title: Věc C-485/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Španělsko) dne 10. září 2013 — Caixabank SA v. José Labella Crespo a další

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Španělsko) dne 10. září 2013 — Caixabank SA v. José Labella Crespo a další
   (Věc C-485/13)
   2013/C 352/09
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Caixabank SA

      Žalovaní: José Labella Crespo, Rosario Márquez Rodríguez, Rafael Gallardo Salvat, Manuela Márquez Rodríguez

      Předběžné otázky

               1)

               Pokud vnitrostátní soud zjistí existenci zneužívající klauzule týkající se úroků z prodlení v rámci hypotečního úvěru, musí na základě směrnice Rady 93/13/EHS (1) ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách, a zejména s čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice, a za účelem zajištění ochrany spotřebitelů a uživatelů v souladu se zásadou rovnocennosti a zásadou efektivity konstatovat, že klauzule je neplatná a její obsah není závazný, nebo musí naopak ustanovení o úrocích zmírnit tím, že vrátí věc oprávněnému nebo poskytovateli úvěru za účelem přepočtení úroků?

               2)

               Stanoví druhé přechodné ustanovení zákona č. 1/2013 ze dne 14. května 2013 jasné omezení ochrany zájmů spotřebitele tím, že implicitně ukládá soudu povinnost ustanovení o úrocích z prodlení, které je zneužívající povahy, zmírnit tím, že přepočítá sjednaný úrok a zachová v platnosti ustanovení, které mělo zneužívající povahu, namísto konstatování, že dané ustanovení je neplatné a není tedy pro spotřebitele závazné?

               3)

               Je druhé přechodné ustanovení zákona č. 1/2013 ze dne 14. května 2013 v rozporu se směrnicí Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách, a zejména s čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice, když brání uplatnění zásady rovnocennosti a zásady efektivity v oblasti ochrany spotřebitele a předchází použití sankce neplatnosti a nezávaznosti na ustanovení o úrocích z prodlení — u kterých je konstatována zneužívající povaha — sjednaných ve smlouvách o hypotečním úvěru uzavřených před vstupem v platnost zákona č. 1/2013 ze dne 14. května 2013?

      (1)  Úř. věst. L 95, s. 29.


title: Věc C-59/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. prosince 2008 Hasbro, Inc. proti rozsudku Soudu prvního stupně (šestého senátu) obsaženému v dopise ze dne 22. září 2008 ve věci T-472/07, Enercon v. OHIM

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/24

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. prosince 2008 Hasbro, Inc. proti rozsudku Soudu prvního stupně (šestého senátu) obsaženému v dopise ze dne 22. září 2008 ve věci T-472/07, Enercon v. OHIM
   (Věc C-59/09 P)
   2009/C 267/45
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Hasbro, Inc. (zástupce: M. Edenborough, barrister)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Usnesením ze dne 10. července 2009 Soudní dvůr (pátý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc T-710/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Herbert Smith Freehills v. Rada „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkající se diskuzí, které předcházely přijetí směrnice o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků — Odepření přístupu — Výjimka týkající se ochrany právního poradenství — Právo na obhajobu — Převažující veřejný zájem“

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2016 – Herbert Smith Freehills v. Rada
   (Věc T-710/14) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se diskuzí, které předcházely přijetí směrnice o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků - Odepření přístupu - Výjimka týkající se ochrany právního poradenství - Právo na obhajobu - Převažující veřejný zájem“)
   (2016/C 402/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Herbert Smith Freehills LLP (Londýn, Spojené království) (zástupce: P. Wytinck, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: E. Rebasti, M. Veiga a J. Herrmann, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: P. Van Nuffel, J. Baquero Cruz a F. Clotuche Duvieusart, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady 18/c/01/14 ze dne 23. července 2014, kterým se odpírá přístup k některým dokumentům týkajícím se přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/40/EU ze dne 3. dubna 2014 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků a o zrušení směrnice 2001/37/ES (Úř. věst. 2014, L 127, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Herbert Smith Freehills LLP ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 409, 17. 11. 2014.


title: Věc C-302/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Noord-Nederland, zittingsplaats Groningen (Nizozemsko) dne 27. května 2016 – Bas Jacob Adriaan Krijgsman v. Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               5.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Noord-Nederland, zittingsplaats Groningen (Nizozemsko) dne 27. května 2016 – Bas Jacob Adriaan Krijgsman v. Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV
   (Věc C-302/16)
   (2016/C 326/18)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Noord-Nederland, zittingsplaats Groningen

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Bas Jacob Adriaan Krijgsman

      Žalovaná: Surinaamse Luchtvaart Maatschappij NV

      Předběžná otázka

   Jakými (formálními a věcnými) požadavky je zatíženo splnění informační povinnosti uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. c) nařízení 261/2004 (1), pokud byla přepravní smlouva uzavřena prostřednictvím zprostředkovatele služeb cestovního ruchu nebo pokud rezervace proběhla na internetových stránkách?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).


title: Věc C-146/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Riigikohus — Estonsko) — AS Pimix, v likvidaci v. Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium ( „Přistoupení nových členských států — Stanovení poplatku za přebytečné zásoby zemědělských produktů — Odkaz, obsažený v ustanovení vnitrostátního předpisu, na ustanovení unijního nařízení, které nebylo řádně vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie v jazyce dotyčného členského státu“ )

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/12

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Riigikohus — Estonsko) — AS Pimix, v likvidaci v. Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium
   (Věc C-146/11) (1)

   (Přistoupení nových členských států - Stanovení poplatku za přebytečné zásoby zemědělských produktů - Odkaz, obsažený v ustanovení vnitrostátního předpisu, na ustanovení unijního nařízení, které nebylo řádně vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie v jazyce dotyčného členského státu)
   2012/C 287/19
   Jednací jazyk: estonština

      Předkládající soud

   Riigikohus

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: AS Pimix, v likvidaci

      Žalovaný: Maksu- ja Tolliameti Lõuna maksu- ja tollikeskus, Põllumajandusministeerium

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Riigikohus — Výklad čl. 288 odst. 2 SFEU a čl. 297 odst. 1 SFEU a nařízení Komise (ES) č. 1972/2003 ze dne 10. listopadu 2003 o přechodných opatřeních, která mají být přijata, pokud jde o obchod se zemědělskými produkty v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (Úř. věst. L 293, s. 3; Zvl. vyd. 3/40, s. 474), jakož i rozsudků Soudního dvora ve věcech C-161/06, C-560/07 a C-140/08 — Přistoupení nových členských států — Stanovení poplatku z přebytečných zásob zemědělských produktů — Ustanovení vnitrostátní právní úpravy odkazující na ustanovení nařízení Evropské unie, které k datu stanovení přebytečných zásob nebylo řádně zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie v jazyce příslušného členského státu — Provedení nebo neprovedení nařízení ve smyslu judikatury Soudního dvora

      Výrok

   Článek 58 Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby v Estonsku byla vůči jednotlivcům uplatňována ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1972/2003 ze dne 10. listopadu 2003 o přechodných opatřeních, která mají být přijata, pokud jde o obchod se zemědělskými produkty v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, která k 1. květnu 2004 nebyla ani vyhlášena v Úředním věstníku Evropské unie v estonském jazyce, ani převzata do vnitrostátního práva tohoto členského státu, a to i přesto, že se s nimi tito jednotlivci mohli seznámit jinými způsoby.

      (1)  Úř. věst. C 160, 25.5.2011.


title: Věc C-476/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret — Dánsko) — HK Danmark jednající za Glennie Kristensen v. Experian A/S ( „Zásada zákazu diskriminace na základě věku — Listina základních práv Evropské unie — Článek 21 odst. 1 — Směrnice 2000/78/ES — Článek 6 odst. 1 a 2 — Systém zaměstnaneckého penzijního připojištění — Odstupňování výše příspěvků podle věku“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/12

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vestre Landsret — Dánsko) — HK Danmark jednající za Glennie Kristensen v. Experian A/S
   (Věc C-476/11) (1)

   (Zásada zákazu diskriminace na základě věku - Listina základních práv Evropské unie - Článek 21 odst. 1 - Směrnice 2000/78/ES - Článek 6 odst. 1 a 2 - Systém zaměstnaneckého penzijního připojištění - Odstupňování výše příspěvků podle věku)
   2013/C 344/18
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Vestre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: HK Danmark jednající za Glennie Kristensen

      Žalovaná: Experian A/S

      Za přítomnosti: Beskæftigelsesministeriert

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Vestre Landsret — Výklad čl. 6 odst. 2 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16) — Odůvodnění rozdílného zacházení na základě věku — Stanovení věkových hranic pro systémy sociálního zabezpečení v zaměstnání, pro přijetí do těchto systémů nebo pro přístup k dávkám starobního nebo invalidního důchodu — Obecná výjimka pro systémy sociálního zabezpečení v zaměstnání z podmínky bránit diskriminaci na základě pohlaví nebo výjimka pouze pro přijetí do systémů sociálního zabezpečení — Vnitrostátní právní režim, na jehož základě může zaměstnavatel hradit progresivní penzijní příspěvky podle věku zaměstnance jako součást odměny

      Výrok

   Zásada zákazu diskriminace na základě věku, která je zakotvena v článku 21 Listiny základních práv Evropské unie a konkretizována směrnicí Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, a konkrétně článek 2 a čl. 6 odst. 1 této směrnice, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání systému zaměstnaneckého penzijního připojištění, ve kterém zaměstnavatel hradí jako součást odměny penzijní příspěvky odstupňované podle věku, za podmínky, že rozdílné zacházení na základě věku, které z toho vyplývá, je přiměřené a nezbytné k dosažení legitimního cíle, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 340, 19.11.2011.


title: Věc C-138/12: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen Sad — Varna — Bulharsko) — Rusedespred OOD v. Direktor na Direkcija Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — grad Burgas pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prichodite ( „Daně — DPH — Směrnice 2006/112/ES — Článek 203 — Zásada daňové neutrality — Vrácení odvedené daně poskytovateli v případě, že byl příjemci plnění osvobozeného od daně zamítnut nárok na odpočet daně“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/13

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. dubna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen Sad — Varna — Bulharsko) — Rusedespred OOD v. Direktor na Direkcija Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — grad Burgas pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prichodite
   (Věc C-138/12) (1)

   (Daně - DPH - Směrnice 2006/112/ES - Článek 203 - Zásada daňové neutrality - Vrácení odvedené daně poskytovateli v případě, že byl příjemci plnění osvobozeného od daně zamítnut nárok na odpočet daně)
   2013/C 156/20
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen Sad — Varna

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Rusedespred OOD

      Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na zizpalnenieto“ –Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prihodite

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Administrativen sad — Varna — Výklad článku 203 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, p. 1) — Zásady daňové neutrality, efektivity a rovného zacházení — Nárok na odpočet daně odvedené na vstupu — Nárok poskytovatele plnění na vrácení bezdůvodně odvedené daně, pokud nárok příjemce plnění na odpočet daně byl zamítnut s odůvodněním, že uvedené plnění je podle vnitrostátního práva osvobozeno od daně

      Výrok

               1)

               Zásada neutrality DPH, která je konkretizována v judikatuře týkající se článku 203 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby daňová správa na základě vnitrostátního ustanovení, jehož cílem je provést uvedený článek, odmítla vrátit poskytovateli plnění osvobozeného od daně daň z přidané hodnoty, kterou chybně naúčtoval svému zákazníkovi, s odůvodněním, že tento poskytovatel neopravil chybnou fakturu, pokud tato správa pravomocně zamítla nárok tohoto zákazníka na odpočet uvedené daně z přidané hodnoty a následkem tohoto pravomocného zamítavého rozhodnutí je, že způsob opravy stanovený vnitrostátním zákonem již není použitelný.

               2)

               Osoba povinná k dani se může dovolávat zásady neutrality DPH, která je konkretizována v judikatuře týkající se článku 203 směrnice 2006/112, aby tím napadla ustanovení vnitrostátního práva, které podmiňuje vrácení chybně naúčtované daně z přidané hodnoty opravou chybné faktury, pokud byl nárok na odpočet uvedené daně z přidané hodnoty pravomocně zamítnut a důsledkem tohoto pravomocného zamítavého rozhodnutí je, že způsob opravy stanovený vnitrostátním zákonem již není použitelný.

      (1)  Úř. věst. C 151, 26.5.2012.


title: Věc C-426/04 P: Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 25. ledna 2006 – Evropská agentura pro obnovu (ERA) v. Norbert Schmitt

text:
               14.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/8

         Usnesení předsedy prvního senátu Soudního dvora ze dne 25. ledna 2006 – Evropská agentura pro obnovu (ERA) v. Norbert Schmitt
   (Věc C-426/04 P) (1)

   (2006/C 249/18)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004.


title: Věc C-358/12: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 10. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Amministrativo Regionale per la Lombardia – Itálie) – Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici v. Comune di Milano „Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky — Zakázky nedosahující prahové hodnoty stanovené ve směrnici 2004/18/ES — Články 49 SFEU a 56 SFEU — Zásada proporcionality — Podmínky vyloučení ze zadávacího řízení — Kritéria kvalitativního výběru vztahující se k osobní situaci uchazeče — Povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení — Pojem ‚vážné porušení právních předpisů‘  — Rozdíl mezi dlužnými částkami a uhrazenými částkami, který přesahuje 100 eur a 5 % dlužných částek“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/4

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 10. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Amministrativo Regionale per la Lombardia – Itálie) – Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici v. Comune di Milano
   (Věc C-358/12) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Zakázky nedosahující prahové hodnoty stanovené ve směrnici 2004/18/ES - Články 49 SFEU a 56 SFEU - Zásada proporcionality - Podmínky vyloučení ze zadávacího řízení - Kritéria kvalitativního výběru vztahující se k osobní situaci uchazeče - Povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení - Pojem ‚vážné porušení právních předpisů‘ - Rozdíl mezi dlužnými částkami a uhrazenými částkami, který přesahuje 100 eur a 5 % dlužných částek“)
   2014/C 315/05
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunal Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici

      Žalovaný: Comune di Milano

      Za přítomnosti: Pascolo Srl

      Výrok

   Články 49 SFEU a 56 SFEU, jakož i zásada proporcionality musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která – pokud jde o veřejné zakázky na stavební práce, jejichž hodnota je nižší než prahová hodnota definovaná v čl. 7 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1177/2009 ze dne 30. listopadu 2009 – zavazuje veřejné zadavatele k tomu, aby z postupu zadávání takové zakázky vyloučili uchazeče, který je odpovědný za porušení právních předpisů v oblasti úhrady příspěvků na sociální zabezpečení, pokud rozdíl mezi dlužnými částkami a uhrazenými částkami je vyšší než 100 eur a zároveň vyšší než 5 % dlužných částek.

      (1)  Úř. věst. C 311, 13.10.2012.


title: Věc C-482/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England   Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 30. listopadu 2009 — Budějovický Budvar, národní podnik v. Anheuser-Busch, Inc.

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/42

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené království) dne 30. listopadu 2009 — Budějovický Budvar, národní podnik v. Anheuser-Busch, Inc.
   (Věc C-482/09)
   2010/C 24/72
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Budějovický Budvar, národní podnik

      Žalovaný: Anheuser-Busch, Inc.

      Předběžné otázky

               1.

               Co se rozumí slovem „strpěl“ ve smyslu čl. 9 odst. 1 směrnice Rady 89/104/EHS (1) a především:

                           a)

                           je slovo „strpěl“ pojmem práva Společenství anebo může vnitrostátní soud použít vnitrostátní pravidla definující strpění (včetně prodlení nebo prokázaného dlouhotrvajícího poctivého souběžného užívání).

                           b)

                           je-li slovo „strpěl“ pojmem práva Společenství, lze u majitele ochranné známky vycházet z toho, že strpěl dlouhodobé a prokázané poctivé užívání totožné ochranné známky jiným subjektem, pokud si byl dlouhodobě vědom uvedeného užívání, avšak nemohl mu zabránit?

                           c)

                           je každopádně nutné, aby ochranná známka majitele byla zapsána ještě před tím, než začne „trpět“ užívání i) totožné nebo ii) zaměnitelně podobné ochranné známky jinou osobou?

               2.

               Kdy začíná plynout „nepřetržitá doba 5 let“ a především, může začít plynout (a pokud ano, může uplynout) před tím, než bude skutečně zapsána ochranná známka majitele starší ochranné známky; a pokud ano, jaké podmínky jsou nutné k tomu, aby tato doba začala plynout?

               3.

               Použije se čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 89/104/EHS tak, že umožňuje majiteli starší ochranné známky prosadit svůj nárok i v případě dlouhotrvajícího poctivého souběžného užívání dvou totožných ochranných známek pro totožné výrobky, takže záruka původu starší ochranné známky neznamená, že ochranná známka označuje výrobky majitele starší a nikoli jiné ochranné známky, avšak namísto toho označuje jeho výrobky nebo výrobky jiného uživatele?

      (1)  První směrnice Rady ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. L 40, s. 1).


title: Věc T-283/12: Žaloba podaná dne 22. června 2012 — FIS’D v. Komise

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/32

         Žaloba podaná dne 22. června 2012 — FIS’D v. Komise
   (Věc T-283/12)
   2012/C 243/57
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: FIS’D — Formazione integrata superiore del design (Catanzaro, Itálie) (zástupci: S. Baratti a A. Sodano, avvocati)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               vyhověl návrhům na organizační procesní opatření a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Předmětem projednávané žaloby je rozhodnutí Evropské komise ze dne 12. dubna 2012, referenční číslo Ares(2012)446225, kterým byla zamítnuta správní stížnost podaná žalobkyní podle článku 22 nařízení Rady (ES) č. 58/2003 ze dne 19. prosince 2002 proti rozhodnutí Výkonné agentury pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast ze dne 13. ledna 2011„Termination of the Framework Partnership Agreement 2011-0181, Erasmus Mundus Masters Course in City Regeneration“, kterým byla předčasně ukončena rámcová dohoda o spolupráci 2011-0181 uzavřená v rámci programu Erasmus Mundus 2009-2013.
   Na podporu své žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení práva formou zjevně nesprávného posouzení a neuvedení odůvodnění.

                           —

                           Podle žalobkyně Komise měla konstatovat, že Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast ve svém přezkumu změny reCity Erasmus Mundus Master Course, kterou provedla Università degli Studi „Mediterranea“ v regionu Kalábrie dne 21. prosince 2011 ve prospěch jiného seskupení, než bylo původní seskupení, zjevně porušila oddíly II.A.1 a II.B.4 Administrative and Financial Handbook, který je nedílnou součástí Specific Grant Agreement, která je přílohou Framework Partnership Agreement a článku II.12.3 Framework Partnership Agreement.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práva formou nesprávného posouzení.

                           —

                           V tomto ohledu je upřesněno, že Komise měla konstatovat, že rozhodnutí Výkonné agentury pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast, kterým bylo povoleno rozšíření působnosti Specific Grant Agreement pro dotace na probíhají programy master na základě nového projektu předloženého Università degli Studi „Mediterranea“ regionu Kalábrie ze dne 21. prosince 2011 a jenž měl být proveden seskupením, které bylo jiné než původní seskupení, je stiženo zjevným porušením článků I.3 a II.12.3 Framework Partnership Agreement, zneužitím pravomoci a zvláště zkreslením skutkového stavu, nesplněním podstatné podmínky a nelogickým, rozporuplným a nedostatečným odůvodněním.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práva formou nesprávného posouzení a neuvedení odůvodnění.

                           —

                           Žalobkyně v tomto ohledu tvrdí, že Komise měla konstatovat, že rozhodnutí Výkonné agentury pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast ukončit platnost Framework Partnership Agreement a povolit rozšíření působnosti Specific Grant Agreement pro jiný projekt, pokud jde o seskupení a obsah, než byl projekt, který byl vybrán, je stiženo porušením přílohy I Framework Partnership Agreement a jejím nesprávným použitím, překročením pravomoci a zvláště zkreslením skutkového stavu, nesplněním podstatné podmínky, nelogičností, porušením obecné zásady řádné správy a zásad dobré víry, transparentnosti, nestrannosti a proporcionality, jakož i zásady legitimního očekávání.


title: Věc C-159/08: Usnesení Soudního dvora ze dne 25. března 2009 — Isabella Scippacercola, Ioannis Terezakis v. Komise Evropských společenství ( Kasační opravný prostředek — Zneužití dominantního postavení — Údajně nadměrné poplatky uložené provozovatelem mezinárodního letiště Atény — Zamítnutí stížnosti — Nedostatek významu pro celé Společenství )

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/15

         Usnesení Soudního dvora ze dne 25. března 2009 — Isabella Scippacercola, Ioannis Terezakis v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-159/08) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Zneužití dominantního postavení - Údajně nadměrné poplatky uložené provozovatelem mezinárodního letiště Atény - Zamítnutí stížnosti - Nedostatek významu pro celé Společenství“)
   2009/C 205/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Isabella Scippacercola, Ioannis Terezakis (zástupce: B. Lombart, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: T. Christoforou, V. Di Bucci a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 16. ledna 2008, Isabella Scippacercola a Ioannis Terezakis v. Komise (T-306/05), kterým Soud zamítl žádost směřující ke zrušení rozhodnutí Komise ze dne 2. května 2005 odložit stížnost podanou navrhovateli týkající se údajného zneužití dominantního postavení ze strany Aténského mezinárodního letiště Spata (Řecko), které vůči spotřebitelům uplatňuje příliš vysoké poplatky

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               I. Scippacercola a I. Terezakis ponesou náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 5.7.2008.


title: Věc T-313/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. listopadu 2007 – Microsoft v. Komise

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/63

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. listopadu 2007 – Microsoft v. Komise
   (Věc T-313/05) (1)

   (2008/C 64/103)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 257, 15.10.2005.


title: Věc T-387/09: Žaloba podaná dne 26. září 2009 — Applied Microengineering v. Komise

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/30

         Žaloba podaná dne 26. září 2009 — Applied Microengineering v. Komise
   (Věc T-387/09)
   2009/C 312/50
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Applied Microengineering Ltd (Didcot, Spojené království) (zástupci: P. Walravens a J. De Wachter, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 16. července 2009, kterým nařídila navrácení částky 258 560,61 eur, včetně úroků z prodlení,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou sa žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise K(2009) 5797 ze dne 16. července 2009 o navrácení určitých částek, včetně úroků z prodlení, které žalobkyně dluží, v rámci projektů IST-1999-11823 FOND MST („Formation of a New Design House for MST“) a IST-2000-28229 ANAB („Assessment of a New Anodic Bonder“), financovaných v rámci zvláštního programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace v oblasti otevřené informační společnosti (1998-2002).
   Žalobkyně na podporu své žaloby uvádí sedm žalobních důvodů.
   Zaprvé žalobkyně tvrdí, že Komise porušila základní procesní požadavky tím, že neprovedla úplný a řádný audit. Žalobkyně tvrdí, že ji Komise neinformovala o zahájení a skončení auditu a nezohlednila námitky předložené žalobkyní. Žalobkyně dále tvrdí, že Komise porušila její právo na obhajobu a zásadu řádné správy a povinnost řádné péče.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že žalovaný nárok Komise je promlčen, alespoň pokud jde o platby, které byly uskutečněny více než pět let před oficiálním zahájením auditu.
   Zatřetí žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že použila auditorův nesprávný výklad pravidel týkajících se způsobilých výdajů.
   Začtvrté žalobkyně tvrdí, že Komise porušila základní sociální práva a právo na spravedlivou odměnu tím, že souhlasila s hodinovou mzdou pracovníků nižší než minimální mzda.
   Zapáté žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásadu ochrany legitimního očekávání, jelikož zklamala legitimní očekávání, že pracovní postup navrhovaný žalobkyní s ohledem na průměrné pracovní náklady je přiměřený a že „cílové mzdy“ mají být považovány za přípustnou praxi dodavatele.
   Zašesté žalobkyně tvrdí, že Komise nesplnila svou povinnost odůvodnění, jelikož své rozhodnutí založila pouze na zprávě o auditu, aniž by zohlednila připomínky žalobkyně a její žádost o obnovu auditu.
   Konečně žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásadu řádné správy a povinnost řádné péče tím, že dopisy zaslala na nesprávnou adresu a nepřezkoumala argumenty předložené žalobkyní.


title: Věc F-30/14: Žaloba podaná dne 28. března 2014 – ZZ v. Komise

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/56

         Žaloba podaná dne 28. března 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-30/14)
   2014/C 175/81
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: V. Wellens, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, jímž se žalobci ukládá disciplinární sankce ve formě snížení platové třídy.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí, jímž se žalobci snižuje platová třída za to, že Komisi neohlásil, že vedle rodinných příspěvků na vyživované dítě podle čl. 67 odst. 2 služebního řádu pobírá vnitrostátní příspěvek téže povahy;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-207/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. března 2012 — EyeSense v. OHIM — Osypka Medical (ISENSE) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství ISENSE — Starší národní slovní ochranná známka EyeSense — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               28.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 126/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. března 2012 — EyeSense v. OHIM — Osypka Medical (ISENSE)
   (Věc T-207/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ISENSE - Starší národní slovní ochranná známka EyeSense - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 126/31
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: EyeSense AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupce: N. Aicher, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: R. Manea, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Osypka Medical GmbH (Berlín, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. února 2011 (věc R 1098/2010-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi EyeSense AG a Osypka Medical GmbH.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               EyeSense AG ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 194, 2.7.2011.


title: Věc C-139/13: Žaloba podaná dne 19. března 2013 — Evropská komise v. Belgické království

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/22

         Žaloba podaná dne 19. března 2013 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-139/13)
   2013/C 156/34
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Maidani a G. Wils, zmocněnci)

      Žalovaný: Belgické království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               rozhodnout, že Belgické království tím, že k 28. červnu 2009, tj. ve lhůtě stanovené v článku 6 nařízení (ES) č. 2252/2004 (1), neprovedlo technické specifikace týkající se vydávání biometrických pasů s otisky prstů v souladu s ustanoveními podle rozhodnutí Komise C(2006) 2909 ze dne 28. června 2006, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedeného nařízení,

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise v rámci žaloby Belgickému království vytýká, že nepřijalo opatření potřebná k tomu, aby zajistilo vydávání biometrických pasů obsahujících otisky prstů ve lhůtě stanovené nařízením (ES) č. 2252/2004.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 2252/2004 ze dne 13. prosince 2004 o normách pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy (Úř. věst. L 385, s. 1).


title: Věc T-366/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. května 2014 – Katjes Fassin v. OHIM (Yoghurt-Gums) „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Yoghurt-Gums — Absolutní důvody pro zamítnutí — Rozlišovací způsobilost — Popisný charakter — Článek 7 odstavec 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               30.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. května 2014 – Katjes Fassin v. OHIM (Yoghurt-Gums)
   (Věc T-366/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Yoghurt-Gums - Absolutní důvody pro zamítnutí - Rozlišovací způsobilost - Popisný charakter - Článek 7 odstavec 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   2014/C 202/26
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich-sur-le Rhein, Německo) (zástupce: T. Schmitz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. června 2012 (věc R 523/2012-4) týkajícímu se zápisu obrazového označení Yoghurt-Gums jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Katjes Fassin GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 319, 20. 10. 2012.


title: Věc C-579/08 P: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 15. ledna 2010 — Messer Group GmbH v. Air Products and Chemicals Inc., Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( Kasační opravný prostředek — Článek 119 jednacího řádu — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Slovní ochranné známky Ferromix, Inomix a Alumix — Starší ochranné známky FERROMAXX, INOMAXX a ALUMAXX — Námitky majitele — Relevantní veřejnost — Stupeň podobnosti — Nízká rozlišovací způsobilost starší ochranné známky — Nebezpečí záměny )

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/12

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 15. ledna 2010 — Messer Group GmbH v. Air Products and Chemicals Inc., Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-579/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 119 jednacího řádu - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Slovní ochranné známky Ferromix, Inomix a Alumix - Starší ochranné známky FERROMAXX, INOMAXX a ALUMAXX - Námitky majitele - Relevantní veřejnost - Stupeň podobnosti - Nízká rozlišovací způsobilost starší ochranné známky - Nebezpečí záměny“)
   2010/C 100/18
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Messer Group GmbH (zástupci: W. Graf v. Schwerin a J. Schmidt, Rechtsanwälte)

      Další účastníci řízení: Air Products and Chemicals Inc. (zástupce: S. Heurung, Rechtsanwältin), Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 15. října 2008, Air Products and Chemicals Inc.v. OHIM (T-305/06 až 307/06), kterým Soud zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 12. září 2006, kterým byla zamítnuta odvolání podaná držitelem slovních ochranných známek Společenství „FERROMAXX“, „INOMAXX“ a „ALUMAXX“ pro výrobky zařazené do třídy 1 proti rozhodnutím zrušovacího oddělení, kterými byla částečně zrušena námitka podaná proti přihláškám slovních ochranných známek „FERROMAXX“, „INOMAXX“ a „ALUMAXX“ pro výrobky zařazené do tříd 1 a 4.

      Výrok

               1)

               Hlavní kasační opravný prostředek a vzájemný kasační opravný prostředek se zamítají.

               2)

               Společnosti Messer Group GmbH se ukládá, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené společností Air Products and Chemicals Inc.

               3)

               Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc C-106/10: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Lidl & Companhia v. Fazenda Pública ( Daně — Nařízení 2006/112/ES — DPH — Základ daně — Daň z výroby, montáže, propuštění nebo dovozu vozidel )

text:
               8.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/7

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Lidl & Companhia v. Fazenda Pública
   (Věc C-106/10) (1)

   (Daně - Nařízení 2006/112/ES - DPH - Základ daně - Daň z výroby, montáže, propuštění nebo dovozu vozidel)
   2011/C 298/10
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Lidl & Companhia

      Žalovaná: Fazenda Pública

      za přítomnosti: Ministério Público

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Supremo Tribunal Administrativo — Výklad článku 73 a čl. 78 prvního pododstavce bodu a), ve spojení s čl. 79 prvním pododstavcem bodem c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Zahrnutí, do základu DPH, částky portugalské „imposto sobre veículos“ — Daně z nových vozidel splatné při výrobě, montáži, uvedení do oběhu nebo dovozu vozidel — Jednorázová daň, kterou platí provozovatel či prodejce vozidla při jeho uvedení na portugalský trh

      Výrok

               1)

               Taková daň, jako je daň z vozidel (imposto sobre veículos), která je předmětem věci v původním řízení, u níž je uskutečnění zdanitelného plnění přímo spojené s dodáním vozidla, které spadá do oblasti působnosti této daně, a která je uhrazena dodavatelem tohoto vozidla, spadá pod pojem „daně, cla, dávky a poplatky“ ve smyslu čl. 78 prvního pododstavce písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty a musí být na základě tohoto ustanovení zahrnuta do základu daně z přidané hodnoty z dodání uvedeného vozidla.

      (1)  Úř. věst. C 113, 1.5.2010.


title: Věc C-118/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Rüsselsheim (Německo) dne 12. března 2014 – Peggy Kieck v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Rüsselsheim (Německo) dne 12. března 2014 – Peggy Kieck v. Condor Flugdienst GmbH
   (Věc C-118/14)
   2014/C 184/15
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Peggy Kieck

      Žalovaná: Condor Flugdienst GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Existuje nárok na vyplacení náhrady podle článku 7 nařízení (1) také v případě, že odlet zarezervovaného letu je zpožděn o více než tři hodiny a cestující změní rezervaci letu k jiné letecké společnosti, čímž se výrazně sníží zpoždění při příletu původního letu, přičemž jak původní, tak i náhradní let dosáhnou původního cíle se zpožděním daleko delším než tři hodiny?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: je v této souvislosti relevantní, že uplynula či neuplynula doba v délce pěti hodin uvedená v čl. 6 odst. 1 bodu iii) pro účely uplatnění čl. 8 odst. 1 nařízení?

               3)

               Je relevantní, zda změnu rezervace uskutečnil samotný cestující nebo zda ji provedl s pomocí žalované?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).


title: Věc T-638/13: Usnesení Tribunálu ze dne 28. srpna 2015 – Bimbo v. OHIM – Kimbo (Caffè KIMBO GOLD MEDAL)

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/58

         Usnesení Tribunálu ze dne 28. srpna 2015 – Bimbo v. OHIM – Kimbo (Caffè KIMBO GOLD MEDAL)
   (Věc T-638/13) (1)

   (2015/C 381/70)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 52, 22. 2. 2014.


title: Věc T-247/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. března 2012 — Slovensko v. Komise ( „Zemědělství — Společná organizace trhů — Opatření, která musí být přijata z důvodu přistoupení nových členských států — Akt o přistoupení z roku 2003 — Stanovení přebytečných zásob zemědělských produktů jiných než cukr a o finančních důsledcích odstranění těchto zásob — Cíl sledovaný ustanovením primárního práva — Rozhodnutí 2007/361/ES“ )

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/11

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. března 2012 — Slovensko v. Komise
   (Věc T-247/07) (1)

   (Zemědělství - Společná organizace trhů - Opatření, která musí být přijata z důvodu přistoupení nových členských států - Akt o přistoupení z roku 2003 - Stanovení přebytečných zásob zemědělských produktů jiných než cukr a o finančních důsledcích odstranění těchto zásob - Cíl sledovaný ustanovením primárního práva - Rozhodnutí 2007/361/ES)
   2012/C 138/18
   Jednací jazyk: slovenština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Slovenská republika (zástupci: původně J. Čorba, poté B. Ricziová, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: H. Tserepa-Lacombe a A. Tokár, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Polská republika (zástupci: původně T. Nowakowski, poté M. Dowgielewicz, a nakonec M. Szpunar, B. Majczyna a D. Krawczyk, zmocněnci) a Litevská republika (zástupci: D. Kriaučiūnas a R. Krasuckaitė, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2007/361/ES ze dne 4. května 2007 o stanovení přebytečných zásob zemědělských produktů jiných než cukr a o finančních důsledcích odstranění těchto zásob v souvislosti s přistoupením České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (Úř. věst. L 138, s. 14), v rozsahu, v němž se týká Slovenské republiky.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise 2007/361/ES ze dne 4. května 2007 o stanovení přebytečných zásob zemědělských produktů jiných než cukr a o finančních důsledcích odstranění těchto zásob v souvislosti s přistoupením České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, se zrušuje v rozsahu, v němž se týká Slovenské republiky.

               2)

               Evropská komise ponese kromě vlastních nákladů řízení, náklady vynaložené Slovenskou republikou.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc T-418/12: Žaloba podaná dne 21. září 2012 — Beninca v. Komise

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/36

         Žaloba podaná dne 21. září 2012 — Beninca v. Komise
   (Věc T-418/12)
   2012/C 366/74
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Jürgen Beninca (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupce: C. Zschocke, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 26. července 2012, kterým konkludentně zamítla přístup k dokumentu vyhotovenému v rámci spojení (věc COMP/M.6166 — NYSE Euronext/Deutsche Börse); a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nevydala rozhodnutí k žádosti žalobce o přístup k určitému dokumentu ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 2 nařízení č. 1049/2001 (1). Podle čl. 8 odst. 3 nařízení to představuje konkludentní zápornou a neodůvodněnou odpověď, a tudíž představuje porušení příslušných ustanovení o přístupu k dokumentům.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že žádný z argumentů vznesených Komisí v předběžném posouzení neodůvodňuje zamítnutí přístupu žalobce k požadovanému dokumentu.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Věc T-359/09: Žaloba podaná dne 14. září 2009 — Jurašinović v. Rada

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/80

         Žaloba podaná dne 14. září 2009 — Jurašinović v. Rada
   (Věc T-359/09)
   2009/C 267/142
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ivan Jurašinović (Angers, Francie) (zástupce: A. Beguin, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit výslovné rozhodnutí ze dne 17. června 2009 a následné implicitní rozhodnutí, kterým byl žalobci odepřen přístup k následujícím dokumentům:

                           —

                           zprávám pozorovatelů Evropské unie, kteří byli přítomni v Chorvatsku, v oblasti Knin, a to z období od 1. do 31. srpna 1995;

                           —

                           dokumentům nazvaným „ECMM RC Knin Log Reports“;

               —

               uložit Radě EU — Generálnímu ředitelství, aby povolilo přístup v elektronické formě k požadovaným dokumentům;

               —

               uložit Radě EU, aby uhradila žalobci částku ve výši 2 000 EUR bez DPH, tedy částku ve výši 2 392 EUR s DPH jako náhradu nákladů řízení spolu s úroky, které se vypočítají na základě sazby, kterou vyhlásila ECB dne, kdy byla tato žaloba zapsána do rejstříku Soudu.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobce domáhá zrušení výslovného rozhodnutí ze dne 17. června 2009 a následného implicitního rozhodnutí Rady, kterým byl žalobci odepřen přístup ke zprávám pozorovatelů Evropské unie, kteří byli přítomni v Chorvatsku, v oblasti Knin, a to z období od 1. do 31. srpna 1995, a k dokumentům nazvaným „ECMM RC Knin Log Reports“.
   Na podporu své žaloby se žalobce dovolává dvou žalobních důvodů vycházejících z:

               —

               neexistence porušení ochrany veřejného zájmu, pokud jde o mezinárodní vztahy podle čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení č. 1049/2001 (1), jelikož:

                           —

                           na požadované dokumenty se nevztahuje žádná specifická ochrana; a

                           —

                           i kdyby se na ně vztahovala nějaká specifická ochrana, polovina maximální ochranné lhůty stanovené v čl. 4 odst. 7 nařízení č. 1049/2001 již uplynula, čímž by byl odůvodněn souhlas s přístupem k požadovaným dokumentům;

                           —

                           mimoto, i přes klasifikaci dotčených dokumentů jako dokumentů, na něž se vztahuje ochrana, nespadají tyto dokumenty do kategorie citlivých dokumentů ve smyslu článku 9 nařízení č. 1049/2001;

               —

               neexistence porušení ochrany soudního řízení a právního poradenství podle čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1049/2001, jelikož:

                           —

                           tato výjimka se týká ochrany soudního řízení Evropské unie a členských států, zatímco v projednávané věci odůvodnila Rada své odepření přístupu soudním řízením před Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii;

                           —

                           požadované dokumenty již byly zpřístupněny účastníkům řízení ve věci Gotovina před Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii, čímž by byl rovněž odůvodněn souhlas s přístupem žalobce k požadovaným dokumentům;

                           —

                           Rada nemá povinnost dbát na řádný průběh řízení před Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii; a

                           —

                           převažující veřejný zájem odůvodňuje zveřejnění požadovaných dokumentů.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Věc T-132/08: Žaloba podaná dne 2. dubna 2008 – ERNI Electronics v. OHIM (MaxiBridge)

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/31

         Žaloba podaná dne 2. dubna 2008 – ERNI Electronics v. OHIM (MaxiBridge)
   (Věc T-132/08)
   (2008/C 142/56)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: ERNI Electronics GmbH (Adelberg, Německo) (zástupce: N. Breitenbach, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. ledna 2008 ve věci R 1530/2006-4;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vzniklých v průběhu odvolacího řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „MaxiBridge“ pro výrobky zařazené do tříd 9 a 17 (přihláška č. 4 899 647).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 (1), neboť přihlašovaná ochranná známka nepředstavuje údaj, který je nutno vyhradit k volnému nakládání.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, 1994, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-153/12: Usnesení Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Microsoft v. OHIM — Sky IP International (SKYDRIVE) ( „Ochranná známka Společenství — Zpětvzetí přihlášky k zápisu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/55

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Microsoft v. OHIM — Sky IP International (SKYDRIVE)
   (Věc T-153/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Zpětvzetí přihlášky k zápisu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2013/C 344/99
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Microsoft Corp. (Redmond, Washington, Spojené státy americké) (zástupci: A. Carboni a J. Colbourn, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Panayotis, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Sky IP International Ltd (Isleworth, Spojené království) (zástupci: V. Baxter, D. Rose, solicitors, a P. Roberts, barrister)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 19. ledna 2012 (věc R 2293/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Sky IP International Ltd a Microsoft Corp.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodovat.

               2)

               Žalobkyně a vedlejší účastnice ponesou vlastní náklady řízení a každá nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených žalovaným.

      (1)  Úř. věst. C 184, 23.6.2012.


title: Věc C-31/05: Žaloba podaná dne 28. ledna 2005 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/12

         Žaloba podaná dne 28. ledna 2005 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice
   (Věc C-31/05)
   (2005/C 82/25)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 28. ledna 2005 žaloba směřující proti Francouzské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Michaelem Shotterem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Francouzská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se

                           —

                           směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení („přístupová“ směrnice), Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 7;

                           —

                           směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací („autorizační“ směrnice), Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 21;

                           —

                           směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací („rámcová“ směrnice), Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33;

                     nebo v každém případě tím, že Komisi o takových předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 18 přístupové směrnice, z článku 18 autorizační směrnice a z článku 28 rámcové směrnice.

               2.

               uložil Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta stanovená pro provedení směrnic do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 24. července 2003.


title: Věc T-17/06: Žaloba podaná dne  21. února 2006  – Vereecken v. Komise

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/38

         Žaloba podaná dne 21. února 2006 – Vereecken v. Komise
   (Věc T-17/06)
   (2006/C 96/61)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Marc Vereecken (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a A. Jaume, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ), kterým se zamítá stížnost žalobce, společně s rozhodnutím OOJ ze dne 19. října 2004 a výplatními páskami za únor 2005 a následujícími, neboť obsahují změnu platové třídy žalobce na platovou třídu A*8, jakož i rozhodnutí o přidělení bodů za zásluhy, prioritních bodů a náhradních bodů za pracovní volno z osobních důvodů (PVOD) přijaté OOJ;

               —

               uvést OOJ následky, které plynou ze zrušení napadených rozhodnutí, a zejména: i) povýšení žalobce do platové třídy A*10 (dříve A6) se zpětnou účinností k roku 2001, nebo alespoň ke dni 1. října 2004 data opětovného zařazení žalobce; ii) přinejmenším, povýšení žalobce do platové třídy A*9 s účinností ke dni 1. října 2004; iii) přidělení bodů žalobci, na které mu vznikl nárok od jeho povýšení, včetně bodů za zásluhy, přednostních a přechodných bodů pro zprávy o vývoji služebního postupu (ZVSP) 2003, 2004 a 2005;

               —

               uložit žalované povinnost nahradit majetkovou újmu, která vznikla žalovanému z toho důvodu, že nebyl povýšen do platové třídy A*10 od počátku hodnotícího období pro povýšení 2001 nebo alespoň ode dne 1. října 2004, včetně rozsahu účinků, které měla tato skutečnost na důchod.

               —

               uložit žalované náhradu nemajetkové újmy, která vznikla žalovanému z důvodu nevystavení hodnotících zpráv za roky 1997–1999 a zvlášť opožděného vystavení hodnotící zprávy za roky 1999–2001 a zpráv o vývoji služebního postupu (ZVSP) za roky 2003 a 2004;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, úředník Komise s dřívější platovou třídou A7, byl dne 1. října 2004 opětovně zařazen do platové třídy A*8 po tříletém pracovním volnu z osobních důvodů.
   Žalobce se ve své žalobě dovolává čtyř žalobních důvodů, z nichž první vychází ze zaviněného nevystavení jeho hodnotících zpráv pro období 1997–1999 a opožděného vystavení jeho hodnotících zpráv pro období 1999–2001 a jeho zpráv o vývoji služebního postupu (ZVSP) za roky 2003 a 2004.
   Ve svém druhém žalobním důvodu žalobce uplatňuje, že jeho zařazení do třídy A*8 po ukončení jeho pracovního volna z osobních důvodů je v rozporu s článkem 6 služebního řádu. Toto rozhodnutí porušuje rovněž zásadu vyrovnání mezi starou a novou strukturou pracovních míst, jakož i zásadu rovného zacházení a ochrany legitimního očekávání.
   Ve svém třetím žalobním důvodu žalobce tvrdí, že byl diskriminován vzhledem k úředníkům v činné službě, neboť se na něj nevztahovala proto, že měl pracovní volno z osobních důvodů, přechodná opatření, která se uplatnila u uvedených úředníků ohledně povýšení.
   Konečně ve svém čtvrtém žalobním důvodu žalobce napadá, že nebyla zohledněna jeho léta služby, která získal před pracovním volnem z osobních důvodů a během něj, zejména, co se týče přidělení jeho náhradních bodů, bodů za zásluhy a přednostních bodů. Žalobce má za to, že byl takto poškozen vzhledem k dočasně přiděleným úředníkům.


title: Věc C-434/08: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. května 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Oldenburg — Německo) — Arnold und Johann Harms als Gesellschaft bürgerlichen Rechts v. Freerk Heidinga ( „Společná zemědělská politika — Integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor — Nařízení (ES) č. 1782/2003 — Režim jednotné platby — Převod platebních nároků — Konečný převod“ )

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/6

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. května 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Oldenburg — Německo) — Arnold und Johann Harms als Gesellschaft bürgerlichen Rechts v. Freerk Heidinga
   (Věc C-434/08) (1)

   („Společná zemědělská politika - Integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé režimy podpor - Nařízení (ES) č. 1782/2003 - Režim jednotné platby - Převod platebních nároků - Konečný převod“)
   2010/C 179/09
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Oldenburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Arnold und Johann Harms als Gesellschaft bürgerlichen Rechts

      Žalovaný: Freerk Heidinga

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberlandesgericht Oldenburg — Výklad čl. 46 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Úř. věst. L 270, s. 1; Zvl. vyd. 03/40, s. 269) — Smluvní ujednání obsažené v dohodě, jímž se navenek provádí úplný a konečný převod platebních nároků a podle něhož nabyvatel, jakožto formální vlastník platebních nároků, má tyto nároky aktivovat obhospodařováním příslušné půdy, ale je povinen část přiznaných plateb odvádět převodci

      Výrok

   Nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001, musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání takovému ujednání, jako je ujednání dotčené v původním řízení, jehož předmětem je konečný převod platebních nároků a na základě něhož je postupník jakožto držitel platebních nároků povinen uvedené nároky aktivovat a odvést postupiteli bez jakéhokoliv časového omezení všechny platby, které jsou mu z tohoto důvodu vyplaceny, nebo jejich část, pod podmínkou, že účelem takovéhoto ujednání není umožnit postupiteli, aby si ponechal část platebních nároků, které formálně postoupil, ale určit odkazem na hodnotu této části platebních nároků cenu dohodnutou za postoupení všech platebních nároků.

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009.


title: Věc T-201/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. září 2010 — Market Watch v. OHIM — Ares Trading (Seroslim) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Seroslim — Starší slovní ochranná známka Společenství SEROSTIM — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. září 2010 — Market Watch v. OHIM — Ares Trading (Seroslim)
   (Věc T-201/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Seroslim - Starší slovní ochranná známka Společenství SEROSTIM - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009))
   2010/C 317/47
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Market Watch Franchise & Consulting, Inc. (Freeport, Bahamy) (zástupce: J. Korab, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Ares Trading SA (Aubonne, Švýcarsko) (zástupci: M. De Justo Bailey a M. De Justo Vazquez, advokáti)

      Předmět

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 6. března 2008 (věc R 805/2007-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Ares Trading SA a Market Watch Franchise & Consulting, Inc.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Market Watch Franchise & Consulting, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 197, 2.8.2008.


title: Věc T-527/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. června 2015 – Itálie v. Komise „Státní podpory — Dávky z mléka — Podpory poskytnuté Itálií producentům mléka — Režim podpor spojený s vrácením dávky z mléka — Podmíněné rozhodnutí — Nedodržení podmínky, jež umožnila uznat slučitelnost podpory s vnitřním trhem — Podpora de minimis — Stávající podpora — Nová podpora — Změna stávající podpory — Řízení o kontrole státních podpor — Povinnost uvést odůvodnění — Důkazní břemeno“

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. června 2015 – Itálie v. Komise
   (Věc T-527/13) (1)

   („Státní podpory - Dávky z mléka - Podpory poskytnuté Itálií producentům mléka - Režim podpor spojený s vrácením dávky z mléka - Podmíněné rozhodnutí - Nedodržení podmínky, jež umožnila uznat slučitelnost podpory s vnitřním trhem - Podpora de minimis - Stávající podpora - Nová podpora - Změna stávající podpory - Řízení o kontrole státních podpor - Povinnost uvést odůvodnění - Důkazní břemeno“)
   (2015/C 262/25)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s S. Fiorentinem a P. Grassem, advokáty)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Grespan, D. Nardi a P. Němečková, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2013/665/EU ze dne 17. července 2013 týkajícího se státní podpory SA.33726 (11/C) [ex SA.33726 (11/NN)] poskytnuté Itálií (posunutí platby za dávky na mléko v Itálii) (Úř. věst. L 309, s. 40)

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 odst. 2 rozhodnutí Komise 2013/665/EU ze dne 17. července 2013 o státní podpoře SA.33726 (11/C) [ex SA.33726 (11/NN)] poskytnuté Itálií (odklad platby dávky z mléka) se zrušuje.

               2)

               Články 2 až 4 tohoto rozhodnutí se zrušují v rozsahu, v němž se týkají jednak režimu podpor uvedeného v jeho čl. 1 odst. 2, a jednak individuálních podpor poskytnutých na základě tohoto režimu podpor.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Italská republika a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 344, 23.11.2013.


title: Věc T-301/17: Žaloba podaná dne 17. května 2017 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (2000)

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/45

         Žaloba podaná dne 17. května 2017 – Sata v. EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (2000)
   (Věc T-301/17)
   (2017/C 231/56)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Německo) (zástupkyně: M. C. Simon, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Čína)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Označení „2000“ – Ochranná známka Evropské unie č. 12 511 069

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. března 2017, ve věci R 651/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení;

               —

               v případě přistoupení další účastnice řízení vystupující v námitkovém řízení na straně žalované do řízení uložil této účastnici náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               porušení článku 75 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy.


title: Věc F-44/11: Žaloba podaná dne 13. dubna 2011 — ZZ v. Komise

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/34

         Žaloba podaná dne 13. dubna 2011 — ZZ v. Komise
   (Věc F-44/11)
   2011/C 186/65
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, avvocato)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Návrh na uložení povinnosti žalované zaplatit žalobci částku náhrady škody, kterou údajně utrpěl z důvodu žádosti zaslané poradním lékařem Komise lékaři žalobce a směřující k získání určitých informací

      Návrhová žádání žalobce

               —

               prohlásit právní neexistenci nebo podpůrně vyslovit zrušení rozhodnutí, bez ohledu na způsob, jakým bylo vypracováno, o zamítnutí žádosti žalobce obsažené ve zprávě ze dne 6. března 2010,

               —

               v rozsahu, v němž je to nezbytné, prohlásit právní neexistenci nebo podpůrně vyslovit zrušení aktu, bez ohledu na způsob, jakým byl vypracován, kterým žalovaná zamítla stížnost žalobce ze dne 3. září 2010,

               —

               v rozsahu, v němž je to nezbytné konstatovat, že Dr.M., v rozhodné době úředník Evropské komise: a) požádal Dr. U, aby mu oznámil, zda je žalobce v současnosti „léčený psycho-farmakologicky (neuroleptika, antidepresíva) a jaký druh terapie používá“, b) oznámil Dr. U, že „na základě ustanovení služebního řádu použitelných na všechny úředníky Evropské komise má pan (ZZ) svoji administrativní adresu v Bruselu od 1. dubna 2002 a že již není v Angole v návaznosti na rozhodnutí (jeho) nadřízených (…) což bylo Vašemu pacientovi oficiálně oznámeno“,

               —

               v rozsahu, v němž je to nezbytné, konstatovat protiprávnost každé ze skutečností, která vedla k dotčeným škodám a zejména celku, který tvoří,

               —

               v rozsahu, v němž je to nezbytné, prohlásit protiprávnost každé ze skutečností, která vedla k dotčeným škodám a zejména celku, který tvoří,

               —

               uložit Evropské komisi, aby neprodleně zaplatila žalobci částku 10 000 eur, zvýšenou o úroky z uvedené částky v sazbě 10 % ročně s roční kapitalizací ode dne 5. července 2010 nebo jakoukoliv jinou částku obsahující jakékoliv doplňující prvky, které bude Tribunál považovat za správné a spravedlivé, aby byly žalobci nahrazeny dotčené škody,

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-116/10: Žaloba podaná dne 10. listopadu 2010 — Gozi v. Komise

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/38

         Žaloba podaná dne 10. listopadu 2010 — Gozi v. Komise
   (Věc F-116/10)
   2011/C 55/70
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Sandro Gozi (Sogliano al Rubicone, Itálie) (zástupci: L. De Luca a G. Passalacqua, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí zamítajícího žádost o náhradu nákladů na právní zastoupení vynaložených žalobcem v průběhu trestního řízení před vnitrostátním soudem

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit opatření Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost — Ředitelství D — HR.D.2/MB/db Ares (2010) — Y96985

               —

               prohlásit, že žalobce má právo na náhradu nákladů na právní zastoupení a nařídit uhrazení částky 24 480 euro.


title: Věc C-66/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu (Polsko) dne 7. února 2017 – Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś v. DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG

text:
               22.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu (Polsko) dne 7. února 2017 – Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś v. DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG
   (Věc C-66/17)
   (2017/C 161/10)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś

      Odpůrkyně: DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG

      Předběžné otázky

   Musí být čl. 4 bod 1 ve spojení s článkem 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se zavádí evropský exekuční titul pro nesporné nároky (1), vykládán v tom smyslu, že potvrzení evropského exekučního titulu může být vydáno v souvislosti s rozhodnutím o náhradě nákladů řízení (rozhodnutí o nákladech) uvedeným v rozsudku, ve kterém soud rozhodl o určení existence práva?

      (1)  Úř. věst. 2004, L 143, s. 15; Zvl. vyd. 19/007, s. 38.


title: Věc C-686/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. října 2016 Meissen Keramik GmbH proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 18. října 2016 ve věci T-776/15, Meissen Keramik GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               22.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/6

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. října 2016 Meissen Keramik GmbH proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 18. října 2016 ve věci T-776/15, Meissen Keramik GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Věc C-686/16 P)
   (2017/C 161/07)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Meissen Keramik GmbH (zástupci: M. Vohwinkel a Dr. M. Bagh, Rechtsanwälte)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek:

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 18. října 2016 (T-776/15);

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 28. října 2015 (věc R 0531/2015-1);

               —

               zrušil rozhodnutí Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 13. ledna 2015;

               —

               uložil Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) náhradu nákladů řízení ve všech stupních řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Kasační opravný prostředek je založen na nesprávném výkladu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce (1) ve spojení s porušením čl. 135 odst. 4 jednacího řádu Tribunálu.
   Navrhovatelka vytýká Tribunálu, že porušil jednací řád, když ve svém rozsudku nevycházel z významu slovního prvku ochranné známky tak, jak konstatoval odvolací senát ve svém rozhodnutí, nýbrž vycházel ze svého vlastního chápání slovního prvku, a tím změnil předmět sporu.
   Námitka nesprávného výkladu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení o ochranné známce je založena na tom, že Tribunál konstatoval, že označení zeměpisného původu konkrétního druhu výrobku, označeného na základě hlavního materiálu (keramika Meissen), je popisné rovněž pro takové výrobky, které obsahují – i nepatrné – prvky tohoto materiálu nebo mohou být spojeny s výrobky označeného druhu.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1.).


title: Věc C-284/07: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 18. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2005/51/ES — Veřejné zakázky — Postupy při zadávání veřejných zakázek — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/27

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 18. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-284/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2005/51/ES - Veřejné zakázky - Postupy při zadávání veřejných zakázek - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2008/C 51/44)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Caeiros, D. Kukovec a P. Andrade, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika (zástupce: M. L. Fernandes, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí, ve stanovené lhůtě, předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Komise 2005/51/ES ze dne 7. září 2005, kterou se mění příloha XX směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES a příloha VIII směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES o veřejných zakázkách (Úř. věst. L 257, s. 127)
   Výrok

               1)

               Portugalská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Komise 2005/51/ES ze dne 7. září 2005, kterou se mění příloha XX směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES a příloha VIII směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES o veřejných zakázkách, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


title: Věc T-232/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. června 2007 – Řecko v. Komise ( EZOZF — Záruční sekce — Vinařský registr Společenství — Rozhodnutí nařizující vrácení částek vyplacených jako zálohy )

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/20

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. června 2007 – Řecko v. Komise
   (Věc T-232/04) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - Vinařský registr Společenství - Rozhodnutí nařizující vrácení částek vyplacených jako zálohy“)
   (2007/C 170/37)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: V. Kontolaimos, I. Chalkias a S. Chala, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Condou-Durande, zmocněnec, ve spolupráci s N. Korogiannakis, advokát)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2004/302/ES ze dne 30. března 2004 o finanční spoluúčasti Společenství na výdajích Řecka spojených se zřízením vinařského registru Společenství (Úř. věst. L 98, s. 57)
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 179, 10.7.2004. (dříve věc C-218/04).


title: Věc T-254/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. května 2008 – Radio Regenbogen Hörfunk in Baden v. OHIM (RadioCom) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství RadioCom — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisná povaha — Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/32

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 22. května 2008 – Radio Regenbogen Hörfunk in Baden v. OHIM (RadioCom)
   (Věc T-254/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství RadioCom - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisná povaha - Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 171/58)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Radio Regenbogen Hörfunk in Baden Geschäftsführungs-GmbH (Mannheim, Německo) (zástupce: W. Göpfert, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 7. července 2006 (věc R 1266/2005-1), týkajícímu se žádosti o zápis slovní ochranné známky RadioCom jako ochranné známky Společenství.
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Radio Regenbogen Hörfunk in Baden Geschäftsfürhungs-GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 28.10.2006.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. října 2004 ve věci C-39/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Højesteret): Mærsk Olie & Gas A/S proti Firma M. de Haan en W. de Boer (Bruselská úmluva — Řízení o zřízení fondu omezujícího odpovědnost z důvodu užívání plavidla — Žaloba na náhradu škody — Článek 21 — Překážka věci zahájené — Totožnost účastníků řízení — Soud, který zahájil řízení nejdříve — Totožnost skutkového a právního základu a předmětu — Nedostatek — Článek 25 — Pojem rozhodnutí — Článek 27 bod 2 — Odmítnutí uznání)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/4

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 14. října 2004
   ve věci C-39/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Højesteret): Mærsk Olie & Gas A/S proti Firma M. de Haan en W. de Boer (1)

   (Bruselská úmluva - Řízení o zřízení fondu omezujícího odpovědnost z důvodu užívání plavidla - Žaloba na náhradu škody - Článek 21 - Překážka věci zahájené - Totožnost účastníků řízení - Soud, který zahájil řízení nejdříve - Totožnost skutkového a právního základu a předmětu - Nedostatek - Článek 25 - Pojem rozhodnutí - Článek 27 bod 2 - Odmítnutí uznání)
   (2004/C 300/06)
   Jednací jazyk: dánština
   Ve věci C-39/02, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě Protokolu ze dne 3. června 1971 o výkladu Úmluvy ze dne 27. září 1968 o soudní příslušnosti a o výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech Soudním dvorem, podaná rozhodnutím Højesteret (Dánsko) ze dne 8. února 2002, které došlo Soudnímu dvoru dne 13. února 2002, v řízení Mærsk Olie & Gas A/S proti Firma M. de Haan en W. de Boer, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, úřadující předseda třetího senátu, R. Schintgen (zpravodaj) a N. Colneric, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: H. von Holstein, náměstek vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 14. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Návrh podaný u soudu smluvního státu vlastníkem plavidla směřující ke zřízení fondu omezujícího odpovědnost, ve kterém je označen případný poškozený, a žaloba na náhradu škody podaná u soudu jiného smluvního státu tímto poškozeným proti vlastníkovi plavidla nevytvářejí situaci překážky věci zahájené ve smyslu článku 21 Úmluvy o soudní příslušnosti a o výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, ve znění Úmluvy ze dne 9. října 1978 o přistoupení Dánského království, Irska a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska.

               2)

               Rozhodnutí nařizující zřízení fondu omezujícího odpovědnost, jakým je rozhodnutí v původním řízení, je rozhodnutím soudu ve smyslu článku 25 této úmluvy.

               3)

               Rozhodnutí o zřízení fondu omezujícího odpovědnost, aniž by dotyčnému věřiteli byl doručen návrh na zahájení řízení, a i pokud tento věřitel podal odvolání proti tomuto rozhodnutí, aby popřel příslušnost soudu, který jej vydal, nemůže být předmětem odmítnutí uznání v jiném smluvním státě podle článku 27 bodu 2 uvedené úmluvy za podmínky, že bylo žalovanému oznámeno či doručeno řádně a v dostatečném časovém předstihu.

      (1)  Úř. věst. C 109, 4.5.2002.


title: Věc T-479/09: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2009 — ATB Norte v. OHIM — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Garden)

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/67

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2009 — ATB Norte v. OHIM — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Garden)
   (Věc T-479/09)
   2010/C 24/118
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ATB Norte, SL (Burgos, Španělsko) (zástupci: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver a G. Marín Raigal, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Miláno), Itálie]

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 24. září 2009 ve věci R 1044/2008-4,

               —

               uložit žalovanému (OHIM) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Bricocenter Italia S.r.l.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní prvek „BRICOCENTER Garden“ (přihláška č. 4 935 144) pro služby třídy 35

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: ATB Norte, SL

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazové ochranné známky Společenství, které obsahují slovní prvky „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (č. 3 262 623) a „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (č. 989 046) pro služby tříd 35, 37 a 39

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí námitek v plném rozsahu.

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávný výklad a použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-540/03: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 27. června 2006 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie (Imigrační politika — Právo na sloučení rodin s nezletilými dětmi státních příslušníků třetích zemí — Směrnice 2003/86/ES — Ochrana základních práv — Právo na respektování rodinného života — Povinnost zohlednění zájmů nezletilého dítěte)

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/1

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 27. června 2006 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie
   (Věc C-540/03) (1)

   (Imigrační politika - Právo na sloučení rodin s nezletilými dětmi státních příslušníků třetích zemí - Směrnice 2003/86/ES - Ochrana základních práv - Právo na respektování rodinného života - Povinnost zohlednění zájmů nezletilého dítěte)
   (2006/C 190/02)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Evropský parlament (zástupci: H. Duintjer Tebbens a A. Caiola, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: O. Petersen a M. Simm, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Komise Evropských společenství (zástupci: C. O'Reilly a C. Ladenburger, zmocněnci) a Spolková republika Německo (zástupci: A. Tiemann, W.-D. Plessing a M. Lumma, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení čl. 4 odst. 1 posledního pododstavce a čl. 4 odst. 6, jakož i článku 8 směrnice Rady 2003/86/ES ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny (Úř. věst. L 251, s. 12; Zvl. vyd. 19/06, s. 224) – Výjimka z práva na sloučení rodin s nezletilými dětmi
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropskému parlamentu se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Spolková republika Německo a Komise Evropských společenství ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 47, 21. 2. 2004.


title: Věc C-451/09 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 12. května 2010 — Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia v. Rada Evropské unie, Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Mimosmluvní odpovědnost — Důkaz o původu ze Společenství produktů vylovených lodí náležející společnosti založené podle řeckého práva — Nepřijetí ustanovení, která by umožnila celním orgánům členských států přijmout dokumenty vydané třetím státem, jiné než dokument T2M“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/19

         Usnesení Soudního dvora ze dne 12. května 2010 — Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia v. Rada Evropské unie, Evropská komise
   (Věc C-451/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Mimosmluvní odpovědnost - Důkaz o původu ze Společenství produktů vylovených lodí náležející společnosti založené podle řeckého práva - Nepřijetí ustanovení, která by umožnila celním orgánům členských států přijmout dokumenty vydané třetím státem, jiné než dokument T2M)
   2010/C 234/29
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia (zástupci: N. Skandamis a E. Perakis, dikigoroi)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: F. Florindo Gijón a M. Balta, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: M. Patakia a B.-R. Killmann, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) ze dne 16. září 2009, Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia v. Rada a Komise (T-162/07), kterým Soud zamítl žalobu na náhradu škody směřující k získání náhrady škody údajně utrpěné navrhovatelkou v důsledku tohoto, že Rada a Komise nepřijaly ustanovení umožňující celním orgánům členského státu, v projednávané věci řeckým celním orgánům, přijmout jako důkaz o původu ze Společenství produktů vylovených řeckou lodí náležející navrhovatelce dokumenty, vydané třetím státem, jiné než dokument T2M stanovený nařízením Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993 (Úř. věst. 1993, L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 24, 30.1.2010.


title: Věc C-284/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. května 2013 společnostmi Henkel AG & Co. KGaA a Henkel France proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 7. března 2013 ve věci T-64/12, Henkel AG & Co. KGaA, Henkel France v. Evropská komise

text:
               27.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 215/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. května 2013 společnostmi Henkel AG & Co. KGaA a Henkel France proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 7. března 2013 ve věci T-64/12, Henkel AG & Co. KGaA, Henkel France v. Evropská komise
   (Věc C-284/13 P)
   2013/C 215/13
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Henkel AG & Co. KGaA a Henkel France (zástupci: F. Brunet, E. Paroche, E. Bitton, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil usnesení v části, v níž bylo rozhodnuto, že návrhové žádání obsažené v žalobě společnosti Henkel podané k Tribunálu, kterým se domáhala zrušení sporného rozhodnutí, je nepřípustné,

               —

               rozhodl, že žaloba společnosti Henkel podaná k Tribunálu není bezpředmětná a že je přípustná, a vrátil věc Tribunálu k novému posouzení relevantních skutečností,

               —

               zrušil usnesení v části, v níž bylo společnosti Henkel uloženo nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené Komisí (bod 3 výroku usnesení), a rozhodl, že Komise ponese náklady tohoto řízení i řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tento kasační opravný prostředek obsahuje tři důvody, jimiž navrhovatelky zpochybňují závěr Tribunálu, že nemají právní zájem na podání žaloby k Tribunálu proti spornému rozhodnutí. Tribunál totiž nesprávně rozhodl, že se sporné rozhodnutí stalo bezpředmětným v návaznosti na rozhodnutí ADLC (francouzský orgán pro hospodářskou soutěž), ve kterém dospěl uvedený orgán k tomu, že poskytnutí dokumentů není nutné k tomu, aby bylo zaručeno dodržení práva navrhovatelek na obhajobu, a že dokumenty nejsou relevantní pro účely analýzy případu před ADLC.
   Navrhovatelky naopak tvrdí, že mají legitimní právní zájem na podání žaloby k Tribunálu, protože ve francouzském řízení musejí z oněch dokumentů vycházet, aby mohly prokázat, že (i) skutky sankcionované ve věci COMP/39.579 jsou totožné se skutky vyšetřovanými v rámci francouzského řízení, nebo jsou jim alespoň podobné, což má dopad na status navrhovatelek z hlediska pravidel shovívavosti ve Francii, a (ii) že trvání společnosti Henkel na tom, aby jí bylo dovoleno použít dokumenty ve francouzském řízení, nelze považovat za nedostatek spolupráce ze strany žadatele o shovívavost odůvodňující snížení pokuty o 25 % namísto 30 %, jak rozhodl ADLC, nýbrž za uplatnění legitimního práva a zájmu, tj. za uplatnění práva na obhajobu.
   Tento kasační opravný prostředek je rozdělen do tří důvodů:

               —

               zaprvé Tribunál zkreslil skutkové okolností, neboť nesprávně rozhodl, že po rozhodnutí ADLC již neexistuje žádná procesní etapa, v níž by bylo možné dokumenty posoudit, pokud by sporné rozhodnutí bylo zrušeno a dokumenty byly předány ADLC,

               —

               zadruhé usnesení trpí vadou spočívající v nedostatku odůvodnění, neboť Tribunál vycházel z toho, že společnost Henkel nemá právní zájem na podání žaloby k Tribunálu, aniž posoudil argumenty, které mu byly předloženy, a

               —

               zatřetí se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když nezkoumal, zda má společnost Henkel právní zájem na řízení před Tribunálem, aby se tak ujistila, že se protiprávní akt nebude opakovat.

         Ze všech těchto důvodů navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr usnesení zrušil.


title: Věc C-408/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal du travail de Bruxelles (Belgie) dne 28. srpna 2014 – Aliny Wojciechowski v. Office national des pensions (ONP)

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal du travail de Bruxelles (Belgie) dne 28. srpna 2014 – Aliny Wojciechowski v. Office national des pensions (ONP)
   (Věc C-408/14)
   2014/C 421/27
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal du travail de Bruxelles

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Aliny Wojciechowski

      Žalovaný: Office national des pensions (ONP)

      Předběžné otázky

   Brání zásada loajální spolupráce a čl. 4 odst. 3 SEU, na straně jedné, a čl. 34 odst. 1 Listiny základních práv, na straně druhé, tomu, aby členský stát snížil, případně zcela odmítl přiznat starobní důchod zaměstnance vyplývající z příspěvků odvedených podle právních předpisů tohoto členského státu, pokud součet roků odpracovaných v tomto členském státě a v některém z orgánů EU přesahuje zákonem stanovený počet odpracovaných let pro přiznání řádného důchodu (45), uvedený v článku 10a královské vyhlášky č. 50 ze dne 24. října 1967 o starobních a vdovských důchodech zaměstnanců?