title: Věc T-204/09: Žaloba podaná dne 25. května 2009 — Olymp Bezner v. OHIM — Bellido (OLYMP)

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/21

         Žaloba podaná dne 25. května 2009 — Olymp Bezner v. OHIM — Bellido (OLYMP)
   (Věc T-204/09)
   2009/C 167/41
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Olymp Bezner GmbH & Co. KG (Bietigheim-Bissingen, Německo) (zástupci: J. Dönch a M. Eck, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Miguel Bellido, S.A. (Manzanares, Ciudad Real, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 5. března 2009 ve věci R 598/2008-2
               a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Obrazová ochranná známka „OLYMP“ pro zboží ve třídě 25

      Majitel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Španělský zápis obrazové ochranné známky „OLIMPO“ pro zboží ve třídě 25

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Dotčená ochranná známka Společenství prohlášena za neplatnou

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Odvolání zamítnuto

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009) z důvodu, že odvolací senát ve svém rozhodnutí nesprávně konstatoval, že existuje nebezpečí záměny, ačkoliv dotčené ochranné známky nejsou vzhledově, foneticky ani pojmově podobné.


title: Věc T-252/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2006 – Caviar Anzali v. OHIM-Novomarket (Asetra) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ASETRA — Starší národní a mezinárodní obrazová ochranná známka CAVIAR ASTARA — Relativní důvody pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Zamítnutí námitek z důvodu, že ve stanovených lhůtách nebyly předloženy dokumenty — Důkazy předložené poprvé před odvolacím senátem — Přípustnost — Rozsah přezkumu prováděného odvolacími senáty — Články 62 a 74 nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/38

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. července 2006 – Caviar Anzali v. OHIM-Novomarket (Asetra)
   (Věc T-252/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ASETRA - Starší národní a mezinárodní obrazová ochranná známka CAVIAR ASTARA - Relativní důvody pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Zamítnutí námitek z důvodu, že ve stanovených lhůtách nebyly předloženy dokumenty - Důkazy předložené poprvé před odvolacím senátem - Přípustnost - Rozsah přezkumu prováděného odvolacími senáty - Články 62 a 74 nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 224/81)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Caviar Anzali SAS (Colombes, Francie) (zástupce: J.-F. Jésus, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Novomarket, SA (Madrid, Španělsko)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. dubna 2004 (věc R 479/2003-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Caviar Anzali SAS a Novomarket, SA
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 19. dubna 2004 (věc R 479/2003-2) se zrušuje.

               2.

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 28.8.2004


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne  20. října 2005  ve věci C-111/03: Komise Evropských společenství proti Švédskému království (Nesplnění povinnosti státem — Volný pohyb zemědělských produktů — Směrnice 89/662/EHS — Článek 5 — Veterinární kontroly v členském státě určení zboží — Vnitrostátní systém předběžného oznamování stanoveného pro dovozce některých produktů živočišného původu z jiných členských států)

text:
               10.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 20. října 2005
   ve věci C-111/03: Komise Evropských společenství proti Švédskému království (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Volný pohyb zemědělských produktů - Směrnice 89/662/EHS - Článek 5 - Veterinární kontroly v členském státě určení zboží - Vnitrostátní systém předběžného oznamování stanoveného pro dovozce některých produktů živočišného původu z jiných členských států)
   (2005/C 315/02)
   Jednací jazyk: švédština
   Ve věci C-111/03, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 12. března 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnci: L. Ström van Lier a A. Bordes) proti Švédskému království (zmocněnec: A. Kruse) podporovanému Finskou republikou (zmocněnkyně: A. Guimaraes-Purokoski), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, R. Schintgen (zpravodaj), R. Silva de Lapuerta, P. Kūris a G. Arestis, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 20. října 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Švédské království tím, že ponechalo v platnosti systém povinného předběžného oznamování pro dovozy některých potravinářských produktů živočišného původu z jiných členských států, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 5 směrnice Rady 89/662/EHS ze dne 11. prosince 1989 o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu.

               2)

               Švédskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Finská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 112, 10.5.2003


title: Věc T-624/15: Žaloba podaná dne 6. listopadu 2015 – European Food a další v. Komise

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/45

         Žaloba podaná dne 6. listopadu 2015 – European Food a další v. Komise
   (Věc T-624/15)
   (2016/C 016/54)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: European Food SA (Drăgăneşti, Rumunsko), Starmill Srl (Drăgăneşti, Rumunsko), Multipack Srl (Drăgăneşti, Rumunsko), Scandic Distilleries SA (Bihor, Rumunsko) (zástupce: K. Struckmann, advokát, G. Forwood, Barrister, a A. Kadri, Solicitor)

      Žalovaná: Evropská Komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise (EU) 2015/1470 ze dne 30. března 2015 o státní podpoře SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN) poskytnuté Rumunskem – Rozhodčí nález ve věci Micula v. Rumunsko ze dne 11. prosince 2013 [oznámeno pod číslem C (2015) 2112] (Úř. věst. L 232, s. 43),

               —

               podpůrně zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž a) se týká všech žalobkyň, b) brání Rumunsku, aby zajistilo soulad s rozsudkem, c) se jím Rumunsku nařizuje získat zpět jakoukoliv neslučitelnou podporu, d) se jím nařizuje společná odpovědnost žalobkyň za vrácení podpor poskytnutých kterémukoli ze subjektů označených v článku 2 odst. 2 napadeného rozhodnutí,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobkyně předkládají osm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že v napadeném rozhodnutí došlo k nesprávnému použití článku 351 SFEU, jakož i obecných právních zásad na projednávanou věc.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení o nesprávném závěru v napadeném rozhodnutí, podle kterého dotčené opatření poskytuje žalobkyním výhodu, přičemž k uvedenému nesprávnému závěru Komise dospěla zejména tím, že v tomto rozhodnutí byl nesprávně posouzen okamžik, ve kterém byla údajná výhoda poskytnuta nebo tím, že podle uvedeného rozhodnutí představuje náhrada škody výhodu.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí nesprávně konstatovalo, že dotčené opatření má být připsáno Rumunsku.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že v napadeném rozhodnutí byla nesprávně posouzena slučitelnost údajného opatření podpory.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadené rozhodnutí nesprávně identifikovalo příjemce údajné podpory a na podporu tohoto závěru v něm nebyly uvedeny důvody pro jeho závěr, spočívající zejména v identifikaci fyzických nebo právnických osob vytvářejících podnik, který je údajně příjemcem podpory.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že v napadeném rozhodnutí došlo k nesprávnému právnímu posouzení a k překročení pravomoci v souvislosti s nařízením vrácení údajné podpory.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadeným rozhodnutím byla porušena zásada ochrany legitimního očekávání.

               8.

               Osmý žalobní důvod vychází z tvrzení, že napadené rozhodnutí je stiženo nedodržením podstatných formálních náležitostí, zvláště práva být vyslechnut, jakož i čl. 108 odst. 3 SFEU a čl. 6 odst. 1 nařízení 659/1999 (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999 , kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. L 83, s. 1) v platném znění.


title: Věc T-351/10: Žaloba podaná dne 26. srpna 2010 — Milux v. OHIM (VESICACONTROL)

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/54

      Žaloba podaná dne 26. srpna 2010 — Milux v. OHIM (VESICACONTROL)
      (Věc T-351/10)
      ()
      (2010/C 288/100)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Milux Holding SA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: J. Bojs, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 28. července 2010 ve věci R 1439/2009-4;

                  —

                  uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „VESICACONTROL“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 10 a 44

         Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

         Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

         Dovolávané žalobní důvody: Porušení nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně použil zásadu zákazu diskriminace a rovného zacházení ve vztahu ke skutkovým okolnostem v projednávané věci; podpůrně porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně dospěl k závěru, že přihlašovaná ochranná známka nemá dostatečnou inherentní rozlišovací způsobilost.


title: Spojené věci T-225/06 RENV, T-255/06 RENV, T-257/06 RENV a T-309/06 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. ledna 2013 — Budějovický Budvar v. OHIM — Anheuser Busch (BUD) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství BUD a přihláška obrazové ochranné známky Společenství BUD — Označení „bud“ — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               2.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. ledna 2013 — Budějovický Budvar v. OHIM — Anheuser Busch (BUD)
   (Spojené věci T-225/06 RENV, T-255/06 RENV, T-257/06 RENV a T-309/06 RENV) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství BUD a přihláška obrazové ochranné známky Společenství BUD - Označení „bud“ - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009))
   2013/C 63/33
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Česká republika) (zástupci: F. Fajgenbaum, C. Petsch, S. Sculy-Logotheti a T. Lachacinski, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Anheuser-Busch LLC (Saint Louis, Missouri, Spojené státy) (zástupci: V. von Bomhard, B. Goebel, a A. Renck, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutím druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. června (věc R 234/2005-2); ze dne 28. června (věci R 241/2005-2 a R 802/2004-2), a ze dne 1. září 2006 (věc R 305/2005-2) týkajícím se námitkových řízení mezi společností Budějovický Budvar, národní podnik a společností Anheuser-Busch, Inc.

      Výrok

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Účastníci řízení ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 28.10.2006.


title: Věc C-401/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího správního soudu — Česká republika) — Blanka Soukupová v. Ministerstvo zemědělství ( „Zemědělství — EZOZF — Nařízení (ES) č. 1257/1999 — Podpora pro rozvoj venkova — Podpora z titulu předčasného odchodu do důchodu — Převodce starší 55 let, který ale v okamžiku převodu nedosáhl obvyklého věku pro odchod do důchodu — Pojem „obvyklý věk pro odchod do důchodu“ — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví různý věk pro odchod do důchodu v závislosti na pohlaví a v případě žen též v závislosti na počtu vychovaných dětí — Obecné zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/7

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího správního soudu — Česká republika) — Blanka Soukupová v. Ministerstvo zemědělství
   (Věc C-401/11) (1)

   (Zemědělství - EZOZF - Nařízení (ES) č. 1257/1999 - Podpora pro rozvoj venkova - Podpora z titulu předčasného odchodu do důchodu - Převodce starší 55 let, který ale v okamžiku převodu nedosáhl obvyklého věku pro odchod do důchodu - Pojem „obvyklý věk pro odchod do důchodu“ - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví různý věk pro odchod do důchodu v závislosti na pohlaví a v případě žen též v závislosti na počtu vychovaných dětí - Obecné zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace)
   2013/C 156/10
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Blanka Soukupová

      Žalovaný: Ministerstvo zemědělství

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Nejvyšší správní soud — Výklad článku 11 nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení (Úř. věst. L 160, s. 80, Zvl. vyd. 03/25, s. 391), jakož i obecných zásad rovného zacházení a zákazu diskriminace — Podpora z titulu předčasného odchodu do důchodu v zemědělství, která může být poskytnuta převodci staršímu 55 let, který ale v okamžiku převodu nedosáhl obvyklého věku pro odchod do důchodu — Pojem „obvyklý věk pro odchod do důchodu“ — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví různý věk pro odchod do důchodu v závislosti na pohlaví a v případě žen též v závislosti na počtu vychovaných dětí

      Výrok

   Není v souladu s unijním právem a jeho obecnými zásadami rovného zacházení a zákazu diskriminace, aby na základě ustanovení vnitrostátní právní úpravy důchodů dotyčného členského státu týkajících se věku potřebného pro nárok na starobní důchod byl „obvyklý věk pro odchod do důchodu“ ve smyslu čl. 11 odst. 1 druhé odrážky nařízení Rady č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení stanoven rozdílně v závislosti na pohlaví žadatele o podporu z titulu předčasného odchodu do důchodu v zemědělství a v případě žadatelek též v závislosti na počtu dětí, které dotyčná vychovala.

      (1)  Úř. věst. C 311, 22.10.2011.


title: Věc T-214/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. června 2012 — Imperial Chemical Industries v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s metakryláty — Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Účast na souboru protiprávních jednání — Právo na obhajobu — Pokuty — Povinnost uvést odůvodnění — Závažnost protiprávního jednání — Odrazující účinek — Rovné zacházení — Proporcionalita — Zásada řádné správy — Spolupráce během správního řízení — Trvání řízení — Přiměřená lhůta“ )

text:
               14.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/7

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. června 2012 — Imperial Chemical Industries v. Komise
   (Věc T-214/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s metakryláty - Rozhodnutí, jímž se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Účast na souboru protiprávních jednání - Právo na obhajobu - Pokuty - Povinnost uvést odůvodnění - Závažnost protiprávního jednání - Odrazující účinek - Rovné zacházení - Proporcionalita - Zásada řádné správy - Spolupráce během správního řízení - Trvání řízení - Přiměřená lhůta)
   2012/C 209/10
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Imperial Chemical Industries Ltd, dříve Imperial Chemical Industries plc (Londýn, Spojené království) (zástupci: původně D. Anderson, QC, H. Rosenblatt, B. Lebrun, advokáti, W. Turner, S. Berwick a T. Soames, solicitors, poté R. Wesseling a C. Swaak a nakonec R. Wesseling, C. Swaak a F. ten Have, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně V. Bottka, I. Chatzigiannis a F. Amato, poté V. Bottka, I. Chatzigiannis a F. Arbault a nakonec V. Bottka a J. Bourke, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení čl. 2 písm. c) rozhodnutí Komise C(2006) 2098 final ze dne 31. května 2006 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/F/38.645 — Metakryláty), nebo podpůrně snížení pokuty uložené na základě tohoto ustanovení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Imperial Chemical Industries Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 237, 30.9.2006.


title: Věc C-214/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. září 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Itálie) – Colasfalti srl v. Provincia di Milano, ATI Legrenzi Srl, Impresa Costruzioni Edili e Stradali dei F. lli Paccani Snc

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/21

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. září 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia – Itálie) – Colasfalti srl v. Provincia di Milano, ATI Legrenzi Srl, Impresa Costruzioni Edili e Stradali dei F. lli Paccani Snc
   (Věc C-214/06) (1)

   (2008/C 313/33)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 178, 29.7.2006.


title: Věc T-244/17 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 20. července 2017 – António Conde & Companhia v. Komise „Předběžná opatření — Rybářské plavidlo — Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku — Přípustnost — Návrh na předběžné opatření — Neexistence právního zájmu“

text:
               4.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 293/36

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 20. července 2017 – António Conde & Companhia v. Komise
   (Věc T-244/17 R)
   („Předběžná opatření - Rybářské plavidlo - Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku - Přípustnost - Návrh na předběžné opatření - Neexistence právního zájmu“)
   (2017/C 293/44)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: António Conde & Companhia, SA (Gafanha de Nazaré, Portugalsko) (zástupce: J.R. García-Gallardo Gil-Fournier, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet, A. Lewis F. Moro, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU znějící na vydání předběžného opatření nařizujícího Komisi, aby se zdržela nátlaku na Portugalskou republiku s cílem vyškrtnout rybářské plavidlo Calvão ze seznamu lodí plujících pod portugalskou vlajkou oprávněných k rybolovu v oblasti upravené předpisy NAFO.

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-359/13: Žaloba podaná dne 11. července 2013 — Spain Doce 13 v. OHIM — Ovejero Jiménez a Becerra Guibert (VICTORIA DELEF)

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/41

         Žaloba podaná dne 11. července 2013 — Spain Doce 13 v. OHIM — Ovejero Jiménez a Becerra Guibert (VICTORIA DELEF)
   (Věc T-359/13)
   2013/C 252/69
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Spain Doce 13, SL (Crevillente, Španělsko) (zástupce: S. Rizzo, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Gregorio Ovejero Jiménez a María Luisa Becerra Guibert (Alicante, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. dubna 2013 ve věci R 1046/2012-5 v rozsahu, v němž se zamítá přihláška ochranné známky Společenství č. 9 522 384 ve vztahu k následujícím výrobkům a službám:

                           —

                           třída 18: kůže a napodobeniny kůže, které nejsou zahrnuty do jiných tříd;

                           —

                           třída 25: oděvy, obuv, kloboučnické výrobky;

                           —

                           třída 35: maloobchodní prodej v obchodě a velkoobchodní prodej oděvů, obuvi a jejich příslušenství;

               —

               uložil OHIM podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „VICTORIA DELEF“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 18, 25 a 35 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 9 522 384

      Majitelé ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Gregorio Ovejero Jiménez a María Luisa Becerra Guibert

      Namítaná ochranná známka nebo označení: národní obrazové ochranné známky se slovním prvkem „VICTORIA“, „Victoria“ a „victoria“ pro výrobky zařazené do třídy 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné vyhovění odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-548/15: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – J.J. de Lange v. Staatssecretaris van Financiën „Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Zásada rovného zacházení a zásada zákazu diskriminace na základě věku — Směrnice 2000/78/ES — Rovné zacházení v zaměstnání a povolání — Články 2, 3 a 6 — Rozsah působnosti — Rozdílné zacházení na základě věku — Vnitrostátní právní úprava omezující od určitého věku odpočet nákladů vynaložených na vzdělávání — Přístup k odbornému vzdělávání“

text:
               16.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 14/15

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – J.J. de Lange v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-548/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Zásada rovného zacházení a zásada zákazu diskriminace na základě věku - Směrnice 2000/78/ES - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Články 2, 3 a 6 - Rozsah působnosti - Rozdílné zacházení na základě věku - Vnitrostátní právní úprava omezující od určitého věku odpočet nákladů vynaložených na vzdělávání - Přístup k odbornému vzdělávání“)
   (2017/C 014/19)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: J.J. de Lange

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Výrok

               1)

               Článek 3 odst. 1 písm. b) směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládán v tom smyslu, že takový daňový režim, jako je režim dotčený ve věci v původním řízení, který stanoví, že daňové zacházení s náklady na odborné vzdělávání vynaložené určitou osobou se liší podle jejího věku, spadá do věcné působnosti této směrnice, pokud je jeho cílem usnadnit přístup ke vzdělávání mladých pracovníků.

               2)

               Článek 6 odst. 1 směrnice 2000/78 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takovému daňovému režimu, jako je režim dotčený ve věci v původním řízení, který osobám, které nedosáhly věku 30 let, umožňuje za určitých podmínek provést úplný odpočet nákladů na odborné vzdělávání od jejich zdanitelných příjmů, kdežto tento nárok na odpočet je u osob, které dosáhly tohoto věku, omezen, pokud je uvedený režim objektivně a rozumně odůvodněn legitimním cílem politiky zaměstnanosti a pracovního trhu a prostředky k dosažení tohoto cíle jsou přiměřené a nezbytné. Předkládajícímu soudu přísluší ověřit, zda se ve věci v původním řízení jedná o takový případ.

      (1)  Úř. věst. C 38, 1.2.2016.


title: Věc T-28/09: Žaloba podaná dne 21. ledna 2009 – Park v. OHIM – Bae (PINE TREE)

text:
               4.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/29

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2009 – Park v. OHIM – Bae (PINE TREE)
   (Věc T-28/09)
   (2009/C 82/51)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Mo-Hwa Park (Hillscheid, Německo) (zástupce: P. Lee, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Chong-Yun Bae (Berlín, Německo)
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit napadené rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 13.11.2008 a

               —

               uložit dalšímu účastníku řízení náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vzniklých v odvolacím řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Obrazová ochranná známka „PINE TREE“ pro výrobky zařazené do třídy 28 (ochranná známka Společenství č. 318 857)

      Majitel ochranné známky Společenství: Chong-Yun Bae

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobce

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zrušení dotčené ochranné známky Společenství.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí návrhu na zrušení dotčené ochranné známky

      Dovolávané žalobní důvody: Nepřípustnost odvolání a absence právně přijatelného užívání dotčené ochranné známky Společenství podle článku 15 a čl. 50 odst. 1 první věty nařízení (ES) č. 40/94 (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-138/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. března 2015 společnostmi Teva Pharma BV a Teva Pharmaceuticals Europe BV proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 22. ledna 2015 ve věci T-140/12, Teva Pharma BV a Teva Pharmaceuticals Europe BV v. Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA)

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/3

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. března 2015 společnostmi Teva Pharma BV a Teva Pharmaceuticals Europe BV proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 22. ledna 2015 ve věci T-140/12, Teva Pharma BV a Teva Pharmaceuticals Europe BV v. Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA)
   (Věc C-138/15 P)
   (2015/C 190/03)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky): Teva Pharma BV a Teva Pharmaceuticals Europe BV (zástupci: G. Morgan, solicitor, K. Bacon, barrister a E.S. Mackenzie, solicitor)

      Další účastnice řízení: Evropská agentura pro léčivé přípravky, Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu;

               —

               zrušil rozhodnutí agentury EMA obsažené v jejím dopise ze dne 24. ledna 2012, kterým byla zamítnuta žádost navrhovatelek o registraci;

               —

               uložil agentuře EMA náhradu nákladů řízení žalobkyň.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku se navrhovatelky dovolávají jediného důvodu kasačního opravného prostředku vycházejícího z toho, že se Tribunál dopustil nesprávných právních posouzení při výkladu článku 8 nařízení (ES) č. 141/2000 (1). Uplatňují tři různá nesprávná právní posouzení. Zaprvé tvrdí, že Tribunál nesprávně vyložil čl. 8 odst. 3 ve spojení s čl. 8 odst. 1 tohoto nařízení, jelikož nerozhodl, že druhý podobný léčivý přípravek pro vzácná onemocnění registrovaný na základě výjimky stanovené v čl. 8 odst. 3 nemůže získat výhradní právo na trhu, které se uděluje prvnímu léčivému přípravku pro vzácná onemocnění podle čl. 8 odst. 1.
   Zadruhé Tribunál pochybil tím, že došel k závěru, že jeho výklad článku 8 nemá za následek rozšíření výhradního práva na trhu spojeného s prvním léčivým přípravkem.
   Zatřetí Tribunál nesprávně popsal, a z tohoto důvodu se řádně nezabýval dodatečným žalobním důvodem k původnímu žalobnímu důvodu směřujícímu ke zrušení napadeného rozhodnutí, který vycházel z toho, že i když druhý léčivý přípravek v zásadě nemůže získat po určitou dobu výhradní právo na trhu, toto výhradní právo by nemělo vyloučit z trhu generickou verzi prvního léčivého přípravku.
   Navrhovatelka žádá, aby Soudní dvůr vydal konečné rozhodnutí, kterým bude zrušeno sporné rozhodnutí.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 141/2000 ze dne 16. prosince 1999 o léčivých přípravcích pro vzácná onemocnění (Úř. věst. 2000 L 18, s. 1; Zvl. vyd. 15/05, s. 21).


title: Věc T-592/14: Žaloba podaná dne 11. srpna 2014 – Makhlouf v. Rada

text:
               13.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 361/16

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2014 – Makhlouf v. Rada
   (Věc T-592/14)
   2014/C 361/22
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ehab Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupci: E. Ruchat a C. Cornet d'Elzius, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               v důsledku toho uložil Evropské unii, aby nahradila celkovou škodu způsobenou žalobci, a to ve výši 10  000 eur;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že sporná opatření jsou protiprávní, neboť (i) jsou v rozporu s povinností uvést odůvodnění podle článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a (ii) zasahují do práva žalobce na vlastnictví podle článku 1 prvního dodatkového protokolu k Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod (dále „EÚLP“) a článku 17 Listiny základních práv Evropské unie a do práva na respektování jeho cti a dobré pověsti stanoveného články 8 a 10 EÚLP.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že žalobci byla způsobena škody v přímé příčinné souvislosti s opatřeními přijatými Radou Evropské unie.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází podpůrně z existence režimu objektivní odpovědnosti Evropské unie.


title: Věc T-319/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. dubna 2015 – Drogenhilfe Köln Projekt v. OHIM (Rauschbrille) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Rauschbrille — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. dubna 2015 – Drogenhilfe Köln Projekt v. OHIM (Rauschbrille)
   (Věc T-319/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Rauschbrille - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 190/17)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Drogenhilfe Köln Projekt gGmbH (Kolín, Německo) (zástupce: V. Schoene, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 29. ledna 2014 (věc R 1356/2013-1) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení Rauschbrille jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Drogenhilfe Köln Projekt gGmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 212, 7.7.2014.


title: Věc T-203/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. dubna 2013 Luigim Marcucciem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. ledna 2013 ve věci F-92/12, Marcuccio v. Komise

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/52

         Kasační opravný prostředek podaný dne 8. dubna 2013 Luigim Marcucciem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. ledna 2013 ve věci F-92/12, Marcuccio v. Komise
   (Věc T-203/13 P)
   2013/C 156/95
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit v plném rozsahu a bez výjimky napadené usnesení;

               —

               vrátit věc zpět k Soudu pro veřejnou službu.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tento kasační opravný prostředek směřuje proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. ledna 2013 ve věci F-92/12, Marcuccio v. Komise, které odmítlo jako zjevně nepřípustnou žalobu, jejím předmětem bylo zrušení rozhodnutí Evropské komise o provádění srážek z invalidního důchodu za měsíce říjen, listopad a prosinec 2011, jakož i náhrada sražených částek.
   V napadeném usnesení Soud pro veřejnou službu uvedl, že podpis zástupce žalobce na konci dokumentu zaslaného faxem dne 5. září 2011 nebyl totožný s podpisem, který obsahuje žaloba, která došla poštou dne 13. září 2012.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku navrhovatel tvrdí, že napadené usnesení obsahuje absolutní nedostatek odůvodnění zejména z důvodu nedostatku šetření, je kategorické, tautologické a svévolné povahy, obsahuje zkreslení a překroucení skutkových okolností a je stiženo nesprávným právním posouzením, zejména z důvodu zjevně nesprávného posouzení.


title: Věc C-36/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 92/100/EHS — Autorské právo — Právo na pronájem a půjčování — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/7

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 26. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-36/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 92/100/EHS - Autorské právo - Právo na pronájem a půjčování - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2006/C 326/15)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. R. Vidal Puig a W. Wils, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království (zástupce: I. del Cuvillo Contreras, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 1 a 5 směrnice Rady 92/100/EHS ze dne 19. listopadu 1992 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem (Úř. věst. L 346, s. 61; Zvl. vyd. 17/01, s. 120)
   Výrok

               1)

               Španělské království tím, že vyjímá z povinnosti zaplacení autorské odměny za veřejné půjčování téměř všechny, pokud ne zcela všechny kategorie zařízení zabývajících se veřejným půjčováním děl chráněných autorským právem, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 1 a 5 směrnice Rady 92/100/EHS ze dne 19. listopadu 1992 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 19.3.2005.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne  6. října 2005  ve věci C-429/04: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/96/ES — Harmonizované požadavky a postupy pro bezpečnou nakládku a vykládku lodí přepravujících hromadné náklady — Neprovedení v předepsané lhůtě)

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/7

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 6. října 2005
   ve věci C-429/04: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/96/ES - Harmonizované požadavky a postupy pro bezpečnou nakládku a vykládku lodí přepravujících hromadné náklady - Neprovedení v předepsané lhůtě)
   (2005/C 296/14)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-429/04, Komise Evropských společenství, (zmocněnci: K. Simonsson a W. Wils) proti Belgickému království (zmocněnci: D. Haven a M. Wimmer), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES podaná dne 6. října 2004, Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, C. Gulmann a G. Arestis (zpravodaj), soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 6. října 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/96/ES ze dne 4. prosince 2001, kterou se stanoví harmonizované požadavky a postupy pro bezpečnou nakládku a vykládku lodí přepravujících hromadné náklady, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 284, 20.11.2004


title: Věc T-423/12: Žaloba podaná dne 27. září 2012 — Skype v. OHIM — British Sky Broadcasting a Sky IP International (skype)

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/36

         Žaloba podaná dne 27. září 2012 — Skype v. OHIM — British Sky Broadcasting a Sky IP International (skype)
   (Věc T-423/12)
   2012/C 355/75
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Skype (Dublin, Irsko) (zástupci: I. Fowler, solicitor, J. Schmitt, advokát, a J. Mellor, QC)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Spojené království) a Sky IP International Ltd (Isleworth)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 26. července 2012 ve věci R 1561/2010-4; a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „skype“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 38 a 42 — přihláška ochranné známky Společenství č. 4546248

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: zápis slovní ochranné známky Společenství „SKY“ č. 3203411 pro mimo jiné výrobky a služby zařazené do tříd 9, 38, 41 a 42; zápis slovní ochranné známky Spojeného království „SKY“ č. 2302176 E pro mimo jiné výrobky a služby zařazené do tříd 16, 35 a 38; zápis slovní ochranné známky Spojeného království „SKY“ č. 2302176 B pro mimo jiné výrobky a služby zařazené do tříd 9, 41 a 42; zápis obrazové ochranné známky Společenství „sky“ č. 1178409 pro mimo jiné výrobky a služby zařazené do tříd 9, 38 a 42; zápis obrazové ochranné známky Společenství „sky“ č. 1178540 pro mimo jiné výrobky a služby zařazené do tříd 9, 38 a 42; zápis obrazové ochranné známky Společenství „sky“ č. 3166337 pro mimo jiné výrobky a služby zařazené do tříd 9, 38 a 42; zápis obrazové ochranné známky Společenství „sky“ č. 3203619 pro mimo jiné výrobky a služby zařazené do tříd 9, 38 a 42; zápis ochranné známky Spojeného království „SKY“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 38, 41 a 42; dříve nezapsaná ochranná známka, obchodní název a obchodní firma „SKY“, užívané v obchodním styku ve Spojeném království pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 38, 41 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám pro všechny napadené výrobky a služby

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc C-6/07: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 29. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2002/74/ES — Ochrana zaměstnanců — Platební neschopnost zaměstnavatele)

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/13

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 29. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-6/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2002/74/ES - Ochrana zaměstnanců - Platební neschopnost zaměstnavatele)
   (2008/C 22/25)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Enegren a R. Vidal Puig, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království (zástupce: F. Díez Moreno, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ve stanovené lhůtě ustanovení nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/74/ES ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice Rady 80/987/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele (Úř. věst. L 270, s. 10; Zvl. vyd. 05/01, s. 217)
   Výrok

               1)

               Španělské království tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo všechna právní a správní ustanovení nezbytná k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/74/ES ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice Rady 80/987/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 56, 10.3.2007.


title: Věc T-22/16: Usnesení Tribunálu ze dne 9. března 2017 – Comprojecto Projectos e Construções a Gomes de Azevedo v. ECB „Žaloba pro nečinnost, na neplatnost a na náhradu škody — Hospodářská a měnová politika — Dohled nad úvěrovými institucemi — Předcházení zneužití finančního systému k praní peněz — Nápravná opatření — Neexistence výzvy k jednání — Nedostatečná přesnost žaloby — Akt, který nelze napadnout žalobou — Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/44

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. března 2017 – Comprojecto Projectos e Construções a Gomes de Azevedo v. ECB
   (Věc T-22/16) (1)

   („Žaloba pro nečinnost, na neplatnost a na náhradu škody - Hospodářská a měnová politika - Dohled nad úvěrovými institucemi - Předcházení zneužití finančního systému k praní peněz - Nápravná opatření - Neexistence výzvy k jednání - Nedostatečná přesnost žaloby - Akt, který nelze napadnout žalobou - Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
   (2017/C 144/60)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda (Lisabon, Portugalsko), Julião Maria Gomes de Azevedo (Lisabon), Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo (Lisabon), Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (Lisabon) (zástupce: M. Ribeiro, advokát)

      Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: A. Karpf, P. Ferreira Jorge a K. Kaiser, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh založený na článku 265 SFEU a znějící na určení, že ECB v rozporu s právem nezakročila proti portugalským úvěrovým institucím v rámci předcházení zneužití finančního systému k praní peněz; zadruhé návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení aktu, jímž ECB žalobcům vrátila výzvu k jednání, kterou jí předtím zaslali, a zatřetí návrh založený na článku 268 SFEU a znějící na náhradu škody, která byla žalobcům údajně způsobena v důsledku této nečinnosti.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Juliãovi Marii Gomesovi de Azevedo, Paulu Eduardovi Matosu Gomesovi de Azevedo a Isabele Marii Matos Gomes de Azevedo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 21.3.2016.


title: Věc C-11/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Aue, Zweigstelle Stollberg (Německo) dne 10. ledna 2017 – Thomas Hübner v. LVM Lebensversicherungs AG

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Aue, Zweigstelle Stollberg (Německo) dne 10. ledna 2017 – Thomas Hübner v. LVM Lebensversicherungs AG
   (Věc C-11/17)
   (2017/C 112/26)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Aue, Zweigstelle Stollberg

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Thomas Hübner

      Žalovaná: LVM Lebensversicherungs AG

      Předběžné otázky

               1.

               Musí být příloha II písm. A směrnice Rady 92/96/EHS ze dne 10. listopadu 1992 [ve spojení s] čl. 15 odst. 1 třetím pododstavcem [směrnice 90/619/EHS] (1) vykládána v tom smyslu, že spotřebitel je během celé doby placení příspěvků na životní či důchodové pojištění oprávněn odstoupit od smlouvy, pokud nevědom si práva na odstoupení od smlouvy z důvodu chybného poučení ze strany životní či důchodové pojišťovny několik let na smlouvu platil?

               2.

               Je vnitrostátní právní úprava, která na základě zásady dobré víry považuje právo spotřebitele na odstoupení od smlouvy za zaniklé, protože pojistník nevědom si práva na odstoupení od smlouvy, až do okamžiku, kdy o něm byl informován, na tuto smlouvu platil, slučitelná s výše uvedenou směrnicí?

      (1)  Směrnice Rady 92/96/EHS ze dne 10. listopadu 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého životního pojištění a o změně směrnic 79/267/EHS a 90/619/EHS (třetí směrnice o životním pojištění) (Úř. věst. L 360, s. 1).


title: Věc C-481/15: Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 11. května 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/24

         Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 11. května 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-481/15) (1)

   (2016/C 279/33)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda osmého senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 371, 9. 11. 2015.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. listopadu 2004 ve věci T-176/01, Ferreire Nord SpA proti Komisi Evropských společenství (Státní podpory — Pokyny Společenství o státní podpoře na ochranu životního prostředí — Ocelářský podnik — Výrobky spadající pod Smlouvu o ES — Režim schválené podpory — Nová podpora — Zahájení formálního řízení — Lhůty — Práva na obhajobu — Legitimní očekávání — Odůvodnění — Časová působnost pokynů Společenství — Environmentální účel investice)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/20

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 18. listopadu 2004
   ve věci T-176/01, Ferreire Nord SpA proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Státní podpory - Pokyny Společenství o státní podpoře na ochranu životního prostředí - Ocelářský podnik - Výrobky spadající pod Smlouvu o ES - Režim schválené podpory - Nová podpora - Zahájení formálního řízení - Lhůty - Práva na obhajobu - Legitimní očekávání - Odůvodnění - Časová působnost pokynů Společenství - Environmentální účel investice)
   (2005/C 19/43)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci T-176/01, Ferreire Nord SpA, se sídlem v Osoppo (Itálie), zastoupená W. Viscardini Donà a G. Donà, advokáty, podporovaná Italskou republikou (zmocněnci: původně U. Leanza, poté I. Braguglia a M. Fiorilli, státní advokáti, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: K. Kreuschitz a V. Di Bucci), jejímž předmětem je jednak návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2001/829/ES, ESUO ze dne 28. března 2001 ohledně státní podpory, kterou Itálie zamýšlí poskytnout Ferriere Nord SpA (Úř. věst. L 310, s. 22), a jednak žaloba na náhradu škody, která žalobkyni údajně vznikla v důsledku přijetí uvedeného rozhodnutí, Soud (čtvrtý rozšířený senát), ve složení H. Legal, předseda, V. Tiili, A. W. H. Meij, M. Vilaras a N. J. Forwood, soudci, vedoucí soudní kanceláře: J. Palacio González, vrchní rada, vydal dne 18. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyně ponese své náklady, jakož i náklady Komise.

               3.

               Italská republika ponese své náklady.

      (1)  Úř. věst. C 289, 13.10.2001.


title: Věc T-450/16: Žaloba podaná dne 10. srpna 2016 – sheepworld v. EUIPO (Beste Freunde)

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/25

      Žaloba podaná dne 10. srpna 2016 – sheepworld v. EUIPO (Beste Freunde)
      (Věc T-450/16)
      (2016/C 364/27)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: sheepworld AG (Ursensollen, Německo) (zástupce: S. von Rüden, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Beste Freunde“ – přihláška č. 14 170 013

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. května 2016 ve věci R 93/2016-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů, které vznikly v průběhu řízení o odvolání.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-96/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. července 2016 – Mozzetti v. EUIPO – di Lelio (Alfredo alla Scrofa) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie Alfredo alla Scrofa — Starší národní slovní ochranná známka L’ORIGINALE ALFREDO — Žádost o předložení důkazu o užívání — Článek 57 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. července 2016 – Mozzetti v. EUIPO – di Lelio (Alfredo alla Scrofa)
   (Věc T-96/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie Alfredo alla Scrofa - Starší národní slovní ochranná známka L’ORIGINALE ALFREDO - Žádost o předložení důkazu o užívání - Článek 57 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 305/41)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mario Mozzetti (Řím, Itálie) (zástupce: E. Montelione, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Ines di Lelio (Řím) (zástupci: D. De Simone, G. Orsoni a R. Fecchio, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. prosince 2014 (věc R 655/2014-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Ines di Lelio a Mario Mozzettim.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Mario Mozzettimu se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 127, 20.4.2015.


title: Věc C-44/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. března 2008 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/21

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. března 2008 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-44/07) (1)

   (2008/C 142/36)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 69, 24.3.2007.


title: Věc T-744/14: Žaloba podaná dne 3. listopadu 2014 – Meta Group v. Komise

text:
               22.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/30

         Žaloba podaná dne 3. listopadu 2014 – Meta Group v. Komise
   (Věc T-744/14)
   (2014/C 462/43)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Meta Group Srl (Řím, Itálie) (zástupci: A. Bartolini a A. Formica, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že Komise nesplnila své peněžité závazky plynoucí z níže uvedených smluv o grantech v celkové částce 5 66  377,63 eur z důvodu dotací, které nebyly vyplaceny, a shledal započtení provedená v souvislosti s pohledávkami žalobkyně za protiprávní;

               —

               v důsledku toho uložil Komisi povinnost zaplatit žalobkyni uvedenou částku 5 66  377,63 eur, spolu s úroky z prodlení a se zohledněním měnové inflace;

               —

               a uložil Komisi náhradu škody vzniklé žalobkyni, v celkové částce 8 15  000 eur nebo v částce vyšší, kterou Tribunál stanoví na konci tohoto řízení, jakož i náhradu další škody plynoucí z protiprávnosti výše zmíněných započtení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žaloba se týká údajného nesplnění povinnosti ze strany žalované v rámci smluv Take it up- (č. 245637), BCreative (č. 245599) a Ecolink+ (č. 256224), uzavřených v rámci „Pátého a šestého rámcového programu Evropské unie pro výzkum a technologický rozvoj“.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně deset žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesplnila smluvní podmínky v oblasti stanovení hodinové sazby smluvních poskytovatelů služeb (porušení článku II.19 odst. 1 písm. d) přílohy II grantových dohod).

                           —

                           Komise tím, že stanovila hodinovou sazbu smluvních poskytovatelů služeb, porušila článek II.19 odst. 1 písm. d) přílohy, který stanoví, že určení sazby smluvních poskytovatelů, jakožto odborníků přispívajících svojí prací k provádění podporovaného projektu na základě dohody inter partes, se musí provádět na základě předpisů členského státu, kde příjemce vykonává svou činnost.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesplnila smluvní podmínky v oblasti stanovení hodinové sazby smluvních poskytovatelů služeb (porušení čl. II.19 odst. 1 písm. b) přílohy II grantových dohod).

                           —

                           Komise při stanovení hodinové sazby smluvních poskytovatelů služeb porušila ustanovení čl. II.19 odst. 1 písm. b) grantových dohod, podle něhož musí být uznatelné výdaje určeny na základě obecných zásad platných v době uzavření smlouvy. Konkrétně odkaz učiněný Komisí na kritéria stanovená pro programy „Marie Curie“ jsou zcela nepřiměřená a arbitrární, jelikož se vztahují na režim, který vstoupil v platnost až v roce 2011 a který se navíc týkal výlučně programu FP7, jenž tudíž nebyl jako takový v platnosti v době rozhodné z hlediska skutkového stavu v tomto řízení.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesplnila smluvní podmínky uvedené v článku I.11 („Other Special conditions“) grantové dohody v rámci projektu Take it up.

                           —

                           Pokud jde konkrétně o dohody v rámci programu CIP a zejména o dohodu týkající se projektu Take it up, Komise porušila článek I.11, neboť soustavně opomíjela přijmout formální nebo implicitní rozhodnutí odmítající metodu navrženou společností META v rámci plnění této smluvní podmínky.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila čl. II.19 odst. 1 písm. b) přílohy II grantových dohod v souvislosti s kvalifikací pracovního poměru navázaného se znalci, kteří spolupracovali se žalující společností, jako „subdodavatelská smlouva“.

                           —

                           Komise znovu porušila ustanovení čl. II.19 odst. 1 písm. b), a to v tom smyslu, že chybně na znalce zaměstnané společností META v rámci realizace podporovaných projektů neuplatnila kritéria a zásady předkládání účetních závěrek platné pro „intra muros consultants“ podle jejich definice, kterou podává sama Komise v pokynech k pátému a šestému rámcovému programu.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila čl. II.19 odst. 1 písm. b) přílohy II grantových dohod v souvislosti s uznáním nepřímých výdajů spojených s „in house consultants“.

                           —

                           Komise opět porušila čl. II.19 odst. 1 písm. b) přílohy II grantových dohod, pokud jde konkrétně o obecné zásady v něm připomenuté v oblasti předkládání účetních závěrek, neboť nedodržela obecné zásady v oblasti kvalifikace nepřímých výdajů spojených s „in house consultants“.

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila pravidla a zásady unijního práva a judikatury Soudního dvora, zejména zásady dobré víry, legitimního očekávání a právní jistoty.

                           —

                           Zdrženlivost a nečinnost Komise mohla u žalobkyně vyvolat legitimní očekávání ohledně správnosti metody, kterou navrhla, což je důvodem k tomu, že následné akty navrácení a snížení dotací musejí být považovány za přijaté v rozporu se zásadou dobré víry v plnění smluv.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila pravidla obsažená v Kodexu řádného úředního chování, zejména pravidla proporcionality, informování, kontradiktornosti a odůvodnění.

                           —

                           Komise neposkytla společnosti META požadované informace, ani náležité odůvodnění přijatých rozhodnutí a každopádně přijala nepřiměřené rozhodnutí, jelikož žalobkyně řádně dosáhla všech cílů projektu.

               8.

               Osmý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesplnila povinnost vyplatit společnosti META příspěvky stanovené v grantových dohodách na realizaci financovaných projektů.

                           —

                           Komise tudíž nesplnila smluvní povinnost spočívající ve vyplacení příspěvku na základě grantových dohod ve vztahu k činnosti, kterou společnost META vykázala k dosažení cílů stanovených projekty. Tyto nevyplacené příspěvky činí 5 66  377,63 eur.

               9.

               Devátý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila pravidlo obsažené v článku 80 nařízení (EU) č. 966/2012 v oblasti započtení pohledávek společnosti META.

                           —

                           Komise porušila pravidlo obsažené v článku 80 nařízení (EU) č. 966/2012, které stanoví, že započteny proti případným pohledávkám vůči orgánům mohou být pouze pohledávky, které jsou jisté, o stanovené pevné částce a splatné, kdežto pohledávky započtené Komisí nejsou z důvodu, že byly popřeny, „jisté“.

               10.

               Desátý žalobní důvod vycházející z náhrady škody vzniklé žalobkyni.

                           —

                           Nesplnění smluvních závazků Komise vedlo navíc ke vzniku zvláště vážné a protiprávní škody na straně společnosti META, v podobě skutečné škody odhadované na základě znaleckého posudku na 8 15  000,00 eur, vedle škody plynoucí ze započtení protiprávně provedeného samotnou Komisí.


title: Věc C-630/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 24. prosince 2010 — University of Queensland, CSL Ltd v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 24. prosince 2010 — University of Queensland, CSL Ltd v. Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Věc C-630/10)
   2011/C 89/19
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: University of Queensland, CSL Ltd

      Žalovaný: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Předběžné otázky

               1)

               Nařízení 469/2009 (1) (dále jen „nařízení“) uznává, kromě jiných cílů uvedených v bodech odůvodnění, potřebu udělit DOO členskými státy Společenství majitelům národního nebo evropského patentu za stejných podmínek, tak jak jsou uvedeny v bodech 7 a 8 odůvodnění. Co při neexistenci harmonizace patentového práva Společenství znamená podmínka „výrobek je chráněn platným základním patentem“ v čl. 3 písm. a) nařízení a jaká jsou kritéria pro účely rozhodnutí o této podmínce?

               2)

               Existují v takovém případě, jako je projednávaná věc, která se týká léčivého přípravku obsahujícího více než jednu účinnou látku, další či odlišná kritéria pro stanovení, zda „výrobek je chráněn platným základním patentem“ podle čl. 3 písm. a) nařízení, a pokud ano, jaká jsou tato další či odlišná kritéria?

               3)

               Je jedním z těchto dalších či odlišných kritérií skutečnost, zda jsou účinné látky vzájemně smíseny, místo aby byla každá z nich obsažena v jiném přípravku, jež by však byly dodávány společně?

               4)

               Je podle čl. 3 písm. a) kombinovaná vakcína proti několika onemocněním obsahující několik antigenů „chráněna […] základním patentem“, je-li jeden z antigenů vakcíny „chráněn platným základním patentem“?

               5)

               Je v takovém případě, jako je projednávaná věc, která se týká léčivého přípravku, obsahujícího více než jednu účinnou látku, relevantní pro posouzení, zda je „výrobek chráněn […] základním patentem“ podle čl. 3 písm. a), skutečnost, že je základní patent jedním ze skupiny patentů vycházejících z uplatnění téhož původního patentu a zahrnuje výchozí patent a dva částečné patenty, jež společně chrání všechny účinné látky léčivého přípravku?

               6)

               Je v takovém případě, jako je projednávaná věc, týkajícím se základního patentu, jímž se uplatňuje právo na „postup k získání výrobku“ ve smyslu čl. 1 písm. c), nutné, aby byl „výrobek“ ve smyslu čl. 3 písm. a) zhotoven přímo s použitím tohoto procesu?

               7)

               Umožňuje nařízení o DOO a konkrétně jeho čl. 3 písm. b) udělení dodatkového ochranného osvědčení pro jedinou účinnou látku nebo kombinaci účinných látek, jestliže:

                           a)

                           platný základní patent chrání jedinou účinnou látku nebo kombinaci účinných látek ve smyslu čl. 3 písm. a) nařízení o DOO, a

                           b)

                           je léčivý přípravek obsahující jedinou účinnou látku nebo kombinaci účinných látek společně s jednou či více dalšími účinnými látkami předmětem platné registrace udělené v souladu se směrnicemi 2001/83/ES (2) nebo 2001/82/ES (3), která je prvním rozhodnutím o registraci k uvedení této jediné účinné látku nebo kombinace účinných látek na trh?

               8)

               Liší se odpověď na otázku 7 v závislosti na tom, je-li registrace udělována pro jedinou účinnou látku, přimísenou k jedné či většímu počtu jiných účinných látek, místo aby byla každá z nich obsažena v jiném přípravku, jež by však byly dodávány společně?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 152, s. 1).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 1; Zvl. vyd. 13/27, s. 3).


title: Věc T-174/14 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 10. června 2014 – Dieckerhoff Guss v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Vnitrostátní podpora výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů — Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v oblasti státních podpor — Návrh na odklad vykonatelnosti — Naléhavost — Fumus boni juris“

text:
               22.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/15

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 10. června 2014 – Dieckerhoff Guss v. Komise
   (Věc T-174/14 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Vnitrostátní podpora výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů - Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v oblasti státních podpor - Návrh na odklad vykonatelnosti - Naléhavost - Fumus boni juris“)
   2014/C 329/19
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Dieckerhoff Guss GmbH (Gevelsberg, Německo) (zástupci: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na pozastavení právních účinků rozhodnutí, kterým Komise zahájila formální vyšetřovací řízení v oblasti státních podpor týkající se německého zákona o obnovitelných zdrojích energie

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               Rozhodnutí ze dne 7. dubna 2014, Dieckerhoff Guss v. Komise (T-174/14 R), se zrušuje.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-1/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Utlänningsnämnden ze dne 30. prosince 2004 ve věci Yunying Jis proti Migrationsverket

text:
               5.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 57/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Utlänningsnämnden ze dne 30. prosince 2004 ve věci Yunying Jis proti Migrationsverket
   (Věc C-1/05)
   (2005/C 57/36)
   Jednací jazyk: švédština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Utlänningsnämnden ze dne 30. prosince 2004 ve věci Yunying Jis proti Migrationsverket, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 4. ledna 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Migrationsverket žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1.

                           a.

                           Je třeba s ohledem na rozsudek vydaný Soudním dvorem ve věci C-109/01 vykládat článek 10 nařízení EHS č. 1612/68 (1) tak, že státní příslušník nečlenského státu, který je rodinným příslušníkem pracovníka, jako je tomu v projednávaném případě, musí legálně pobývat ve Společenství k tomu, aby měl právo trvale tam pobývat s tímto pracovníkem? Je třeba rovněž vykládat článek 1 směrnice 73/148/EHS (2) tak, že právo trvalého pobytu státního příslušníka nečlenského státu, který je rodinným příslušníkem občana Unie, závisí na jeho legálním pobytu ve Společenství?

                           b.

                           Pokud musí být směrnice 73/148/EHS vykládána v tom smyslu, že legální pobyt ve Společenství je podmínkou získání trvalého pobytu podle směrnice státního příslušníka nečlenského státu, který je rodinným příslušníkem občana Unie, znamená to potom, že tento rodinný příslušník musí být držitelem platného povolení k pobytu umožňujícího pobývat v jednom ze členských států? Postačuje v případě neexistence povolení k pobytu, jako tomu je v případě projednávaném před Utlänningsnämnden, aby osoba, která žádá o povolení k pobytu měla platné vízum?

                           c.

                           Pokud rodinný příslušník občana Unie, který je státním příslušníkem nečlenského státu, nemůže požívat práva trvalého pobytu na základě směrnice 73/148/EHS z důvodu, že nepobývá legálně na území Společenství, představuje skutečnost, že mu bude zamítnuto povolení k pobytu, omezení práva usazování občana Unie, stanoveného v článku 43 ES?

                           d.

                           Pokud rodinný příslušník občana Unie, který je státním příslušníkem nečlenského státu, nemůže požívat práva trvalého pobytu na základě směrnice 73/148/EHS z důvodu, že nepobývá legálně ve Společenství, představuje vyhoštění, jelikož žádost o národní povolení k pobytu nelze povolit po vstupu do Švédska, omezení práva usazování občana Unie, stanoveného v článku 43 ES?

               2.

                           a.

                           Je třeba vykládat čl. 1 odst. 1 písm. d) směrnice 73/148/EHS v tom smyslu, že „závislostí“ se rozumí skutečnost, že rodinný příslušník občana Unie je na něm hospodářsky závislý, aby dosáhl pouze nejnižší přijatelné životní úrovně v zemi jeho původu nebo v zemi, kde obvykle pobývá?

                           b.

                           Je třeba vykládat čl. 6 písm. b) směrnice 73/148/EHS v tom smyslu, že členské státy mohou požadovat, aby rodinný příslušník občana Unie prohlašující se za závislého na tomto občanu nebo jeho manželu/manželce, předložil, navíc k závazku záruky za tuto osbu poskytnutého občanem Unie, dokumenty prokazující skutečný stav závislosti ?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství, Úř. věst. L 257, 19. října 1968, s. 2.

      (2)  Směrnice Rady ze dne 21. května 1973 o odstranění omezení pohybu a pobytu státních příslušníků členských států uvnitř Společenství v oblasti usazování a pohybu služeb (73/148/EHS).


title: Věc T-314/06: Žaloba podaná dne 17. listopadu 2006 – Whirlpool Europe v. Rada

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/67

         Žaloba podaná dne 17. listopadu 2006 – Whirlpool Europe v. Rada
   (Věc T-314/06)
   (2006/C 326/141)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Whirlpool Europe Srl (Comerio, Itálie) (zástupci: M. Bronckers a F. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Prohlásit konečné nařízení za zrušené v rozsahu, ve kterém definice dotyčného výrobku a obdobného výrobku nezahrnuje veškeré velkokapacitní chladničky s mrazničkou s nejméně dvěmi vnějšími dveřmi umístěnými vedle sebe;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, která je výrobcem domácích spotřebičů v Evropě, mezi jinými chladniček, se domáhá částečného zrušení nařízení Rady (ES) č. 1289/2006 ze dne 25. srpna 2006 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých chladniček typu side by side pocházejících z Korejské republiky a o konečném výběru uloženého prozatímního cla (1).
   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí, že orgány Společenství porušily článek 253 ES tím, že neposkytly odpovídající a dostatečné odůvodnění pro vyloučení třídveřových chladniček typu side by side z definice výrobků, zejména ve světle okolností tohoto případu.
   Žalobkyně dále uvádí, že orgány Společenství porušily právo žalobkyně být vyslechnuta s ohledem na vyloučení, v poslední chvíli, třídveřových ledniček typu side by side z definice dotyčného výrobku.
   Navíc žalobkyně uvádí, že orgány Společenství porušily čl. 15 odst. 2 základního nařízení (2) tím, že nekonzultovali poradní výbor v okamžiku vyloučení třídveřových ledniček typu side by side z definice dotyčného výrobku.
   Konečně žalobkyně tvrdí, že orgány Společenství porušily základní nařízení svým přístupem k vymezení definice výrobku na základě fyzických vlastností bez ohledu na vnímání spotřebitele.

      (1)  Úř. věst. 2006 L 236, s. 11.

      (2)  Nařízení rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 1996 L 56, s. 1).


title: Věc T-337/09: Usnesení Tribunálu ze dne 6. února 2012 — Colegio Oficial de Farmacéuticos de Valencia v. Komise

text:
               17.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/26

         Usnesení Tribunálu ze dne 6. února 2012 — Colegio Oficial de Farmacéuticos de Valencia v. Komise
   (Věc T-337/09) (1)

   2012/C 80/44
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 256, 24.10.2009.


title: Věc T-217/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. června 2006 – Marker Völkl/OHIM v. Icon Health & Fitness Italia (MOTION)

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/46

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. června 2006 – Marker Völkl/OHIM v. Icon Health & Fitness Italia (MOTION)
   (Věc T-217/05) (1)

   (2006/C 212/79)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 205, 20.8.2005.


title: Věc C-303/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. června 2013 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 20. března 2013 ve věci T-92/11, Jørgen Andersen v. Evropská komise

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 3. června 2013 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 20. března 2013 ve věci T-92/11, Jørgen Andersen v. Evropská komise
   (Věc C-303/13 P)
   2013/C 252/29
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: L. Armati, T. Maxian Rusche, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Jørgen Andersen, Kingdom of Denmark, Danske Statsbaner (DSB)

      Návrhová žádání účastnice podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu (pátého senátu) ze dne 20. března 2013 ve věci T-92/11, Jørgen Andersen v. Evropská komise oznámeného Komisi dne 22. března 2013

               —

               zamítnout návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2011/3/EU (1) ze dne 24. února 2010 o smlouvách o veřejných službách mezi dánským ministerstvem dopravy a Danske Statsbaner (státní podpora C 41/08 (ex NN 35/08)) a

               —

               uložit žalobci v prvním stupni náhradu nákladů řízení,

         podpůrně

               —

               rozhodnout, že třetí žalobní důvod uplatňovaný v řízení v prvním stupni je neopodstatněný a vrátit věc zpět Tribunálu k rozhodnutí o prvním a druhém žalobním důvodu,

               —

               rozhodnout, že o nákladech obou řízení bude rozhodnuto později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Komise uplatňuje jediný důvod kasačního opravného prostředku, a sice porušení čl. 108 odst. 2 a 3 SFEU, článku 288 SFEU a čl. 297 odst. 1 SFEU tím, že Tribunál rozhodl, že Komise použila nařízení (ES) č. 1370/2007 (2) se zpětným účinkem.
   Komise má za to, že posouzení dotčené podpory na základě nařízení (ES) č. 1370/2007 neimplikovalo použití uvedeného nařízení se zpětným účinkem, ale bylo v souladu se zásadou bezprostřední použitelnosti, podle které se ustanovení unijního práva použije od jeho vstupu v platnost na probíhající situace, které na sebe časově navazují.
   Pokud jde o zpětný účinek, judikatura Soudního dvora rozlišuje mezi situací, která právně definitivně existuje (na kterou se nové pravidlo nepoužije) a situací, která částečně vznikla v době platnosti dřívějšího pravidla (na kterou se nové pravidlo použije).
   Komise má za to, že Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že státní podpora, kterou členský stát poskytl v rozporu s povinností jejího oznámení a provádění, je spíše situací, která právně definitivně existuje, něž dočasnou situací. Z pravidel a judikatury týkajících se navrácení protiprávní podpory vyplývá, že o příjemci takové podpory nelze mít za to, že ji definitivně nabyl předtím, než ji Komise schválila a rozhodnutí o schválení se stalo pravomocným. Vzhledem k tomu, že kontrola podpor prováděná Komisí na základě článku 108 SFEU je povinná, podniky, které jsou příjemci státní podpory, v zásadě nemohou mít legitimní očekávání, že podpora je slučitelná se společným trhem, ledaže byla schválena postupem stanoveným v tomto článku.
   Komise konečně poznamenává, že napadený rozsudek je v přímém rozporu s dřívějšími rozsudky Soudního dvora týkajícími se téže problematiky.

      (1)  Úř. věst. L 7, s. 1.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 ze dne 23. října 2007 o veřejných službách v přepravě cestujících po železnici a silnici a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 a č. 1107/70


title: Věc T-413/13: Žaloba podaná dne 9. srpna 2013 — City Cycle Industries v. Rada

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/28

         Žaloba podaná dne 9. srpna 2013 — City Cycle Industries v. Rada
   (Věc T-413/13)
   2013/C 274/44
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: City Cycle Industries (Colombo, Srí Lanka) (zástupci: T. Müller-Ibold a F.-C. Laprévote, lawyers)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Zčásti zrušil čl. 1 odst. 1 a čl. 1 odst. 3 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 501/2013 (1) v rozsahu, v němž antidumpingové clo vztahuje na žalobkyni a zamítá její žádost o osvobození;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení, jakož i jiných výdajů, které jí vznikly v souvislosti s touto věcí; a

               —

               přijal všechna opatření, která považuje za vhodná.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod se zakládá na tom, že Komise a Rada neprokázaly, že došlo k obcházení celně právních předpisů ve vztahu k dovozům ze Srí Lanky, a dopustily se tedy zjevně nesprávného posouzení, neboť:

                           —

                           závěr, podle něhož došlo ke změně struktury obchodu, je zjevně nesprávný;

                           —

                           Rada nesprávně tvrdila, že výrobci ze Srí Lanky, a to konkrétně žalobkyně, překládali kola z Číny do EU.

               2)

               Druhý žalobní důvod se zakládá na nesprávném zjištění Rady, podle něhož žalobkyně nespolupracovala, a že toto odepření spolupráce je důvodem pro to, nepřiznat jí osvobození, neboť:

                           —

                           žalobkyně spolupracovala v rámci svých možností;

                           —

                           konstatování o nespolupráci je nepodložené;

                           —

                           konstatování Rady o nespolupráci postrádá odůvodnění;

                           —

                           Rada nezohlednila dodatečné informace poskytnuté žalobkyní.

               3)

               Třetí žalobní důvod se zakládá na tvrzení, že při šetření došlo k porušení práva žalobkyně na spravedlivý proces, neboť:

                           —

                           prováděcí nařízení porušuje zásadu řádné péče a správy věcí veřejných;

                           —

                           skutečnost, že spis poskytnutý žalobkyni byl neúplný, je porušením práv žalobkyně na obhajobu.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod se zakládá na tvrzení, že rozhodnutí nepřiznat žalobkyni osvobození je v rozporu se zásadou rovného zacházení, neboť:

                           —

                           Komise diskriminuje žalobkyni tím, že vývozcům v obdobném postavení osvobození přiznala, zatímco žádost žalobkyně zamítla;

                           —

                           žalobkyni se protiprávně dostalo téhož zacházení jako nespolupracujícím výrobcům.

               5)

               Pátý žalobní důvod se zakládá na tvrzení, že konstatování ohledně újmy a dumpingu v prováděcím nařízení se rozchází se základním antidumpingovým nařízením, neboť:

                           —

                           konstatování o oslabeném nápravném účinku antidumpingového cla je nesprávné;

                           —

                           konstatování o dumpingu v prováděcím nařízení je taktéž nesprávné.

      (1)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 501/2013 ze dne 29. května 2013, kterým se konečné antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky rozšiřuje na dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Srí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Srí Lanky a z Tuniska (Úř. věst. L 153, s. 1).


title: Věc C-380/06: Žaloba podaná dne 15. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/25

         Žaloba podaná dne 15. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-380/06)
   (2006/C 294/43)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Schima a S. Pardo Quintillán, zmocněnci)

      Žalovaný: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Španělské království tím, že zákonem 3/2004 ze dne 29. prosince 2004 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích povolilo lhůtu 90 dní pro platbu za určité potravinářské výrobky a výrobky běžné spotřeby, a tím, že odložilo vstup některých ustanovení v platnost až na 1. července 2006, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 3 odst. 1, 2 a 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/35/ES (1) ze dne 29. června 2000 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích;

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Směrnice 2000/35/ES neumožňuje v žádném případě částečné nebo postupné uplatňování svých ustanovení. Odložení uplatňování na 1. července 2006 je tedy v rozporu s čl. 3 odst. 1 a 2 této směrnice. Toto odložení je rovněž v rozporu s odstavcem 4 téhož článku, podle nějž musí v zájmu věřitelů a soutěžitelů členské státy zajistit existenci odpovídajících a účinných opatření proti dalšímu používání smluvních podmínek, které jsou výrazně v neprospěch věřitele.
   Odložení uplatňování maximální lhůty šedesáti dnů tak nelze považovat za dodatečný požadavek ve prospěch věřitelů a v žádném případě jej nelze přijmout, obzvláště s ohledem na to, že vnitrostátní právní předpisy provádějící směrnici 2000/35/ES měly být přijaty nejpozději v srpnu 2002.

      (1)  Úř. věst. L 200, s. 35 (Zvl. vyd. 17/01, s. 226).


title: Věc C-246/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Španělsko) dne 2. června 2006 – Josefa Velasco Navarro v. Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Španělsko) dne 2. června 2006 – Josefa Velasco Navarro v. Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   (Věc C-246/06)
   (2006/C 212/19)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Juzgado de lo Social Único de Algeciras
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Josefa Velasco Navarro

      Žalovaný: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   Předběžné otázky

               1)

               Jestliže vnitrostátní soud konstatoval, že vnitrostátní právní úprava není z důvodu své neúplnosti ke dni 8. října 2005 přizpůsobena směrnici 2002/74 (1) a jejímu výkladu ze strany Soudního dvora (z hlediska zásady rovnosti v právu Společenství) v jeho usnesení ze dne 13. prosince 2005 (řízení o předběžné otázce C-177/05), je třeba mít za to, že tato směrnice má přímý účinek vůči státnímu záručnímu fondu FOGASA počínaje následujícím dnem (9. října 2005)?

               2)

               Pokud je odpověď na předchozí otázku kladná, má se přímý účinek směrnice 2002/74, vzhledem k tomu, že je příznivější vůči pracovníkovi (a méně příznivý vůči státu, který nesplnil svou povinnost), použít na situaci platební neschopnosti, která byla prohlášena – po uzavření soudního smíru, jež není ve zmíněné neúplné vnitrostátní právní úpravě uveden – v období mezi vstupem směrnice v platnost (8. října 2002) a datem, do kterého měly členské státy uvést v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s uvedenou směrnicí (8. října 2005)?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/74/ES ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice Rady 80/987/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele (Úř. věst. L 270, s. 10; Zvl. vyd. 05/04, s. 261)


title: Věc C-484/07: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank ’s-Gravenhage — Nizozemsko) — Fatma Pehlivan v. Staatssecretaris van Justitie ( „Dohoda o přidružení EHS-Turecko — Sloučení rodiny — Článek 7 první pododstavec první odrážka rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 — Dítě tureckého pracovníka, které s ním více než tři roky žilo ve společné domácnosti, ale před uplynutím tříleté lhůty stanovené v uvedeném ustanovení uzavřelo manželství — Vnitrostátní právo zpochybňující z tohoto důvodu povolení dotyčné osoby k pobytu“ )

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/4

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank ’s-Gravenhage — Nizozemsko) — Fatma Pehlivan v. Staatssecretaris van Justitie
   (Věc C-484/07) (1)

   (Dohoda o přidružení EHS-Turecko - Sloučení rodiny - Článek 7 první pododstavec první odrážka rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 - Dítě tureckého pracovníka, které s ním více než tři roky žilo ve společné domácnosti, ale před uplynutím tříleté lhůty stanovené v uvedeném ustanovení uzavřelo manželství - Vnitrostátní právo zpochybňující z tohoto důvodu povolení dotyčné osoby k pobytu)
   2011/C 232/05
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank te’s-Gravenhage, zasedající v Roermond

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Fatma Pehlivan

      Žalovaný: Staatssecretaris van Justitie

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Rechtbank te’s-Gravenhage, zasedající v Roermond — Výklad čl. 7 prvního pododstavce první odrážky rozhodnutí č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení, jež bylo přijato Radou přidružení, která byla zřízena Dohodou zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem — Dítě tureckého pracovníka, které s ním pobývalo po dobu nejméně tří let, ale během tohoto období uzavřelo v Turecku manželství s tureckým státním příslušníkem, aniž by o tom informovalo příslušné orgány

      Výrok

   Článek 7 první pododstavec první odrážka rozhodnutí č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení, jež bylo přijato Radou přidružení, která byla zřízena Dohodou zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, musí být vykládán v tom smyslu, že:

               —

               toto ustanovení brání právní úpravě členského státu, podle které rodinný příslušník, jenž řádně získal povolení následovat tureckého migrujícího pracovníka, který již v tomto státě působí na řádném trhu práce, ztrácí práva vycházející ze sloučení rodiny podle téhož ustanovení pouze z toho důvodu, že po dosažení zletilosti uzavře manželství, i když během prvních tří let svého pobytu v hostitelském členském státě nadále bydlí s tímto pracovníkem;

               —

               turecký státní příslušník, na kterého se stejně jako na žalobkyni v původním řízení vztahuje uvedené ustanovení, se může bez ohledu na okolnost, že uzavřel manželství před uplynutím tříleté lhůty stanovené v první odrážce uvedeného prvního pododstavce, platně domáhat práva pobytu v hostitelském členském státě na základě tohoto ustanovení, jestliže po celou tuto dobu skutečně žil ve společné domácnosti s tureckým migrujícím pracovníkem, jehož prostřednictvím mu byl z titulu sloučení rodiny povolen vstup na území tohoto členského státu.

      (1)  Úř. věst. C 8, 12.1.2008.


title: Věc C-112/07: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 29. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2004/80/ES — Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech — Odškodňování obětí trestných činů — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/16

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 29. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-112/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/80/ES - Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Odškodňování obětí trestných činů - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2008/C 22/31)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Condou-Durande a E. De Persio, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. Braguglia, zmocněnec, D. Del Gaizo, advokát)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2004/80/ES ze dne 29. dubna 2004 o odškodňování obětí trestných činů (Úř. věst. L 261, s. 15; Zvl. vyd. 19/07, s. 65) ve stanovené lhůtě
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2004/80/ES ze dne 29. dubna 2004 o odškodňování obětí trestných činů, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


title: Věc F-75/13: Žaloba podaná dne 1. srpna 2013 — ZZ v. Komise

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/34

         Žaloba podaná dne 1. srpna 2013 — ZZ v. Komise
   (Věc F-75/13)
   2013/C 274/57
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, A. Coolne, É. Marcha, J.-N. Louis, S. Orlandi, advokáti)

      Žalovaná: Komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí neposkytnout žalobci příspěvek za práci v zahraničí.

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí PMO ze dne 4. října 2012, kterým byl zamítnut nárok žalobce na příspěvek za práci v zahraničí stanovený v článku 4 přílohy VII služebního řádu;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Kritéria přidělování věcí senátům

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/5

      Kritéria přidělování věcí senátům
      (2010/C 288/08)
      Dne 20. září 2010 stanovil Tribunál následující kritéria přidělování věcí senátům na dobu od 20. září 2010 do 31. srpna 2011 v souladu s článkem 12 jednacího řádu:

                  1.

                  Kasační opravné prostředky podané proti rozhodnutím Soudu pro veřejnou službu jsou přidělovány po podání návrhu, aniž je dotčeno pozdější použití článků 14 a 51 jednacího řádu, kasačnímu senátu.

                  2.

                  Jiné věci, než jsou věci uvedené v odstavci 1, jsou přidělovány po podání návrhu nebo žaloby, aniž je dotčeno pozdější použití článků 14 a 51 jednacího řádu, senátům složeným ze tří soudců.
                  Věci uvedené v tomto odstavci jsou přidělovány senátům podle tří různých pořadí stanovených v závislosti na pořadí zápisu věcí v soudní kanceláři:

                              —

                              ve věcech týkajících se provádění soutěžních pravidel použitelných na podniky, pravidel ohledně podpor poskytnutých státy a pravidel vztahujících se na ochranná obchodní opatření;

                              —

                              ve věcech týkajících se práv duševního vlastnictví uvedených v čl. 130 odst. 1 jednacího řádu;

                              —

                              ve všech ostatních věcech.

            V rámci těchto pořadí bude brán senát, v němž zasedají tři soudci, složený ze čtyř soudců v úvahu dvakrát při každém třetím kole.
      Předseda Tribunálu se může odchýlit od těchto pořadí za účelem přihlédnutí k vzájemné souvislosti některých věcí nebo zajištění vyváženého rozdělení pracovního zatížení.


title: Věc F-1/16: Žaloba podaná dne 6. března 2016 – ZZ v. Parlament

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/45

         Žaloba podaná dne 6. března 2016 – ZZ v. Parlament
   (Věc F-1/16)
   (2016/C 111/56)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu o nezařazení jména žalobce na seznam úředníků vybraných k účasti na vzdělávacím programu týkajícím se certifikace v roce 2014.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 27. března 2015 orgánu oprávněného ke jmenování o nezařazení jména žalobce na seznam úředníků vybraných k účasti na vzdělávacím programu týkajícím se certifikace v roce 2014;

               —

               uložit Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.