title: Věc T-293/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. srpna 2007 Alessandrem Lofarem proti usnesení vydanému dne 24. května 2007 Soudem pro veřejnou službu ve spojených věcech F-27/06 a F-75/06, Lofaro v. Komise

text:
               22.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 3. srpna 2007 Alessandrem Lofarem proti usnesení vydanému dne 24. května 2007 Soudem pro veřejnou službu ve spojených věcech F-27/06 a F-75/06, Lofaro v. Komise
   (Věc T-293/07 P)
   (2007/C 223/27)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Alessandro Lofaro (Lisabon, Portugalsko) (zástupce: J.-L. Laffineur, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání

               —

               prohlásit kasační opravný prostředek za přípustný a opodstatněný, a v důsledku toho

               —

               zrušit usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 24. května 2007 ve věcech F-27/06 a F-75/06;

               —

               rozhodnout spor a vyhovět původní žalobě navrhovatele.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Svým kasačním opravným prostředkem navrhovatel tvrdí, že se Soud dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu čl. 90 odst. 2 služebního řádu, a zejména pokud jde o lhůtu stanovenou pro podání stížnosti a datum, které se má zohlednit při uplynutí této lhůty. Navrhovatel uplatňuje, že výklad provedený Soudem zasahuje do obecných zásad práva Společenství, jako je zásada právní jistoty, zásada zákazu diskriminace a zásada proporcionality, jakož i do práv navrhovatele. Dále tvrdí, že se Soud nezabýval všemi žalobními důvody, které [navrhovatel] předložil ve svých žalobách, a že tedy usnesení vykazuje vady nedostatečného a chybného odůvodnění.


title: Věc C-465/10: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'immigration v. Chambre de commerce et d'industrie de l'Indre ( „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Ochrana finančních zájmů Evropské unie — Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 — Článek 3 — Strukturální fondy — Nařízení (EHS) č. 2052/88 — Nařízení (EHS) č. 4253/88 — Zadavatel, který je příjemcem dotace ze strukturálních fondů — Nedodržení pravidel pro zadávání veřejných zakázek příjemcem dotace z EFRR — Základ pro povinnost vymáhat zpětně unijní dotaci v případě nesrovnalosti — Pojem „nesrovnalost“ — Pojem „pokračující nesrovnalost“ — Způsob zpětného vymáhání dotace — Promlčecí lhůta — Delší vnitrostátní promlčecí lhůty — Zásada proporcionality“ )

text:
               18.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 49/10

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État — Francie) — Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'immigration v. Chambre de commerce et d'industrie de l'Indre
   (Věc C-465/10) (1)

   (Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Ochrana finančních zájmů Evropské unie - Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 - Článek 3 - Strukturální fondy - Nařízení (EHS) č. 2052/88 - Nařízení (EHS) č. 4253/88 - Zadavatel, který je příjemcem dotace ze strukturálních fondů - Nedodržení pravidel pro zadávání veřejných zakázek příjemcem dotace z EFRR - Základ pro povinnost vymáhat zpětně unijní dotaci v případě nesrovnalosti - Pojem „nesrovnalost“ - Pojem „pokračující nesrovnalost“ - Způsob zpětného vymáhání dotace - Promlčecí lhůta - Delší vnitrostátní promlčecí lhůty - Zásada proporcionality)
   2012/C 49/15
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ministre de l'Intérieur, de l'Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l'immigration

      Žalovaná: Chambre de commerce et d'industrie de l'Indre

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Conseil d'État (Francie) — Výklad ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 2052/88 ze dne 24. června 1988 o úkolech strukturálních fondů a jejich účinnosti a o koordinaci mezi jejich činnostmi navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými stávajícími finančními nástroji (Úř. věst. L 185, s. 9), nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2052/88 (Úř. věst. L 374, s. 1), jakož i nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1; Zvl. vyd. 01/01, s. 340) — Nedodržení pravidel pro zadávání veřejných zakázek příjemcem dotace vyplacené z EFRR a FNADT — Základ pro povinnost vymáhat zpětně pomoc Společenství v případě nesrovnalosti — Způsob zpětného vymáhání protiprávně vyplacené pomoci — Promlčecí lhůta

      Výrok

               1)

               Za takových okolností, jako jsou okolnosti ve věci v původním řízení, představuje čl. 23 odst. 1 třetí odrážka nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí ustanovení k nařízení č. 2052/88 týkající se koordinace mezi činnostmi jednotlivých strukturálních fondů navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými stávajícími finančními nástroji, ve znění nařízení Rady (EHS) č. 2082/93 ze dne 20. července 1993 ve spojení s čl. 7 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2052/88 ze dne 24. června 1988 o úkolech strukturálních fondů a jejich účinnosti a o koordinaci mezi jejich činnostmi navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými stávajícími finančními nástroji ve znění nařízení Rady (EHS) č. 2081/93 ze dne 20. července 1993, právní základ pro to, aby vnitrostátní orgány i bez zmocnění ve vnitrostátním právu od příjemce zpětně vymáhaly dotaci z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) v celém rozsahu z důvodu, že tento příjemce jakožto „zadavatel“ ve smyslu směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby ve znění směrnice Rady 93/36/EHS ze dne 14. června 1993 porušil ustanovení této směrnice ohledně zadávání veřejné zakázky na služby, jejímž předmětem byla realizace operace, pro niž byla tomuto příjemci přiznána tato dotace.

               2)

               Skutečnost, že zadavatel, který je příjemcem dotace z EFRR, nedodržel pravidla pro zadávání veřejných zakázek stanovená ve směrnici 92/50 ve znění směrnice 93/36 při přidělování zakázky, jejímž předmětem je realizace dotované akce, představuje „nesrovnalost“ ve smyslu článku 1 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství i v případě, že příslušný vnitrostátní orgán nemohl při přiznání této dotace nevědět, že příjemce již rozhodl o poskytovateli služby, kterému svěří realizaci dotované akce.

               3)

               Za takových okolností, jako jsou okolnosti v původním řízení, kdy příjemce dotace z EFRR v postavení zadavatele porušil pravidla směrnice 92/50 ve znění směrnice 93/36 pro zadávání veřejných zakázek při přidělení zakázky, jejímž předmětem je realizace dotované akce:

                           —

                           je dotčenou nesrovnalost třeba považovat za „pokračující nesrovnalost“ ve smyslu čl. 3 odst. 1 druhého pododstavce nařízení č. 2988/95, a proto počíná čtyřletá promlčecí lhůta stanovená v tomto ustanovení pro účely zpětného vymáhání dotace neoprávněně vyplacené tomuto příjemci běžet dnem, kdy bylo dovršeno plnění smlouvy o protiprávně zadané zakázce;

                           —

                           předání zprávy z kontroly příjemci dotace, v níž je konstatováno nedodržení pravidel pro zadávání veřejných zakázek, a jíž se v důsledku toho doporučuje vnitrostátnímu orgánu, aby vyplacené částky vymáhal zpět, je dostatečně přesně vymezeným úkonem týkajícím se vyšetřování nebo řízení o nesrovnalosti ve smyslu čl. 3 odst. 1 třetího pododstavce nařízení č. 2988/95.

               4)

               Zásada proporcionality brání tomu, aby členské státy v rámci možnosti, kterou jim dává čl. 3 odst. 3 nařízení č. 2988/95, použily na zpětné vymáhání výhody neoprávněně vyplacené z unijního rozpočtu třicetiletou promlčecí lhůtu.

      (1)  Úř. věst. C 346, 18.12.2010.


title: Věc T-638/13: Žaloba podaná dne 27. listopadu 2013 — Bimbo v. OHIM — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO GOLD MEDAL)

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/38

         Žaloba podaná dne 27. listopadu 2013 — Bimbo v. OHIM — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO GOLD MEDAL)
   (Věc T-638/13)
   2014/C 52/73
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bimbo, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cafe' do Brasil SpA (Melito di Napoli, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               částečně zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 25. září 2013 vydané ve věci R 787/2012-4,

               —

               uložil další účastnici, v případě, že přistoupí k řízení jako vedlejší účastník, náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující červeno-zlato-černobílý slovní prvek „Caffè KIMBO GOLD MEDAL“ pro výrobky spadající do třid 30, 32 a 43 — přihláška ochranné známky Společenství č. 4 037 909

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: přihláška španělské ochranné známky č. 291 655 pro slovní označení „BIMBO“ pro výrobky spadající do třidy 30 a starší obecně známé španělské a portugalské slovní označení „BIMBO“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1, 2 a 5 nařízení o ochranné známce Společenství


title: Věc C-585/15: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. února 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgie) – Raffinerie Tirlemontoise SA v. État belge „Řízení o předběžné otázce — Cukr — Dávky z výroby — Výpočet průměrné ztráty — Výpočet dávek z výroby — Nařízení (ES) č. 2267/2000 — Platnost — Nařízení (ES) č. 1993/2001 — Platnost“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/20

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. února 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgie) – Raffinerie Tirlemontoise SA v. État belge
   (Věc C-585/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Cukr - Dávky z výroby - Výpočet průměrné ztráty - Výpočet dávek z výroby - Nařízení (ES) č. 2267/2000 - Platnost - Nařízení (ES) č. 1993/2001 - Platnost“)
   (2017/C 104/29)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Raffinerie Tirlemontoise SA

      Žalovaný: État belge

      Výrok

               1)

               Článek 33 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2038/1999 ze dne 13. září 1999 o společné organizaci trhů v odvětví cukru musí být vykládán v tom smyslu, že pro účely výpočtu průměrné ztráty je třeba vydělit celkovou výši skutečných nákladů spojených s náhradami za vývoz produktů spadajících pod toto ustanovení celkovým množstvím těchto vyvezených produktů bez ohledu na to, zda byly za tyto produkty skutečně vyplaceny náhrady.

               2)

               Článek 33 odst. 2 tohoto nařízení musí být vykládán v tom smyslu, že pro účely celkového výpočtu dávek z výroby je třeba vzít v úvahu průměrnou ztrátu vypočtenou tak, že se celková výše skutečných nákladů spojených s náhradami za vývoz produktů spadajících pod toto ustanovení vydělí celkovým množstvím těchto vyvezených produktů bez ohledu na to, zda byly za tyto produkty skutečně vyplaceny náhrady.

               3)

               Nařízení Komise (ES) č. 2267/2000 ze dne 12. října 2000, kterým se pro hospodářský rok 1999/2000 stanoví částky na dávky z výroby a koeficient pro výpočet doplňkové dávky v odvětví cukru, a nařízení Komise (ES) č. 1993/2001 ze dne 11. října 2001, kterým se pro hospodářský rok 2000/2001 stanoví částky na dávky z výroby v odvětví cukru, jsou neplatná.

      (1)  Úř. věst. C 38, 1.2.2016.


title: Věc C-592/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Mons (Belgie) dne 23. listopadu 2016 – Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL v. État belge

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Mons (Belgie) dne 23. listopadu 2016 – Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL v. État belge
   (Věc C-592/16)
   (2017/C 038/16)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour d'appel de Mons

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Cabinet d’Orthopédie Stainier SPRL

      Odpůrce: État belge

      Předběžná otázka

   Je s pravidly o sestavení rozvahy upravenými čtvrtou směrnicí Rady ze dne 25. července 1978 o ročních účetních závěrkách některých forem společností (směrnice 78/660/EHS, Úř. věst. L 222, 14.8.1978, s. 11), podle kterých:

               —

               roční účetní závěrky musí podávat pravdivý a věrný obraz o stavu aktiv, pasiv, finanční pozici a zisku nebo ztrátě společnosti (čl. 2 odst. 3 směrnice);

               —

               rezervy jsou určeny k pokrytí ztrát nebo závazků, jejichž podstata je jasně definována a u kterých je k rozvahovému dni pravděpodobné nebo jisté, že nastanou, ale není jistá částka nebo datum, ke kterému vzniknou (čl. 20 odst. 1 směrnice);

               —

               ocenění musí být provedeno obezřetně; zejména platí, že:

                           —

                           zahrnout se smějí jen zisky, které byly vytvořeny k rozvahovému dni:

                           —

                           je třeba vzít v úvahu všechny předvídatelné závazky a možné ztráty vznikající v průběhu daného nebo předchozího účetního období, a to i v případě, že se tyto závazky a nebo ztráty stanou zjevnými až mezi rozvahovým dnem a dnem sestavení rozvahy (čl. 31 odst. 1 písm. c), aa) a bb) směrnice);

               —

               je třeba vzít v úvahu výnosy a náklady účetního období, k němuž se vztahují, bez ohledu na datum příjmu či platby těchto výnosů nebo nákladů (čl. 31 odst. 1 písm. d) směrnice);

               —

               jednotlivé položky aktiv a pasiv musí být oceněny odděleně (čl. 31 odst. 1 písm. e) směrnice);

         slučitelné, že společnost, která emituje opci na akcie, může do účetnictví jako výnos zahrnout kupní cenu uvedené opce v průběhu účetního období, kdy je opce uplatněna nebo na konci doby její platnosti, za účelem zohlednění rizika, které nese emitent opce v důsledku učiněného závazku, [a nikoli] v průběhu období, kdy je převod opce dokončen a její cena definitivně stanovena, přičemž je riziko nesené emitentem opce oceňováno odděleně prostřednictvím rezervy?


title: Věc T-256/12: Usnesení Tribunálu ze dne 19. března 2015 – Hautau v. Komise

text:
               1.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/24

         Usnesení Tribunálu ze dne 19. března 2015 – Hautau v. Komise
   (Věc T-256/12) (1)

   (2015/C 178/24)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 227, 28.7.2012.


title: Věc C-245/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Asylgerichtshof (Rakousko) dne 23. května 2011 — K

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Asylgerichtshof (Rakousko) dne 23. května 2011 — K
   (Věc C-245/11)
   2011/C 269/40
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Asylgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: K

      Žalovaný: Bundesasylamt

      Předběžné otázky

               1)

               Má být článek 15 nařízení 343/2003 (1) vykládán tak, že členský stát, který není sám o sobě podle pravidel článků 6 až 14 tohoto nařízení příslušný, se stává obligatorně příslušným k vedení řízení žadatelky o azyl, pokud se zde nachází její těžce nemocná a na základě kulturních okolností ohrožená snacha, nebo se zde nacházejí nezletilí vnuci vyžadující péči z důvodu nemoci snachy a žadatelka o azyl je připravena a schopna se o snachu a vnuky postarat? Platí to i tehdy, pokud neexistuje žádost státu, který je sám o sobě příslušný podle čl. 15 odst. 1 druhé věty nařízení číslo 343/2003 ?

               2)

               Má být čl. 3 odst. 2 nařízení 343/2003 vykládán tak, že v případě uspořádání vylíčeného pod bodem 1 vzniká obligatorní příslušnost členského státu, který je sám o sobě nepříslušný, pokud by příslušnost stanovená jinak ustanoveními nařízení 343/2003 znamenala porušení článku 3 nebo článku 8 Evropské úmluvy o lidských právech (článku 4 nebo článku 7 Listiny základních práv EU)? Jsou v tomto případě při sporném výkladu a použití článku 3 nebo článku 8 Evropské úmluvy o lidských právech (článek 4 nebo 7 Listiny základních práv EU) použitelné širší pojmy „nelidské zacházení“ nebo „rodina“, které se odchylují od judikatury Evropského soudu pro lidská práva?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států (Úř. věst. L 50 ze dne 23.2.2003, s. 1)


title: Věc T-99/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. května 2016 – Sfera Joven v. EUIPO – Las banderas del Mediterráneo (NOOSFERA) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Slovní ochranná známka Evropské unie NOOSFERA — Starší slovní a obrazové národní ochranné známky SFERA, Sfera colours a sfera CENTROS — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               11.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. května 2016 – Sfera Joven v. EUIPO – Las banderas del Mediterráneo (NOOSFERA)
   (Věc T-99/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Slovní ochranná známka Evropské unie NOOSFERA - Starší slovní a obrazové národní ochranné známky SFERA, Sfera colours a sfera CENTROS - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 251/29)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sfera Joven, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Muñiz Rodríguez a A. Schifko, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Las banderas del Mediterráneo, SL (Cox, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. prosince 2014 (věc R 158/2014-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Sfera Joven a Las banderas del Mediterráneo

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Sfera Joven, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 11.5.2015.


title: Věc C-163/11: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 2. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgie) — Anex Customs BVBA v. Belgický stát, KBC Bank NV

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/26

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 2. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgie) — Anex Customs BVBA v. Belgický stát, KBC Bank NV
   (Věc C-163/11) (1)

   2012/C 151/41
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 179, 18.6.2011.


title: Věc T-143/17 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. března 2017 – Ilunga Luyoyo v. Rada „Řízení o předběžných opatřeních — Omezující opatření — Konžská demokratická republika — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“

text:
               6.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/25

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. března 2017 – Ilunga Luyoyo v. Rada
   (Věc T-143/17 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Omezující opatření - Konžská demokratická republika - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
   (2017/C 178/36)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kasa-Vubu, Konžská demokratická republika) (zástupci: O. Okito a A. Ouannès, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět věci

   Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a směřující k odkladu vykonatelnosti nařízení Rady (EU) 2016/2230 ze dne 12. prosince 2016, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2016, L 336 I, s. 1).

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-480/10: Žaloba podaná dne 5. října 2010 — Evropská komise v. Švédské království

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/24

         Žaloba podaná dne 5. října 2010 — Evropská komise v. Švédské království
   (Věc C-480/10)
   ()
   2010/C 328/41
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a K. Simonsson, jako zmocněnci)

      Žalovaný: Švédské království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Švédské království tím, že v praxi omezilo režim skupin daně z přidané hodnoty (DPH) na poskytovatele finančních a pojišťovnických služeb, nesplnilo povinnosti, které pro něho vyplývají ze směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, a

               —

               uložit Švédskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Švédská pravidla týkající se skupin DPH jsou v rozporu s článkem 11 směrnice o DPH, jelikož použití těchto pravidel je omezeno na podniky, které jsou činné ve finančním odvětví. Podle Komise se musejí vnitrostátní režimy DPH použít na všechny podniky usazené v členském státě uplatňujícím tento režim, bez ohledu na druh činnosti podniku.
   Společný systém DPH je jednotným systémem. Zavedení zvláštního režimu do tohoto systému musí být v důsledku toho provedeno v zásadě tak, aby byl tento režim použitelný obecně.
   Ze znění článku 11 směrnice o DPH nikterak nevyplývá, že by členský stát mohl omezit uplatnění režimu skupin DPH na určité podniky, které jsou činné v určitém odvětví.
   Cíl článku 11 směrnice o DPH rovněž vede k domněnce, že toto ustanovení má být chápáno jako použitelné na všechny podniky ve všech odvětvích.
   Krom toho, švédská pravidla o skupinách DPH jsou neslučitelná se zásadou práva Evropské unie týkající se rovného zacházení.


title: Věc T-272/07: Žaloba podaná dne 19. července 2007 – Surcotton v. Rada a Komise

text:
               22.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/14

         Žaloba podaná dne 19. července 2007 – Surcotton v. Rada a Komise
   (Věc T-272/07)
   (2007/C 223/23)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Surcotton, SA (Córdoba, Španělsko) (zástupce: L. Ortiz Blanco, advokát)

      Žalované: Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Vyhovět projednávané žalobě na náhradu škody na základě článku 288 ES a určit, že žalobkyně má nárok na finanční náhradu ze strany Rady a Komise, společně a nerozdílně, v celkové výši jeden milion sedm set třicet čtyři tisíc dvacet sedm eur (1 734 027 eur), a

               —

               uložit žalovaným orgánům náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty uplatněnými ve věci T-217/07, Las Palmeras v. Rada a Komise.


title: Věc F-104/12: Žaloba podaná dne 27. září 2012 — ZZ v. Europol

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/70

         Žaloba podaná dne 27. září 2012 — ZZ v. Europol
   (Věc F-104/12)
   2013/C 26/142
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: W. J. Dammingh a N. D. Dane, advokáti)

      Žalovaný: Evropský policejní úřad (Europol)

      Předmět a popis sporu

   Návrh na zrušení rozhodnutí Europolu přijatého k výkonu rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 29. června 2010 ve věci Hanschmann v. Europol, F-27/09, jímž Europol přiznal žalobci paušální částku jako náhradu škody, jež mu byla způsobena přijetím rozhodnutí, které bylo uvedeným rozsudkem zrušeno

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 28. listopadu 2011, kterým odpůrce přiznává žalobci částku 13 000 eur jako náhradu škody, která mu byla způsobena, a k výkonu předchozího rozsudku Soudu pro veřejnou službu, jakož i rozhodnutí ze dne 29. června 2012, jímž byla zamítnuta stížnost podaná žalobcem proti rozhodnutí ze dne 28. listopadu 2011;

               —

               uložit Europolu náhradu nákladů řízení, a to včetně platu žalobce.


title: Věc T-385/15: Žaloba podaná dne 15. července 2015 – Loops v. OHIM (Shape of a toothbrush)

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/65

         Žaloba podaná dne 15. července 2015 – Loops v. OHIM (Shape of a toothbrush)
   (Věc T-385/15)
   (2015/C 302/81)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Loops, LLC (Ferndale, Spojené státy) (zástupce: T. Schmidpeter, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie trojrozměrné ochranné známky„Shape of a toothbrush“ – Přihláška č. 1 1 87  189

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. dubna 2015, ve věci R 1917/2014-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               povolil zveřejnění ve třídách požadovaných v rámci mezinárodního zápisu č. 1 1 87  198;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení včetně nákladů odvolacího řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-143/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Německo) dne 26. března 2014 – TMK Europe GmbH v. Hauptzollamt Frankfurt (Oder)

text:
               21.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Německo) dne 26. března 2014 – TMK Europe GmbH v. Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
   (Věc C-143/14)
   2014/C 235/02
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Berlin-Brandenburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: TMK Europe GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Frankfurt (Oder)

      Předběžné otázky

   Je nařízení Rady (ES) č. 2320/97 (1) ze dne 17. listopadu 1997, o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli pocházejících z Maďarska, Polska, Ruska, České republiky, Rumunska a Slovenské republiky, zrušení nařízení (EHS) č. 1189/93 a o zastavení řízení týkajícího se těchto dovozů z Chorvatské republiky neplatné, jelikož Komise v rozporu s požadavky na zjištění újmy vyplývajícími z čl. 3 odst. 7 nařízení Rady (ES) č. 384/96 (2) ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, existenci takové (újmy) konstatovala, aniž by zohlednila skutečnost, že na základě neuveřejněného rozhodnutí ze dne 25. listopadu 1994 (věc IV/35.304) přijatého zejména na základě čl. 14 odst. 3 nařízení Rady č. 17 ze dne 6. února 1962, prvního nařízení, kterým se provádějí články 81 ES a 82 ES, se Komise rozhodla přistoupit k šetření ve věci případných protisoutěžních jednání týkajících se trubek z nelegované oceli, kterými by mohl být porušen článek 53 dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992, jakož i článek 81 ES?

      (1)  Úř. věst. L 322, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 56, s. 1.


title: Věc T-316/16: Žaloba podaná dne 21. června 2016 – Moravia Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-554S)

text:
               8.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/30

         Žaloba podaná dne 21. června 2016 – Moravia Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC-554S)
   (Věc T-316/16)
   (2016/C 287/36)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: český

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Moravia Consulting spol. s r. o. (Brno, Česká republika) (zástupce: M. Kyjovský, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastník v řízení před odvolacím senátem: Citizen Systems Europe GmbH (Stuttgart, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel: Další účastník v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka EU „SDC-554S“ – Přihláška č. 12 780 581

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. dubna 2016 ve věci R 1575/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný(é) žalobní důvod(y)

               —

               porušení čl. 8, odst. 4 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 52, odst. 1, písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 76, odst. 1 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení pravidla 50, odst. 1 nařízení č. 2868/95.


title: Věc T-487/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 20. října 2008 – Imperial Chemical Industries v. OHIM (FACTORY FINISH) ( Překážka řízení — Ochranná známka Společenství — Právní zastoupení advokátem )

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/27

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 20. října 2008 – Imperial Chemical Industries v. OHIM (FACTORY FINISH)
   (Věc T-487/07) (1)

   („Překážka řízení - Ochranná známka Společenství - Právní zastoupení advokátem“)
   (2008/C 327/50)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Imperial Chemical Industries plc (Londýn, Spojené království) (zástupce: S. Malynicz, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)
   Předmět věci
   Návrh na základě článku 114 jednacího řádu Soudu směřující k uznání W. Johnstona jakožto právního zástupce žalobkyně v projednávané věci
   Výrok

               1)

               Návrh směřující k tomu, aby Soud uznal W. Johnstona jakožto právního zástupce Imperial Chemical Industries plc se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 51, 23.2.2008.


title: Věc T-710/16: Žaloba podaná dne 6. října 2016 – La Patrouille v. EUIPO – Alpha Industries (AEROBATIX)

text:
               12.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/27

         Žaloba podaná dne 6. října 2016 – La Patrouille v. EUIPO – Alpha Industries (AEROBATIX)
   (Věc T-710/16)
   (2016/C 462/35)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: La Patrouille (Pantin, Francie) (zástupce: A. Lakits-Josse, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Alpha Industries, Inc. (Chantilly, Virginia, Spojené státy)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „AEROBATIX“ – Přihláška č. 13 285 952

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. června 2016 ve věci R 2344/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž zamítlo přihlašovanou ochrannou známku pro výrobky „oděvy, obuv, pokrývky hlavy“, a povolil zápis ochranné známky pro tyto výrobky;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Neexistence nebezpečí záměny;

               —

               při konstatování nebezpečí záměny vycházel odvolací senát především z údajné myšlenkové podobnosti, ačkoliv ta spotřebitele bezprostředně nenapadne;

               —

               odvolací senát nezohlednil význam slovního prvku AEROBATIX, která ve spojení s obrazovým prvkem stačí k vyloučení jakéhokoliv nebezpečí záměny.


title: Věc F-31/06: Žaloba podaná dne  13. března 2006  – Perez-Minayo Barroso a Pino v. Komise

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/50

         Žaloba podaná dne 13. března 2006 – Perez-Minayo Barroso a Pino v. Komise
   (Věc F-31/06)
   (2006/C 131/92)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Isabelle Perez-Minayo Barroso (Brusel, Belgie) a Marco Pino (Brusel, Belgie) [zástupce: S. Orlandi, advokát]

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobců

               —

               prohlásit, že články 5 a 12 přílohy XIII služebního řádu jsou protiprávní;

               —

               zrušit individuální rozhodnutí jmenující žalobce na pracovní místo administrátora v rozsahu, ve kterém určují jejich zařazení podle čl. 5 odst. 2 přílohy XIII služebního řádu;

               —

               zrušit individuální rozhodnutí o odebrání všech bodů žalobců potřebných k povýšení nasbíraných v původní kategorii;

               —

               zrušit individuální rozhodnutí o uplatnění multiplikačního koeficientu nižšího než 1 pro výpočet odměny žalobců;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci jsou úspěšnými kandidáty vnitřního výběrového řízení o přestupu do vyšší kategorie KOM/PA/04, jehož oznámení bylo zveřejněno před datem vstupu nového služebního řádu v platnost. Po tomto datu byli žalovanou jmenováni do vyšší kategorie, avšak při zachování třídy, stupně a multiplikačního koeficientu jako dříve. Naproti tomu jejich body potřebné k povýšení byly sníženy na nulu.
   V rámci své žaloby žalobci uplatňují, že napadená rozhodnutí porušují zákonný rámec stanovený v oznámení o výběrovém řízení, do kterého byli přijati, jakož i články 5, 29 a 31 služebního řádu, zásadu očekávání služebního postupu a zásadu proporcionality.
   Žalobci dále tvrdí, že uvedená rozhodnutí rovněž porušují zásadu rovného zacházení a zásadu zákazu diskriminace. Jednak kandidáti téhož výběrového řízení nebo výběrového řízení z téže úrovně byli zařazeni do různých úrovní podle toho, jestli k přijetí došlo před nebo po vstupu nového služebního řádu v platnost. Krom toho žalobci jsou podle svého názoru znevýhodněni oproti úředníkům, kteří byli jmenováni na pracovní místo pomocí nového osvědčovacího postupu, jelikož nadále mají k dispozici body k povýšení, zatímco body k povýšení žalobců byly sníženy na nulu.
   Konečně podle žalobců napadená rozhodnutí porušují zásadu ochrany legitimního očekávání, jelikož mohli očekávat, že budou jmenováni do třídy uvedené v oznámení o výběrovém řízení.


title: Věc T-83/11: Žaloba podaná dne 11. února 2011 — Antrax It v. OHIM — Heating Company (Radiátory)

text:
               9.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/16

         Žaloba podaná dne 11. února 2011 — Antrax It v. OHIM — Heating Company (Radiátory)
   (Věc T-83/11)
   2011/C 113/33
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Antrax It Srl (Resana, Itálie) (zástupce: L. Gazzola, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: The Heating Company BVBA (Dilsen, Belgie)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 2. listopadu 2010 v části, ve které prohlásilo za neplatný vzor Společenství č. 000593959-0001,

               —

               zrušit rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 2. listopadu 2010 v části, ve které uložilo společnosti Antrax It s.r.l. náhradu nákladů vynaložených společností The Heating Company BVBA v řízení před OHIM,

               —

               uložit OHIM a The Heating Company BVBA náhradu veškerých nákladů, poplatků a honorářů vynaložených žalobkyní v tomto řízení,

               —

               uložit The Heating Company BVBA náhradu veškerých nákladů, poplatků a honorářů vynaložených žalobkyní v řízení před OHIM.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Vzor Společenství č. 000593959-0001 Radiátory na topení

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: The Heating Company BVBA

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Napadený vzor Společenství nesplňuje požadavky článků 4 až 9 nařízení o vzorech Společenství, jelikož je totožný s německým vzorem č. 4 obsaženým v hromadné přihlášce č. 401 10481.8, zveřejněné na žádost The Heating Company BVBA a dále ve Francii, Itálii a Beneluxu jako mezinárodní vzor č. DM/0608899

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: prohlásit vzor Společenství za neplatný

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušit napadené rozhodnutí a prohlásit vzor Společenství za neplatný

      Dovolávané žalobní důvody: Existence individuální povahy vzoru Společenství č. 000593959-0001.


title: Věc T-268/15: Žaloba podaná dne 22. května 2015 – Apcoa Parking Holdings v. OHIM (PARKWAY)

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/41

         Žaloba podaná dne 22. května 2015 – Apcoa Parking Holdings v. OHIM (PARKWAY)
   (Věc T-268/15)
   (2015/C 245/49)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: APCOA Parking Holdings GmbH (Stuttgart, Německo) (zástupce: A. Lohmann, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „PARKWAY“ – přihláška č. 12 567 021

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. března 2015 ve věci R 2063/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení včetně nákladů vynaložených v řízení o odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-338/05: Žaloba podaná dne  9. září 2005  – Claudel v. Účetní dvůr

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/27

         Žaloba podaná dne 9. září 2005 – Claudel v. Účetní dvůr
   (Věc T-338/05)
   (2005/C 296/59)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Raymond Claudel (Merl, Lucembursko) (zástupce: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaný: Evropský účetní dvůr
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Evropského účetního dvora ze dne 11. listopadu 2004 (DEC 183/04/DEF) v bodě 17 písm. d), ve kterém se žalobci nepřiznává funkce vedoucího jednotky ke dni 30. dubna 2004;

               —

               přiznat náhradu škody za majetkovou a nemajetkovou újmu ohodnocenou ex aequo et bono na 5 000 EUR s výhradou zvýšení v průběhu řízení;

               —

               v každém případě uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce je úředníkem u Účetního dvora odpovídajícím za oddělení vnějších vztahů. Svou žalobou napadá rozhodnutí Účetního dvora v rozsahu, v němž mu není přiznáno, že vykonává funkci vedoucího jednotky, a není mu tedy přiznán přídavek stanovený v článku 44 služebního řádu ve znění po 1. květnu 2004.
   Na podporu své žaloby se žalobce dovolává porušení článků 44 a 7 přílohy XIII služebního řádu, jakož i zjevně nesprávného posouzení při kvalifikaci jeho pracovního místa. Rovněž se dovolává porušení povinnosti odůvodnění, zásady rovnosti zacházení, povinnosti péče, jakož i zásady řádné správy. Žalobce rovněž žádá o náhradu údajně utrpěné škody.


title: Věc T-413/05: Žaloba podaná dne  18. listopadu 2005  – Sanchez Ferriz v. Komise

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/36

         Žaloba podaná dne 18. listopadu 2005 – Sanchez Ferriz v. Komise
   (Věc T-413/05)
   (2006/C 48/70)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Sanchez Ferriz Carlos (Brusel, Belgie) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit zprávu o vývoji služebního postupu (REC/CDR) žalobce za období 1.7.2001 – 31.12.2002,

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby žalobce nejprve uplatňuje porušení článku 26 služebního řádu z důvodu, že jeho hodnotící zpráva se fyzicky nenacházela v jeho individuálním spise, ale byla uložena v elektronické podobě, a že neexistoval žádný záznam o první verzi této zprávy ve spise v listinné podobě, ani ve spise v elektronické podobě.
   Žalobce rovněž uplatňuje porušení článku 43 služebního řádu, obecných prováděcích ustanovení k tomuto článku, jakož i příručky pro hodnocení a zvláštní příručky pro hodnotící období 2001-2002, z důvodu, že hodnotící osoby jsou Komisí zavázány dodržovat průměrný „cíl“ hodnocení.
   Žalobce dále uplatňuje, že systém bodů za zásluhy zavedený Komisí umožňuje rovnocenné zařazení několika úředníků, kteří nemají stejnou výkonnost, což podle žalobce porušuje zásadu rovného zacházení.
   Nakonec žalobce uplatňuje porušení zásady zákazu svévolného postupu a povinnosti odůvodnění, zneužití pravomoci, porušení zásady ochrany legitimního očekávání, pravidla „patere legem quam ipse fecisti“ a povinnosti řádné péče.


title: Věc T-773/15: Žaloba podaná dne 23. prosince 2015 – BBY Solutions v. OHIM – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY)

text:
               29.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/31

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2015 – BBY Solutions v. OHIM – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY)
   (Věc T-773/15)
   (2016/C 078/42)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: BBY Solutions, Inc. (Minneapolis, Spojené státy) (zástupce: A. Poulter, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Worldwide Sales Corporation España, SL (Sant Vicenç dels Horts, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „BEST BUY“ – přihláška č. 6 065 403

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. října 2015, ve spojených věcech R 733/2015-2 a R 780/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí odvolacího senátu ze dne 8. října 2015 ve věci R-0780/2015-2 v rozsahu, v němž vyhovělo námitkám;

               —

               zrušil rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 23. února 2015 v námitkovém řízení č. B 1312208 v rozsahu, v němž vyhovělo námitkám;

               —

               vyhověl přihlášce k zápisu ochranné známky Společenství č. 006065403;

               —

               uložil žalovanému, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Senát porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 tím, že nesprávně posoudil dominantní a rozlišující prvky ochranných známek;

               —

               senát porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 tím, že nesprávně posoudil celkový dojem vyvolaný ochrannými známkami;

               —

               senát porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 tím, že nesprávně posoudil totožnost nebo podobnost výrobků a služeb, na které se vztahují ochranné známky;

               —

               senát porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 tím, že nesprávně dovodil, že mezi staršími ochrannými známkami osoby podávající námitky a ochrannou známkou žalobkyně existuje nebezpečí záměny.


title: Věc T-401/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. června 2014 – Klingel v. OHIM – Develey (JUNGBORN) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis, ve kterém je vyznačeno Evropské společenství — Slovní ochranná známka JUNGBORN — Starší národní slovní ochranná známka BORN — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst.1 písm. b), nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               28.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/11

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. června 2014 – Klingel v. OHIM – Develey (JUNGBORN)
   (Věc T-401/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis, ve kterém je vyznačeno Evropské společenství - Slovní ochranná známka JUNGBORN - Starší národní slovní ochranná známka BORN - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst.1 písm. b), nařízení (ES) č. 207/2009“)
   2014/C 245/14
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Robert Klingel OHG (Pforzheim, Německo) (zástupce: T. Zeiher, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (Unterhaching, Německo) (zástupci: R. Kunz-Hallstein a H. Kunz-Hallstein, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. července 2012 (věc R 936/2011-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG a Robert Klingel OHG.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Robert Klingel OHG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 331, 27.10.2012.


title: Věc T-219/06: Žaloba podaná dne 17. srpna 2006 – PTV v. OHIM (map&guide travelbook)

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/13

         Žaloba podaná dne 17. srpna 2006 – PTV v. OHIM (map&guide travelbook)
   (Věc T-219/06)
   (2006/C 237/23)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: PTV Planung Transport Verkehr AG (Karlsruhe, Německo) (zástupce: F. Nielsen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 8. června 2006 (jednací číslo odvolacího řízení: R 1174/2005-1);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „map&guide travelbook“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16 a 42

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Přihlašovaná známka má rozlišovací způsobilost ve smyslu článku 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 (ES) (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-367/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2013 — Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia a další v. Komise ( „Rybolov — Zachování rybolovných zdrojů — Obnova populace tuňáka obecného — Opatření zakazující rybolov plavidly s košelkovými nevody plujícími pod vlajkou Francie nebo Řecka — Žaloba na neplatnost — Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření — Bezprostřední dotčení — Přípustnost — Vyčerpání kvót státem a plavidlem — Reálná schopnost loďstva lovit ryby“ )

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2013 — Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia a další v. Komise
   (Věc T-367/10) (1)

   (Rybolov - Zachování rybolovných zdrojů - Obnova populace tuňáka obecného - Opatření zakazující rybolov plavidly s košelkovými nevody plujícími pod vlajkou Francie nebo Řecka - Žaloba na neplatnost - Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření — Bezprostřední dotčení - Přípustnost — Vyčerpání kvót státem a plavidlem - Reálná schopnost loďstva lovit ryby)
   2013/C 108/56
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia (Atény, Řecko), Chrisderic (Saint-Cyprien, Francie) a André Sébastien Fortassier (Grau-d’Agde, Francie) (zástupci: původně V. Akritidis a E. Petritsi, advokáti, poté V. Akritidis a F. Crespo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Banks, A. Bouquet a D. Nardi, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Komise (EU) č. 498/2010 ze dne 9. června 2010, kterým se zakazuje rybolov tuňáka obecného plavidly s košelkovými nevody plujícími pod vlajkou Francie nebo Řecka nebo registrovanými ve Francii nebo Řecku v Atlantském oceánu východně od 45° z. d. a ve Středozemním moři (Úř. věst. L 142, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Bloufin Touna Ellas Naftiki Etaireia, Chrisderic a André Sébastien Fortassier jsou povinni nahradit náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc F-125/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 29. června 2011 — Schuerewegen v. Parlament ( „Veřejná služba — Úředníci — Vykázání z pracoviště — Odnětí služebního průkazu — Odnětí přístupových práv k informační síti — Předcházející správní stížnost — Předání elektronickou cestou — Skutečné obeznámení administrativy — Opožděnost — Zjevná nepřípustnost“ )

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/42

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 29. června 2011 — Schuerewegen v. Parlament
   (Věc F-125/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Vykázání z pracoviště - Odnětí služebního průkazu - Odnětí přístupových práv k informační síti - Předcházející správní stížnost - Předání elektronickou cestou - Skutečné obeznámení administrativy - Opožděnost - Zjevná nepřípustnost)
   2011/C 232/77
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Daniel Schuerewegen (Marienthal, Lucembursko) (zástupci: P. Nelissen Grade a G. Leblanc, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: O. Caisou-Rousseau a E. Despotopoulou, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, na jehož základě byl žalobce vykázán ze svého pracoviště a byl mu odebrán služební průkaz, jakož i zrušení aktů vydaných v návaznosti na toto rozhodnutí a návrh na náhradu škody

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Daniel Schuerewegen ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 30, 29.1.2011, s. 68.


title: Věc T-65/15: Žaloba podaná dne 6. února 2015 – TALANTON v. Komise

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/55

         Žaloba podaná dne 6. února 2015 – TALANTON v. Komise
   (Věc T-65/15)
   (2015/C 138/72)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki – Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Palaio Faliro, Řecko) (zástupce: K. Damis, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               nařídil vypracování znaleckého posudku za účelem ověření závěrů obsažených ve zprávě externího auditu, kterou Komise chybně schválila a která poukazuje na „nedostatek alternativních důkazů, jež by potvrdily vykázané personální náklady“. Tato skutečnost je klíčová pro rozhodnutí v projednávané věci, neboť personální náklady představují největší část způsobilých výdajů a zahrnují i všechny nepřímé výdaje;

               —

               určil, že výzva k úhradě č. 3241414916 ze dne 12. prosince 2014, kterou Komise požaduje po žalobkyni vrácení částky 2 73  535,38 eur na základě smlouvy týkající se projektu FP-7216088 POCEMON, přičemž se opírá o nedostatečnou a nesprávnou zprávu o auditu č. 11-BA135-006, představuje porušení smluvních povinností Komise a dále že výdaje vykázané na základě sporné smlouvy jsou způsobilé, takže je třeba uložit Komisi povinnost k vystavení dobropisu na částku 1 29  764,38 eur.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z rozhodčí doložky:

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že z podrobného odůvodnění této žaloby je patrné, že neexistuje žádná příčinná souvislost mezi skutečnostmi, na které odkazuje zpráva o auditu, a závěry externího auditora, které Komise bezdůvodně schválila, navzdory odůvodněným námitkám (žalobkyně), jež nebyly přezkoumány. Podrobné odůvodnění vyvrací všechna tvrzení externího auditora, takže Komise by měla vyvodit nové závěry a schválit výdaje vykázané žalobkyní.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z dobré víry při plnění smlouvy a ze zákazu zneužívajícího uplatnění smluvních ustanovení.

                           —

                           Zaprvé, žalobkyně tvrdí, že jí bylo upřeno zákonné právo podat námitky přímo k auditorovi určenému Komisí a vyvrátit nepodložená tvrzení autora návrhu zprávy o auditu. Jedná se o jeden z obzvláště významných aspektů vzhledem k nesrovnalostem, kterých se dopustil externí auditor, a ke skutečnosti, že jeho nestrannost ve vztahu k žalobkyni byla zpochybněna.

                           —

                           Zadruhé, žalobkyně tvrdí, že návrh zprávy o auditu vypracovaný externím auditorem byl Komisí schválen, aniž byly zákonné a podrobné námitky vznesené žalobkyní, jakož i podpůrné doklady jí předložené přezkoumány a vyvráceny na základě podložených argumentů. Návrh zprávy o auditu byl převzat do zprávy o auditu č. 11-BA135-006 ze dne 22. ledna 2013 týkající se smlouvy č. FP7-216088 POCEMON, v níž se nesprávně poukazuje na nedostatek alternativních důkazů ohledně vykázaných personálních nákladů. Posouzení externího auditora je arbitrární a neodůvodněné, jelikož mnoho alternativních důkazů a místopřísežných prohlášení všech členů personálu podílejícího se na plnění daného projektu bylo předloženo jako důkazy, a tudíž relevantní rozhodnutí Komise, kterým bylo bez odůvodnění schváleno posouzení externího auditora, je chybné.


title: Věc T-382/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. ledna 2011 — Advance Magazine Publishers v. OHIM — Capela & Irmãos (VOGUE) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství VOGUE — Starší národní slovní ochranná známka VOGUE Portugal — Neexistence skutečného užívání starší ochranné známky — Článek 43 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. ledna 2011 — Advance Magazine Publishers v. OHIM — Capela & Irmãos (VOGUE)
   (Věc T-382/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství VOGUE - Starší národní slovní ochranná známka VOGUE Portugal - Neexistence skutečného užívání starší ochranné známky - Článek 43 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009))
   2011/C 63/49
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Spojené státy) (zátupkyně: M. Esteve Sanz, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: J. Capela Irmãos, Lda (Porto, Portugalsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. června 2008 (věc R 328/2003-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi J. Capela Irmãos a Advance Magazine Publishers, Inc.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 30. června 2008 (věc R 328/2003-2) se ruší.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené společností Advance Magazine Publishers, Inc.

      (1)  Úř. věst. C 301, 22.11.2008.


title: Věc T-289/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. února 2010 — Deutsche BKK v. OHIM (Deutsche BKK) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Deutsche BKK — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter a neexistence rozlišovací způsobilosti označení — Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c), a odstavec 3 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c), a odstavec 3 nařízení (ES) č. 207/2009) — článek 73 a čl. 74 odst. 1 první pododstavec nařízení (ES) č. 40/94 94 (nyní čl. 76 odst. 1 první pododstavec nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. února 2010 — Deutsche BKK v. OHIM (Deutsche BKK)
   (Věc T-289/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Deutsche BKK - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter a neexistence rozlišovací způsobilosti označení - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c), a odstavec 3 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c), a odstavec 3 nařízení (ES) č. 207/2009) - článek 73 a čl. 74 odst. 1 první pododstavec nařízení (ES) č. 40/94 94 (nyní čl. 76 odst. 1 první pododstavec nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 80/42
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deutsche BKK (Wolfsburg, Německo) (zástupci: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla a S. Risthaus, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: B. Schmidt, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. května 2008 (věc R 318/2008-4) týkajícímu se přihlášky slovní ochranné známky Deutsche BKK jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Deutsche Betriebskrankenkasse (Deutsche BKK) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 247, 27.9.2008.


title: Věc C-341/05: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. prosince 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbetsdomstolen – Švédsko) – Laval un Partneri Ltd v. Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundets avd. 1, Byggettan, Svenska Elektrikerförbundet (Volný pohyb služeb — Směrnice 96/71/ES — Vysílání pracovníků v oblasti stavebnictví — Vnitrostátní právní předpisy, které stanoví pracovní podmínky týkající se záležitostí uvedených v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) až g), s výjimkou minimální mzdy — Kolektivní smlouva v odvětví stavebnictví, jejíž ustanovení stanoví výhodnější podmínky nebo se týkají jiných záležitostí — Možnost odborových organizací snažit se prostřednictvím kolektivních akcí přimět podniky usazené v jiných členských státech vyjednávat případ od případu s cílem určit mzdu, kterou je třeba vyplatit pracovníkům, a přistoupit ke kolektivní smlouvě v odvětví stavebnictví)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/9

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. prosince 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbetsdomstolen – Švédsko) – Laval un Partneri Ltd v. Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundets avd. 1, Byggettan, Svenska Elektrikerförbundet
   (Věc C-341/05) (1)

   (Volný pohyb služeb - Směrnice 96/71/ES - Vysílání pracovníků v oblasti stavebnictví - Vnitrostátní právní předpisy, které stanoví pracovní podmínky týkající se záležitostí uvedených v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) až g), s výjimkou minimální mzdy - Kolektivní smlouva v odvětví stavebnictví, jejíž ustanovení stanoví výhodnější podmínky nebo se týkají jiných záležitostí - Možnost odborových organizací snažit se prostřednictvím kolektivních akcí přimět podniky usazené v jiných členských státech vyjednávat případ od případu s cílem určit mzdu, kterou je třeba vyplatit pracovníkům, a přistoupit ke kolektivní smlouvě v odvětví stavebnictví)
   (2008/C 51/15)
   Jednací jazyk: švédština
   Předkládající soud
   Arbetsdomstolen
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Laval un Partneri Ltd

      Žalované: Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundets avd. 1, Byggettan, Svenska Elektrikerförbundet
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Arbetsdomstolen – Výklad článků 12 ES a 49 ES, jakož i čl. 3 odst. 1, čl. 3 odst. 7, čl. 3 odst. 8, čl. 3 odst. 10 a článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb (Úř. věst. L 18, s. 1) – Kolektivní akce proti stavebnímu podniku, který vyslal zaměstnance do jiného členského státu, než je stát, ve kterém má své sídlo, a který v tomto státě nepodepsal kolektivní smlouvu
   Výrok

               1)

               Článek 49 ES a článek 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb musejí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby se v členském státě, v němž jsou pracovní podmínky týkající se záležitostí uvedených v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) až g) této směrnice obsažené, s výjimkou minimální mzdy, v právních předpisech, mohla odborová organizace snažit prostřednictvím kolektivní akce v podobě takové blokády staveb, jako je blokáda dotčená v původním řízení, přimět poskytovatele služeb usazeného v jiném členském státě zahájit s ní jednání o mzdě, která musí být vyplacena vyslaným pracovníkům, jakož i přistoupit ke kolektivní smlouvě, jejíž ustanovení zavádí pro určité z výše uvedených záležitostí výhodnější podmínky, než jsou ty, které vyplývají z příslušných právních předpisů, zatímco jiná ustanovení se týkají záležitostí, které nejsou uvedeny v článku 3 uvedené směrnice.

               2)

               Články 49 ES a 50 ES brání tomu, aby zákaz podniknout kolektivní akci s cílem zrušit nebo změnit kolektivní smlouvu uzavřenou třetími osobami, který je v členském státě uložen odborovým organizacím, byl podmíněn tím, že se kolektivní akce týká pracovních podmínek, na které je vnitrostátní právo přímo použitelné.

      (1)  Úř. věst. C 281, 12.11.2005.


title: Věc F-88/07: Žaloba podaná dne 29. srpna 2007 – Domínguez González v. Komise

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/34

         Žaloba podaná dne 29. srpna 2007 – Domínguez González v. Komise
   (Věc F-88/07)
   (2008/C 37/56)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Juan Luís Domínguez González (Girona, Španělsko) (zástupce: R. Nicolazzi Angelats, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               uložit žalované zaplatit žalobci částku 20 310,68 eur jako náhradu způsobené škody, která nezahrnuje majetkovou a nemajetkovou újmu a náklady řízení;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Předmětem žaloby je náhrada újmy, kterou žalobce údajně utrpěl v důsledku rozhodnutí Komise ze dne 20. července 1999, jímž byla rozvázána smlouva o pracovním poměru mezi žalobcem a Humanitárním úřadem Evropských společenství (ECHO) ze dne 1. července 1999, po lékařském vyšetření stanoveném touto smlouvou.
   Na podporu své žaloby žalobce hlavně tvrdí, že:

               —

               rozvázání smlouvy se zakládá na posouzení jeho zdravotních problémů uskutečněném bez ohledu na aktuální vyšetření, a tedy bez ohledu na jeho skutečný zdravotní stav.

               —

               neobdržel žádnou odpověď na své následující dopisy zaslané odpovědným pracovníkům ECHO za účelem napravení dřívější nesprávnosti.

               —

               Komise porušila ustanovení smlouvy stanovící, že posledně uvedená může vstoupit v platnost, pouze když bude zdravotní stav zaměstnance předmětem kladného hodnocení.

               —

               bylo porušeno právo na obhajobu.


title: Věc T-343/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 — Shell Petroleum a další v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Nizozemský trh se silničním bitumenem — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Přičitatelnost protiprávního jednání — Společná kontrola — Pokuty — Přitěžující okolnosti — Podněcovací a vedoucí úloha — Opakování protiprávního jednání — Doba trvání protiprávního jednání — Právo na obhajobu — Soudní přezkum v plné jurisdikci — Chování podniku během správního řízení“ )

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 — Shell Petroleum a další v. Komise
   (Věc T-343/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Nizozemský trh se silničním bitumenem - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Přičitatelnost protiprávního jednání - Společná kontrola - Pokuty - Přitěžující okolnosti - Podněcovací a vedoucí úloha - Opakování protiprávního jednání - Doba trvání protiprávního jednání - Právo na obhajobu - Soudní přezkum v plné jurisdikci - Chování podniku během správního řízení)
   2012/C 355/23
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Shell Petroleum NV (Haag, Nizozemsko); The Shell Transport and Trading Company Ltd (Londýn, Spojené království); a Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (Rotterdam, Nizozemsko) (zástupci: původně O. Brouwer, W. Knibbeler a S. Verschuur, poté O. Brouwer, W. Knibbeler a P. van den Berg, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, zmocněnec, za přispění L. Gyselen, advokát)

      Předmět věci

   Návrh směřující ke zrušení rozhodnutí Komise C(2006) 4090 final ze dne 13. září 2006 v řízení podle článku 81 [ES] [věc COMP/F/38.456 — Bitumen (Nizozemsko)], týkajícího se dohod o stanovení hrubé ceny silničního bitumenu v Nizozemsku a o v rozsahu, v němž se týká žalobkyň a podpůrně ke snížení pokuty uložené žalobkyním uvedeným rozhodnutím.

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 2 písm. l) rozhodnutí Komise C(2006) 4090 final ze dne 13. září 2006 v řízení podle článku 81 [ES] [věc COMP/F/38.456 — Bitumen — (Nizozemsko)] se zrušuje v rozsahu, v němž stanoví výši pokuty uložené společnostem Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd a Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV na 108 milionů eur.

               2)

               Výše pokuty uložené společnostem Shell Petroleum, The Shell Transport and Trading Company a Shell Nederland Verkoopmaatschappij v uvedeném čl. 2 písm. l) se snižuje na 81 milionů eur.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 20, 27.1.2007.


title: Věc C-253/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. května 2014 společností FTI Touristik GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 21. března 2014 ve věci T-81/13, FTI Touristik GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. května 2014 společností FTI Touristik GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 21. března 2014 ve věci T-81/13, FTI Touristik GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-253/14 P)
   (2015/C 046/22)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: FTI Touristik GmbH (zástupkyně: A. Parr, Rechtsanwältin)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Soudní dvůr Evropské unie (šestý senát) odmítl kasační opravný prostředek usnesením ze dne 11. prosince 2014 a rozhodl, že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-87/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour administrative (Lucembursko) dne 20. února 2012 — Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga v. Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour administrative (Lucembursko) dne 20. února 2012 — Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga v. Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration
   (Věc C-87/12)
   2012/C 138/05
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour administrative

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga

      Odpůrce: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

      Předběžná otázka

   V jakém rozsahu přiznává postavení občana Unie a s ním související právo pobytu ve státě, jehož je státním příslušníkem, upravené v článku 20 SFEU společně s právy, zárukami a povinnosti stanovenými Listinou základních práv, zejména podle potřeby články 20, 21, 24, 33 a 34, právo na sloučení rodiny osobě usilující o toto sloučení, která je občanem Unie a zamýšlí uskutečnit toto sloučení ve státě, kde má bydliště a jehož je státním příslušníkem, a to ve vztahu ke svému otci, své matce a dvěma svým bratrům, kteří jsou všichni státními příslušníky třetího státu, v případě, že osoba, která o toto sloučení usiluje, nevykonává právo pohybu v rámci Unie a nemá bydliště v jiném členském státě než ve státě, jehož je státním příslušníkem?


title: Věc T-88/15: Žaloba podaná dne 20. února 2015 – Aston Martin Lagonda v. OHIM (Zobrazení masky chladiče)

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/59

         Žaloba podaná dne 20. února 2015 – Aston Martin Lagonda v. OHIM (Zobrazení masky chladiče)
   (Věc T-88/15)
   (2015/C 138/77)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaydon, Spojené království) (zástupce: D. Farnsworth, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: ochranná známka Společenství obsahující výraz „jiný“ a zobrazující masku chladiče – přihláška č. 1 1 8 67  173

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 22. prosince 2014 ve věci R 1798/2014-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil v části, v níž potvrzuje závěr průzkumového referenta o tom, že přihlašované ochranné známce v souvislosti s dotčenými výrobky a službami na první pohled chybí rozlišovací způsobilost,

               —

               umožnil zveřejnění přihlášky ochranné známky Společenství č. 1 1 8 67  173,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-660/15: Žaloba podaná dne 13. listopadu 2015 – Clerix v. Parlament

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/73

         Žaloba podaná dne 13. listopadu 2015 – Clerix v. Parlament
   (Věc T-660/15)
   (2016/C 048/81)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Kristof Clerix (Brusel, Belgie) (zástupkyně: N. Pirc Musar, advokátka)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu A(2015)8327 C ze dne 14. září 2015, kterým byla zamítnuta žalobcova potvrzující žádost o přístup k některým dokumentům týkajícím se informací o cestovních výdajích, denních příspěvcích, příspěvcích na všeobecné výdaje a výdajích na personální zajištění členů Evropského parlamentu,

               —

               uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem na základě článků 134 a 140 jednacího řádu Tribunálu, včetně nákladů vynaložených případnými vedlejšími účastníky.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení 1049/2001 (1) ve spojení s čl. 8 písm. b) nařízení 45/2001 (2), neboť požadované osobní údaje nejsou chráněny právními předpisy Společenství.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení 1049/2001 ve spojení s čl. 8 písm. b) nařízení 45/2001, neboť přístup k požadovaným informacím byl odepřen, přestože podmínky pro jejich zpřístupnění byly splněny.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení obecné povinnosti posoudit každý individuální dokument v souladu s články 2 a 4 nařízení č. 1049/2001 ve spojení s čl. 6 odst. 3 nařízení č. 1049/2001.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 6 nařízení 1049/2001, neboť odepření částečného přístupu k požadovaným dokumentům nebylo odůvodněné.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění stanovené v čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 nařízení 1049/2001, neboť se Parlament nevypořádal se všemi žalobcovými argumenty.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 102).


title: Věc T-350/09: Usnesení Tribunálu ze dne 4. července 2012 — ICO Satellite v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Lhůta pro podání — Počátek — Neexistence omluvitelného omylu — Zjevná nepřípustnost“ )

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/8

         Usnesení Tribunálu ze dne 4. července 2012 — ICO Satellite v. Komise
   (Věc T-350/09) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Lhůta pro podání - Počátek - Neexistence omluvitelného omylu - Zjevná nepřípustnost)
   2012/C 273/12
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ICO Satellite Ltd (Slough, Spojené království) (zástupci: S. Tupper, solicitor, D. Anderson, QC, a D. Scannell, barrister)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Braun a A. Nijenhuis, zmocněnci, ve spolupráci s D. Van Liedekerkem a K. Platteauem, advokáty)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rada Evropské unie (zástupci: F. Florindo Gijón a G. Kimberley, zmocněnci); a Solaris Mobile Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: J. Wheeler, solicitor, a A. Robertson, barrister)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Komise č. 2009/449/ES ze dne 13. května 2009 o výběru provozovatelů celoevropských soustav poskytujících družicové pohyblivé služby (MSS) (Úř. věst. L 149, s. 65)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               ICO Satellite Ltd ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Rada Evropské unie a Solaris Mobile Ltd ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 9. července 2014 ve spojených věcech E3/13 a E-20/13: Fred. Olsen a další a Petter Olsen a další a Norský stát, zastoupený Ústředním daňovým úřadem pro velké podniky a Ředitelstvím daní (Zdanění ovládaných zahraničních společností – Právo usazování – Volný pohyb kapitálu – Obcházení vnitrostátních právních předpisů – Odůvodnění – Přiměřenost)

text:
               26.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/5

         ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 9. července 2014
   ve spojených věcech E3/13 a E-20/13:
   Fred. Olsen a další a Petter Olsen a další
   a
   Norský stát, zastoupený Ústředním daňovým úřadem pro velké podniky a Ředitelstvím daní
   (Zdanění ovládaných zahraničních společností – Právo usazování – Volný pohyb kapitálu – Obcházení vnitrostátních právních předpisů – Odůvodnění – Přiměřenost)
   (2015/C 68/05)
   Ve spojených věcech E-3/13 a E-20/13 mezi Fred. Olsen a další a Petter Olsen a další a Norským státem, zastoupeným Ústředním daňovým úřadem pro velké podniky a Ředitelstvím daní – ŽÁDOST o stanovisko Soudního dvora podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora předložená Odvolacím výborem pro daňové záležitosti Ústředního daňového úřadu pro velké podniky (Skatteklagenemnda ved Sentralskattekontoret) a okresním soudem v Oslo (Oslo tingrett) ohledně výkladu pravidel týkajících se svobody usazování a volného pohybu kapitálu, zejména výkladu článků 31 a 40 Dohody o EHP, ve vztahu k norským právním předpisům týkajícím se zdanění ovládaných zahraničních společností, které umožňují vnitrostátní zdanění kapitálu v zemi s nízkým zdaněním, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (soudce-zpravodaj), soudci, vynesl dne 9. července 2014 rozsudek, jehož výrok zní:

               1. – 2.

               Svěřenecký fond, například Ptarmigan Trust, spadá do oblasti působnosti článku 31 Dohody o EHP za předpokladu, že fond vykonává na území EHP po časově neomezenou dobu a prostřednictvím stálé provozovny skutečnou a efektivní hospodářskou činnost. Zda je tomu skutečně tak, posuzuje vnitrostátní soud. Všechny zúčastněné strany, tedy zřizovatelé, správci a příjemci svěřeneckého fondu, mají práva podle článků 31 a 34 Dohody o EHP.

               3.

               Příjemci kapitálového majetku ve formě svěřeneckého fondu, na které se vztahují vnitrostátní daňová opatření, jako jsou opatření dotčená ve věci v původním řízení, mohou uplatnit článek 40 Dohody o EHP v případě, pokud se zjistí, že nevykonávali nepochybný vliv nad nezávislým podnikem v jiném státě EHP nebo nebyli zapojeni do hospodářské činnosti, která spadá do rozsahu působnost práva usazování. Konečné posouzení v této věci provedou vnitrostátní soudy na základě skutkových okolností věci.

               4.

               Rozdílné zacházení podle odstavců 10-60 daňového zákona představuje daňovou výhodu pro daňové poplatníky, kteří mají bydliště v daném státě, na které se vztahují právní předpisy týkající se ovládaných zahraničních společností, které jim brání ve výkonu svobody usazování, odrazují je od založení, nabytí nebo zachování dceřiné společnosti ve státě EHP, v němž tato společnost podléhá nízkým úrovním zdanění. Představuje proto omezení svobody usazování ve smyslu článku 31 a 34 Dohody o EHP. Pokud daňová výhoda vyplývající z rozdílného zacházení pro daňové poplatníky, kteří mají bydliště v daném státě, podle odstavců 10-60 brání příjemcům investovat prostředky v jiném státě EHP, aniž by měli v úmyslu ovládat nebo řídit podnik, a uskutečňovat pohyb kapitálu osobní povahy ve smyslu článku 40 Dohody o EHP a přílohy XII Dohody o EHP.
               Navíc pravidlo vnitrostátního práva, podle něhož fyzické osoby s účastí v ovládané zahraniční společnosti v jiném státě EHS nemají na rozdíl od účastníků ve srovnatelných domácích subjektech žádnou možnost vyhnout se ekonomickému dvojímu zdanění podle norských pravidel týkajících se ovládaných zahraničních společností, představuje omezení svobody usazování podle článků 31 a 34 Dohody o EHP nebo v závislosti na posouzení vnitrostátního soudu volného pohybu kapitálu, které je v zásadě zakázáno článkem 40 Smlouvy o EHP.

               5.

               Omezení svobody usazování nebo popřípadě volného pohybu kapitálu vyplývající z vnitrostátních právních předpisů týkajících se ovládaných zahraničních společností, jako je omezení uplatňované v hlavním řízení, může být odůvodněno převažujícím veřejným zájmem, zejména s ohledem na předcházení vyhýbání se daňovým povinnostem nebo udržení vyváženého rozdělení daňových pravomocí mezi státy EHP. Omezení je přiměřené, pokud se týká pouze čistě vykonstruovaných operací, jejich cílem je vyhnout se vnitrostátní dani, která je splatná ve srovnatelných situacích. Uplatnění takového daňového opatření musí být tedy vyloučeno, pokud se na základě objektivních, třetími osobami zjistitelných skutečností ukáže, že bez ohledu na existenci důvodů daňové povahy je ovládaná zahraniční společnost skutečně usazena v hostitelském státě EHP a vykonává zde skutečnou hospodářskou činnost uskutečňovanou v rámci EHP.

               6.

               Je na vnitrostátním soudu, aby ověřil, zda se žalující strany, například fondu Ptarmigan Trust, nacházejí ve srovnatelné situaci jako příjemci rodinných nadací nebo majetkových fondů, na které se podle norského práva nevztahuje zdaňování majetku. Pokud tomu tak je, rozdíl v daňové sazbě přestavuje omezení podle článku 31 Dohody o EHP nebo popřípadě článku 40 Dohody o EHP.

               7.

               Rozdíl v daňové sazbě nelze odůvodnit, pokud se příjemci fondu Ptarmigan Trust nacházejí ve srovnatelné situaci jako příjemci rodinných nadací nebo majetkových fondů, na které se podle norského práva nevztahuje zdaňování majetku.


title: Věc C-42/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto dne 2. února 2007 – Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP) e Baw International Ltd v. Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto dne 2. února 2007 – Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP) e Baw International Ltd v. Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa
   (Věc C-42/07)
   (2007/C 69/20)
   Jednací jazyk: portugalština
   Předkládající soud
   Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto.
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP) a Baw International Ltd.

      Žalovaný: Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa.
   Předběžné otázky

               1.

               Brání výhradní práva udělená společnosti Santa Casa [da Misericórdia de Lisboa], která jsou namítána vůči Baw [International Limited], tedy vůči poskytovateli služeb se sídlem v jiném členském státě, v němž legálně poskytuje obdobné služby, a který nemá žádnou provozovnu v Portugalsku, volnému pohybu služeb v rozporu se zásadou volného pohybu služeb stanovenou v článku 49 Smlouvy o ES, zásadou svobody usazování uvedenou v článku 43 Smlouvy o ES a zásadou svobody plateb stanovenou v článku 56 Smlouvy o ES?

               2.

               Brání právo Společenství, zejména pak uvedené zásady, zavedení takového vnitrostátního režimu, jako je sporný režim v původním řízení, který jednak zavádí ve prospěch jediného subjektu výhradní práva na provoz loterií a kurzových sázek, a jednak vztahuje tento režim na „celé území státu včetně […] internetu“?


title: Věc C-35/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Corte Suprema di Cassazione ze dne 23. června 2004 a 10. listopadu 2004 ve věci Reemtsma Cigarettenfabriken GmbH proti Ministero delle Finanze

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Corte Suprema di Cassazione ze dne 23. června 2004 a 10. listopadu 2004 ve věci Reemtsma Cigarettenfabriken GmbH proti Ministero delle Finanze
   (Věc C-35/05)
   (2005/C 93/14)
   Jednací jazyk: italština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Corte Suprema di Cassazione ze dne 23. června 2004 a 10. listopadu 2004 ve věci Reemtsma Cigarettenfabriken GmbH proti Ministero delle Finanze, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 31. ledna 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Corte Suprema di Cassazione žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Mají se články 2 a 5 osmé směrnice Rady 79/1072EHS (1) ze dne 6. prosince 1979 v rozsahu, v jakém je vrácení DPH nabyvateli zboží/příjemci služeb neusazenému v tuzemsku závislé na použití zboží/služeb k provedení zdanitelných obratů, vykládat tak, že také DPH, která není dlužná a která byla postupně omylem fakturována a zaplacena do státní pokladny, podléhá vrácení? V případě kladné odpovědi na první otázku, porušuje vnitrostátní právní předpis, podle kterého je na základě neodpočitatelnosti vyúčtované a zaplacené daně, přestože nebyla dlužná, vyloučeno vrácení DPH nabyvateli zboží/příjemci služeb neusazenému v tuzemsku, uvedená ustanovení dané směrnice?

               2)

               Je obecně možné ze společného systému DPH logicky odvodit, že nabyvatel zboží/příjemce služeb je osobou povinnou k dani? Je slučitelné s uvedeným systémem, a zejména se zásadou neutrality DHP, zásadou účinnosti a zásadou nediskriminace, nepřiznat z důvodů vnitrostátního práva nabyvateli zboží/příjemci služeb podléhajícímu DPH – a považovanému z důvodu vnitrostátního práva za podléhajícího povinnosti fakturace a platby daně – právo na vrácení daně ze strany finančního orgánu v případě, že byla vyúčtována a zaplacena daň, která nebyla dlužná? Porušuje vnitrostátní právní úprava – tak, jak je vykládána vnitrostátními soudy, zásadu účinnosti a zásadu nediskriminace v oblasti vracení DPH, která byla vybrána v rozporu s právem Společenství, pokud umožňuje nabyvateli zboží/příjemci služeb podat žalobu pouze vůči prodejci zboží/poskytovateli služeb a nikoli proti finančnímu orgánu, přestože ve vnitrostátním právním řádu existuje v oblasti přímých daní obdobný případ ve formě substitutu, kdy jak zástupce daňového subjektu, tak daňový subjekt jsou oprávněni vznést nárok na vrácení daně vůči finančnímu orgánu ?

      (1)  Úř. věst. L 331, 27.12.1979, s. 11.


title: Věc C-484/09: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 17. března 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação do Porto — Portugalsko) — Manuel Carvalho Ferreira Santos v. Companhia Europeia de Seguros, S.A. ( „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 72/166/EHS — Článek 3 odst. 1 — Směrnice 84/5/EHS — Článek 2 odst. 1 — Směrnice 90/232/EHS — Článek 1 — Právo na náhradu škody z povinného pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel — Podmínky pro omezení — Podíl na vzniku škody — Neexistence zavinění přičitatelného řidičům — Odpovědnost za škodlivý následek“ )

text:
               7.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/7

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 17. března 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação do Porto — Portugalsko) — Manuel Carvalho Ferreira Santos v. Companhia Europeia de Seguros, S.A.
   (Věc C-484/09) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Směrnice 72/166/EHS - Článek 3 odst. 1 - Směrnice 84/5/EHS - Článek 2 odst. 1 - Směrnice 90/232/EHS - Článek 1 - Právo na náhradu škody z povinného pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel - Podmínky pro omezení - Podíl na vzniku škody - Neexistence zavinění přičitatelného řidičům - Odpovědnost za škodlivý následek)
   2011/C 139/10
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal da Relação do Porto

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Manuel Carvalho Ferreira Santos

      Žalovaná: Companhia Europeia de Seguros, S.A.

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal da Relação do Porto — Výklad čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění (Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 10), čl. 2 odst. 1 druhé směrnice Rady 84/5/EHS ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (Úř. věst. 1984, L 8, s. 1; Zvl. vyd. 06/07, s. 3) a článku 1 třetí směrnice Rady 90/232/EHS ze dne 14. května 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (Úř. věst. L 129, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 249) — Určení režimu občanskoprávní odpovědnosti použitelného na škody způsobené provozem motorového vozidla — Podmínky pro omezení práva na náhradu škody z povinného ručení na základě přispění ke vzniku škody ze strany jednoho z řidičů odpovědných za nehodu — Neexistence zavinění ze strany obou řidičů — Odpovědnost za škodlivý následek

      Výrok

   Článek 3 odst. 1 směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění, čl. 2 odst. 1 druhé směrnice Rady 84/5/EHS ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a článek 1 třetí směrnice Rady 90/232/EHS ze dne 14. května 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která v případě, že v důsledku srážky vozidel vznikne škoda, aniž je jednomu z řidičů možné přičíst zavinění, rozděluje odpovědnost ve vztahu k této škodě úměrně podílu každého vozidla na jejím vzniku a v případě pochybností v této otázce přisuzuje každému z řidičů stejný podíl na vzniku škody.

      (1)  Úř. věst. C 37, 13.2.2010.


title: Věc T-78/16: Usnesení Tribunálu ze dne 16. září 2016 – Sartour v. Parlament „Veřejné zakázky na služby — Poskytování služeb stravování v budově Parlamentu — Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání zakázky jinému uchazeči — Zrušení zadávacího řízení — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/21

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. září 2016 – Sartour v. Parlament
   (Věc T-78/16) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Poskytování služeb stravování v budově Parlamentu - Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání zakázky jinému uchazeči - Zrušení zadávacího řízení - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2016/C 410/29)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sartour (Beveren, Belgie) (zástupce: M. Cherchi, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: Z. Nagy a S. Toliušis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 18. prosince 2015 o odmítnutí nabídky předložené žalobkyní v rámci zadávacího řízení 06B40/2015/M073 na poskytování služeb stravování formou středomořské kuchyně v budově Altiero Spinelli v Bruselu, obsazenou Parlamentem, a dále „rozhodnutí“, kterým Parlament uvedenou zakázku zadal jinému uchazeči

      Výrok

               1)

               O žalobě již není namístě rozhodovat.

               2)

               Evropskému parlamentu se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 4.4.2016.


title: Věc C-353/12: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. října 2013 — Evropská komise v. Italská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Státní podpory — Podpora ve prospěch Ixfin SpA — Protiprávní podpora neslučitelná s vnitřním trhem — Navrácení — Nevykonání“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/35

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. října 2013 — Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-353/12) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Státní podpory - Podpora ve prospěch Ixfin SpA - Protiprávní podpora neslučitelná s vnitřním trhem - Navrácení - Nevykonání)
   2013/C 344/60
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Grespan, B. Stromsky a S. Thomas, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, E. De Giovanni, avvocato dello stato)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí opatření nezbytných pro dosažení souladu s články 2, 3 a 4 rozhodnutí Komise C(2009) 8123 ze dne 28. října 2009 o státní podpoře C-59/07, kterou Itálie poskytla společnosti Ixfin SpA (Úř. věst. L 167, s. 39) — Povinnost zajistit neprodlené navrácení podpor prohlášených za protiprávní a neslučitelné se společným trhem a informovat o tom Komisi — Podnik v úpadku — Neexistence absolutní nemožnosti vykonání

      Výrok

               1)

               Italská republika tím, že ve stanovených lhůtách nepřijala všechna opatření nezbytná pro navrácení společností Ixfin SpA státní podpory prohlášené za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem v článku 1 rozhodnutí Komise 2010/359/ES ze dne 28. října 2009 o státní podpoře C-59/07 (ex N 127/06 a NN 13/06), kterou Itálie poskytla společnosti Ixfin SpA, a tím, že Evropské komisi ve stanovené lhůtě neposkytla informace vyjmenované v článku 4 tohoto rozhodnutí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 288 čtvrtého pododstavce SFEU, jakož i článků 2 až 4 uvedeného rozhodnutí.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 287, 22.9.2012.