title: Věc C-579/12 RX II: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. září 2013 — Evropská komise v. Guido Strack ( „Přezkum rozsudku Tribunálu ve věci T-268/11 P — Veřejná služba — Rozhodnutí Komise, kterým se odmítá převod placené dovolené za kalendářní rok, kterou úředník nemohl vzhledem k dlouhodobému volnu z důvodu nemoci vyčerpat v referenčním období — Článek 1e odst. 2 služebního řádu úředníků Evropské unie — Článek 4 přílohy V tohoto služebního řádu — Směrnice 2003/88/ES — Článek 7 — Nárok na placenou dovolenou za kalendářní rok — Zásada sociálního práva Unie — Článek 31 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie — Ohrožení jednoty a souladu unijního práva“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/36

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. září 2013 — Evropská komise v. Guido Strack
   (Věc C-579/12 RX II) (1)

   (Přezkum rozsudku Tribunálu ve věci T-268/11 P - Veřejná služba - Rozhodnutí Komise, kterým se odmítá převod placené dovolené za kalendářní rok, kterou úředník nemohl vzhledem k dlouhodobému volnu z důvodu nemoci vyčerpat v referenčním období - Článek 1e odst. 2 služebního řádu úředníků Evropské unie - Článek 4 přílohy V tohoto služebního řádu - Směrnice 2003/88/ES - Článek 7 - Nárok na placenou dovolenou za kalendářní rok - Zásada sociálního práva Unie - Článek 31 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie - Ohrožení jednoty a souladu unijního práva)
   2013/C 344/63
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise

      Další účastník řízení: Guido Strack

      Předmět věci

   Přezkum rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 8. listopadu 2012, Komise v. Strack (T-268/11 P)

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie (kasačního senátu) ze dne 8. listopadu 2012, Komise v. Strack (T-268/11 P), ohrožuje jednotu a soulad unijního práva tím, že Tribunál jakožto soud rozhodující o kasačním opravném prostředku vyložil v rozporu s nárokem na placenou dovolenou za kalendářní rok jakožto zásadou sociálního práva Unie, zakotveným výslovně i v čl. 31 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie a upraveným zejména ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby, jak je vykládán v judikatuře Soudního dvora Evropské unie:

                           —

                           článek 1e odst. 2 služebního řádu úředníků Evropské unie tak, že se nevztahuje na požadavky týkající se úpravy pracovní doby stanovené směrnicí 2003/88, a zejména placené dovolené za kalendářní rok, a

                           —

                           následně článek 4 přílohy V tohoto služebního řádu tak, že z něj plyne, že nárok na převod dovolené za kalendářní rok převyšující hranici stanovenou v tomto ustanovení lze přiznat jen v případě, že čerpání dovolené brání činnost úředníka při výkonu jeho služebních povinností.

               2)

               Uvedený rozsudek Tribunálu Evropské unie se zrušuje.

               3)

               Kasační opravný prostředek podaný Evropskou komisí proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 15. března 2011, Strack v. Komise (F-120/07), se zamítá.

               4)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Guidem Strackem jak v přezkumném řízení, tak v řízení před Tribunálem Evropské unie.

               5)

               Rada Evropské unie a Evropská komise ponesou vlastní náklady vynaložené v přezkumném řízení.

               6)

               Evropská komise ponese vlastní náklady vynaložené v řízení před Tribunálem Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 71, 9.3.2013.


title: Věc C-563/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. prosince 2014 Dansk Automat Brancheforening proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 26. září 2014 ve věci T-601/11, Dansk Automat Brancheforening v. Evropská komise

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/32

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. prosince 2014 Dansk Automat Brancheforening proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 26. září 2014 ve věci T-601/11, Dansk Automat Brancheforening v. Evropská komise
   (Věc C-563/14 P)
   (2015/C 046/38)
   Jednací jazyk: dánština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Dansk Automat Brancheforening (zástupci: K. Dyekjær, T. Høg a J. Flodgaard, advokater)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Dánské království, Republika Malta, Betfair Group plc, Betfair International Ltd, European Gaming and Betting Association (EGBA)

      Návrhová žádání

               1.

               Zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2014 vydaný ve věci T-601/11;

               2.

               konstatovat, že žaloba podaná ve věci T-601/11 je přípustná;

               3.

               vrátit věc Tribunálu, aby mohl meritorně přezkoumat důvody uplatněné žalobkyní v prvním stupni (nyní navrhovatelka);

               4.

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení před Tribunálem a Soudním dvorem – podpůrně uložit vedlejším účastníkům řízení náhradu nákladů řízení před Tribunálem a Soudním dvorem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka v prvé řadě tvrdí, že Tribunál nesprávně zamítl žalobu podanou navrhovatelkou, neboť nesprávně vyložil nebo nesprávně použil podmínky stanovené v čl. 263 čtvrtém pododstavci SFEU pro aktivní legitimaci k podání žaloby proti rozhodnutí, které Komise přijala na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
   Tribunál konkrétně nesprávně použil výraz „osobně dotýkají“, který je uveden v čl. 263 čtvrtém pododstavci SFEU, neboť jej nevyložil v souladu s judikaturou Soudního dvora, a tudíž jej použil nesprávně. V této souvislosti Tribunál: (1) měl nesprávně za to, že skutečnost, že se opatření, které má nepříznivý účinek na jednotlivé členy sdružení žalobkyně, týká rovněž dalších osob, brání tomu, aby byli tito členové osobně dotčeni; (2) měl nesprávně za to, že dotčení členové pouze tvrdili, že jsou konkurenty příjemců podpory; a (3) tudíž nesprávně nepřihlédl ke konkrétním výpočtům předloženým navrhovatelkou, z nichž vyplývá, že podpora by nevyhnutelně zasáhla do jejího postavení na trhu; a (4) kromě výtky uvedené v bodě (1) navíc nesprávně nezohlednil skutečnost, že nepříznivý účinek opatření není pro všechny subjekty stejný; (5) měl nesprávně za to, že aby byla navrhovatelka aktivně legitimována, musí prokázat finanční ztrátu; (6) nesprávně zamítl tvrzení o nepříznivém účinku na základě jiných nepodložených příčin nepříznivého účinku; a (7) vyloučil možnost zjednodušení požadavků na aktivní legitimaci z důvodu, že rozhodnutí Komise poskytnout podporu na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU nebylo po meritorní stránce projednáno ve správním řízení.
   Tribunál dále (8) nesprávně použil výraz „nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření“, když konstatoval, že rozhodnutí napadené v tomto řízení vyžaduje přijetí prováděcích opatření, a (9) neprávem uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení vynaložených vedlejšími účastníky.


title: Věc C-148/07: Žaloba podaná dne 14. března 2007 – Komise Evropských společenství v. Maďarská republika

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/34

         Žaloba podaná dne 14. března 2007 – Komise Evropských společenství v. Maďarská republika
   (Věc C-148/07)
   (2007/C 95/67)
   Jednací jazyk: maďarština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Bottka. a K. Mojzesowicz, zmocněnci)

      Žalovaná: Maďarská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Maďarská republika tím, že nezrušila omezení poskytování služeb kabelové televize uložená čl. 115 odst. 4 zákona I. z roku 1996 o rádiovém a televizním vysílání, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 2 odst. 3 směrnice Komise 2002/77/ES ze dne 16. září 2002 o hospodářské soutěži na trzích sítí a služeb elektronických komunikací (1);

               —

               uložit Maďarské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního práva uplynula dne 30. dubna 2004.
   Podle Komise Maďarská republika tím, že omezila zákonem o rádiovém a televizním vysílání právo poskytovatelů služeb kabelové televize vysílat v zónách, které mají více než třetinu obyvatelstva, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 2 odst. 3 směrnice 2002/77/ES.

      (1)  Úř. věst. L 249, s. 21; Zvl. vyd. 08/02, s. 178.


title: Věc T-393/13: Usnesení Tribunálu ze dne 14. dubna 2015 – SolarWorld a Solsonica v. Komise „Dumping — Dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky — Prozatímní antidumpingové clo“

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/32

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. dubna 2015 – SolarWorld a Solsonica v. Komise
   (Věc T-393/13) (1)

   („Dumping - Dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky - Prozatímní antidumpingové clo“)
   (2015/C 205/42)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: SolarWorld AG (Bonn, Německo); a Solsonica SpA (Cittaducale, Itálie) (zástupci: L. Ruessmann, advokát, a J. Beck, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. F. Brakeland a T. Maxian Rusche, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení nařízení Komise (EU) č. 513/2013 ze dne 4. června 2013 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky a o změně nařízení (EU) č. 182/2013, kterým se zavádí celní evidence tohoto dovozu pocházejícího nebo odesílaného z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 152, s. 5), v rozsahu, v němž byla na období od 6. června do 5. srpna 2013 stanovena sazba prozatímního dumpingového cla ve výši, která neodstraňuje dumping ani újmu, zadruhé návrh na uložení povinnosti celním orgánům členských států uplatňovat od 6. června 2013 plná dumpingová cla a zatřetí návrh na určení mimosoudní odpovědnosti Komise za škodu, kterou žalobkyně utrpěly v období od 6. června do 5. srpna 2013 z důvodu uplatnění sazby prozatímního antidumpingového cla ve výši stanovené nařízením č. 513/2013.

      Výrok

               1.

               Druhý bod návrhových žádání společností SolarWorld AG a Solsonica SpA, směřující k tomu, aby byla celním orgánům členských států uložena povinnost použít sazby antidumpingového cla uvedené v čl. 1 odst. 2 bodu ii) nařízení Komise (EU) č. 513/2013 ze dne 4. června 2013 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky a o změně nařízení (EU) č. 182/2013, kterým se zavádí celní evidence tohoto dovozu pocházejícího nebo odesílaného z Čínské lidové republiky, a to počínaje dnem 6. června 2013, je zjevně nepřípustný.

               2.

               O žalobě na zrušení nařízení č. 213/2013 a o žalobě na náhradu škody již není třeba rozhodnout.

               3.

               Společnosti SolarWorld a Solsonica ponesou vlastní náklady řízení a nahradí třetinu nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí. Evropská komise ponese zbývající část vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21.9.2013.


title: Věc T-261/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 15. ledna 2009 – Komise v. Banca di Roma

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/53

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 15. ledna 2009 – Komise v. Banca di Roma
   (Věc T-261/07) (1)

   (2009/C 69/117)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc C-367/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. července 2010 EMC Development AB proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. května 2010 ve věci T-432/05, EMC Development AB v. Evropská komise

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/20

      Kasační opravný prostředek podaný dne 22. července 2010 EMC Development AB proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. května 2010 ve věci T-432/05, EMC Development AB v. Evropská komise
      (Věc C-367/10 P)
      ()
      (2010/C 288/33)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): EMC Development AB (zástupce: W.-N. Schelp, advokát)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání navrhovatelky

      Navrhovatelka žádá, aby Soudní dvůr:

                  i)

                  zrušil rozhodnutí Komise ze dne 28.9.2005;

                  ii)

                  alternativně k bodu i), zrušil napadený rozsudek zcela nebo zčásti a vrátil věc Soudu k rozhodnutí ve věci samé v souladu s pokyny poskytnutými Soudním dvorem;

                  iii)

                  uložil Komisi každopádně náhradu nákladů řízení vzniklých před Soudem i Soudním dvorem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelka tvrdí, že Soud tím, že přijal stanovisko Komise ohledně pokynů, požadoval od navrhovatelky, aby prokázala skutkový stav, čímž jí uložil neúnosné důkazní břemeno. Tím Soud zamýšlel požadovat důkaz o účincích normy, aniž by přezkoumal širší a zásadnější otázky související s povahou této normy. Navrhovatelka má za to, že to představuje nesprávné právní posouzení a že došlo k záměně pořadí přezkoumání povahy a účinků normy.


title: Věc F-80/06: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 25. ledna 2008 – Duyster v. Komise (Veřejná služba — Úředníci — Rodičovská dovolená — Žádost o zrušení rodičovské dovolené — Překážka věci zahájené — Zjevná nepřípustnost)

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/35

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 25. ledna 2008 – Duyster v. Komise
   (Věc F-80/06) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Rodičovská dovolená - Žádost o zrušení rodičovské dovolené - Překážka věci zahájené - Zjevná nepřípustnost)
   (2008/C 79/66)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Duyster Tineke (Oetrange, Lucembursko) (zástupce: M. van den Muijsenbergh, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) ze dne 22. prosince 2005, kterým byla prohlášena za nepřípustnou žádost podaná žalobkyní dne 6. prosince 2005 ohledně rozhodnutí OOJ ze dne 17. listopadu 2005 týkajícího se data začátku rodičovské dovolené žalobkyně.
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Každá účastnice ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 28.10.2006, s. 33.


title: Věc T-291/11: Žaloba podaná dne 9. června 2011 — Portovesme v. Komise

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/36

         Žaloba podaná dne 9. června 2011 — Portovesme v. Komise
   (Věc T-291/11)
   2011/C 232/63
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portovesme Srl (Řím, Itálie) (zástupci: F. Ciulli, G. Dore, M. Liberati a A. Vinci, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               1)

               shledal ve smyslu článku 267 SFEU protiprávnost rozhodnutí Evropské komise ze dne 23. února 2011 ohledně státních podpor č. K 38/B/2004 (ex NN 58/2004) a č. K 13/2006 (ex N587/2005) poskytnutých Itálií mimo jiné žalobkyni, a tudíž rozhodl o zrušení tohoto rozhodnutí v plném či přiměřeném rozsahu;

               2)

               podpůrně a výlučně pro případ — quod non — že nebude vyhověno návrhovému žádání uvedenému v bodě 1), shledal protiprávnost rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládá povinnost navrátit podpory z důvodu porušení obecné zásady ochrany legitimního očekávání;

               3)

               uložil žalované náhradu všech nákladů řízení s tím že si žalobkyně vyhrazuje právo podat samostatnou žalobu na náhradu této škody.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně 11 žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod, vycházející z porušení zásady právní jistoty a zásady legitimního očekávání a porušení článků 4, 7, 10 a 14 nařízení č. 659/1999 (1)

                           —

                           Argumenty předkládané na podporu tohoto žalobního důvodu: rozhodnutí bylo vydáno téměř šest a půl roku po zahájení formálního vyšetřovacího řízení.

               2)

               Druhý žalobní důvod, vycházející z nesprávného a neúplného vylíčení referenčního právního a správního rámce a z toho plynoucího porušení povinnosti řádné péče a nestrannosti

                           —

                           Argumenty předkládané na podporu tohoto žalobního důvodu: rozhodnutí o neslučitelnosti se zakládá na neúplném a zároveň chybném vylíčení skutkového a právního stavu, jehož následkem je porušení zásady řádné péče a nestrannosti, kterými se Komise měla při svém postupu řídit.

               3)

               Třetí žalobní důvod, vycházející z nepřiměřeného nerovného zacházení se společnostmi Portovesme a Alcoa Trasformazioni

                           —

                           Argumenty předkládané na podporu tohoto žalobního důvodu: v jiném rozhodnutí týkajícím se jiné společnosti Komise shledala dovoleným tentýž režim, který je nyní prohlášen za neslučitelný se společným trhem ve vztahu k žalobkyni, což má za následek nepřiměřené nerovné zacházení se dvěma výše uvedenými společnostmi.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod, vycházející z existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU

                           —

                           Argumenty předkládané na podporu tohoto žalobního důvodu: Italský stát prostřednictvím preferenční sazby učinil zásah s cílem odstranit neoprávněný stav znevýhodňující určité strany, a zmírnit nadměrné náklady související se spotřebou elektrické energie z důvodu nedostatečného připojení ostrovních sítí k síti národní. Podmínky pro existenci hospodářské výhody a selektivní povahy opatření nebyly tudíž splněny. Kromě toho zásah Cassa Conguaglio (vyrovnávací pokladna pro energetické odvětví) byl čistě náhodný, takže dotčené opatření nemohlo být kvalifikováno jako zdroj přičitatelný státu. Konečně totéž opatření nemohlo nijak ovlivnit obchod mezi členskými státy, neboť na trhu se zinkem nedochází k obchodním výměnám v rámci Unie.

               5)

               Pátý žalobní důvod, vycházející z nesprávnosti předpokladů, z nichž vychází napadené rozhodnutí.

                           —

                           Argumenty předkládané na podporu tohoto žalobního důvodu: rozhodnutí vychází z chybného předpokladu, podle něhož podpora vedla ke vzniku nerovnováhy na energetickém trhu, zatímco trhem dotčeným tímto režimem je trh produkce těžkých kovů.

               6)

               Šestý žalobní důvod, vycházející z kvalifikace opatření jako nové podpory nebo existující podpory

                           —

                           Argumenty předkládané na podporu tohoto žalobního důvodu: dotčené preferenční zacházení mělo být kvalifikováno jako existující podpora, která již byla shledána slučitelnou se společným trhem dřívějším rozhodnutím Komise.

               7)

               Sedmý žalobní důvod, vycházející ze slučitelnosti podpory se společným trhem.

                           —

                           Argumenty předkládané na podporu tohoto žalobního důvodu: Komise nezohlednila, že dotčené opatření přispělo k zajištění trvalého rozvoje zaměstnanosti v dotčené oblasti.

               8)

               Osmý žalobní důvod, vycházející z porušení článků 2, 3, 5 a 12 SES a neuplatnění zásad rovnosti a proporcionality činnosti orgánů Společenství.

                           —

                           Argumenty předkládané na podporu tohoto žalobního důvodu: napadené rozhodnutí protiprávně zamítlo režim podpor, jehož cílem je odstranit situaci závažné diskriminace mezi italskými podniky vyrábějícími těžké kovy a evropskými podniky působícími ve stejné oblasti.

               9)

               Devátý žalobní důvod, vycházející z porušení článku 174 SFEU a přílohy D prohlášení č. 30 o ostrovních regionech

                           —

                           Argumenty předkládané na podporu tohoto žalobního důvodu: Komise nezohlednila strukturální a tržní deficit spojený s ostrovními regiony.

               10)

               Desátý žalobní důvod, vycházející z porušení procesních předpisů [čl. 107, odst. 3 písm. a), b) a c) SFE] a nesprávného uplatnění „pokynů k vnitrostátní regionální podpoře“ na rok 1998, a z neuplatnění „pokynů“ na období 2007–2013.

                           —

                           Argumenty předkládané na podporu tohoto žalobního důvodu: Komise nedodržela povinnost řádně ověřit slučitelnost podpory.

               11)

               Jedenáctý žalobní důvod, vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

                           —

                           Argumenty předkládané na podporu tohoto žalobního důvodu: Komise nezohlednila skutečnost, že režim, jehož působnost byla rozšířena na žalobkyni, byl již prohlášen za slučitelný se společným trhem dřívějším rozhodnutím, ani skutečnost, že po celých patnáct let, které uplynuly od uvedeného rozhodnutí, nebyly ve vztahu k tomuto režimu vyjádřeny žádné pochybnosti, což jsou skutečnosti, které jsou relevantní, pokud jde o legitimní očekávání žalobkyně.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc C-211/07: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Irsko (Nesplnění povinnosti státem — Nesprávné provedení směrnice — Směrnice 84/5/EHS — Článek 1 odst. 4 — Povinné pojištění občanskoprávní odpovědnosti za škodu z provozu motorového vozidla — Podmínky vyloučení odškodnění osob cestujících v nepojištěném vozidle)

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/8

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-211/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Nesprávné provedení směrnice - Směrnice 84/5/EHS - Článek 1 odst. 4 - Povinné pojištění občanskoprávní odpovědnosti za škodu z provozu motorového vozidla - Podmínky vyloučení odškodnění osob cestujících v nepojištěném vozidle)
   (2008/C 92/13)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: N. Yerrell, zmocněnec)

      Žalované: Irsko (zástupce: D. O'Hagan, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení čl. 1 odst. 4 směrnice 84/5/EHS: Druhá směrnice Rady ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (Úř. věst. L 8, s. 17) – Náhrada škody způsobené nedostatečně pojištěným vozidlem – Výluky nad rámec směrnice
   Výrok

               1)

               Irsko nesplnilo povinnosti tím, že ponechalo v platnosti čl. 5 odst. 2 a 3 dohody o pojištění motorových vozidel (Motor Insurance Agreement) ze dne 31. května 2004 uzavřené mezi irským ministrem dopravy a Motor Insurer's Bureau of Ireland, porušilo povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 1 odst. 4 třetího pododstavce směrnice 84/5/EHS Rady ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel.

               2)

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 7.7.2007.


title: Věc C-576/13: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 11. prosince 2014 – Evropská komise v. Španělské království „Nesplnění povinnosti státem — Článek 49 SFEU — Svoboda usazování — Společnosti poskytující správu přístavů — Řízení lidských zdrojů pro manipulační práce s nákladem — Zákaz hledat na trhu práce“

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/14

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 11. prosince 2014 – Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-576/13) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Článek 49 SFEU - Svoboda usazování - Společnosti poskytující správu přístavů - Řízení lidských zdrojů pro manipulační práce s nákladem - Zákaz hledat na trhu práce“)
   (2015/C 046/18)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Nicolae a S. Pardo Quintillán, zmocněnkyně)

      Žalovaný: Španělské království (zástupce: A. Rubio González, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Španělské království tím, že podnikům z jiných členských států, které mají zájem vykonávat manipulační práce s nákladem ve španělských přístavech veřejného zájmu, ukládá povinnost zaregistrovat se u akciové společnosti pro správu dokařských společností („Sociedad Anónima de Gestión de Estibadores Portuarios“), jakož i případně nabýt účast na jejím kapitálu, a dále zaměstnávat přednostně pracovníky poskytnuté touto společností, přičemž určitý počet z nich musí být zaměstnán trvale, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 49 SFEU.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc C-433/13: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. září 2015 – Evropská komise v. Slovenská republika „Nesplnění povinnosti státem — Nařízení (ES) č. 883/2004 — Článek 7 — Článek 21 — Dávka v nemoci — Peněžitý příspěvek na opatrování, peněžitý příspěvek na asistenci a peněžitý příspěvek na kompenzaci zvýšených výdajů — Pravidlo týkající se bydliště“

text:
               9.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. září 2015 – Evropská komise v. Slovenská republika
   (Věc C-433/13) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Nařízení (ES) č. 883/2004 - Článek 7 - Článek 21 - Dávka v nemoci - Peněžitý příspěvek na opatrování, peněžitý příspěvek na asistenci a peněžitý příspěvek na kompenzaci zvýšených výdajů - Pravidlo týkající se bydliště“)
   (2015/C 371/03)
   Jednací jazyk: slovenština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Tokár, D. Martin a F. Schatz, zmocněnci)

      Žalovaná: Slovenská republika (zástupkyně: B. Ricziová, zmocněnkyně)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 336, 16. 11. 2013.


title: Věc T-151/08: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. června 2009 — Guedes — Indústria e Comércio v. OHIM — Espai Rural de Gallecs (Gallecs) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Gallecs — Starší obrazové národní ochranné známky a starší obrazové ochranné známky Společenství GALLO, GALLO AZEITE NOVO, GALLO AZEITE — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009] )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/49

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. června 2009 — Guedes — Indústria e Comércio v. OHIM — Espai Rural de Gallecs (Gallecs)
   (Věc T-151/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Gallecs - Starší obrazové národní ochranné známky a starší obrazové ochranné známky Společenství GALLO, GALLO AZEITE NOVO, GALLO AZEITE - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 180/91
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA (Lisabon, Portugalsko) (zástupce: B. Braga da Cruz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: Consorci de l'Espai Rural de Gallecs (Gallecs, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. ledna 2008 (věc R 986/2007-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA a Consorci de l’Espai Rural de Gallecs

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Victor Guedes — Indústria e Comércio, SA, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 5.7.2008.


title: Věc T-44/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. dubna 2016 – Costantini a další v. Komise „Institucionální právo — Evropská občanská iniciativa — Sociální politika — Služba obecného hospodářského zájmu — Článek 352 SFEU — Odmítnutí registrace — Zjevný nedostatek pravomocí Komise — Článek 4 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 211/2011 — Zásada řádné správy — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               6.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. dubna 2016 – Costantini a další v. Komise
   (Věc T-44/14) (1)

   („Institucionální právo - Evropská občanská iniciativa - Sociální politika - Služba obecného hospodářského zájmu - Článek 352 SFEU - Odmítnutí registrace - Zjevný nedostatek pravomocí Komise - Článek 4 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 211/2011 - Zásada řádné správy - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 200/27)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Bruno Costantini (Jesi, Itálie), Robert Racke (Lamadelaine, Lucembursko), Pietro Pravata (Beyne-Heusay, Belgie), Zbigniew Gałązka (Łódź, Polsko), Justo Santos Domínguez s bydlištěm v (Leganés, Španělsko), Maria Isabel Lemos (Mealhada, Portugalsko), André Clavelou (Vincennes, Francie), Citizens’ Committee „Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and independence is a fundamental right!“ (Brusel, Belgie) (zástupci: O. Brouwer, J. Wolfhagen, advokáti a A. Woods, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupce: H. Krämer, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 7612 final ze dne 5. listopadu 2013, kterým se odmítá žádost o registraci navrhované evropské občanské iniciativy nazvané „Right to Lifelong Care: Leading a life of dignity and Independence is a fundamental right!“.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Panu Brunovi Costantinimu a ostatním žalobcům, jejichž jména jsou uvedena v příloze, se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 93, 29. 3. 2014.


title: Věc C-532/09 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 4. října 2010 — Vladimir Ivanov v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Žaloba na určení mimosmluvní odpovědnosti — Ztráta šance na přijetí — Výhrada zneužití řízení — Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               12.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/8

         Usnesení Soudního dvora ze dne 4. října 2010 — Vladimir Ivanov v. Evropská komise
   (Věc C-532/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Žaloba na určení mimosmluvní odpovědnosti - Ztráta šance na přijetí - Výhrada zneužití řízení - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   2011/C 80/14
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Vladimir Ivanov (zástupce: F. Rollinger, advokát)

      Další účastník řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a B. Eggers, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 30. září 2009, Ivanov v. Komise (T-166/08), kterým Soud zamítl žalobu podanou uvedeným navrhovatelem směřující k náhradě újmy, kterou údajně utrpěl v důsledku rozhodnutí Komise, kterým ho odmítla přijmout na místo místního zaměstnance administrativní a technické pomoci delegace Komise v Sofii — Autonomní povaha žaloby na mimosmluvní odpovědnost v porovnání s žalobou na neplatnost — Výhrada zneužití řízení — Možnost uplatnění tohoto pravidla Soudem ex officio.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               V. Ivanovovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 51, 27.2.2010.


title: Věc C-505/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 19. listopadu 2007 – Compañía Española de Comercialización de Aceite, SA v. Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) a Administración del Estado

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 19. listopadu 2007 – Compañía Española de Comercialización de Aceite, SA v. Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) a Administración del Estado
   (Věc C-505/07)
   (2008/C 37/06)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Tribunal Supremo
   Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Compañía Española de Comercialización de Aceite, SA

      Další účastnice: Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) a Administración del Estado
   Předběžné otázky

               1)

               Umožňuje článek 12a nařízení Rady č. 136/66/EHS (1) ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky ve znění nařízení Rady (ES) č. 1638/98 (2) zahrnout akciovou společnost, jejímiž akcionáři jsou především producenti olivového oleje, lisovny tohoto oleje a družstva pěstitelů oliv, jakož i finančními ústavy, mezi „hospodářské subjekty“ oprávněné uzavírat smlouvy o skladování olivového oleje? Je možno považovat společnost s uvedenými znaky za rovnocennou seskupením producentů a jejich sdružením uznaným v souladu s nařízením Rady (ES) č. 952/97 (3)?

               2)

               Kdyby společnost byla zařazena mezi „hospodářské subjekty“ způsobilé vykonávat činnosti skladování, mohlo by být „schválení státem“, jež musí mít tyto hospodářské subjekty podle uvedeného článku 12a nařízení č. 136/66, obdrženo v rámci žádosti o zvláštní výjimku („povolení“) podané vnitrostátním orgánům pro hospodářskou soutěž?

               3)

               Vyžaduje absolutně článek 12a nařízení č. 136/66, aby Komise schválila v každém případě soukromé skladování olivového oleje, nebo naopak je s ním slučitelný mechanismus dohodnutý mezi producenty pro nákup a skladování uvedeného olivového oleje, financovaného ze soukromých zdrojů, který by byl zaveden výlučně stejným způsobem a za stejných podmínek, za jakých se připouští soukromé skladování financované Společenstvím, a jehož cílem by bylo doplnit a zrychlit uvedené skladování financované Společenstvím, aniž by byly překročeny meze tohoto článku?

               4)

               Lze použít judikaturu stanovenou v rozsudku Soudního dvora ze dne 9. září 2003 (věc C-137/00, Milk Marque) ohledně použití vnitrostátních pravidel na ochranu hospodářské soutěže vnitrostátními orgány na dohody producentů, které v zásadě mohou spadat do působnosti článku 2 nařízení Rady č. 26 (4) (o použití určitých pravidel hospodářské soutěže na produkci zemědělských produktů a obchod s nimi), na dohody, které svými znaky a znaky odvětví, na které se vztahují, mohou ovlivnit trh Společenství s olivovým olejem jako celek?

               5)

               Kdyby vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž byly oprávněny k použití vnitrostátních pravidel na uvedené dohody, jež mohou ovlivnit společnou organizaci trhu s tuky a oleji, mohly by tyto vnitrostátní orgány absolutně odepřít společnosti, jako je navrhovatelka, možnost použít tyto mechanismy skladování olivového oleje, a ti i v situaci „vážného narušení“ trhu stanovené v článku 12a nařízení č. 136/66?

      (1)  Úř. věst. 172, s. 3025; Zvl. vyd. 03/01, s. 214.

      (2)  Nařízení Rady (ES) ze dne 20. července 1998, kterým se mění nařízení č. 136/66/EHS o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky (Úř. věst. L 210, s. 32).

      (3)  Nařízení Rady (ES) ze dne 20. května 1997 o seskupeních producentů a jejich sdruženích (Úř. věst. L 142, s. 30).

      (4)  Úř. věst. 30, s. 993; Zvl. vyd. 08/01, s. 29.


title: Věc T-257/07: Žaloba podaná dne 17. července 2007 – Francie v. Komise

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/50

         Žaloba podaná dne 17. července 2007 – Francie v. Komise
   (Věc T-257/07)
   (2007/C 211/95)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: E. Belliard, G. de Bergues, R. Loosli a A.-L. During, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit bod 3 přílohy k nařízení Komise (ES) č. 727/2007 (1) ze dne 26. června 2007, kterým se mění přílohy I, III, VII a X nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (2) v rozsahu, v jakém vkládá do kapitoly A této přílohy VII bod 2.3 písm. b) podbod iii), bod 2.3 písm. d) a bod 4;

               —

               podpůrně, pro případ, že Soud dospěje k závěru, že tato žaloba na částečnou neplatnost je nepřípustná, zrušit úplně nařízení č. 727/2007;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou se žalobkyně domáhá částečného případně úplného zrušení nařízení Komise (ES) č. 727/2007 ze dne 26. června 2007, které ve srovnání s nařízením (ES) č. 999/2001 povoluje méně přísná opatření pro dohled nad některými přenosnými spongiformními encefalopatiemi a pro jejich eradikaci.
   Na podporu své žaloby uvádí, že napadená ustanovení musí být zrušena z důvodu porušení zásady obezřetnosti jak při vyhodnocování, tak zvládání rizika.
   Žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásadu obezřetnosti ve stádiu vyhodnocování rizika tím, že nebrala v potaz vědeckou nejistotu, která podle ní přetrvává jak ohledně rizika přenosu jiných přenosných spongiformních enecefalopatií než bovinní spongiformní encefalopatie na člověka, tak ohledně spolehlivosti testů, o které se Komise opírala při přijímání napadeného nařízení.
   Podle žalobkyně Komise rovněž porušila zásadu obezřetnosti ve stádiu zvládání rizika tím, že napadená ustanovení údajně neumožňují ohraničit riziko a mohou jej dokonce zvýšit. Má dále za to, že zvýšení rizika způsobené napadenými ustanoveními nemůže být ospravedlněno přínosem, který se od nich očekává.

      (1)  Úř. věst. L 165, s. 8.

      (2)  Úř. věst. L 147, s. 1.


title: Věc C-453/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 24. srpna 2015 – trestní řízení proti A, B

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 24. srpna 2015 – trestní řízení proti A, B
   (Věc C-453/15)
   (2015/C 363/30)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

   A, B

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 56 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1) vykládán v tom smyslu, že se v případě povolenky podle čl. 3 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (2), kterou se rozumí povolení vypouštět jednu tunu ekvivalentu oxidu uhličitého po specifikované období, jedná o „podobné právo“ ve smyslu tohoto ustanovení?

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 275, s. 32.


title: Věc C-4/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. září 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Německo) – Michael Mario Karl Kerner v. Land Baden-Württemberg

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/22

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. září 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Německo) – Michael Mario Karl Kerner v. Land Baden-Württemberg
   (Věc C-4/08) (1)

   (2008/C 313/38)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 79, 29.3.2008.


title: Věc C-116/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. prosince 2014 – Evropská komise v. Portugalská republika

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/32

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. prosince 2014 – Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-116/14) (1)

   (2015/C 146/40)
   Jednací jazyk: portugalština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Věc F-102/13: Žaloba podaná dne 9. října 2013 — ZZ v. Komise

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/40

         Žaloba podaná dne 9. října 2013 — ZZ v. Komise
   (Věc F-102/13)
   2014/C 24/75
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: S. Orlandi, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, podle kterého se bonifikace nároků na důchod nabytých před nástupem do služebního poměru vypočítá na základě nových obecných prováděcích ustanovení (OPU) a které se týká převedení nároků žalobkyně na důchod do unijního důchodového systému podle nových OPU k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu.

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               prohlásil, že článek 9 obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu je protiprávní, a tudíž nepoužitelný;

               —

               zrušil rozhodnutí o bonifikaci nároků žalobkyně na důchod nabytých před jejím nástupem do služebního poměru v rámci převedení těchto nároků do důchodového systému orgánů Evropské unie podle obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-343/04: Žaloba podaná dne 6. srpna 2004 Vassiliosem Tsarnavasem proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/54

         Žaloba podaná dne 6. srpna 2004 Vassiliosem Tsarnavasem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-343/04)
   (2004/C 262/100)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 6. srpna 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Vassiliosem Tsarnavasem, s bydlištěm ve Volos (Řecko), zastoupeným Nicolasem Lhoëstem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí hodnotitele odvolání přijaté dne 4. srpna 2003, které beze změny stanoví konečné hodnocení žalobce pro období od 1. července 1997 do 30. června 1999;

               —

               zrušil navazující rozhodnutí Komise obsahující zamítnutí stížnosti podané žalobcem na základě čl. 90 odst. 2 služebního řádu dne 30. prosince 2003;

               —

               uložil Komisi zaplatit žalobci náhradu škody ve výši 10 000 eur za nemajetkovou újmu, kterou utrpěl;

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce napadá rozhodnutí hodnotitele odvolání, které potvrzuje, beze změny, jeho hodnotící posudek za období v letech 1997 – 1999. Navíc požaduje odškodnění za újmu, kterou utrpěl.
   Co se týče jeho žádosti o zrušení, žalobce se dovolává následujících žalobních důvodů:

               —

               vad řízení;

               —

               zjevně nesprávného posouzení;

               —

               absence odůvodnění;

               —

               zneužití moci a obtěžování při práci.

         Co se týče jeho žádosti o odškodnění, žalobce uplatňuje, že hodnotící posudek byl vyhotoven se zpožděním takřka čtyř let, což je naprosto nepřijatelné. Navíc byl žalobce objektem obtěžování při práci. Za celkově utrpěnou újmu žalobce požaduje odškodnění, které hodnotí ex aequo et bono na 10 000 eur.


title: Věc C-77/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. února 2016 Hewlett Packard Development Company LP proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 3. prosince 2015 ve věci T-628/14, Hewlett Packard Development Company v. EUIPO

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/17

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. února 2016 Hewlett Packard Development Company LP proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 3. prosince 2015 ve věci T-628/14, Hewlett Packard Development Company v. EUIPO
   (Věc C-77/16 P)
   (2016/C 270/27)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Hewlett Packard Development Company LP (zástupci: T. Raab, H. Lauf, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   Usnesením ze dne 26. května 2016 Soudní dvůr (desátý senát) rozhodl, že je kasační opravný prostředek nepřípustný.


title: Věc C-278/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2011 Densmorem Ronaldem Doverem proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 24. března 2011 ve věci T-149/09, Densmore Ronald Dover v. Evropský parlament

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2011 Densmorem Ronaldem Doverem proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 24. března 2011 ve věci T-149/09, Densmore Ronald Dover v. Evropský parlament
   (Věc C-278/11 P)
   2011/C 252/28
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Densmore Ronald Dover (zástupci: D. Vaughan QC, M. Lester, Barrister, R. Collard, Solicitor)

      Další účastník řízení: Evropský parlament

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               rozhodnout o zrušení napadených částí rozsudku Tribunálu ve věci T-149/09;

               —

               zrušit napadené rozhodnutí v plném rozsahu;

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení vynaložených účastníkem řízení podávajícím kasační opravný prostředek v tomto řízení a v řízení o žalobě na neplatnost před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Zaprvé se Tribunál dopustil pochybení, když rozhodl, že Parlament vyhověl své povinnosti uvést řádné odůvodnění, proč se v bodech 24 a 25 napadeného rozhodnutí domáhá vrácení částky 345 289 GBP. Pro účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek nevyplývají z bodů 24 a 25 napadeného rozhodnutí, ani jiných míst důvody, proč je mu uloženo tyto částky vrátit, které by mu umožnily zpochybnit platnost této argumentace před soudy, nebo které by soudům umožnily provést přezkum tohoto odůvodnění.
   Zadruhé se Tribunál dopustil pochybení, když rozhodl, že Parlament mohl oprávněně požadovat vrácení částky 345 289 GBP z důvodu, že nebyly vyplaceny řádně podle článku 14 pravidel pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu (dále jen „pravidla“), jelikož:

               a)

               Parlament nikde v napadeném rozhodnutí nevysvětlil důvody, proč se domníval, že na základě mnohých dokumentů předložených účastníkem řízení podávajícím kasační opravný prostředek nebylo prokázáno, že položky uvedené v bodě 25 byly využity v souladu s pravidly, ani důvody, proč měl Parlament za to, že tyto položky byly nesprávně nárokovány podle článku 14 pravidel, byly zneužity, či nebyly využity k řádnému účelu.

               b)

               Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek totiž vysvětil všechny položky uvedené v bodě 25 napadeného rozhodnutí, a rovněž vysvětlil, že každá položka byla vynaložena zcela a konkrétně ke krytí jen těch výdajů, které byly vynaloženy v rámci výkonu činnosti MP Holdings jakožto sjednaného poskytovatele služby. Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek poskytl rozsáhlý svazek listinných důkazů, aby prokázal, že příspěvky vyplácené MP Holdings byly skutečně využity v souladu s účely podle článku 14. Dokumentace, kterou účastník řízení podávající kasační opravný prostředek předložil, značně překračovala rozsah dokumentace, kterou byl povinen po celou dobu vést a kdykoli poskytnout, zejména dokumenty týkající se výkonu jeho prvního mandátu. Těmito důkazy bylo prokázáno, že veškeré výdaje byly vynaloženy zcela a výlučně na poskytování služeb parlamentní podpory účastníku řízení podávajícímu kasační opravný prostředek. Parlament vyvinul úsilí, aby účastníku řízení podávajícímu kasační opravný prostředek byly uloženy mimořádně zatěžující požadavky, pokud jde o předložení dokumentace za účelem odůvodnění každé jednotlivé nákladové položky zpětně až k roku 1999. Tyto požadavky však neexistovaly v době vynaložení dotčených výdajů, a ve skutečnosti ani nikdy nebyly podmínkami pro vyplacení náhrad podle článku 14 pravidel.

         Zatřetí se Tribunál dopustil pochybení, když určil, že skutečnost, že se Parlament nepřípustným způsobem opíral o údajný „střet zájmů“, by neměla vést ke zrušení napadeného rozhodnutí v plném rozsahu. Tribunál správně rozhodl, že se Parlament nemohl opírat o údajný střet zájmů, aby odůvodnil, proč se domáhá vrácení příspěvku na parlamentní podporu. Jelikož se Parlament opíral výslovně a hlavně o tento důvod, aby odůvodnil napadené rozhodnutí jako celek, mělo by uvedené konstatování Tribunálu vést ke zrušení napadeného rozhodnutí v jeho celku.


title: Věc T-596/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. března 2015 – Emsibeth v. OHIM – Peek & Cloppenburg (Nael) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Nael — Starší slovní ochranná známka Společenství Mc Neal — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. března 2015 – Emsibeth v. OHIM – Peek & Cloppenburg (Nael)
   (Věc T-596/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Nael - Starší slovní ochranná známka Společenství Mc Neal - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 155/30)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Emsibeth SpA (Verona, Itálie) (zástupce: A. Arpaia, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. září 2013 (věc R 1663/2012-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Peek & Cloppenburg KG a Emsibeth SpA

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Emsibeth SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 39, 8.2.2014.


title: Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unieÚř. věst. C 6, 8.1.2005

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/34

         (2005/C 19/70)
   Poslední publikace Soudního dvora v
         Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 6, 8.1.2005

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 314, 18.12.2004

      Úř. věst. C 300, 4.12.2004

      Úř. věst. C 273, 6.11.2004

      Úř. věst. C 262, 23.10.2004

      Úř. věst. C 251, 9.10.2004

      Úř. věst. C 239, 25.9.2004

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Věc C-276/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif (Lucembursko) dne 26. června 2008 – Miloud Rimoumi, Gabrielle Suzanne Marie Prick v. Ministre des Affaires Étrangères et de l'Immigration

text:
               13.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif (Lucembursko) dne 26. června 2008 – Miloud Rimoumi, Gabrielle Suzanne Marie Prick v. Ministre des Affaires Étrangères et de l'Immigration
   (Věc C-276/08)
   (2008/C 236/11)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal administratif
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Miloud Rimoumi, Gabrielle Suzanne Marie Prick

      Žalovaný: Ministre des Affaires Étrangères et de l'Immigration
   Předběžná otázka
   Musí být čl. 2 odst. 2 písm. a), čl. 3 odst. 1 a čl. 7 odst. 2 směrnice 2004/38 o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (1) vykládány tak, že se vztahují pouze na rodinné příslušníky, kteří nabyli tohoto postavení před tím, než občan Unie, kterého hodlají doprovázet či následovat, využil svého práva na volný pohyb, které mu přiznává článek 39 Smlouvy o ES, nebo naopak má každý občan Unie, který využil svého práva na volný pohyb a usadil se v jiném členském státu, než jehož je státním příslušníkem, právo být následován rodinným příslušníkem, aniž by se u tohoto rodinného příslušníka zkoumalo, kdy tohoto postavení nabyl?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38 ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46).


title: Věc T-409/08: Žaloba podaná dne 24. září 2008 – El Fatmi v. Rada

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/54

         Žaloba podaná dne 24. září 2008 – El Fatmi v. Rada
   (Věc T-409/08)
   (2008/C 301/90)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Nouriddin El Fatmi (Vught, Nizozemsko) (zástupce: G. Pulles, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhové žádání žalobce

               —

               prohlásit nařízení (ES) č. 2580/2001 za neplatné nebo zrušit rozhodnutí 2008/583/ES v rozsahu, v němž se oba právní akty na něj použijí;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce navrhuje, aby Soud prohlásil, že nařízení (ES) č. 2580/2001 (1) je na něj nepoužitelné a zrušil rozhodnutí 2008/583/ES (2) v rozsahu, v němž se na něj vztahuje.
   Zaprvé, namítá, že Rada jednala v rozporu s podmínkami článku 5 ES. Rada nebyla oprávněna, jelikož zde chyběla souvislost se třetími státy nebo se společným trhem.
   Zadruhé, nepřiznávají články 60 ES, 301 ES a 308 ES pravomoc k přijetí sporného nařízení.
   Zatřetí, Rada jednala v rozporu s čl. 1 odst. 4 společného postoje 2001/931 ze dne 27. prosince 2001 (3) a porušila rozhodné procesní předpisy a zásady práva Společenství, mezi nimiž rovněž povinnost odůvodnění. V případě vnitrostátních rozhodnutí, na která se mimo jiné Rada odvolává, se nejedná jednak o rozhodnutí vydaná příslušným orgánem ve smyslu čl. 1 odst. 4 společného postoje, a jednak o rozhodnutí, která byla zrušena vnitrostátním soudem v odvolacím řízení.
   Začtvrté, Rada porušila základní práva žalobce, zejména právo na dodržování soukromého a rodinného života, právo na účinnou právní ochranu a právo na ochranu vlastnictví.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 ze dne 27. prosince 2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu (Úř. věst. L 344, s. 70).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2008/583/ES ze dne 15. července 2008, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje rozhodnutí 2007/868/ES (Úř. věst. L 188, s. 21).

      (3)  Společný postoj Rady ze dne 27. prosince 2001 o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (Úř. věst. L 344, s. 93).


title: Věc C-684/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesarbeitsgericht (Německo) dne 27. prosince 2016 – Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV v. Tetsuji Shimizu

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/32

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesarbeitsgericht (Německo) dne 27. prosince 2016 – Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV v. Tetsuji Shimizu
   (Věc C-684/16)
   (2017/C 104/46)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV

      Žalovaný: Tetsuji Shimizu

      Předběžné otázky

               1.

               Brání čl. 7 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (dále jen „směrnice 2003/88/ES“) (1) nebo čl. 31 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) vnitrostátní právní úpravě, jež je stanovena v § 7 spolkového zákona o dovolené (Bundesurlaubsgesetz), která jako podmínku pro splnění nároku na dovolenou na zotavenou stanoví, že zaměstnanec musí s uvedením svého přání ohledně časového rozvrhu dovolené o svou dovolenou požádat, aby mu nárok na dovolenou na konci referenčního období nezanikl bez náhrady, a která zaměstnavatele tedy nezavazuje k tomu, aby sám jednostranně a pro zaměstnance závazně stanovil dobu čerpání dovolené v rámci referenčního období?

               2.

               V případě kladné odpovědi na první otázku:
               Platí to i v případě, kdy existoval pracovní poměr mezi soukromými osobami?

      (1)  Úř. věst. L 299, s. 9


title: Věc F-63/07: Žaloba podaná dne 26. června 2007 – Patsarika v. Cedefop

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/43

         Žaloba podaná dne 26. června 2007 – Patsarika v. Cedefop
   (Věc F-63/07)
   (2007/C 283/78)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Maria Patsarika (zástupci: N. Korogiannakis a N. Keramidas, advokáti)

      Žalovaný: Evropské středisko pro rozvoj odborného vzdělávání (Cedefop)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Cedefop ze dne 20. září 2006 (č.j. Directorate/AMB/2006/380), kterým se ukončuje smlouva žalobkyně s Cedefop na dobu určitou po skončení její zkušební doby;

               —

               zrušit rozhodnutí odvolacího výboru Cedefop (16. března 2007), kterým byla zamítnuta stížnost podaná žalobkyní za účelem zrušení výše uvedeného rozhodnutí, obsahujícího důvody orgánu oprávněného ke jmenování ve věci ukončení smlouvy žalobkyně (toto rozhodnutí není napadeno samostatně);

               —

               uložit Cedefop, aby zaplatil náhradu škodu ve výši rovnající se součtu platu, příspěvků a důchodových práv žalobkyně za období mezi 1. říjnem 2006 a 30. zářím 2007, sníženou o částku přiznaného finančního vyrovnání za propuštění;

               —

               uložit Cedefop, aby žalobkyni zaplatil náhradu škody ve výši 20 000 eur za nemajetkovou újmu, která žalobkyni vznikla.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozhodnutím ze dne 20. září 2006 Cedefop žalobkyni propustil na konci její zkušební doby. Žalobkyně především tvrdí, že byly porušeny zásady stanovené judikaturou, pokud jde o její zkušební dobu, která nebyla ukončena za normálních podmínek. Krom toho bylo rozhodnutí o jejím propuštění přijato při zneužití pravomoci, přičemž došlo k překročení hranic diskreční pravomoci, a vychází ze zjevně nesprávného posouzení. Propuštění žalobkyně bylo navrženo v hodnotícím posudku vypracovaném před skončením její zkušební doby, i přes její uspokojivý pracovní výkon a její chování ve službě, z důvodu „pochybností o jejích morálních kvalitách“. Tyto pochybnosti byly odůvodněny skutečnostmi, které nesouvisely s příslušným obdobím výkonu zaměstnání žalobkyně a vyplývaly z její svědecké výpovědi v jiné věci projednávané před Soudem pro veřejnou službu. Obsah výpovědi žalobkyně v této věci je prokazatelně pravdivý. Krom toho, pokud jde o kritiku její údajné odborné nezpůsobilosti (obsaženou pouze v hodnotících posudcích zástupce ředitele Cedefop), nebyl předložen žádný důkaz. Žalobkyně dále tvrdí, že bylo porušeno její právo být vyslechnuta a její právo obhajoby, jakož i zásada nestrannosti a proporcionality. Dokumenty, na kterých je její kritika založena, jí nikdy nebyly oznámeny a ani ve věci své stížnosti nebyla předvolána na projednání (před odvolacím výborem Cedefop).


title: Věc C-107/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/31

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-107/08) (1)

   (2009/C 69/66)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 107, 26.4.2008.


title: Věc C-416/08 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 10. července 2009 — Apple Computer, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), TKS-Teknosoft SA ( Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Slovní ochranná známka QUARTZ — Námitka majitele obrazové ochranné známky Společenství QUARTZ — Zamítnutí zápisu — Podobnost výrobků — Nebezpečí záměny — Kasační opravný prostředek zjevně nepřípustný )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/17

         Usnesení Soudního dvora ze dne 10. července 2009 — Apple Computer, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), TKS-Teknosoft SA
   (Věc C-416/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Slovní ochranná známka QUARTZ - Námitka majitele obrazové ochranné známky Společenství QUARTZ - Zamítnutí zápisu - Podobnost výrobků - Nebezpečí záměny - Kasační opravný prostředek zjevně nepřípustný“)
   2009/C 282/32
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Apple Computer, Inc. (zástupci: M. Hart a N. Kearley, solicitors)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. García Murillo, zmocněnec), TKS-Teknosoft SA

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 1. července 2008, Apple Computer v. OHIM (T-328/05), kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost podanou přihlašovatelem obrazové ochranné známky „QUARTZ“ pro výrobky zařazené do třídy 9 proti rozhodnutí R 416/2004-4 čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM), ze dne 27. dubna 2005, kterým bylo zamítnuto odvolání proti rozhodnutí námitkového oddělení, které částečně odmítá zápis uvedené ochranné známky v rámci námitky podané majitelem obrazové ochranné známky Společenství „QUARTZ“ pro služby zařazené do tříd 9 a 42.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Apple Computer Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 22.11.2008.


title: Věc T-466/11: Žaloba podaná dne 23. srpna 2011 — Ellinika Nafpigeia a Hoern Beteilingungs Gesellschaft mit beschränkter Haftung v. Komise

text:
               12.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/24

         Žaloba podaná dne 23. srpna 2011 — Ellinika Nafpigeia a Hoern Beteilingungs Gesellschaft mit beschränkter Haftung v. Komise
   (Věc T-466/11)
   2011/C 331/47
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ellinika Nafpigeia SA (Skaramanka, Řecko) a Hoern Beteilingungs GmbH (Kiel, Německo) (zástupci: K. Chrysogonos a A. Mitsis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise K(2010) 8274 v konečném znění ze dne 1. prosince 2010 o státní podpoře K 16/2004 (ex NN 29/2004, CP 71/2002 a CP 133/2005), které je prováděcím opatřením k rozhodnutí K(2008) 3118 v konečném znění ze dne 2. července 2008 (Úř. věst. 2009, L 225, s. 104) o vrácení státních podpor (rozhodnutí o vrácení podpor), jak bylo doplněno, vyjasněno a upřesněno dokumenty a dalšími skutečnostmi ve spise;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení;

               —

               podpůrně, imperativně vyložil pro všechny, a zejména pro Komisi rozhodnutí Komise K(2010) 8274 v konečném znění ze dne 1. prosince 2010 tak, že je nerozdílnou součástí dokumentů a dalších důkazů ve spise ve smyslu blíže upřesněném v žalobě, v souladu s článkem 17 rozhodnutí o vrácení podpor, z něhož vychází napadené rozhodnutí, a s článkem 346 SFEU, na jehož základě bylo napadené rozhodnutí přijato, se zásadami právní jistoty a určitosti a se svobodou usazování, volného poskytování služeb, svobodou podnikání a s vlastnickým právem, které jsou porušovány výkladem a prováděním napadeného rozhodnutí ze strany Komise a řeckých orgánů.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.
   V prvním žalobním důvodu na zrušení rozhodnutí žalobkyně tvrdí, že Komise porušila článek 17 rozhodnutí o vrácení podpor v tom, že napadené rozhodnutí ovlivňuje vojenské činnosti Ellinika Nafpigia AE (dále jen „ENAE“) tím, že ENAE nařizuje, aby se zbavila veškerého majetku, který není v tomto okamžiku absolutně nezbytný, ale který je zcela nebo zčásti relativně nezbytný nebo se může nezbytným stát v budoucnu při vojenských činnostech ENAE.
   Ve druhém žalobním důvodu na zrušení rozhodnutí žalobkyně mají za to, že napadené rozhodnutí je vykládáno při nesprávném použití článku 356 SFEU v tom smyslu, že vojenské činnosti ENAE zahrnují pouze aktuální objednávky řeckého námořnictva a nikoliv každou neobchodní činnosti ENAE, jako jsou budoucí objednávky námořnictva nebo řeckých či zahraničních ozbrojených sil, a veškerou další činnost výstavby, dodávek nebo oprav obranného materiálu.
   Ve třetím žalobním důvodu na zrušení rozhodnutí žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí při porušení zásad právní jistoty a určitosti ponechává zásadní nejasnosti pokud jde o jeho osobní, časovou a hmotněprávní oblast působnosti, přičemž současně poskytuje velmi širokou diskreční pravomoc jeho prováděcím orgánům, takže je vykládáno tak, že stanoví povinnosti a zákazy, které nejsou obsaženy v rozhodnutí o vrácení podpor, jsou ukládány osobám, které nejsou odpovědné, jsou nepřesné a nepoužitelné nebo přesahují i to, co je rozumné s ohledem na základní práva a svobody. Dále mají žalobkyně za to, že napadené rozhodnutí je v rozporu se zásadami určitosti a právní jistoty částečně nezpůsobilé k provedení, neboť ukládá opatření, která nelze zcela či zčásti provést ať prakticky či po právní stránce, jelikož šestiměsíční lhůta uložená k provedení byla od počátku neproveditelná a nerealistická.
   Ve čtvrtém žalobním důvodu na zrušení rozhodnutí žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí ukládá povinnosti a zákazy ENAE a jejím akcionářům způsobem, který má dopad na jejich základní práva svobody usazování, svobody podnikání a vlastnického práva, zčásti bez existence právního základu a v každém případě při překročení míry nezbytné s přihlédnutím k cíli vrácení podpor.


title: Věc T-247/14: Žaloba podaná dne 17. dubna 2014 – Meica v. OHIM – Salumificio Fratelli Beretta (MINIMINI)

text:
               21.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/22

         Žaloba podaná dne 17. dubna 2014 – Meica v. OHIM – Salumificio Fratelli Beretta (MINIMINI)
   (Věc T-247/14)
   2014/C 235/30
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Německo) (zástupce: S. Labesius, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Salumificio Fratelli Beretta SpA (Barzanò, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 14. února 2014 ve věci R 1159/2013-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „STICK MINIMINI Fratelli Beretta 1812 GLI ORIGINALI“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 29 a 43 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0 0 67  031

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „Mini Wini“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 29 a 38 – zápis ochranné známky Společenství č. 3 297 835

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-281/06: Žaloba podaná dne 6. října 2006 – Španělsko v. Komise

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/62

         Žaloba podaná dne 6. října 2006 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-281/06)
   (2006/C 294/124)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: M. Muñoz Pérez)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               Prohlásit za neplatné rozhodnutí Komise 2006/554/ES ze dne 27. července 2006 o vyloučení z financování Společenství některých výdajů vynaložených členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) v rozsahu, v jakém je předmětem této žaloby.

               —

               Uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Prostřednictvím napadeného rozhodnutí Komise vyloučila z financování Společenství určité výdaje vynaložené Španělským královstvím ve vztahu k vyrovnávací podpoře pro banány.
   K opravě došlo z důvodu údajné existence nedostatků v kontrolách jakosti a při určení množství banánů uvedených na trh.
   Na podporu svých požadavků Španělské království uplatňuje, že Komise:

               —

               Porušila články 2 a 3 nařízení (EHS) č. 729/70 a článek 2 nařízení (ES) č. 1258/1999. V tomto ohledu tvrdí, že španělské orgány správně použily ustanovení nařízení (EHS) č.1858/93 platná pro hospodářské roky, na které odkazuje finanční oprava rozhodnutí, neboť nemohly od producentů požadovat předložení faktur za prodej banánů a v okamžiku výpočtu podpory vzaly v úvahu správní dokument, jednotný správní doklad, prokazující uvedení uvedených banánů na trh. Na druhou stranu Komise nevyvrátila tvrzení španělských orgánů v tom smyslu, že množství banánů, která obdržela podporu byla skutečně uvedena na trh, pokud se zohlední hmotnostní přebytek zahrnutý v balení a další relevantní faktory.
               Ohledně kontrol jakosti žalující stát uplatňuje, že v souladu s ustanovením článku 7 a oddílu II.B přílohy I nařízení (ES) č. 2257/94 odpovídaly kontroly jakosti vykonané v průběhu kontrolní mise Komise kontrolám provedeným odborníky Consejería de Agricultura de la Comunidad Autónoma de Canarias (Zemědělská rada Comunidad Autónoma de Canarias) v organizacích producentů za účelem ověření jakosti jejich kontrol, vzhledem k tomu, že jejich základním cílem nebylo zajistit, aby banány uváděné na trh splňovaly příslušné požadavky jakosti.

               —

               Porušila zásadu proporcionality tím, že se omezila na uložení procentuální opravy založené výhradně na posouzení existence velmi malého rizika pro fond, místo uložení finanční opravy více přizpůsobené teoretické újmě utrpěné EZOZF.


title: Věc C-189/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. dubna 2012 — Eridania Sadam SpA v. AGEA e Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

text:
               30.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. dubna 2012 — Eridania Sadam SpA v. AGEA e Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali
   (Věc C-189/12)
   2012/C 194/22
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Eridania Sadam SpA

      Žalovaní: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

      Předběžné otázky

               1)

               Mají se články 3 a 4 nařízení Rady (ES) č. 320/2006 ze dne 20. února 2006 (1) a článek 4 nařízení Komise (ES) č. 968/2006 ze dne 27. června 2006 (2) vykládat tak, že výraz „výrobní zařízení“ nezahrnuje zařízení používaná cukrovarnickými podniky na balení cukru za účelem jeho uvádění na trh a že proto v případě zařízení, jakými jsou sila, je třeba v každém jednotlivém případě přezkoumat, zda jsou tato zařízení součástí „výrobní linky“ nebo zda jsou spojená s jinými činnostmi odlišnými od výroby, jako je balení?

               2)

               Podpůrně, je článek 4 nařízení Komise (ES) č. 968/2006 ze dne 27. června 2006 s ohledem na články 3 a 4 nařízení Rady (ES) č. 320/2006 ze dne 20. února 2006 a na normy vyšší právní síly a zásady primárního práva Evropské unie neplatný, jestliže je vykládán v tom smyslu, že mezi zařízení uvedená v odst. 1 písm. a) a b) jsou zahrnuta i zařízení, která používají cukrovarnické podniky pro balení cukru za účelem jeho uvádění na trh, když je zřejmé, že cílem sledovaným nařízením č. 320/2006 je snížit výrobní kapacitu cukrovarnických podniků a nikoliv ohrozit jejich možnost podnikat pouze v oblasti uvádění na trh cukru, který byl vyroben v rámci příslušných výrobních kvót v jiných zařízeních nebo podnicích?

               3)

               Dále podpůrně, jsou vzhledem na normy vyšší právní síly a na zásady primárního práva Evropské unie v každém případě články 3 a 4 nařízení Rady (ES) č. 320/2006 ze dne 20. února 2006 a článek 4 nařízení Komise (ES) ze dne 27. června 2006 platné, jestliže jsou vykládány v tom smyslu, že pod pojmem „výrobní zařízení“ nebo zařízení, která „jsou přímo spojena s produkcí cukru“ jsou zahrnuty zařízení používaná cukrovarnickými podniky pro balení cukru za účelem jeho uvádění na trh?

      (1)  Úř. věst. L 58, s. 42.

      (2)  Úř. věst. L 176, s. 32.


title: Věc C-537/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2008 Kahla/Thüringen Porzellan GmbH proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 3. prosince 2008 ve věci T-20/03, Kahla/Thüringen Porzellan GmbH v. Freistaat Thüringen, Spolková republika Německo, Komise Evropských společenství

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/34

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. září 2008 Kahla/Thüringen Porzellan GmbH proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 3. prosince 2008 ve věci T-20/03, Kahla/Thüringen Porzellan GmbH v. Freistaat Thüringen, Spolková republika Německo, Komise Evropských společenství
   (Věc C-537/08 P)
   (2009/C 44/56)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (zástupci: M. Schütte, S. Zühlke a P. Werner, advokáti)

      Další účastníci řízení: Freistaat Thüringen, Spolková republika Německo, Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 24. září 2008 ve věci T-20/03, Kahla/Thüringen Porzellan GmbH v. Komise Evropských společenství v rozsahu, v němž se týká opatření 15 a 26, jakož i rozhodnutí o náhradě nákladů řízení;

               —

               zrušit čl. 1 odst. 2 písm. d) a g) rozhodnutí Komise 2003/643/ES ze dne 13. května 2003 o státní podpoře Německa ve prospěch Kahla Porzellan GmbH a Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (1), jakož i článek 2 v rozsahu, v němž se týká opatření 15 a 26, v každém případě v rozsahu, v němž je nařízeno vrácení opatření 15 a 26;

               —

               podpůrně zrušit napadený rozsudek v rozsahu, v němž konstatuje, že přijaté dotace na podporu zaměstnání je třeba chápat v plné výši jako zvýhodnění navrhovatelky a je třeba tedy žádat jejich vrácení;

               —

               uložit žalované a odpůrkyni náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Předmětem tohoto kasačního opravného prostředku je rozsudek Soudu prvního stupně, kterým byla zamítnuta žaloba navrhovatelky proti rozhodnutí Komise 2003/643/ES ze dne 13. května 2003 o státní podpoře Německa ve prospěch společností Kahla Porzellan GmbH a Kahla/Thüringen Porzellan GmbH v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí týká finančních podpor poskytnutých ve prospěch společnosti Kahla/Thüringen Porzellan GmbH.
   Navrhovatelka opírá svůj kasační opravný prostředek na dvou hlavních důvodech kasačního opravného prostředku a jednom podpůrném důvodu kasačního opravného prostředku. Má za to, že rozsudek porušuje právo Společenství, jelikož je založen na nesprávném použití základních zásad právní jistoty a ochrany legitimního očekávání. Pokud by Soudní dvůr nesouhlasil s touto argumentací opravného prostředku, představují v každém případě zjištění rozsudku porušení čl. 87 odst. 1 ES.

      Co se týče prvního důvodu kasačního opravného prostředku, rozsudek Soudu porušil zásadu právní jistoty tím, že rozhodl, že úprava povolená Komisí týkající se programu investic pro malé a střední podniky (dále jen „MSP“) obsahovala a priori omezení týkající se podniků majících obtíže a úprava povolená Komisí týkající se § 249h Arbeitsförderungsgesetz (zákon o podpoře zaměstnání, dále jen „AFG“) obsahovala a priori vyloučení rozsahu působnosti pro soukromé podniky.

      Co se týče druhého důvodu kasačního opravného prostředku, rozsudek porušil zásadu ochrany legitimního očekávání tím, že konstatuje, že skutečnost, že neexistují výslovná omezení ve znění rozhodnutí Komise, které bylo zveřejněno v Úředním věstníku nebo jinak zveřejněno, o povolení programu investic pro malé a střední podniky, resp. že § 249h AFG nemá charakter podpory, nemohla u navrhovatelky založit žádnou oprávněnou důvěru v legalitu opatření a od navrhovatelky se tedy mohlo vyžadovat, aby se mimo veřejně přístupné dokumenty informovala průběžně o legalitě podpory.

      Konečně, co se týče třetího důvodu kasačního opravného prostředku, Soud prvního stupně porušil podle navrhovatelky článek 87 ES tím, že rozhodl, aniž by posoudil úspory skutečně dosažené navrhovatelkou, že navrhovatelka obdržela na základě sporného opatření ve výši poskytnuté dotace výhodu, která je relevantní pro právo v oblasti státních podpor.

      (1)  Úř. věst. L 227, s. 12.


title: Věc C-440/06: Žaloba podaná dne 24. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/9

         Žaloba podaná dne 24. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-440/06)
   (2006/C 310/16)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: S. Pardo Quintillán a M. Konstantinidis)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nezajistila, aby 24 městských aglomerací bylo vybavených stokovými soustavami pro městské odpadní vody, které odpovídají požadavkům článku 3, nebo systémem čištění městských odpadních vod v souladu s požadavky článku 4, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 3 a 4 směrnice 91/271/EHS (1) o čištění městských odpadních vod;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Článek 3 směrnice 91/271/EHS stanoví členským státům povinnost zajistit, aby všechny aglomerace určité velikosti byly vybaveny stokovými soustavami pro městské odpadní vody. Článek 4 směrnice stanoví, že členské státy zajistí, aby městské odpadní vody odváděné stokovými soustavami byly před vypuštěním podrobeny sekundárnímu čištění (nebo jinému rovnocennému čištění) ve smyslu čl. 2 odst. 8 směrnice.
   Projednávaná věc se týká porušení dvou povinností ze strany Řecké republiky přesně stanovených v článcích 3 a 4 směrnice 91/271/EHS. Jedná se jednak o povinnost vybavit všechny aglomerace s populačním ekvivalentem vyšším než 15 000 stokovými soustavami pro městské odpadní vody nejpozději do 31. prosince 2000 v souladu s článkem 3 směrnice. Kromě toho se jedná o povinnost zajistit, aby všechny městské odpadní vody odváděné stokovými soustavami v aglomeracích s populačním ekvivalentem vyšším než 15 000 byly podrobeny sekundárnímu čištění nejpozději do 31. prosince 2000.
   Po uplynutí lhůty stanovené Komisí v jejím odůvodněném stanovisku (13. září 2005) nebylo 24 aglomerací v Řecku vybavených stokovými soustavami pro městské odpadní vody nebo systémem čištění městských odpadních vod v souladu s požadavky směrnice.

      (1)  Úř. věst. L 135, 30.5.1991, s. 40; Zvl. vyd. 15/02, s. 26.


title: Věc T-129/06: Žaloba podaná dne 26. dubna 2006 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret a Akar v. Komise

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/29

         Žaloba podaná dne 26. dubna 2006 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret a Akar v. Komise
   (Věc T-129/06)
   (2006/C 212/53)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobci: Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi (Cankaya/Ankara, Turecko) a M. Akar (Cankaya/Ankara, Turecko) (zástupce: C. Sahin, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobců

               —

               výhrada práv na uplatnění nároků na náhradu škody;

               —

               přednostní zastavení provádění řízení ohledně předmětu řízení;

               —

               prohlášení za neplatné řízení ze dne 23. prosince 2005 č. MK/KS/DELTUR/(2005)/SecE/D/1614, které je předmětem tohoto řízení;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci napadají rozhodnutí Delegace Evropské komise v Turecku ze dne 23. prosince 2005, které bylo určeno žalobcům ohledně nabídkového řízení týkajícího se vybudování vzdělávacích zařízení v oblastech Diyarbakir a Siirt.
   Žalobci mimo jiné uplatňují, že jejich nabídka obsahovala nejnižší částku a jejich spis byl úplný, a proto jim měla být zakázka udělena. Krom toho odkazují na to, že napadené rozhodnutí porušuje právní předpisy Evropské unie.


title: Věc C-394/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/29

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-394/06) (1)

   (2007/C 183/54)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 294, 2.12.2006.


title: Věc T-432/05: Žaloba podaná dne  8. prosince 2005  – EMC Development v. Komise

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/34

         Žaloba podaná dne 8. prosince 2005 – EMC Development v. Komise
   (Věc T-432/05)
   (2006/C 36/72)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: EMC Development AB (Lulea, Švédsko) (zástupce: M. Elvinger, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 28. září 2005, jímž byla zamítnuta stížnost žalobkyně podle čl. 3 odst. 2 nařízení Rady č. 17/62;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně je právnickou osobou inter alia odpovědnou za nepřetržité zkoušení a další výzkum a vývoj alternativních cementových výrobků známých jako energeticky modifikovaný cement. Žalobkyně podala ke Komisi podle nařízení č. 17/62 stížnost, kterou vytýkala evropským výrobcům portlandského cementu (typ cementu, jež převládá na evropském trhu) sérii jednání zakládajících závažná porušení článku 81 ES. Konkrétněji řečeno, stížnost se týkala standardu EN 197-1, jež byl přijat v rámci směrnice 89/106 (1). Podle žalobkyně byl tento standard navržen záměrně ve prospěch stávajících hlavních účastníků na trhu, aby vyloučil ostatní výrobce cementu nebo výrobky a technologie ucházející se o trh. Toho bylo údajně dosaženo prostřednictvím blízké spolupráce technického podvýboru Evropského výboru pro standardizaci a CEMBUREAU, řádně jmenovaného obchodního sdružení evropských výrobců cementu, převážná většina jehož členů jsou dobře zavedení výrobci portlandského cementu.
   Žalobkyně nyní zpochybňuje rozhodnutí, kterým se její stížnost zamítá. Tvrdí, že dotyčný standart je horizontální dohodou o spolupráci, která je v rozporu s článkem 81 ES. Žalobkyně podpůrně tvrdí, že standard porušuje cíle článků 28 a 29 ES a nemůže být na úrovni členského státu za žádných okolností odůvodněn článkem 30 ES.

      (1)  Směrnice Rady 89/106 ze dne 21. prosince 1998 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se stavebních výrobků, Úř. věst. L 40 11.12.1989, s. 12.


title: Věc C-269/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif de Montreuil (Francie) dne 28. května 2010 — Société Accor Services France v. Le Chèque Déjeuner CCR, Etablissement Public de Santé de Ville-Evrard

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif de Montreuil (Francie) dne 28. května 2010 — Société Accor Services France v. Le Chèque Déjeuner CCR, Etablissement Public de Santé de Ville-Evrard
   (Věc C-269/10)
   ()
   2010/C 221/38
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal administratif de Montreuil

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Société Accor Services France

      Žalovaní: Le Chèque Déjeuner CCR, Etablissement Public de Santé de Ville-Evrard

      Předběžná otázka

   Jsou ustanovení článku 53 zákona o veřejných zakázkách slučitelná s ustanoveními směrnice 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (1) a Smlouvy o Evropské unii.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114).


title: Věc F-73/09: Žaloba podaná dne 10. září 2009 — Sukup v. Komise

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/84

         Žaloba podaná dne 10. září 2009 — Sukup v. Komise
   (Věc F-73/09)
   2009/C 267/153
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Viktor Sukup (Brusel, Belgie) (zástupci: Stéphane Rodriguez a Christophe Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Předmět a popis sporu

   Návrh na zrušení rozhodnutí „Úřadu pro správu a vyplácení individuálních nároků“ Evropské komise o tom, že žalobci nebude přiznán příspěvek na vyživované dítě ani příspěvek na vzdělání.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Prohlásit tuto žalobu za přípustnou;

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 22. ledna 2009, kterým byla zamítnuta žádost žalobce, a v rozsahu, v němž je to nezbytné, rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 29. května 2009, kterým byla zamítnuta jeho stížnost;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/30

         (2006/C 154/68)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 143, 17.6.2006

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 131, 3.6.2006

      Úř. věst. C 121, 20.5.2006

      Úř. věst. C 108, 6.5.2006

      Úř. věst. C 96, 22.4.2006

      Úř. věst. C 86, 8.4.2006

      Úř. věst. C 74, 25.3.2006

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Věc C-404/13: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom – Spojené království) – The Queen, na žádost: ClientEarth v. The Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs „Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Kvalita ovzduší — Směrnice 2008/50/ES — Mezní hodnoty pro oxid dusičitý — Povinnost požádat o prodloužení lhůty společně s předložením plánu kvality ovzduší — Sankce“

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/6

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom – Spojené království) – The Queen, na žádost: ClientEarth v. The Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs
   (Věc C-404/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Kvalita ovzduší - Směrnice 2008/50/ES - Mezní hodnoty pro oxid dusičitý - Povinnost požádat o prodloužení lhůty společně s předložením plánu kvality ovzduší - Sankce“)
   (2015/C 026/07)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: The Queen, na žádost: ClientEarth

      Žalovaná: The Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

      Výrok

               1)

               Článek 22 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu musí být vykládán v tom smyslu, že k tomu, aby bylo možné prodloužit nejvýše o pět let lhůtu stanovenou touto směrnicí ke splnění mezních hodnot pro oxid dusičitý uvedených v příloze XI této směrnice, ukládá toto ustanovení členskému státu povinnost o to požádat a vyhotovit plán kvality ovzduší, jestliže se s ohledem na existující údaje a navzdory provádění příslušných opatření ke snížení znečištění ze strany tohoto státu objektivně ukazuje, že v dané zóně nebo aglomeraci nebude možné splnit tyto hodnoty v uvedené lhůtě. Směrnice 2008/50 neobsahuje žádnou výjimku z povinnosti vyplývající z uvedeného čl. 22 odst. 1.

               2)

               V případě, kdy se ukazuje, že v určité zóně nebo aglomeraci členského státu nelze splnit mezní hodnoty pro oxid dusičitý stanovené v příloze XI směrnice 2008/50 po datu 1. ledna 2010 uvedeném v této příloze, a tento členský stát nepožádal o prodloužení této lhůty v souladu s čl. 22 odst. 1 směrnice 2008/50, vypracování plánu kvality ovzduší podle čl. 23 odst. 1 druhého pododstavce této směrnice neumožňuje samo o sobě mít za to, že tento stát přesto splnil povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 13 uvedené směrnice.

               3)

               Pokud členský stát nesplnil požadavky vyplývající z čl. 13 odst. 1 druhého pododstavce směrnice 2008/50, a přitom nepožádal o prodloužení lhůty za podmínek stanovených v článku 22 této směrnice, musí příslušný vnitrostátní soud, který věc případně projednává, přijmout vůči vnitrostátnímu orgánu jakékoliv nezbytné opatření, jako je soudní příkaz, aby tento orgán vypracoval plán vyžadovaný touto směrnicí za podmínek v ní stanovených.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21.9.2013.


title: Věc T-378/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. března 2009 — Portugalsko v. Komise

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/44

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. března 2009 — Portugalsko v. Komise
   (Věc T-378/08) (1)

   2009/C 113/91

      Jednací jazyk: portugalština

   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 285, 8.11.2008.


title: Věc T-440/15: Usnesení Tribunálu ze dne 22. června 2016 – European Dynamics Luxembourg a další v. EMA „Žaloba na neplatnost — Veřejné zakázky na služby — Zpracování transakcí on-line — Poskytování externích služeb v oblasti softwarových aplikací — Vícečetná kaskádová rámcová smlouva EMA/2012/l0/ICT — Výzva k plnění služeb zaslaná žalobkyním — Zahrnutí nových kritérií — Zánik předmětu žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/35

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. června 2016 – European Dynamics Luxembourg a další v. EMA
   (Věc T-440/15) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Veřejné zakázky na služby - Zpracování transakcí on-line - Poskytování externích služeb v oblasti softwarových aplikací - Vícečetná kaskádová rámcová smlouva EMA/2012/l0/ICT - Výzva k plnění služeb zaslaná žalobkyním - Zahrnutí nových kritérií - Zánik předmětu žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2016/C 305/48)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: European Dynamics Luxembourg SA (Lucemburk, Lucembursko), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko), a European Dynamics Belgium SA (Brusel, Belgie) (zástupci: I. Ampazis, M. Sfyri, C. N. Dede a D. Papadopoulou, poté M. Sfyri, C. N. Dede a D. Papadopoulou, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro léčivé přípravky (zástupci: T. Jablonski, N. Rampal Olmedo, G. Gavriilidou a P. A. Eyckmans, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba opírající se o článek 272 SFEU a směřující ke konstatování, že ve výzvě SC002 Evropské agentury pro léčivé přípravky k poskytnutí služeb ze dne 22. května 2015 došlo k zahrnutí nových kritérií, která nebyla obsažena v zadávací dokumentaci EMA/20l1/l7/ICT, příloze 1 rámcové smlouvy EMA/2012/l0/ICT.

      Výrok

               1)

               Ve věci samé již není důvodné rozhodnout.

               2)

               European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE a European Dynamics Belgium SA ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou agenturou pro léčivé přípravky (EMA).

      (1)  Úř. věst. C 337, 12.10.2015.