title: Věc C-266/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 29. března 2019 — EIS GmbH v. TO

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 29. března 2019 — EIS GmbH v. TO
      (Věc C-266/19)
      (2019/C 230/24)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: EIS GmbH

         Žalovaný: TO

         Předběžné otázky

                  1.

                  Je telefonní číslo ve smyslu pokynů pro vyplnění formuláře vzorového poučení o odstoupení od smlouvy podle části A přílohy I směrnice 2011/83/EU (1) [dostupné] („verfügbar“), jestliže obchodník uvede telefonní číslo v rámci tiráže nebo jasně a výrazně na úvodní stránce své internetové prezentace?

                  2.

                  Je telefonní číslo ve smyslu pokynů pro vyplnění formuláře vzorového poučení o odstoupení od smlouvy podle části A přílohy I směrnice 2011/83/EU [dostupné] („verfügbar“), jestliže obchodník telefonní přípojku sice používá pro obchodní činnost, nevyužívá ji však pro uzavírání smluv na dálku a tedy ani k navrácení plnění ze smluv uzavřených na dálku ve formě převzetí prohlášení o odstoupení od smlouvy?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, (Úř. věst. L 304, 22.11.2011, s. 64).


title: Věc C-279/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (Spojené království) dne 3. dubna 2019 — The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v. WR

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/21

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (Spojené království) dne 3. dubna 2019 — The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v. WR
      (Věc C-279/19)
      (2019/C 230/25)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Court of Appeal (United Kingdom)

         Účastníci původního řízení

         Odvolatel: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Odpůrce: WR

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je osoba („P“), která fyzicky drží zboží podléhající spotřební dani v okamžiku, kdy vzniká daňová povinnost ke spotřební dani v členském státě B, osobou povinnou přiznat a zaplatit tuto spotřební daň podle čl. 33 odst. 3 směrnice 2008/118/ES (1) (dále jen „směrnice“) v situaci, kdy tato osoba:

                              a)

                              neměla žádný právní ani skutečný zájem na zboží podléhající spotřební dani;

                              b)

                              přepravovala zboží podléhající spotřební dani, za odměnu, jménem jiných osob mezi členským státem A a členským státem B; a

                              c)

                              věděla, že zboží, které drží, bylo zbožím podléhajícím spotřební dani, ale v době, kdy tato daňová povinnost vznikla nebo předtím, než se tak stalo, nevěděla a neměla důvod se domnívat, že daňová povinnost ke spotřební dani vznikla v členském státě B?

                  2)

                  Je odpověď na otázku 1 odlišná, pokud P nevěděl, že zboží, které drží, je zbožím podléhajícím spotřební dani?

         (1)  Směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS (Úř. věst. 2009, L 9, s. 12).


title: Věc C-343/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Klagenfurt (Rakousko) dne 30. dubna 2019 — Verein für Konsumenteninformation v. Volkswagen AG

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Klagenfurt (Rakousko) dne 30. dubna 2019 — Verein für Konsumenteninformation v. Volkswagen AG
      (Věc C-343/19)
      (2019/C 230/27)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesgericht Klagenfurt

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Verein für Konsumenteninformation

         Žalovaná: Volkswagen AG

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 7 bod 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1) vykládán v tom smyslu, že za takových okolností, jako jsou okolnosti v původním řízení, lze za „místo, kde došlo ke škodné události“, považovat místo v členském státě, kde došlo ke škodě, pokud tato škoda spočívá výlučně ve finanční ztrátě, která je bezprostředním následkem nedovoleného jednání, k němuž došlo v jiném členském státě?

         (1)  Úř. věst. 2012, L 351, s. 1.


title: Věc C-354/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Švédsko) dne 3. května 2019 — Novartis AG v. Patent-och registreringsverket

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/23

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Švédsko) dne 3. května 2019 — Novartis AG v. Patent-och registreringsverket
      (Věc C-354/19)
      (2019/C 230/28)
      Jednací jazyk: švédština

         Předkládající soud

      Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Novartis AG

         Odpůrce: Patent-och registreringsverket

         Předběžná otázka

      Vzhledem k základnímu účelu, který má splňovat dodatkové ochranné osvědčení pro léčivé přípravky, a to účelu spočívajícímu ve stimulaci farmaceutického výzkumu v Evropské unii, brání čl. 3 písm. c) nařízení č. 469/2009 (1) s přihlédnutím k čl. 3 odst. 2 nařízení č. 1610/96 tomu, aby bylo žadateli, jemuž bylo v minulosti vydáno dodatkové ochranné osvědčení na výrobek chráněný platným základním patentem na tento výrobek jako takový, vydáno dodatkové ochranné osvědčení pro nové užití tohoto výrobku v případě, jako je případ projednávaný v původním řízení, kdy toto nové užití představuje novou léčebnou indikaci, která je výslovně chráněna novým základním patentem?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (Úř. věst. 2009, L 152, s. 1).


title: Věc C-390/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. května 2019 Italská republika proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 12. března 2019 ve věci T-135/15, Itálie v. Komise

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/24

      Kasační opravný prostředek podaný dne 17. května 2019 Italská republika proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 12. března 2019 ve věci T-135/15, Itálie v. Komise
      (Věc C-390/19 P)
      (2019/C 230/29)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, C. Colelli, avvocato dello Stato)

         Další účastníci řízení: Evropská komise, Francouzská republika, Maďarsko

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 12. března 2019, T-135/15, Italská republika v. Evropská komise, oznámený dne 13. března 2019, kterým byla zamítnuta žaloba Italské republiky podaná podle článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie proti prováděcímu rozhodnutí Komise (EU) 2015/103 ze dne 16. ledna 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (oznámeno pod číslem C(2015) 53) (1)

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladu řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  1)

                  Porušení nařízení č. 320/2006 a č. 968/2006. Porušení rozsudku Soudního dvora ze dne 14. listopadu 2013, spojené věci C-187/12 až C-189/12, SFIR a další
                  První důvod kasačního opravného prostředku směřuje proti části rozsudku, v níž byl nesprávně určen okamžik, v němž mělo být ověřeno, zda sila zachovaná v cukrovarech, které byly příjemci podpory, musí být považována za „produkční zařízení“, a tudíž zda je oprávněné jejich zachování v případě podání žádosti o podporu na úplné ukončení provozu zařízení.

                  2)

                  Druhý důvod kasačního opravného prostředku: porušení pokynů Evropské komise obsažených v dokumentu č. VI/5330/97
                  Ve druhém důvodu kasačního opravného prostředku je tvrzeno, že přestože měl Tribunál za to, že v projednávané věci jsou splněny oba požadavky stanovené v příloze 2 směrnic a týkající se určení „hraničních případů“, které považoval unijní normotvůrce za nezbytné pro účely vyloučení nebo snížení finanční opravy, dospěl k závěru, že rozhodnutí Komise neuplatnit „hraniční případ“ je oprávněné.

         (1)  Úř. věst. 2015, L 16, s. 33.


title: Věc T-604/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2019 — Ertico — ITS Europe v. Komise („Sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace — Doporučení 2003/361/ES — Rozhodnutí panelu Komise pro potvrzování týkající se definice mikropodniků, malých a středních podniků — Návrh na přezkum podle bodů 1.2.6 a 1.2.7 přílohy rozhodnutí 2012/838/EU, Euratom — Neexistence správní stížnosti ve smyslu článku 22 nařízení (ES) č. 58/2003 — Právo na obhajobu — Zásada řádné správy — Právní jistota — Legitimní očekávání — Překážka věci rozsouzené — Kritéria pro mikropodniky, malé a střední podniky v unijních politikách — Pojem „podnik“ — Pojem „hospodářská činnost“ — Kritérium nezávislosti — Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2019 — Ertico — ITS Europe v. Komise
      (Věc T-604/15) (1)

      („Sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace - Doporučení 2003/361/ES - Rozhodnutí panelu Komise pro potvrzování týkající se definice mikropodniků, malých a středních podniků - Návrh na přezkum podle bodů 1.2.6 a 1.2.7 přílohy rozhodnutí 2012/838/EU, Euratom - Neexistence správní stížnosti ve smyslu článku 22 nařízení (ES) č. 58/2003 - Právo na obhajobu - Zásada řádné správy - Právní jistota - Legitimní očekávání - Překážka věci rozsouzené - Kritéria pro mikropodniky, malé a střední podniky v unijních politikách - Pojem „podnik“ - Pojem „hospodářská činnost“ - Kritérium nezávislosti - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2019/C 230/30)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — ITS Europe) (Brusel, Belgie) (zástupci: M. Wellinger a K. T’Syen, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně R. Lyal a M. Clausen, poté R. Lyal a A. Kyratsou, zmocněnci)

         Předmět věci

      Předmětem je návrh založený na článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí ze dne 18. srpna 2015 panelu pro potvrzení, jenž je upraven v bodě 1.2.7 přílohy rozhodnutí 2012/838/EU, Euratom, ze dne 18. prosince 2012, kterým se přijímají pravidla zajišťující konzistentní ověřování existence a právního statusu, jakož i provozní a finanční způsobilosti účastníků nepřímých akcí podporovaných prostřednictvím grantu v rámci sedmého rámcového programu Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace a sedmého rámcového programu Evropského společenství pro atomovou energii v oblasti jaderného výzkumu a odborné přípravy (Úř. věst. 2012, L 359, s. 45), v rozsahu, v němž bylo tímto rozhodnutím určeno, že žalobkyni nelze považovat za mikropodnik, malý nebo střední podnik ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků, malých a středních podniků (Úř. věst. 2003, L 124, s. 36).

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — ITS Europe) ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

                  3)

                     Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Ertico — ITS Europe.

         (1)  Úř. věst. C 414, 14.12.2015.


title: Věc T-197/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2019 — Andrea Incontri v. EUIPO — Higicol (ANDREA INCONTRI) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ANDREA INCONTRI — Starší slovní ochranná známka Evropské unie ANDREIA — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Rozlišovací způsobilost jména a příjmení — Pravomoc změnit rozhodnutí“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2019 — Andrea Incontri v. EUIPO — Higicol (ANDREA INCONTRI)
      (Věc T-197/16) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ANDREA INCONTRI - Starší slovní ochranná známka Evropské unie ANDREIA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Rozlišovací způsobilost jména a příjmení - Pravomoc změnit rozhodnutí“)
      (2019/C 230/31)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Andrea Incontri Srl (Milán, Italie) (zástupci: A. Perani a J. Graffer, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Higicol, SA (Baguim do monte, Portugalsko) (zástupci: Á. Pinho a J. M. Pimenta, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. února 2016 (věc R 146/2015-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Higicol a Andrea Incontri.

         Výrok

                  1)

                     Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví ze dne 25. února 2016 (věc R 146/2015-4) se zrušuje.

                  2)

                     EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Andrea Incontri Srl včetně nezbytných nákladů, které této společnosti vznikly v řízení před odvolacím senátem EUIPO.

                  3)

                     Higicol, SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Andrea Incontri Srl včetně nezbytných nákladů, které této společnosti vznikly v řízení před odvolacím senátem EUIPO.

         (1)  Úř. věst. C 243, 4.7.2016.


title: Věc C-744/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. listopadu 2018 Volkswagen AG proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. září 2018 ve věci T-623/16, Volkswagen AG v. EUIPO

text:
               15.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/3

      Kasační opravný prostředek podaný dne 29. listopadu 2018 Volkswagen AG proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. září 2018 ve věci T-623/16, Volkswagen AG v. EUIPO
      (Věc C-744/18 P)
      (2019/C 238/03)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Volkswagen AG (zástupci: F. Thiering a L. Steidle, Rechtsanwälte)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      Soudní dvůr Evropské unie (sedmý senát) usnesením ze dne 21. května 2019 zamítl kasační opravný prostředek jako z části zjevně nepřípustný a z části zjevně neopodstatněný a rozhodl, že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-653/17 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. května 2019 — VM Vermögens-Management GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), DAT Vermögensmanagement GmbH („Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Nařízení (EU) 2015/2424 — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Vermögensmanufaktur — Prohlášení neplatnosti — Právo na spravedlivý proces — Zkoumání skutečností z moci úřední — Zpětná účinnost — Příslušnost Tribunálu — Odůvodnění rozsudků“)

text:
               29.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/5

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. května 2019 — VM Vermögens-Management GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), DAT Vermögensmanagement GmbH
      (Věc C-653/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Nařízení (EU) 2015/2424 - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Vermögensmanufaktur - Prohlášení neplatnosti - Právo na spravedlivý proces - Zkoumání skutečností z moci úřední - Zpětná účinnost - Příslušnost Tribunálu - Odůvodnění rozsudků“)
      (2019/C 255/06)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: VM Vermögens-Management GmbH (zástupci: T. Dolde a P. Homann, advokáti)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: S. Hanne, zmocněnec), DAT Vermögensmanagement GmbH

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnost VM Vermögens-Management GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C, 94, 12.3.2018.


title: Věc C-204/18 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 16. května 2019 — Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquívir (Pebagua) v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek — Životní prostředí — Prevence a regulace zavlékání či vysazování a šíření invazních nepůvodních druhů — Nařízení (EU) č. 1143/2014 — Prováděcí nařízení (EU) 2016/1141 — Přijetí seznamu invazních nepůvodních druhů s významným dopadem na Unii — Zařazení druhu rak červený (Procambarus clarkii) na seznam“)

text:
               29.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 255/12

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 16. května 2019 — Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquívir (Pebagua) v. Evropská komise
      (Věc C-204/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Životní prostředí - Prevence a regulace zavlékání či vysazování a šíření invazních nepůvodních druhů - Nařízení (EU) č. 1143/2014 - Prováděcí nařízení (EU) 2016/1141 - Přijetí seznamu invazních nepůvodních druhů s významným dopadem na Unii - Zařazení druhu rak červený (Procambarus clarkii) na seznam“)
      (2019/C 255/15)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquívir (Pebagua) (zástupce: A. Uceda Sosa, abogado)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: P. Němečková a C. Hermes, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquívir (Pebagua) se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 268, 30.7.2018.


title: Věc T-376/19: Žaloba podaná dne 24. června 2019 — El Corte Inglés v. EUIPO — Big Bang (LTC latiendaencasa.es BIG BANG DAY)

text:
               5.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 263/72

      Žaloba podaná dne 24. června 2019 — El Corte Inglés v. EUIPO — Big Bang (LTC latiendaencasa.es BIG BANG DAY)
      (Věc T-376/19)
      (2019/C 263/77)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem Big Bang, trgovina in storitve, d.o.o. (Lublaň, Slovinsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie LTC latiendaencasa.es BIG BANG DAY — Přihláška č. 15 879 323

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. dubna 2019 ve věci R 1684/2018-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  vyhověl této žalobě na neplatnost a konstatoval důvody pro zrušení napadeného usnesení, kterým bylo zamítnuto odvolání žalobkyně a potvrzeno rozhodnutí námitkového oddělení (námitka B 2 840 414), kterým byla odmítnuta ochranná známka Evropské unie č. 15 879 323 pouze pro produkty a služby tříd, proti kterým byla podána námitka (7, 9, 11, 16, 35 a 42) s výjimkou následujících produktů třídy 7, které byly povoleny: „spojovací zařízení a převodovky (ne pro pozemní vozidla); zemědělské nářadí velké (s výjimkou ručního); inkubátory na vejce; automatické distributory“; a

                  —

                  uložil účastníkovi nebo účastníkům řízení, kteří vyjádří nesouhlas s touto žalobou, náhradu nákladu řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc C-391/18: Usnesení předsedkyně devátého senátu Soudního dvora ze dne 8. dubna 2019 — Evropská komise v. Chorvatská republika

text:
               19.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 280/33

      Usnesení předsedkyně devátého senátu Soudního dvora ze dne 8. dubna 2019 — Evropská komise v. Chorvatská republika
      (Věc C-391/18) (1)

      (2019/C 280/46)
      Jednací jazyk: chorvatština
      Předsedkyně devátého senátu Soudního dvora nařídila vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 268, 30.7.2018.


title: Věc C-294/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Constanța (Rumunsko) dne 10. dubna 2019 — Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură — Centrul Județean Tulcea v. SC Piscicola Tulcea SA

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Constanța (Rumunsko) dne 10. dubna 2019 — Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură — Centrul Județean Tulcea v. SC Piscicola Tulcea SA
      (Věc C-294/19)
      (2019/C 288/16)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Curtea de Apel Constanța

         Účastnice původního řízení

         Odvolatelka: Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură — Centrul Județean Tulcea

         Odpůrkyně: SC Piscicola Tulcea SA

         Předběžná otázka

      Musí být ustanovení článku 2 a čl. 34 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (1) a ustanovení článku 2 nařízení Komise (ES) č. 1120/2009 ze dne 29. října 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu jednotné platby podle hlavy III nařízení Rady (ES) č. 73/2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (2) vykládána v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, která za podmínek sporu v původním řízení vylučuje ze zaplacení nároků [na podporu] zemědělce, a to z toho důvodu, že zařízení pro akvakulturu používaná jako orná půda nepředstavují „zemědělskou plochu“ ve smyslu článku 2 nařízení č. 1120/2009, jelikož nejsou považována za půdu, na kterou lze poskytnout podporu v souladu s čl. 34 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009?

         (1)  Úř. vest. 2009, L 30, s.16.

         (2)  Úř. vest. 2009, L 316, s. 1.


title: Věc T-466/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2019 — NRW. Bank v. SRB („Žaloba na neplatnost — Hospodářská a měnová unie — Bankovní unie — Jednotný mechanismus pro řešení krizí úvěrových institucí a některých investičních podniků — Jednotný fond pro řešení krizí — Stanovení příspěvku předem na rok 2016 — Lhůta k podání žaloby — Opožděnost — Článek 76 jednacího řádu Tribunálu — Nepřípustnost“)

text:
               26.8.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/44

      Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2019 — NRW. Bank v. SRB
      (Věc T-466/16) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Hospodářská a měnová unie - Bankovní unie - Jednotný mechanismus pro řešení krizí úvěrových institucí a některých investičních podniků - Jednotný fond pro řešení krizí - Stanovení příspěvku předem na rok 2016 - Lhůta k podání žaloby - Opožděnost - Článek 76 jednacího řádu Tribunálu - Nepřípustnost“)
      (2019/C 288/56)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: NRW. Bank (Düsseldorf, Německo) (zástupci: původně A. Behrens, J. Kraayvanger a J. Seitz, poté J. Seitz a D. Flore, advokáti)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (zástupci: B. Meyring, S. Schelo, T. Klupsch a S. Ianc, advokáti)

         Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Rada Evropské unie (zástupci: K. Michoel a J. Bauerschmidt, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: A. Steiblytė a K.-Ph. Wojcik, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení zaprvé rozhodnutí SRB přijatého na jeho výkonném zasedání dne 15. dubna 2016 a týkajícího se příspěvků předem na rok 2016 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/SRF/2016/06) a zadruhé rozhodnutí SRB přijatého na jeho výkonném zasedání dne 20. května 2016 o úpravě příspěvků předem na rok 2016 do Jednotného fondu pro řešení krizí, kterým se doplňuje rozhodnutí SRB přijaté na jeho výkonném zasedání dne 15. dubna 2016 a týkající se příspěvků předem na rok 2016 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/SRF/2016/13), v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                     NRW. Bank ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Jednotným výborem pro řešení krizí (SRB).

                  3)

                     Rada Evropské unie a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 371, 10.10.2016.


title: Věc C-377/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. července 2019 — Evropská komise v. Spolková republika Německo („Nesplnění povinnosti státem — Služby na vnitřním trhu — Směrnice 2006/123/ES — Článek 15 — Článek 49 SFEU — Svoboda usazování — Odměny architektů a inženýrů za plánovací služby — Minimální a maximální sazby“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/2

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. července 2019 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
      (Věc C-377/17) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Služby na vnitřním trhu - Směrnice 2006/123/ES - Článek 15 - Článek 49 SFEU - Svoboda usazování - Odměny architektů a inženýrů za plánovací služby - Minimální a maximální sazby“)
      (2019/C 305/02)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: W. Mölls, L. Malferrari a H. Tserepa-Lacombe, zmocněnci)

         Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a D. Klebs, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalovanou: Maďarsko (zástupci: M.Z. Fehér, G. Koós a M. M. Tátrai, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Tím, že Spolková republika Německo zachovala závazné sazby za plánovací služby architektů a inženýrů, nesplnila své povinnosti podle čl. 15 odst. 1, odst. 2 písm. g) a odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu.

                  2)

                  Spolková republika Německo ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Maďarsko ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 269, 14.8.2017.


title: Věc C-622/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus apygardos administracinis teismas — Litva) — Baltic Media Alliance Ltd. v. Lietuvos radijo ir televizijos komisija („Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb služeb — Směrnice 2010/13/EU — Audiovizuální mediální služby — Televizní vysílání — Článek 3 odst. 1 a 2 — Svoboda přijímání a dalšího vysílání — Podněcování k nenávisti na základě státní příslušnosti — Opatření přijatá přijímajícím členským státem — Dočasná povinnost poskytovatelů mediálních služeb a jiných osob poskytujících službu vysílání televizních kanálů či pořadů po internetu šířit či dále přenášet televizní kanál na území tohoto členského státu pouze v rámci balíčku televizních programů za příplatek“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/5

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vilniaus apygardos administracinis teismas — Litva) — Baltic Media Alliance Ltd. v. Lietuvos radijo ir televizijos komisija
      (Věc C-622/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb služeb - Směrnice 2010/13/EU - Audiovizuální mediální služby - Televizní vysílání - Článek 3 odst. 1 a 2 - Svoboda přijímání a dalšího vysílání - Podněcování k nenávisti na základě státní příslušnosti - Opatření přijatá přijímajícím členským státem - Dočasná povinnost poskytovatelů mediálních služeb a jiných osob poskytujících službu vysílání televizních kanálů či pořadů po internetu šířit či dále přenášet televizní kanál na území tohoto členského státu pouze v rámci balíčku televizních programů za příplatek“)
      (2019/C 305/05)
      Jednací jazyk: litevština

         Předkládající soud

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Baltic Media Alliance Ltd.

         Žalovaná: Lietuvos radijo ir televizijos komisija

         Výrok

      Článek 3 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/13/EU ze dne 10. března 2010 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících poskytování audiovizuálních mediálních služeb („směrnice o audiovizuálních mediálních službách“) musí být vykládán v tom smyslu, že se nevztahuje na opatření veřejného pořádku přijaté členským státem, kterým je poskytovatelům mediálních služeb, jejichž vysílání je směrováno na území tohoto členského státu, a jiným osobám, které poskytují spotřebitelům v uvedeném členském státě služby spočívající v šíření televizních kanálů či pořadů přes internet, povoleno šířit či dále přenášet na území tohoto členského státu po dobu dvanácti měsíců televizní kanál z jiného členského státu pouze v rámci balíčku televizních programů za příplatek, jestliže toto opatření nebrání dalšímu přenosu jako takovému televizních pořadů tohoto televizního kanálu na území prvně uvedeného členského státu.

         (1)  Úř. věst. C 52, 12.2.2018.


title: Věc C-624/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof Den Haag- Nizozemsko) — trestní řízení proti Tronex BV („Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Odpady — Přeprava — Nařízení (ES) č. 1013/2006 — Článek 2 bod 1 — Směrnice 2008/98/ES — Článek 3 bod 1 — Pojmy „přeprava odpadů“ a „odpady“ — Zásilka zboží, které bylo původně určeno pro maloobchodní prodej a které spotřebitelé vrátili nebo se stalo nadbytečným v sortimentu prodávajícího“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/5

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof Den Haag- Nizozemsko) — trestní řízení proti Tronex BV
      (Věc C-624/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Odpady - Přeprava - Nařízení (ES) č. 1013/2006 - Článek 2 bod 1 - Směrnice 2008/98/ES - Článek 3 bod 1 - Pojmy „přeprava odpadů“ a „odpady“ - Zásilka zboží, které bylo původně určeno pro maloobchodní prodej a které spotřebitelé vrátili nebo se stalo nadbytečným v sortimentu prodávajícího“)
      (2019/C 305/06)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Gerechtshof Den Haag

         Účastník původního trestního řízení

      Tronex BV

         Výrok

      Přeprava zásilky takových elektrických nebo elektronických přístrojů, jaké jsou dotčeny v původním řízení, které byly původně určeny pro maloobchodní prodej, ale byly vráceny spotřebitelem nebo z různých důvodů zaslány obchodníkem zpět jeho dodavateli, do třetí země musí být považována za „přepravu odpadů“ ve smyslu čl. 1 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů ve spojení s jeho čl. 2 bodem 1 a čl. 3 bodem 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic, pokud tato zásilka obsahuje přístroje, u nichž nebylo předem zjišťováno, zda fungují správně, nebo které nejsou správně chráněny proti škodám spojeným s přepravou. Naproti tomu takové zboží, které se stalo nadbytečným v sortimentu prodávajícího a nachází se v nepoškozeném původním obalu, nemusí být při neexistenci indicií o opaku považováno za odpad.

         (1)  Úř. věst. C 32, 29.1.2018.


title: Věc C-644/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — trestní řízení proti Eurobolt BV („Řízení o předběžné otázce — Článek 267 SFEU — Právo na účinné prostředky nápravy — Rozsah vnitrostátního soudního přezkumu aktu Evropské unie — Nařízení (ES) č. 1225/2009 — Článek 15 odst. 2 — Sdělení členským státům, nejpozději deset pracovních dní před zasedáním poradního výboru, veškerých potřebných informací — Pojem „potřebné informace“ — Podstatná formální náležitost — Prováděcí nařízení (EU) č. 723/2011 — Rozšíření antidumpingového cla uloženého na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Číny na dovoz zasílaný z Malajsie — Platnost“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/6

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — trestní řízení proti Eurobolt BV
      (Věc C-644/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 267 SFEU - Právo na účinné prostředky nápravy - Rozsah vnitrostátního soudního přezkumu aktu Evropské unie - Nařízení (ES) č. 1225/2009 - Článek 15 odst. 2 - Sdělení členským státům, nejpozději deset pracovních dní před zasedáním poradního výboru, veškerých potřebných informací - Pojem „potřebné informace“ - Podstatná formální náležitost - Prováděcí nařízení (EU) č. 723/2011 - Rozšíření antidumpingového cla uloženého na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Číny na dovoz zasílaný z Malajsie - Platnost“)
      (2019/C 305/07)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastník původního trestního řízení

      Eurobolt BV

         za přítomnosti: Staatssecretaris van Financiën

         Výrok

                  1)

                  Článek 267 SFEU je třeba vykládat v tom smyslu, že ke zpochybnění platnosti aktu sekundárního unijního práva může jednotlivec u vnitrostátního soudu uplatnit žalobní důvody, které lze předložit v rámci žaloby na neplatnost podané na základě článku 263 SFEU, včetně důvodů vycházejících z nedodržení podmínek pro přijetí takového aktu.

                  2)

                  Článek 267 SFEU, ve spojení s čl. 4 odst. 3 SEU, musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní soud je oprávněn předtím, než se obrátí na Soudní dvůr, požadovat od orgánů Evropské unie, které se podílely na přípravě aktu sekundárního práva Unie, jehož platnost je v řízení před tímto soudem napadena, aby mu poskytly přesné informace a poznatky, které považuje za nezbytné k tomu, aby byly rozptýleny jakékoli pochybnosti vnitrostátního soudu, pokud jde o platnost dotyčného unijního aktu, a aby se nemusel obrátit na Soudní dvůr s žádostí o rozhodnutí o předběžné otázce týkající se posouzení platnosti tohoto aktu.

                  3)

                  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 723/2011 ze dne 18. července 2011, kterým se rozšiřuje konečné antidumpingové clo uložené nařízením Rady (ES) č. 91/2009 na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli zasílaných z Malajsie bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Malajsie, je neplatné, jelikož bylo přijato v rozporu s čl. 15 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství.

         (1)  Úř. věst. C 52, 12.2.2018.


title: Věc C-649/17: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. v. Amazon EU Sàrl („Řízení o předběžné otázce — Ochrana spotřebitelů — Směrnice 2011/83/EU — Článek 6 odst. 1 písm. c) — Požadavky na informace v případě smluv uzavřených na dálku a smluv uzavřených mimo obchodní prostory — Povinnost obchodníka uvést své telefonní číslo a číslo faxu, „pokud existují“ — Rozsah“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/7

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. v. Amazon EU Sàrl
      (Věc C-649/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitelů - Směrnice 2011/83/EU - Článek 6 odst. 1 písm. c) - Požadavky na informace v případě smluv uzavřených na dálku a smluv uzavřených mimo obchodní prostory - Povinnost obchodníka uvést své telefonní číslo a číslo faxu, „pokud existují“ - Rozsah“)
      (2019/C 305/08)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Žalovaná: Amazon EU Sàrl

         Výrok

      Článek 6 odst. 1 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a zrušuje směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, o jakou se jedná v původním řízení, která obchodníkovi ukládá, aby před tím, než se spotřebitelem uzavře smlouvu na dálku nebo mimo obchodní prostory ve smyslu čl. 2 bodů 7 a 8 této směrnice, za všech okolností poskytl své telefonní číslo. Uvedené ustanovení neukládá obchodníkovi povinnost, aby zřídil telefonní nebo faxovou linku, nebo si založil novou e-mailovou adresu, které umožní spotřebitelům kontaktovat jej, a vyžaduje, aby sdělil telefonní či faxové číslo nebo svou e-mailovou adresu pouze v případech, kdy tento obchodník již těmito prostředky komunikace se spotřebiteli disponuje.
      Článek 6 odst. 1 písm. c) směrnice 2011/83 musí být vykládán v tom smyslu, že když toto ustanovení vyžaduje, aby obchodník dal spotřebiteli k dispozici komunikační prostředek způsobilý splňovat kritéria přímé a efektivní komunikace, nebrání tomu, aby uvedený obchodník poskytl jiné komunikační prostředky, než které jsou vyjmenovány v tomto ustanovení ke splnění těchto kritérií.

         (1)  Úř. věst. C 112, 26.3.2018.


title: Věc C-668/17 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. července 2019 — Viridis Pharmaceutical Ltd. v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Hecht-Pharma GmbH („Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka Boswelan — Řádné užívání — Nedostatek — Užívání ochranné známky v rámci klinického hodnocení před podáním žádosti o registraci léčivého přípravku — Řádný důvod pro neužívání — Pojem“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/8

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. července 2019 — Viridis Pharmaceutical Ltd. v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Hecht-Pharma GmbH
      (Věc C-668/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Boswelan - Řádné užívání - Nedostatek - Užívání ochranné známky v rámci klinického hodnocení před podáním žádosti o registraci léčivého přípravku - Řádný důvod pro neužívání - Pojem“)
      (2019/C 305/09)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Viridis Pharmaceutical Ltd. (zástupci: C. Spintig, S. Pietzcker a M. Prasse, Rechtsanwälte)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: S. Hanne, zmocněnec), Hecht-Pharma GmbH (zástupci: S. Hanne a J. Sachs, Rechtsanwälte)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnost Viridis Pharmaceutical Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Hecht-Pharma GmbH.

         (1)  Úř. věst. C 83, 5.3.2018.


title: Věc C-697/17: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Telecom Italia SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico, Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA) („Řízení o předběžné otázce — Zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce — Směrnice 2014/24/EU — Článek 28 odst. 2 — Užší řízení — Hospodářské subjekty připuštěné k podání nabídky — Nezbytnost zachovat právní a materiální totožnost předběžně vybraného zájemce se zájemcem podávajícím nabídku — Zásada rovného zacházení s uchazeči“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/9

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Telecom Italia SpA v. Ministero dello Sviluppo Economico, Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA)
      (Věc C-697/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce - Směrnice 2014/24/EU - Článek 28 odst. 2 - Užší řízení - Hospodářské subjekty připuštěné k podání nabídky - Nezbytnost zachovat právní a materiální totožnost předběžně vybraného zájemce se zájemcem podávajícím nabídku - Zásada rovného zacházení s uchazeči“)
      (2019/C 305/10)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Odvolatelka: Telecom Italia SpA

         Žalovaní: Ministero dello Sviluppo Economico, Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA)

         za účasti: OpEn Fiber SpA

         Výrok

      Článek 28 odst. 2 věta první směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES musí být vykládán v tom smyslu, že s ohledem na požadavek na právní a materiální totožnost předběžně vybraných hospodářských subjektů se subjekty, které předkládají nabídky, nebrání v rámci užšího řízení o zadání veřejné zakázky možnosti předběžně vybraného zájemce, který se dohodou o fúzi uzavřenou v době mezi fází předběžného výběru a fází podávání nabídek a provedenou po skončení fáze podávání nabídek zaváže ke sloučení s jiným předběžně vybraným zájemcem, podat nabídku.

         (1)  Úř. věst. C 112, 26.3.2018.


title: Věc C-716/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret — Dánsko) — řízení zahájené A („Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb pracovníků — Omezení — Zahájení řízení o oddlužení — Podmínka bydliště — Přípustnost — Článek 45 SFEU — Přímý účinek“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/9

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 11. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret — Dánsko) — řízení zahájené A
      (Věc C-716/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb pracovníků - Omezení - Zahájení řízení o oddlužení - Podmínka bydliště - Přípustnost - Článek 45 SFEU - Přímý účinek“)
      (2019/C 305/11)
      Jednací jazyk: dánština

         Předkládající soud

      Østre Landsret

         Účastník původního řízení

      A

         Výrok

                  1)

                  Článek 45 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že takovému brání pravidlu soudní příslušnosti stanovenému právní úpravou členského státu, jako je pravidlo dotčené ve věci v původním řízení, které váže povolení oddlužení na splnění podmínky, že dlužník má bydliště nebo pobývá v tomto členském státě.

                  2)

                  Článek 45 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že ukládá vnitrostátnímu soudu, aby upustil od použití podmínky pobytu stanovené takovým vnitrostátním pravidlem soudní příslušnosti, jako je pravidlo dotčené ve věci v původním řízení, bez ohledu na to, zda řízení o oddlužení, které je rovněž upraveno v této právní úpravě, případně povede k ovlivnění pohledávek, jež mají jednotlivci na základě uvedené právní úpravy.

         (1)  Úř. věst. C 83, 5.3.2018.


title: Věc C-722/17: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bezirksgericht Villach — Rakousko) — Norbert Reitbauer a další v. Enrico Casamassima („Řízení o předběžné otázce — Prostor svobody, bezpečnosti a práva — Nařízení (EU) č. 1215/2012 — Příslušnost a uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech — Výlučná příslušnost — Článek 24 body 1 a 5 — Spory, jejichž předmětem jsou věcná práva k nemovitostem a spory, jejichž předmětem je výkon rozhodnutí — Soudní dražba, jejímž předmětem je nemovitost — Odpůrčí žaloba proti rozdělení výtěžku této dražby“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/10

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bezirksgericht Villach — Rakousko) — Norbert Reitbauer a další v. Enrico Casamassima
      (Věc C-722/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Nařízení (EU) č. 1215/2012 - Příslušnost a uznávání a výkon soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech - Výlučná příslušnost - Článek 24 body 1 a 5 - Spory, jejichž předmětem jsou věcná práva k nemovitostem a spory, jejichž předmětem je výkon rozhodnutí - Soudní dražba, jejímž předmětem je nemovitost - Odpůrčí žaloba proti rozdělení výtěžku této dražby“)
      (2019/C 305/12)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bezirksgericht Villach

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Norbert Reitbauer, Dolinschek GmbH, B.T.S. Trendfloor Raumausstattungs-GmbH, Elektrounternehmen K. Maschke GmbH, Klaus Egger, Architekt DI Klaus Egger Ziviltechniker GmbH

         Žalovaný:: Enrico Casamassima

         Výrok

      Článek 24 bod 1 a 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že odpůrčí žaloba věřitele proti rozdělení výtěžku soudní dražby nemovitosti znějící na jedné straně na určení zániku pohledávky započtením s konkurenční pohledávkou, a na druhé straně na určení relativní neúčinnosti zástavního práva zajišťujícího vymožení této posledně uvedené pohledávky, nespadá do výlučné příslušnosti soudů členského státu, v němž se nemovitost nachází nebo soudů místa nuceného výkonu rozhodnutí.

         (1)  Úř. věst. C 268, 30.7.2018.


title: Věc C-19/18 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. července 2019 — VG právní nástupkyně MS v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek — Žaloba na náhradu škody proti Evropské komisi — Rozhodnutí Komise ukončit spolupráci v rámci sítě Team Europe — Náhrada škody — Námitka nepříslušnosti vznesená Komisí — Smluvní, nebo deliktní povaha sporu“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/11

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. července 2019 — VG právní nástupkyně MS v. Evropská komise
      (Věc C-19/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Žaloba na náhradu škody proti Evropské komisi - Rozhodnutí Komise ukončit spolupráci v rámci sítě Team Europe - Náhrada škody - Námitka nepříslušnosti vznesená Komisí - Smluvní, nebo deliktní povaha sporu“)
      (2019/C 305/13)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: VG právní nástupkyně MS (zástupkyně: L. Levi, avocate)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: I. Martínez del Peral, C. Ehrbar a B. Mongin, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  VG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 83, 5.3.2018.


title: Věc C-26/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hessisches Finanzgericht — Německo) — Federal Express Corporation Deutsche Niederlassung v. Hauptzollamt Frankfurt am Main („Řízení o předběžné otázce — Celní unie — Nařízení (EHS) č. 2913/92 — Články 202 a 203 — Dovozní clo — Vznik celního dluhu z důvodu porušení celních předpisů — Daně — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Článek 2 odst. 1 písm. d) a článek 30 — DPH při dovozu — Uskutečnění zdanitelného plnění — Pojem „dovoz“ zboží — Požadavek vstupu zboží do hospodářského oběhu Evropské unie — Přeprava tohoto zboží do jiného členského státu, než ve kterém vznikl celní dluh“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/12

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hessisches Finanzgericht — Německo) — Federal Express Corporation Deutsche Niederlassung v. Hauptzollamt Frankfurt am Main
      (Věc C-26/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Články 202 a 203 - Dovozní clo - Vznik celního dluhu z důvodu porušení celních předpisů - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 2 odst. 1 písm. d) a článek 30 - DPH při dovozu - Uskutečnění zdanitelného plnění - Pojem „dovoz“ zboží - Požadavek vstupu zboží do hospodářského oběhu Evropské unie - Přeprava tohoto zboží do jiného členského státu, než ve kterém vznikl celní dluh“)
      (2019/C 305/14)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Hessisches Finanzgericht

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Federal Express Corporation Deutsche Niederlassung

         Žalovaný: Hauptzollamt Frankfurt am Main

         Výrok

      Článek 2 odst. 1 písm. d) a článek 30 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že při dopravení zboží na území Evropské unie nepostačuje, že v souvislosti s tímto zbožím byly porušeny celní předpisy v daném členském státě, což vedlo v tomto členském státě ke vzniku celního dluhu při dovozu, aby bylo možné mít za to, že uvedené zboží v tomto členském státě vstoupilo do hospodářského oběhu Unie, je-li prokázáno, že totéž zboží bylo přepraveno do jiného členského státu jakožto do jeho konečného místa určení, kde bylo spotřebováno, přičemž povinnost k DPH při dovozu u tohoto zboží tedy vznikla až v posledně uvedeném členském státě.

         (1)  Úř. věst. C 152, 30.4.2018.


title: Věc C-39/18 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. července 2019 — Evropská komise v. NEX International Limited, dříve Icap plc, Icap Management Services Ltd, Icap New Zealand Ltd („Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Odvětví úrokových derivátů denominovaných v japonských jenech — Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP — Odpovědnost podniku za jeho úlohu v usnadnění kartelové dohody — Výpočet pokuty — Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/12

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. července 2019 — Evropská komise v. NEX International Limited, dříve Icap plc, Icap Management Services Ltd, Icap New Zealand Ltd
      (Věc C-39/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Odvětví úrokových derivátů denominovaných v japonských jenech - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP - Odpovědnost podniku za jeho úlohu v usnadnění kartelové dohody - Výpočet pokuty - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2019/C 305/15)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: B. Mongin, M. Farley, T. Christoforou a V. Bottka, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: NEX International Limited, dříve Icap plc, Icap Management Services Ltd, Icap New Zealand Ltd (zástupci: C. Riis-Madsen, advokát a S. Frank, advokát)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 142, 23.4.2018.


title: Věc C-89/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret — Dénsko) — A v. Udlændinge- og Integrationsministeriet („Řízení o předběžné otázce — Dohoda o přidružení EHS-Turecko — Rozhodnutí č. 1/80 — Článek 13 — Doložka „standstill“ — Sloučení rodiny manželů — Nové omezení — Naléhavý důvod obecného zájmu — Úspěšná integrace — Účinné řízení migračních toků — Proporcionalita“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/13

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret — Dénsko) — A v. Udlændinge- og Integrationsministeriet
      (Věc C-89/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Dohoda o přidružení EHS-Turecko - Rozhodnutí č. 1/80 - Článek 13 - Doložka „standstill“ - Sloučení rodiny manželů - Nové omezení - Naléhavý důvod obecného zájmu - Úspěšná integrace - Účinné řízení migračních toků - Proporcionalita“)
      (2019/C 305/16)
      Jednací jazyk: dánština

         Předkládající soud

      Østre Landsret

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: A

         Žalovaný: Udlændinge- og Integrationsministeriet

         Výrok

      Článek 13 rozhodnutí č. 1/80 ze dne 19. září 1980 přijatého Radou přidružení, která byla zřízena Dohodou zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, podepsanou v Ankaře dne 12. září 1963 Tureckou republikou na straně jedné a členskými státy EHS a Společenstvím na straně druhé, uzavřenou, schválenou a potvrzenou rozhodnutím Rady 64/732/EHS ze dne 23. prosince 1963, musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní opatření, které umožňuje sloučení rodiny tureckého pracovníka/pracovnice oprávněně pobývajícího v dotčeném členském státě s jeho manželem/manželkou za podmínky, že jejich vazby na tento členský stát jsou silnější než vazby na třetí stát, představuje „nové omezení“ ve smyslu tohoto ustanovení. Takové omezení není odůvodněné.

         (1)  Úř. věst. C 142, 23.4.2018.


title: Věc C-99/18 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 4. července 2019 — FTI Touristik GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Harald Prantner, Daniel Giersch („Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Námitkové řízení — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Přihláška obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „Fl“ — Námitky majitele obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „fly.de“ — Zamítnutí — Podobnost označení — Název uvedený běžným písmem ve Věstníku ochranných známek Evropské unie — Nebezpečí záměny“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/15

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 4. července 2019 — FTI Touristik GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Harald Prantner, Daniel Giersch
      (Věc C-99/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Námitkové řízení - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Přihláška obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „Fl“ - Námitky majitele obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „fly.de“ - Zamítnutí - Podobnost označení - Název uvedený běžným písmem ve Věstníku ochranných známek Evropské unie - Nebezpečí záměny“)
      (2019/C 305/18)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: FTI Touristik GmbH (zástupkyně: A. Parr, Rechtsanwältin)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: D. Walicka a D. Botis, zmocněnci), Harald Prantner, Daniel Giersch (zástupce: S. Eble, Rechtsanwalt)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  FTI Touristik GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

                  3)

                  Harald Prantner a Daniel Giersch ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 182, 28.5.2018.


title: Věc C-163/18: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Noord-Nederland — Nizozemsko) — HQ, IP, právně zastoupený HQ, JO v. Aegean Airlines SA („Řízení o předběžné otázce — Letecká doprava — Nařízení (ES) č. 261/2004 — Společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letu — Zrušení letu — Pomoc — Nárok na proplacení letenky leteckým dopravcem — Článek 8 odst. 2 — Souborné služby pro cesty — Směrnice 90/314/EHS — Insolvence organizátora souborných služeb pro cesty“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/15

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Noord-Nederland — Nizozemsko) — HQ, IP, právně zastoupený HQ, JO v. Aegean Airlines SA
      (Věc C-163/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Letecká doprava - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letu - Zrušení letu - Pomoc - Nárok na proplacení letenky leteckým dopravcem - Článek 8 odst. 2 - Souborné služby pro cesty - Směrnice 90/314/EHS - Insolvence organizátora souborných služeb pro cesty“)
      (2019/C 305/19)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Rechtbank Noord-Nederland

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: HQ, IP, právně zastoupený HQ, JO

         Žalovaná: Aegean Airlines SA

         Výrok

      Článek 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 261/2004 Evropského parlamentu a Rady ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, musí být vykládán v tom smyslu, že cestující, který má podle směrnice Rady 90/314/EHS ze dne 13. června 1990 o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy právo obrátit se na organizátora souborných služeb pro cesty, aby mu byla proplacena pořizovací cena letenky, se již nemůže domáhat náhrady pořizovací ceny této letenky od provozujícího leteckého dopravce na základě uvedeného nařízení, a to ani v případech, kdy organizátor souborných služeb pro cesty není finančně schopen nahradit pořizovací cenu letenky a nepřijal opatření nutná k zajištění náhrady.

         (1)  Úř. věst. C 182, 28.5.2018.


title: Spojené věci C-180/18, C-286/18 a 287/18: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Agrenergy Srl (C-180/18 a C-286/18), Fusignano Due Srl (C-287/18) v. Ministero dello Sviluppo Economico („Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Směrnice 2009/28/ES — Článek 3 odst. 3 písm. a) — Podpora využívání energie z obnovitelných zdrojů — Výroba elektřiny v solárních fotovoltaických zařízeních — Změna režimu podpory — Zásada právní jistoty a zásada ochrany legitimního očekávání“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/16

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 11. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Agrenergy Srl (C-180/18 a C-286/18), Fusignano Due Srl (C-287/18) v. Ministero dello Sviluppo Economico
      (Spojené věci C-180/18, C-286/18 a 287/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Směrnice 2009/28/ES - Článek 3 odst. 3 písm. a) - Podpora využívání energie z obnovitelných zdrojů - Výroba elektřiny v solárních fotovoltaických zařízeních - Změna režimu podpory - Zásada právní jistoty a zásada ochrany legitimního očekávání“)
      (2019/C 305/20)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Agrenergy Srl (C-180/18 a C-286/18), Fusignano Due Srl (C-287/18)

         Žalovaný: Ministero dello Sviluppo Economico

         Výrok

      S výhradou ověření, která přísluší provést předkládajícímu soudu při zohlednění všech relevantních skutečností, musí být čl. 3 odst. 3 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES s ohledem na zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je vnitrostátní právní úprava dotčená v původním řízení, která členskému státu umožňuje snížit, či dokonce zrušit dříve stanovené pobídkové sazby pro energii vyrobenou v solárních fotovoltaických zařízeních.

         (1)  Úř. věst. C 182, 28.5.2018.

         Úř. věst. C 249, 16.7.2018.


title: Věc C-210/18: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Schienen-Control Kommission — Rakousko) — WESTbahn Management GmbH v. ÖBB-Infrastruktur AG („Řízení o předběžné otázce — Doprava — Jednotný evropský železniční prostor — Směrnice 2012/34/EU — Článek 3 — Pojem „železniční infrastruktura“ — Příloha II — Minimální přístupový balík — Zahrnutí použití nástupišť pro cestující“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/17

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Schienen-Control Kommission — Rakousko) — WESTbahn Management GmbH v. ÖBB-Infrastruktur AG
      (Věc C-210/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Doprava - Jednotný evropský železniční prostor - Směrnice 2012/34/EU - Článek 3 - Pojem „železniční infrastruktura“ - Příloha II - Minimální přístupový balík - Zahrnutí použití nástupišť pro cestující“)
      (2019/C 305/21)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Schienen-Control Kommission

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: WESTbahn Management GmbH

         Žalovaná: ÖBB-Infrastruktur AG

         Výrok

      Příloha II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/34/ES ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru musí být vykládána v tom smyslu, že „nástupiště pro cestující“ uvedená v příloze I této směrnice jsou složkou železniční infrastruktury, na jejíž použití se vztahuje minimální přístupový balík podle bodu 1 písm. c) uvedené přílohy II.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.


title: Věc C-242/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varhoven administrativen sad- Bulharsko) — „UniCredit Leasing“ EAD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ — Sofia pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite (NAP) („Řízení o předběžné otázce — Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) — Základ daně — Snížení — Zásada daňové neutrality — Leasingová smlouva vypovězená pro neplacení splátek — Opravný výměr — Působnost — Zdanitelná plnění — Dodání zboží za úplatu — Placení „náhrady“ za předčasné ukončení až do konce původní platnosti smlouvy — Pravomoc Soudního dvora“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/18

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 3. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varhoven administrativen sad- Bulharsko) — „UniCredit Leasing“ EAD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ — Sofia pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite (NAP)
      (Věc C-242/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Základ daně - Snížení - Zásada daňové neutrality - Leasingová smlouva vypovězená pro neplacení splátek - Opravný výměr - Působnost - Zdanitelná plnění - Dodání zboží za úplatu - Placení „náhrady“ za předčasné ukončení až do konce původní platnosti smlouvy - Pravomoc Soudního dvora“)
      (2019/C 305/22)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Varhoven administrativen sad

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: „UniCredit Leasing“ EAD

         Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ — Sofia pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite (NAP)

         Výrok

                  1)

                  Článek 90 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že v případě odstoupení od leasingové smlouvy umožňuje snížit základ daně z přidané hodnoty stanovený paušálně v opravném výměru ze všech leasingových splátek, které měly být zaplaceny za celou dobu trvání smlouvy, přestože tento výměr nabyl právní moci a představuje tak podle vnitrostátního práva „stabilní správní akt“ stanovující daňový dluh.

                  2)

                  Článek 90 směrnice 2006/112 musí být vykládán v tom smyslu, že v takové situaci, jako je situace dotčená v původním řízení, nezaplacení části leasingových splátek za dobu mezi zastavením plateb a odstoupením od smlouvy, které nemá zpětný účinek, a dále nezaplacení náhrady v případě předčasného ukončení smlouvy odpovídající úhrnu všech neuhrazených splátek, které měly být zaplaceny do konce původní platnosti smlouvy, představují případ nezaplacení, který může spadat do působnosti odchylky od povinnosti snížení základu daně z přidané hodnoty stanovené v odstavci 2 daného článku, ledaže osoba povinná k dani doloží rozumnou pravděpodobnost, že daný dluh nebude splacen, což musí ověřit předkládající soud.

         (1)  Úř. věst. C 211, 18.6.2018.


title: Věc C-249/18: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Staatssecretaris van Financiën v. CEVA Freight Holland BV („Řízení o předběžné otázce — Celní kodex — Celní prohlášení — Uvedení nesprávné podpoložky kombinované nomenklatury — Celní výměr — Článek 78 celního kodexu — Přezkum celního prohlášení — Změna hodnoty transakce — Článek 221 celního kodexu — Lhůta pro promlčení práva vymáhat celní dluh — Přerušení“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/19

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Staatssecretaris van Financiën v. CEVA Freight Holland BV
      (Věc C-249/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Celní kodex - Celní prohlášení - Uvedení nesprávné podpoložky kombinované nomenklatury - Celní výměr - Článek 78 celního kodexu - Přezkum celního prohlášení - Změna hodnoty transakce - Článek 221 celního kodexu - Lhůta pro promlčení práva vymáhat celní dluh - Přerušení“)
      (2019/C 305/23)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Staatssecretaris van Financiën

         Žalovaná:: CEVA Freight Holland BV

         Výrok

                  1)

                  Článek 78 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 ze dne 16. listopadu 2000, musí být vykládán v tom smyslu, že pokud má deklarant možnost zvolit si cenu zboží prodaného pro vývoz na celní území Evropské unie, která může být použita jako základ pro určení celní hodnoty, a pokud z kontroly provedené po propuštění zboží vyplyne, že celní prohlášení, které podal, obsahuje chybu v celní klasifikaci dotyčného zboží, která vede k uplatnění vyššího cla, může na základě článku 78 požádat o přezkum tohoto prohlášení za účelem nahrazení ceny, kterou původně uvedl, nižší transakční cenou, aby tak dosáhl snížení svého celního dluhu.

                  2)

                  Článek 221 odst. 1 a 3 nařízení č. 2913/92, ve znění nařízení č. 2700/2000, musí být vykládán v tom smyslu, že přísluší členským státům, aby za dodržení zásad efektivity a rovnocennosti určily datum, kdy musí být provedeno sdělení částky cla dlužníkovi, aby došlo k přerušení tříleté promlčecí lhůty, jejímž uplynutím celní dluh zaniká.

         (1)  Úř. věst. C 276, 6.8.2018.


title: Věc C-304/18: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. července 2019 — Evropská komise v. Italská republika („Nesplnění povinnosti státem — Vlastní zdroje — Cla — Zjištění celního dluhu — Vykázání ve zvláštních účtech — Povinné poskytnutí Evropské unii — Opožděně zahájený postup výběru — Úroky z prodlení“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/20

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. července 2019 — Evropská komise v. Italská republika
      (Věc C-304/18) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Vlastní zdroje - Cla - Zjištění celního dluhu - Vykázání ve zvláštních účtech - Povinné poskytnutí Evropské unii - Opožděně zahájený postup výběru - Úroky z prodlení“)
      (2019/C 305/25)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: původně Z. Malůšková, M. Owsiany-Hornung a F. Tomat, poté Z. Malůšková a F. Tomat, zmocněnci)

         Žalovaná: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s G. Albenzim, avvocato dello Stato)

         Výrok

                  1)

                  Italská republika tím, že neposkytla tradiční vlastní zdroje ve výši 2 120 309,50 eura, uvedené ve zprávě o odpisech IT(07)08-917, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 8 rozhodnutí Rady 94/728/ES, Euratom, ze dne 31. října 1994 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství, z článku 8 rozhodnutí Rady 2000/597/ES, Euratom, ze dne 29. září 2000 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství, z článku 8 rozhodnutí Rady 2007/436/ES, Euratom, ze dne 7. června 2007 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství a z článku 8 rozhodnutí Rady 2014/335/EU, Euratom, ze dne 26. května 2014 o systému vlastních zdrojů Evropské unie, jakož i z článků 10, 11 a 17 nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom, o systému vlastních zdrojů Evropských společenství, z článků 10, 11 a 17 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728, a z článků 10, 12 a 13 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 609/2014 ze dne 26. května 2014 o metodách a postupu pro poskytování tradičních vlastních zdrojů a vlastních zdrojů z DPH a HND a o opatřeních ke krytí hotovostních nároků.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Italská republika nahradí čtyři pětiny nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí a ponese vlastní náklady řízení.

                  4)

                  Evropská komise ponese jednu pětinu vlastních nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 221, 25.6.2018.


title: Věc C-316/18: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 3. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené království — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge („Řízení o předběžné otázce — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Odpočet daně zaplacené na vstupu — Výdaje za správu nadačního fondu, který provádí investice za účelem pokrytí nákladů všech plnění uskutečněných osobou povinnou k dani na výstupu — Režijní výdaje“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/21

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 3. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené království — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs v. The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge
      (Věc C-316/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Odpočet daně zaplacené na vstupu - Výdaje za správu nadačního fondu, který provádí investice za účelem pokrytí nákladů všech plnění uskutečněných osobou povinnou k dani na výstupu - Režijní výdaje“)
      (2019/C 305/26)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

         Účastníci původního řízení

         Odvolatelka: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Žalobce: The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

         Výrok

      Článek 168 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že osoba povinná k dani, která vykonává jak činnosti podléhající DPH, tak i činnosti od této daně osvobozené, která přijímané dary a granty investuje tak, že je vloží do fondu, a která příjmy generované tímto fondem používá k pokrytí nákladů všech těchto činností, nemůže jakožto režijní výdaje odpočíst DPH odvedenou na vstupu a vztahující se k výdajům spojeným s tímto investováním.

         (1)  Úř. věst. C 249, 16.7.2018.


title: Věc C-345/18 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. července 2019 — Caviro Distillerie Srl, Distillerie Bonollo SpA, Distillerie Mazzari SpA a Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek — Obchodní politika — Dumping — Prováděcí rozhodnutí (EU) 2016/176 — Dovoz kyseliny vinné pocházející z Číny a vyrobené společností Hangzhou Bioking Biochemical Engineering Co. Ltd — Nařízení (ES) č. 1225/2009 — Článek 3 odst. 2, 3 a 5 — Neexistence podstatné újmy — Zjevně nesprávné posouzení — Zjišťování újmy — Posouzení všech relevantních hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňují stav daného výrobního odvětví Evropské unie — Podíl na trhu“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/22

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. července 2019 — Caviro Distillerie Srl, Distillerie Bonollo SpA, Distillerie Mazzari SpA a Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA v. Evropská komise
      (Věc C-345/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Obchodní politika - Dumping - Prováděcí rozhodnutí (EU) 2016/176 - Dovoz kyseliny vinné pocházející z Číny a vyrobené společností Hangzhou Bioking Biochemical Engineering Co. Ltd - Nařízení (ES) č. 1225/2009 - Článek 3 odst. 2, 3 a 5 - Neexistence podstatné újmy - Zjevně nesprávné posouzení - Zjišťování újmy - Posouzení všech relevantních hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňují stav daného výrobního odvětví Evropské unie - Podíl na trhu“)
      (2019/C 305/27)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Caviro Distillerie Srl, Distillerie Bonollo SpA, Distillerie Mazzari SpA a Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (zástupce: R. MacLean, solicitor)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J.-F. Brakeland a A. Demeneix, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnostem Caviro Distillerie Srl, Distillerie Bonollo SpA, Distillerie Mazzari SpA a Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 259, 23.7.2018.


title: Věc C-387/18: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 3. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie — Polsko) — Delfarma Sp. z o.o. v. Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych („Řízení o předběžné otázce — Články 34 a 36 SFEU — Volný pohyb zboží — Opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení — Ochrana zdraví a života lidí — Paralelní dovoz léčivých přípravků — Referenční léčivé přípravky a generika — Podmínka, podle níž dovážený léčivý přípravek a léčivý přípravek, pro který byla vydána registrace v členském státě dovozu, musí být oba buď referenčními léčivými přípravky, nebo generiky“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/23

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 3. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie — Polsko) — Delfarma Sp. z o.o. v. Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych
      (Věc C-387/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Články 34 a 36 SFEU - Volný pohyb zboží - Opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení - Ochrana zdraví a života lidí - Paralelní dovoz léčivých přípravků - Referenční léčivé přípravky a generika - Podmínka, podle níž dovážený léčivý přípravek a léčivý přípravek, pro který byla vydána registrace v členském státě dovozu, musí být oba buď referenčními léčivými přípravky, nebo generiky“)
      (2019/C 305/28)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Delfarma Sp. z o.o.

         Žalovaný: Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

         Výrok

      Články 34 a 36 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je ta, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, která pro účely vydání povolení pro paralelní dovoz léčivého přípravku vyžaduje, aby tento léčivý přípravek, jakož i léčivý přípravek, pro který byla vydána registrace v tomto členském státě, byly oba referenčními léčivými přípravky nebo oba generickými léčivými přípravky, a která v důsledku toho zakazuje vydávání jakýchkoli povolení pro paralelní dovoz léčivého přípravku, pokud se jedná o generický léčivý přípravek, zatímco léčivý přípravek, který už byl v uvedeném členském státě zaregistrován, je referenčním léčivým přípravkem.

         (1)  Úř. věst. C 294, 20.8.2018.


title: Věc C-410/18: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif — Lucembursko) — Nicolas Aubriet v. Ministre de l'Enseignement supérieur et de la Recherche („Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb osob — Rovné zacházení — Sociální výhody — Nařízení (EU) č. 492/2011 — Článek 7 odst. 2 — Finanční podpora na vysokoškolské studium — Studenti-nerezidenti — Podmínka týkající se doby odpracované jejich rodiči na území státu — Minimální doba pěti let — Referenční období sedmi let — Způsob počítání referenčního období — Datum žádosti o finanční podporu — Nepřímá diskriminace — Odůvodnění — Přiměřenost“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/23

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif — Lucembursko) — Nicolas Aubriet v. Ministre de l'Enseignement supérieur et de la Recherche
      (Věc C-410/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb osob - Rovné zacházení - Sociální výhody - Nařízení (EU) č. 492/2011 - Článek 7 odst. 2 - Finanční podpora na vysokoškolské studium - Studenti-nerezidenti - Podmínka týkající se doby odpracované jejich rodiči na území státu - Minimální doba pěti let - Referenční období sedmi let - Způsob počítání referenčního období - Datum žádosti o finanční podporu - Nepřímá diskriminace - Odůvodnění - Přiměřenost“)
      (2019/C 305/29)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal administratif

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Nicolas Aubriet

         Žalovaný: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la Recherche

         Výrok

      Článek 45 SFEU a čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 492/2011 ze dne 5. dubna 2011 o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie musí být vykládány v tom smyslu, že brání takovým právním předpisům členského státu, o jaké se jedná v původním řízení, které podmiňují poskytnutí finanční podpory na vysokoškolské studium studentům-nerezidentům tím, že ke dni podání žádosti o finanční podporu byl jeden z rodičů studenta zaměstnán nebo vykonával výdělečnou činnost v tomto členském státě po dobu nejméně pěti let v průběhu sedmiletého referenčního období, počítaného zpětně ode dne podání uvedené žádosti o finanční podporu, v rozsahu, v němž neumožňují nahlížet dostatečně široce existenci případné dostatečné vazby na pracovní trh tohoto členského státu.

         (1)  Úř. věst. C 301, 27.8.2018.


title: Věc C-416/18 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. července 2019 — Mykola Yanovych Azarov v. Rada Evropské unie („Kasační opravný prostředek — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině — Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů — Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje — Ponechání jména žalobce na seznamu — Rozhodnutí orgánu třetího státu — Povinnost Rady ověřit, zda bylo toto rozhodnutí přijato při dodržení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/24

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. července 2019 — Mykola Yanovych Azarov v. Rada Evropské unie
      (Věc C-416/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Ponechání jména žalobce na seznamu - Rozhodnutí orgánu třetího státu - Povinnost Rady ověřit, zda bylo toto rozhodnutí přijato při dodržení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu“)
      (2019/C 305/30)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Mykola Yanovych Azarov (zástupci: A. Egger a G. Lansky, Rechtsanwälte)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix a J. Bauerschmidt, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 26. dubna 2018, Azarov v. Rada (T-190/16, nezveřejněný, EU:T:2018:232), se zrušuje.

                  2)

                  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/318 ze dne 4. března 2016, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2016/311 ze dne 4. března 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, se zrušují v rozsahu, v němž se týkají Mykoly Yanovyche Azarova.

                  3)

                  Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených jak v rámci řízení v prvním stupni, tak rámci tohoto řízení o kasačním opravném prostředku.

         (1)  Úř. věst. C 301, 27.8.2018.


title: Věc C-434/18: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 11. července 2019 — Evropská komise v. Italská republika („Nesplnění povinnosti členským státem — Směrnice Rady 2011/70/Euratom — Odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem — Vnitrostátní program — Oznamovací povinnost vůči Evropské komisi“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/25

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 11. července 2019 — Evropská komise v. Italská republika
      (Věc C-434/18) (1)

      („Nesplnění povinnosti členským státem - Směrnice Rady 2011/70/Euratom - Odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem - Vnitrostátní program - Oznamovací povinnost vůči Evropské komisi“)
      (2019/C 305/31)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: původně G. Gattinara a M. Patakia, poté G. Gattinara a R. Tricot, zmocněnci)

         Žalovaná: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnec, ve spolupráci s G. Palatiellem, avvocato dello Stato)

         Výrok

                  1)

                  Italská republika tím, že Evropské komisi neoznámila vnitrostátní program provádění politiky pro nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z ustanovení čl. 15 odst. 4 ve spojení s čl. 13 odst. 1 směrnice Rady 2011/70/Euratom ze dne 19. července 2011, kterou se stanoví rámec Společenství pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem.

                  2)

                  Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 285, 13.8.2018.


title: Věc C-502/18: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 11. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Městského soudu v Praze — Česká republika) — CS a další v. České aerolinie a.s. („Řízení o předběžné otázce — Doprava — Společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů — Nařízení (ES) č. 261/2004 — Článek 5 odst. 1 písm. c) — Článek 7 odst. 1 — Právo na náhradu — Let s mezipřistáním — Let sestávající ze dvou úseků provozovaných různými leteckými dopravci — Významné zpoždění vzniklé v rámci druhého úseku s místem odletu i příletu mimo Evropskou unii, provozovaného dopravcem se sídlem ve třetí zemi“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/26

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 11. července 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Městského soudu v Praze — Česká republika) — CS a další v. České aerolinie a.s.
      (Věc C-502/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Doprava - Společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Článek 5 odst. 1 písm. c) - Článek 7 odst. 1 - Právo na náhradu - Let s mezipřistáním - Let sestávající ze dvou úseků provozovaných různými leteckými dopravci - Významné zpoždění vzniklé v rámci druhého úseku s místem odletu i příletu mimo Evropskou unii, provozovaného dopravcem se sídlem ve třetí zemi“)
      (2019/C 305/32)
      Jednací jazyk: čeština

         Předkládající soud

      Městský soud v Praze

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: CS, DR, EQ, FP, GO, HN, IM, JL, KK, LJ, MI

         Žalovaná: České aerolinie a.s.

         Výrok

      Článek 5 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, ve spojení s čl. 3 odst. 5 nařízení č. 261/2004, musejí být vykládány v tom smyslu, že v případě letu s mezipřistáním sestávajícího ze dvou úseků, na něž byla učiněna jediná rezervace, a směřujícího z letiště umístěného na území členského státu na letiště umístěné ve třetí zemi přes letiště v jiné třetí zemi, může cestující, který do cílového místa určení dorazil se zpožděním v rozsahu tří hodin nebo více majícím původ ve druhém úseku letu provozovaném v rámci dohody o sdílení kódů dopravcem se sídlem ve třetí zemi, uplatnit svůj nárok na náhradu podle tohoto nařízení vůči leteckému dopravci Společenství, který provozoval první úsek letu.

         (1)  Úř. věst. C 341, 24.9.2018.


title: Věc C-485/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským súdem v Prešově (Slovensko) dne 25. června 2019 — LH v. PROFI CREDIT Slovakia, s.r.o.

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/26

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským súdem v Prešově (Slovensko) dne 25. června 2019 — LH v. PROFI CREDIT Slovakia, s.r.o.
      (Věc C-485/19)
      (2019/C 305/33)
      Jednací jazyk: slovenština

         Předkládající soud

      Krajský súd v Prešove

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: LH

         Žalovaná: PROFI CREDIT Slovakia, s.r.o.

         Předběžné otázky

                  A

                              1.

                              Je třeba vykládat článek 47 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „článek 47 Listiny“) a implicitně právo spotřebitele na účinný prostředek soudní ochrany tak, že mu odporuje právní úprava obsažená v § 107 odst. 2 občianskeho zákonníka o promlčení práva spotřebitele v tříleté objektivní promlčecí době, podle které se právo spotřebitele na vrácení plnění z nepřijatelné smluvní podmínky promlčí i v případě, že spotřebitel sám nedokáže vyhodnotit nepřijatelnou smluvní podmínku, a tato promlčecí doba uplyne i za situace, že spotřebitel o povaze nepřijatelné smluvní podmínky nevěděl?

                              2.

                              Pokud je právní úprava promlčení práva spotřebitele ve tříleté objektivní době i navzdory jeho nevědomosti v souladu s článkem 47 Listiny a zásadou efektivity, předkládající soud se ptá, zda:
                              odporuje článku 47 Listiny a zásadě efektivity taková vnitrostátní praxe, podle které spotřebitel nese před soudem důkazní břemeno v souvislosti s prokázáním vědomosti osob jednajících za věřitele, že věřitel porušuje práva spotřebitele, v dané věci vědomosti o tom, že neuvedením správné roční procentní sazby nákladů (RPSN) věřitel porušuje zákonné pravidlo, a též vědomosti, že v takovém případě je úvěr bezúročný a že přijetím úroků se věřitel bezdůvodně obohatí?

                              3.

                              Pokud je odpověď na otázku v části A bodě 2. záporná, u koho z osob na straně věřitele, jakou jsou jednatelé, společníci a obchodní zástupci věřitele, má spotřebitel povinnost prokázat vědomost ve smyslu otázky uvedené v části A bodě 2.?

                              4.

                              Pokud je odpověď na otázku v části A bodě 2. záporná, jaká intenzita vědomosti postačuje k dosažení cíle, kterým je prokázání úmyslu dodavatele porušit předmětná pravidla na finančním trhu?

                  B

                              1.

                              Brání účinky směrnic a s nimi související judikatura Soudního dvora Evropské unie, jako Rasmussen, C-441/14, EU:C:2016:278, Pfeiffer, C-397/01 až C-403/01, EU:C:2004:584, body 113 a 114, Kücükdeveci, C-555/07, EU:C:2010:21, bod 48, Impact, C- 268/06, EU:C:2008:223, bod 100; Dominguez, C-282/10, body 25, 27, a Association de médiation sociale, C-176/12, EU:C:2014:2, bod 38, takové vnitrostátní praxi, podle které k závěru o výkladu, který je v souladu s unijním právem, dospěl vnitrostátní soud bez použití výkladových metod a bez náležitého odůvodnění?

                              2.

                              Pokud po použití výkladových metod, jakými jsou zejména teleologický výklad, doslovný výklad, historický výklad, systematický výklad, logický výklad (metoda a contrario, metoda reductione ad absurdum), a po použití vnitrostátního řádu jako celku za účelem dosažení cíle uvedeného v čl. 10 odst. 2 písm. h) a i) směrnice 2008/48 (1) (dále jen „směrnice“) dospěje soud k závěru, že výklad v souladu s unijním právem směřuje ke stavu contra legem, je v takovém případě, například při porovnání vztahů v oblasti diskriminace nebo ochrany zaměstnanců, možné přiznat uvedenému ustanovení směrnice pro účely ochrany podnikatelů vůči spotřebitelům při úvěrových vztazích přímý účinek a ponechat jako neuplatněné ustanovení zákona, které není v souladu s unijním právem?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (Úř. věst. L 133, 22.5.2008, s. 66).