterou žalobkyně údajně utrpěla následkem přijetí tohoto rozhodnutí
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Ferriere Nord SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Italská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Věc F-94/14: Žaloba podaná dne 15. září 2014 – ZZ v. ECB

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/49

         Žaloba podaná dne 15. září 2014 – ZZ v. ECB
   (Věc F-94/14)
   (2015/C 007/57)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche)

      Žalovaná: Evropská centrální banka (ECB)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí výkonné rady ECB o neposkytnutí dodatečného zvýšení platu žalobci v roce 2014 v souvislosti s každoročním přezkumem platů a prémií

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí výkonné rady o neposkytnutí dodatečného zvýšení platu žalobci v roce 2014, přijaté dne 25. února 2014 a sdělené zaměstnancům dne 3. března 2014,

               —

               zrušit rozhodnutí o zamítnutí zvláštního odvolání ze dne 1. července 2014, došlého dne 7. července 2014,

               —

               v případě nutnosti, zrušit rozhodnutí příslušného vedoucího oddělení/GŘ-H, kterým tento nezamýšlel navrhnout ani nenavrhl žalobce pro zvýšení platu, implicitně sdělené rozhodnutím výkonné rady ze dne 25. února 2014 a rozhodnutím o zamítnutí zvláštního odvolání ze dne 1. července 2014,

               —

               uložit náhradu majetkové újmy spočívající ve ztrátě možnosti na zvýšení platu v roce 2014, vyčíslenou na 51  962 eur, nebo alternativně zrušit řízení vedoucí k rozhodnutí ze dne 25. února 2014 a uložit ECB zorganizovat nové řízení týkající se poskytnutí dodatečných zvýšení platů v roce 2014,

               —

               uložit žalované náhradu nemajetkové újmy vyčíslené ex aequo et bono na 5  000 eur,

               —

               uložit ECB náhradu veškerých nákladů řízení.


title: Věc F-81/05: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne  13. června 2006  – Maccanti v. CESE

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/37

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. června 2006 – Maccanti v. CESE
   (Věc F-81/05) (1)

   (2006/C 165/75)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 281, 12.11.2005.


title: Věc C-538/10: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 22. září 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Liège — Belgie) — Richard Lebrun, Marcelle Howet v. Belgický stát ( „Článek 92 odst. 1, čl. 103 odst. 1 a čl. 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Řízení o předběžné otázce — Přezkum slučitelnosti vnitrostátního pravidla s právem Unie, jakož i s ústavou daného státu — Vnitrostátní právní úprava stanovující přednostní povahu incidenčního řízení kontroly ústavnosti — Listina základních práv Evropské unie — Nutnost spojitosti s právem Unie — Zjevná nepříslušnost Soudního dvora“ )

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/22

      Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 22. září 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance de Liège — Belgie) — Richard Lebrun, Marcelle Howet v. Belgický stát
      (Věc C-538/10) (1)

      (Článek 92 odst. 1, čl. 103 odst. 1 a čl. 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Řízení o předběžné otázce - Přezkum slučitelnosti vnitrostátního pravidla s právem Unie, jakož i s ústavou daného státu - Vnitrostátní právní úprava stanovující přednostní povahu incidenčního řízení kontroly ústavnosti - Listina základních práv Evropské unie - Nutnost spojitosti s právem Unie - Zjevná nepříslušnost Soudního dvora)
      (2012/C 25/38)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal de première instance de Liège

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Richard Lebrun, Marcelle Howet

         Žalovaný: Belgický stát

         Předmět věci

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal de première instance de Liège — Výklad článků 6 SEU, 267 SFEU a 47 Listiny základních práv Evropské unie — Povinné předchozí předložení věci Cour constitutionnelle vnitrostátními soudy v případě údajného porušení základních práv vnitrostátním zákonem — Soulad vnitrostátního ustanovení ukládajícího toto předchozí předložení s právem Unie — Možnost vnitrostátních soudů provádět přezkum souladu vnitrostátních norem s mezinárodními smlouvami, rozhodl-li ústavní soud o slučitelnosti dotčeného vnitrostátního zákona se základními právy zaručenými ústavou

         Výrok

      Soudní dvůr Evropské unie je zjevně nepříslušný k tomu, aby na otázku tribunal de première instance de Liège (Belgie) odpověděl.

         (1)  Úř. věst. C 38, 5.2.2011.


title: Věc C-581/15: Žaloba podaná dne 10. listopadu 2015 – Evropská komise v. Česká republika

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/15

         Žaloba podaná dne 10. listopadu 2015 – Evropská komise v. Česká republika
   (Věc C-581/15)
   (2016/C 027/19)
   Jednací jazyk: čeština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: Z. Malůšková, J. Hottiaux, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Česká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že tím, že Česká republika nezřídila vnitrostátní elektronický rejstřík podniků silniční dopravy a nepropojila ho s vnitrostátními elektronickými rejstříky ostatních členských států, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 16 odst. 1 a 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1071/2009 ze dne 21. října 2009, kterým se zavádějí společná pravidla týkající se závazných podmínek pro výkon povolání podnikatele v silniční dopravě a zrušuje směrnice Rady 96/26/ES.

               —

               uložit České republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby předkládá žalobkyně následující argumenty:
   Česká republika ke dni 30. června 2015, kdy uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku, nezřídila vnitrostátní elektronický rejstřík podniků silniční dopravy a nepropojila ho s vnitrostátními elektronickými rejstříky ostatních členských států, ač tak měla učinit v souladu s čl. 16 odst. 1 a 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1071/2009 ze dne 21. října 2009, kterým se zavádějí společná pravidla týkající se závazných podmínek pro výkon povolání podnikatele v silniční dopravě a zrušuje směrnice Rady 96/26/ES (1).

      (1)  Úř. věst L 300, s. 51.


title: Věc C-232/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Bruxelles (Belgie) dne 22. května 2006 – Office national des pensions v. Hélène Vercheval

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Bruxelles (Belgie) dne 22. května 2006 – Office national des pensions v. Hélène Vercheval
   (Věc C-232/06)
   (2006/C 190/17)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Cour du travail de Bruxelles
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Office national des pensions

      Žalovaná: Hélène Vercheval
   Předběžné otázky

               1)

               Pokud jde o vyrovnávací příspěvky (čl. 4 odst. 2 královského nařízení ze dne 25. června 1997)
               Musí být směrnice 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 (1) vykládána tak, že umožňuje členskému státu přijmout právní úpravu, která směřuje k umožnění určité kategorii osob určeného pohlaví, původně diskriminované, využít důchodového systému použitelného na kategorii osob druhého pohlaví prostřednictvím zpětné platby příspěvků (velmi vysoká jednorázová platba), které jsou na základě právních předpisů použitelných v tomto členském státě předepsané této druhé kategorii osob?
               Pokud je odpověď na tuto otázku kladná, nesmí být směrnice 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 vykládána tak, že požaduje, aby členský stát přijal právní předpisy v rozporu s tímto ustanovením, jakmile toto rozsudek Soudního dvora Evropských společenství shledá za kolizi norem a přinejmenším v promlčecí lhůtě, která se použije na pohledávku za příspěvky vzniklou přijetím této právní úpravy?

               2)

               Pokud jde o úroky z prodlení (čl. 4 odst. 4 třetí pododstavec královského nařízení ze dne 25. června 1997)
               Musí být směrnice 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 vykládána tak, že umožňuje členskému státu přijmout právní úpravu, která směřuje k umožnění určité kategorii osob určeného pohlaví, původně diskriminované, využít důchodového systému použitelného na kategorii osob druhého pohlaví prostřednictvím zaplacení značných úroků z prodlení, které jsou na základě právních předpisů použitelných v tomto členském státě předepsané této kategorii osob?
               Pokud je odpověď na tuto otázku kladná, nesmí být směrnice 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 vykládána tak, že vyžaduje, aby členský stát přijal právní předpisy v rozporu s tímto ustanovením, jakmile toto rozsudek Soudního dvora Evropských společenství shledá za kolizi norem a přinejmenším v promlčecí lhůtě, která se použije na úroky z prodlení vzniklé přijetím této právní úpravy?

      (1)  Směrnice Rady 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 6, s. 24)


title: Věc T-42/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 2. září 2008 – Shetland Islands Council v. Komise

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/50

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 2. září 2008 – Shetland Islands Council v. Komise
   (Věc T-42/08) (1)

   (2008/C 272/97)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008.


title: Věc C-403/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polsko) dne 19. července 2016 – Soufiane El Hassani v. Ministr zahraničních věcí

text:
               17.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polsko) dne 19. července 2016 – Soufiane El Hassani v. Ministr zahraničních věcí
   (Věc C-403/16)
   (2016/C 383/03)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Soufiane El Hassani

      Odpůrce: Ministr zahraničních věcí

      Předběžné otázky

   Musí být čl. 32 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex) (1), s ohledem na bod 29 odůvodnění vízového kodexu a čl. 47 první pododstavec Listiny základních práv Evropské unie, vykládán v tom smyslu, že ukládá členským státům, aby zajistily možnost podání opravného prostředku (odvolání) k soudu?

      (1)  Úř. věst. 2009, L 243, s. 1.


title: Věc T-174/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. března 2013 Evropskou komisí proti rozsudku vydanému dne 15. ledna 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-27/11, BO v. Komise

text:
               8.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. března 2013 Evropskou komisí proti rozsudku vydanému dne 15. ledna 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-27/11, BO v. Komise
   (Věc T-174/13 P)
   2013/C 164/34
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupce: J. Currall a D. Martin, zmocněnci)

      Další účastník: BO (Ammán, Jordánsko)

      Návrhová žádání

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 15. ledna 2013 ve věci F-27/11, BO v. Komise;

               —

               zamítl žalobu podanou BO ve věci F-27/11 a uložil mu náhradu nákladů řízení uvedeného řízení;

               —

               rozhodl, že účastníci ponesou vlastní náklady řízení vynaložené v tomto stupni.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka jeden důvod kasačního opravného prostředku, který se zakládá na porušení článku 19 společných předpisů pro zdravotní pojištění úředníků Evropské unie a bodu 2.5 kapitoly 12 s názvem „Cestovní náhrady“ hlavy II rozhodnutí Komise ze dne 2. července 2007, kterým se stanoví obecná prováděcí opatření pro úhradu léčebných výloh, jelikož SVS podle ní nezohlednil, že náhrada cestovních výdajů upravená v tomto druhém ustanovení je striktně vyloučena.


title: Věc T-410/12: Žaloba podaná dne 6. září 2012 — Vitaminaqua v. OHIM — Energy Brands (vitaminaqua)

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/34

         Žaloba podaná dne 6. září 2012 — Vitaminaqua v. OHIM — Energy Brands (vitaminaqua)
   (Věc T-410/12)
   2012/C 355/71
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: maďarština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vitaminaqua Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: A. Krajnyák, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Energy Brands, Inc. (New York, Spojené státy americké)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               změnil rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM, kterým byla zamítnuta přihláška k zápisu obrazové ochranné známky „vitaminaqua“ č. 8 338 592 (věc R 997/2011-1), a nařídil zápis ochranné známky tak, aby označení bylo v souladu s rozhodnutím námitkového oddělení OHIM chráněno jako ochranná známka;

               —

               uložil žalovanému, respektive účastníku řízení vystupujícímu proti této žalobě, náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „vitaminaqua“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 30 a 32 (přihláška č. 8 338 592)

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Energy Brands, Inc.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: mimo jiné, vnitrostátní slovní ochranné známky „VITAMINWATER“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 30 a 32

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí přihlášky k zápisu ochranné známky

      Dovolávané žalobní důvody: porušení článku 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1), neboť mezi dotčenými ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-111/10: Žaloba podaná dne 3. března 2010 — Portugalsko v. Komise

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/72

         Žaloba podaná dne 3. března 2010 — Portugalsko v. Komise
   (Věc T-111/10)
   2010/C 113/106
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: N. Mimoso Ruiz a P. Moura Pinheiro, advokáti, L. Inez Fernandes, zmocněnec)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

   Portugalská republika podala dne 3. března 2010 proti Evropské komisi na základě článku 263 SFEU žalobu na neplatnost rozhodnutí Komise K(2009) 10624 ze dne 21. prosince 2009 o snížení podpory poskytnuté z Evropského fondu pro regionální rozvoj pro operační program „Modernizace hospodářské struktury“ CCI: 1994 PT 16 1 PO 004 (ex-FEDER ref 94.12.09.004) v části týkající se uzavřených investičních fondů turistických nemovitostí (IFTN).

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Investiční fond nemovitostí — vytvořený orgány na období od 1. ledna 1994 do 31. prosince 1999 poté, co Evropská komise schválila rámec podpory Společenství (RPS II) pro intervence strukturálních fondů v regionech spadajících do Cíle 1 — byl určen k plnění úkolů Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR).
   Nařízení (EHS) č. 4254/88, změněné a doplněné nařízením (EHS) č. 2083/93 (1) o prováděcích ustanoveních nařízení (EHS) č. 2052/88, stanoví ohledně intervencí EFRR, že tento fond se podílí na rozvoji vnitřního potenciálu regionů prostřednictvím opatření, jež ulehčují malým a středním podnikům vstup na kapitálový trh. Stejně jako poskytování záruk a nabývání majetkových účastí, tedy činnosti uvedené jako příklad v nařízení (EHS) č. 2083/93, také investiční fond nemovitostí představuje mechanismus financování, který slouží k podpoře a rozvoji činnosti malých a středních podniků.
   Účelem IFTN je zejména financovat malé a střední podniky činné v Portugalsku v odvětví cestovního ruchu, jež obecně vlastní významné nemovitosti a mají problém získat finanční zdroje, které nejsou na trhu dostupné.
   Činnost IFTN v dotčeném období přispěla k podpoře rozvoje a modernizace nabídky cestovního ruchu v Portugalsku, a to prostřednictvím nákupu zařízení sloužícího v cestovním ruchu, jež byla následně pronajata malým a středním podnikům.
   Činnost IFTN je striktně v souladu s rozhodnutím Komise K(94) 464 o schválení operačního programu „modernizace hospodářské struktury“ a podprogramu 4 „cestovní ruch a kulturní bohatství“ v rámci RPS II. Toto rozhodnutí stanovilo vytvoření turistických investičních fondů, jejichž hlavním účelem je zejména finanční ozdravení, modernizace a předimenzování hotelových jednotek.
   Evropská komise nerespektovala právo na obhajobu, když poprvé až v napadeném rozhodnutí vznesla otázku týkající se selhání trhu při financování malých a středních podniků podporovaných prostřednictvím IFTN, a kritizovala vnitrostátní orgány za to, že údajně vhodně nepřezkoumali hospodářskou schopnost daných podniků a omezily se na refinancování jejich pasiv.
   Napadené rozhodnutí porušilo zásadu ochrany legitimního očekávání, když určilo, že projekt IFTN nesplňuje požadované náležitosti ohledně spolufinancování EFRR, protože Evropská komise během prezentace programu vzbudila v [představitelích] portugalských orgánů pevné a legitimní předsvědčení, že financování IFTN nebude zpochybněno, a tím spíše, že právní rámec Společenství, který nebyl v daném období vůbec jasný, pokud jde o podmínky přípustnosti, neumožňoval prokázat existenci zjevně nesprávného posouzení v souvislosti s právoplatností finančního nástroje.

      (1)  Nařízení (EHS) č. 2083/93 ze dne 20. července 1993, kterým se mění nařízení (EHS) č. 4254/88 o prováděcích ustanoveních nařízení (EHS) č. 2052/88 týkajících se Evropského fondu regionálního rozvoje (Úř. věst. L 193, s. 34) (ES, DA, DE, EI, EN, FR, IT, NL, PT).


title: Věc T-59/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2011 — Low & Bonar a Bonar Technical Fabrics v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s plastovými průmyslovými pytli — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES — Jediné a trvající protiprávní jednání — Pokuty — Polehčující okolnosti — Pasivní role — Proporcionalita — Rovné zacházení — Soudní přezkum v plné jurisdikci“ )

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/10

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. listopadu 2011 — Low & Bonar a Bonar Technical Fabrics v. Komise
   (Věc T-59/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s plastovými průmyslovými pytli - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Jediné a trvající protiprávní jednání - Pokuty - Polehčující okolnosti - Pasivní role - Proporcionalita - Rovné zacházení - Soudní přezkum v plné jurisdikci)
   2012/C 6/13
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Low & Bonar plc (Dundee, Skotsko, Spojené království) a Bonar Technical Fabrics NV (Zele, Belgie) (zástupci: L. Garzaniti, advokát, M. O'Regan, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, zmocněnec, ve spolupráci s M. Grayem, barrister)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2005) 4634 v konečném znění ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 (ES) (věc COMP/F/38.354 — Průmyslové pytle), které se týká kartelové dohody na trhu s plastovými průmyslovými pytli, jakož i podpůrně návrh na zrušení či snížení pokuty uložené žalobkyním

      Výrok rozsudku

               1)

               Výše pokuty uložené v čl. 2 písm. l) rozhodnutí K(2005) 4634 v konečném znění ze dne 30. listopadu 2005 v řízení podle článku 81 (ES) (věc COMP/F/38.354 — Průmyslové pytle) je stanovena na 9,18 milionů eur.

               2)

               Žaloba se zamítá.

               3)

               Evropská komise, Low & Bonar plc a Bonar Technical Fabrics NV ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Spojené věci C-403/08 a 429/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 16. prosince 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division), High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court — Spojené království) — Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA v. QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton, Derek Owen (C-403/08), Karen Murphy v. Media Protection Services Ltd (C-429/08) ( Řízení o předběžné otázce — Žádost o účast v řízení — Odmítnutí )

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/10

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 16. prosince 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division), High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court — Spojené království) — Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA v. QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton, Derek Owen (C-403/08), Karen Murphy v. Media Protection Services Ltd (C-429/08)
   (Spojené věci C-403/08 a 429/08) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Žádost o účast v řízení - Odmítnutí“)
   2010/C 100/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (Chancery Division), High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA (C-403/08), Karen Murphy (C-429/08)

      Žalovaní: QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton, Derek Owen (C-403/08), Media Protection Services Ltd (C-429/08)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — High Court of Justice (Chancery Division), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Výklad článků 28 ES, 30 ES, 49 ES a 81 ES a čl. 2 písm. a) a e), čl. 4 písm. a) a článku 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/84/ES ze dne 20. listopadu 1998 o právní ochraně služeb s podmíněným přístupem a služeb tvořených podmíněným přístupem (Úř. věst. L 320, s. 54), článků 2, 3 a čl. 5 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. L 167, s. 10), čl. 1 písm. a) a b) směrnice Rady 89/552/EHS ze dne 3. října 1989 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání (Úř. věst. L 298, s. 23) a směrnice Rady 93/83/EHS ze dne 27. září 1993 o koordinaci určitých předpisů týkajících se autorského práva a práv s ním souvisejících při družicovém vysílání a kabelovém přenosu (Úř. věst. L 248, s. 15) — Poskytování výlučných práv souvisejících se satelitním vysíláním fotbalových zápasů za úplatu — Uvádění dekodérů, které byly legálně uvedeny na trh v jiném členském státě a které umožňují promítání takovýchto zápasů v rozporu s poskytnutými výlučnými právy, na trh ve Spojeném království

      Výrok

               1)

               Žádosti Unie evropských fotbalových asociací (UEFA), British Sky Broadcasting Ltd, Setanta Sports Sàrl a The Motion Picture Association o účast v řízení se odmítají.

               2)

               Není třeba rozhodnout o nákladech řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 22.11.2008.


title: Věc T-449/05: Žaloba podaná dne  22. prosince 2005  – Dikigorikos Syllogos Ioanninon v. Evropský parlament a Rada Evropské unie

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/42

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2005 – Dikigorikos Syllogos Ioanninon v. Evropský parlament a Rada Evropské unie
   (Věc T-449/05)
   (2006/C 60/82)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Dikigorikos Syllogos Ioanninon (Ioanninona – Řecko) (zástupce: Sotirios Athanasiou)

      Žalovaní: Evropský parlament a Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit čl. 11 písm. c) body i) a ii), čl. 11 písm. d), článek 12, článek 13 a čl. 50 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (1);

               —

               uložit Evropskému parlamentu a Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Vzhledem k tomu, že Dikigorikos Syllogos Ioanninon – žalobce – jako příslušný vnitrostátní orgán oprávněný k hodnocení odborných kvalifikací těch, kteří požádají o registraci jako členové, se domnívá, že se jej napadená směrnice bezprostředně a individuálně týká, směřuje svou žalobou ke zrušení některých ustanovení této směrnice, jež podle něj staví na roveň vyšší úroveň odborných kvalifikací a úroveň bezprostředně nižší a dává členskému státu možnost, aby svými vnitrostátními ustanoveními postavil naroveň akademický titul vysokoškolské úrovně v oblasti práva a akademické tituly nižší úrovně vzdělání, a udělil tak stejná odborná práva držitelům diplomů prokazujících ukončení postsekundární odborné přípravy a držitelům vysokoškolských diplomů v oblasti práva, dokonce i tehdy, nejsou-li splněny požadavky nastavené členským státem původu.
   Na podporu své žaloby žalobce uvádí, že orgány Společenství jednaly při přijímání napadené směrnice mimo mezí svých pravomocí a neoprávněně si přisvojily ústavní pravomoci Řecké republiky týkající se organizace a struktury vysokého školství. Žalobce se také dovolává porušení zásad subsidiarity, proporcionality, blízkosti, soudržnosti, zákazu zneužívání a vzájemného uznávání ústavních pravomocí a pravomocí Společenství. Dovolává se také porušení článku 6 EU, neboť napadená směrnice podle něj porušuje základní práva na bezplatné vzdělání, svobodnou volbu a výkon povolání a účinné užívání přiznaných akademických titulů.
   Žalobce se také dovolává porušení acquis communautaire a v důsledku toho vzájemného rozporu mezi napadenou směrnicí a ustanoveními článků 2 a 3 EU. Konečně se dovolává nedostatečného a vzájemně si odporujícího odůvodnění napadeného aktu.

      (1)  Úř. věst. L 255 ze dne 30. září 2005, s. 22.


title: Věc C-275/13: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Elcogás, SA v. Administración del Estado, Iberdrola, SA („Řízení o předběžné otázce – Státní podpory – Pojem ‚podpory poskytované státem nebo ze státních prostředků‘ – Společnosti vlastnící zařízení na výrobu elektrické energie – Mimořádné financování“)

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/10

      Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. října 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Elcogás, SA v. Administración del Estado, Iberdrola, SA
      (Věc C-275/13) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Státní podpory - Pojem ‚podpory poskytované státem nebo ze státních prostředků‘ - Společnosti vlastnící zařízení na výrobu elektrické energie - Mimořádné financování“)
      (2015/C 016/13)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Supremo

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Elcogás, SA

         Žalovaná: Administración del Estado, Iberdrola, SA

         Výrok

      Článek 107 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že částky poskytnuté soukromému podniku na výrobu elektrické energie, které jsou financovány všemi konečnými uživateli elektrické energie nacházejícími se na vnitrostátním území a převáděny podnikům v rámci odvětví elektrické energie prostřednictvím veřejného orgánu v souladu s předem stanovenými zákonnými kritérii, se považují za podporu poskytovanou státy nebo ze státních prostředků.

         (1)  Úř. věst. C 226, 3.8.2013.