title: Věc T-365/13: Žaloba podaná dne 12. července 2013 — Litevská republika v. Evropská komise

text:
               28.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/3

         Žaloba podaná dne 12. července 2013 — Litevská republika v. Evropská komise
   (Věc T-365/13)
   2013/C 284/03
   Jednací jazyk: litevština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Litevská republika (zástupci: D. Kriaučiūnas a R. Krasuckaitė)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise C(2013) 2436 final ze dne 2. května 2013 v části, ve které se týká Litevské republiky a odmítá financování určitých výdajů EZFRV vynaložených Litevskou republikou;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.
   První žalobní důvod vychází z toho, že Komise napadeným rozhodnutím porušila články 10 a 15 nařízení (ES) č. 1975/2006 (1) a článek 48 nařízení (ES) č. 1974/2006 (2) tím, že nerespektovala diskreční pravomoc členských států, která je zdůrazněna v těchto ustanoveních, samostatně stanovit kritéria a postup pro provádění kontrol, a že nezohlednila argumenty litevských orgánů týkající se efektivity a účinnosti zvolené kontrolní metody, když vyžadovala, že v případě vhodnosti určitého kritéria (hustota stavu) se opatření na podporu u přírodních znevýhodnění podrobí kontrole (kontrola na místě), která není nezbytná.
   Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila čl. 31 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005 (3) a zásadu proporcionality tím, že aniž by prokázala, že existovalo nějaké riziko pro Fond, neoprávněně uplatnila 5 % finanční opravu na základě zjevně nevhodné kontroly provedené na základě kritéria hustoty stavu. Podle požadavků stanovených v čl. 31 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005 měla Komise při provádění finančních oprav zohlednit zjištěná porušení a riziko, které z toho vyplývalo pro rozpočet Evropské unie. Opravy stanovené v napadeném rozhodnutí jdou nad rámec toho, co je přiměřené a nezbytné pro účely ochrany rozpočtových zájmů Evropské unie.
   Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Komise na základě nesprávného výkladu čl. 14 odst. 2 nařízení č. 1975/2006 a čl. 48 odst. 1 nařízení č. 1974/2006 a za porušení článku 29 nařízení (ES) č. 796/2004 (4) neoprávněně uložila 2 % finanční opravu na základě toho, že během kontroly na místě zaměřené na kontrolu veškerých závazků, nebyly zkontrolovány veškeré parcely.
   Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Komise napadeným rozhodnutím porušila čl. 10 odst. 2 nařízení č. 1975/2006 tím, že nerespektovala diskreční pravomoc členských států, která je zdůrazněna v tomto ustanovení, samostatně stanovit kritéria a postup pro provádění kontrol, a že nezohlednila argumenty litevských orgánů týkající se efektivity a účinnosti zvolené kontrolní metody (vizuální metoda), když doporučila nevhodnou kontrolu použití hnojiv (správní kontrola).
   Pátý žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila čl. 31 odst. 2 nařízení č. 1290/2005 a zásadu proporcionality tím, že aniž by prokázala, že existovalo nějaké riziko pro Fond, neoprávněně uplatnila 5 % finanční opravu na základě zjevně nevhodné kontroly zohledňující kritérium používání hnojiv. Podle požadavků stanovených v čl. 31 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005 měla Komise při provádění finančních oprav zohlednit zjištěná porušení a riziko, které z toho vyplývalo pro rozpočet Evropské unie. Opravy stanovené v napadeném rozhodnutí jdou nad rámec toho, co je přiměřené a nezbytné pro účely ochrany rozpočtových zájmů Evropské unie.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 1975/2006 ze dne 7. prosince 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1698/2005, pokud jde o provádění kontrolních postupů a podmíněnosti s ohledem na opatření na podporu rozvoje venkova (Úř. věst. L 268, s. 74).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 ze dne 15. prosince 2006, kterým se stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 368, s. 15).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 209, s. 1).

      (4)  Nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (Úř. věst. L 141, s. 18).


title: Věc T-296/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. června 2015 – Health Food Manufacturers’ Association a další v. Komise „Ochrana spotřebitele — Nařízení (EU) č. 432/2012 — Zdravotní tvrzení při označování potravin — Žaloba na neplatnost — Nařizovací akt nevyžadující přijetí prováděcích opatření — Bezprostřední dotčení — Přípustnost — Porušení článků 13 a 28 nařízení (ES) č. 1924/2006 — Zásada řádné správy — Zákaz diskriminace — Nesprávná hodnotící kritéria — Nařízení č. 1924/2006 — Námitka protiprávnosti — Právo být vyslechnut — Právní jistota — Nepřiměřené přechodné období — Seznam pozastavených tvrzení“

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. června 2015 – Health Food Manufacturers’ Association a další v. Komise
   (Věc T-296/12) (1)

   („Ochrana spotřebitele - Nařízení (EU) č. 432/2012 - Zdravotní tvrzení při označování potravin - Žaloba na neplatnost - Nařizovací akt nevyžadující přijetí prováděcích opatření - Bezprostřední dotčení - Přípustnost - Porušení článků 13 a 28 nařízení (ES) č. 1924/2006 - Zásada řádné správy - Zákaz diskriminace - Nesprávná hodnotící kritéria - Nařízení č. 1924/2006 - Námitka protiprávnosti - Právo být vyslechnut - Právní jistota - Nepřiměřené přechodné období - Seznam pozastavených tvrzení“)
   (2015/C 245/17)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Health Food Manufacturers’ Association (East Molesey, Spojené království); Quest Vitamins Ltd (Birmingham, Spojené království); Natures Aid Ltd (Kirkham, Spojené království); Natuur-& gezondheidsProducten Nederland (Ermelo, Nizozemsko); a New Care Supplements BV (Oisterwijk, Nizozemsko) (zástupci: B. Kelly a G. Castle, solicitors, a P. Bogaert, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn a S. Grünheid, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyně: FederSalus (Řím, Itálie); Medestea biotech SpA (Turín, Itálie); a Naturando Srl (Osio Sotto, Itálie) (zástupci: E. Valenti a D. Letizia, advokáti)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Francouzská republika (zástupci: původně D. Colas a S. Menez, poté D. Colas a S. Ghiandoni, zmocněnci); Evropský parlament (zástupci: J. Rodrigues a L. Visaggio, zmocněnci); Rada Evropské unie (zástupci: I. Šulce a M. Moore, zmocněnci); a Evropská organizace spotřebitelů (BEUC) (Brusel, Belgie) (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Předmět věci

   Zrušení nařízení Komise (EU) č. 432/2012 ze dne 16. května 2012, kterým se zřizuje seznam schválených zdravotních tvrzení při označování potravin jiných než tvrzení o snížení rizika onemocnění a o vývoji a zdraví dětí (Úř. věst. L 136, s. 1), jakož i údajného rozhodnutí Komise, kterým byl přijat seznam tzv. „pozastavených zdravotních tvrzení“.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Health Food Manufacturers’ Association, Quest Vitamins Ltd, Natures Aid Ltd, Natuur- & gezondheidsProducten Nederland a New Care Supplements BV ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Francouzská republika, Evropský parlament, Rada Evropské unie, Evropská organizace spotřebitelů (BEUC), FederSalus, Medestea biotech SpA a Naturando Srl ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 250, 18.8.2012.


title: Věc T-751/15: Žaloba podaná dne 21. prosince 2015 – Contact Software v. Komise

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/39

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2015 – Contact Software v. Komise
   (Věc T-751/15)
   (2016/C 068/50)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Contact Software GmbH (Brémy, Německo) (zástupci: J.-M. Schultze, S. Pautke a C. Ehlenz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí C(2015) 7006 final ve věci AT.39846 – CONTACT/Dassault & PTC ze dne 9. října 2015;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí C(2015) 7006 final ve věci AT.39846 – CONTACT/Dassault & PTC ze dne 9. října 2015, kterým byla na základě čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 773/2004 (1) zamítnuta stížnost žalobkyně ze dne 18. listopadu 2010.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod: chybná definice relevantních trhů
               Žalobkyně tvrdí, že se žalovaná dopouští právních pochybení, jakož i zjevně nesprávného posouzení při výkladu a použití článku 102 SFEU tím, že se nezabývá upozorněními a argumenty žalobkyně týkajícími se přesnějšího vymezení relevantních trhů, které by vymezily jednak na straně jedné vlastní trhy pro „Computer Aided Design“ (dále jen „CAD“)-Software nebo alespoň High-End-CAD-Software pro výrobce automobilů a dodavatele pro automobilový průmysl, který je specifický pro každého dodavatele, a dále na straně druhé trh informací o rozhraních pro CAD Software každého z dodavatelů.

               2.

               Druhý žalobní důvod: porušení článku 102 SFEU
               V této souvislosti se tvrdí, že žalovaná zjevně nesprávně vychází z dominantního postavení dotčeného podniku na trhu, které se opírá zejména o již uvedené nesprávné vymezení trhu.

               3.

               Třetí žalobní důvod: porušení povinnosti uvést odůvodnění
               V rámci třetího žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že zamítnutí její stížnosti nebylo dostatečně odůvodněno.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod: nesprávné diskreční posouzení
               Čtvrtým žalobním důvodem žalobkyně tvrdí, že závěr žalované, že v souladu se zájmem Společenství neexistovaly žádné dostatečné důvody pro další zabývání se možným porušením článku 102 SFEU, je zjevně nesprávný.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 123, s. 18).


title: Věc T-225/14: Žaloba podaná dne 11. dubna 2014 – iNET24 Holding v. OHIM

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/36

         Žaloba podaná dne 11. dubna 2014 – iNET24 Holding v. OHIM
   (Věc T-225/14)
   2014/C 184/58
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: iNET24 Holding AG (Feusisberg, Švýcarsko) (zástupci: S. Kirschstein-Freund, B. Breitinger a V. Dalichau, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 4. února 2014 ve věci R 1867/2013-5;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Uvedení Evropské unie u mezinárodního zápisu slovní ochranné známky „IDIRECT24“ pro zboží a služby náležející do tříd 9, 36, 38 a 42 – mezinárodní zápis č. 1 145 181

      Rozhodnutí průzkumového referenta: odmítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               Porušení článku 75 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-361/13: Žaloba podaná dne 26. června 2013 — Evropská komise v. Slovenská republika

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/28

         Žaloba podaná dne 26. června 2013 — Evropská komise v. Slovenská republika
   (Věc C-361/13)
   2013/C 260/51
   Jednací jazyk: slovenština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: F. Schatz, A. Tokár, zmocněnci)

      Žalovaná: Slovenská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že odmítnutím poskytnout vánoční příspěvek podle zákona č. 592/2006 Sb. zák. oprávněným osobám, které mají bydliště v jiném členském státě, než je Slovenská republika, Slovenská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 45 a 48 Smlouvy o fungování Evropské unie a z článku 7 nařízení (ES) Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (1) ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení,

               —

               uložit Slovenské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Vánoční příspěvek podle zákona č. 592/2006 Sb. zák. je dávkou ve stáří ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. d) nařízení č. 883/2004, která se musí vyplácet i oprávněným osobám, které mají bydliště mimo dotčený členský stát (v projednávané věci Slovenskou republiku). Proto vnitrostátní právní úprava nemůže omezit právo oprávněných osob s bydlištěm mimo Slovenské republiky na přijímání vánočního příspěvku. Vnitrostátní právní úprava Slovenské republiky, která stanoví takové omezení, je proto v rozporu s články 45 SFEU a 48 SFEU a s článkem 7 nařízení č. 883/2004.

      (1)  Úř. věst. L 166, s. 1.


title: Věc C-417/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Rakousko) dne 29. července 2015 – Wolfgang Schmidt v. Christiane Schmidt

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Rakousko) dne 29. července 2015 – Wolfgang Schmidt v. Christiane Schmidt
   (Věc C-417/15)
   (2015/C 363/25)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Wolfgang Schmidt

      Žalovaná: Christiane Schmidt

      Předběžná otázka

   Vztahuje se článek 24 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1), který upravuje výlučnou pravomoc k věcným právům k nemovitostem, na řízení o zrušení darovací smlouvy z důvodu nezpůsobilosti dárce k právním úkonům a zápisu výmazu vlastnického práva pro obdarovaného.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 351, s. 1).


title: Věc C-459/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 5. září 2011 — Fujitsu Technology Solutions GmbH v. Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

text:
               10.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 362/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 5. září 2011 — Fujitsu Technology Solutions GmbH v. Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)
   (Věc C-459/11)
   2011/C 362/17
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Fujitsu Technology Solutions GmbH

      Žalovaná: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Předběžné otázky

   Soudnímu dvoru Evropské unie se za účelem výkladu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (1) předkládají následující otázky:

               1)

               Má být směrnice při výkladu vnitrostátního práva zohledněna již pro situace, ke kterým došlo po 22. červnu 2001, kdy vstoupila směrnice v platnost, ale před okamžikem, kdy dne 22. prosince 2002 nabyla účinnosti?

               2)

               Jedná se u rozmnoženin, které vznikly pomocí PC, o rozmnoženiny, které vznikly použitím jakékoliv fotografické techniky nebo některým jiným procesem s podobnými účinky ve smyslu čl. 5 odst. 2 písm. a) směrnice?

               3)

               V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Mohou být požadavky směrnice na spravedlivou odměnu za výjimky nebo omezení práva na rozmnožování podle čl. 5 odst. 2 a 3 směrnice s ohledem na základní právo rovného zacházení, jež je zakotveno v článku 20 Listiny základních práv EU, splněny i tehdy, když osobami povinnými zaplatit přiměřenou odměnu nejsou výrobci, dovozci a prodejci PC, nýbrž výrobci, dovozci a prodejci jiného přístroje nebo více jiných přístrojů sestavy přístrojů vhodné k provádění příslušných rozmnoženin?

               4)

               Připouští již sama možnost použití technologických prostředků ve smyslu článku 6 směrnice odpadnutí podmínky spravedlivé odměny ve smyslu čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice?

               5)

               Odpadá podmínka [čl. 5 odst. 2 písm. a) a b) směrnice] a možnost (viz 36 bod odůvodnění směrnice) spravedlivé odměny, pokud nositelé práv výslovně nebo konkludentně souhlasili s rozmnožováním svých děl?

      (1)  Úř. věst L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230.


title: Věc T-96/15: Žaloba podaná dne 26. února 2015 – Mozzetti v. OHIM – di Lelio (Alfredo alla Scrofa)

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/37

         Žaloba podaná dne 26. února 2015 – Mozzetti v. OHIM – di Lelio (Alfredo alla Scrofa)
   (Věc T-96/15)
   (2015/C 127/50)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mario Mozzetti (Řím, Itálie) (zástupce: E. Montelione, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Ines di Lelio (Řím, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Alfredo alla Scrofa“ – Ochranná známka Společenství č. 6 7 79  151

      Řízení před OHIM: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 2. prosince 2014 ve věci R 655/2014-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil žalované náhradu všech nákladů řízení vynaložených před Tribunálem.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 50 odst. 1 a čl. 20 odst. 2 nařízení č. 2868/95;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-211/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 1. července 2008 – AWWW v. FEACVT ( Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení Společenství — Odmítnutí nabídky — Kritéria výběru — Kritéria pro udělení — Povinnost uvést odůvodnění )

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/51

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 1. července 2008 – AWWW v. FEACVT
   (Věc T-211/07) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení Společenství - Odmítnutí nabídky - Kritéria výběru - Kritéria pro udělení - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2008/C 209/90)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: AWWW GmbH ArbeitsWelt-Working World (Göttingen, Německo) (zástupci: B. Schreier, V. Wellens, advokáti a G. Dennis, solicitor)

      Žalovaná: Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (FEACVT) (zástupce: C. Callanan, solicitor)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí FEACVT ze dne 17. dubna 2007, kterým se odmítá nabídka předložená žalobkyní v rámci nabídkového řízení Společenství týkajícího se poskytování služeb v oblasti informování a analýz ohledně kvality práce a zaměstnávání, vztahů mezi podniky a reorganizací v evropském měřítku.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               AWWW GmbH ArbeitsWelt-Working World se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů vzniklých v řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/1

         (2008/C 313/01)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 301, 22.11.2008

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 285, 8.11.2008

      Úř. věst. C 272, 25.10.2008

      Úř. věst. C 260, 11.10.2008

      Úř. věst. C 247, 27.9.2008

      Úř. věst. C 236, 13.9.2008

      Úř. věst. C 223, 30.8.2008

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc C-66/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Stuttgart (Německo) dne 18. února 2008 – Řízení o vydání Szymona Kozlowského

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Stuttgart (Německo) dne 18. února 2008 – Řízení o vydání Szymona Kozlowského
   (Věc C-66/08)
   (2008/C 107/28)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberlandesgericht Stuttgart
   Účastník původního řízení
   Szymon Kozlowski
   Předběžné otázky

               1)

               Odporuje domněnce, že osoba má ve smyslu čl. 4 bodu 6 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (1)„trvalé bydliště“ nebo „pobyt“ v členském státě skutečnost, že dotčená osoba

                           a)

                           se v daném členském státě nezdržuje nepřetržitě,

                           b)

                           se v něm nezdržuje v souladu s právem pobytu,

                           c)

                           zde opakovaně páchá trestné činy nebo

                           d)

                           v něm vykonává trest odnětí svobody?

               2)

               Je provedení čl. 4 bodu 6 rámcového rozhodnutí takovým způsobem, že vydání vlastního státního příslušníka členského státu k výkonu trestu je proti jeho vůli vždy nepřípustné, avšak vydání státních příslušníků jiných členských států může být proti jejich vůli povoleno na základě posouzení příslušného orgánu, slučitelné s právem EU, zejména se zásadami nediskriminace a občanství Unie podle čl. 6 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii ve spojení s článkem 12 a článkem 17 a násl. Smlouvy o založení Evropského společenství, a pokud ano, musí být uvedené zásady zohledněny přinejmenším při výkonu posuzovací pravomoci?

      (1)  Úř. věst. L 190, s. 1.


title: Věc C-82/10: Žaloba podaná dne 11. února 2010 — Evropská komise v. Irsko

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/23

         Žaloba podaná dne 11. února 2010 — Evropská komise v. Irsko
   (Věc C-82/10)
   2010/C 113/36
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: N. Yerrell, zmocněnkyně)

      Žalované: Irsko

      Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Irská republika tím, že neuplatňuje právní úpravu Evropské unie v oblasti pojištění v plném rozsahu na všechny pojišťovny nediskriminačním způsobem, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají zejména z článků 6, 8, 9, 13, 15, 16 a 17 směrnice Rady 73/239/EHS ze dne 24. července 1973 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém pojištění jiném než životním a jejího výkonu, ve znění pozdějších předpisů, a z článků 22 a 23 směrnice Rady 92/49/EHS o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění jiného než životního a o změně směrnic 73/239/EHS a 88/357/EHS; a

               —

               uložil Irsku náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle názoru Komise i) nemohl být Voluntary Health Insurance Board nadále řádně předmětem výjimky podle článku 4 směrnice 73/239/EHS od okamžiku první změny v jeho pravomocích, která nastala při vstupu zákona (novely) o dobrovolném zdravotním pojištění z roku 1996 v účinnost, a ii) od tohoto data Voluntary Health Insurance Board plně podléhá požadavkům právní úpravy Evropské unie v oblasti pojištění, a to zejména požadavkům týkajícím se povolení, finančního dohledu, tvorby technických rezerv a míry solventnosti včetně garančního fondu.
   Voluntary Health Insurance Board v současnosti pokračuje v provozování veškerých svých činností bez toho, aniž by obdržel povolení od irského regulátora finančního trhu nebo alespoň splňoval mimo jiné nezbytné požadavky solventnosti.


title: Věc T-910/16: Žaloba podaná dne 23. prosince 2016 – Hesse v. EUIPO – Wedl & Hofmann (TESTA ROSSA)

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/44

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2016 – Hesse v. EUIPO – Wedl & Hofmann (TESTA ROSSA)
   (Věc T-910/16)
   (2017/C 053/53)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Kurt Hesse (Norimberk, Německo) (zástupce: M. Krogmann, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Wedl & Hofmann GmbH (Mils/Hall in Tirol, Rakousko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „TESTA ROSSA“ – Ochranná známka Evropské unie č. 7 070 519

      Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. října 2016, ve věci R 68/2016-1

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí a zrušil ochrannou známku Evropské unie UM 0707519 rovněž pro následující výrobky:
               třída 21 – Kuchyňské pro domácnost nebo kuchyň; sklo, porcelán, zejména nádobí a nápojové sklo;
               třída 25 – Oděvy, a to zástěry, košile, polokošile a trička s krátkým rukávem;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-226/10: Žaloba podaná dne 14. května 2010 — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej v. Komise

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/41

         Žaloba podaná dne 14. května 2010 — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej v. Komise
   (Věc T-226/10)
   ()
   2010/C 209/64
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Varšava, Polsko) (zástupkyně: H. Gruszecka a D. Pawłowska, advokátky)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské komise ze dne 3. března 2010 ve věci PL/2009/1019: vnitrostátní velkoobchodní trh pro výměnu IP dat (IP-Transit) a ve věci PL/2009/1020: velkoobchodní trh pro výměnu IP dat (IP-Peering) v síti Telekomunikacja Polska S.A.;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobce se domáhá zrušení rozhodnutí Evropské komise K(2010) 1234 ze dne 3. března 2010 přijatého podle čl. 7 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES (rámcová směrnice) (1), jímž Komise uložila Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (předseda úřadu pro elektronickou komunikaci), aby vzal zpět návrhy opatření ohledně vnitrostátního velkoobchodního trhu pro výměnu IP dat (IP-Transit) velkoobchodního trhu IP-Peering se sítí Telekomunikacja Polska S.A., které byly oznámeny Komisi dne 27. listopadu 2009 a zaregistrovány pod čísly jednacími PL/2009/1019 a PL/2009/1020.
   Na podporu své žaloby se žalobce dovolává tří žalobních důvodů.
   V rámci prvního žalobního důvodu žalobce uvádí, že Komise při vydávání napadeného rozhodnutí porušila základní procesní požadavky, mimo jiné zásady řádné správy, účinné spolupráce a mechanismu konsultace stanoveného v článku 7 rámcové směrnice, neboť rozhodnutí učiněné v napadeném rozhodnutí vychází z nesprávného výkladu návrhů opatření předložených žalobcem v oznamovacím postupu, což vedlo k tomu, že Komise provedla nepřesná zjištění skutkového stavu, který zahrnuje předmět oznámeného rozhodnutí. Krom toho Komise porušila základní procesní požadavky tím, že napadené rozhodnutí nedostatečně odůvodnila, neboť schází podrobné a objektivní vylíčení důvodů, ze kterých rozhodla, že oznámené návrhy opatření musí být vzaty zpět.
   Jakožto druhý žalobní důvod žalobce uvádí, že se Komise svou domněnkou, že služby IP-Peering a IP-Transit jsou vzájemně zastupitelné, dopustila zjevně nesprávného posouzení. Služby IP-Peering a IP-Transit nejsou vzájemně zastupitelné, neboť se liší ohledně oblasti, jíž se týká podíl datového provozu IP mezi telekomunikačními podniky, metody výpočtu úplaty za poskytnuté služby, definice, definice poskytovatele služby (ISP) a kvality servisu.
   Ve třetím důvodu se žalobce dovolává toho, že Komise porušila též čl. 4 odst. 3 SEU a čl. 102 SFEU ve spojení s čl. 7 odst. 4, čl. 8 odst. 2 písm. b) a c), čl. 14 odst. 2, čl. 15 odst. 3 a čl. 16 odst. 4 rámcové směrnice, tím, že zastávala názor, že vnitrostátní velkoobchodní trhy pro výměnu IP dat v Polsku nejsou dva oddělené trhy, a nepřicházejí v úvahu pro regulační zásah ex ante a že Telekomunikacja Polska S.A. není významnou tržní silou na obou těchto trzích. Žalobce uvádí, že v souladu s požadavky doporučení (2) a pokynů (3) provedl analýzu trhu z hlediska odůvodnění regulačního zásahu ex ante a bezesporu přezkoumal tři příslušná kritéria. Tento přezkum v plném rozsahu potvrdil, že trhy pro IP-Peering a IP-Transit přicházejí v úvahu pro regulační zásah ex ante, protože se vyznačují velkými a trvalými překážkami vstupu na trh, trh v příslušném časovém období nesměřoval k účinné hospodářské soutěži, a uplatňování práva hospodářské soutěže samo o sobě dostatečně neřeší dotčené selhání trhu.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 33; Zvl. vyd. 13/29, s. 349).

      (2)  Doporučení Komise ze dne 17. prosince 2007 o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (oznámeno pod číslem K(2007) 5406) (Úř. věst. L 344, s. 65).

      (3)  Pokyny Komise ze dne 11. července 2002 k analýze trhu a posuzování významné tržní síly podle předpisového rámce Společenství pro elektronické komunikace a služby (Úř. věst. C 165, s. 6).


title: Věc C-37/05: Žaloba podaná dne 31. ledna 2005 Komisí Evropských společenství proti Spojenému království

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/13

         Žaloba podaná dne 31. ledna 2005 Komisí Evropských společenství proti Spojenému království
   (Věc C-37/05)
   (2005/C 82/28)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 31. ledna 2005 žaloba podaná proti Spojenému království Komisí Evropských společenství zastoupenou Michelem van Beekem, zmocněncem, Frédéricem Louisem, advokátem a A. Capobiancem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že tím, že Spojené království Velké Británie a Severního Irska neprovedlo správně požadavky čl. 2 odst. 1 a článku 4 směrnice Rady 85/337/EHS (1) o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Rady 97/11/ES (2), nesplnilo své povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice a ze Smlouvy;

               —

               uložil Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Směrnice musí být provedena do závazných ustanovení vnitrostátního práva způsobem, který splňuje požadavky jasnosti a právní jistoty. Správní pokyny nezajišťují soulad s těmito požadavky. Pouhé ujištění, že není pravděpodobné, že by v praxi došlo k porušení ustanovení směrnice Rady 85/337/EHS, není účinným provedením dané směrnice.

      (1)  Úř. věst. L 175, 5.7.1985, s. 4.

      (2)  Úř. věst. L 73, 14.3.1997, s. 5.


title: Věc T-55/12: Žaloba podaná dne 8. února 2012 — Chen v. OHIM — AM Denmark (úklidové stroje)

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/27

         Žaloba podaná dne 8. února 2012 — Chen v. OHIM — AM Denmark (úklidové stroje)
   (Věc T-55/12)
   2012/C 133/53
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Su-Shan Chen (Sanchong, Taiwan) (zástupce: C. Onken, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: AM Denmark A/S (Kokkedal, Dánsko)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 26. října 2011 ve věci R 2179/2010-3, a

               —

               uložil OHIM a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: (Průmyslový) vzor „úklidové stroje“ — zapsaný průmyslový vzor Společenství č. 1027718-0001

      Majitel (průmyslového) vzoru Společenství: Žalobce

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: další účastnice řízení před odvolacím senátem požadovala prohlášení neplatnosti rozhodnutí zapsaného (průmyslového) vzoru Společenství na základě článků 4 až 9 a čl. 25 odst. 1 písm. e) nařízení Rady č. 6/2002; třírozměrná ochranná známka Společenství zapsaná pod číslem 5185079, pro výrobky v třídách 3 a 21

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 25 odst. 1 písm. e) nařízení č. 6/2002, jelikož měl odvolací senát nesprávně za to, že starší ochranná známka Společenství byla použita v napadeném (průmyslovém) vzoru Společenství. Odvolací senát dále neměl předpokládat, že starší ochranná známka má alespoň minimální rozlišovací způsobilost nezbytnou pro její zápis. Porušení čl. 9 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jelikož odvolací senát nepoužil tento článek správně. Na rozdíl od názoru odvolacího senátu čl. 9 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství nepřiznává další účastnici řízení před OHIM právo zakázat používání napadeného (průmyslového) vzoru Společenství, jelikož neexistuje nebezpečí záměny. Konkrétně, (průmyslový) vzor Společenství žalobce a ochranná známka další účastnice řízení nejsou natolik podobné, aby vzniklo nebezpečí záměny.


title: Věc C-272/07: Žaloba podaná dne 7. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/14

         Žaloba podaná dne 7. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-272/07)
   (2007/C 211/25)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Stromsky a D. Kukovec, zmocněnci)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání žalobkyně

               1.

               Určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (1), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 80 této směrnice;
               Podpůrně:

                           určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že Komisi neuvědomilo o právních a správních předpisech nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 80 této směrnice;

               2.

               Uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2004/18/ES uplynula dne 31. ledna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132.


title: Věc T-147/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  12. ledna 2006  – Devinlec v. OHIM ( Ochranná známka Společenství — Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek  quantum  — Námitky majitele národní obrazové ochranné známky Quantième — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b), čl. 15 odst. 2 a čl. 43 odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/16

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. ledna 2006 – Devinlec v. OHIM
   (Věc T-147/03) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek ‚quantum‘ - Námitky majitele národní obrazové ochranné známky Quantième - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b), čl. 15 odst. 2 a čl. 43 odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 74/31)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Devinlec Développement innovation Leclerc SA (Toulouse, Francie) (zástupce: J.-P. Simon, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: J. Novais Gonçalves a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník řízení před Soudem: T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ (Istanbul, Turecko) (zástupce: F. Jacobacci, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 30. ledna 2003 (věc R 109/2002-3), týkajícího se námitkového řízení mezi Devinlec Développement innovation Leclerc SA a T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 30. ledna 2003 (věc R 109/2002-3) se zrušuje.

               2.

               Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ponese, mimo vlastní náklady, náklady vzniklé žalobkyni v řízení u Soudu.

               3.

               Vedlejší účastník ponese, mimo vlastní náklady, náklady vzniklé žalobkyni v řízení u odvolacího senátu.

      (1)  Úř. věst. C 171, 19.7.2003.


title: Věc T-709/16: Usnesení Tribunálu ze dne 21. března 2017 – La Patrouille v. EUIPO – Alpha Industries (Vyobrazení hranaté postavy)

text:
               6.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/34

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. března 2017 – La Patrouille v. EUIPO – Alpha Industries (Vyobrazení hranaté postavy)
   (Věc T-709/16) (1)

   (2017/C 178/52)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda devátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 462, 12.12.2016.


title: Věc T-782/14 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. ledna 2016 – DF v. Komise „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Odměňování — Dočasné přidělení v zájmu služby — Příspěvek za práci v zahraničí — Podmínka stanovená v čl. 4 odst. 1 písm. b) přílohy VII služebního řádu — Vrácení neoprávněně vyplacených částek“

text:
               7.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. ledna 2016 – DF v. Komise
   (Věc T-782/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Odměňování - Dočasné přidělení v zájmu služby - Příspěvek za práci v zahraničí - Podmínka stanovená v čl. 4 odst. 1 písm. b) přílohy VII služebního řádu - Vrácení neoprávněně vyplacených částek“)
   (2016/C 090/21)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: DF (Brusel, Belgie) (zástupce: A. von Zwehl, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a T. Bohr, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 1. října 2014, DF v. Komise (F-91/13, Sb. VS, EU:F:2014:228), a směřující k částečnému zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               DF ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 89, 16.3.2015.


title: Věc T-104/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  22. listopadu 2005  – Degussa Initiators v. Komise

text:
               28.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/25

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. listopadu 2005 – Degussa Initiators v. Komise
   (Věc T-104/04) (1)

   (2006/C 22/47)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 118, 30.4.2004


title: Věc C-282/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. července 2009 Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) vydanému dne 20. května 2009 ve spojených věcech T-405/07 a T-406/07, CFCMCEE v. OHIM

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. července 2009 Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) vydanému dne 20. května 2009 ve spojených věcech T-405/07 a T-406/07, CFCMCEE v. OHIM
   (Věc C-282/09 P)
   2009/C 233/13
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) (zástupci: P. Greffe a L. Paudrat, advokáti)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Zrušit rozsudek vydaný dne 20. května 2009 třetím senátem Soudu prvního stupně Evropských společenství v rozsahu, v němž částečně zamítl žaloby navrhovatelky a vyhověl rozhodnutím vydaným Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 10. července 2007 (věc R 119/2007-1) a ze dne 12. září 2007 (věc R 120/2007-1), v rozsahu, v němž zamítly přihlášky ochranných známek Společenství PAYWEB CARD č. 003861051 a P@YWEB CARD č. 003861044 ohledně následujících výrobků a služeb:

               —

               „paměťové karty nebo karty s mikroprocesorem, magnetické karty, identifikační magnetické karty nebo karty s mikroprocesorem, platební, kreditní nebo debetní magnetické karty nebo karty s mikroprocesorem, mechanismy k předplacení televize“ ve třídě 9;

               —

               „nemovitostní služby, úrazové pojištění, kanceláře pro inkasování pohledávek, finanční analýza, pojištění, oceňování (odhady) nemovitých majetků, vydávání cenin, spořitelny, devizové transakce, ověřování šeků, vydání cestovních šeků, konzultace v oboru financí, zprostředkování pojištění, obchodování s nemovitými majetky, burzovní makléřství, úschovní služby, úschova v bezpečnostních schránkách, oceňování a finanční odborné posudky (pojištění, banky, nemovitosti), finanční řízení, finanční informace, vybírání nájemného, zdravotní pojištění, pojištění při námořní přepravě, životní pojistky (životní pojištění), elektronické služby spojené s poskytováním finančních informací, interaktivní počítačové služby spojené s poskytováním finančních informací“ ve třídě 36;

               —

               „komunikace počítačovými terminály, přenos zásilek, informace v oblasti telekomunikací, elektronická pošta, přenos zpráv, přenos zpráv a obrazu pomocí počítače, satelitní přenos“ ve třídě 38.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka na podporu svého kasačního opravného prostředku v podstatě uplatňuje dva důvody.
   Svým prvním důvodem navrhovatelka uvádí, že Soud nesplnil svou povinnost uvést odůvodnění — a tím porušil články 253 ES a 73 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (1) — tím, že napadená rozhodnutí OHIM neodmítl z důvodu nedostatku odůvodnění. Odvolací senát OHIM v těchto rozhodnutích totiž provedl celkové posouzení rozlišovací způsobilosti slovních označení PAYWEB CARD a P@YWEB CARD s ohledem na uvedené výrobky a služby, aniž by své rozhodnutí odůvodnil s ohledem na každý z těchto výrobků a každou z těchto služeb. Obecné odůvodnění je přitom možné pouze pokud výrobky a služby mezi sebou mají dostatečně přímou a konkrétní spojitost tak, aby tvořily dostatečně stejnorodou kategorii nebo skupinu, čemuž tak v projednávané věci evidentně není, jelikož výrobky a služby uvedené v přihlášce plní různé funkce.
   Svým druhým důvodem navrhovatelka zpochybňuje posouzení Soudu, podle kterého existuje jisté překrývání mezi příslušnými oblastmi působnosti absolutních důvodů pro zamítnutí uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. b) až d) nařízení č. 40/94. Podle judikatury Soudního dvora je totiž každý z důvodů zamítnutí zápisu ochranné známky uvedených v čl. 7 odst. 1 tohoto nařízení nezávislý na ostatních důvodech a vyžaduje samostatný přezkum. Soud tak, pokud jde o výrobky ve třídě 9, nesprávně použil čl. 7 odst. 1 písm. b) tím, že neprovedl skutečný individuální přezkum důvodu zamítnutí stanovený tímto ustanovením.

      (1)  Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146.


title: Věc T-345/05 R II: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 27. června 2007 – V v. Parlament ( Předběžné opatření — Zbavení člena Evropského parlamentu imunity — Návrh na odklad vykonatelnosti — Naléhavost )

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/33

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 27. června 2007 – V v. Parlament
   (Věc T-345/05 R II)
   („Předběžné opatření - Zbavení člena Evropského parlamentu imunity - Návrh na odklad vykonatelnosti - Naléhavost“)
   (2007/C 211/64)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: V (zástupci: J. Lofthouse, E. Hayes, barristers, a M. Monan, solicitor)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: H. Krück, D. Moore a M. Windisch, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh směřující k přezkumu prvního návrhu žalobce na předběžné opatření zamítnutého usnesením předsedy Soudu ze dne 16. března 2007, V v. Parlament, T-345/05 R, nezveřejněným ve Sbírce rozhodnutí.
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-461/06: Usnesení Soudního dvora ze dne 10. července 2007 – AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Žaloba na neplatnost — Odmítnutí Komise podat návrh na zahájení řízení pro nesplnění povinnosti — Nepřípustnost)

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/19

         Usnesení Soudního dvora ze dne 10. července 2007 – AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-461/06) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Žaloba na neplatnost - Odmítnutí Komise podat návrh na zahájení řízení pro nesplnění povinnosti - Nepřípustnost)
   (2007/C 297/32)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE (zástupce: T. Asprogerakas-Grivas, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: T. Christoforou a F. Castillo de la Torre, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 5. září 2006 ve věci T-242/05, AEPI v. Komise – Nepřípustnost návrhu na zrušení rozhodnutí Komise o nezahájení řízení pro nesplnění povinnosti proti Řecké republice
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 356, 30.12.2006.


title: Věc C-441/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Bremen (Německo) dne 12. srpna 2015 – Madaus GmbH v. Hauptzollamt Bremen

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Bremen (Německo) dne 12. srpna 2015 – Madaus GmbH v. Hauptzollamt Bremen
   (Věc C-441/15)
   (2015/C 398/17)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Bremen

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Madaus GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Bremen

      Předběžná otázka

   Musí být kombinovaná nomenklatura v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (1) ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění prováděcího nařízení Komise (EU) č. 927/2012 ze dne 9. října 2012, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, vykládána v tom smyslu, že výchozí látku s označením „DESTAB Calcium Carbonate 90SE Ultra 250“ pro výrobu kalciových tablet ve formě jednoduchých tablet, šumivých tablet a žvýkacích tablet, složených z chemicky jednotného uhličitanu vápenatého ve formě prášku a modifikovaného škrobu přidaného pro lepší vlastnosti tablety s vypočteným obsahem škrobu nižším než 5 % hmotnostních – podle nařízení Komise (EU) č. 118/2010 ze dne 9. února 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 900/2008, kterým se stanoví metody analýzy a jiná technická ustanovení nezbytná k provádění dovozního režimu pro určité zboží vzniklé zpracováním zemědělských produktů – je třeba zařadit do podpoložky 3824 9097 990?

      (1)  Úř. věst. L 256, s. 1, ve znění prováděcího nařízení Komise (EU) č. 927/2012 ze dne 9. října 2012, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, Úř. věst. L 304, s. 1.


title: Věc F-101/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 28. června 2006 – Grünheid v. Komise ( Úředníci — Lhůta pro podání stížnosti — Výplatní páska — Přípustnost — Jmenování — Přeřazení do vyšší platové třídy — Články 25, 26 a 31 odst. 2 služebního řádu )

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/33

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 28. června 2006 – Grünheid v. Komise
   (Věc F-101/05) (1)

   („Úředníci - Lhůta pro podání stížnosti - Výplatní páska - Přípustnost - Jmenování - Přeřazení do vyšší platové třídy - Články 25, 26 a 31 odst. 2 služebního řádu“)
   (2006/C 190/61)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sabine Grünheid (Overijse, Belgie) (zástupce: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: Ch. Berardis-Kayser a K. Herrmann, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí ze dne 6. října 2004, kterým Komise Evropských společenství jmenovala žalobkyni úřednicí na jejím pracovním místě, v rozsahu, v němž toto rozhodnutí uvádí zařazení do platové třídy A*8, jakož i rozhodnutí ze dne 6. července 2005 o zamítnutí stížnosti žalobkyně.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 10, 14.1.2006 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu prvního stupně Evropských Společenství pod číslem T-388/05 a postoupena Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).


title: Věc T-387/07: Žaloba podaná dne 11. října 2007 – Portugalská republika v. Komise

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/44

         Žaloba podaná dne 11. října 2007 – Portugalská republika v. Komise
   (Věc T-387/07)
   (2007/C 297/90)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: L. Inês Fernandes, S. Rodrigues a A. Gattini, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit článek 1 rozhodnutí Komise K(2007) 3772 ze dne 31. července 2007 o snížení finančního příspěvku poskytnutého z Evropského fondu pro regionální rozvoj ve prospěch globální dotace „SGAIA“ (globální dotace na podporu místních investic), na základě rozhodnutí Evropské komise K(95) 1769 ze dne 28. července 1995;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Nejasnost odůvodnění: výrazem „jak bylo ukázáno výše“ žalovaná obecně odkazuje na stručnou analýzu, která je převzata do napadeného rozsudku. Žalovaná konkrétně neurčuje v kapitole 6 („Závěry“) normy nebo ustanovení, které Portugalská republika porušila.
   Nedošlo k zjištěné protiprávnosti a Komise porušila v napadeném rozhodnutí podmínky dohody ze dne 15. listopadu 1995 uzavřené mezi Komisí a Caixa Geral de Dépositos. Protiprávnost, na kterou odkazuje Komise v napadeném rozhodnutí není opodstatněna, protože nebyly zohledněny články 5 a 6 dohody, které umožňují do 31. prosince 2001 vrátit zaplacení zbývajících budoucích úroků.


title: Věc T-246/16: Žaloba podaná dne 13. května 2016 – Aurora Group Danmark A/S v. EUIPO – Retail Distribution ApS (PANZER)

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/31

         Žaloba podaná dne 13. května 2016 – Aurora Group Danmark A/S v. EUIPO – Retail Distribution ApS (PANZER)
   (Věc T-246/16)
   (2016/C 279/45)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: dánština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aurora Group Danmark A/S (Ballerup, Dánsko) (zástupce: L. Elmgaard Sørensen)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Retail Distribution ApS (Hinnerup, Dánsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „PANZER“-Ochranná známka Evropské unie č. 12 111 084

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. března 2016, ve věci R 447/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               podpůrně zrušil napadené rozhodnutí, pokud jde o „Počítače, mobilní telefony, chytré telefony a jiná přenosná a kapesní elektronická zařízení pro nahrávání, třídění, přenos, zpracovávání a prohlížení textu, údajů, obrazových a audio souborů; přívěsky k telefonům; ochrany proti poškrábání; ochranná pouzdra a obaly na mobilní telefony, chytré telefony, počítače a jiná přenosná a kapesní elektronická zařízení pro nahrávání, třídění, přenos, zpracovávání a prohlížení textu, údajů, obrazových a audio souborů; držáky, pouzdra a kryty na mobilní telefony, chytré telefony, počítače a jiná přenosná a kapesní elektronická zařízení pro nahrávání, třídění, přenos, zpracovávání a prohlížení textu, údajů, obrazových a audio souborů; části, doplňky a příslušenství mobilních telefonů, chytrých telefonů, počítačů a jiných přenosných a kapesních elektronických zařízení pro nahrávání, třídění, přenos, zpracovávání a prohlížení textu, údajů, obrazových a audio souborů“;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Zrušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nebo d) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-555/15: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 14. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria – Portugalsko) – Bernard Jean Marie Gabarel v. Fazenda Pública „Řízení o předběžné otázce — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Osvobození — Poskytování péče při výkonu lékařských a nelékařských zdravotnických povolání — Fyzioterapie — Osteopatie“

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/8

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 14. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Administrativo e Fiscal de Leiria – Portugalsko) – Bernard Jean Marie Gabarel v. Fazenda Pública
   (Věc C-555/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Osvobození - Poskytování péče při výkonu lékařských a nelékařských zdravotnických povolání - Fyzioterapie - Osteopatie“)
   (2016/C 279/12)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunál Administrativo e Fiscal de Leiria

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Bernard Jean Marie Gabarel

      Žalovaná: Fazenda Pública

      Výrok

   Článek 132 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému de daně z přidané hodnoty, musí být vykládán v tom smyslu, že fyzioterapeut, který při výkonu svého zdravotnického povolání používá bez rozlišování nebo doplňkově jak terapeutické postupy fyzioterapie, tak terapeutické postupy osteopatie, musí být osvobozen od daně z přidané hodnoty nejen z titulu terapeutických postupů fyzioterapie, ale i z titulu terapeutických postupů osteopatie, pokud vyloučení posledně zmíněných terapeutických postupů z oblasti výkonu nelékařských zdravotnických povolání pro účely osvobození od daně z přidané hodnoty překračuje meze posuzovací pravomoci, kterou členským státům svěřuje toto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 16, 18.01.2016.


title: Věc C-329/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Sigmaringen (Německo) dne 28. července 2006 – Arthur Wiedemann v. Land Baden-Württemberg

text:
               14.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Sigmaringen (Německo) dne 28. července 2006 – Arthur Wiedemann v. Land Baden-Württemberg
   (Věc C-329/06)
   (2006/C 249/07)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Sigmaringen
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Arthur Wiedemann

      Žalovaná: Land Baden-Württemberg
   Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 1 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 a odst. 4 směrnice 91/439/EHS (1) vykládány v tom smyslu, že odnětí řidičského oprávnění správním orgánem ve státě bydliště z důvodu chybějící řidičské způsobilosti nebrání vydání řidičského oprávnění jiným členským státem a že stát bydliště musí i takové řidičské oprávnění v zásadě uznat?

               2)

               Musí být čl. 1 odst. 2, čl. 7 odst. 1 písm. a) ve spojení s přílohou III a čl. 8 odst. 2 a odst. 4 směrnice 91/439/EHS vykládány v tom smyslu, že neexistuje povinnost státu bydliště uznat řidičské oprávnění, které jeho držitel podvodně získal po odnětí svého řidičského oprávnění ve státě bydliště, a to účelovým oklamáním orgánu vydávajícího řidičská oprávnění státu vystavení a bez prokázání znovunabytí řidičské způsobilosti, nebo které nabyl koluzivní součinností se spolupracovníky orgánu státu vystavení?

               3)

               Musí být čl. 1 odst. 2 a čl. 8 odst. 2 a odst. 4 směrnice 91/439/EHS vykládány v tom smyslu, že stát bydliště může po odnětí řidičského oprávnění svým správním orgánem předběžně pozastavit uznání či zakázat používání řidičského oprávnění vystaveného jiným členským státem, dokud stát vystavení zkoumá, zda odejme řidičské oprávnění získané cestou zneužití práva?

      (1)  Úř. věst. L 237, s. 1; Zvl. vyd. 07/01, s. 317.


title: Věc T-220/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. října 2012 — Komise v. EU Research Projects ( „Rozhodčí doložka — Smlouva uzavřená v rámci zvláštního programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace v oblasti „uživatelsky přívětivé informační společnosti“ — Zrušení projektu — Vrácení části záloh vyplacených Komisí — Úroky z prodlení — Řízení bez účasti žalovaného“ )

text:
               1.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 373/4

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. října 2012 — Komise v. EU Research Projects
   (Věc T-220/10) (1)

   (Rozhodčí doložka - Smlouva uzavřená v rámci zvláštního programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace v oblasti „uživatelsky přívětivé informační společnosti“ - Zrušení projektu - Vrácení části záloh vyplacených Komisí - Úroky z prodlení - Řízení bez účasti žalovaného)
   2012/C 373/06
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: N. Bambara a A.-M. Rouchaje-Joët, zmocněnci, ve spolupráci s C. Erkelens, advokátkou)

      Žalovaná: EU Research Projects Ltd (Hungerford, Spojené království)

      Předmět věci

   Žaloba podaná podle článku 272 SFEU směřující k tomu, aby byla žalované uložena povinnost vrátit část zálohy vyplacené Komisí v souvislosti s prováděním smlouvy č. IST 2001 34850, spolu s úroky z prodlení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Společnosti EU Research Projects Ltd se ukládá vrátit Evropské komisi částku 102 039,32 eur zvýšenou o úroky z prodlení na základě sazby 4,80 % ročně od 29. prosince 2006 až do úplného splacení dluhu.

               2)

               Společnosti EU Research Projects Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 209, 31.7.2010.


title: Spojené věci C-522/07 a C-65/08: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 29. října 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf — Německo) — Dinter GmbH v. Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07), Europol Frost-Food GmbH v. Hauptzollamt Krefeld (C-65/08) ( Společný celní sazebník — Nařízení (EHS) č. 2658/87 — Kombinovaná nomenklatura — Sazební zařazení — Platnost — Doplňková poznámka — Koncentrát jablečné šťávy )

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/2

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 29. října 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf — Německo) — Dinter GmbH v. Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07), Europol Frost-Food GmbH v. Hauptzollamt Krefeld (C-65/08)
   (Spojené věci C-522/07 a C-65/08) (1)

   („Společný celní sazebník - Nařízení (EHS) č. 2658/87 - Kombinovaná nomenklatura - Sazební zařazení - Platnost - Doplňková poznámka - Koncentrát jablečné šťávy“)
   2009/C 312/02
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Dinter GmbH (C-522/07), Europol Frost-Food GmbH (C-65/08)

      Žalovaní: Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07), Hauptzollamt Krefeld (C-65/08)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Finanzgericht Düsseldorf — Výklad a platnost doplňkové poznámky 5 písm. b) ke kapitole 20 přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382), ve znění nařízení Komise (ES) č. 1810/2004 ze dne 7. září 2004 (Úř. věst. L 327, s. 1) — Koncentrovaná přírodní jablečná šťáva s hodnotou Brix 66,8 a bez přídavku cukru — Zařazení tohoto výrobku do sazební podpoložky 2009 7999 (jablečná šťáva bez přídavku cukru) nebo do podpoložky 2106 9098 (ostatní potravinové přípravky jinde neuvedené ani nezahrnuté) — Meze pravomocí Komise, které jsou jí svěřeny na základě článku 9 nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 pro účely upřesnění obsahu sazebních položek

      Výrok

   Doplňková poznámka 5 písm. b) ke kapitole 20 přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, vyplývající z nařízení Komise (ES) č. 1776/2001 ze dne 7. září 2001, nařízení Komise (ES) č. 2031/2001 ze dne 6. srpna 2001 a nařízení Komise (ES) č. 1810/2004 ze dne 7. září 2004, kterými se mění příloha I nařízení č. 2658/87, je neplatná v rozsahu, v němž vylučuje koncentrované přírodní jablečné šťávy z čísla 2009.

      (1)  Úř. věst. C 37, 9.2.2008.

      Úř. věst. C 107, 26.4.2008.


title: Věc T-480/09: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2009 — ATB Norte v. OHIM — Bricocenter Italia (BRICOCENTER)

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/67

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2009 — ATB Norte v. OHIM — Bricocenter Italia (BRICOCENTER)
   (Věc T-480/09)
   2010/C 24/119
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ATB Norte, SL (Burgas, Španělsko) (zástupci: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver a G. Marín Raigal, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Miláno), Itálie]

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 28. září 2009 ve věci R 1045/2008-4,

               —

               uložit žalovanému (OHIM) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Bricocenter S.r.l.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní znak „BRICOCENTER“ (přihláška č. 4 935 185) pro služby třídy 35.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazové ochranné známky Společenství, které obsahují slovní znaky „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (č. 3 262 623) a „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (č. 989 046) pro služby tříd 35, 37 a 39.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Přijetí námitky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného usnesení a zamítnutí námitky v plném rozsahu.

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávný výklad a použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č.207/2009.


title: Věc C-308/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. června 2013 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/57

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. června 2013 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-308/12) (1)

   2013/C 225/116
   Jednací jazyk: polština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 273, 8.9.2012.


title: Věc C-307/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Juzgado de lo Social de San Sebastián (Španělsko) ze dne 6. července 2005 ve věci Yolanda Del Cerro Alonso proti Osakidetza (Servicio Vasco de Salud)

text:
               15.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 257/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Juzgado de lo Social de San Sebastián (Španělsko) ze dne 6. července 2005 ve věci Yolanda Del Cerro Alonso proti Osakidetza (Servicio Vasco de Salud)
   (Věc C-307/05)
   (2005/C 257/06)
   Jednací jazyk: španělština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Juzgado de lo Social de San Sebastián (Španělsko) ze dne 6. července 2005 ve věci Yolanda Del Cerro Alonso proti Osakidetza (Servicio Vasco de Salud), které došlo kanceláři Soudního dvora dne 4. srpna 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Juzgado de lo Social de San Sebastián žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Když směrnice 1999/70/ES (1) stanoví, že se zaměstnanci v pracovním poměru na dobu určitou nesmí být zacházeno méně příznivě než se zaměstnanci v pracovním poměru na dobu neurčitou, odkazuje rovněž na finanční podmínky?

         V případě kladné odpovědi:

               2)

               Je dostatečným objektivním důvodem k tomu, aby nebyl přiznán finanční příplatek za odpracovaná léta poskytovaný zaměstnancům v pracovním poměru na dobu neurčitou skutečnost, že článek 44 zákona 55/2003 ze dne 16. prosince 2003 o rámcovém řádu statutárních zaměstnanců ve zdravotnictví stanoví, že není možné jej pobírat?

               3)

               Představují dohody podepsané mezi odborovým zastoupením zaměstnanců a správou dostatečné objektivní důvody k tomu, aby zaměstnancům na dobu určitou nebyl přiznán příplatek za odpracovaná léta?

      (1)  Směrnice Rady ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, 10.7.1999, s. 43)


title: Věc T-783/16: Žaloba podaná dne 9. listopadu 2016 – Government of Gibraltar v. Komise

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/39

         Žaloba podaná dne 9. listopadu 2016 – Government of Gibraltar v. Komise
   (Věc T-783/16)
   (2017/C 022/54)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Government of Gibraltar (Gibraltar) (zástupci: M. Llamas, QC, J. Temple Lang, solicitor, F.-C. Laprévote a C. Froitzheim, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 1. října 2014 ve věci státní podpory SA.34914(C/2013) (ex 2013/NN) – režim daně z příjmů právnických osob na Gibraltaru;

               —

               uložil žalované, aby žalobkyni nahradila náklady řízení a jiné výdaje související s touto věcí.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo nesprávným skutkovým a právním posouzením, neboť uvádí, že daňová rozhodnutí mohou být novou státní podporou.
               Na podporu tohoto důvodu žalobkyně tvrdí, že: zaprvé, Komise se dopustila nesprávného právního posouzení tím, že od počátku neměla za to, že byla-li by praxe rozhodnutí o daňovém režimu a individuálních daňových rozhodnutí státní podporou, musí být považována za stávající podporu; zadruhé, Komise se dopustila nesprávného posouzení skutkového stavu tím, že tvrdí, že článek 42 Income Tax Act of 2010 (zákon o dani z příjmu z roku 2010) je právním základem pro daňová rozhodnutí; a zatřetí, rozhodnutí není odůvodněno v části, v níž uvádí, že praxe rozhodnutí o daňovém režimu je novou podporou, přičemž toto tvrzení je v rozporu s tvrzením, že praxi daňových rozhodnutí lze považovat „fakticky za režim“.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo nesprávným skutkovým a právním posouzením a není dostatečně odůvodněno.
               Na podporu tohoto důvodu žalobkyně tvrdí, že: zaprvé, ve věci zjevně neexistují důkazy, které by odůvodňovaly podrobnější šetření v návaznosti na zahájené šetření státní podpory; zadruhé, Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu tím, že má za to, že daňová rozhodnutí poskytují výhodu; zatřetí, Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu tím, že daňová rozhodnutí považuje za selektivní; začtvrté, Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu tím, že má za to, že daňová rozhodnutí mohou narušovat hospodářskou soutěž a/nebo ovlivňovat obchod v rámci Unie; a zapáté, napadené rozhodnutí není odůvodněno.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo nesprávným právním posouzení tím, že odklání původní šetření Komise a uměle rozšiřuje uplatnění řízení podle zákona o dani z příjmu na daňová rozhodnutí.


title: Věc T-225/07: Žaloba podaná dne 29. června 2007 – Thomson Sales Europe v. Komise

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/36

         Žaloba podaná dne 29. června 2007 – Thomson Sales Europe v. Komise
   (Věc T-225/07)
   (2007/C 211/70)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Thomson Sales Europe (Boulogne-Billancourt, Francie) (zástupci: F. Goguel a F. Foucault, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               nařídit předběžné opatření spočívající v tom, že stranám budou poskytnuty veškeré písemnosti, dokumenty, protokoly, dopisy, přípravné materiály atd., jež vedly k oběma nařízením č. 2376/94 a č. 710/95;

               —

               zrušit rozhodnutí Komise č. REM 03/05 ze dne 7. května 2007.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise č. REM 03/05 ze dne 7. května 2007, jímž bylo konstatováno, že prominutí dovozního cla není v konkrétním případě žalobkyně odůvodněné. Uvedené rozhodnutí bylo vydáno na základě žádosti předložené Komisi francouzskými vnitrostátními orgány, jež od žalobkyně požadovaly zaplacení antidumpingového cla z dovozu barevných televizních přijímačů vyrobených její dceřinou společností v Thajsku, o jehož prominutí žádala na základě článku 239 nařízení Rady (EHS) č.2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1).
   Žalobkyně se domnívá, že jí může být clo na základě článku 239 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (EHS) prominuto, neboť podle jejího názoru splňuje obě podmínky stanovené tímto předpisem.
   Ohledně první podmínky (existence zvláštní situace) uplatňuje, že v jejím případě zvláštní situace existovala, což vyplývalo jak z chování Komise, která změnila svůj přístup k výkladu právních předpisů upravujících stanovení původu zboží, aniž by na to vhodným způsobem upozornila hospodářské subjekty, tak i z chování vnitrostátních orgánů, jež se řídily přístupem Komise.
   Ohledně druhé podmínky článku 239 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (neexistence podvodného jednání nebo nedbalosti) se žalobkyně domnívá, že jí nelze připisovat nedbalost, neboť byla přesvědčena o důvodnosti původního postoje útvarů Komise, které se podle názoru žalobkyně rozhodly, že v jejím případě nebudou přísně uplatňovat pravidla původu, ale že na všechny přístroje vyrobené a vyvezené její dceřinou společností v Thajsku uplatní preferenční antidumpingové clo.

      (1)  Úř. věst. L 302, s. 1 (Zvl. vyd. 02/04 s. 307).


title: Věc C-8/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 9. ledna 2017 – Biosafe – Indústria de Reciclagens SA v. Flexipiso – Pavimentos SA

text:
               27.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) dne 9. ledna 2017 – Biosafe – Indústria de Reciclagens SA v. Flexipiso – Pavimentos SA
   (Věc C-8/17)
   (2017/C 095/11)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal de Justiça

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Biosafe – Indústria de Reciclagens SA

      Odpůrkyně: Flexipiso – Pavimentos SA

      Předběžné otázky

               1.

               Brání směrnice 2006/11/ES (1), zvláště pak články 63, 167, 168, 178, 179, 180, 182 a 219 této směrnice, a zásada neutrality takové právní úpravě, z níž vyplývá, že v situaci, kdy u převodce zboží, který je plátcem DPH, byla provedena daňová kontrola, na základě níž bylo konstatováno, že sazba DPH, kterou v dané době převodce uplatnil, byla nižší než sazba, kterou měl uplatnit, a tento převodce zaplatil dodatečně vyměřenou daň státu a má v úmyslu získat příslušnou částku od nabyvatele, který je rovněž plátcem DPH, začíná lhůta, v níž má nabyvatel uplatnit nárok na odpočet výše uvedené dodatečně vyměřené daně, běžet v okamžiku vystavení původních faktur, nikoli v okamžiku, kdy byly vystaveny nebo přijaty opravné doklady?

               2.

               Pokud bude odpověď na předchozí předběžnou otázku záporná, brání tatáž směrnice a zvláště pak tytéž články a zásada neutrality takové právní úpravě, z níž vyplývá, že po obdržení dokladů, které byly vystaveny za účelem opravy původních faktur na základě daňové kontroly a zaplacení dodatečně vyměřené daně státu a kterými je vymáhána platba výše uvedené dodatečně vyměřené daně, v okamžiku, kdy již uplynula výše uvedená lhůta pro uplatnění nároku na odpočet, je legitimní, aby nabyvatel odmítl tuto platbu provést, na základě toho, že nemožnost provedení odpočtu dodatečně vyměřené daně odůvodňuje odmítnutí přenesení této daně?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 1. února 2016 ve věci E-23/15 – Kontrolní úřad ESVO v. Lichtenštejnské knížectví (nesplnění povinností státem EHP/ESVO – neprovedení do vnitrostátního práva – směrnice 2010/53/EU)

text:
               19.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 18/29

         ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 1. února 2016
   ve věci E-23/15
   Kontrolní úřad ESVO v. Lichtenštejnské knížectví
   (nesplnění povinností státem EHP/ESVO – neprovedení do vnitrostátního práva – směrnice 2010/53/EU)
   (2017/C 18/13)
   Ve věci E-23/15, Kontrolní úřad ESVO v. Lichtenštejnské knížectví – ŽALOBA na prohlášení, že Lichtenštejnské knížectví ve stanovené lhůtě nepřijalo opatření nezbytná k provedení článků 15 a 16 aktu uvedeného v bodě 15zn kapitoly XIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/53/EU ze dne 7. července 2010 o jakostních a bezpečnostních normách pro lidské orgány určené k transplantaci, ve znění opravy), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě a rozhodnutím smíšeného výboru č. 164/2013 ze dne 8. října 2013, a nesplnilo tak své povinnosti podle článku 31 uvedeného aktu a podle článku 7 Dohody, vynesl Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (soudce-zpravodaj), soudci, dne 1. února 2016 rozsudek, jehož výroková část zní:
   Soudní dvůr tímto:

               1.

               Prohlašuje, že Lichtenštejnské knížectví ve stanovené lhůtě nepřijalo opatření nezbytná k provedení článků 15 a 16 aktu uvedeného v bodě 15zn kapitoly XIII přílohy II Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/53/EU ze dne 7. července 2010 o jakostních a bezpečnostních normách pro lidské orgány určené k transplantaci, ve znění opravy), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a nesplnilo tak své povinnosti podle článku 31 uvedeného aktu a podle článku 7 Dohody o EHP.

               2.

               Ukládá Lichtenštejnsku uhradit náklady řízení.


title: Věc C-266/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. května 2010 Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid) proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 16. března 2010 ve věci T-530/09, Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid) v. Evropský parlament a Rada Evropské unie

text:
               5.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. května 2010 Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid) proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 16. března 2010 ve věci T-530/09, Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid) v. Evropský parlament a Rada Evropské unie
   (Věc C-266/10 P)
   2011/C 72/02
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Sistemul electronic de arhivare, criptare și indexare digitalizată Srl (Seacid) (zástupce: N. O. Curelea, advokát)

      Další účastníci řízení: Evropský parlament, Rada Evropské unie
   Soudní dvůr (šestý senát) usnesením ze dne 22. října 2010 prohlásil kasační opravný prostředek za nepřípustný.


title: Věc C-327/11 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. září 2012 — United States Polo Association v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Nebezpečí záměny — Slovní označení „U.S. POLO ASSN.“ — Námitky majitele starší slovní ochranné známky POLO-POLO“ )

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/10

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 6. září 2012 — United States Polo Association v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
      (Věc C-327/11 P) (1)

      (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Nebezpečí záměny - Slovní označení „U.S. POLO ASSN.“ - Námitky majitele starší slovní ochranné známky POLO-POLO)
      (2012/C 331/15)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: United States Polo Association (zástupkyně: P. Goldenbaum, Rechtsanwältin)

         Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

         Předmět věci

      Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) ze dne 13. dubna 2011, United States Polo Association v. OHIM (T-228/09), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou přihlašovatelem slovní ochranné známky „U.S. POLO ASSN.“ pro výrobky zařazené do tříd 9, 20, 21, 24 a 27 proti rozhodnutí R 886/2008-4 čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 20. března 2009, kterým se zamítá odvolání podané proti rozhodnutí námitkového oddělení, které částečně zamítá přihlášku uvedené ochranné známky v rámci námitky podané majitelem slovní národní ochranné známky a ochranné známky Společenství „POLO-POLO“ pro výrobky zařazené do tříd 24, 35 a 39 — Výklad a použití čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  United States Polo Association se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 311, 22.10.2011.


title: Věc T-225/16: Usnesení Tribunálu ze dne 28. listopadu 2016 – Matratzen Concord v. EUIPO (Ganz schön ausgeschlafen) „Ochranná známky Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ‚Ganz schön ausgeschlafen‘ — Ochranná známka tvořená reklamním sloganem — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. l písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/36

         Usnesení Tribunálu ze dne 28. listopadu 2016 – Matratzen Concord v. EUIPO (Ganz schön ausgeschlafen)
   (Věc T-225/16) (1)

   („Ochranná známky Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ‚Ganz schön ausgeschlafen‘ - Ochranná známka tvořená reklamním sloganem - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. l písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
   (2017/C 022/49)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Matratzen Concord GmbH (Kolín, Německo) (zástupce: I. Selting, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Hanf a A. Graul, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. února 2016 (věc R 1234/2015-1), týkajícímu se zápisu slovního označení „Ganz schön ausgeschlafen“ jako ochranné známky Evropské unie

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Matratzen Concord GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 232, 27.6.2016.


title: Věc F-98/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (samosoudce) ze dne 18. června 2013 — Jargeac a další v. Komise ( „Veřejná služba — Odměňování — Rodinné přídavky — Příspěvek na vzdělání — Podmínky přiznání — Snížení jiného příspěvku téže povahy — Zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně neopodstatněná žaloba“ )

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/48

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (samosoudce) ze dne 18. června 2013 — Jargeac a další v. Komise
   (Věc F-98/11) (1)

   (Veřejná služba - Odměňování - Rodinné přídavky - Příspěvek na vzdělání - Podmínky přiznání - Snížení jiného příspěvku téže povahy - Zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně neopodstatněná žaloba)
   2013/C 252/85
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Bernard Jargeac a další (Hostert, Lucembursko) (zástupci: původně F. Moyse a A. Salerno, advokáti, poté S. Salerno, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Návrh na zrušení rozhodnutí Komise, na základě kterého se určité finanční pomoci členského státu studentům vyššího vzdělávání považují za dávky téže povahy, jako jsou rodinné přídavky, a tyto finanční pomoci se odpočítávají od příspěvku na vzdělání poskytovaného úředníkům, kteří jsou rodiči těchto studentů, jakož i zrušení rozhodnutí požadovat vrácení neoprávněně vyplacených částek

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se v rozsahu, v němž je podána panem Finchem, odmítá jako zjevně neopodstatněná.

               2)

               Žaloba se v rozsahu, v němž je podána panem Jargeacem, panem Aliagou Arterem, panem Charrièrem, panem Clarkem, paní Domingues, paní Hughes, panem Lannelucem a panem Zeinem, zamítá jako zjevně neopodstatněná.

               3)

               Pan Jargeac a osm dalších úředníků a bývalých úředníků, jejichž jména jsou uvedena v příloze, ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 347, 26.11.2011, s. 47.


title: Věc T-362/14: Usnesení Tribunálu ze dne 26. května 2016 – REWE Zentral v. EUIPO – Vicente Gandía Pla (MY PLANET) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/43

         Usnesení Tribunálu ze dne 26. května 2016 – REWE Zentral v. EUIPO – Vicente Gandía Pla (MY PLANET)
   (Věc T-362/14) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2016/C 270/49)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: REWE Zentral AG (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupci: M. Kinkeldey, S. Brandstätter a A. Wagner, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: I. P. Harrington a P. Bullock, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Vicente Gandia Pla, SA (Chiva, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. března 2014 (věc R 201/2013-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Vicente Gandía PIa SA a REWE Zentral AG.

      Výrok

               1.

               Ve věci samé již není důvodné rozhodnout.

               2.

               Společnosti REWE-Zentral AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 11. 8. 2014.


title: Věc T-420/11: Žaloba podaná dne 31. července 2011 — Ocean Capital Administration a další v. Rada

text:
               1.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 290/12

         Žaloba podaná dne 31. července 2011 — Ocean Capital Administration a další v. Rada
   (Věc T-420/11)
   2011/C 290/16
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ocean Capital Administration GmbH (Hamburk, Německo), First Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), First Ocean GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo), Second Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), Second Ocean GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo), Third Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), Third Ocean GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo), Fourth Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), Fourth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo), Fifth Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), Fifth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo), Sixth Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), Sixth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo), Seventh Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), Seventh Ocean GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo), Eighth Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), Eighth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo), Ninth Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), Ninth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo), Tenth Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), Tenth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo), Eleventh Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), Eleventh Ocean GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo), Twelfth Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), Twelfth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo), Thirteenth Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), Fourteenth Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), Fifteenth Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), Sixteenth Ocean Administration GmbH (Hamburk, Německo), Kerman Shipping Co. Ltd (Valletta, Republika Malta), Woking Shipping Investments Ltd (Valletta, Republika Malta), Shere Shipping Co. Ltd (Valletta, Republika Malta), Tongham Shipping Co. Ltd (Valletta, Republika Malta), Uppercourt Shipping Co. Ltd (Valletta, Republika Malta), Vobster Shipping Co. Ltd (Valletta, Republika Malta), Lancelin Shipping Co. Ltd (Limassol, Kyperská republika) (zástupci: F. Randolph, barrister, M. Lester, barrister, a M. Taher, solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

               —

               Zrušit prováděcí nařízení Rady (EU) č. 503/2011 ze dne 23. května 2011 (1) a rozhodnutí Rady 2011/299/SZBP ze dne 23. května 2011 (2) v rozsahu, ve kterém se opatření v nich obsažená týkají žalobkyň;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného rozhodnutí žalované, podle kterého žalobkyně naplnily kritéria pro zařazení na seznam, neboť

                           —

                           jediným základem rozhodnutí žalované zařadit žalobkyně na seznam byla tvrzení, že jsou „vlastněny“ nebo „kontrolovány“ Islamic Republic of Iran Shipping Lines (dále jen „IRISL“) nebo že jsou „dceřinými společnostmi“ nebo „holdingovou společností“ IRISL; a

                           —

                           žalovaná neprovedla ve vztahu ke každé žalobkyni samostatně posouzení skutečností (anebo pokud tato posouzení provedla, pak je provedla nesprávně) za účelem určení, zda je pravděpodobné, že žalobkyně mohly být z důvodu vlivu, který má údajně IRISL na každou z nich, podněcovány k obcházení omezujících opatření vůči IRISL.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že napadená opatření porušují práva žalobkyň na spravedlivý proces a na účinnou soudní ochranu, neboť

                           —

                           tato opatření nestanoví žádný postup, v němž by byly žalobkyním sděleny důkazy, na kterých spočívalo rozhodnutí o zmrazení jejich majetku, nebo v němž by jim bylo umožněno smysluplně se vyjádřit k těmto důkazům;

                           —

                           důvody obsažené v napadených opatřeních jsou pouze obecné a nepodložené; a

                           —

                           žalovaná neposkytla dostatečné informace, které by žalobkyním umožňovaly účinně přednést svá stanoviska.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná neuvedla žalobkyním dostatečné důvody pro jejich zahrnutí do sporných opatření, a to v rozporu se svou povinností uvést jasně skutečné a specifické důvody.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že napadená opatření představují neodůvodněný a nepřiměřený zásah do práva žalobkyň na vlastnictví a na vedení svého podniku, neboť

                           —

                           opatření zmrazující jeho finanční prostředky mají významný a trvalý dopad na jejich základní práva;

                           —

                           zařazení žalobkyň na seznam logicky nijak nesouvisí s cílem napadených opatření, kterým je předcházet obcházení omezujících opatření; a

                           —

                           žalovaná neprokázala ani to, že úplné zmrazení finančních prostředků je nejméně omezujícím prostředkem k dosažení takového cíle a ani to, že značné újmy způsobené žalobkyním jsou odůvodněné a přiměřené

      (1)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 503/2011 ze dne 23. května 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 961/2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 136, s. 26).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2011/299/SZBP ze dne 23. května 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 136, s. 65).