201807060201993652018/C 259/292712018CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180419202121Věc C-271/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. dubna 2018 Slovenskou republikou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 5. února 2018 ve věci T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa v. Komise
 ---documentbreak--- C2592018CS2010120180419CS0029201212Kasační opravný prostředek podaný dne 19. dubna 2018 Slovenskou republikou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 5. února 2018 ve věci T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa v. Komise
   (Věc C-271/18 P)2018/C 259/29Jednací jazyk: angličtina
      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Slovenská republika (zástupkyně: B. Ricziová)

      Další účastnice řízení: Dôvera zdravotná poisťovňa, a.s., Union zdravotná poisťovňa, a.s., Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

            —

            zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 5. února 2018 ve věci T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa, a. s. v. Evropská komise, kterým Tribunál vyhověl žalobě pojišťovny Dôvera

            —

            žalobu pojišťovny Dôvera zamítl jako neopodstatněnou; a

            —

            uložil pojišťovnám Dôvera a Union náhradu nákladů řízení.

      Pro případ, že by Soudní dvůr dospěl k závěru, že nemá dostatek informací potřebných ke konečnému rozhodnutí ve věci, Slovenská republika podpůrně navrhuje, aby Soudní dvůr:

            —

            zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 5. února 2018 ve věci T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa, a. s. v. Evropská komise, kterým Tribunál vyhověl žalobě pojišťovny Dôvera;

            —

            vrátil věc Tribunálu k rozhodnutí, a

            —

            rozhodl, že o nákladech řízení se rozhodne později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku uvádí Slovenská republika čtyři důvody kasačního opravného prostředku, ospravedlňující zrušení napadeného rozsudku Tribunálu:

            1.

            V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku Slovenská republika namítá, že Tribunál v napadeném rozsudku překročil svou posuzovací pravomoc, kterou disponuje ohledně rozhodnutí Evropské komise v oblasti státních podpor. Související ustálená judikatura Soudního dvora EU je jednoznačná a v tomto případě nebyla podle Slovenské republiky respektována. Slovenská republika tvrdí, že Tribunál v napadeném rozsudku nerespektoval širokou míru volného uvážení Evropské komise při komplexních ekonomických posouzeních a neprokázal existenci zjevně nesprávného posouzení Evropské komise, ale pouze nahradil posouzení Evropské komise vlastním, přesně opačným posouzením, čímž překročil svou posuzovací pravomoc.

            2.

            V rámci druhého důvodu kasačního opravného prostředku Slovenská republika namítá, že Tribunál v napadeném rozsudku zkreslil ve dvou ohledech důkazy, jež mu byly předloženy, když dospěl k věcně nesprávným skutkovým zjištěním, přičemž tato nesprávnost zjevně nevyplývá z dokumentů v soudním spise. Namítané zkreslení důkazů se týká faktoru zisku a kromě toho i faktoru soutěže ve slovenském systému povinného zdravotního pojištění.

            3.

            V rámci třetího důvodu kasačního opravného prostředku Slovenská republika namítá, že Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při právní kvalifikaci slovenského systému povinného zdravotního pojištění, čímž porušil čl. 107 odst. 1 ZFEÚ a kromě toho i zásadu právní jistoty. Napadený rozsudek je neslučitelný s dřívější judikaturou Soudního dvora týkající se systémů sociálního zabezpečení. Konkrétně Tribunál (i) vydal opačné rozhodnutí než Soudní dvůr ve starších rozsudcích v podobných případech, (ii) rozhodl stejně jako Soudní dvůr ve starších rozsudcích v odlišných případech a (iii) nerespektoval základní východisko dřívější judikatury Soudního dvora, že kvalifikace konkrétního systému sociálního zabezpečení se odvíjí od jeho dominantních znaků.

            4.

            Konečně Slovenská republika v rámci čtvrtého důvodu kasačního opravného prostředku tvrdí, že odůvodnění napadeného rozsudku vykazuje několik nedostatků, které ospravedlňují zrušení napadeného rozsudku Soudním dvorem. Konkrétně platí, že (i) Tribunál vůbec nevysvětlil některé své závěry a přístupy (zejména klíčové), že (ii) odůvodnění napadeného rozsudku je v několika ohledech rozporuplné a Tribunál si v něm protiřečí a že (iii) Tribunál v odůvodnění napadeného rozsudku nezohlednil relevantní tvrzení Komise a Slovenské republiky. Tím Tribunál porušil povinnost uvést odůvodnění vyplývající z čl. 36 v spojení s čl. 53 odst. 1 statutu Soudního dvora EU.


201807060601994532018/C 259/573042018TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180508424321Věc T-304/18: Žaloba podaná dne 8. května 2018 – MLPS v. Komise
 ---documentbreak--- C2592018CS4210120180508CS0057421432Žaloba podaná dne 8. května 2018 – MLPS v. Komise
   (Věc T-304/18)2018/C 259/57Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Žalobce: Mouvement pour la liberté de la protection sociale (MLPS) (Paříž, Francie) (zástupce: M. Gibaud, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

            —

            určil a rozhodl, že se Evropská komise dopustila nečinnosti, když v rozporu s právem neprojednala stížnost sdružení Mouvement pour la liberté de la protection sociale (MLPS) ze dne 21. prosince 2017;

            —

            zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 7. března 2018, kterým se zamítá projednání stížnosti sdružení Mouvement pour la liberté de la protection sociale (MLPS) ze dne 21. prosince 2017;

            —

            rozhodl o nákladech řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

            1.

            První žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení uvedeného v napadeném rozhodnutí, podle něhož lze francouzské systémy sociálního zabezpečení kvalifikovat jako „povinné systémy sociálního zabezpečení“, byť tyto systémy nejsou určeny veškerému obyvatelstvu a dokonce ani všem výdělečně činným, ale sdružují pracovníky podle jejich profesního postavení, a proto se na ně musí použít směrnice 92/49/EHS a 92/96/EHS.

            2.

            Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady právní jednoty, neboť Francie se nachází ve velmi obdobném postavení jako Slovensko, v jehož případě Tribunál konstatoval, že „činnost poskytování povinného zdravotního pojištění má s ohledem na účel dosažení zisku sledovaný zdravotními pojišťovnami a existenci intenzivní hospodářské soutěže stran kvality a nabídky služeb hospodářskou povahu“ (rozsudek ze dne 5. února 2018, Dôvera zdravotná poist’ovňa v. Komise, T-216/15, nezveřejněný, EU:T:2018:64, bod 68). Žalobce má za to, že v případě Francie proto nelze rozhodnout odlišně.


201807060561993542018/C 259/438822016TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180607313222Věc T-882/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2018 – Sipral World v. EUIPO – La Dolfina (DOLFINA) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka Evropské unie DOLFINA — Neexistence řádného užívání ochranné známky — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 94 nařízení 2017/1001)“
 ---documentbreak--- C2592018CS3120120180607CS0043312322Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2018 – Sipral World v. EUIPO – La Dolfina (DOLFINA)
   (Věc T-882/16) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka Evropské unie DOLFINA — Neexistence řádného užívání ochranné známky — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 94 nařízení 2017/1001)““2018/C 259/43Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sipral World, SL (Barcelona, Španělsko) (zástupci: R. Almaraz Palmero a A. Ruo, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Ivanauskas a D. Walicka, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: La Dolfina, SA (Buenos Aires, Argentina) (zástupce: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. září 2016 (věc R 1897/2015-2) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi La Dolfina a Sipral World.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti Sipral World, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 46, 13.2.2017.


201807060611993552018/C 259/583082018TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180517434421Věc T-308/18: Žaloba podaná dne 17. května 2018 – Hamas v. Rada
 ---documentbreak--- C2592018CS4310120180517CS0058431442Žaloba podaná dne 17. května 2018 – Hamas v. Rada
   (Věc T-308/18)2018/C 259/58Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Žalobce: Hamas (Doha, Katar) (zástupce: L. Glock, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/475 ze dne 21. března 2018, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí (SZBP) 2017/1426 (Úř. věst. 2018, L 79, s. 26);

            —

            zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/468 ze dne 21. března 2018, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) 2017/1420 (Úř. věst. 2018, L 79, s. 7);
            v rozsahu, v němž se tyto akty vztahují na Hamas, včetně Hamas-Izz al-Din al-Qassem;

            —

            uložil Radě náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce sedm žalobních důvodů.

            1.

            První žalobní důvod vychází z porušení čl. 1 odst. 4 společného postoje 2001/931.

            2.

            Druhý žalobní důvod vychází z pochybení, kterých se Rada dopustila v souvislosti s věcnou správností skutečností vytýkaných žalobci.

            3.

            Třetí žalobní důvod vychází z nesprávného posouzení, kterého se Rada dopustila v souvislosti s teroristickou povahou organizace Hamas.

            4.

            Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení zásady nevměšování.

            5.

            Pátý žalobní důvod vychází z nedostatečného zohlednění vývoje situace z důvodu uplynutí času.

            6.

            Šestý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

            7.

            Sedmý žalobní důvod vychází z porušení práv na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu.


201807060231994512018/C 259/163062017CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180531121321Věc C-306/17: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 31. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tatabányai Törvényszék – Maďarsko) – Éva Nothartová v. Sámson József Boldizsár „Řízení o předběžné otázce — Prostor svobody, bezpečnosti a práva — Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (EU) č. 1215/2012 — Soudní příslušnost — Zvláštní příslušnost — Článek 8 bod 3 — Vzájemná žaloba, která se týká nebo netýká stejné smlouvy či stejné skutečnosti jako původní žaloba“
 ---documentbreak--- C2592018CS1210120180531CS0016121132Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 31. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tatabányai Törvényszék – Maďarsko) – Éva Nothartová v. Sámson József Boldizsár
   (Věc C-306/17) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Prostor svobody, bezpečnosti a práva — Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (EU) č. 1215/2012 — Soudní příslušnost — Zvláštní příslušnost — Článek 8 bod 3 — Vzájemná žaloba, která se týká nebo netýká stejné smlouvy či stejné skutečnosti jako původní žaloba““2018/C 259/16Jednací jazyk: maďarština
      Předkládající soud

   Tatabányai Törvényszék

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Éva Nothartová

      Žalovaný: Sámson József Boldizsár

      Výrok

   Článek 8 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že se nevýlučně použije v situaci, kdy je k soudu příslušnému k rozhodování o údajném porušení práv žalobce na ochranu osobnosti z důvodu pořízení fotografií a videozáznamů bez jeho vědomí, žalovaným podána vzájemná žaloba na náhradu škody z titulu deliktní nebo kvazideliktní odpovědnosti žalobce, odůvodněná zejména omezením jeho duševního výtvoru, který je předmětem původní žaloby, jestliže posouzení této vzájemné žaloby vyžaduje, aby tento soud posoudil zákonnost či nezákonnost skutkových okolností, na kterých žalobce zakládá své nároky.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 269, 14.8.2017.


201807060701993902018/C 259/44722017TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180607323211Věc T-72/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2018 – Schmid v. EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Obrazová ochranná známka Steirisches Kürbiskernöl — Chráněné zeměpisné označení — Článek 15, čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 55 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 18, čl. 58 odst. 1 písm. a) a čl. 62 odst. 1 nařízení (EU) 2017/1001] — Řádné užívání ochranné známky — Užívání jako ochranná známka“
 ---documentbreak--- C2592018CS3210120180607CS0044321321Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2018 – Schmid v. EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl)
   (Věc T-72/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Obrazová ochranná známka Steirisches Kürbiskernöl — Chráněné zeměpisné označení — Článek 15, čl. 51 odst. 1 písm. a) a čl. 55 odst. 1 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 18, čl. 58 odst. 1 písm. a) a čl. 62 odst. 1 nařízení (EU) 2017/1001] — Řádné užívání ochranné známky — Užívání jako ochranná známka““2018/C 259/44Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Gabriele Schmid (Halbenrain, Rakousko) (zástupkyně: B. Kuchar, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Graz, Autriche) (zástupci: I. Hödl a S. Schoeller, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2016 (věc R 1768/2015-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi G. Schmid a Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark

      Výrok

            1.

            Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 7. prosince 2016 (věc R 1768/2015-4) se zrušuje.

            2.

            Ve zbývající části se žaloba zamítá.

            3.

            EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Gabriele Schmid.

            4.

            Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark ponese vlastní náklady řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 104, 3.4.2017.


201807060661994302018/C 259/593102018TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180515444521Věc T-310/18: Žaloba podaná dne 15. května 2018 – EPSU a Willem Goudriaan v. Komise
 ---documentbreak--- C2592018CS4410120180515CS0059441452Žaloba podaná dne 15. května 2018 – EPSU a Willem Goudriaan v. Komise
   (Věc T-310/18)2018/C 259/59Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobci: Evropská federace odborových svazů veřejných služeb (EPSU) (Brusel, Belgie) a Jan Willem Goudriaan (Brusel) (zástupci: R. Arthur, solicitor, a R. Palmer, barrister)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

            —

            zrušil rozhodnutí žalované ze dne 5. března 2018 nenavrhovat Radě, aby dohoda sociálních partnerů EU ze dne 21. prosince 2015 o právech na informace a konzultace pro státní úředníky a zaměstnance ústředních vládních orgánů uzavřená podle čl. 155 odst. 1 SFEU byla provedena směrnicí prostřednictvím rozhodnutí Rady podle čl. 155 odst. 2 SFEU;

            —

            uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

            1.

            První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí bylo aktem přijatým v rozporu s čl. 155 odst. 2 SFEU. Komise neměla pravomoc odmítnout navrhnout, aby Rada provedla dohodu rozhodnutím Rady, pokud nebyla vznesena žádná námitka vůči reprezentativnímu postavení stran dohody nebo legálnosti dohody.

                     —

                     Žalobci tvrdí, že rozhodnutí Komise nenavrhnout Radě, aby byla dohoda provedena rozhodnutím Rady, je v rozporu s čl. 155 odst. 2 SFEU a požadavkem na to, aby byla uznávána samostatnost sociálních partnerů, jak je zakotven v článku 152 SFEU.

                     —

                     Žalobci rovněž tvrdí, že Komise měla povinnost předložit Radě návrh, ledaže prokázala, že sociální partneři, kteří jsou stranou dohody, nejsou dostatečně reprezentativní nebo že dohoda není zákonná.

                     —

                     Žalobci dále tvrdí, že Komise provedla posouzení přiměřenosti dohody, které nespadá do její pravomoci.

            2.

            Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je vadné, jelikož je zjevně nesprávné a neopodstatněné.

                     —

                     Žalobci tvrdí, že důvody uplatněné Komisí v napadeném rozhodnutí nemohly odůvodnit odmítnutí předložit Radě návrh na přijetí dohody.

                     —

                     Žalobci rovněž tvrdí, že jedinými důvody, které by mohly odůvodnit odmítnutí, by byly odůvodněné námitky vůči reprezentativnosti sociálních partnerů nebo zákonnosti rozhodnutí Rady, kterým se provádí dohoda jako směrnice.

                     —

                     Navíc žalobci tvrdí, že Komise v žádném případě neprovedla posouzení dopadů a nemohla tak z důvodů proporcionality nebo subsidiarity odůvodnit závěr odmítnout navrhnout, aby byla dohoda rozhodnutím Rady provedena jako směrnice, a to i pokud by to bylo v zásadě přípustné.


201807060731993322018/C 259/451362017TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180612333311Věc T-136/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. června 2018 – Cotécnica v. EUIPO – Mignini & Petrini (cotecnica MAXIMA) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie cotecnica MAXIMA — Starší vnitrostátní obrazová ochranná známka MAXIM Alimento Superpremium — Relativní důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C2592018CS3310120180612CS0045331331Rozsudek Tribunálu ze dne 12. června 2018 – Cotécnica v. EUIPO – Mignini & Petrini (cotecnica MAXIMA)
   (Věc T-136/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie cotecnica MAXIMA — Starší vnitrostátní obrazová ochranná známka MAXIM Alimento Superpremium — Relativní důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]““2018/C 259/45Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cotécnica, SCCL (Bellpuig, Španělsko) (zástupci: původně J. C. Erdozain López, J. Galán López a J.-B. Devaureix, poté J. C. Erdozain López, J. Galán López a L. Montoya Terán, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Palmero Cabezas, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Mignini & Petrini SpA (Petrignano di Assisi, Itálie) (zástupci: F. Celluprica, F. Fischetti a F. De Bono, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. listopadu 2016 (věc R 853/2016-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Mignini & Petrini a společností Cotécnica.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti Cotécnica, SCCL, ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Mignini & Petrini SpA.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 129, 24. 4. 2017.


201807060241993512018/C 259/302732018CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180420222211Věc C-273/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 20. dubna 2018 – SIA „Kuršu zeme“
 ---documentbreak--- C2592018CS2210120180420CS0030221221Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 20. dubna 2018 – SIA „Kuršu zeme“
   (Věc C-273/18)2018/C 259/30Jednací jazyk: lotyština
      Předkládající soud

   Augstākā tiesa

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: SIA „Kuršu zeme“

      Žalovaný v prvním stupni: Valsts ieņēmumu dienests

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 168 písm. a) směrnice 2006/112/ES (
         1
      ) vykládán v tom smyslu, že brání takovému zákazu uplatnit odpočet DPH na vstupu, který je založen pouze na vědomém zapojení osoby povinné k dani do vykazování simulovaných plnění, aniž je popsáno, jakým způsobem výsledek těchto konkrétních plnění poškozuje státní rozpočet v důsledku neodvedení daně z přidané hodnoty nebo v podobě neoprávněné žádosti o vrácení této daně ve srovnání se situací, kdy by tato plnění byla formálně vykázána tak, jak se reálně uskutečnila?
   (
         1
      ) – Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


201807060291994022018/C 259/173352017CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180531131311Věc C-335/17: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 31. května 2018 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varchoven kasacionen sad (Balgarija) – Bulharsko] – Neli Valčeva v. Georgios Babanarakis „Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (ES) č. 2201/2003 — Oblast působnosti — Pojem ‚právo na styk s dítětem‘ — Článek 1 odst. 2 písm. a) a čl. 2 bod 7 a bod 10 — Právo prarodičů na styk s dítětem“
 ---documentbreak--- C2592018CS1310120180531CS0017131131Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 31. května 2018 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varchoven kasacionen sad (Balgarija) – Bulharsko] – Neli Valčeva v. Georgios Babanarakis
   (Věc C-335/17) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (ES) č. 2201/2003 — Oblast působnosti — Pojem ‚právo na styk s dítětem‘ — Článek 1 odst. 2 písm. a) a čl. 2 bod 7 a bod 10 — Právo prarodičů na styk s dítětem““2018/C 259/17Jednací jazyk: bulharština
      Předkládající soud

   Varchoven kasacionen sad (Bulharsko)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Neli Valčeva

      Odpůrce: Georgios Babanarakis

      Výrok

   Pojem „právo na styk s dítětem“, uvedený v čl. 1 odst. 2 písm. a), jakož i v čl. 2 bodech 7 a 10 nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000, musí být vykládán v tom smyslu, že zahrnuje právo prarodičů na styk se svými vnoučaty.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 269, 14.8.2017.


201807060681994312018/C 259/603202018TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180522454621Věc T-320/18: Žaloba podaná dne 22. května 2018 – WD v. EFSA
 ---documentbreak--- C2592018CS4510120180522CS0060451462Žaloba podaná dne 22. května 2018 – WD v. EFSA
   (Věc T-320/18)2018/C 259/60Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: WD (zástupci: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaný: Evropský úřad pro bezpečnost potravin

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            prohlásil projednávanou žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

      a z tohoto důvodu

            —

            zrušil rozhodnutí výkonného ředitele EFSA, jakožto OOUPS, ze dne 14. července 2017, z něhož vyplývá, že žalobkyně není uvedena mezi zaměstnanci, kteří byli povýšeni v rámci přeřazovacího řízení za rok 2017;

            —

            zrušil rozhodnutí OOUPS ze dne 9. února 2018, kterým byla zamítnuta stížnost, kterou podala žalobkyně dne 10. října 2017 proti rozhodnutí ze dne 14. července 2017;

            —

            zrušil rozhodnutí výkonného ředitele EFSA, jakožto OOUPS, ze dne 9. srpna 2017 (doručené dne 10. srpna 2017) o neobnovení pracovní smlouvy žalobkyně;

            —

            zrušil rozhodnutí OOUPS ze dne 12. března 2018, kterým se zamítá stížnost, kterou podala žalobkyně dne 10. listopadu 2017 proti tomuto rozhodnutí ze dne 9. srpna 2017;

            —

            přiznal náhradu za utrpěnou škodu;

            —

            uložil žalovanému náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce sedm žalobních důvodů.

            1.

            První žalobní důvod vycházející z porušení rozhodnutí EFSA ze dne 8. prosince 2012, nazvaného „Employment contract management“.

            2.

            Druhý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

            3.

            Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práv na obhajobu a zejména práva být vyslechnuta.

            4.

            Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti náležité pozornosti a péče a „Work instruction (Pracovní pokyn)“ týkajícího se „Contract of Employment renewal proces (Postup obnovování pracovních smluv“, přijatého EFSA.

            5.

            Pátý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení a ze zneužití pravomoci. –

            6.

            Šestý žalobní důvod vycházející z porušení zásady legitimního očekávání.

            7.

            Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení „Work instruction (Pracovní pokyn)“ a povinnosti náležité pozornosti a péče.

      Co se rozhodnutí o nepovýšení týče, uvádí žalobkyně jediný žalobní důvod vycházející z porušení rozhodnutí ze dne 22. dubna 2008, nazvaného „Career of temporary staff and assignment to a post carrying a higher grade than that at which they were engaged“, ze zjevně nesprávného posouzení a z porušení zásady zákazu diskriminace.


201807060191993642018/C 259/183902017CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180530131422Věc C-390/17 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 30. května 2018 – Irit Azoulay a další v. Evropský parlament „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Odměna — Rodinné přídavky — Příspěvek na vzdělání — Odmítnutí náhrady výdajů na vzdělávání — Článek 3 odst. 1 přílohy VII služebního řádu úředníků Evropské unie“
 ---documentbreak--- C2592018CS1320120180530CS0018132142Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 30. května 2018 – Irit Azoulay a další v. Evropský parlament
   (Věc C-390/17 P) (
         1
      )
   „„Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Odměna — Rodinné přídavky — Příspěvek na vzdělání — Odmítnutí náhrady výdajů na vzdělávání — Článek 3 odst. 1 přílohy VII služebního řádu úředníků Evropské unie““2018/C 259/18Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard, Darren Neville (zástupce: M. Casado García-Hirschfeld, advokátka)

      Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupci: L. Deneys a E. Taneva, zmocněnkyně)

      Výrok

            1)

            Kasační opravný prostředek se zamítá.

            2)

            Irit Azoulay, Andrewu Borehamovi, Mirje Bouchard a Darrenu Nevillovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 412, 4.12.2017.


201807060311994062018/C 259/312772018CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180424222322Věc C-277/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa (Portugalsko) dne 24. dubna 2018 – Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal Lda v. Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo
 ---documentbreak--- C2592018CS2220120180424CS0031222232Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa (Portugalsko) dne 24. dubna 2018 – Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal Lda v. Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo
   (Věc C-277/18)2018/C 259/31Jednací jazyk: portugalština
      Předkládající soud

   Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal Lda

      Žalovaný: Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo

      Předběžné otázky

            1)

            Je slučitelný s unijním právem, zejména se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES (
                  1
               ) ze dne 3. prosince 2001 o obecné bezpečnosti výrobků, články 28 a 30 SFEU (jak jsou citovány v uvedené směrnici) a se směrnicí Rady 87/357/ES (
                  2
               ) ze dne 25. června 1987, vnitrostátní právní režim, který v Portugalsku zavádí zákonné nařízení č. 69/2005 ze dne 17. března 2005 a zákonné nařízení č. 150/90 ze dne 10. května 1990, který kromě zákazu uvádění na trh výrobků, které jsou způsobilé ohrozit zdraví a bezpečí spotřebitelů z důvodu jejich zaměnitelnosti za potraviny, zakazuje též uvádět na trh výrobky, které mohou být s ohledem na jejich vzhled zaměněny s jinými výrobky (zejména hračkami), čímž mohou při běžném či rozumně předvídatelném způsobu použití představovat riziko pro zdraví a bezpečnost spotřebitelů, zejména dětí?

            2)

            Brání články 34 a 36 SFEU uplatnění právního předpisu vnitrostátního práva, který zakazuje uvádět na trh v tuzemsku nejen výrobky, které mohou být zaměněny za potraviny, podle čl. 1 odst. 2 uvedené směrnice, ale také jiné výrobky, jejichž vzhled může podnítit spotřebitele, aby je používali odlišně od účelu, k němuž jsou určeny, a to i v případě, že nejde o nebezpečné přípravky ve smyslu článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/45/ES (
                  3
               ) ze dne 31. května 1999 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných přípravků?

      (
         1
      ) – Úř. věst. 2002, L 11, s. 4.
   (
         2
      ) – Směrnice Rady ze dne 25. června 1987 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se výrobků, jejichž skutečná povaha není rozpoznatelná a které proto ohrožují zdraví nebo bezpečnost spotřebitelů (Úř. věst. L 192, s. 49).
   (
         3
      ) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/45/ES ze dne 31. května 1999 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných přípravků (Úř. věst. L 200, s. 1).


201807060321993932018/C 259/195192017CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180530141411Spojené věci C-519/17 P a C-522/17 P až C-525/17 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 30. května 2018 – L'Oréal v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Guinot SAS „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihlášky slovních ochranných známek MASTER PRECISE, MASTER SMOKY, MASTER SHAPE, MASTER DUO a MASTER DRAMA — Starší národní obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS — Zamítnutí přihlášek — Nedostatečné odůvodnění — Přezkum soudem i bez návrhu“
 ---documentbreak--- C2592018CS1410120180530CS0019141141Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 30. května 2018 – L'Oréal v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Guinot SAS
   (Spojené věci C-519/17 P a C-522/17 P až C-525/17 P) (
         1
      )
   „„Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihlášky slovních ochranných známek MASTER PRECISE, MASTER SMOKY, MASTER SHAPE, MASTER DUO a MASTER DRAMA — Starší národní obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS — Zamítnutí přihlášek — Nedostatečné odůvodnění — Přezkum soudem i bez návrhu““2018/C 259/19Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: L'Oréal (zástupci: T. de Haan, avocat, P. Péters, advocaat)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: D. Botis a D. Hanf, zmocněnci), Guinot (zástupce: A. Sion, avocate)

      Výrok

            1)

            Usnesení Tribunálu Evropské unie ze dne 26. června 2017, L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER PRECISE) (T-181/16, nezveřejněné, EU:T:2017:447), L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER SMOKY) (T-179/16, nezveřejněné, EU:T:2017:445), L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER SHAPE) (T-180/16, nezveřejněné, EU:T:2017:451), L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER DUO) (T-182/16, nezveřejněné, EU:T:2017:448) a L’Oréal v. EUIPO – Guinot (MASTER DRAMA) (T-183/16, nezveřejněné, EU:T:2017:449), se zrušují.

            2)

            Věci T-181/16, T-179/16, T-180/16, T-182/16 a T-183/16 se vracejí Tribunálu Evropské unie.

            3)

            O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 424, 11.12.2017.


201807060301994032018/C 259/322782018CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180424232311Věc C-278/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 24. dubna 2018 – Manuel Jorge Sequeira Mesquita v. Fazenda Pública
 ---documentbreak--- C2592018CS2310120180424CS0032231231Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 24. dubna 2018 – Manuel Jorge Sequeira Mesquita v. Fazenda Pública
   (Věc C-278/18)2018/C 259/32Jednací jazyk: portugalština
      Předkládající soud

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: Manuel Jorge Sequeira Mesquita

      Žalovaná (odpůrkyně v odvolacím řízení): Fazenda Pública

      Předběžná otázka

   Musí být čl. 135 odst. 1 písm. l) směrnice Rady 2006/112/ES (
         1
      ) ze dne 28. listopadu 2006, který se týká osvobození plnění spočívajících v pachtu nebo nájmu nemovitosti, vykládán v tom smyslu, že se takové osvobození uplatní na smlouvu o převodu práva zemědělsky využívat rurální pozemky tvořené vinicemi na společnost, předmětem jejíž činnosti je zemědělská činnost, když smlouva byla uzavřena na dobu jednoho roku, automaticky prodlužovanou o stejnou dobu, a podle této smlouvy se na konci každého roku hradí příslušná úplata?
   (
         1
      ) – Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


201807060161994372018/C 259/02852016CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL201805302211Spojené věci C-85/16 P a C-86/16 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 30. května 2018 – Kenzo Tsujimoto v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Kenzo „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Přihlášky slovní ochranné známky KENZO ESTATE — Starší slovní ochranná známka Evropské unie KENZO — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 8 odst. 5 — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Dobré jméno — Řádný důvod“
 ---documentbreak--- C2592018CS210120180530CS00022121Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 30. května 2018 – Kenzo Tsujimoto v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Kenzo
   (Spojené věci C-85/16 P a C-86/16 P) (
         1
      )
   „„Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Přihlášky slovní ochranné známky KENZO ESTATE — Starší slovní ochranná známka Evropské unie KENZO — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 8 odst. 5 — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Dobré jméno — Řádný důvod““2018/C 259/02Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Kenzo Tsujimoto (zástupci: A. Wenninger-Lenz, M. Ring a W. von der Osten-Sacken, Rechtsanwälte)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec), Kenzo (zástupci: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi a N. Parrotta, avvocati)

      Výrok

            1)

            Kasační opravné prostředky se zamítají.

            2)

            Kenzu Tsujimotovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 335, 12.9.2016.


201807060551993972018/C 259/613242018TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180528464611Věc T-324/18: Žaloba podaná dne 28. května 2018 – VI.TO. v. EUIPO – Bottega (Tvar zlaté láhve)
 ---documentbreak--- C2592018CS4610120180528CS0061461461Žaloba podaná dne 28. května 2018 – VI.TO. v. EUIPO – Bottega (Tvar zlaté láhve)
   (Věc T-324/18)2018/C 259/61Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl (Trebaseleghe, Itálie) (zástupce: L. Giove, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sandro Bottega (Colle Umberto, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Trojrozměrná ochranná známka Evropské unie (Tvar zlaté láhve) – Ochranná známka Evropské unie č. 11 531 381

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. března 2018, ve věci R 1036/2017-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            napadené rozhodnutí zrušil;

            —

            uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

            —

            nesprávné posouzení důvodu pro zamítnutí zápisu uvedeného v čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

            —

            nesprávné posouzení důvodu pro zamítnutí zápisu uvedeného v čl. 7 odst. 1 písm. e) bodech ii) a iii) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


201807060401993692018/C 259/205372017CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180531151511Věc C-537/17: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 31. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Berlin – Německo) – Claudia Wegener v. Royal Air Maroc SA „Řízení o předběžné otázce — Letecká doprava — Nařízení (ES) č. 261/2004 — Článek 3 odst. 1 — Oblast působnosti — Pojem ‚přímo navazující lety‘ — Let z letiště umístěného na území členského státu s přestupem na letišti umístěném na území třetího státu a s cílovým místem určení, jímž je jiné letiště tohoto třetího státu“
 ---documentbreak--- C2592018CS1510120180531CS0020151151Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 31. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Berlin – Německo) – Claudia Wegener v. Royal Air Maroc SA
   (Věc C-537/17) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Letecká doprava — Nařízení (ES) č. 261/2004 — Článek 3 odst. 1 — Oblast působnosti — Pojem ‚přímo navazující lety‘ — Let z letiště umístěného na území členského státu s přestupem na letišti umístěném na území třetího státu a s cílovým místem určení, jímž je jiné letiště tohoto třetího státu““2018/C 259/20Jednací jazyk: němčina
      Předkládající soud

   Landgericht Berlin

      Účastnice původního řízení

      Odvolatelka: Claudia Wegener

      Žalovaná v prvním stupni: Royal Air Maroc SA

      Výrok

   Článek 3 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, musí být vykládán v tom smyslu, že toto nařízení se vztahuje na přepravu cestujících uskutečněnou na základě jediné rezervace a zahrnující, mezi odletem z letiště umístěného na území členského státu a příletem na letiště umístěné na území na území třetího státu, plánované mezipřistání s přestupem do jiného letadla mimo území Evropské unie.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 424, 11.12.2017.


title: Věc C-279/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social n° 33 de Barcelona (Španělsko) dne 24. dubna 2018 – Magdalena Molina Rodríguez v. Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)

text:
201807060421993872018/C 259/332792018CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180424232422Věc C-279/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Španělsko) dne 24. dubna 2018 – Magdalena Molina Rodríguez v. Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)
 ---documentbreak--- C2592018CS2320120180424CS0033232242Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Španělsko) dne 24. dubna 2018 – Magdalena Molina Rodríguez v. Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)
   (Věc C-279/18)2018/C 259/33Jednací jazyk: španělština
      Předkládající soud

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Magdalena Molina Rodríguez

      Žalovaná: Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)

      Předběžné otázky

   Musí být zákaz nepřímé diskriminace na základě pohlaví stanovený v čl. 4 odst. 1 uvedené směrnice 79/7[/EHS] o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení (
         1
      ) vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 215 odst. 1 bod 3 obecného zákona o sociálním zabezpečení (schválený královským legislativním nařízením 1/94), který ve znění změněném královským nařízením č. 5/2013 ze dne 15. března – zavádí pro přiznání dávky v nezaměstnanosti pro osoby starší 55 let nový požadavek – nepřekročit určitý příjem domácnosti – když tento požadavek podle předložených statistických údajů vede k významně většímu omezení přiznání nároku na uvedenou dávku případným příjemcům ženského pohlaví (ve vztahu k mužskému pohlaví)?
   (
         1
      ) – Úř. věst. 1979, L 6, s. 24.


201807060371993592018/C 259/21502018CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180129151622Věc C-50/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermar (Rakousko) dne 29. ledna 2018 – Mijo Mestrovic
 ---documentbreak--- C2592018CS1520120180129CS0021152162Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermar (Rakousko) dne 29. ledna 2018 – Mijo Mestrovic
   (Věc C-50/18)2018/C 259/21Jednací jazyk: němčina
      Předkládající soud

   Landesverwaltungsgericht Steiermark

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Mijo Mestrovic

      Žalovaný orgán: Bezirkshauptmannschaft Murtal

      Další účastník řízení: Finanzpolizei

      Předběžné otázky

            1.

            Mají se článek 56 SFEU, směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb (
                  1
               ) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/67/EU ze dne 15. května 2014 o prosazování směrnice 96/71/ES (
                  2
               ) vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní normě, která za nesplnění formálních povinností při přeshraničním výkonu práce, jako je nesplnění povinnosti uchovávat mzdové podklady, stanoví velmi vysoké pokuty, zejména vysoké minimální sankce, které se ukládají kumulativně za každého dotčeného pracovníka?

            2.

            Pokud již odpověď na otázku 1. nebude kladná:
            Mají se článek 56 SFEU, směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/67/EU ze dne 15. května 2014 o prosazování směrnice 96/71/ES vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby se za nesplnění formálních povinností při přeshraničním výkonu práce ukládaly kumulativní pokuty bez pevné horní hranice?

      (
         1
      ) – Úř. věst. 1997, L 18, s. 1.
   (
         2
      ) – Úř. věst. 2014, L 159, s. 11.


201807060481994122018/C 259/461652017TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180614333422Věc T-165/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. června 2018 – Emcur v. EUIPO – Emcure Pharmaceuticals (EMCURE) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie EMCURE — Starší slovní ochranné známky Evropské unie a starší národní slovní ochranné známky EMCUR — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Podobnost výrobků nebo služeb — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“
 ---documentbreak--- C2592018CS3320120180614CS0046332342Rozsudek Tribunálu ze dne 14. června 2018 – Emcur v. EUIPO – Emcure Pharmaceuticals (EMCURE)
   (Věc T-165/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie EMCURE — Starší slovní ochranné známky Evropské unie a starší národní slovní ochranné známky EMCUR — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Podobnost výrobků nebo služeb — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001““2018/C 259/46Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH (Bad Ems, Německo) (zástupce: K. Bröcker, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Rajh, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Emcure Pharmaceuticals Ltd (Bhosari, Indie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. prosince 2016 (věc R 790/2016-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems a Emcure Pharmaceuticals.

      Výrok

            1.

            Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. prosince 2016 (věc R 790/2016-2) se zrušuje v části, v níž se týká služeb spadajících do tříd 42 a 44 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků

            2.

            Žaloba se ve zbývající části zamítá.

            3.

            EUIPO a společnost Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH ponesou vlastní náklady řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 129, 24.4.2017.


201807060101994362018/C 259/342812018CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180424242521Věc C-281/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. dubna 2018 Repower AG proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 21. února 2018 ve věci T-727/16, Repower v. EUIPO
 ---documentbreak--- C2592018CS2410120180424CS0034241252Kasační opravný prostředek podaný dne 24. dubna 2018 Repower AG proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 21. února 2018 ve věci T-727/16, Repower v. EUIPO
   (Věc C-281/18 P)2018/C 259/34Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Repower AG (zástupci: R. Kunz-Hallstein, H. P. Kunz-Hallstein, V. Kling, advokáti)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), repowermap.org

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

            —

            zrušil první bod výroku rozsudku Tribunálu ze dne 21. února 2018 ve věci T-727/16 v rozsahu, v němž zamítá žalobu,

            —

            zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. srpna 2016 [věc R 2311/2014-5 (REV)]

            —

            uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

            1.

            EUIPO nebyl v rámci řízení před Tribunálem oprávněn nahradit důvody pro zrušení. EUIPO změnil předmět sporu a porušil právo být vyslechnut, jakož i povinnost vykonávat svou diskreční pravomoc.

            2.

            Obecnou právní zásadu, která povoluje zrušení protiprávního správního aktu, nebylo možné v projednávaném případě použít. Právní předpisy nevykazují právní mezeru. Ustanovení článků 80 a 83 nařízení č. 207/2009 představují lex specialis.

            3.

            V souladu s článkem 83 nařízení č. 207/2009 žalobkyně neměla povinnost prokázat, že v členských státech neexistuje zásada zrušení protiprávních správních aktů.

            4.

            I kdyby taková obecná zásada v oblasti práva ochranných známek platila, nebyly splněny podmínky pro úplné zrušení z důvodu ochrany legitimního očekávání.

            5.

            Rozhodnutí odvolacího senátu vykazuje vážné nedostatky, pokud jde o odůvodnění.


201807060671993982018/C 259/472942017TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180614343411Věc T-294/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. června 2018 – Lion's Head Global Partners v. EUIPO – Lion Capital (Lion's Head) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Slovní ochranná známka Lion’s Head — Starší slovní ochranná známka Evropské unie LION CAPITAL — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C2592018CS3410120180614CS0047341341Rozsudek Tribunálu ze dne 14. června 2018 – Lion's Head Global Partners v. EUIPO – Lion Capital (Lion's Head)
   (Věc T-294/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Slovní ochranná známka Lion’s Head — Starší slovní ochranná známka Evropské unie LION CAPITAL — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]““2018/C 259/47Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lion's Head Global Partners LLP (Londýn, Spojené království) (zástupce: R. Nöske, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Lion Capital LLP (Londýn) (zástupci: D. Rose a J. Warner, solicitors)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. února 2017 (věc R 1478/2016-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Lion Capital a Lion’s Head Global Partners.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti Lion’s Head Global Partners LLP se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 231, 17.7.2017.


201807060061994352018/C 259/352832018CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180425252511Věc C-283/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Almería (Španělsko) dne 25. dubna 2018 – Liliana Beatriz Moya Privitello a Sergio Daniel Martín Durán v. Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito
 ---documentbreak--- C2592018CS2510120180425CS0035251251Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Almería (Španělsko) dne 25. dubna 2018 – Liliana Beatriz Moya Privitello a Sergio Daniel Martín Durán v. Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito
   (Věc C-283/18)2018/C 259/35Jednací jazyk: španělština
      Předkládající soud

   Audiencia Provincial de Almería

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Liliana Beatriz Moya Privitello a Sergio Daniel Martín Durán

      Žalovaná: Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito

      Předběžné otázky

            1)

            Vylučuje použití referenčního indexu, který patří mezi indexy existující na trhu a oficiálně zveřejňované Banco de España (Španělská národní banka), při sjednání smlouvy o dlouhodobém hypotečním úvěru s pohyblivým úrokem jeho posouzení z hlediska transparentnosti, a to i tehdy, když byly použity indexy výslovně dovolené zvláštní právní úpravou, pokud tato právní úprava umožňuje stranám volbu indexu a uvedená banka použila jeden z nich, aniž informovala klienta o existenci jiných použitelných indexů, které jsou pro spotřebitele příznivější?

            2)

            Jestliže uvedená právní úprava umožňuje mezi stanovenými indexy volbu použitelného referenčního indexu, lze takovou vnitrostátní právní úpravu, jako je úprava použitelná ve věci v původním řízení [a sice mimo jiné zejména Orden de 5 de mayo de 1994 sobre transparencia de las condiciones financieras de los préstamos hipotecarios (vyhláška ze dne 5. května 1994 o transparentnosti finančních podmínek u hypotečních úvěrů), Orden EHA/2899/2011, de 28 de octubre, de transparencia y protección del cliente de servicios bancarios (vyhláška Ministerstva hospodářství a financí EHA/2899/2011 ze dne 28. října 2011 o transparentnosti a ochraně klienta bankovních služeb), Circular 5/2012, de 27 de junio, del Banco de España, a entidades de crédito y proveedores de servicios de pago, sobre transparencia de los servicios bancarios y responsabilidad en la concesión de préstamos (oběžník Španělské národní banky č. 5/2012 ze dne 27. června 2012 určený úvěrovým institucím a poskytovatelům platebních služeb o transparentnosti bankovních služeb a odpovědnosti při poskytování úvěrů) jako předpisy k provedení Ley 10/2014, de 26 de junio, de ordenación, supervisión y solvencia de entidades de crédito (zákon č. 10/2014 ze dne 26. června 2014 o uspořádání úvěrových institucí, dohledu nad nimi a jejich solventnosti) nebo jeho předchůdce, článku 48 Ley 26/1988, de 29 de julio, sobre Disciplina e Intervención de las Entidades de Crédito (zákon č. 26/1988 ze dne 29. července 1988 o kázni a nucené správě uvěrových institucí)], považovat za „závazné právní nebo správní předpisy“ při sjednání smlouvy o dlouhodobém hypotečním úvěru s pohyblivým úrokem ve smyslu čl. 1 odst. 2 směrnice 93/13/EHS (
                  1
               )?

      (
         1
      ) – Směrnice Rady ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. 1993, L 95, s. 29).


201807060641994552018/C 259/483692017TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180607353511Věc T-369/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2018 – Winkler v. Komise „Veřejná služba — Úředníci — Převod vnitrostátních nároků na důchod — Rozhodnutí, kterým se stanoví počet let služby — Přiměřená lhůta — Právo na slyšení — Právní jistota — Rovné zacházení — Legitimní očekávání — Odpovědnost — Majetková újma“
 ---documentbreak--- C2592018CS3510120180607CS0048351351Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2018 – Winkler v. Komise
   (Věc T-369/17) (
         1
      )
   „„Veřejná služba — Úředníci — Převod vnitrostátních nároků na důchod — Rozhodnutí, kterým se stanoví počet let služby — Přiměřená lhůta — Právo na slyšení — Právní jistota — Rovné zacházení — Legitimní očekávání — Odpovědnost — Majetková újma““2018/C 259/48Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobce: Bernd Winkler (Grange, Irsko) (zástupce: A. Kässens, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Bohr a L. Radu Bouyon, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 270 TFUE a znějící jednak na zrušení rozhodnutí úřadu Komise pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) ze dne 26. září 2016, kterým se stanoví počet let služby započitatelných do důchodového systému orgánů Evropské unie, v návaznosti na žádost o převedení důchodových nároků, které žalobce získal před nástupem do služby pro Unii, a jednak na náhradu újmy, která žalobci údajně vznikla v důsledku toho, že Komise při vyřizování jeho žádosti o převedení postupovala protiprávně.

      Výrok rozsudku

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 249, 31.7.2017.


201807060711993912018/C 259/623312018TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180531464722Věc T-331/18: Žaloba podaná dne 31. května 2018 – Szécsi a Somossy v. Komise
 ---documentbreak--- C2592018CS4620120180531CS0062462472Žaloba podaná dne 31. května 2018 – Szécsi a Somossy v. Komise
   (Věc T-331/18)2018/C 259/62Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobci: István Szécsi (Szeged, Maďarsko) a Nóra Somossy (Szeged) (zástupce: D. Lazar, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

            —

            uložil žalované zaplatit žalobcům částku 38330542,83 forintů jako náhradu škody;

            —

            uložil žalované zaplatit žalobcům úroky z hlavní pohledávky od 20. dubna 2016 ve výši 11,95 % p. a.;

            —

            uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žaloba se opírá o následující žalobní důvod.
   Žalobci tvrdí, že Komise zaviněně porušila svoji povinnost vykonávat dohled vyplývající z článku 17 SEU, protože nepřijala žádná vhodná opatření, aby zajistila uplatňování článku 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES (
         1
      ) a příslušných maďarských prováděcích právních předpisů maďarskými soudy.
   (
         1
      ) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Úř. věst. 2005, L 149, s. 22).


201808030492050212018/C 294/143642017CJC29420180820CS01CSINFO_JUDICIAL20180627111111Věc C-364/17: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad – Varna – Bulharsko) – „Varna Holideis“ EOOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite „Řízení o předběžné otázce – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Dodání nemovitosti uskutečněné před přistoupením Bulharské republiky k Evropské unii – Neplatnost smlouvy o prodeji konstatovaná po přistoupení – Povinnost provést opravu počátečního odpočtu – Výklad – Pravomoc Soudního dvora“
 ---documentbreak--- C2942018CS1110120180627CS0014111111Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad – Varna – Bulharsko) – „Varna Holideis“ EOOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
   (Věc C-364/17) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Dodání nemovitosti uskutečněné před přistoupením Bulharské republiky k Evropské unii — Neplatnost smlouvy o prodeji konstatovaná po přistoupení — Povinnost provést opravu počátečního odpočtu — Výklad — Pravomoc Soudního dvora““2018/C 294/14Jednací jazyk: bulharština
      Předkládající soud

   Administrativen sad – Varna

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně:„Varna Holideis“ EOOD

      Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ – Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie nemá pravomoc odpovědět na otázky, které položil Administrativen sad – Varna (správní soud ve Varně, Bulharsko).
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 269, 14.8.2017.


201808030292049802018/C 294/154592017CJC29420180820CS01CSINFO_JUDICIAL20180627111222Spojené věci C-459/17 a C-460/17: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – SGI (C-459/17), Valériane SNC (C-460/17) v. Ministre de l'Action et des Comptes publics „Řízení o předběžné otázce – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Nárok na odpočet daně zaplacené na vstupu – Hmotněprávní podmínky nároku na odpočet – Skutečné dodání zboží“
 ---documentbreak--- C2942018CS1120120180627CS0015112122Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – SGI (C-459/17), Valériane SNC (C-460/17) v. Ministre de l'Action et des Comptes publics
   (Spojené věci C-459/17 a C-460/17) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) — Nárok na odpočet daně zaplacené na vstupu — Hmotněprávní podmínky nároku na odpočet — Skutečné dodání zboží““2018/C 294/15Jednací jazyk: francouzština
      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SGI (C-459/17), Valériane SNC (C-460/17)

      Žalovaný: Ministre de l'Action et des Comptes publics

      Výrok

   Článek 17 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 91/680/EHS ze dne 16. prosince 1991, musí být vykládán v tom smyslu, že k tomu, aby byl osobě povinné k dani, která je příjemcem faktury, odepřen nárok na odpočet DPH, která je vykázána na této faktuře, stačí, aby daňová správa prokázala, že plnění, k nimž byla tato faktura vystavena, se ve skutečnosti neuskutečnila.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 347, 16. 10. 2017.


201808030322050142018/C 294/165122017CJC29420180820CS01CSINFO_JUDICIAL20180628121321Věc C-512/17: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 28. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu – Polsko) – řízení zahájené HR „Řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v občanských věcech – Příslušnost a uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti – Nařízení (ES) č. 2201/2003 – Článek 8 odst. 1 – Obvyklé bydliště dítěte – Kojenec – Rozhodující okolnosti pro určení místa tohoto bydliště“
 ---documentbreak--- C2942018CS1210120180628CS0016121132Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 28. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu – Polsko) – řízení zahájené HR
   (Věc C-512/17) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Příslušnost a uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti — Nařízení (ES) č. 2201/2003 — Článek 8 odst. 1 — Obvyklé bydliště dítěte — Kojenec — Rozhodující okolnosti pro určení místa tohoto bydliště““2018/C 294/16Jednací jazyk: polština
      Předkládající soud

   Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: HR

      za přítomnosti: KO, Prokuratura Rejonowa Poznań Stare Miasto w Poznaniu

      Výrok

   Článek 8 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 musí být vykládán v tom smyslu, že obvyklé bydliště dítěte ve smyslu tohoto nařízení se nachází v místě, kde se nachází skutečný středobod jeho života. Vnitrostátnímu soudu přísluší určit, kde se takový středobod nacházel v době podání návrhu týkajícího se rodičovské zodpovědnosti k dítěti, na základě souboru shodujících se skutečností. V tomto ohledu je v takové věci, jako je věc projednávaná v původním řízení, vzhledem ke skutečnostem zjištěným tímto soudem, třeba za rozhodující okolnosti považovat společně následující okolnosti:

            —

            skutečnost, že dítě bydlelo od okamžiku svého narození až do rozchodu rodičů obvykle s nimi na určitém místě,

            —

            okolnost, že rodič, který od okamžiku rozchodu partnerů o dítě skutečně pečuje, stále v každodenním životě bydlí s dítětem v tomto místě a vykonává v něm svou výdělečnou činnost v rámci pracovního poměru na dobu neurčitou, a

            —

            skutečnost, že dítě má v uvedeném místě pravidelné kontakty se svým druhým rodičem, který stále bydlí v tomtéž místě.

      Naproti tomu, v takové věci, jako je věc projednávaná v původním řízení, nelze považovat za rozhodující následující okolnosti:

            —

            pobyty, které rodič, jenž o dítě skutečně pečuje, s ním v minulosti uskutečnil na území členského státu, ze kterého tento rodič pochází, v rámci svých dovolených nebo v období svátků;

            —

            původ dotyčného rodiče, kulturní vazby dítěte k tomuto členskému státu, které z toho vyplývají, a jeho vztahy s rodinnými příslušníky, kteří bydlí v uvedeném členském státě, a

            —

            případný záměr uvedeného rodiče usadit se s dítětem v budoucnu v témže členském státě.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 412, 4.12.2017.


title: Věc T-444/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – Furukawa Electric v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Evropský trh s elektrickými kabely – Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU – Jediné a trvající protiprávní jednání – Důkaz protiprávního jednání – Doba trvání účasti – Výpočet částky pokuty – Závažnost protiprávního jednání – Přezkum v plné jurisdikci“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – Furukawa Electric v. Komise
      (Věc T-444/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh s elektrickými kabely - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU - Jediné a trvající protiprávní jednání - Důkaz protiprávního jednání - Doba trvání účasti - Výpočet částky pokuty - Závažnost protiprávního jednání - Přezkum v plné jurisdikci“)
      (2018/C 328/46)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Furukawa Electric Co. Ltd (Tokio, Japonsko) (zástupci: C. Pouncey, A. Luke a L. Geary, solicitors)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Biolan, C. Giolito et H. van Vliet, zmocněnci, ve spolupráci s M. Johanssonem, advokátem)

         Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Viscas Corp. (Tokyo, Japon) (zástupce: J. F. Bellis, advokát)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a směřující jednak k částečnému zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 2139 final ze dne 2. dubna 2014, v řízení podle článku 101 [SFEU] a článku 53 Dohody o [EHP] (věc AT.39610 – Elektrické kabely), v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a jednak ke snížení částky pokuty uložené žalobkyni.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnost Furukawa Electric Co. Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Společnost Viscas Corp. ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 303, 8.9.2014.


title: Věc C-241/18: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 7. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Napoli – Itálie) – easyJet Airline Co. Ltd v. Regionne Campania „Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora – Nedostatečné upřesnění skutkového a právního rámce sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících potřebu odpovědi na předběžnou otázku – Zjevná nepřípustnost“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/24

      Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 7. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Napoli – Itálie) – easyJet Airline Co. Ltd v. Regionne Campania
      (Věc C-241/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora - Nedostatečné upřesnění skutkového a právního rámce sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících potřebu odpovědi na předběžnou otázku - Zjevná nepřípustnost“)
      (2018/C 328/31)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Commissione tributaria provinciale di Napoli

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: easyJet Airline Co. Ltd

         Žalovaný: Regionne Campania

         Výrok

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria provinciale di Napoli (provinciální daňový soud v Neapoli, Itálie) rozhodnutím ze dne 5. března 2018 je zjevně nepřípustná.

         (1)  Úř. věst. C 240, 9.7.2018.


title: Věc T-9/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – RI v. Rada „Veřejná služba – Úředníci – Invalidní důchod – Článek 78 pátý pododstavec služebního řádu – Odmítnutí uznat invaliditu za následek nemoci z povolání – Chybné vnímání pojmu ‚nemoc z povolání‘ – Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/45

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – RI v. Rada
      (Věc T-9/17) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Invalidní důchod - Článek 78 pátý pododstavec služebního řádu - Odmítnutí uznat invaliditu za následek nemoci z povolání - Chybné vnímání pojmu ‚nemoc z povolání‘ - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2018/C 328/61)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: RI (zástupci: T. Bontinck, A. Guillerme a M. Forgeois, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady ze dne 8. února 2016, kterým odmítla považovat invaliditu žalobce za následek nemoci z povolání na základě čl. 78 pátého pododstavce služebního řádu úředníků Evropské unie

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Rady ze dne 8. února 2016, kterým odmítla považovat invaliditu žalobce za následek nemoci z povolání na základě čl. 78 pátého pododstavce služebního řádu úředníků Evropské unie, se zrušuje.

                  2)

                  Radě se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 70, 6.3.2017.


title: Věc C-340/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Specializiran nakazatelen sad (Bulharsko) dne 24. května 2018 – trestní řízení proti EK, AH a CX

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/25

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Specializiran nakazatelen sad (Bulharsko) dne 24. května 2018 – trestní řízení proti EK, AH a CX
      (Věc C-340/18)
      (2018/C 328/32)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Specializiran nakazatelen sad

         Účastníci původního trestního řízení

      EK, AH a CX
      Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 3. července 2018 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.


title: Věc T-445/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – ABB v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Evropský trh se silovými kabely – Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU – Jediné a trvající protiprávní jednání – Důkazy o protiprávním jednání – Dotčené výrobky – Veřejné distancování se – Doba trvání účasti – Rovné zacházení“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – ABB v. Komise
      (Věc T-445/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh se silovými kabely - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU - Jediné a trvající protiprávní jednání - Důkazy o protiprávním jednání - Dotčené výrobky - Veřejné distancování se - Doba trvání účasti - Rovné zacházení“)
      (2018/C 328/47)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: ABB Ltd (Zurich, Suisse) a ABB AB (Västerås, Švédsko) (zástupci: I. Vandenborre a S. Dionnet, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Giolito, H. van Vliet a J. Norris-Usher, zmocněnci, ve spolupráci s A. Bodnar, barrister)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 2139 final ze dne 2. dubna 2014 v řízení podle článku 101 [SFEU] a článku 53 Dohody o EHP (věc AT.39610 – Silové kabely) v rozsahu, v němž se týká žalobkyň.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Společnostem ABB Ltd a ABB AB se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 303, 8.9.2014.


title: Věc C-129/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Brussel – Belgie) – Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV v. Duma Forklifts NV, G. S. International BVBA „Řízení o předběžné otázce – Ochranná známka Evropské unie – Směrnice 2008/95/ES – Článek 5 – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Článek 9 – Právo majitele ochranné známky bránit třetí osobě v odstranění veškerých označení totožných s touto ochrannou známkou a v umístění nových označení na výrobky totožné s výrobky, pro které byla uvedená ochranná známka zapsána, za účelem jejich dovozu nebo uvedení na trh v EHP“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/14

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Brussel – Belgie) – Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV v. Duma Forklifts NV, G. S. International BVBA
      (Věc C-129/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochranná známka Evropské unie - Směrnice 2008/95/ES - Článek 5 - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 9 - Právo majitele ochranné známky bránit třetí osobě v odstranění veškerých označení totožných s touto ochrannou známkou a v umístění nových označení na výrobky totožné s výrobky, pro které byla uvedená ochranná známka zapsána, za účelem jejich dovozu nebo uvedení na trh v EHP“)
      (2018/C 328/16)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hof van beroep te Brussel

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně a odvolatelky: Mitsubishi Shoji Kaisha Ltd, Mitsubishi Caterpillar Forklift Europe BV

         Žalované a odpůrkyně v odvolacím řízení: Duma Forklifts NV, G. S. International BVBA

         Výrok

      Článek 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, a článek 9 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Evropské unie musí být vykládány v tom smyslu, že majitel ochranné známky může bránit třetí osobě, aby bez jeho souhlasu odstranila veškerá označení totožná s touto ochrannou známkou a umístila jiná označení na výrobky, jež jsou stejně jako ve věci v původním řízení umístěny do celního skladu, za účelem jejich dovozu nebo uvedení na trh v Evropském hospodářském prostoru (EHP), v němž nebyly nikdy uvedeny na trh.

         (1)  Úř. věst. C 161, 22.5.2017.


title: Věc T-41/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – Lotte v. EUIPO – Nestlé Unternehmungen Deutschland (Vyobrazení koaly) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zobrazující koaly – Starší národní trojrozměrná ochranná známka KOALA-BÄREN Schöller lustige Gebäckfiguren – Článek 42, odstavce 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 47 odstavce 2 a 3 nařízení (EU) 2017/1001] – Důkaz skutečného užívání starší ochranné známky – Pravomoc změnit rozhodnutí“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/46

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – Lotte v. EUIPO – Nestlé Unternehmungen Deutschland (Vyobrazení koaly)
      (Věc T-41/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zobrazující koaly - Starší národní trojrozměrná ochranná známka KOALA-BÄREN Schöller lustige Gebäckfiguren - Článek 42, odstavce 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 47 odstavce 2 a 3 nařízení (EU) 2017/1001] - Důkaz skutečného užívání starší ochranné známky - Pravomoc změnit rozhodnutí“)
      (2018/C 328/62)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Lotte Co. Ltd (Tokio, Japonsko) (zástupce: M. Knitter, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupci: A. Jaeger-Lenz, S. Cobet-Nüse a C. Elkemann, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. října 2016 (věc R 0250/2016-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Nestlé Schöller GmbH & Co. KG a Lotte.

         Výrok

                  1.

                  Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 28. října 2016 (věc R 250/2016-5) se zrušuje v rozsahu, v němž odvolací senát vyhověl námitkám, pokud jde o „[p]ečivo plněné čokoládovým krémem; čokoládu; cukrovinky; pečivo; sušenky; krekry; zmrzlinu; jemné pečivo a cukroví“, spadající do třídy 30.

                  2.

                  Námitky podané společností Nestlé Schöller GmbH & Co. KG, právní předchůdkyní společnosti Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH, se zamítají, pokud jde o „[p]ečivo plněné čokoládovým krémem; čokoládu; cukrovinky; pečivo; sušenky; krekry; zmrzlinu; jemné pečivo a cukroví“, spadající do třídy 30.

                  3.

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které vynaložila Lotte Co. Ltd v řízení před Tribunálem.

                  4.

                  Nestlé Unternehmungen Deutschland ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 95, 27.3.2017.


title: Věc C-360/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 4. června 2018 – Cargill Deutschland GmbH v. Hauptzollamt Krefeld

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/25

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 4. června 2018 – Cargill Deutschland GmbH v. Hauptzollamt Krefeld
      (Věc C-360/18)
      (2018/C 328/33)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Düsseldorf

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Cargill Deutschland GmbH

         Žalovaný: Hauptzollamt Krefeld

         Předběžná otázka

      Je třeba nahradit zaplacené dávky z výroby v odvětví cukru, u nichž je třeba podle nařízení Rady (EU) č. 1360/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví dávky z výroby v odvětví cukru pro hospodářské roky 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05 a 2005/06, koeficient nezbytný k výpočtu doplňkové dávky pro hospodářské roky 2001/02 a 2004/05 a částky, jež mají hradit výrobci cukru prodejcům cukrové řepy z důvodu rozdílu mezi maximální dávkou a dávkou, jež má být účtována za hospodářské roky 2002/03, 2003/04 a 2005/06 (1), provést jiné výpočty, než jsou výpočty prováděné v minulosti, s přihlédnutím k zásadám rovnocennosti a efektivity podle vnitrostátních právních předpisů zejména s použitím promlčení upraveného ve vnitrostátních právních předpisech?

         (1)  Úř. věst. 2013, L 343, s. 2.


title: Věc C-123/16 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 25. července 2018 – Orange Polska SA v. Evropská komise, Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji, European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA), dříve European Competitive Telecommunications Association „Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Článek 102 SFEU – Zneužití dominantního postavení – Polský velkoobchodní trh pevného připojení k širokopásmovému internetu – Odmítnutí přístupu k síti a poskytování velkoobchodních produktů – Nařízení (ES) č. 1/2003 – Článek 7 odst. 1 – Článek 23 odst. 2 písm. a) – Legitimní zájem na konstatování ukončení protiprávního jednání – Výpočet pokuty – Pokyny z roku 2006 pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 – Závažnost – Polehčující okolnosti – Investice uskutečněné podnikem, který se dopustil protiprávního jednání – Přezkum legality – Přezkum v plné jurisdikci – Nahrazení odůvodnění“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/2

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 25. července 2018 – Orange Polska SA v. Evropská komise, Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji, European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA), dříve European Competitive Telecommunications Association
      (Věc C-123/16 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Článek 102 SFEU - Zneužití dominantního postavení - Polský velkoobchodní trh pevného připojení k širokopásmovému internetu - Odmítnutí přístupu k síti a poskytování velkoobchodních produktů - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 7 odst. 1 - Článek 23 odst. 2 písm. a) - Legitimní zájem na konstatování ukončení protiprávního jednání - Výpočet pokuty - Pokyny z roku 2006 pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 - Závažnost - Polehčující okolnosti - Investice uskutečněné podnikem, který se dopustil protiprávního jednání - Přezkum legality - Přezkum v plné jurisdikci - Nahrazení odůvodnění“)
      (2018/C 328/02)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Orange Polska SA (zástupci: S. Hautbourg, advokát, P. Paśnik a M. Modzelewska de Raad, adwokaci, A. Howard, Barrister, D. Beard QC)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Szczodrowski, L. Malferrari a E. Gippini Fournier, zmocněnci), Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji (zástupce: P. Litwiński, adwokat), European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA), dříve European Competitive Telecommunications Association (zástupci: G. I. Moir a J. MacKenzie, solicitors)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnost Orange Polska SA ponese vlastní náklady a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

                  3)

                  Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji a European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA) ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 191, 30.5.2016.


title: Věc C-139/17 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 25. července 2018 – QuaMa Quality Management GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Microchip Technology, Inc. „Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Nařízení (ES) č. 2868/95 – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky medialbo – Starší ochranná známka MediaLB – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Námitka podaná osobou, která není majitelem starší ochranné známky – Nepodání formální žádosti o zápis převodu starší ochranné známky před uplynutím lhůty k podání námitek – Nepřípustnost“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/15

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 25. července 2018 – QuaMa Quality Management GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Microchip Technology, Inc.
      (Věc C-139/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Nařízení (ES) č. 2868/95 - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky medialbo - Starší ochranná známka MediaLB - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Námitka podaná osobou, která není majitelem starší ochranné známky - Nepodání formální žádosti o zápis převodu starší ochranné známky před uplynutím lhůty k podání námitek - Nepřípustnost“)
      (2018/C 328/17)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: QuaMa Quality Management GmbH (zástupce: C. Russ, Rechtsanwalt)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: D. Botis a M. Fischer, zmocněnci), Microchip Technology, Inc. (zástupce: C. Bergmann, Rechtsanwalt)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnosti QuaMa Quality Management GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 357, 23.10.2017.


title: Věc T-514/15: Usnesení Tribunálu ze dne 10. července 2018 – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych v. Komise „Přístup k dokumentům – Nařízení (ES) č. 1049/2001 – Žádost o přístup k odůvodněným stanoviskům vydaným v rámci oznamovacího postupu na základě směrnice 98/34/ES – Dokumenty týkající se řízení o nesplnění povinnosti – Odepření přístupu – Zveřejnění po podání žaloby – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/47

      Usnesení Tribunálu ze dne 10. července 2018 – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych v. Komise
      (Věc T-514/15) (1)

      („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Žádost o přístup k odůvodněným stanoviskům vydaným v rámci oznamovacího postupu na základě směrnice 98/34/ES - Dokumenty týkající se řízení o nesplnění povinnosti - Odepření přístupu - Zveřejnění po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2018/C 328/63)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych (Varšava, Polsko) (zástupce: P. Hoffman, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Clotuche-Duvieusart a M. Konstantinidis, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Švédské královsví (zástupci: C. Meyer-Seitz, A. Falk, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson a L. Swedenborg, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Polská republika (zástupci: B. Majczyna, M. Kamejsza-Kozłowska a B. Paziewska, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise GESTDEM 2015/1291 ze dne 12. června 2015 a ze dne 17. července 2015, kterými byl žalobkyni odepřen přístup k odůvodněnému stanovisku vydanému Evropskou komisí a k odůvodněnému stanovisku vydanému Maltskou republikou v rámci oznamovacího postupu 2014/537/PL.

         Výrok

                  1)

                  O žalobě již není třeba rozhodnout.

                  2)

                  Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

                  3)

                  Švédské království a Polská republika ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 371, 9.11.2015.


title: Věc C-140/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelnego Sądu Administracyjnego – Polsko) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej v. Gmina Ryjewo „Řízení o předběžné otázce – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Články 167, 168 a 184 – Odpočet daně zaplacené na vstupu – Oprava – Nemovitosti, které byly pořízeny jako investiční majetek – Původní určení k činnosti neopravňující k odpočtu daně a poté rovněž k činnosti podléhající DPH – Veřejnoprávní subjekt – Postavení osoby povinné k dani v okamžiku zdanitelného plnění“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/15

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 25. července 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelnego Sądu Administracyjnego – Polsko) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej v. Gmina Ryjewo
      (Věc C-140/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Články 167, 168 a 184 - Odpočet daně zaplacené na vstupu - Oprava - Nemovitosti, které byly pořízeny jako investiční majetek - Původní určení k činnosti neopravňující k odpočtu daně a poté rovněž k činnosti podléhající DPH - Veřejnoprávní subjekt - Postavení osoby povinné k dani v okamžiku zdanitelného plnění“)
      (2018/C 328/18)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

         Žalovaná: Gmina Ryjewo

         Výrok

      Články 167, 168 a 184 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, jakož i zásada neutrality daně z přidané hodnoty (DPH) musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby měl veřejnoprávní subjekt nárok na opravu odpočtů DPH zaplacené z nemovitosti, jež byla pořízena jako investiční majetek, v takové situaci, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, kdy v okamžiku pořízení této nemovitosti se tato nemovitost mohla přirozeně využívat jak pro účely zdanitelných, tak nezdanitelných činností, avšak byla nejprve použita pro účely nezdanitelných činností, a tento veřejnoprávní subjekt výslovně nevyjádřil úmysl využívat tuto nemovitost pro účely zdanitelné činnosti, ale zároveň nevyloučil její použití k takovým účelům, a to za předpokladu, že vnitrostátní soud na základě posouzení všech skutkových okolností, jež mu přísluší provést, dospěje k závěru, že je splněna podmínka stanovená v článku 168 směrnice 2006/112, podle které musí osoba povinná k dani jednat v okamžiku tohoto pořízení jako taková.

         (1)  Úř. věst. C 202, 26.6.2017.


title: Věc C-449/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. července 2018 Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 26. dubna 2018 ve věci T-554/14, Messi Cuccittini v. EUIPO – J.M.-E.V. e hijos

text:
               29.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/3

      Kasační opravný prostředek podaný dne 6. července 2018 Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 26. dubna 2018 ve věci T-554/14, Messi Cuccittini v. EUIPO – J.M.-E.V. e hijos
      (Věc C-449/18 P)
      (2018/C 392/06)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Palmero Cabezas, zmocněnec)

         Další účastníci řízení: Lionel Andrés Messi Cuccittini a J.M.-E.V. e hijos, S.R.L.

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek,

                  —

                  uložil žalobci v řízení před Tribunálem náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      EUIPO má za to, že napadený rozsudek musí být zrušen, jelikož Tribunál z následujících důvodů porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Evropské unie:

                  —

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při posuzování pojmové podobnosti označení, jelikož vzal v potaz pouze vnímání podstatné části relevantní veřejnosti a nekonstatoval význam zbývající části této veřejnosti, pro kterou pojmová rozdílnost ochranných známek nemůže neutralizovat jejich vizuální nebo fonetickou podobnost.

                  —

                  V důsledku toho se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že vyloučil nebezpečí záměny na základě pojmového vnímání sporných ochranných známek „podstatnou částí“ veřejnosti, namísto posouzení, zda uvedené nebezpečí existuje pro nezanedbatelnou část relevantní veřejnosti, jak vyžaduje judikatura.


title: Věc T-68/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2018 – HH Ferries a další v. Komise „Státní podpory – Podpora poskytnutá ve prospěch pevného železničního a silničního spojení v oblasti Sund – Veřejné financování poskytnuté švédským a dánským státem na projekt infrastruktury pevného spojení vedoucího přes oblast Sund – Státní záruky – Daňové podpory – Rozhodnutí nevznášet námitky – Rozhodnutí, kterým se konstatuje neexistence státní podpory – Žaloba na neplatnost – Napadnutelný akt – Přípustnost – Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení – Závažné obtíže – Pojem režimu podpory – Podpory, které mají napomoci uskutečnění některého významného projektu společného evropského zájmu – Posouzení prvku podpory obsaženého v záruce – Omezená povaha podpory obsažené v záruce – Proporcionalita – Legitimní očekávání“

text:
               29.10.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/20

      Rozsudek Tribunálu ze dne 19. září 2018 – HH Ferries a další v. Komise
      (Věc T-68/15) (1)

      („Státní podpory - Podpora poskytnutá ve prospěch pevného železničního a silničního spojení v oblasti Sund - Veřejné financování poskytnuté švédským a dánským státem na projekt infrastruktury pevného spojení vedoucího přes oblast Sund - Státní záruky - Daňové podpory - Rozhodnutí nevznášet námitky - Rozhodnutí, kterým se konstatuje neexistence státní podpory - Žaloba na neplatnost - Napadnutelný akt - Přípustnost - Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení - Závažné obtíže - Pojem režimu podpory - Podpory, které mají napomoci uskutečnění některého významného projektu společného evropského zájmu - Posouzení prvku podpory obsaženého v záruce - Omezená povaha podpory obsažené v záruce - Proporcionalita - Legitimní očekávání“)
      (2018/C 392/23)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: HH Ferries I/S, dříve Scandlines Øresund I/S (Elseneur, Dánsko), HH Ferries Helsingor ApS (Elseneur), HH Ferries Helsingborg AB, dříve HH-Ferries Helsingborg AB (Helsingborg, Švédsko) (zástupci: M. Johansson, R. Azelius, P. Remnelid a L. Sandberg-Mørch, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, S. Noë, R. Sauer a L. Armati, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Dánské království (zástupci: původně C. Thorning, poté J. Nymann-Lindegren, zmocněnci, ve spolupráci s R. Holdgaardem, advokátem), Švédské království (zástupci: původně E. Karlsson, L. Swedenborg, A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson a N. Otte Widgren, poté A. Falk, C. Meyer-Seitz, L. Zettergren a H. Shev, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 7358 final ze dne 15. října 2014 o neoznačení některých opatření jako podpor a nevznesení námitek po předběžném přezkumném řízení stanoveném v čl. 108 odst. 3 SFEU proti státním podporám SA.36558 (2014/NN) a SA.38371 (2014/NN) – Dánsko, jakož i SA.36662 (2014/NN) – Švédsko, týkajícím se veřejného financování projektu infrastruktury pevného železničního a silničního spojení v oblasti Sund (Úř. věst. 2014, C 418, s. 1 a Úř. věst. 2014, C 437, s. 1).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské komise C (2014) 7358 final ze dne 15. října 2014 se zrušuje v rozsahu, v němž Komise rozhodla nevznášet námitky proti daňovým podporám týkajícím se znehodnocení aktiv a přenosu nevyužitých ztrát, které poskytlo Dánské království společnosti Øresundsbro Konsortiet, a proti zárukám, které poskytlo Dánské království a Švédské království společnosti Øresundsbro Konsortiet.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady, které vznikly společnostem HH Ferries I/S, HH Ferries Helsingor ApS a HH Ferries Helsingborg AB.

                  4)

                  Dánské království a Švédské království ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 138, 27.4.2015.