title: Věc C-399/08 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 2. září 2010 — Evropská komise v. Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA, Spolková republika Německo ( „Kasační opravný prostředek — Článek 87 ES — Podpory poskytované členskými státy — Opatření přijatá Spolkovou republikou Německo ve prospěch společnosti Deutsche Post AG — Článek 86 ES — Služby obecného hospodářského zájmu — Náhrada dodatečných nákladů vzniklých politikou prodeje se ztrátou v odvětví služeb přepravy balíkových zásilek ode dveří ke dveřím — Existence zvýhodnění — Metoda ověření použitá Komisí — Důkazní břemeno — Článek 230 ES — Rozsah soudního přezkumu prováděného Tribunálem“ )

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/10

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 2. září 2010 — Evropská komise v. Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA, Spolková republika Německo
      (Věc C-399/08 P) (1)

      (Kasační opravný prostředek - Článek 87 ES - Podpory poskytované členskými státy - Opatření přijatá Spolkovou republikou Německo ve prospěch společnosti Deutsche Post AG - Článek 86 ES - Služby obecného hospodářského zájmu - Náhrada dodatečných nákladů vzniklých politikou prodeje se ztrátou v odvětví služeb přepravy balíkových zásilek ode dveří ke dveřím - Existence zvýhodnění - Metoda ověření použitá Komisí - Důkazní břemeno - Článek 230 ES - Rozsah soudního přezkumu prováděného Tribunálem)
      (2010/C 288/15)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: V. Kreuschitz, J. Flett a B. Martenczuk, zmocněnci)

         Další účastníci řízení: Deutsche Post AG (zástupci: J. Sedemund, Rechtsanwalt), Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV (zástupci: R. Wojtek, Rechtsanwalt), UPS Europe NV/SA (zástupci: E. Henny, advocaat) Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a B. Klein, zmocněnci)

         Předmět věci

      Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího rozšířeného senátu) ze dne 1. července 2008, Deutsche Post v. Komise (T-266/02), jímž Soud zrušil rozhodnutí Komise 2002/753/ES, ze dne 19. června 2002, týkající se opatření přijatých Spolkovou republikou Německo ve prospěch společnosti Deutsche Post AG (Úř. věst. L 247, s. 27), jímž se prohlašuje podpora za neslučitelnou se společným trhem a nařizuje se její navrácení — Náhrada dodatečných nákladů vzniklých politikou prodeje se ztrátou v odvětví služeb přepravy balíkových zásilek ode dveří ke dveřím — Porušení čl. 86 druhého pododstavce a čl. 87 prvního pododstavce ES, článku 230 ES, jakož i článku 36 statutu Soudního dvora — Zrušení, aniž by bylo konstatováno konkrétní pochybení v argumentaci Komise na podporu napadeného rozhodnutí — Nedostatek odůvodnění, pokud jde o údajnou nezákonnost metody použité Komisí za účelem konstatování protiprávní podpory

         Výrok

                  1)

                  Hlavní kasační opravný prostředek a vzájemný kasační opravný prostředek se zamítají.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Deutsche Post AG v rámci hlavního kasačního opravného prostředku.

                  3)

                  Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV a UPS Europe SA ponesou vlastní náklady řízení vztahující se k hlavnímu kasačnímu opravnému prostředku.

                  4)

                  Deutsche Post AG, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV a UPS Europe SA ponesou vlastní náklady řízení vztahující se ke vzájemnému kasačnímu opravnému prostředku.

                  5)

                  Spolková republika Německo ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 301, 22.11.2008.


title: Věc T-165/10: Usnesení Tribunálu ze dne 14. července 2010 — Grupo Osborne v. OHIM — Confecciones Sanfertús (TORO) ( „Ochranná známka Společenství — Námitka — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/36

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. července 2010 — Grupo Osborne v. OHIM — Confecciones Sanfertús (TORO)
   (Věc T-165/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitka - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2010/C 246/61
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Španělsko) (zástupce: J. M. Iglesias Monravá, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Confecciones Sanfertús, SL (Graus, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 22. ledna 2010 (věc R 638/2009-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Confecciones Sanfertús, SL a Grupo Osborne, SA.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodovat.

               2)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 148, 5.6.2010.


title: Věc T-436/15: Žaloba podaná dne 4. srpna 2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi a Negro v. Komise

text:
               5.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/20

         Žaloba podaná dne 4. srpna 2015 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi a Negro v. Komise
   (Věc T-436/15)
   (2015/C 328/21)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Otranto, Itálie); a Negro Daniele (Otranto) (zástupci: V. Pellegrino a A. Micolani, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               předně nařídil odklad vykonatelnosti rozhodnutí v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobce ve smyslu článku 278 SFEU;

               —

               potvrdil a určil protiprávnost prováděcího rozhodnutí Komise 2015/789 a konkrétně článku 9 Přílohy I v části, v níž zařazují druh Vitis mezi druhy náchylné k napadení evropskými a neevropskými izoláty Xylella fastidiosa, a proto zakazují jejich přemísťování „v rámci Unie, v rámci vymezených oblastí nebo mimo ně“, a v důsledku toho jej zrušil v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobce;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení;

               —

               nařídil žalované jakékoli jiné opatření, které považuje za vhodné, včetně doplňujícího šetření, a to i prostřednictvím EFSA.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uvádějí žalobci porušení zásady proporcionality a článků 5 SEU a 296 SFEU, porušení podstatných formálních náležitostí v podobě nedostatečného či chybného odůvodnění, jakož i zneužití pravomoci založené na nesprávných skutkových a právních okolnostech; nedostatek dokazování a vnitřní rozporuplnost.
   Žalobci upřesňují, že žaloba vychází ze studií provedených výzkumnými pracovníky CNR v Bari, které na základě pozorování, analýz a pokusů v terénu i v laboratoři prokazují, že:

               —

               bakterie izolovaná v Salentu se poddruhem a kmenem liší od bakterie, o níž je známo, že odpovídá za rostlinné choroby vinné révy v mimoevropských oblastech;

               —

               vinná réva vypěstovaná v provincii Lecce nevykázala od roku 2013 do současnosti žádné příznaky Piercovy choroby, ani žádné jiné patologické vysychání;

               —

               v tomtéž období nebyla na uvedené vinné révě pozorována žádná stopa po předmětné bakterii, a to ani v přilehlých oblastech a v přímém kontaktu s nakaženými olivovníky;

               —

               všechny laboratorní pokusy provedené na révě (prostřednictvím inokula nebo v kontaktu s nosičem) vedly k negativnímu výsledku, ať jde o vývoj nákazy nebo o samotnou přítomnost bakterie v asymptomatické formě.

         Podle žalobců se tedy zařazení vinné révy mezi dotčené rostliny jeví být protiprávní, neboť nezohledňuje výsledky dokazování, z nichž vyplývá odolnost révy vůči bakterii rozšířené v zamořené zóně.
   Rozhodnutí je tak podle nich rozporuplné, jelikož v návaznosti na první stanovisko EFSA ze dne 26. listopadu 2013, v němž se potvrdila nedostatečná znalost kmene Xylella fastidiosa vyskytujícího se v Salentu, Komise ve svých předchozích rozhodnutích č. 87 a č. 497 z roku 2014 nezařadila révu mezi náchylné rostliny, přičemž ji následně překvapivě mezi tyto rostliny zařadila s tím, že zakázala její přemísťování na základě provedení podrobných studií EFSA a italských orgánů, které prokázaly odolnost révy vůči uvedené bakterii izolované v Salentu.


title: Věc C-337/08: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 25. února 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — X Holding B.V. v. Staatssecretaris van Financiën ( Články 43 ES a 48 ES — Daňové právní předpisy — Daň z příjmu právnických osob — Daňová jednotka tvořená mateřskou společností-rezidentem a jednou či několika dceřinými společnostmi-rezidenty — Zdanění zisků u mateřské společnosti — Vyloučení dceřiných společností-nerezidentů )

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/3

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 25. února 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — X Holding B.V. v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-337/08) (1)

   („Články 43 ES a 48 ES - Daňové právní předpisy - Daň z příjmu právnických osob - Daňová jednotka tvořená mateřskou společností-rezidentem a jednou či několika dceřinými společnostmi-rezidenty - Zdanění zisků u mateřské společnosti - Vyloučení dceřiných společností-nerezidentů“)
   2010/C 100/04
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: X Holding B.V.

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad článku 43 ES a 48 ES — Právní úprava, která mateřským společnostem-rezidentům dovoluje vytvořit s jednou nebo několika z jejích dceřiných společností daňovou jednotku, přičemž zisky této jednotky jsou zdaněny u mateřské společnosti — Vyloučení dceřiných společností-nerezidentů z tohoto mechanizmu.

      Výrok

   Články 43 ES a 48 ES nebrání právní úpravě členského státu, jež umožňuje mateřské společnosti vytvořit jednu daňovou jednotku se svou dceřinou společností, ale brání vytvoření takovéto jedné daňové jednotky s dceřinou společností usazenou v zahraničí, jestliže zisky této dceřiné společnosti nepodléhají daňovým zákonům tohoto členského státu.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


title: Věc T-160/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2008 – Lancôme v. OHIM – CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION) ( Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství COLOR EDITION — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 — Právní zájem na podání návrhu — Článek 55 nařízení č. 40/94 )

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/50

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2008 – Lancôme v. OHIM – CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)
   (Věc T-160/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství COLOR EDITION - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 - Právní zájem na podání návrhu - Článek 55 nařízení č. 40/94“)
   (2008/C 209/88)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (Paříž, Francie) (zástupce: E. Baud, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: CMS Hasche Sigle (Kolín, Německo)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. února 2007 (věc R 231/2006-2), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi CMS Hasche Sigle a Lancôme parfums et beauté & Cie SNC.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Lancôme parfums et beauté & Cie SNC ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).

      (1)  Úř. věst. C 140, 23.6.2007.


title: Věc T-126/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. března 2008 – Allos Walter Lang v. OHIM – Kokoriko (Coco Rico)

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/43

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. března 2008 – Allos Walter Lang v. OHIM – Kokoriko (Coco Rico)
   (Věc T-126/07) (1)

   (2008/C 107/72)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 140, 23.6.2007.


title: Věc C-284/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Koblenz (Německo) dne 7. června 2012 — Deutsche Lufthansa AG v. Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Koblenz (Německo) dne 7. června 2012 — Deutsche Lufthansa AG v. Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH
   (Věc C-284/12)
   2012/C 273/05
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Koblenz

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Deutsche Lufthansa AG

      Žalovaná: Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Má nenapadené rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení podle čl. 108 odst. 3 druhé věty SFEU za následek, že vnitrostátní soud v soudním řízení, které směřuje k navrácení uskutečněných plateb a zastavení budoucích plateb, je ohledně posouzení povahy plateb jakožto státní podpory vázán právním názorem Komise v rozhodnutí o zahájení řízení?

               2)

               V případě záporné odpovědi na otázku 1:
               Je třeba opatření veřejného podniku ve smyslu čl. 2 písm. b) bodu i) směrnice Komise 2006/111/ES (1), který provozuje letiště, považovat z hlediska pravidel týkajících se státních podpor za selektivní opatření ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože z nich mají prospěch pouze letečtí dopravci, kteří letiště užívají?

               3)

               V případě záporné odpovědi na otázku 2:

                           a)

                           Není podmínka selektivity splněna tehdy, pokud veřejný podnik, který provozuje letiště, poskytuje všem leteckým společnostem, které se rozhodnou užívat letiště, transparentním způsobem stejné podmínky?

                           b)

                           Platí to i tehdy, pokud provozovatel letiště postupuje podle určitého obchodního modelu (zde: spolupráce s takzvanými nízkonákladovými přepravci -Low-cost-carrier-), kteří mají podmínky užívání přizpůsobeny tomuto okruhu zákazníků a nejsou tedy pro všechny letecké společnosti stejně atraktivní?

                           c)

                           Jedná se v každém případě o selektivní opatření tehdy, pokud podstatná část počtu cestujících na letišti připadá po mnoho let na jednu leteckou společnost?

      (1)  Směrnice Komise 2006/111/ES ze dne 16. listopadu 2006 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř jednotlivých podniků (Úř. věst. L 318, s. 17).


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. května 2005 ve věci C-465/03 (žádost Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz o rozhodnutí o předběžné otázce): Kretztechnik AG proti Finanzamt Linz (Šestá směrnice DPH — Služby za protiplnění — Vydání akcií — Vstup společnosti na burzu cenných papírů — Odpočitatelnost DPH)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/14

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 26. května 2005
   ve věci C-465/03 (žádost Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz o rozhodnutí o předběžné otázce): Kretztechnik AG proti Finanzamt Linz (1)

   (Šestá směrnice DPH - Služby za protiplnění - Vydání akcií - Vstup společnosti na burzu cenných papírů - Odpočitatelnost DPH)
   (2005/C 217/27)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-465/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz (Rakousko) ze dne 20. října 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 5. listopadu 2003, v řízení Kretztechnik AG proti Finanzamt Linz, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, K. Lenaerts (zpravodaj), J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič a E. Levits, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 26. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Vydání nových akcií není plněním spadajícím do rozsahu působnosti čl. 2 bodu 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995.

               2.

               Článek 17 odst. 1 a 2 šesté směrnice 77/388, ve znění směrnice 95/7, zakládá nárok na odpočet celé daně z přidané hodnoty, kterou byly zatíženy náklady vynaložené osobou povinnou k dani na různé služby, které pořídila v rámci vydání akcií, v rozsahu, v němž všechny operace provedené touto osobou povinnou k dani v rámci její hospodářské činnosti představují zdanitelná plnění.

      (1)  Úř. věst. C 47, 21.02.2004.


title: Věc C-415/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. září 2008 Complejo Agrícola, SA, proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 14. července 2008 ve věci T-345/06, Complejo Agrícola, SA v. Komise Evropských společenství, podporovaná Španělským královstvím

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/15

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. září 2008 Complejo Agrícola, SA, proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 14. července 2008 ve věci T-345/06, Complejo Agrícola, SA v. Komise Evropských společenství, podporovaná Španělským královstvím
   (Věc C-415/08 P)
   (2008/C 313/22)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Complejo Agrícola, SA (zástupci: A. Menéndez Menéndez a G. Yanguas Montero, advokáti)

      Další účastníci řízení: Komise Evropských společenství a Španělské království
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               prohlásit kasační opravný prostředek za přípustný;

               —

               zrušit usnesení Soudu ze dne 14. července 2008 (dále jen „usnesení Soudu“) oznámené žalobkyni dne 18. července 2008, kterým Soud: a) rozhodl o nepřípustnosti žaloby na neplatnost podané Complejo Agrícola (dále jen „žaloba na neplatnost“) proti rozhodnutí 2006/613/ES (1) ze dne 19. července 2006, kterým se přijímá seznam lokalit významných pro Společenství ve středomořské biogeografické oblasti podle směrnice Rady 92/43/EHS (dále jen „rozhodnutí 2006/613“), a b) uložil Complejo Agrícola, aby nesla své náklady řízení a náklady vynaložené Komisí Evropských společenství (dále jen „Komise“);

               —

               vrátit věc Soudu za tím účelem, aby prohlásil žalobu na neplanost za přípustnou a rozhodl o opodstatněnosti návrhů předložených Complejo Agrícola v žalobě na neplatnost;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených Complejo Agrícola v rámci kasačního opravného prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Usnesení Soudu uznává, že rozhodnutí 2006/613 je aktem, proti němuž může být podána žaloba. Odmítá nicméně aktivní legitimaci Complejo Agrícola, neboť rozhodnutí 2006/613, které určuje jako lokalitu významnou pro Společenství (dále jen „LVS“) Acebuchales de la Campiña Sur de Cádiz – kód 6120015 – dále jen „LVS Achebuchales“), jež zahrnuje část zemědělského podniku „Las Lomas“, který vlastní Complejo Agrícola, se netýká bezprostředně Complejo Agrícola, protože jí neukládá konkrétní povinnosti, ale vyžaduje vnitrostátní prováděcí předpisy.
   Complejo Agrícola má za to, že v usnesení Soudu je nesprávně vyložen článek 230 Smlouvy o založení Evropského společenství (dále jen „ES“) vzhledem k tomu, že podle tohoto ustanovení, tak jak bylo vyloženo nejnovější judikaturou, má Complejo Agrícola aktivní legitimaci podat žalobu proti rozhodnutí 2006/613, neboť se jí bezprostředně a osobně dotýká. Proto musí být napadené usnesení zrušeno.
   Complejo Agrícola je bezprostředně dotčena rozhodnutím 2006/613 jak podle formalistického soudního výkladu bezprostředního dotčení, který se již nepoužívá, tak podle materialistického výkladu, který Soudní dvůr v současné době připouští.
   Napadené rozhodnutí srovnává situaci Complejo Agrícola se soudnímu precedenty, s nimiž nemá nic společného, aniž by analyzovalo konkrétní okolnosti projednávaného případu. Podle judikatury, která je v současné době použitelná, musí situace Complejo Agrícola vést k uznání její právní legitimace. Základní rozdíl mezi projednávaným případem a případy přezkoumávanými ve věcech uvedených v usnesení Soudu, spočívá totiž ve skutečnosti, že v době přijetí rozhodnutí 2006/613 byla již přijata španělská právní úprava týkající se ochrany LVS a právní důsledky přijetí rozhodnutí 2006/613 pro Complejo Agrícola již byly zcela známy, takže možnost, že španělský stát nepoužije rozhodnutí 2006/613, byla čistě teoretická. Tato skutečnost není změněna, jak tvrdí usnesení Soudu, možností, že španělský stát může v budoucnu změnit již přijatá pravidla ochrany LVS.

      (1)  Úř. věst. L 259, s. 1.


title: Věc C-230/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 25. června 2009 — Hauptzollamt Koblenz v. Kurt a Thomas Etling GbR, vedlejší účastník řízení: Bundesministerium der Finanzen

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 25. června 2009 — Hauptzollamt Koblenz v. Kurt a Thomas Etling GbR, vedlejší účastník řízení: Bundesministerium der Finanzen
   (Věc C-230/09)
   2009/C 220/35
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalovaný a navrhovatel v řízení o opravném prostředku „Revision“: Hauptzollamt Koblenz

      Žalobci a odpůrci v řízení o opravném prostředku „Revision“: Kurt Etling a Thomas Etling GbR

      Vedlejší účastník řízení: Bundesministerium der Finanzen (spolkové ministerstvo financí)

      Předběžné otázky

   Je nutné právo Společenství, zejména čl. 5 písm. k) nařízení Rady (ES) č. 1788/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků (1), chápat v tom smyslu, že referenční množství producenta v období dvanácti měsíců, ve kterém na něho jiný producent převedl referenční množství, nezahrnuje množství, na které bylo během dotčeného období dvanácti měsíců dodáno mléko již výše uvedeným jiným producentem?

      (1)  Úř. věst. L 270, s. 123; Zvl. vyd. 03/40, s. 391.


title: Věc C-377/10: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Dolj — Rumunsko) — Adrian Băilă v. Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu ( „Řízení o předběžné otázce — Chybějící vztah k realitě nebo předmětu sporu — Nepřípustnost“ )

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/17

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Dolj — Rumunsko) — Adrian Băilă v. Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Věc C-377/10) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Chybějící vztah k realitě nebo předmětu sporu - Nepřípustnost)
   2011/C 63/31
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Dolj

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Adrian Băilă

      Žalovaní: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunalul Dolj — Registrace ojetých vozidel dříve registrovaných v jiných členských státech — Ekologická daň uvalená na motorová vozidla při jejich první registraci v určitém členském státě — Slučitelnost vnitrostátní právní úpravy s článkem 110 SFEU — Dočasná výjimka pro vozidla s určitými vlastnostmi

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Tribunalul Dolj ze dne 9. června 2010 je zjevně nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.10.2010.


title: Věc C-141/14: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. ledna 2016 – Evropská komise v. Bulharská republika „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2009/147/ES — Ochrana volně žijících ptáků — Zvláště chráněné oblasti Kaliakra a Belite skali — Směrnice 92/43/EHS — Ochrana přírodních stanovišť a volně žijících druhů — Lokalita významná pro Společenství Kompleks Kaliakra — Směrnice 2011/92/EU — Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí — Časová působnost režimu ochrany — Poškozování přírodních stanovišť druhů a vyrušování druhů — Větrná energie — Cestovní ruch“

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. ledna 2016 – Evropská komise v. Bulharská republika
   (Věc C-141/14) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2009/147/ES - Ochrana volně žijících ptáků - Zvláště chráněné oblasti Kaliakra a Belite skali - Směrnice 92/43/EHS - Ochrana přírodních stanovišť a volně žijících druhů - Lokalita významná pro Společenství Kompleks Kaliakra - Směrnice 2011/92/EU - Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí - Časová působnost režimu ochrany - Poškozování přírodních stanovišť druhů a vyrušování druhů - Větrná energie - Cestovní ruch“)
   (2016/C 098/04)
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. White, C. Hermes a P. Mihaylova, zmocněnci)

      Žalovaná: Bulharská republika (zástupci: E. Petranova a D. Drambozova, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Bulharská republika tím, že:

                           —

                           nezahrnula všechna významná ptačí území do zvláště chráněné oblasti zahrnující oblast Kaliakra, neoznačila jako zvláště chráněnou oblast území nejvhodnější z hlediska počtu druhů a rozlohy pro ochranu biologických druhů podle přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků a dále pro ochranu pravidelně se vyskytujících stěhovavých druhů, které nejsou uvedeny v této příloze, v zeměpisné oblasti moře a pevniny, kde se použije tato směrnice, v důsledku čehož tento členský stát nesplnil povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 4 odst. 1 a 2 uvedené směrnice;

                           —

                           schválila uskutečnění záměrů „AES Geo Energy“, „Disib“ a „Longman Investment“ na významném ptačím území zahrnujícím oblast Kaliakra, které nebylo označeno jako zvláště chráněná oblast, přestože tak označeno být mělo, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 4 směrnice 2009/147;

                           —

                           schválila uskutečnění záměrů „Kaliakra Wind Power“, „EVN Enertrag Kavarna“ a „Vertikal – Petkov & Cie“, jakož i „Thracian Cliffs Golf & Spa Resort“ ve zvláště chráněných oblastech zahrnujících oblasti Kaliakra a Belite skali, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 6 odst. 2 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin;

                           —

                           neposoudila správně kumulativní účinek záměrů „Windtech“, „Brestiom“, „Eco Energy“ a „Longman investment“ na významném ptačím území zahrnujícím oblast Kaliakra, jež nebylo označeno jako zvláště chráněná oblast, přestože tak označeno být mělo, a dále že přesto schválila uskutečnění záměru „Longman Investment“, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 2 a 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, jakož i z přílohy III bodu 1 písm. b) této směrnice na straně jedné a z čl. 2 odst. 1 této směrnice na straně druhé.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Bulharské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 159, 26.5.2014.


title: Věc C-378/09: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. června 2010 — Evropská komise v. Česká republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 85/337/EHS — Článek 10a odst. 1 až 3 — Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí — Vnitrostátní právní úprava omezující právo dosáhnout přezkumu rozhodnutí v oblasti životního prostředí — Neprovedení uvedeného ustanovení ve stanovené lhůtě“ )

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/10

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. června 2010 — Evropská komise v. Česká republika
   (Věc C-378/09) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 85/337/EHS - Článek 10a odst. 1 až 3 - Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí - Vnitrostátní právní úprava omezující právo dosáhnout přezkumu rozhodnutí v oblasti životního prostředí - Neprovedení uvedeného ustanovení ve stanovené lhůtě)
   2010/C 209/14
   Jednací jazyk: čeština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Šimerdová a J.-B. Laignelot, zmocněnci)

      Žalovaná: Česká republika (zástupci: M. Smolek a J. Jirkalová, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 10a prvního, druhého a třetího odstavce směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40), ve znění směrnice Rady 97/11/ES (Úř. věst. L 73, s. 5) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES (Úř. věst. L 156, p. 17) — Vnitrostátní práva úprava omezující účast veřejnosti na rozhodovacích postupech v otázkách životního prostředí

      Výrok

               1)

               Česká republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 10a odst. 1 až 3 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               České republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


title: Věc C-58/16: Žaloba podaná dne 1. února 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/13

         Žaloba podaná dne 1. února 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-58/16)
   (2016/C 118/16)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: W. Mölls a L. Nicolae, zplnomocnění zástupci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Rozhodnout, že Spolková republika Německo tím, že u všech přístavů v Severním Porýní-Vestfálsku nezabezpečila, aby se stanovily hranice přístavu, provedly hodnocení a plány zabezpečení přístavu, jakož i schválil bezpečnostní technik přístavu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 2 odst. 3 a článků 6, 7 a 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/65/ES ze dne 26. října 2005 o zvýšení zabezpečení přístavů (1),

               —

               uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle článku 6 směrnice 2005/65/ES musí členské státy zajistit, aby bylo provedeno a schváleno hodnocení zabezpečení pro všechny přístavy, na které se vztahuje uvedená směrnice. Tato hodnocení zabezpečení musí podle přílohy I směrnice zahrnovat identifikaci všech oblastí relevantních z hlediska bezpečnosti přístavu, do níž patří i vymezení hranice přístavu.
   Podle čl. 2 odst. 3 členské státy vymezí pro každý přístav hranice přístavu pro účely této směrnice, přičemž odpovídajícím způsobem zohlední informace vyplývající z hodnocení zabezpečení přístavu. Odstavec 4 upravuje případ, v němž hranice přístavního zařízení ve smyslu nařízení (ES) č. 725/2004 (2) ve skutečnosti zahrnují přístav.
   Z kontroly uskutečněné v roce 2013 vyplynulo, že přinejmenším v 11 přístavech v Severním Porýní-Vestfálsku, na které se směrnice 2006/65/ES vztahuje, nebylo provedeno hodnocení zabezpečení. Z další výměny dopisů vyplynulo, že se tato situace dosud nezměnila.
   V minimálně stejném rozsahu nebyly stanoveny ani hranice přístavů, jelikož ty se stanovují, jak bylo uvedeno výše, na základě hodnocení zabezpečení.
   Je proto zřejmé, že Německo řádně neprovedlo čl. 2 odst. 3 a článek 6 směrnice 2005/65/ES.
   Podle článku 7 směrnice 2005/65/ES musí členské státy zajistit, aby byl pro každý přístav, na který se vztahuje uvedená směrnice, vytvořen plán zabezpečení, který příslušný členský stát schválí.
   Německé orgány v dopise ze dne 21. srpna 2013 přiznaly, že u 11 přístavů v Severním Porýní-Vestfálsku, na které se vztahuje uvedená směrnice, plány zabezpečení neexistují. Z další výměny dopisů vyplynulo, že se tato situace dosud nezměnila.
   Je proto zřejmé, že Německo řádně neprovedlo článek 7 směrnice 2005/65/ES.
   Podle článku 9 směrnice 2005/65/ES se pro každý přístav, na který se vztahuje uvedená směrnice, schválí bezpečnostní technik přístavu.
   Německé orgány v dopise ze dne 21. srpna 2013 přiznaly, že u několika přístavů v Severním Porýní-Vestfálsku, na které se vztahuje uvedená směrnice, bezpečnostní technik přístavu schválen nebyl. Z další výměny dopisů vyplynulo, že se tato situace dosud nezměnila.
   Je proto zřejmé, že Německo řádně neprovedlo článek 9 směrnice 2005/65/ES.

      (1)  Úř. věst. L 3100, s. 28.

      (2)  Úř. věst. L 129, s. 6.


title: Věc C-363/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 28. června 2013 — Leonardo Zappalà v. Rete Ferroviaria Italiana SpA

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 28. června 2013 — Leonardo Zappalà v. Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Věc C-363/13)
   2013/C 260/53
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte suprema di cassazione (Itálie)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Leonardo Zappalà

      Žalovaná: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Předběžné otázky

               1)

               Lze na práci v odvětví plavby použít ustanovení rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, jež byla provedena směrnicí Rady 1999/70/ES (1), a zejména může se ustanovení 2 bod 1 vztahovat i na zaměstnance přijaté na dobu určitou na trajektové lodě, které zajišťují denní spoje?

               2)

               2. Brání rámcová dohoda provedená směrnicí Rady 1999/70/ES a zejména její ustanovení 3 bod 1 vnitrostátní právní úpravě, která stanoví (článek 332 zákoníku o letecké a lodní dopravě), že má být uvedena „doba trvání“ smlouvy, nikoliv její „konec“, a je s uvedenou směrnicí slučitelné ustanovení o době trvání smlouvy, kde je stanoven jasný termín jejího trvání („maximálně 78 dní“), ale kde není jasné, kdy k tomu má dojít.

               3)

               3. Brání rámcová dohoda, která je provedena směrnicí Rady 1999/70/ES, a zejména její ustanovení 3 bod 1 vnitrostátní právní úpravě (články 325, 326 a 332 zákoníku o letecké a lodní dopravě), která stanoví jako objektivní důvody uzavření smlouvy na dobu určitou uskutečnění plavby nebo plaveb, čímž v podstatě dochází k překrytí předmětu smlouvy (poskytnutí služby) a její příčiny (důvod uzavření smlouvy na dobu určitou).

               4)

               4. Brání rámcová dohoda, která je provedena směrnicí, vnitrostátní právní úpravě (a to ustanovením zákoníku o letecké a lodní dopravě), která vylučuje v případě využití obnovování smluv (které může představovat zneužití ve smyslu ustanovení 5), aby tyto smlouvy byly převedeny na pracovní poměr na dobu neurčitou (opatření stanovené v článku 326 zákoníku o letecké a lodní dopravě jen pro případ, že zaměstnanec poskytuje služby nepřetržitě po dobu delší než jeden rok, a za předpokladu, že mezi skončením smlouvy a uzavřením následující smlouvy neuběhne více než šedesát dní)“

      (1)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. Věst L 175, s. 43)


title: Věc T-71/07: Žaloba podaná dne 9. března 2007 – Icuna.Com v. Parlament

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/53

         Žaloba podaná dne 9. března 2007 – Icuna.Com v. Parlament
   (Věc T-71/07)
   (2007/C 95/107)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Icuna.Com SCRL (Braine-le-Château, Belgie) (zástupci: J. Windey a P. de Bandt, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 31. ledna 2006, kterým se zrušuje nabídkové řízení EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003 týkající se položky 2;

               —

               určit mimosmluvní odpovědnost Společenství a uložit Evropskému parlamentu, aby žalobkyni v plné výši nahradil škodu, která jí byla způsobena napadeným rozhodnutím, a ustanovit znalce k vyčíslení této škody;

               —

               v každém případě uložit Evropskému parlamentu náhradu nákladů tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozhodnutím ze dne 1. prosince 2006 Evropský parlament odmítl nabídku, kterou žalobkyně podala v rámci nabídkového řízení EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003, položka 2: obsah vysílání pro vytvoření webového televizního kanálu Evropského parlamentu (1), a uzavřel smlouvou s jiným uchazečem. Toto rozhodnutí bylo předmětem žaloby na zrušení podané žalobkyní k Soudu dne 19. prosince 2006 (2). V rámci řízení o předběžném opatření předseda Soudu prozatímně rozhodl pro případ, že Parlament již uzavřel smlouvu na základě rozhodnutí ze dne 1. prosince 2006, o odložení účinků smlouvy. Následně po jednání konaném v rámci řízení o předběžném opatření Parlament přijal napadené rozhodnutí s datem 31. ledna 2007, kterým zrušil dotčené nabídkové řízení týkající se položky 2.
   Žalobkyně na podporu své žaloby uvádí dva žalobní důvody. První důvod vychází z protiprávnosti napadeného rozhodnutí z důvodu nedostatku pravomoci jeho autora a porušení článku 110 finančního nařízení (3). Žalobkyně tvrdí, že neexistuje ustanovení práva Společenství, které by osobám se schvalovací pravomocí umožňovalo zrušit přidělení zakázky poté, co byla podepsána smlouva s úspěšným uchazečem. Dále uplatňuje, že i za předpokladu, že by žalovaný měl pravomoc k přijetí napadeného rozhodnutí na základě článku 110 finančního nařízení, nedovoluje mu toto ustanovení přikročit k částečnému zrušení nabídkového řízení.
   V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně uplatňuje, že napadené rozhodnutí je stiženo vadou nedostatku odůvodnění, neboť neumožňuje pochopení důvodů, které žalovaného vedly přijmout takovéto opatření, pochopení právního základu, o který se opřel, ani důvodu, proč bylo nabídkové řízení zrušeno jen v části týkající se položky 2.
   Kromě zrušení rozhodnutí ze dne 31. ledna 2007 žalobkyně požaduje náhradu veškeré škody, která jí byla tímto rozhodnutím způsobena.

      (1)  Vyhlášení zakázky „Webový televizní kanál Evropského parlamentu “(Úř. věst. 2006 S 87-91412).

      (2)  Věc T-383/06, Icuna.Com v. Parlament, Úř. věst 2007 C 20, s. 31.

      (3)  Nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s.1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).


title: Věc T-366/10 P: Usnesení Tribunálu ze dne 15. července 2011 — Marcuccio v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Mimosmluvní odpovědnost — Náhrada nahraditelných nákladů — Námitka nevyčerpání jiných opravných prostředků — Vady řízení — Práva obhajoby — Kasační opravný prostředek, který je částečně zjevně nepřípustný a částečně neopodstatněný“ )

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/20

         Usnesení Tribunálu ze dne 15. července 2011 — Marcuccio v. Komise
   (Věc T-366/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Mimosmluvní odpovědnost - Náhrada nahraditelných nákladů - Námitka nevyčerpání jiných opravných prostředků - Vady řízení - Práva obhajoby - Kasační opravný prostředek, který je částečně zjevně nepřípustný a částečně neopodstatněný)
   2011/C 282/39
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 22. června 2010, Marcuccio v. Komise (F-78/09, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), a směřující ke zrušení tohoto usnesení

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v rámci tohoto stupně řízení.

      (1)  Úř. věst. C 288, 23.10.2010.


title: Věc T-492/08: Žaloba podaná dne 18. listopadu 2008 – Wessang v. OHIM – Greinwald (star foods)

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/40

         Žaloba podaná dne 18. listopadu 2008 – Wessang v. OHIM – Greinwald (star foods)
   (Věc T-492/08)
   (2009/C 32/77)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Nicolas Wessang (Zimmerbach, Francie) (zástupce: A. Grolée, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Greinwald GmbH (Kempten, Německo)
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí vydané odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) dne 17. září 2008;

               —

               vyhovět námitce podané N. WESSANGEM dne 26. září 2005 vůči přihlášce ochranné známky STAR FOODS a grafické úpravy č. 004105615;

               —

               zamítnout uvedenou přihlášku ochranné známky č. 004105615 v plném rozsahu;

               —

               uložit společnosti Greinwald GmbH náhradu veškerých nákladů vynaložených N. WESSANGEM v námitkovém řízení, odvolacím řízení a tomto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Greinwald GmbH

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „star foods“ pro výrobky zařazené do tříd 29, 30 a 32 – přihláška č. 4 105 615

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobce

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazové a slovní ochranné známky Společenství „STAR SNACKS“ pro výrobky zařazené do tříd 29, 30 a 31

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitce bylo vyhověno

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Podle žalobce mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny, jelikož jsou extrémně podobné jak z hlediska vzhledu, tak z hlediska sluchového nebo pojmového a vztahují se na podobné nebo dokonce totožné výrobky.


title: Věc F-45/06: Žaloba podaná dne  25. dubna 2006  – Martin Avendano a další v. Komise

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/39

         Žaloba podaná dne 25. dubna 2006 – Martin Avendano a další v. Komise
   (Věc F-45/06)
   (2006/C 143/74)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Javier Martin Avendano a další (zástupci: S. Rodrigues a A. Jaume, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobců

               —

               zrušit odmítnutí Orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) zapsat žalobce na seznam úředníků povýšených do platových tříd A*10 a B*10 za období pro povýšení 2005, tak jak tato rozhodnutí konkludentně vyplývají ze správního sdělení č. 85-2005 ze dne 23. listopadu 2005;

               —

               upozornit orgán oprávněný ke jmenování na důsledky zrušení napadených rozhodnutí a zejména na nové zařazení žalobců do platové třídy, podle situace buď do platové třídy A*10 se zpětným účinkem ke dni 1. března 2005, nebo do platové třídy B*10 se zpětným účinkem ke dni 1. ledna 2005;

               —

               podpůrně jednak požadovat, aby žalovaná uznala žalobce za způsobilé k povýšení, podle situace buď do platové třídy A*10, nebo B*10, při dalším povyšování, a jednak uložit, aby nahradila škodu, která vznikla žalobcům tím, že nebyli povýšeni do platové třídy A*10 ode dne 1. března 2005, nebo do třídy B*10 ode dne 1. ledna 2005;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci jsou úředníci bývalých platových tříd A7 nebo B2. V důsledku nabytí účinnosti nového služebního řádu byla jejich platová třída nahrazena třídami A*8 a B*8, a to podle článku 2 přílohy XIII služebního řádu. Žalobci tvrdí, že jejich služební postup byl zpomalen z důvodu, že nový systém zařazování stanoví vložení doplňujících platových tříd A*9 a B*9 mezi dřívější třídy A7 (nyní A*8) a A6 (nyní A*10), jakož i mezi dřívější platové třídy B2 (nyní B*8)a B1 (nyní B*10).
   Na podporu své žaloby žalobci uplatňují, že použití článku 2 přílohy XIII služebního řádu ve vztahu k nim bez jakéhokoliv zvláštního opatření, které by vyrovnalo utrpěnou újmu s ohledem na služební postup, je protiprávní. Tato námitka protiprávnosti se opírá nejdříve o existenci porušení zásady rovnocennosti mezi starou a novou strukturou služebního postupu, zásady zakotvené v článku 6 služebního řádu. Na základě této zásady měl orgán oprávněný ke jmenování zapsat žalobce na seznam úředníků povýšených do platových tříd A*10 a B*10 za období pro povýšení 2005.
   Žalobci se domnívají, že byli rovněž oběťmi porušení zásady rovného zacházení ve vztahu k svým kolegům ve třídách A7 a B2, kteří byli povýšeni před nabytím účinnosti nového služebního řádu.
   Konečně se žalobci dovolávají jednak porušení legitimního očekávání, které u nich vzbudila ujištění Rady a Komise stran skutečnosti, že nová struktura služebního postupu nepovede ke zhoršení jejich pracovních podmínek, a jednak porušení svých nabytých práv, jakož i zneužití pravomoci.


title: Věc C-655/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. prosince 2015 Panrico, S.A., proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 7. října 2015 ve věci T-534/13, Panrico v. OHIM

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/3

         Kasační opravný prostředek podaný dne 7. prosince 2015 Panrico, S.A., proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 7. října 2015 ve věci T-534/13, Panrico v. OHIM
   (Věc C-655/15 P)
   (2016/C 118/04)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Panrico, S.A. (zástupce: D. Pellisé Urquiza, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a HDN Development Corp.

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastníce řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozhodnutí Tribunálu (čtvrtého senátu) ze dne 7. října 2015, ve věci T-534/14, v celém rozsahu;

               —

               vyhověl návrhovému žádání vznesenému v řízení před Tribunálem a spočívajícímu ve zrušení rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 25. července 2013 vydaného ve věci R 623/2011-4; a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku uvádí navrhovatelka následující důvody vycházející z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 40/94 o ochranné známce Společenství a unijní judikatury, která tato ustanovení vykládá

      První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení při identifikování dominantního prvku srovnávaných kolidujících označení a při srovnání těchto kolidujících označení, aniž byl předtím zohledněn kontext relevantního trhu a hledisko relevantní veřejnosti na stupeň rozlišovací způsobilosti kolidujících označení nebo prvků tvořících tato kolidující označení

   Řádně – to znamená v souladu s logikou i s právem – lze podobnost srovnávaných označení posoudit jen poté, co se posuzující přenese do kontextu relevantního trhu a zaujme hledisko průměrného spotřebitele na konkrétním relevantním území. Jak je uvedeno v kasačním opravném prostředku, Tribunál v napadeném rozsudku zdaleka nezaujímá kontextuální hledisko a řádně nezohledňuje: (i) mimořádně vysoký stupeň rozlišovací způsobilosti přiznaný prvku DONUT (neboli DOUGHNUTS v jeho fonetické podobě) na relevantním území; a konečně (ii) dominantní charakter, kterou na relevantním území průměrný spotřebitel nevyhnutelně přisoudí prvku DOUGHNUTS (neboli DONUTS), když se tento prvek objeví jako součást jakékoli kombinované ochranné známky, jako je tomu u ochranné známky „Krispy Kreme DOUGHNUTS“.

      Druhý důvod kasačního opravného prostředku, související s předchozím důvodem, a vycházející z toho, že ve skutečnosti nebyla zohledněna proslulost (či dokonce dobré jméno) starších ochranných známek společnosti PANRICO, S.A.

   Tribunál v napadeném rozsudku při posuzování nebezpečí záměny nezohledňuje v plném rozsahu význam proslulosti a dobrého jména starších ochranných známek. To je zvláště relevantní vzhledem k tomu, že podle ustálené judikatury je nebezpečí záměny tím vyšší, čím vyšší se jeví rozlišovací způsobilost starší ochranné známky, přičemž ochranným známkám s dobrým jménem je věnována zvláštní pozornost.

      Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení spočívajícího v tom, že Tribunál se v napadeném rozhodnutí odchýlil od judikaturou stanovených kritérií pro posuzování nebezpečí záměny, včetně nebezpečí asociace

   Konkrétně:

               —

               nesprávné posouzení podobnosti kolidujících označení spočívající v tom, že (i) prvku DOUGHNUTS nebyla přisouzena povaha dominantního prvku v rámci ochranné známky „Krispy Kreme DOUGHNUTS“ jako celku a že (ii) byla nesprávně posouzena podobnost prvku „DOUGHNUTS“ se staršími ochrannými známkami DONUT, respektive DONUTS;

               —

               nesprávné posouzení podobnosti výrobků a služeb chráněných kolidujícími ochrannými známkami.

      Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení spočívajícího v tom, že Tribunál nedospěl k závěru, že je protiprávně těženo z rozlišovací způsobilosti starších ochranných známek DONUT a DONUTS, a to jasně na jejich úkor.


title: Věc C-392/10: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. ledna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg — Německo) — Suiker Unie GmbH — Zuckerfabrik Anklam v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas ( „Nařízení (ES) č. 800/1999 — Článek 15 odst. 1 a 3 — Zemědělské produkty — Režim vývozních náhrad — Rozlišená vývozní náhrada — Podmínky přiznání — Dovoz produktu do třetího státu určení — Zaplacení dovozních cel“ )

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/4

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 19. ledna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg — Německo) — Suiker Unie GmbH — Zuckerfabrik Anklam v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Věc C-392/10) (1)

   (Nařízení (ES) č. 800/1999 - Článek 15 odst. 1 a 3 - Zemědělské produkty - Režim vývozních náhrad - Rozlišená vývozní náhrada - Podmínky přiznání - Dovoz produktu do třetího státu určení - Zaplacení dovozních cel)
   2012/C 73/05
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Suiker Unie GmbH — Zuckerfabrik Anklam

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Finanzgericht Hamburg — Výklad čl. 15 odst. 1 a 3 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (Úř. věst. L 102, s. 11; Zvl. vyd. 03/25, s. 129), a článku 24 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307) — Produkt vyvezený z členského státu do třetího státu k podstatnému zpracování v režimu aktivního zušlechťovacího styku bez výběru dovozního cla — Vývoz produktu vzniklého z tohoto zpracování do jiného třetího státu — Podmínky přiznání rozlišené vývozní náhrady — Nezbytnost uvedení produktu do volného oběhu ve třetím státě určení po zaplacení dovozního cla?

      Výrok

   Článek 15 odst. 1 a 3 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty, ve znění nařízení Komise (ES) č. 444/2003 ze dne 11. března 2003, musí být vykládán v tom smyslu, že podmínka pro obdržení rozlišené náhrady upravená tímto ustanovením, totiž podmínka splnění dovozních celních formalit, není splněna tehdy, když ve třetí zemi určení po odbavení v režimu aktivního zušlechťovacího styku bez výběru dovozního cla došlo k „podstatnému zpracování nebo opracování“ produktu ve smyslu článku 24 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, a když byl produkt vzniklý z tohoto zpracování nebo opracování vyvezen do třetí země.

      (1)  Úř. věst. C 288, 23.10.2010.


title: Věc C-88/13: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Belgie) – Philippe Gruslin v. Beobank SA, původně Citibank Belgium SA „Řízení o předběžné otázce — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) — Směrnice 85/611/EHS — Článek 45 — Pojem ‚platby podílníkům‘  — Vydávání osvědčení o vlastnictví registrovaných podílových jednotek na jméno podílníkům“

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/8

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Belgie) – Philippe Gruslin v. Beobank SA, původně Citibank Belgium SA
   (Věc C-88/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) - Směrnice 85/611/EHS - Článek 45 - Pojem ‚platby podílníkům‘ - Vydávání osvědčení o vlastnictví registrovaných podílových jednotek na jméno podílníkům“)
   2014/C 409/11
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Philippe Gruslin

      Žalovaná: Beobank SA, původně Citibank Belgium SA

      Výrok

   Povinnost stanovená v článku 45 směrnice Rady 85/611/EHS ze dne 20. prosince 1985 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/26/ES ze dne 29. června 1995, podle níž je subjekt kolektivního investování do převoditelných cenných papírů, který uvádí své podílové jednotky na trh na území jiného členského státu, než ve kterém se nachází, povinen zajistit provedení plateb podílníkům v členském státě uvádění podílových jednotek na trh, musí být vykládána v tom smyslu, že nezahrnuje vydání osvědčení podílníkům o vlastnictví podílových jednotek, které jsou zapsány na jejich jméno v emitentově registru podílníků.

      (1)  Úř. věst. C 147, 25.5.2013.


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 31. května 2005 ve věci C-438/02: Stockholms tingsrätt proti Kristeru Hannerovi (Články 28, 31, 43 ES a čl. 86 odst. 2 ES — Uvádění léčiv na trh — Podnikání maloobchodníků — Státní monopol na maloobchodní prodej léčiv — Podnik pověřený službou obecného hospodářského zájmu)

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/2

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 31. května 2005
   ve věci C-438/02: Stockholms tingsrätt proti Kristeru Hannerovi (1)

   (Články 28, 31, 43 ES a čl. 86 odst. 2 ES - Uvádění léčiv na trh - Podnikání maloobchodníků - Státní monopol na maloobchodní prodej léčiv - Podnik pověřený službou obecného hospodářského zájmu)
   (2005/C 182/03)
   Jednací jazyk: švédština
   Ve věci C-438/02, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Stockholms tingsrätt (Švédsko) ze dne 29. listopadu 2002, došlým Soudnímu dvoru dne 4. prosince 2002, v trestním řízení proti Kristeru Hannerovi, Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann (zpravodaj), C. W. A. Timmermans a A. Rosas, předsedové senátu, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr a J. N. Cunha Rodrigues, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 31. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Článek 31 odst. 1 ES brání režimu stanovícímu výlučné právo maloobchodního prodeje, upraveného podle takových podmínek, jako jsou podmínky, které charakterizují režim dotčený v původním řízení.

      (1)  Úř. věst. C 31, 8.2.2003


title: Věc T-8/16: Žaloba podaná dne 5. ledna 2016 – Toshiba Samsung Storage Technology a Toshiba Samsung Storage Technology Korea v. Komise

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/52

         Žaloba podaná dne 5. ledna 2016 – Toshiba Samsung Storage Technology a Toshiba Samsung Storage Technology Korea v. Komise
   (Věc T-8/16)
   (2016/C 098/67)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Toshiba Samsung Storage Technology Corp. (Tokio, Japonsko) a Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. (Gyeonggi-do, Korejská republika) (zástupci: M. Bay, J. Ruiz Calzado, A. Aresu a A. Scordamaglia Tousis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               částečně nebo v plném rozsahu zrušil rozhodnutí Komise ze dne 21. října 2015 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru vydaném ve věci AT.39369 – optické diskové mechaniky pro počítače;

               —

               kromě toho nebo podpůrně, aby významně snížil výši pokutu uloženou žalobkyním;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení, a

               —

               přijal jakákoli opatření, která bude Tribunál považovat za vhodná za okolností projednávané věci.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně devět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí a práva žalobkyň na obhajobu z důvodu nesoudržné právní kvalifikace jednání, rozporuplného odůvodnění nebo přinejmenším nedostatečné právní kvalifikace údajného protiprávního jednání, odepření přístupu k důkazům svědčícím v jejich prospěch, dovolávání se několika právních a skutkových okolností, které nebyly uvedeny v oznámení námitek.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného skutkového a právního posouzení při použití článku 101 SFEU ve vztahu k závěru konstatujícímu existenci vlivu na obchod mezi členskými státy.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z nesprávného skutkového a právního posouzení při určování územní působnosti porušení článku 101 SFEU.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nesprávného skutkového a právního posouzení při použití článku 101 SFEU ve vztahu k závěru konstatujícímu jediné protiprávní jednání.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z nesprávného skutkového a právního posouzení týkajícího se skutečnosti, že žalobkyně údajně věděly o celém jediném protiprávním jednání, a konkrétně o účasti všech dalších osob, kterým je rozhodnutí určeno.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z nesprávného skutkového a právního posouzení týkajícího se dne, kdy začala údajná účast žalobkyň na celém jediném protiprávním jednání.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vycházející z nesprávného skutkového a právního posouzení týkajícího se rozsahu protiprávního jednání přičítaného žalobkyním, jelikož Komise dospěla v napadeném rozhodnutí k závěru, že žalobkyně se účastnily protisoutěžních „dohod“.

               8.

               Osmý žalobní důvod vycházející z porušení práva na řádnou správu a souvisejících obecných zásad unijního práva způsobeného zjevně nepřiměřeně dlouhou dobou vyšetřování.

               9.

               Devátý žalobní důvod podpůrně vycházející z omylů při výpočtu pokuty, neboť:

                           —

                           Komise nezohlednila a) skutečnost, že žalobkyně jsou výrobci jen jediného výrobku a b) jiné okolnosti, které snižují závažnost jednání každé ze žalobkyň a polehčující okolnosti, a

                           —

                           Komise nepřiznala správnou hodnotu zvláštním okolnostem protiprávního jednání při určování stupně koeficientu závažnosti a výše vstupního poplatku.


title: Věc T-352/17: Žaloba podaná dne 2. června 2017 – Korwin-Mikke v. Parlament

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/69

         Žaloba podaná dne 2. června 2017 – Korwin-Mikke v. Parlament
   (Věc T-352/17)
   (2017/C 239/80)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Janusz Korwin-Mikke (Jozefow, Polsko) (zástupci: M. Cherchi, A. Daoût a M. Dekleermaker, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

         v důsledku toho,

               —

               zrušil rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 3. dubna 2017;

               —

               zrušil dřívější rozhodnutí předsedy Parlamentu ze dne 14. března 2017;

               —

               nařídil náhradu finanční a morální újmy způsobené napadenými rozhodnutími nebo vyplatit žalobci částku ve výši 19 180 eur;

               —

               v každém případě uložil Evropskému parlamentu náhradu všech nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení článku 11 Listiny základních práv Evropské unie, obecné zásady svobody projevu ve spojení s článkem 10 Evropské úmluvy o lidských právech a článkem 52 Listiny základních práv, s tím, že výroky, kterými se zabývala napadená rozhodnutí, byly proneseny poslancem Evropského parlamentu při výkonu jeho povinností a v rámci orgánů Evropské unie, jakož i z porušení článku 166 jednacího řádu Evropského parlamentu, článku 41 Listiny základních práv, zásady odůvodnění aktů orgánů Evropské unie, článku 296 SFEU, zjevně nesprávného posouzení a překročení pravomocí.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 41 Listiny základních práv, zásady odůvodnění aktů orgánů Evropské unie, obecné zásady přiměřenosti, zjevně nesprávného posouzení a překročení pravomocí.


title: Věc F-93/13: Žaloba podaná dne 23. září 2013 — ZZ v. Komise

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/32

         Žaloba podaná dne 23. září 2013 — ZZ v. Komise
   (Věc F-93/13)
   2013/C 336/72
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: S. Orlandi, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, podle něhož se bonifikace nároků na důchod nabytých před nástupem do služebního poměru vypočítá na základě nových obecných prováděcích ustanovení (OPU) týkajících se článků 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu úředníků.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Prohlásit článek 9 obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu za protiprávní, a tudíž nepoužitelný;

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 3. října 2012 o bonifikaci nároků na důchod nabytých žalobcem před nástupem do služebního poměru v rámci převodu těchto nároků do důchodového systému orgánů Evropské unie (dále jen „DSOEU“) na základě obecných prováděcích ustanovení (dále jen „OPU“) k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-335/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Općinskim sudem u Velikoj Gorici (Chorvatsko) dne 15. června 2016 – VG Čistoća d.o.o. v. Đuro Vladika, Ljubica Vladika

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Općinskim sudem u Velikoj Gorici (Chorvatsko) dne 15. června 2016 – VG Čistoća d.o.o. v. Đuro Vladika, Ljubica Vladika
   (Věc C-335/16)
   (2016/C 296/31)
   Jednací jazyk: chorvatština

      Předkládající soud

   Općinski sud u Velikoj Gorici

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: VG Čistoća d.o.o.

      Žalovaní: Đuro Vladika, Ljubica Vladika

      Předběžná otázka

   Jakým způsobem se podle unijního práva vypočítává poplatek za sběr a přepravu odpadů z domácností a jakým způsobem hradí občané Evropské unie faktury za sběr a přepravu komunálního odpadu, tedy platí za sběr a přepravu odpadů z domácností v závislosti na objemu prázdných nádob či kontejnerů, nebo v závislosti na objemu odebraného odpadu, a hradí vedle toho ještě další poplatky?


title: Věc T-905/16: Žaloba podaná dne 22. prosince 2016 – Chefaro Ireland v. EUIPO – Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE)

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/42

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2016 – Chefaro Ireland v. EUIPO – Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE)
   (Věc T-905/16)
   (2017/C 053/51)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Chefaro Ireland DAC (Dublin, Irsko) (zástupci: P. Maeyaert a J. Muyldermans, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Laboratoires M&L SA (Manosque, Francie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: mezinárodní zápis obrazové ochranné známky obsahující slovní prvky „NUIT PRECIEUSE“ s vyznačením Evropské unie – mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 063 952

      Řízení před EUIPO: řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. října 2016 ve věci R 2596/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               rozhodl, že EUIPO a vedlejší účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Chefaro Ireland.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-250/06: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. prosince 2007  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SPRL, Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutélé), Wolu TV ASBL v. Belgický stát (Článek 49 ES — Volný pohyb služeb — Vnitrostátní právní předpisy stanovící povinnost provozovatelů kabelových sítí šířit programy vysílané některými soukromými subjekty televizního vysílání ( must carry ) — Omezení — Naléhavý důvod obecného zájmu — Zachování pluralismu v dvojjazyčném regionu)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/16

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. prosince 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Belgie) – United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SPRL, Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutélé), Wolu TV ASBL v. Belgický stát
   (Věc C-250/06) (1)

   (Článek 49 ES - Volný pohyb služeb - Vnitrostátní právní předpisy stanovící povinnost provozovatelů kabelových sítí šířit programy vysílané některými soukromými subjekty televizního vysílání („must carry“) - Omezení - Naléhavý důvod obecného zájmu - Zachování pluralismu v dvojjazyčném regionu)
   (2008/C 51/26)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Conseil d'État
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SPRL, Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutélé), Wolu TV ASBL

      Žalovaný: Belgický stát

      Za přítomnosti: BeTV SA, Tvi SA, Télé Bruxelles ASBL, Belgian Business Television SA, Media ad Infinitum SA, TV5-Monde
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Conseil d'Etat (Belgie) – Výklad článků 49 a 86 Smlouvy o ES – Pojem „zvláštní právo“ – Povinnost uložená společnostem zajišťujícím kabelový přenos televizního vysílání přenášet televizní programy vysílané určitými subjekty rozhlasového vysílání usazenými z velké části na vnitrostátním území
   Výrok
   Článek 49 ES musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové právní úpravě členského státu, jaká je dotčena v původním řízení, která ukládá provozovatelům kabelových sítí působícím na dotčeném území tohoto členského státu, aby vysílali na základě povinnosti nazvané „must carry“ televizní programy vysílané soukromými subjekty televizního vysílání spadajícími pod orgány veřejné moci uvedeného státu, které byly posledně uvedenými orgány určeny, pokud tato právní úprava:

               —

               sleduje cíl obecného zájmu, jako je zachování pluralistického charakteru nabídky televizních programů na tomto území ve shodě s kulturní politikou téhož členského státu, a

               —

               není nepřiměřená ve vztahu k tomuto cíli, což znamená, že provádění této úpravy musí vycházet z transparentního řízení založeného na objektivních, nediskriminačních a dopředu známých kritériích.

         Předkládajícímu soudu přísluší, aby určil, zda jsou uvedené podmínky splněny.

      (1)  Úř. věst. C 212, 2.9.2006.


title: Věc C-58/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) dne 13. února 2008 – Vodafone Ltd, Telefónica 02 Europe plc, T-Mobile International AG, Orange Personal Communications Services Ltd v. Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) dne 13. února 2008 – Vodafone Ltd, Telefónica 02 Europe plc, T-Mobile International AG, Orange Personal Communications Services Ltd v. Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform
   (Věc C-58/08)
   (2008/C 107/25)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court).
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Vodafone Ltd, Telefónica 02 Europe plc, T-Mobile International AG, Orange Personal Communications Services Ltd.

      Žalovaný: Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform.

      Zúčastněné strany: Office of Communications, Hutchison 3G (UK) Limited.

      Vedlejší účastník: GSM Association.
   Předběžné otázky

               1.

               Je nařízení (ES) č. 717/2007 (1) zcela nebo zčásti neplatné z důvodu, že článek 95 ES nepředstavuje vhodný právní základ?

               2.

               Je článek 4 nařízení (ES) č. 717/2007 (společně s čl. 2 [odst. 2] písm. a) a čl. 6 odst. 3, pokud se týkají eurotarifu a povinností souvisejících s eurotarifem) neplatný z důvodu, že stanovení cenového stropu pro maloobchodní ceny za roaming porušuje zásadu proporcionality nebo zásadu subsidiarity?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 717/2007 ze dne 27. června 2007 o roamingu ve veřejných mobilních telefonních sítích ve Společenství a o změně směrnice 2002/21/ES (Úř. věst. L 171, s. 32).


title: Věc T-361/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2012 — Hand Held Products v. OHIM — Orange Brand Services (DOLPHIN) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství DOLPHIN — Starší slovní ochranná známka DOLPHIN — Částečné zamítnutí námitek — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2012 — Hand Held Products v. OHIM — Orange Brand Services (DOLPHIN)
   (Věc T-361/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství DOLPHIN - Starší slovní ochranná známka DOLPHIN - Částečné zamítnutí námitek - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 258/36
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hand Held Products, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupci: J. Güell Serra a M. Curell Aguilà, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně P. Bullock a R. Pethke, poté P. Bullock a G. Schneider, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Orange Brand Services Ltd (Bristol, Spojené království)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 6. dubna 2011 (věc R 1443/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Hand Held Products, Inc. a Orange Brand Services Ltd.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 6. dubna 2011 (věc R 1443/2010-1) se zrušuje v rozsahu, v němž zamítlo námitky týkající se elektrického a elektronického příslušenství.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Hand Held Products, Inc. a OHIM ponesou každý své vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.9.2011.


title: Spojené věci C-585/14, C-587/14 a C-588/14: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 3. září 2015 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Petru Chiş (C-585/14), Aurel Moldovan (C-587/14) v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj a Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14) v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj „Řízení o předběžné otázce — Vnitrostátní zdanění — Článek 110 SFEU — Daň vybíraná členským státem při první registraci motorových vozidel nebo při prvním zápisu změny vlastníka těchto vozidel — Rovné daňové zacházení s ojetými motorovými vozidly z jiných členských států a s podobným motorovými vozidly dostupnými na domácím trhu“

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/8

         Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 3. září 2015 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Petru Chiş (C-585/14), Aurel Moldovan (C-587/14) v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj a Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14) v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj
   (Spojené věci C-585/14, C-587/14 a C-588/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Vnitrostátní zdanění - Článek 110 SFEU - Daň vybíraná členským státem při první registraci motorových vozidel nebo při prvním zápisu změny vlastníka těchto vozidel - Rovné daňové zacházení s ojetými motorovými vozidly z jiných členských států a s podobným motorovými vozidly dostupnými na domácím trhu“)
   (2015/C 398/10)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Cluj

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Petru Chiş (C-585/14), Aurel Moldovan (C-587/14), Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14)

      Žalovaní: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj (C-585/14, C-587/14), Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj (C-588/14)

      Výrok

               1)

               Článek 110 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby členský stát zavedl takovou daň z motorových vozidel, jako je daň stanovená v zákoně č. 9/2012 ze dne 6. ledna 2012 o dani z emisí škodlivých látek z motorových vozidel (Legea nr. 9/2012 privind taxa pentru emisiile poluante provenite de la autovehicule), které podléhají dovezená ojetá vozidla při jejich první registraci v tomto členském státě a vozidla již registrovaná v uvedeném členském státě při prvním zápisu změny vlastníka těchto vozidel v tomto státě.

               2)

               Článek 110 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát osvobodil od takové daně, jaká je stanovena v zákoně č. 9/2012, již registrovaná vozidla, za která byla uhrazena dříve platná daň, pokud hodnota této zůstatkové daně zahrnutá do hodnoty těchto vozidel je nižší než nová daň. Tak tomu musí být v případě, kdy dřívější daň musela být spolu s úroky vrácena z důvodu její neslučitelnosti s unijním právem.

      (1)  Úř. věst. C 107, 30. 3. 2015.


title: Věc T-224/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2016 – CW v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá proti určitým osobám a subjektům s ohledem na situaci v Tunisku — Zmrazení finančních prostředků — Prodloužení platnosti — Právo vlastnit majetek — Proporcionalita — Nesprávné skutkové zjištění — Zneužití pravomoci — Mimosmluvní odpovědnost“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2016 – CW v. Rada
   (Věc T-224/14) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá proti určitým osobám a subjektům s ohledem na situaci v Tunisku - Zmrazení finančních prostředků - Prodloužení platnosti - Právo vlastnit majetek - Proporcionalita - Nesprávné skutkové zjištění - Zneužití pravomoci - Mimosmluvní odpovědnost“)
   (2016/C 305/38)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: CW (zástupkyně: A. Tekari, advokátka)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: G. Étienne a M. Bishop, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady 2014/49/SZBP ze dne 30. ledna 2014, kterým se mění rozhodnutí 2011/72/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Tunisku (Úř. věst. 2014, L 28, s. 38), v rozsahu, v němž se týká žalobce, a zadruhé návrh na základě článku 268 SFEU znějící na náhradu škody vzniklé žalobci.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               CW ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 351, 6. 10. 2014.


title: Věc T-413/08: Žaloba podaná dne 29. září 2008 – SOZA v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/56

         Žaloba podaná dne 29. září 2008 – SOZA v. Komise
   (Věc T-413/08)
   (2008/C 301/93)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Slovenský ochranný Zväz Autorský pre práva k hudobným dielam (SOZA) (Bratislava, Slovenská republika) (zástupce: M. Favart, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit článek 3 rozhodnutí Komise ze dne 16. července 2008 o řízení podle článku 81 ES a článku 53 EHS (věc COMP/C2/38.698 – CISAC) a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou se žalobce domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise ze dne 16. července 2008 o řízení podle článku 81 ES a článku 53 EHS (věc COMP/C2/38.698 – CISAC), a zejména jeho článku 3, kterým se stanoví, že členové CISAC (1) pocházející z EHS se jednáním ve vzájemné shodě dopustili porušení článku 81 ES a článku 53 EHS tím, že mezi sebou koordinovali územní rozdělení mandátů na vzájemné zastupování takovým způsobem, jaký omezuje působnost každé z organizací kolektivní správy práv na příslušné státní území.
   Žalobce na podporu svých návrhových žádání uplatňuje, že:

               i)

               zahrnutí územního rozdělení do dohod o vzájemném zastupování není důsledkem jednání ve vzájemné shodě a

               ii)

               podpůrně, i kdyby šlo v případě územního rozdělení o jednání ve shodě, nešlo by o omezování hospodářské soutěže ve smyslu článku 81 ES.

         Prvním žalobním důvodem žalobce tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného posouzení a porušila článek 81 ES, jakož i článek 253 ES tím, že rozhodla, že paralelní územní rozdělení obsažené v dohodách o vzájemném zastoupení uzavřených mezi žalobcem a ostatními členy CISAC je výsledkem jednání ve vzájemné shodě, přičemž v rozhodnutí neposkytla žádné důkazy takového jednání ve vzájemné shodě.
   Druhým žalobním důvodem žalobce uplatňuje, že domnělé jednání ve vzájemné shodě při územním rozdělení není protiprávní, jelikož se týká takové oblasti hospodářské soutěže, jakou není třeba chránit. Krom toho žalobce tvrdí, že i kdyby domnělé jednání mělo být považováno za omezující hospodářskou soutěž, neporušuje čl. 81 odst. 1 ES, protože je potřebný a přiměřený k dosažení legitimního cíle.

      (1)  Mezinárodní konfederace společností autorů a skladatelů.


title: Věc C-143/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. října 2012 — Evropská komise v. Francouzská republika

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/14

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. října 2012 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-143/12) (1)

   2013/C 101/30
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 165, 9.6.2012.


title: Věc T-465/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. září 2008 – Evropaïki Dynamiki v. Komise ( Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení Společenství — Poskytování počítačových a souvisejících služeb týkajících se informačních systémů Generálního ředitelství pro rybolov — Odmítnutí nabídky uchazeče — Povinnost uvést odůvodnění )

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/16

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. září 2008 – Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-465/04) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení Společenství - Poskytování počítačových a souvisejících služeb týkajících se informačních systémů Generálního ředitelství pro rybolov - Odmítnutí nabídky uchazeče - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2008/C 272/28)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupce: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně K. Banks, poté M. Wilderspin a E. Manhaeve, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 15. září 2004, kterým byla odmítnuta nabídka žalobkyně v rámci výzvy k podání nabídek na poskytování počítačových a souvisejících služeb týkajících se informačních systémů Generálního ředitelství pro rybolov, jakož i rozhodnutí Komise o zadání zakázky jinému uchazeči.
   Výrok

               1)

               Rozhodnutí Komise o odmítnutí nabídky Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE a o zadání zakázky v rámci nabídkového řízení Komise FISH/2004/02 jinému uchazeči se zrušuje.

               2)

               Komise ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 57, 5.3.2005.


title: Věc F-53/12: Žaloba podaná dne 7. května 2012 — ZZ a další v. EHSV

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/22

         Žaloba podaná dne 7. května 2012 — ZZ a další v. EHSV
   (Věc F-53/12)
   2012/C 200/46
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a další (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaný: Evropský hospodářský a sociální výbor

      Předmět a popis sporu

   Částečné zrušení rozhodnutí Evropského hospodářského a sociálního výboru, kterými se žalobci povyšují z platové třídy AST 5 do platové třídy AST 6 v rozsahu, ve kterém stanovují koeficient násobení.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               Zrušit rozhodnutí zástupce generálního tajemníka pro všeobecné záležitosti, lidské zdroje a vnitřní služby ze dne 20. července 2011 v rozsahu, ve kterém je koeficient násobení stanovený těmito rozhodnutími, který vyplývá z jejich povýšení do platové třídy AST6/1 s účinností od 1. dubna 2011, koeficientem, který pro ně byl stanoven dne 1. dubna 2009, a nikoli koeficientem, který pro ně byl stanoven dne 24. března 2001 s účinností od 1. dubna 2011;

               —

               podpůrně, zrušit tato rozhodnutí v rozsahu, ve kterém koeficient násobení vyplývající z jejich povýšení nezohledňuje léta odsloužená v platovém stupni, kterého dosáhli v období mezi 1. dubnem 2009 a 1. dubnem 2011;

               —

               podpůrně, zrušit rozhodnutí ze dne 20. července 2011 v rozsahu, ve kterém nabývají účinnosti dne 1. dubna 2011, a nikoli v den následujícím po dni nabytí účinnosti rozhodnutí ze dne 24. března 2011;

               —

               uložit EHSV náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-188/04: Žaloba podaná dne 24. května 2004 Freixenet S.A. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu.

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/22

         Žaloba podaná dne 24. května 2004 Freixenet S.A. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu.
   (Věc T-188/04)
   (2004/C 217/41)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 24. května 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu Freixenet S.A., se sídlem v Sant Sadurní d'Anoia (Španělsko), zastoupenou Fernandem de Visscherem, Emmanuelem Cornuem, Ericem De Grysem a Donatiennem Moreauem, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu ze dne 11. února 2004 a rozhodl, že přihláška ochranné známky Společenství č. 32540 bude zveřejněna v souladu s článkem 40 nařízení č. 40/94;

               —

               podpůrně zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu ze dne 11. února 2004;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               Freixenet S.A.

               Přihlašovaná ochranná známka Společenství

               Prostorová ochranná známka ve formě matně černé zabroušené láhve (č. 32540)

               Výrobky nebo služby:

               Výrobky třídy 33 (šumivá vína)

               Rozhodnutí průzkumového oddělení:

               Zamítnutí přihlášky

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí odvolání

               Dovolávané žalobní důvody:

               Porušení práv na obhajobu a článku 73 nařízení č. 40/941 tím, že žalobkyně neměla možnost se vyjádřit ke všem skutečnostem, a dále porušení čl. 7 odst. 1 písm. b a čl. 7 odst. 3 nařízení č. 40/94.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1)


title: Věc T-386/14: Žaloba podaná dne 24. května 2014 – Fih Holding a Fih Erhversbank v. Komise

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/50

         Žaloba podaná dne 24. května 2014 – Fih Holding a Fih Erhversbank v. Komise
   (Věc T-386/14)
   2014/C 253/66
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Fih Holding A/S (Kodaň, Dánsko); a Fih Erhversbank A/S (Kodaň) (zástupce: O. Koktvedgaard, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 11. března 2014, č. C(2014) 1280 final o státní podpoře SA.34445 (2012/c) poskytnuté Dánskem pro převod aktiv souvisejících s majetkem z banky FIH na společnost FSC; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod spočívá v tom, že napadené rozhodnutí je v rozporu s čl. 107 odst. 1 SFEU, pokud jde o konstatování Komise, že „žádný hospodářský subjekt v tržním hospodářství by nebyl ochoten investovat za takových podmínek, jako jsou podmínky ve smlouvě o koupi akcií“ (bod 93) a že „opatření tudíž nejsou v souladu se zásadou hospodářského subjektu v tržním hospodářství“ (body 93 a 99), a konstatování v článku 1 odst. 1, že převod aktiv je státní podporou.

               2.

               Druhý žalobní důvod spočívá v tom, že FSC nelze přirovnávat k soukromému investorovi, který je veden dlouhodobější perspektivou výnosnosti investovaného kapitálu, ale k soukromému věřiteli, který usiluje o získání pohledávek od dlužníka, jež má finanční problémy, vzhledem k předchozím závazkům FSC.

               3.

               Třetí žalobní důvod spočívá v tom, že napadené rozhodnutí je v rozporu s čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož v bodě 116 konstatuje, že opatření vedla ke snížení kapitálových požadavků o 375 milionů DKK brutto, které je třeba vrátit, a že převodní hodnota byla o 245 milionů DKK vyšší než reálná ekonomická hodnota, které mají být vráceny, a v druhém odstavci článku 1 a závazku č. 6 podmínek tímto podmiňuje schválení.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod spočívá v tom, že napadené opatření je v rozporu s čl. 107 odst. 1 SFEU, pokud jde o konstatování Komise v bodě 103 v písm. a) „zisk související se smlouvou o prodeji akcií (0,73 miliard DKK)“ a v bodě 103 písm. b) „nevrácené kapitálové investice (1,33 miliard DKK)“. Vzhledem k tomu není dán základ pro vrácení kapitálové pomoci požadovaný Komisí ve smyslu druhého odstavce článku 1 a závazku č. 6.

               5.

               Pátý žalobní důvod spočívá v tom, že Komise nesprávně vyložila podmínky smlouvy, když dospěla k závěru, že FIH by měla FSC zaplatit 254 milionů DKK (bod 116) rozdílu mezi převodní hodnotou reálnou ekonomickou hodnotou aktiv.

               6.

               Šestý žalobní důvod spočívá v tom, že napadené rozhodnutí je v rozporu s článkem 296 SFEU a čl. 41 odst. 20 písm. c) Listiny, jelikož Komise nerespektovala zásadní procesní povinnost odůvodnit své rozhodnutí.


title: Věc T-540/13: Žaloba podaná dne 1. října 2013 — Société européenne des chaux et liants v. ECHA

text:
               1.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/10

         Žaloba podaná dne 1. října 2013 — Société européenne des chaux et liants v. ECHA
   (Věc T-540/13)
   2014/C 31/18
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Société européenne des chaux et liants (Bourgoin-Jallieu, Francie) (zástupce: J. Dezarnaud, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               vyhověl návrhu společnosti ECL na plné zproštění pokuty, která jí byla oznámena.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně požaduje, aby byla zproštěna správního poplatku uloženého rozhodnutím ECHA č. SME (2013) 1665 ECHA ze dne 21. května 2013, konstatujícího, že žalobkyně nesplňuje podmínky pro nárok na snížení poplatku stanoveného pro malé podniky po opravném prohlášení podaném poté, co ECHA zahájila řízení o ověření velikosti podniku.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí několik žalobních důvodů vycházejících ze:

               —

               skutečnosti, že přijatá sankce je nepřiměřená vůči pochybení, které je lze vytýkat;

               —

               skutečnosti, že opravila své prohlášení v prvním návrhu ohledně jednoduchého dotazu ECHA;

               —

               skutečnosti, že je omluvitelné, že chybně vyložila vysoce technický spis vyhotovený v jiném nežli jejím jazyce;

               —

               aberantní povahy automatické sankce.


title: Věc T-599/13: Žaloba podaná dne 11. listopadu 2013 — Cosmowell v. OHIM — Haw Par (GELENKGOLD)

text:
               8.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/22

         Žaloba podaná dne 11. listopadu 2013 — Cosmowell v. OHIM — Haw Par (GELENKGOLD)
   (Věc T-599/13)
   2014/C 39/38
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cosmowell GmbH (Sankt Johann in Tirol, Rakousko) (zástupce: J. Sachs, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Haw Par Corp. Ltd (Singapur, Singapur)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 5. září 2013 ve věci R 2013/2012-4;

               —

               uložil vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení včetně nákladů odvolacího řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující kresbu tygra a slovní prvek „GELENKGOLD“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 29 a 30 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 957 978

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Haw Par Corp. Ltd

      Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazová ochranná známka Společenství obsahující kresbu tygra pro výrobky zařazené do třídy 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009.