title: Věc C-498/17: Žaloba podaná dne 17. srpna 2017 – Evropská komise v. Italská republika

text:
               9.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 338/12

         Žaloba podaná dne 17. srpna 2017 – Evropská komise v. Italská republika
   (Věc C-498/17)
   (2017/C 338/12)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Gattinara a E. Sanfrutos Cano, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Italská republika tím, že nepřijala všechna nezbytná opatření, aby v souladu s čl. 7 písm. g) a článkem 13 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (Úř. věst. 1999, L 182, s. 1; Zvl. vyd. 15/04, s. 228) co nejdříve ukončila provoz skládek, které neobdržely povolení k pokračování provozu podle článku 8 této směrnice, nebo tím, že nepřijala opatření nezbytná k zajištění, aby u skládek které obdržely povolení k pokračování provozu, bylo dosaženo souladu s požadavky stanovenými výše uvedenou směrnicí, aniž jsou dotčeny podmínky stanovené v příloze I bodu 1 této směrnice, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 14 písm. b) druhé věty a písm. c) uvedené směrnice, ve vztahu k těmto skládkám: 1) Avigliano (Loc. Serre Le Brecce); 2) Ferrandina (Loc. Venita); 3) Genzano di Lucania (Loc. Matinella); 4) Latronico (Loc. Torre); 5) Lauria (Loc. Carpineto); 6) Maratea (Loc. Montescuro); 7) Moliterno (Loc. Tempa La Guarella); 8) Potenza (Loc. Montegrosso-Pallareta: skládka, jejíž uzavření bylo plánováno na září 2016); 9) Potenza (Loc. Montegrosso-Pallareta), skládka označená jako nikdy nepoužívaná; 10) Rapolla (Loc. Albero in Piano); 11) Roccanova (Loc. Serre); 12) Sant’Angelo Le Fratte (Loc. Farisi); 13) Campotosto (Loc. Reperduso); 14) Capistrello (Loc. Trasolero); 15) Francavilla (Valle Anzuca); 16) L’Aquila (Loc. Ponte delle Grotte); 17) Andria (D’Oria G.& C. s.n.c); 18) Canosa (CO.BE.MA); 19) Bisceglie (CO.GE.SER); 20) Andria (F.lli Acquaviva); 21) Trani (BAT-Igea s.r.l.); 22) Torviscosa (Società Caffaro);

               —

               určil, že Italská republika tím, že nepřijala všechna nezbytná opatření, aby v souladu s čl. 7 písm. g) a článkem 13 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (Úř. věst. 1999, L 182, s. 1; Zvl. vyd. 15/04, s. 228) co nejdříve ukončila provoz skládek, které neobdržely povolení k pokračování provozu podle článku 8 této směrnice, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 14 písm. b) druhé věty, ve vztahu k těmto skládkám: 23) Atella (Loc. Cafaro); 24) Corleto Perticara (Loc. Tempa Masone); 25) Marsico Nuovo (Loc. Galaino); 26) Matera (Loc. La Martella); 27) Pescopagano (Loc. Domacchia); 28) Rionero in Volture (Loc. Ventaruolo); 29) Salandra (Loc. Piano del Governo); 30) San Mauro Forte (Loc. Priati); 31) Senise (Loc. Palomabara); 32) Tito (Loc. Aia dei Monaci); 33) Tito (Loc. Valle del Forno); 34) Capestrano (Loc. Tirassegno); 35) Castellalto (Loc. Colle Coccu); 36) Castelvecchio Calvisio (Loc. Termine); 37) Corfinio (Loc. Cannucce); 38) Corfinio (Loc. Case querceto); 39) Mosciano S. Angelo (Loc. Santa Assunta); 40) S. Omero (Loc. Ficcadenti); 41) Montecorvino Pugliano (Loc. Parapoti); 42) San Bartolomeo in Galdo (Loc. Serra Pastore); 43) Trivigano (ex Cava Zof); 44) Torviscosa (Loc. La Valletta);

               —

               uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Článek 14 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů upravuje situaci tzv. „stávajících“ skládek, tj. skládek, pro které již bylo vydáno povolení nebo již byly v provozu ke dni 16. července 2001, což odpovídá lhůtě, ve které měla být směrnice 1999/31/ES provedena do vnitrostátního práva v souladu s čl. 18 odst. 1 uvedené směrnice. Článek 14 směrnice 1999/31/ES ve vztahu k těmto skládkám stanoví, že příslušné orgány členských států mají do 16. července 2009 provést práce nezbytné buď k úpravě místa skládky za účelem dosažení souladu s požadavky směrnice [čl. 14 písm. c) směrnice], nebo k ukončení provozu skládky [čl. 14 písm. b) druhá věta směrnice].
   Komise má za to, že z poznatků předložených Italskou republikou v rámci postupu před zahájením soudního řízení vyplývá, že žádná z těchto dvou povinností nebyla splněna v případě 44 stávajících skládek, s tím důsledkem, že pokud jde o dotyčné skládky, Italská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 14 písm. b) druhé věty a písm. c) směrnice 1999/31/ES.


title: Věc T-146/13: Žaloba podaná dne 13. března 2013 — Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology v. Komise

text:
               27.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 123/25

         Žaloba podaná dne 13. března 2013 — Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology v. Komise
   (Věc T-146/13)
   2013/C 123/43
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology (Šao-sing, Čína) (zástupci: V. Akriditis a Y. Melin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               podle článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie zrušil rozhodnutí Evropské komise oznámené dopisem ze dne 3. ledna 2013, č. H4/JN/Ref.t13.000011, kterým Komise žalobkyni informovala, že nebude přezkoumávat žádost žalobkyně o přiznání statutu podniku působícího v podmínkách tržního hospodářství, podanou na základě čl. 2 bodu 7 písm. b) nařízení Rady č. 1225/2009 v rámci antidumpingového řízení týkajícího se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů pocházejících z Čínské lidové republiky, zahájeného dne 6. září 2012 (AD 590);

               —

               podle článku 277 Smlouvy o fungování Evropské unie určil, že na žalobkyni není v rámci této žaloby použitelné nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1168/2012 ze dne 12. prosince 2012, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 344, s. 1);

               —

               a v důsledku toho uložil Komisi a případným vedlejším účastníkům náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod, který je stejný jako žalobní důvod uplatněný ve věci T-143/13, Zhejiang Heda Solar Technology v. Komise.


title: Věc T-258/16: Žaloba podaná dne 25. května 2016 – Mediterranean Premium Spirits v. EUIPO – G-Star Raw (GINRAW)

text:
               11.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/44

         Žaloba podaná dne 25. května 2016 – Mediterranean Premium Spirits v. EUIPO – G-Star Raw (GINRAW)
   (Věc T-258/16)
   (2016/C 251/50)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mediterranean Premium Spirits, SL (Barcelona, Španělsko) (zástupci: J. Mora Granell a J. Romaní Lluch, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: G Star Raw CV (Amsterodam, Nizozemsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „GINRAW“ – Přihláška č. 12 431 681

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. března 2016, ve věci R 1583/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí, kterým se zamítá přihláška ochranné známky Evropské unie č. 12 431 681 „GINRAW“ ve třídách 21 a 33, a potažmo povolil zápis uvedené ochranné známky, a

               —

               uložil EUIPO a v případě vedlejšího účastenství i vedlejší účastnici řízení náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a článku 75 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-528/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. listopadu 2007 Association de la presse internationale ASBL (API) proti rozsudku Soudu prvního stupně (velkého senátu) vydanému dne 12. září 2007 ve věci T-36/04, Association de la presse internationale ASBL (API) v. Komise Evropských společenství

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/36

         Kasační opravný prostředek podaný dne 29. listopadu 2007 Association de la presse internationale ASBL (API) proti rozsudku Soudu prvního stupně (velkého senátu) vydanému dne 12. září 2007 ve věci T-36/04, Association de la presse internationale ASBL (API) v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-528/07 P)
   (2008/C 22/65)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Association de la presse internationale ASBL (API) (zástupci: S. Völcker, Rechsanwalt, F. Louis, avocat a C. O'Daly, Solicitor)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky)
   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr

               —

               zrušil rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství (SPS) ve věci T-36/04, API v. Komise, ze dne 12. září 2007 v rozsahu, ve kterém SPS potvrdil právo Komise nezpřístupnit písemná podání Komise ve věcech, ve kterých se ještě nekonalo jednání;

               —

               zrušil části rozhodnutí Komise D(2003) 30621 ze dne 20. listopadu 2003, které nebyly předtím zrušeny SPS ve věci T-36/04 nebo, podpůrně, vrátil věc zpět SPS k dalšímu rozhodnutí ve světle rozsudku Soudního dvora a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatelka tvrdí že napadený rozsudek by měl být zrušen z následujících důvodů:

               1.

               Zaprvé, SPS nesprávně vyložil čl. 4 odst. 2 druhou odrážku nařízení [1049/2001/ES] („výjimka soudního řízení“), když rozhodl, že Komise nemusí provést konkrétní posouzení, pokud jde o udělení přístupu k jejím písemným podáním před jednáním. Tento výklad i) je v rozporu s ustálenými zásadami pro výklad výjimky soudního řízení, které jsou uznány jinde v rozsudku; ii) vychází z neexistujícího práva Komise bránit své zájmy „osvobozené od všech vnějších vlivů“; iii) opírá se o zjevně nesprávné právní argumenty, když se dovolává „zásady rovnosti zbraní“; iv) chybně popírá význam ostatních soudních pravidel, která umožňují přístup k podáním před jednáním, a v) nesprávně se opírá o potřebu chránit effet utile řízení in camera soudů Společenství.

               2.

               Zadruhé, SPS nesprávně vyložil pojem „převažující veřejný zájem“ v čl. 4 odst. 2 in fine nařízení tím, že rozhodl, že, pokud se jedná o písemná podání předložená soudům, obecný veřejný zájem na obsahu řízení před soudy Společenství nemůže převažovat nad žádným zájmem chráněným výjimkou soudního řízení.


title: Věc C-83/08: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. dubna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Thüringer Finanzgericht, Gotha — Německo) — Glückauf Brauerei GmbH v. Hauptzollamt Erfurt ( Harmonizace struktury spotřebních daní — Směrnice 92/83/EHS — Článek 4 odst. 2 — Malé pivovary právně a hospodářsky nezávislé na jakémkoli jiném pivovaru — Kritéria právní a hospodářské nezávislosti — Možnost podléhání nepřímému vlivu )

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/17

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. dubna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Thüringer Finanzgericht, Gotha — Německo) — Glückauf Brauerei GmbH v. Hauptzollamt Erfurt
   (Věc C-83/08) (1)

   („Harmonizace struktury spotřebních daní - Směrnice 92/83/EHS - Článek 4 odst. 2 - Malé pivovary právně a hospodářsky nezávislé na jakémkoli jiném pivovaru - Kritéria právní a hospodářské nezávislosti - Možnost podléhání nepřímému vlivu“)
   2009/C 141/27
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Thüringer Finanzgericht, Gotha

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Glückauf Brauerei GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Erfurt

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Thüringer Finanzgericht (Německo) — Výklad čl. 4 odst. 2 směrnice Rady 92/83/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů (Úř. věst. L 316, s. 21; Zvl.vyd. 09/01, s. 206) — Kvalifikace jako „malý nezávislý pivovar“ pro účely uplatnění snížených sazeb spotřebních daní — Kritérium „hospodářské nezávislosti“ — Pivovar, který může být z důvodu vlastnických vztahů a rozdělení hlasovacích práv pod nepřímým vlivem dvou jiných pivovarů

      Výrok

   Článek 4 odst. 2 směrnice Rady 92/83/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů musí být vykládán v tom smyslu, že situace, která se vyznačuje existencí strukturálních propojení z hlediska obchodních podílů a hlasovacích práv a která vede k tomu, že tatáž osoba vykonávající řídící funkce v několika dotčených pivovarech může nezávisle na svém skutečném chování ovlivňovat přijímání jejich obchodních rozhodnutí, vylučuje, že tyto pivovary mohou být považovány za na sobě hospodářsky nezávislé.

      (1)  Úř. věst. C 128, 24.5.2008.


title: Věc T-169/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  14. prosince 2005  – Arysta Lifescience v. OHIM ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství CARPOVIRUSINE — Starší národní ochranná známka CARPO — Nebezpečí záměny — Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/29

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. prosince 2005 – Arysta Lifescience v. OHIM
   (Věc T-169/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství CARPOVIRUSINE - Starší národní ochranná známka CARPO - Nebezpečí záměny - Čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 48/55)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Arysta Lifescience SAS, dříve Calliope SAS (Noguères, Francie) [zástupce: S. Legrand, advokát]

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) [zástupce: S. Pétrequin, zmocněnec]

      Druhý účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: BASF AG (Ludwigshafen am Rhein, Německo)
   Předmět věci
   Odvolání proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 4. března 2004 (věc R 289/2003-1), které se týká námitkového řízení mezi Calliope SAS a BASF AG
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 179, 10.7.2004.


title: Věc C-300/13: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. března 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana – Španělsko) – Ayuntamiento de Benferri v. Consejería de Infraestructuras y Transporte, Iberdrola Distribución Eléctrica SAU „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 85/337/EHS — Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí — Budování nadzemního vedení elektrické energie — Rozšíření rozvodny elektrické energie — Neexistence povinnosti posoudit vliv záměru na životní prostředí“

text:
               19.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/7

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. března 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana – Španělsko) – Ayuntamiento de Benferri v. Consejería de Infraestructuras y Transporte, Iberdrola Distribución Eléctrica SAU
   (Věc C-300/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 85/337/EHS - Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí - Budování nadzemního vedení elektrické energie - Rozšíření rozvodny elektrické energie - Neexistence povinnosti posoudit vliv záměru na životní prostředí“)
   2014/C 151/09
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Ayuntamiento de Benferri

      Žalované: Consejería de Infraestructuras y Transporte, Iberdrola Distribución Eléctrica SAU

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana – Výklad přílohy I bodu 20 a přílohy II bodu 3 písm. b) směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248) ve znění směrnice 97/11/ES (Úř. věst. L 73, s. 5; Zvl. vyd. 15/03, s. 151) – Budování nadzemního vedení elektrické energie o napětí 220 kV a vyšším a o délce nad 15 kilometrů – Pojem – Záměr rozšíření rozvodny elektrické energie nezávisle na existujícím nadzemním vedení – Vnitrostátní právní úprava, která pro takový záměr nestanoví posouzení jeho vlivu na životní prostředí

      Výrok

   Ustanovení přílohy I bodu 20 a přílohy II bodu 3 písm. b) směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí ve znění směrnice Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997 musí být vykládána v tom smyslu, že takový záměr, jako je záměr dotčený v původním řízení, který se týká pouhého rozšíření rozvodny pro transformaci napětí elektrické energie, nespadá jako takový mezi záměry, na které se vztahují tato ustanovení, pokud toto rozšíření není součástí budování nadzemního vedení elektrické energie, což musí ověřit předkládající soud.

      (1)  Úř. věst. C 226, 3.8.2013.


title: Věc C-530/09: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Wojewódzki Sąd Administracyjny w Poznaniu — Polská republika) — Inter-Mark Group Sp. z o.o., Sp. komandytowa w Poznaniu v. Minister Finansów ( „DPH — Směrnice 2006/112/ES — Článek 52 písm. a) a čl. 56 odst. 1 písm. b) a g) — Místo zdanitelných plnění — Daňová příslušnost — Vytvoření, nájem a montáž veletržních stánků“ )

text:
               17.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 370/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Wojewódzki Sąd Administracyjny w Poznaniu — Polská republika) — Inter-Mark Group Sp. z o.o., Sp. komandytowa w Poznaniu v. Minister Finansów
   (Věc C-530/09) (1)

   (DPH - Směrnice 2006/112/ES - Článek 52 písm. a) a čl. 56 odst. 1 písm. b) a g) - Místo zdanitelných plnění - Daňová příslušnost - Vytvoření, nájem a montáž veletržních stánků)
   2011/C 370/15
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Poznaniu

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Inter-Mark Group Sp. z o.o., Sp. komandytowa

      Žalované: Minister Finansów

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Wojewódzki Sąd Administracyjny — Výklad čl. 52 písm. a) a čl. 56 odst. 1 písm. b) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Určení místa daňové příslušnosti — Kvalifikace dané obchodní činnosti jako vedlejší služby ke kulturním, uměleckým, sportovním, vědeckým, vzdělávacím, zábavním nebo podobným činnostem anebo jako reklamní služby — Pronájem veletržních stánků vystavovatelům

      Výrok

   Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládána v tom smyslu, že na službu spočívající ve vytvoření, dočasném poskytování a případně dopravě a montáži veletržního nebo výstavního stánku pro zákazníky, kteří vystavují zboží a prezentují služby na veletrzích a výstavách, se může vztahovat:

               —

               článek 56 odst. 1 písm. b) této směrnice, pokud je tento stánek koncipován nebo používán pro reklamní účely;

               —

               článek 52 písm. a) uvedené směrnice, pokud je daný stánek vytvořen a poskytnut pro určitý veletrh nebo výstavu s kulturním, uměleckým, sportovním, vědeckým, vzdělávacím, zábavním nebo podobným námětem, nebo pokud odpovídá vzoru, jehož tvar, velikost, materiálové složení nebo vzhled stanovil organizátor určitého veletrhu nebo výstavy;

               —

               článek 56 odst. 1 písm. g) téže směrnice, pokud je určujícím prvkem uvedené služby úplatné dočasné poskytování hmotných součástí téhož stánku.

      (1)  Úř. věst. C 63, 13.3.2010.


title: Věc T-571/08: Žaloba podaná dne 22. prosince 2008 – Německo v. Komise

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/41

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2008 – Německo v. Komise
   (Věc T-571/08)
   (2009/C 55/74)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma a B. Klein)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 30. října 2008 v řízení „státní podpora C 36/07 – státní podpora pro Deutsche Post AG“ o uložení poskytnout informace;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise Evropských společenství K(2008) 6468 ze dne 30. října 2008, v němž Komise v řízení o státní podpoře C 36/2007 (ex NN 25/2007) vyzvala podle čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 659/1999 (1) Německo, aby předložilo veškeré dokumenty, informace a údaje, které jsou potřebné k posouzení příjmů a výdajů Deutsche Post v období let 1989 až 2007.
   Žalobkyně uplatňuje dva žalobní důvody.
   V prvním žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že nařízení o poskytnutí informací porušuje podstatné formální náležitosti.

               —

               Nebyly splněny podmínky účinného stanovení lhůty, ani podmínky upomínacího dopisu se stanovením dodatečné lhůty ve smyslu čl. 5 odst. 2 nařízení č. 659/1999. Podpůrně poukazuje žalobkyně na to, že již stanovení lhůty v nařízení o poskytnutí informací bylo samo o sobě nepřiměřené.

               —

               Nařízení o poskytnutí informací dále nezajišťuje ochranu obchodních tajemství Deutsche Post AG, která je zakotvena v článku 287 ES, jelikož obdržená data by mohla být předána externímu podniku, jenž by mohl být případnými konkurentem Deutsche Post AG, a Komise se zdráhá podat k tomu bližší údaje.

         Ve svém druhém žalobním důvodu žalobkyně tvrdí, že nařízení o poskytnutí informací porušuje čl. 87 odst. 1 a čl. 86 odst. 2 ES ve spojení se zásadami proporcionality a právní jistoty, jelikož vyžádané údaje nejsou potřebné pro posouzení žádného ze tří opatření státní podpory, které jsou předmětem řízení, podle právních předpisů o podporách.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku [88 Smlouvy o ES] (Úř. věst. L 83, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 339).


title: Věc C-71/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 18. února 2011 — Spolková republika Německo v. Y

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 18. února 2011 — Spolková republika Německo v. Y
   (Věc C-71/11)
   2011/C 130/21
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo

      Žalovaný: Y

      Vedlejší účastníci řízení: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht (zástupce hájící zájmy Spolkové republiky Německo u Spolkového správního soudu); Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge (Spolkový zmocněnec pro azylové záležitosti u Spolkového úřadu pro migraci a uprchlíky)

      Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 9 odst. 1 písm. a) směrnice 2004/83/ES (1) vykládán v tom smyslu, že ne každý zásah do svobody náboženského vyznání, který je v rozporu s článkem 9 EÚLP, představuje akt pronásledování ve smyslu uvedené směrnice, nýbrž vážné porušení svobody náboženského vyznání jako základního lidského práva je dáno pouze tehdy, pokud je zasažena samotná podstata této svobody?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku:

                           a)

                           Omezuje se podstata svobody náboženského vyznání na vyznávání víry a na duchovní činnost v rámci vlastní domácnosti a v rámci sousedských vztahů, nebo může akt pronásledování ve smyslu čl. 9 odst. 1 písm. a) směrnice 2004/83/ES spočívat také v tom, že v zemi původu vede projevení víry na veřejnosti k ohrožení zdraví, života nebo osobní svobody a žadatel je proto nucen se ho vzdát?

                           b)

                           V případě, že podstata svobody náboženského vyznání může zahrnovat i určité náboženské projevy na veřejnosti:

                                       je v tomto případě naplněno vážné porušení svobody náboženského vyznání, pokud žadatel uvedené náboženské projevy považuje z vlastního pohledu za nezbytné pro zachování své náboženské identity,

                                       nebo je krom toho nezbytné, aby náboženské společenství, jehož je žadatel členem, tyto náboženské projevy považovalo za hlavní součást své věrouky,

                                       nebo mohou z jiných okolností, například z obecných poměrů v zemi původu, vyplývat další omezení?

               3)

               V případě kladné odpovědi na první otázku:
               Existují oprávněné obavy před pronásledováním ve smyslu čl. 2 písm. c) směrnice 2004/83/ES, pokud je zřejmé, že žadatel bude po návratu do země původu vykonávat určité — do samotné podstaty nespadající — náboženské projevy, přestože tyto povedou k ohrožení zdraví, života nebo osobní svobody, nebo je možné po žadateli oprávněně požadovat, aby se v budoucnu těchto činností vzdal?

      (1)  Směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (Úř. věst. L 304, s. 12).


title: Věc T-48/06: Žaloba podaná dne  17. února 2006  – Astex Therapeutics v. OHIM

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/40

         Žaloba podaná dne 17. února 2006 – Astex Therapeutics v. OHIM
   (Věc T-48/06)
   (2006/C 86/78)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Astex Therapeutics Limited (Cambridge, Spojené království) (zástupci: M. Edenborough, barrister, a R. Harrison, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Protec Health International Limited (Cirencester, Spojené království)
   Návrhy žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. listopadu 2005, ve věci R 651/2004 – 2 v plném rozsahu nebo podpůrně jeho část;

               —

               uložit osobě, jež podala námitky, aby uhradila žalobkyni/odvolatelce náklady, které žalobkyni/odvolatelce vznikly v souvislosti s tímto odvoláním (pokud osoba, jež podala námitky, vstoupí do odvolacího řízení) a s odvoláním před odvolacím senátem a s námitkou podanou námitkovému oddělení (v každém případě). Dále určit, že Úřad nese společně a nerozdílně s osobou, jež podala námitky, odpovědnost za náklady, které žalobkyni/odvolatelce vznikly v souvislosti s tímto odvoláním před Soudem prvního stupně.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová známka „Astex Technology“ pro zboží ve třídě 5 (farmaceutika)
   Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Protec Health International Limited

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka Společenství „Astex“ pro zboží a služby ve třídě 5 (insekticidy pro hubení prachových roztočů) a 24 (textilie atd.)
   Rozhodnutí námitkového oddělení: Odmítnutí zápisu
   Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94.


title: Věc T-553/12: Žaloba podaná dne 24. prosince 2012 — Bateaux mouches v. OHIM (BATEAUX MOUCHES)

text:
               23.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/20

         Žaloba podaná dne 24. prosince 2012 — Bateaux mouches v. OHIM (BATEAUX MOUCHES)
   (Věc T-553/12)
   2013/C 55/36
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Compagnie des bateaux mouches SA (Paris, Francie) (zástupce: G. Barbaut, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou;

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 9. října 2012 ve věci R 1709/2011-2;

               —

               změnil uvedené rozhodnutí;

               —

               uložil Tribunálu Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „BATEAUX-MOUCHES“ pro výrobky ze tříd 39, 41 a 43 — přihláška k zápisu ochranné známky č. 5 666 631

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky ochranné známky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-110/08: Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 10. prosince 2009 — Evropská komise v. Rakouská republika

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/43

         Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 10. prosince 2009 — Evropská komise v. Rakouská republika
   (Věc C-110/08) (1)

   2010/C 63/67

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 158, 21.6.2008.


title: Věc C-615/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. listopadu 2015 Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 9. září 2015 ve věci T-84/13, Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd v. Evropská komise

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/24

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. listopadu 2015 Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 9. září 2015 ve věci T-84/13, Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd v. Evropská komise
   (Věc C-615/15 P)
   (2016/C 027/28)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd (zástupci: M. Struys, avocat, L. Eskenazi, avocate, A. Fall, advocate, C. Erol, avocate)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek (navrhovatelek)

   Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 9. září 2015 ve věci T-84/13, Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI Germany GmbH a Samsung SDI (Malaysia) Bhd v. Evropská komise;

               —

               v důsledku toho zrušil čl. 2.1 písm. b) a čl. 2.2 písm. b) rozhodnutí Komise v rozsahu, v němž se týká navrhovatelek, a snížil příslušné pokuty;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení v prvním stupni a řízení o tomto kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku se navrhovatelky dovolávají čtyř důvodů. První dva se týkají CPT kartelové dohody a poslední dva CDT kartelové dohody.
   První důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se nezabýval žalobním důvodem společností SDI, podle kterého by měl být prodej nekartelizovaných výrobků vyloučen z výpočtu pokuty související s CPT kartelovou dohodou. I za předpokladu, že odůvodnění Tribunálu, pokud jde o existenci jediného a trvajícího protiprávního jednání, nabízí implicitní odůvodnění pro zamítnutí žalobního důvodu společností SDI (quod non), takové implicitní odůvodnění porušuje pokyny Komise o metodě stanovování pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení 1/2003 (1) (pokyny pro výpočet pokut).
   Druhý důvod kasačního opravného prostředku: pokud jde o stanovení konečného data CPT kartelové dohody, Tribunál zamítl bez jakýchkoli pádných důvodů žalobní důvod společností SDI, že tajná dohoda vyžaduje zapojení alespoň dvou podniků, a dále porušil článek 101 SFEU tím, že rozsudek obsahoval závěr, že samotná účast společností SDI na CPT kartelové dohodě trvala až do 15. listopadu 2006. Krom toho Tribunál porušil zásadu rovného zacházení, jelikož odmítl snížit pokutu uloženou společnostem SDI.
   Třetí důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že při výpočtu pokuty související s CDT kartelovou dohodou zohlednil prodeje společnosti Samsung Electronics Corporation (SEC). Tribunál nesprávně použil pojem prodeje EHP podle pokynů pro výpočet pokut, jelikož neurčil místo, kde probíhala hospodářská soutěž.
   Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při použití oznámení o shovívavosti, což mělo za následek neposkytnutí společnostem SDI 50 % snížení pokuty související s CDT kartelovou dohodou. Závěry Tribunálu týkající se CPT kartelové dohody jsou v souvislosti s CDT kartelovou dohodou právně irelevantní. Krom toho Tribunál nesprávně použil oznámení o shovívavosti a pochybil tím, že potvrdil zjištění Komise, že skutečnost, že společnosti SDI ve své odpovědi na prohlášení o námitkách nepopsaly aspekt svého protiprávního jednání, jenž se týkal rozdělení trhu, mohla sama o sobě mít vliv na posouzení spolupráce společností SDI v průběhu správního řízení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/002, s. 205).


title: Spojené věci T-568/08 a T-573/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. července 2010 — M6 a TF1 v. Komise ( „Státní podpory — Veřejnoprávní vysílání — Zamýšlená podpora Francouzské republiky ve prospěch France Télévisions — Kapitálová dotace ve výši 150 milionů eur — Rozhodnutí nevznášet námitky — Služba obecného hospodářského zájmu — Kritérium přiměřenosti — Neexistence vážných potíží“ )

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/41

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. července 2010 — M6 a TF1 v. Komise
   (Spojené věci T-568/08 a T-573/08) (1)

   (Státní podpory - Veřejnoprávní vysílání - Zamýšlená podpora Francouzské republiky ve prospěch France Télévisions - Kapitálová dotace ve výši 150 milionů eur - Rozhodnutí nevznášet námitky - Služba obecného hospodářského zájmu - Kritérium přiměřenosti - Neexistence vážných potíží)
   2010/C 221/67
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Métropole télévision (M6) (Neuilly-sur-Seine, Francie) (zástupci: O. Freget, N. Chahid Nouraï, R. Lazerges a M. Potel, advokáti) a Télévision française 1 SA (TF1) (Boulogne-Billancourt, Francie) (zástupci: J. P. Hordies a C. Smits, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky a B. Martenczuk, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyně: Canal + (Issy-les-Moulineaux, Francie) (zástupce: E. Guillaume, advokát)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Francouzská republika (zástupci: původně G. de Bergues a A. L. Vendrolini, poté G. de Bergues a L. Butel, zmocněnci) a France Télévisions (Paříž, Francie) (zástupci: J. P. Gunther, D. Tayar, A. Giraud a S. Snoeck, advokáti)

      Předmět věci

   Návrhy na zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 3506 v konečném znění ze dne 16. července 2008, týkajícího se záměru poskytnutí kapitálové dotace ve výši 150 milionů eur Francouzskou republikou společnosti France Télévisions SA, a na vydání soudního příkazu, jímž se Komisi uloží zahájit formální vyšetřovací řízení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Métropole télévision (M6) ponese vlastní náklady řízení ve věci T-568/08 a nahradí náklady řízení vynaložené v této věci Evropskou komisí a společností France Télévisions.

               3)

               Télévision française 1 SA (TF1) ponese vlastní náklady řízení ve věci T-573/08 a nahradí náklady řízení vynaložené v této věci Komisí a společností France Télévisions.

               4)

               Francouzská republika a společnost Canal + ponesou každá vlastní náklady řízení ve věcech T-568/08 a T-573/08.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc C-254/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 24. května 2012 — WIND Telecomunicazioni SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 24. května 2012 — WIND Telecomunicazioni SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (Věc C-254/12)
   2012/C 217/25
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: WIND Telecomunicazioni SpA

      Žalovaný: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Předběžná otázka

   Musí být ustanovení práva Společenství platná v daném odvětví, zejména ustanovení směrnice č. 2002/20/ES (1), vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě uvedené v tomto usnesení, zejména zákonu č. 266 z roku 2005, zejména z důvodu jejího konkrétního použití při regulaci?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 21; Zvl. vyd. 13/29, s. 337).


title: Věc T-499/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2011 — Evonik Industrie v. OHIM (Vyobrazení obdélníku nachové barvy se zaoblenou stranou) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující obdélník nachové barvy se zaoblenou stranou — Absolutní důvod zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/48

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. července 2011 — Evonik Industrie v. OHIM (Vyobrazení obdélníku nachové barvy se zaoblenou stranou)
   (Věc T-499/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství znázorňující obdélník nachové barvy se zaoblenou stranou - Absolutní důvod zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 269/105
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evonik Industries AG (Essen, Německo) (zástupce: J. Albrecht, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně S. Stürmann, poté S. Stürmann a G. Schneider, poté S. Stürmann a R. Manea, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 2. října 2009 (věc R 491/2009-4) týkajícímu se zápisu označení znázorňujícího nachový obdélník se zaoblenou stranou jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Evonik Industries AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 13.2.2010.


title: Věc C-45/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 28. ledna 2013 — Andreas Kainz v. Pantherwerke AG

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 28. ledna 2013 — Andreas Kainz v. Pantherwerke AG
   (Věc C-45/13)
   2013/C 147/04
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Andreas Kainz

      Žalovaná: Pantherwerke AG

      Předběžné otázky

               1)

               Má být formulace „místo, kde došlo nebo může dojít ke škodné události“ v čl. 5 bodu 3 nařízení (ES) č. 44/2001 (EuGVVO) (1) vykládána v případě odpovědnosti za výrobek a v tom smyslu, že

                           1.1.

                           místem příčinné události („Handlungsort“) je místo sídla výrobce;

                           1.2.

                           místem příčinné události („Handlungsort“) je místo, na kterém byl výrobek uveden do oběhu;

                           1.3.

                           místem příčinné události („Handlungsort“) je místo, na kterém uživatel výrobek nabyl?

               2)

               Bude-li otázka 1.2 zodpovězena kladně:

                           2.1.

                           Je výrobek uveden do oběhu, je-li výrobní proces provedený výrobcem ukončen a výrobek vstoupil do procesu prodeje, kdy je nabízen veřejnosti za účelem používání nebo spotřeby?

                           2.2.

                           Je výrobek uveden do oběhu, je-li strukturovaným způsobem distribuován konečným spotřebitelům?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42).


title: Věc C-559/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. prosince 2012 Francouzskou republikou proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 20. září 2012 ve věci T-154/10, Francie v. Komise

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. prosince 2012 Francouzskou republikou proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 20. září 2012 ve věci T-154/10, Francie v. Komise
   (Věc C-559/12 P)
   2013/C 32/18
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, J. Gstalter, D. Colas, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               zrušit v plném rozsahu rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 20. září 2012 ve věci T-154/10, Francie v. Komise;

               —

               vydat konečné rozhodnutí ve sporu, a to zrušením rozhodnutí Komise 2010/605/EU ze dne 26. ledna 2010 o státní podpoře C 56/07 (dříve E 15/05), kterou Francie poskytla společnosti La Poste (1), nebo vrátit věc Tribunálu;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku uvádí francouzská vláda čtyři důvody kasačního opravného prostředku.
   V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku francouzská vláda tvrdí, že Tribunál v napadeném rozsudku nesprávně posoudil smysl žalobních důvodů této vlády, jelikož dospěl k závěru, že všechny uváděné důvody se v podstatě váží k určení existence výhody a nikoli k určení převodu státních zdrojů. Tribunál dále v důsledku toho porušil čl. 44 odst. 1 písm. c), jakož i čl. 48 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu, jelikož rozhodl, že argument francouzské vlády vycházející z porušení podmínky stran existence převodu státních zdrojů je nepřípustný.
   V rámci druhého důvodu kasačního opravného prostředku francouzská vláda tvrdí, že Tribunál provedl nesprávné právní posouzení, jelikož dospěl k závěru, že Komise právně dostatečným způsobem prokázala existenci státní záruky poskytnuté La Poste. Podpůrně tato vláda tvrdí, že Tribunál zkreslil důkazy, které mu byly předloženy, jelikož dospěl k závěru, že důkazy předložené Komisí prokazují existenci státní záruky.
   V rámci třetího důvodu kasačního opravného prostředku francouzská vláda tvrdí, že Tribunál zkreslil francouzskou právní úpravu, porušil povinnost uvést odůvodnění a podpůrně se dopustil nesprávného posouzení při právní kvalifikaci skutkového stavu, jelikož zamítl druhý žalobní důvod uváděný touto vládou vycházející z nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu, pokud jde o existenci neomezené státní záruky ve prospěch La Poste. Tento důvod kasačního opravného prostředku má čtyři části.
   Francouzská vláda zaprvé tvrdí, že Tribunál zkreslil francouzskou právní úpravu, jelikož měl za to, že Komise správně dospěla k závěru, že francouzská právní úprava nevylučuje možnost státu poskytnout implicitní záruku veřejným subjektům průmyslové a obchodní povahy.
   Francouzská vláda zadruhé tvrdí, že Tribunál zkreslil francouzskou právní úpravu, jelikož schválil závěry Komise, pokud jde o důsledky uplatnění zákona č. 80-539 ze dne 16. července 1980 o penále ve správní oblasti a o výkonu rozsudků ze strany právnických osob veřejného práva.
   Francouzská vláda zatřetí tvrdí, že Tribunál zkreslil francouzskou právní úpravu a nesplnil povinnost uvést odůvodnění, jelikož zamítl část žalobního důvodu této vlády zakládající se na pochybení ze strany Komise, kterého se dopustila, když přizpůsobila podmínky vzniku odpovědnosti státu mechanismu záruky.
   Francouzská vláda začtvrté tvrdí, že Tribunál zkreslil francouzskou právní úpravu, jelikož zamítl část žalobního důvodu této vlády zakládající se na pochybení Komise, pokud jde o důsledky případných převodů závazků zrušených veřejných subjektů průmyslové a obchodní povahy.
   V rámci čtvrtého a posledního důvodu kasačního opravného prostředku francouzská vláda tvrdí, že Tribunál provedl nesprávné právní posouzení, když zastával názor, že Komise z právního hlediska dostatečně prokázala existenci výhody plynoucí z údajné státní záruky poskytnuté La Poste. Francouzská vláda podpůrně tvrdí, že Tribunál zkreslil důkazy, které mu byly předloženy, když dospěl k závěru, že důkazy předložené touto vládou nevyvrací tvrzení Komise, pokud jde o existenci výhody.

      (1)  Úř. věst. L 274, s. 1.


title: Věc T-130/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. dubna 2013 — Gossio v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Zvláštní omezující opatření přijatá proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny — Zmrazení finančních prostředků — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení“ )

text:
               8.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. dubna 2013 — Gossio v. Rada
   (Věc T-130/11) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Zvláštní omezující opatření přijatá proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny - Zmrazení finančních prostředků - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení)
   2013/C 164/27
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci/Účastnice řízení

      Žalobce: Marcel Gossio (Abidžan, Pobřeží slonoviny) (zástupci: původně G. Collard, poté S. Zokou, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a G. Étienne, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: A. Bordes a M. Konstantinidis, zmocněnci); a Republika Pobřeží slonoviny (zástupci: J.-P. Mignard, J.-P. Benoit a G. Merland, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2011/18/SZBP ze dne 14. ledna 2011 o změně rozhodnutí Rady 2010/656/SZBP, kterým se obnovují omezující opatření vůči Pobřeží slonoviny (Úř. věst. L 11, s. 36) a nařízení Rady (EU) č. 25/2011 ze dne 14. ledna 2011 o změně nařízení (ES) č. 560/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny (Úř. věst. L 11, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Marcel Gossio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Republika Pobřeží slonoviny a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 130, 30.4.2011


title: Věc C-30/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/32

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-30/08) (1)

   (2008/C 285/56)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 79, 29.3.2008.


title: Věc T-528/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. prosince 2015 – Information Resources v. OHIM (Growth Delivered) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Growth Delivered — Ochranná známka tvořená reklamním sloganem — Absolutní důvod zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/48

         Rozsudek Tribunálu ze dne 2. prosince 2015 – Information Resources v. OHIM (Growth Delivered)
   (Věc T-528/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Growth Delivered - Ochranná známka tvořená reklamním sloganem - Absolutní důvod zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 027/60)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Information Resources, Inc. (Chicago, Illinois, Spojené státy) (zástupce: C. Schulte, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Bonne, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 5. května 2014 (věc R 1777/2013-4) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení Growth Delivered jakožto ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Information Resources, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 303, 8. 9. 2014.


title: Věc C-19/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kammarrätten i Stockholm (Švédsko) dne 21. ledna 2008 – Migrationsverket v. Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian, Maxime Petrosian

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kammarrätten i Stockholm (Švédsko) dne 21. ledna 2008 – Migrationsverket v. Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian, Maxime Petrosian
   (Věc C-19/08)
   (2008/C 64/43)
   Jednací jazyk: švédština
   Předkládající soud
   Kammarrätten i Stockholm
   Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Migrationsverket

      Odpůrci: Edgar Petrosian, Nelli Petrosian, Svetlana Petrosian, David Petrosian, Maxime Petrosian
   Předběžná otázka
   Je třeba čl. 20 odst. 1 písm. d) a čl. 20 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 343/2003 (dublinské nařízení) (1) vykládat v tom smyslu, že odpovědnost za posouzení žádosti o azyl přechází na členský stát, ve kterém byla žádost podána, pokud není přemístění uskutečněno do šesti měsíců poté, co bylo přijato prozatímní rozhodnutí o odkladu přemístění, a bez ohledu na to, kdy je přijato konečné rozhodnutí o tom, zda má být přemístění uskutečněno?

      (1)  Úř. věst. L 50, 25.2.2003, s. 1.


title: Věc C-91/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 25. února 2013 — Essent Energie Productie BV, další účastník řízení: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 25. února 2013 — Essent Energie Productie BV, další účastník řízení: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid
   (Věc C-91/13)
   2013/C 147/18
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Essent Energie Productie BV, andere partij:

      Další účastník řízení: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid

      Předběžné otázky

               1)

               Může se v takovém případě, jako je případ v původním řízení, objednatel, kterého je nutné podle čl. 2 odst. 1 Wet arbeid vreemdelingen 1994 považovat za zaměstnavatele dotčených tureckých zaměstnanců, dovolávat vůči nizozemskému státu klauzule „standstill“ uvedené v článku 13 rozhodnutí č. 1/80 (1) nebo klauzule „standstill“ uvedené v článku 41 dodatkového protokolu (2)?

               2)

                           a)

                           Má být klauzule „standstill“ uvedená v článku 13 rozhodnutí č. 1/80 nebo klauzule „standstill“ uvedená v článku 41 dodatkového protokolu vykládána tak, že brání zavedení zákazu ve smyslu čl. 2 odst. 1 Wet arbeid vreemdelingen 1994 určeného objednateli, aby poskytl práci státním příslušníkům třetího státu, v tomto případě Turecka, bez pracovního povolení v Nizozemsku, pokud jsou tito pracovníci zaměstnáni u německého podniku a pracují pro objednatele v Nizozemsku prostřednictvím podniku využívajícího pracovníky zaměstnané jiným podnikem?

                           b)

                           Je v této souvislosti relevantní, že zaměstnavateli bylo již před vstupem klauzule „standstill“ v článku 41 dodatkového protokolu, jakož i klauzule „standstill“ v článku 13 rozhodnutí č. 1/80 v platnost zakázáno zaměstnávat cizince na základě pracovní smlouvy bez pracovního povolení a že tento zákaz byl rozšířen rovněž před vstupem v platnost klauzule „standstill“ uvedené v článku 13 rozhodnutí č. 1/80 na podniky využívající pracovníky zaměstnané jiným podnikem, ke kterým jsou vysíláni cizinci?

      (1)  Rozhodnutí č. 1/80 Rady přidružení ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení mezi EHS a Tureckem.

      (2)  Podepsaný v Bruselu dne 23. listopadu 1970 a uzavřený, schválený a potvrzený jménem Společenství nařízením Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972 (Úř. věst. L 293, s. 1).


title: Věc C-152/12: Žaloba podaná dne 29. března 2012 — Evropská komise v. Bulharská republika

text:
               16.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 174/17

         Žaloba podaná dne 29. března 2012 — Evropská komise v. Bulharská republika
   (Věc C-152/12)
   2012/C 174/26
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Vasileva a H. Støvlbæk)

      Žalovaná: Bulharská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že
                     Bulharská republika
                   nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 3 a čl. 8 odst. 1 směrnice 2001/14/ES (1);

               —

               uložit Bulharské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Evropská komise (dále jen „Komise“) se ve své žalobě ze dne 16. března 2012 domáhá určení, že Bulharská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 3 a čl. 8 odst. 1 směrnice 2001/14/ES tím, že režim zpoplatnění provozovatele infrastruktury v Bulharsku nezaložila v souladu s čl. 7 odst. 3 směrnice 2011/14/ES na nákladech, které jsou přímo vynaloženy na provoz železniční dopravy. Krom toho Bulharsko neoznámilo, že podle čl. 8 odst. 1 této směrnice stanovilo pro toto zpoplatnění jako základ právní úpravu, která sleduje úplnou náhradu nákladů. Z tohoto důvodu by muselo Bulharsko v každém případě splnit podmínky uvedené v tomto článku.
   Komise se opírá o následující hlavní argumenty:

               1)

               Pod pojmem „náklady přímo vynaložené za provoz železniční dopravy“ se rozumí hraniční náklady, které jsou přímo vynaložené z důvodu skutečného používání železniční infrastruktury, to znamená „přímé náklady“, které jsou přímo vynaloženy v souvislosti se zvláštním provozem železniční dopravy. Tyto náklady jsou tedy proměnlivé a závisí na tom, zda se bude nebo nebude železniční infrastruktura využívat. Pokud se vychází z této logiky, náklady vynaložené nezávisle na skutečném využívání železniční infrastruktury by nebylo možné považovat za přímé náklady ani v tom případě, kdy by se týkaly činností nebo zboží, které jsou třeba k tomu, aby bylo možné na určitých trasách uskutečňovat vlakovou přepravu. Tyto náklady jsou fixními náklady v to smyslu, že se vynaloží i v tom případě, kdy se železniční infrastruktura nebude využívat.

               2)

               Tento výklad vyplývá i ze znění čl. 7 odst. 3, který se vztahuje na náklady, které jsou přímo vynaložené za provoz železniční dopravy. Fixní náklady, které jsou spojené s celkovým provozem železnic, nejsou vynaloženy přímo z důvodu zvláštního provozu železniční dopravy. Výraz „přímo vynaložené“ se tedy vztahuje na dodatečné náklady, které vzniknou v souvislosti se zvláštním provozem železniční dopravy. Navrhovaný výklad vyplývá i ze systematické souvislosti čl. 7 odst. 3. Článek 7 upravuje zásady zpoplatňování, zatímco článek 8 upravuje výjimky, které je možné z těchto zásad mít. V čl. 8 odst. 1 se uvádí, že se má „dosáhnout úplná náhrada nákladů vynaložených provozovatelem infrastruktury“, což znamená, že náklady, na které se uplatní čl. 7 odst. 3, nemohou být konečnými náklady provozovatele infrastruktury, ale že se jedná o přímé náklady, které vznikají z důvodu zvláštního provozu železniční dopravy, tedy nižší náklady než konečné náklady. Tento výklad vyplývá i ze sedmého bodu odůvodnění směrnice 2001/14/ES, který navrhuje optimální využívání železniční infrastruktury co největším počtem přepravních podniků, což vede ke snížení nákladů na dopravu.

               3)

               Komise zastává názor, že provozovatel infrastruktury musí železničním podnikům poskytnout infrastrukturu na vlastní náklady a že železniční podniky musí zaplatit poplatky, které odpovídají přímým nákladům. Uvedené vyplývá z potřeby zatraktivnit železniční infrastrukturu pro používání velkým počtem železničních podniků a zvýšit její optimální využívání každým jednotlivým podnikem. Možnost použít čl. 8 odst. 1 směrnice 2001/14/ES existuje jen v případě, kdy jsou splněny podmínky uvedené v tomto článku: pro všechny segmenty trhu, pro které chce provozovatel infrastruktury zavést poplatky, musí nejprve přezkoumat, zda je tyto segmenty mohou unést. Tento výklad vyplývá ze znění čl. 8 odst. 1 prvního pododstavce a to z formulace: … „pokud to trh unese“…, jakož i ze znění čl. 8 odst. 1 druhého pododstavce, který uvádí: „úroveň poplatků nicméně nesmí vylučovat využití infrastruktury segmenty trhu, které mohou zaplatit přinejmenším náklady přímo vynaložené na provoz železniční dopravy…“.

               4)

               Z úplné analýzy nákladů a příjmů bulharského provozovatele infrastruktury za roky 2005-2008 vyplývá, že 60 % až 70 % odhadovaných přímých provozních nákladů v Bulharsku tvořily pevné částky, především mzdy a sociální pojištění. V souladu s výše uvedeným dospěla Komise k závěru, že tyto náklady není možné považovat za přímé náklady ve smyslu čl. 7 odst. 3, protože se při využívání železniční přepravy neměnily. Z toho vyplývá, že příjmy z poplatků za infrastrukturu jsou mnohem vyšší než obecné přímé provozní náklady. V důsledku toho dospěla Komise k závěru, že poplatky nebyly v Bulharsku stanoveny jen na základě nákladů, které jsou přímo vynaloženy na provoz železniční dopravy.

               5)

               Na základě získaných informací se Komise domnívá, že metoda, která se v Bulharsku uplatňuje v souvislosti se zavedením poplatků za používání železniční infrastruktury nevykazuje žádnou přímou souvislost s pojmem přímé náklady ve smyslu čl. 7 odst. 3 směrnice 2001/14/ES.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (Úř. věst. L 75, s. 1)


title: Věc T-360/13: Žaloba podaná dne 8. července 2013 — VECCO a další v. Komise

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/45

         Žaloba podaná dne 8. července 2013 — VECCO a další v. Komise
   (Věc T-360/13)
   2013/C 260/81
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) (Memmingen, Německo) a 185 dalších (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               Prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               určil, že nařízení Komise (EU) č. 348/2013 ze dne 17. dubna 2013, kterým se mění příloha XIV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (Úř. věst. L 108, s. 1) je částečně protiprávní a zakládá se na zjevně nesprávném posouzení a porušuje čl. 58 odst. 2 nařízení č. 1907/2006 (dále jen „nařízení REACH“), zásadu proporcionality a právo na obhajobu (včetně zásady řádné správy a nejvyšší kvality vědeckých posouzení);

               —

               částečně zrušil nařízení Komise (EU) č. 348/2013 v rozsahu, v jakém neobsahuje v příloze v řádku 16 pátém sloupci pod názvem „Osvobozené (kategorie) použití“ následující výjimku: „použití oxidu chromového pro výrobní účely ve vodním roztoku, čímž je splněna maximální hodnota expozice 5 μg/m3 (nebo 0.005 mg/m3)“ nebo podobné znění, jehož cílem je vynětí „použití oxidu chromového při elektrolytickém pokovování, leptacích postupech, elektrolytickém leštění a při dalších postupech a technologiích úpravy povrchů, jakož i při mísení“ z rozsahu působnosti napadeného aktu, nebo slovní spojení s tímtéž účinkem;

               —

               uložil žalované změnit nařízení Komise (EU) č. 348/2013 tak, aby vyhovělo rozsudku Tribunálu; a

               —

               uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobci předkládají čtyři žalobní důvody.

               1)

               Podle prvního žalobního důvodu je nařízení Komise (EU) č. 348/2013 protiprávní, protože je založeno na řadě zjevně nesprávných posouzení a musí být zrušeno v rozsahu, v jakém neobsahuje výjimku z povolení ve vztahu k použití oxidu chromového v odvětví pokovování chromem.

               2)

               Podle druhého žalobního důvodu se nařízení Komise (EU) č. 348/2013 zakládá na posouzení rizika spojeného s výkonem pracovní činnosti při použití oxidu chromového při pokovování chromem, které je vědecky a právně chybné (zjevně nesprávní posouzení).

               3)

               Podle třetího žalobního důvodu nařízení Komise (EU) č. 348/2013 porušuje čl. 58 odst. 2 nařízení REACH a zásadu proporcionality.

               4)

               Podle čtvrtého žalobního důvodu nebyl žalobcům umožněn přístup ke klíčovým dokumentům, které představují základ nařízení Komise (EU) č. 348/2013 a žalovaná tudíž porušila právo žalobců na obhajobu a zásadu řádné správy a nejvyšší kvality vědeckých posouzení.


title: Věc T-265/11: Žaloba podaná dne 19. května 2011 — Elmaghraby v. Rada

text:
               23.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/19

         Žaloba podaná dne 19. května 2011 — Elmaghraby v. Rada
   (Věc T-265/11)
   2011/C 219/30
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ahmed Alaeldin Amin Abdelmaksoud Elmaghraby (Káhira, Egypt) (zástupci: D. Pannick, QC (Queen's Counsel), R. Lööf, Barrister, a M. O'Kane, Solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

               —

               zrušit, v rozsahu, v němž se týká žalobce, rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2011 L 76, s. 63);

               —

               zrušit, v rozsahu, v němž se týká žalobce, nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. 2011, L 76, s. 4), kterým se provádí rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP;

               —

               uložit žalované náhradu škody ve výši 5 000 eur.

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z tvrzení, že článek 29 SEU je chybným a nedostatečným právním základem pro rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP, vzhledem k tomu, že:

                           —

                           výše uvedené rozhodnutí nesleduje cíl zahraniční politiky;

                           —

                           přijetí takového rozhodnutí (a nařízení Rady (EU) č. 270/2011 představuje zneužití pravomoci; a

                           —

                           zahrnutí žalobce do přílohy rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP (a odpovídajícího nařízení) bylo iracionální.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že zahrnutí žalobce do působnosti rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP a nařízení Rady (EU) č. 270/2011 porušuje jeho právo na účinnou soudní ochranu.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z tvrzení, že zahrnutí žalobce do působnosti rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP a nařízení Rady (EU) č. 270/2011 porušuje zásadu proporcionality.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z tvrzení, že žalobci vznikla v přímém důsledku přijetí rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP a nařízení Rady (EU) č. 270/2011 škoda, kterou musí nahradit Unie.


title: Věc T-243/12: Žaloba podaná dne 29. května 2012 — International Brands Germany v. OHIM — Stuffer (ALOHA 100 % NATURAL)

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/28

         Žaloba podaná dne 29. května 2012 — International Brands Germany v. OHIM — Stuffer (ALOHA 100 % NATURAL)
   (Věc T-243/12)
   2012/C 217/58
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: International Brands Germany GmbH & Co. KG (Paderborn, Německo) (zástupci: B. Hein a M. Hoffmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Stuffer SpA (Bolzano, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 14. března 2012 ve věci R 1058/2011-1 a zamítl námitky;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení včetně nákladů vzniklých v průběhu řízení o odvolání.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „ALOHA 100 % NATURAL“ pro výrobky zařazené do třídy 32 — přihláška č. 7 050 701

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Stuffer SpA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Vnitrostátní slovní ochranná známka „ALOA“ pro zboží ve třídě 32

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-535/15: Usnesení Tribunálu ze dne 18. března 2016 – CBM v. OHIM – ÏD Group (Fashion ID) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/32

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. března 2016 – CBM v. OHIM – ÏD Group (Fashion ID)
   (Věc T-535/15) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2016/C 191/42)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CBM Creative Brands Marken GmbH (Curych, Švýcarsko) (zástupci: U. Lüken a J. Bärenfänger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: ÏD Group (Roubaix, Francie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. července 2015 (věc R 2470/2014-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi ÏD Group a CBM Creative Brands Marken GmbH

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               CBM Creative Brands Marken GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 371, 9.11.2015.


title: Věc T-345/08: Žaloba podaná dne 22. srpna 2008 – Helena Rubinstein v. OHIM – Allergan (BOTOLIST)

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/42

         Žaloba podaná dne 22. srpna 2008 – Helena Rubinstein v. OHIM – Allergan (BOTOLIST)
   (Věc T-345/08)
   (2008/C 272/84)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Helena Rubinstein, SNC (Paříž, Francie) (zástupci: A. von Mühlendahl a J. Pagenberg, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Allergan, Inc. (Irvine, Spojené státy)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 28. května 2008 ve věci R 863/2007-1;

               —

               zamítnout odvolání podané další účastnicí řízení před odvolacím senátem proti rozhodnutí zrušovacího oddělení žalovaného přijatému dne 28. března 2007 ve věci 1118C;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených žalobkyní před odvolacím senátem a

               —

               uložit další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených žalobkyní před odvolacím senátem, pokud vstoupí do řízení v této věci jako vedlejší účastnice.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „BOTOLIST“ pro výrobky ve třídě 3 – zápis ochranné známky Společenství č. 2 686 392

      Majitel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Zápis ochranné známky Společenství č. 2 015 832 obrazové ochranné známky „BOTOX“ pro výrobky ve třídě 5; zápis ochranné známky Společenství č. 2 575 371 obrazové ochranné známky „BOTOX“ pro výrobky ve třídě 5; zápis ochranné známky Společenství č. 1 923 986 obrazové ochranné známky „BOTOX“ pro výrobky ve třídách 5 a 16; zápis ochranné známky Společenství č. 1 999 481 slovní ochranné známky „BOTOX“ pro výrobky ve třídě 5; různé zápisy ochranných známek „BOTOX“ v členských státech Evropských Společenství.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 40/94, jelikož neexistuje žádný důkaz, že starší ochranné známky měly v relevantní době dobré jméno, jelikož kolidující ochranné známky si nejsou dostatečně podobné, jelikož dále neexistuje žádný důkaz, že užívání zapsané ochranné známky Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti, by bylo na újmu rozlišovací způsobilosti a dobrému jménu starších ochranných známek a jelikož neexistuje žádný důkaz, že žalobkyně nepostupovala řádně při přijímání zapsané ochranné známky Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti; porušení článku 73 nařízení Rady č. 40/94, jelikož napadené rozhodnutí neuvádí důvody, na kterých je založeno.


title: Věc C-582/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 11. listopadu 2015 – Openbaar Ministerie v. Gerrit van Vemde

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 11. listopadu 2015 – Openbaar Ministerie v. Gerrit van Vemde
   (Věc C-582/15)
   (2016/C 027/20)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Amsterdam

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Openbaar Ministerie

      Žalovaný: Gerrit van Vemde

      Předběžná otázka

   Je třeba vykládat čl. 28 odst. 2 první větu rámcového rozhodnutí Rady 2008/909/SVV (1) v tom smyslu, že prohlášení uvedené v tomto ustanovení se může vztahovat pouze na rozsudky, které byly vydány před 5. prosincem 2011, nezávisle na tom, kdy tyto rozsudky nabyly právní moci, anebo je třeba chápat toto ustanovení tak, že toto prohlášení se může vztahovat pouze na rozsudky, které nabyly právní moci před 5. prosincem 2011?

      (1)  Rámcové rozhodnutí Rady Evropské unie 2008/909/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o uplatňování zásady vzájemného uznávání rozsudků v trestních věcech, které ukládají trest odnětí svobody nebo opatření spojená se zbavením osobní svobody, za účelem jejich výkonu v Evropské unii (Úř. věst. L 327, s. 27).


title: Věc T-33/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2012 — Peeters Landbouwmachines v. OHIM — Fors MW (BIGAB) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství BIGAB — Absolutní důvod pro zamítnutí — Dobrá víra — Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2012 — Peeters Landbouwmachines v. OHIM — Fors MW (BIGAB)
   (Věc T-33/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství BIGAB - Absolutní důvod pro zamítnutí - Dobrá víra - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 89/35
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Peeters Landbouwmachines BV (Etten Leur, Nizozemsko) (zástupce: P. Claassen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: AS Fors MW (Saue, Estonsko) (zástupci: M. Nielsen a J. Hansen, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 4. listopadu 2010 (věc R 210/2010-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Peeters Landbouwmachines BV a AS Fors MW.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Peeters Landbouwmachines BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 12.3.2011.


title: Věc T-341/12 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 16. listopadu 2012 — Evonik Degussa v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Hospodářská soutěž — Zveřejnění rozhodnutí, ve kterém Komise konstatuje porušení ustanovení zakazujících kartely — Zamítnutí žádosti o důvěrné zacházení s informacemi poskytnutých Komisi na základě použití oznámení o spolupráci — Zvážení zájmů — Naléhavost — Fumus boni juris“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/49

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 16. listopadu 2012 — Evonik Degussa v. Komise
   (Věc T-341/12 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Hospodářská soutěž - Zveřejnění rozhodnutí, ve kterém Komise konstatuje porušení ustanovení zakazujících kartely - Zamítnutí žádosti o důvěrné zacházení s informacemi poskytnutých Komisi na základě použití oznámení o spolupráci - Zvážení zájmů - Naléhavost - Fumus boni juris)
   2013/C 26/100
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evonik Degussa GmbH (Essen, Německo) (zástupci: C. Steinle, M. Holm-Hadulla a C. von Köckritz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Giolito, M. Kellerbauer a G. Meessen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise C(2012) 3534 final ze dne 24. května 2012, kterým se zamítá žádost o důvěrné zacházení podaná žalobkyní (věc COMP/F/38.620 — Peroxid vodíku a perborát) a návrh na předběžné opatření, na základě kterých se mají určité údaje o žalobkyni nadále zpracovávat důvěrně při zveřejnění podrobnějšího znění rozhodnutí Komise 2006/903/ES ze dne 3. května 2006 týkajícího se postupu podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/F/38.620 — Peroxid vodíku a perborát) (Úř. věst. L 353, s. 54).

      Výrok

               1)

               Výkon rozhodnutí Komise C(2012) 3534 final ze dne 24. května 2012, kterým se zamítá žádost o důvěrné zacházení podaná společností Evonik Degussa GmbH na základě článku 8 rozhodnutí předsedy Evropské komise 2011/695/EU ze dne 13. října 2011, o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (věc COMP/38.620 — Peroxid vodíku a perborát), se odkládá.

               2)

               Komisi se nařizuje, aby nezveřejňovala na své internetové stránce nebo na jakémkoli jiném místě nebo nezpřístupnila třetím osobám podrobnější znění svého rozhodnutí 2006/903/ES ze dne 3. května 2006 ohledně postupu podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP proti společnostem Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals Holding AB, EKA Chemicals AB, Degussa AG, Edison SpA, FMC Corporation, FMC Foret S.A., Kemira OYJ, L'Air Liquide SA, Chemoxal SA, Snia SpA, Caffaro Srl, Solvay SA/NV, Solvay Solexis SpA, Total SA, Elf Aquitaine SA a Arkema SA. (Věc č. COMP/F/C.38.620 — peroxid vodíku a perboritan), než je znění, které zveřejnila na internetové stránce generálního ředitelství hospodářské soutěže v září 2007.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-560/10 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 13. října 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Neexistence nebezpečí záměny — Správa a údržba portálu „Vaše Evropa“ — Odmítnutí nabídky — Nařízení (Es, Euratom) č. 1605/2002 a 2342/2002 — Úplná kopie hodnotícího posudku — Zásada transparentnosti a zásada rovného zacházení — Právo na řádnou správu a právo na spravedlivý proces — Právní posouzení — Zkreslení důkazů — Zjevná nepřípustnost — Zjevně neopodstatněný žalobní důvod“ )

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/9

         Usnesení Soudního dvora ze dne 13. října 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v. Evropská komise
   (Věc C-560/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Neexistence nebezpečí záměny - Správa a údržba portálu „Vaše Evropa“ - Odmítnutí nabídky - Nařízení (Es, Euratom) č. 1605/2002 a 2342/2002 - Úplná kopie hodnotícího posudku - Zásada transparentnosti a zásada rovného zacházení - Právo na řádnou správu a právo na spravedlivý proces - Právní posouzení - Zkreslení důkazů - Zjevná nepřípustnost - Zjevně neopodstatněný žalobní důvod)
   2012/C 73/14
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zástupce: N. Korogiannakis, dikigoros)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: S. Delaude a N. Bambara, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) ze dne 9. září 2010 — Evropaïki Dynamiki v. Komise (T-300/07), kterým se zrušuje rozhodnutí Komise ze dne 13. července 2007, kterým se odmítá nabídka předložená ze strany Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v rámci nabídkového řízení ENTR/05/78 týkajícího se správy a údržby portálu „Vaše Evropa“ pro položku č. 2 (řízení infrastruktury) a kterým se tato zakázka uděluje jinému uchazeči

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 72, 5.3.2011.


title: Věc C-288/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Svea Hovrätt – Miljööverdomstolen (Švédsko) dne 30. června 2008 – Kemikalieinspektionen v. Nordiska Dental AB

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/37

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Svea Hovrätt – Miljööverdomstolen (Švédsko) dne 30. června 2008 – Kemikalieinspektionen v. Nordiska Dental AB
   (Věc C-288/08)
   (2008/C 209/57)
   Jednací jazyk: švédština
   Předkládající soud
   Svea Hovrätt – Miljööverdomstolen
   Účastnice původního řízení

      Odvolatelka: Kemikalieinspektionen

      Odpůrkyně: Nordiska Dental AB
   Předběžné otázky

               1

                           a.

                           Mají být ustanovení směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (1) vykládána tak, že brání uplatnění vnitrostátního zákazu vývozu amalgámu obsahujícího rtuť pro stomatologické použití ze země za obchodními účely, který je založen na důvodech týkajících se ochrany životního prostředí a zdraví?

                           b.

                           Má na tento výklad vliv skutečnost, že výrobek je opatřen označením CE?

               2.

               V případě záporné odpovědi na první otázku, jsou články 8 a 11 nařízení (1998:944) o zákazu atd. v určitých případech v souvislosti s obchodováním, dovozem a vývozem chemických výrobků, které jsou založeny na výše uvedených důvodech, slučitelné s články 29 a 30 Smlouvy o ES, pokud se tato ustanovení uplatňuje na amalgám obsahující rtuť pro stomatologické použití, který je opatřen označením CE?

      (1)  Úř. věst. L 169, s. 1.


title: Věc F-134/12: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 27. ledna 2014 — Loescher v. Rada

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/36

      Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 27. ledna 2014 — Loescher v. Rada
      (Věc F-134/12) (1)

      (2014/C 71/73)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2013. s. 74.


title: Věc F-50/13: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 8. května 2014 – A v. Komise „Veřejná služba — Sociální zabezpečení — Pracovní úraz nebo nemoc z povolání — Článek 73 služebního řádu — Trvalá částečná invalidita — Návrh na náhradu škody — Zjevná nepřípustnost“

text:
               24.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/41

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 8. května 2014 – A v. Komise
   (Věc F-50/13) (1)

   („Veřejná služba - Sociální zabezpečení - Pracovní úraz nebo nemoc z povolání - Článek 73 služebního řádu - Trvalá částečná invalidita - Návrh na náhradu škody - Zjevná nepřípustnost“)
   2014/C 194/60
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: A (zástupci: B. Cambier a A. Paternostre, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Joris, zmocněnec, ve spolupráci s C. Mélotte, advokátkou)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise, jehož předmětem byla žádost o dodatečnou náhradu škody podaná žalobcem na základě čl. 90 odst. 1 služebního řádu za účelem získání úplné náhrady majetkové a morální újmy, která mu byla způsobena v důsledku jeho nemoci z povolání a četných nesrovnalostí, k nimž došlo při vyřizování jeho žádosti podle článku 73 služebního řádu

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 207, 20.7.2013, s. 63.


title: Věc T-611/15: Žaloba podaná dne 2. listopadu 2015 – Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring v. Komise

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/65

         Žaloba podaná dne 2. listopadu 2015 – Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring v. Komise
   (Věc T-611/15)
   (2016/C 027/83)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Edeka-Handelsgesellschaft Hessenring mbH (Melsungen, Německo) (zástupci: E. Wagner a H. Hoffmeyer, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil v plném rozsahu rozhodnutí Komise ze dne 3. září 2015 v řízení 2015/4023, kterým byl v plném rozsahu odepřen přístup žalobkyně k nedůvěrnému znění rozhodnutí Komise ze dne 4. prosince 2013 v kartelovém řízení AT/39914 – EIRD a k seznamu dokumentů ve spise Komise k tomuto řízení, nebo podpůrně zrušil toto rozhodnutí alespoň v rozsahu, v němž Komise odepřela přístup k části nedůvěrného znění tohoto rozhodnutí nebo tohoto seznamu dokumentů ve spise, jejichž důvěrnost podniky dotčené uvedeným rozhodnutím neuplatnily nebo jejichž důvěrnost již neuplatnily,

               —

               podpůrně pro případ, že by rozhodnutí Komise ze dne 3. září 2015 v řízení 2015/4023, kterým byl v plném rozsahu odepřen přístup žalobkyně k nedůvěrnému znění rozhodnutí Komise ze dne 4. prosince 2013 v kartelovém řízení AT/39914 – EIRD a k seznamu dokumentů ve spise Komise k tomuto řízení, nebude zrušeno proto, že neexistuje a v rozsahu, v jakém neexistuje nedůvěrné znění rozhodnutí Komise ze dne 4. prosince 2013 v kartelové věci AT/39914 – EIRD, nebo nedůvěrné znění seznamu dokumentů ve spise Komise k tomuto řízení, určil, že Komise protiprávně nevyhotovila nedůvěrné znění rozhodnutí Komise ze dne 4. prosince 2013 v kartelové věci AT/39914 – EIRD, nebo nedůvěrné znění seznamu dokumentů k tomuto řízení a nepředala je žalobkyni,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně deset žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení základního práva na účinnou soudní ochranu, jakož i základního práva na řádnou správu a základního práva na odůvodnění z důvodu chybějícího odůvodnění napadeného rozhodnutí

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení základního práva na účinnou soudní ochranu a práva být poučen o opravných prostředcích z důvodu chybějícího poučení o možných opravných prostředcích

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 třetí odrážky nařízení (ES) č. 1049/2001 (1)

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 první odrážky nařízení (ES) č. 1049/2001

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 3 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1049/2001

               6.

               Šestý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1049/2001

               7.

               Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení základního práva na přístup k dokumentům

               8.

               Osmý žalobní důvod vycházející z porušení základního práva na přístup k dokumentům a zásady proporcionality tím, že nebyl poskytnut alespoň částečný přístup k aktům, ke kterým byl požadován přístup

               9.

               Devátý žalobní důvod vycházející z porušení článku 101 SFEU praktickým znemožněním toho, aby žalobkyně přezkoumala a případně uplatnila nároky na náhradu škody vyplývající z kartelového práva

               10.

               Desátý žalobní důvod uplatňovaný podpůrně, vycházející z porušení práva žalobkyně na vyhotovení nedůvěrného znění rozhodnutí Komise v kartelovém řízení AT/39914 – EIRD a seznamu dokumentů ve spise Komise k tomuto řízení [nařízení (ES) č. 1049/2001 a čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 (2)].

         V tomto ohledu žalobkyně uvádí, že nebyly splněny předpoklady použití ustanovení o výjimkách uvedených v čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1049/2001, které by mohly odůvodnit nezpřístupnění dokumentů žalobkyni, k nimž požadovala přístup.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc T-583/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. prosince 2015 – Giand v. OHIM – Flamagas (FLAMINAIRE) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství FLAMINAIRE — Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky FLAMINAIRE — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 — Ne bis in idem“

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/50

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. prosince 2015 – Giand v. OHIM – Flamagas (FLAMINAIRE)
   (Věc T-583/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství FLAMINAIRE - Starší národní a mezinárodní slovní ochranné známky FLAMINAIRE - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 - Ne bis in idem“)
   (2016/C 027/62)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Giand Srl (Rimini, Itálie) (zástupce: F. Caricato, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Flamagas, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: G. Hinarejos Mulliez, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. června 2014 (věc R 2117/2011-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Flamagas, SA a Giand Srl

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Giand Srl se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nutných výdajů vynaložených společností Flamagas, SA v souvislosti s řízením před odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 351, 6.10.2014.


title: Věc C-553/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 12. prosince 2007 – College van burgemeester en wethouders van Rotterdam v. M.E.E. Rijkeboer

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 12. prosince 2007 – College van burgemeester en wethouders van Rotterdam v. M.E.E. Rijkeboer
   (Věc C-553/07)
   (2008/C 64/29)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Raad van State
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: College van burgemeester en wethouders van Rotterdam

      Žalovaný: M.E.E. Rijkeboer
   Předběžná otázka
   Je zákonem stanovené omezení sdělení údajů na jeden rok před podáním dotyčné žádosti v souladu s čl. 12 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (1) ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, s. 31) ve spojení s čl. 6 odst. 1 písm. e) této směrnice a se zásadou rovnosti?

      (1)  Úř. věst. 1995, L 281, s. 31.


title: Výmaz věci T- 308/99

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/44

         Výmaz věci T- 308/99 (1)

   (2004/C 228/101)

      (Jednací jazyk: nizozemština)

   Usnesením ze dne 24. května 2004 rozhodl předseda rozšířeného druhého senátu Soudu prvního stupně Evropských společenství o výmazu věci T- 308/99, H. Peeters Service B.V., podporovaná Nizozemským královstvím, proti Komisi Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 63, 4.3.2000.


title: Věc C-45/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeitsgericht Hamburg (Německo) dne 2. února 2009 – Gisela Rosenbladt v. Oellerking Gebäudereinigungsgesellschaft mbH

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeitsgericht Hamburg (Německo) dne 2. února 2009 – Gisela Rosenbladt v. Oellerking Gebäudereinigungsgesellschaft mbH
   (Věc C-45/09)
   2009/C 102/14
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Arbeitsgericht Hamburg

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Gisela Rosenbladt

      Žalovaná: Oellerking Gebäudereinigungsgesellschaft mbH

      Předběžné otázky

               1)

               Jsou po té, co nabyl účinnosti Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz (všeobecný zákon o rovném zacházení, dále jen „AGG“), ustanovení kolektivní smlouvy, která rozlišují dle kritéria věku, slučitelná se zákazem diskriminace na základě věku stanoveném v článku 1 a čl. 2 odst. 1 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (1), aniž to AGG (jako dříve v § 10 třetí větě bodu 7 AGG) výslovně povoluje?

               2)

               Porušuje vnitrostátní právní úprava, která státu, smluvním stranám kolektivní smlouvy a smluvním stranám jednotlivé pracovní smlouvy dovoluje upravit ukončení pracovních poměrů k určitému stanovenému věku (v projednávaném případě: dosažení šedesátého pátého roku života), zákaz diskriminace na základě věku stanovený v článku 1 a čl. 2 odst. 1 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, jestliže se v tomto členském státu již desetiletí neustále používají příslušná ustanovení pro pracovní poměry téměř všech pracovníků, nehledě na to, jaká je aktuální hospodářská, sociální a demografická situace, a nehledě na to, jaká je konkrétní situace na trhu práce?

               3)

               Porušuje kolektivní smlouva, která zaměstnavateli dovoluje ukončit pracovní poměry k určitému stanovenému věku (v projednávaném případě: dosažení šedesátého pátého roku života), zákaz diskriminace na základě věku stanovený v článku 1 a čl. 2 odst. 1 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, jestliže se v tomto členském státu již desetiletí neustále používají příslušná ustanovení pro pracovní poměry téměř všech pracovníků, nehledě na to, jaká je aktuální hospodářská, sociální a demografická situace, a nehledě na to, jaká je konkrétní situace na trhu práce?

               4)

               Porušuje stát, který prohlásí kolektivní smlouvu, jež zaměstnavateli dovoluje ukončit pracovní poměry k určitému stanovenému věku (v projednávaném případě: dosažení šedesátého pátého věku života), za obecně závaznou a na této obecné závaznosti trvá, zákaz diskriminace na základě věku stanovený v článku 1 a čl. 2 odst. 1 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, jestliže se tak děje nezávisle na příslušné konkrétní hospodářské, sociální a demografické situaci a nezávisle na konkrétní situaci na trhu práce?

      (1)  Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79.