title: Věc T-72/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2012 — Sogepi Consulting y Publicidad v. OHIM (ESPETEC) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství ESPETEC — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               20.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/8

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2012 — Sogepi Consulting y Publicidad v. OHIM (ESPETEC)
   (Věc T-72/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ESPETEC - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 319/13
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sogepi Consulting y Publicidad, SL (Vic, Španělsko) (zástupci: původně J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa, T. Barceló Rebaque a N. Esteve Manasanch, poté J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa a N. Esteve Manasanch)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. listopadu 2010 (věc R 312/2010-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení ESPETEC jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Sogepi Consulting y Publicidad, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 113, 9.4.2011.


title: Věc T-357/16: Žaloba podaná dne 5. července 2016 – Punch Powertrain v. Komise

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/41

         Žaloba podaná dne 5. července 2016 – Punch Powertrain v. Komise
   (Věc T-357/16)
   (2016/C 296/52)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Punch Powertrain (Sint-Truiden, Belgie) (zástupci: H. Viaene, B. Hoorelbeke, D. Gillet a F. Verhaegen, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu na neplatnost za přípustnou;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise C(2015) 9873 final ze dne 11. ledna 2016 týkající se režimu státních podpor SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) v souvislosti s osvobozením nadměrného zisku od daně uplatňovaného Belgickým královstvím;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 1 písm. d) nařízení 2015/1589 (1), článku 107 SFEU a článku 296 SFEU, jelikož Komise nesprávně považuje sporné opatření za opatření podpory

                           —

                           Komise porušila čl. 1 písm. d) nařízení č. 2015/1589 a čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že sporné opatření nesprávně považuje za opatření podpory. Spornou podporu není možné poskytnout výlučně na základě čl. 185 odst. 2 písm. b) Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992 (zákon o dani z příjmu z roku 1992, dále jen „WIB 1992“), ale k uplatnění tohoto ustanovení jsou nezbytná další prováděcí právní předpisy.

                           —

                           Komise porušila článek 296 SFEU tím, že její odůvodnění je rozporné. Rozpor spočívá ve skutečnosti, že Komise nevysvětlila, z jakého důvodu při posuzování kritéria selektivity vycházela z toho, že předchozí rozhodnutí nevyplývala přímo z čl. 185 odst. 2 písm. b) WIB 92, zatímco se při přezkoumávání existence opatření podpory domnívala, že uvedené ustanovení nevyžaduje další prováděcí opatření.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU a povinnosti uvést odůvodnění vyplývající z článku 296 SFEU, protože Komise nesprávně posoudila existenci zvýhodnění.

                           —

                           Komise nepřezkoumala, zda sporné opatření podpory skutečně vede ke zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU pro přijímající podniky. Tato podmínka je však předpokladem existence státní podpory a Komise je tudíž povinna ji zkoumat před rozhodnutím o existenci státní podpory; v opačném případě, se dopouští porušení povinnosti uvést odůvodnění vyplývající z článku 296 SFEU.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU a povinnosti uvést odůvodnění vyplývající z článku 296 SFEU, protože Komise nesprávně posoudila otázku selektivní povahy sporného opatření.

                           —

                           Článek 185 odst. 2 písm. b) WIB 1992 a z něj vyplývající systém osvobození nadměrného zisku od daně je dostupný pro všechny podniky, které se nacházejí ve srovnatelné faktické a právní situaci a provozují hospodářské činnosti, na které se vztahují sporná opatření. Sporná opatření se tedy neomezují na některé podniky, které je možné definovat na základě specifických hledisek, a proto není selektivní ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

                           —

                           Žalobkyně podpůrně tvrdí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení, když konstatovala, že osvobození nadměrného zisku od daně není součástí referenčního systému. Osvobození nadměrného zisku od daně na základě synergie a výhod vyplývajících z objemu uplatněním zásady obvyklých tržních podmínek je klíčovou součástí opatření, která určují celou částku zdanitelného příjmu, a není tudíž možné považovat ho za odchylku od referenčního systému, který vede k selektivitě.

                           —

                           Ještě podpůrněji žalobkyně tvrdí, že Komise nemůže prokázat, že Belgische Rulingcommissie (daňová regulační komise) nesprávně uplatňovala zásadu obvyklých tržních podmínek při uplatnění čl. 185 odst. 2 písm. b) WIB 92. Argumentace Komise není soudržná, sice byly zohledněny důležité skutečnosti, ty si však navzájem odporují nebo nemají požadovanou soudržnost.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že povinnost navrácení porušuje zásadu právní jistoty.

                           —

                           Na základě ustálené rozhodovací praxe Komise, ve které nebyla zpochybněna mezinárodně uznávaná zásada obvyklých tržních podmínek, je v rozporu se zásadou právní jistoty, jestliže Komise v projednávané věci vydá rozhodnutí o vrácení údajné státní podpory. Na základě dosavadní rozhodovací praxe a judikatury totiž nebylo možné předpokládat, že čl. 185 odst. 2 písm. b) WIB 92 porušuje článek 107 SFEU.

      (1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9).


title: Věc C-303/05: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. května 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbitragehof – Belgie) – Advocaten voor de Wereld VZW v. Leden van de Ministerraad (Policejní a justiční spolupráce v trestních věcech — Článek 6 odst. 2 a čl. 34 odst. 2 písm. b) EU — Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV — Evropský zatýkací rozkaz a postupy předávání mezi členskými státy — Sbližování vnitrostátních právních předpisů — Odstranění ověřování oboustranné trestnosti — Platnost)

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. května 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbitragehof – Belgie) – Advocaten voor de Wereld VZW v. Leden van de Ministerraad
   (Věc C-303/05) (1)

   (Policejní a justiční spolupráce v trestních věcech - Článek 6 odst. 2 a čl. 34 odst. 2 písm. b) EU - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Evropský zatýkací rozkaz a postupy předávání mezi členskými státy - Sbližování vnitrostátních právních předpisů - Odstranění ověřování oboustranné trestnosti - Platnost)
   (2007/C 140/05)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Arbitragehof
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Advocaten voor de Wereld VZW

      Žalovaná: Leden van de Ministerraad
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Arbitragehof – Výklad rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, s. 1) – Slučitelnost s čl. 34 odst. 2 písm. b) Smlouvy o EU – Odstranění ověřování oboustranné trestnosti u trestných činů uvedených v čl. 2 odst. 2 rámcového rozhodnutí – Slučitelnost s čl. 6 odst. 2 Smlouvy o EU
   Výrok
   Přezkum položených otázek neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy.

      (1)  Úř. věst. C 271, 29.10.2005.


title: Věc C-111/12: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 21. února 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Ministero per i beni e le attività culturali a další v. Ordine degli Ingegneri di Verona e Provincia a další ( „Směrnice 85/384/EHS — Vzájemné uznávání dokladů o dosažené kvalifikaci v oboru architektury — Článek 10 a čl. 11 písm. g) — Vnitrostátní právní předpisy, které uznávají rovnocennost titulů architekta a inženýra, avšak práce na nemovitostech zařazených do uměleckého dědictví vyhrazují architektům — Zásada rovného zacházení — Čistě vnitřní situace členského státu“ )

text:
               20.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 114/21

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 21. února 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato — Itálie) — Ministero per i beni e le attività culturali a další v. Ordine degli Ingegneri di Verona e Provincia a další
   (Věc C-111/12) (1)

   (Směrnice 85/384/EHS - Vzájemné uznávání dokladů o dosažené kvalifikaci v oboru architektury - Článek 10 a čl. 11 písm. g) - Vnitrostátní právní předpisy, které uznávají rovnocennost titulů architekta a inženýra, avšak práce na nemovitostech zařazených do uměleckého dědictví vyhrazují architektům - Zásada rovného zacházení - Čistě vnitřní situace členského státu)
   2013/C 114/30
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Ministero per i beni e le attività culturali, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Venezia, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Padova, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Treviso, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Vicenza, Ordine degli Ingegneri di Verona e Provincia, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Rovigo, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Belluno

      Žalovaní: Ordine degli Ingegneri di Verona e Provincia, Consiglio Nazionale degli Ingegneri, Consiglio Nazionale degli Architetti, Pianificatori, Paesaggisti e Conservatori, Ordine degli Architetti Pianificatori Paesaggisti e Conservatori della Provincia di Verona, Alessandro Mosconi, Comune di S. Martino Buon Albergo (VR), Istituzione di Ricovero e di Educazione di Venezia (IRE), Ordine degli Architetti della Provincia di Venezia

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Consiglio di Stato — Výklad článků 10 a 11 směrnice Rady 85/384/ES ze dne 10. června 1985 o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci v oboru architektury obsahující opatření k usnadnění účinného výkonu práva usazování a volného pohybu služeb (Úř. věst. L 223, s. 15; Zvl. vyd. 06/01, s. 118) — Vzájemné uznávání diplomů v oblasti architektury — Vnitrostátní právní předpisy vyhrazující realizaci prací na budovách zařazených do kulturního dědictví architektům — Ověření schopnosti, případ od případu, držitelů diplomů architektury a inženýra získaných v jiných členských státech provést takovéto práce

      Výrok

   Články 10 a 11 směrnice Rady 85/384/EHS ze dne 10. června 1985 o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci v oboru architektury obsahující opatření k usnadnění účinného výkonu práva usazování a volného pohybu musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle níž osoby, které jsou držiteli dokladu o dosažené kvalifikaci vydaného jiným členským státem než hostitelským členským státem, jenž umožňuje přístup k činnostem v oboru architektury a je výslovně zmíněn v uvedeném článku 11, mohou v tomto hostitelském členském státě vykonávat činnosti související s nemovitostmi umělecké hodnoty pouze tehdy, pokud případně v rámci zvláštního ověření odborné způsobilosti prokážou, že mají zvláštní kvalifikaci v oblasti kulturních statků.

      (1)  Úř. věst. C 151, 26.5.2012.


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne  8. listopadu 2005  ve věci 293/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Royal Court of Jersey): Jersey Produce Marketing Organisation Ltd proti States of Jersey a dalším (Právní úprava týkající se vývozu brambor z Jersey do Spojeného království — Akt o přistoupení z roku 1972 — Protokol č. 3 týkající se britských Normanských ostrovů a ostrova Man — Nařízení č. 706/73 — Články 23 ES, 25 ES a 29 ES — Poplatky s účinkem rovnocenným clům — Opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením)

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 8. listopadu 2005
   ve věci 293/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Royal Court of Jersey): Jersey Produce Marketing Organisation Ltd proti States of Jersey a dalším (1)

   (Právní úprava týkající se vývozu brambor z Jersey do Spojeného království - Akt o přistoupení z roku 1972 - Protokol č. 3 týkající se britských Normanských ostrovů a ostrova Man - Nařízení č. 706/73 - Články 23 ES, 25 ES a 29 ES - Poplatky s účinkem rovnocenným clům - Opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením)
   (2006/C 10/01)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-293/02, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Royal Court of Jersey (britské Normanské ostrovy) ze dne 5. srpna 2002, došlým Soudnímu dvoru dne 13. srpna 2002, v řízení Jersey Produce Marketing Organisation Ltd proti States of Jersey, Jersey Potato Export Marketing Board, za přítomnosti Top Produce Ltd, Fairview Farm Ltd, Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, J. Malenovský, předsedové senátů, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric (zpravodaj), S. von Bahr, G. Arestis, A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Klučka a U. Lõhmus, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 8. listopadu 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Ustanovení článku 29 ES ve spojení s článkem 1 Protokolu č. 3 týkajícího se britských Normanských ostrovů a ostrova Man, připojeného k Aktu o podmínkách přistoupení Dánského království, Irska a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a úpravách Smluv, musí být vykládána v tom smyslu, že brání takové právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která:

                           —

                           jednak pod hrozbou sankcí zakazuje producentům z Jersey nabízet k vývozu nebo vyvážet jejich brambory na trh Spojeného království, pokud nejsou zaregistrovaní u takového subjektu, jako je Jersey Potato Export Marketing Board, a neuzavřeli s posledně uvedeným dohodu o uvádění na trh, která upravuje zejména plochu, která může být osázena za účelem vývozu úrody, jakož i totožnost oprávněných nabyvatelů této úrody, a

                           —

                           jednak zakazuje, rovněž pod hrozbou sankcí, všem subjektům uvádějícím na trh přistoupit k takovému vývozu, pokud neuzavřeli s týmž subjektem dohodu o správě za účelem určení zejména totožnosti prodejců, u kterých je jim dovoleno se zásobovat.

               2.

               Ustanovení článku 23 ES ve spojení s článkem 25 ES, jakož i článkem 1 Protokolu č. 3 musí být vykládána v tom smyslu, že brání takové právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která svěřuje takovému subjektu, jako je Jersey Potato Export Marketing Board, pravomoc uložit producentům brambor z Jersey zaplacení příspěvku, jehož částka je stanovena podle množství brambor vyprodukovaného dotčenými osobami, které je vyvezeno do Spojeného království.

               3.

               Právo Společenství brání příspěvku vybíranému za stejných podmínek, jehož částka je ale stanovena takovým subjektem podle zemědělské plochy vyhrazené dotčenými osobami k pěstování brambor, v rozsahu, v němž příjmy z něho vyplývající slouží k financování činností vyvíjených zmíněným subjektem v rozporu s článkem 29 ES.

      (1)  Úř. věst. C 247, 12.10.2002.


title: Věc T-101/12: Žaloba podaná dne 22. února 2012 — Cham v. Rada

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/31

         Žaloba podaná dne 22. února 2012 — Cham v. Rada
   (Věc T-101/12)
   2012/C 151/53
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Cham Holding Co. SA (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu žalobkyně za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               v důsledku toho zrušil rozhodnutí 2011/782/SZBP ze dne 1. prosince 2011, jakož i nařízení č. 36/2012 (EU) ze dne 18. ledna 2012 na ně navazující prováděcí akty v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů vynaložených v tomto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uplatňuje žalobkyně tři žalobní důvody, které jsou v podstatných rysech totožné nebo podobné s žalobními důvody uplatněnými v rámci věcí T-432/11, Makhlouf v. Rada (1), a T-433/11, Makhlouf v. Rada (2).

      (1)  Úř. věst. 2011, C 290, s. 13.

      (2)  Úř. věst. 2011, C 290, s. 14.


title: Věc C-276/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polsko) dne 5. června 2014 – Gmina Wrocław v. Minister Finansów

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelny Sąd Administracyjny (Polsko) dne 5. června 2014 – Gmina Wrocław v. Minister Finansów
   (Věc C-276/14)
   2014/C 303/20
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Gmina Wrocław

      Žalovaný: Minister Finansów

      Předběžná otázka

   Může být ve světle čl. 4 odst. 2 ve spojení s čl. 5 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii organizační jednotka obce (místního orgánu veřejné moci v Polsku) považována za osobu povinnou k DPH, pokud vykonává jiné činnosti než ty, při nichž vystupuje jako orgán veřejné moci ve smyslu článku 13 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1), ačkoli nesplňuje podmínku samostatnosti (nezávislosti) stanovenou v čl. 9 odst. 1 této směrnice?

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1.


title: Věc T-45/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. září 2015 – HTTS a Bateni v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu — Zmrazení finančních prostředků — Kritérium týkající se poskytování klíčových služeb IRISL nebo subjektům, které vlastní, které kontroluje nebo které jednají jejím jménem — Právo na účinnou soudní ochranu — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení — Vlastnické právo — Svoboda podnikání — Právo na rodinný život — Proporcionalita“

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. září 2015 – HTTS a Bateni v. Rada
   (Věc T-45/14) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu - Zmrazení finančních prostředků - Kritérium týkající se poskytování klíčových služeb IRISL nebo subjektům, které vlastní, které kontroluje nebo které jednají jejím jménem - Právo na účinnou soudní ochranu - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Vlastnické právo - Svoboda podnikání - Právo na rodinný život - Proporcionalita“)
   (2015/C 363/44)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hamburk, Německo) a Naser Bateni (Hamburk) (zástupci: původně M. Schlingmann a F. Lautenschlager, poté Schlingmann, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a J.-P. Hix, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2013/661/SZBP ze dne 15. listopadu 2013, kterým se mění rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 306, s. 18) a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1154/2013 ze dne 15. listopadu 2013, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 306, s. 3) v rozsahu, ve kterém se týkají žalobkyň.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady 2013/661/SZBP ze dne 15. listopadu 2013, kterým se mění rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu, se ruší v rozsahu, v němž zapisuje jméno společnosti HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH a jméno Nasera Bateniho na seznam uvedený v příloze II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP.

               2)

               Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1154/2013 ze dne 15. listopadu 2013, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu, se ruší v rozsahu, v němž zapisuje jméno společnosti HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH a jméno Nasera Bateniho na seznam uvedený v příloze IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010.

               3)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping a Naserem Batenim.

      (1)  Úř. věst. C 71, 8. 3. 2014.


title: Věc T-421/07 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. září 2015 – Deutsche Post v. Komise „Státní podpory — Doručování pošty — Opatření přijatá německými orgány ve prospěch společnosti Deutsche Post AG — Rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 ES — Právní zájem na podání žaloby — Znovuzahájení ukončeného řízení — Účinky zrušujícího rozsudku“

text:
               9.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. září 2015 – Deutsche Post v. Komise
   (Věc T-421/07 RENV) (1)

   („Státní podpory - Doručování pošty - Opatření přijatá německými orgány ve prospěch společnosti Deutsche Post AG - Rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 ES - Právní zájem na podání žaloby - Znovuzahájení ukončeného řízení - Účinky zrušujícího rozsudku“)
   (2015/C 371/21)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Deutsche Post AG (Bonn, Německo) (zástupci: J. Sedemund a T. Lübbig, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Martenczuk, T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: UPS Europe NV/SA (Brusel, Belgie); a UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Německo) (zástupce: T. Ottervanger, advokát)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Komise ze dne 12. září 2007 zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 [ES], pokud jde o státní podporu poskytnutou Spolkovou republikou Německo ve prospěch Deutsche Post AG [státní podpora C 36/07 (ex NN 25/07)].

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise ze dne 12. září 2007 zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 ES, pokud jde o státní podporu poskytnutou Spolkovou republikou Německo ve prospěch Deutsche Post AG [státní podpora C 36/07 (ex NN 25/07)], se zrušuje v rozsahu, v němž Komise zahájila formální vyšetřovací řízení ohledně dotčených veřejných opatření, s výjimkou státních záruk přiznaných Deutsche Bundespost Postdienst a Deutsche Post.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Deutsche Post v souvislosti se žalobou na neplatnost, včetně nákladů řízení o kasačním opravném prostředku před Soudním dvorem.

               3)

               UPS Europe NV/SA a UPS Deutschland Inc. & Co. OHG ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 22, 26.1.2008.


title: Věc T-632/11: Žaloba podaná dne 12. prosince 2011 — Řecká republika v. Komise

text:
               11.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/19

         Žaloba podaná dne 12. prosince 2011 — Řecká republika v. Komise
   (Věc T-632/11)
   2012/C 39/37
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: I. Chalkias a S. Papaϊoannou)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               vyhověl žalobě;

               —

               zrušil v plném rozsahu nebo částečně prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 14. října 2011, kterým vylučuje z financování Evropské unie některé výdaje členských států v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), oznámené pod číslem K(2010) 7105 a zveřejněné v Úředním věstníku L 270, 15.10.2011, s. 33, nebo ho změnil v souladu s návrhem uvedeným v žalobě;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou se Řecká republika domáhá zrušení prováděcího rozhodnutí Komise ze dne 14. října 2011, kterým vylučuje z financování Evropské unie některé výdaje členských států v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), oznámeného pod číslem K(2010) 7105 a zveřejněného v Úředním věstníku L 270, 15.10.2011, s. 33, v části týkající se finančních oprav k tíži Řecké republiky v rámci režimu jednotné platby a v souvislosti s programy pro restrukturalizaci a přeměnu vinic, destilací a podporou na některá používání moštu.
   Pokud jde o opravu v rámci režimu jednotné platby, žalobkyně zaprvé tvrdí, že uložení paušálních oprav v rámci režimu jednotné platby je protiprávní z důvodu, že: a) uložení paušálních oprav v prvním roce uplatňování SZP porušuje zásadu rovnosti a zásadu spolupráce, b) neexistuje žádný platný právní základ pro uplatňování starých pokynů v dokumentu VI/5530/1997 na novou SZP a na režim jednotné platby, čili uplatnění těchto starých pokynů na novou SZP závažně porušuje zásadu proporcionality.
   Zadruhé žalobkyně zdůrazňuje, že posouzení Komise, podle kterého kritéria pro rozdělování vnitrostátní rezervy nebyla v souladu s ustanoveními článku 42 nařízení 1782/2003 (1) a článku 21 nařízení 795/2004 (2), je založeno na nesprávném výkladu těchto ustanovení a na nesprávném posouzení skutkového stavu.
   Zatřetí žalobkyně tvrdí v souvislosti s paušální opravou ve výši 10 %, jež byla uložena, že zjištění Evropské komise týkající se vnitrostátních kritérií pro rozdělování vnitrostátní rezervy, že nebyly vzaty v úvahu všechny krmné plochy při výpočtu referenčních ploch/částek a při výpočtu regionálního průměru, nepředstavují porušení nařízení 1290/2005 (3) a že Komise protiprávně uložila finanční opravy na základě tohoto nařízení. V každém případě žalobkyně tvrdí, že Komise podala nesprávný výklad a nesprávně použila článek 31 nařízení č. 1290/2005, jakož i pokyny v dokumentu VI/5530/1997, neboť a) skutečnosti vytýkané Komisí co se týče kritérií pro rozdělování vnitrostátní rezervy, i kdyby byly prokázány, nevedly k vyplácení částek neoprávněným osobám a nevyvolaly žádné riziko ztráty pro EZZF; b) tyto výtky nesouvisejí s neprovedením klíčových kontrol, a v důsledku toho neodůvodňují uložení paušální finanční opravy ve výši 10 %.
   Pokud jde o opravu v odvětví vín, žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně posoudila skutkový stav, a to konkrétněji v oblastech týkajících se registru vinic, destilací a podpor na používání moštu, povinné destilace vedlejších produktů a restrukturalizace a přeměny vinic, které zjevně neodůvodňují opravu ve výši 10 % v souladu s pokyny k finančním opravám v účetní závěrce, která je zjevně nepřiměřená vzhledem k pochybením zjištěným v kontrolním systému.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001.

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 795/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu jednotné platby podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce.

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky.


title: Věc C-300/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif (Lucembursko) dne 19. června 2015 – Charles Kohll, Sylvie Kohll-Schlesser v. Directeur de l'administration des contributions directes

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/34

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal administratif (Lucembursko) dne 19. června 2015 – Charles Kohll, Sylvie Kohll-Schlesser v. Directeur de l'administration des contributions directes
   (Věc C-300/15)
   (2015/C 294/43)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal administratif

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Charles Kohll, Sylvie Kohll-Schlesser

      Žalovaný: Directeur de l'administration des contributions directes

      Předběžná otázka

   Brání zásada volného pohybu pracovníků, která je zakotvena zejména v článku 45 SFEU, ustanovením čl. 139b odst. 1 zákona o dani z příjmu ze dne 4. prosince 1967, ve znění změn, vzhledem k tomu, že nárok na slevu na dani, která je v těchto ustanoveních uvedena, vyhrazuje osobám, které jsou držiteli potvrzení o srážce daně?


title: Věc F-17/14: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (samosoudce) ze dne 29. dubna 2015 – Ibánez Martínez v. Parlament „Veřejná služba — Úředníci — Udělování bodů za zásluhy — Stanovisko hodnotícího výboru — Široká posuzovací pravomoc správního orgánu — Rovné zacházení“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/49

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (samosoudce) ze dne 29. dubna 2015 – Ibánez Martínez v. Parlament
   (Věc F-17/14) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Udělování bodů za zásluhy - Stanovisko hodnotícího výboru - Široká posuzovací pravomoc správního orgánu - Rovné zacházení“)
   (2015/C 198/67)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Carlos Ibánez Martínez (Leeuw-Saint-Pierre, Belgie) (zástupce: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: V. Montebello-Demogeot a N. Chemaï, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí nepřidělit žalobci tři body za zásluhy při povyšování za rok 2012.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               C. Ibáñez Martínez ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

      (1)  Úř. věst. C 184, 16.6.2014, s. 41.


title: Věc C-97/06: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 18. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španělsko) – Navicon SA v. Administración del Estado (Šestá směrnice o DPH — Osvobození od daně — Článek 15 odst. 5 — Pojem charter námořních lodí — Slučitelnost vnitrostátního zákona, který umožňuje osvobození pouze úplného charteru od daně)

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/12

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 18. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španělsko) – Navicon SA v. Administración del Estado
   (Věc C-97/06) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Osvobození od daně - Článek 15 odst. 5 - Pojem „charter námořních lodí“ - Slučitelnost vnitrostátního zákona, který umožňuje osvobození pouze úplného charteru od daně)
   (2007/C 315/19)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Tribunal Superior de Justicia de Madrid
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Navicon SA

      Žalovaný: Administración del Estado
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Výklad čl. 15 odst. 5 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) – Osvobození charteru námořních lodí od daně – Zahrnutí částečného charteru nebo nikoli – Slučitelnost vnitrostátního zákona, který umožňuje osvobození pouze úplného charteru od daně, se směrnicí
   Výrok

               1)

               Článek 15 odst. 5 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 92/111/EHS ze dne 14. prosince 1992, musí být vykládán tak, že zahrnuje jak úplný, tak i částečný charter lodí užívaných k plavbě po volném moři. Toto ustanovení tudíž brání takové vnitrostátní právní úpravě, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, která umožňuje osvobození od DPH pouze v případě úplného charteru uvedených lodí.

               2)

               Předkládajícímu soudu přísluší určit, zda smlouva, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, splňuje podmínky smlouvy o charteru ve smyslu čl. 15 odst. 5 šesté směrnice 77/388, ve znění směrnice 92/111.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006.


title: Věc C-169/13: Žaloba podaná dne 5. dubna 2013 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/19

         Žaloba podaná dne 5. dubna 2013 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-169/13)
   2013/C 171/39
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: N. Yerrell a J. Hottiaux, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/15/ES ze dne 11. března 2002 o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě (1), pokud jde o samostatně výdělečně činné řidiče, a že v každém případě tyto předpisy neoznámila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 2 odst. 1, čl. 2 odst. 3 až 7 a článku 11 uvedené směrnice;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Směrnice 2002/15/ES se na samostatně výdělečně činné řidiče vztahuje od 23. března 2009.

      (1)  Úř. vest. L 80, s. 35; Zvl. vyd. 05/04, s. 224.


title: Věc T-128/05: Žaloba podaná dne 18. března 2005 Société des Plantations de Mbanga „SPM“ proti Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/23

         Žaloba podaná dne 18. března 2005 Société des Plantations de Mbanga „SPM“ proti Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství
   (Věc T-128/05)
   (2005/C 171/39)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 18. března 2005 žaloba podaná proti Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství Société des Plantations de Mbanga „SPM“, se sídlem v Douala (Kamerun), zastoupená Pierrem Soler-Couteauxem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1.

               uložil společně Komisi a Radě, aby nahradily škodu utrpěnou žalobkyní ve výši 15 165 825 EUR společně s úroky v zákonné výši,

               2.

               uložil Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně produkuje, zpracovává a prodává v Kamerunské republice a v dalších zemích banány určené na vývoz. Za účelem prodeje banánů na území Společenství je žalobkyně nucena získat osvědčení k dovozu od dovozních subjektů z toho důvodu, že sama nemá statut dovozního subjektu ve smyslu právní úpravy Společenství a že není zapojena do evropské nebo mnohonárodní skupiny.
   Žalobkyně uplatňuje, že dovozní subjekty překrucují ustanovení Společenství upravující režim Společenství pro dovoz banánů ve svůj prospěch tak, že prostřednictvím nadměrné a nepřiměřené fakturace osvědčení znovu zavádějí výběr dovozního cla z dovozu banánů pocházejících ze států AKT, které běžně podléhat clu nemají.
   Žalobkyně tvrdí, že jednání Komise a Rady bylo takové povahy zakládající jejich mimosmluvní odpovědnost, protože nevzaly v úvahy dostatečně odlišnou kategorii hospodářských subjektů v odvětví banánů, a sice kategorii „nezávislých“ výrobců AKT, protože nejsou ani dovozními subjekty, ani nejsou zapojeny do velkých evropských nebo mnohonárodních skupin a protože nepřijaly opatření k nápravě důsledků, které z toho vyplývají, zatímco Komise se snaží vyhnout narušení běžných obchodních vztahů s osobami, které se nacházejí na různých místech obchodního řetězce.
   Žalobkyně se rovněž dovolává zjevného porušení mezí posuzovací pravomoci Rady a Komise a opírá se o pět žalobních důvodů vycházejících z:

               —

               stanovení právních předpisů, které dávají přednost protisoutěžnímu jednání,

               —

               absence opatření určených ke zmírnění těchto protisoutěžních účinků,

               —

               porušení zásad legitimního očekávání a právní jistoty,

               —

               porušení zásady zákazu diskriminace a

               —

               porušení zásady svobodného výkonu profesních činností.

         Žalobkyně se rovněž dovolává porušení článků 81 ES a 82 ES ze strany dovozních subjektů.


title: Věc T-114/06 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 20. července 2006 – Globe v. Komise ( Veřejné zakázky — Nabídkové řízení v rámci Společenství — Řízení o předběžných opatřeních — Fumus boni juris — Naléhavost )

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/8

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 20. července 2006 – Globe v. Komise
   (Věc T-114/06 R)
   („Veřejné zakázky - Nabídkové řízení v rámci Společenství - Řízení o předběžných opatřeních - Fumus boni juris - Naléhavost“)
   (2006/C 237/15)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Globe SA (Zandhoven, Belgie) (zástupce: A. Abate, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Wilderspin a G. Boudot, zmocněnci)
   Předmět věci
   Odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise, kterým odmítla nabídku žalobkyně v rámci nabídkového řízení na dodávky určené pro některé země střední Asie (EuropeAid/122078/C/S/Multi).
   Výrok

               1)

               Vykonatelnost rozhodnutí Komise o zadání zakázky IGN France international v rámci nabídkového řízení na dodávky určené pro některé země střední Asie (EuropeAid/122078/C/S/Multi) se odkládá, stejně tak jako vykonatelnost smlouvy uzavřené Komisí s IGN France international až do doby, než Soud rozhodne ve věci samé.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-74/11: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. dubna 2013 — Evropská komise v. Finská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Daně — Směrnice 2006/112/ES — Články 9 a 11 — Vnitrostátní právní předpisy umožňující zahrnutí osob, které nejsou povinné k dani, do skupiny osob, které lze považovat za jedinou osobu povinnou k DPH, a které omezují možnost vytvořit takové seskupení na podniky působící v odvětví finančnictví a pojišťovnictví“ )

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/3

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. dubna 2013 — Evropská komise v. Finská republika
   (Věc C-74/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Daně - Směrnice 2006/112/ES - Články 9 a 11 - Vnitrostátní právní předpisy umožňující zahrnutí osob, které nejsou povinné k dani, do skupiny osob, které lze považovat za jedinou osobu povinnou k DPH, a které omezují možnost vytvořit takové seskupení na podniky působící v odvětví finančnictví a pojišťovnictví)
   2013/C 171/05
   Jednací jazyk: finština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: I. Koskinen a D. Triantafyllou, zmocněnci)

      Žalovaná: Finská republika (zástupci: H. Leppo, jakož i J. Heliskoski a S. Hartikainen, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Česká republika (zástupci: M. Smolek a T. Müller, zmocněnci), Dánské království (zástupce: C. Vang, zmocněnec), Irsko (zástupci: D. O’Hagan, zmocněnec, ve spolupráci s G. Clohessym, SC, a N. Traversem, BL), Švédské království (zástupci: A. Falk a S. Johannesson, zmocněnci), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: H. Walker, zmocněnec, ve spolupráci s M. Hallem, QC)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 9 a 11 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Vnitrostátní právní úprava, která připouští, aby osoby, které nejsou povinné k dani, byly přijaty do skupiny pro účely DPH, a omezuje dostupnost seskupení pro účely DPH na poskytovatele finančních a pojišťovacích služeb

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Česká republika, Dánské království, Irsko, Švédské království, jakož i Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 113, 9.4.2011.


title: Věc T-298/10: Usnesení Tribunálu ze dne 8. března 2012 — Arrieta D. Gross v. OHIM — International Biocentric Foundation a další (BIODANZA) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BIODANZA — Starší národní slovní ochranná známka BIODANZA — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Úmrtí přihlašovatele ochranné známky před přijetím rozhodnutí odvolacího senátu — Přípustnost kasační odpovědi — Neexistence skutečného užívání starší ochranné známky — Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 — Řízení před odvolacím senátem — Práva na obhajobu — Článek 75 nařízení č. 207/2009“ )

text:
               21.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/24

         Usnesení Tribunálu ze dne 8. března 2012 — Arrieta D. Gross v. OHIM — International Biocentric Foundation a další (BIODANZA)
   (Věc T-298/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BIODANZA - Starší národní slovní ochranná známka BIODANZA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Úmrtí přihlašovatele ochranné známky před přijetím rozhodnutí odvolacího senátu - Přípustnost kasační odpovědi - Neexistence skutečného užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 - Řízení před odvolacím senátem - Práva na obhajobu - Článek 75 nařízení č. 207/2009)
   2012/C 118/41
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Christina Arrieta D. Gross (Hamburk, Německo) (zástupce: J.-P. Ewert, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Rolando Mario Toro Araneda (Santiago de Chile, Chile)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí (druhého senátu) odvolacího senátu OHIM ze dne 13. dubna 2010 (věc R 1149/2009-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Christinou Arrietou D. Gross a Rolandem Mariem Toro Aranedem.

      Výrok

               1)

               Společnosti International Biocentric Foundation Ltd, Gabriele Cedilii Toro Acuña a Hildě Pilar Toro Acuña, Rolandovi Patriciovi Toro Acuñovi, Marii Verónice Toro Acuña, Ricardovi Marcelovi Toro Duránovi a Germanovi Toro Gonzalezovi, Claudii Danae Toro Sanchez, Rodrigovi Paulovi Toro Sanchezovi, Mariele Paule Toro Sanchez, Vivianě Luz Toro Matuk, Morganě Fonteles Toro, Anně Lauře Toro Sant’ana, Joaně Castoldi Toro Araneda a Claudetě Sant’ana je v řízení před Tribunálem povoleno vedlejší účastenství.

               2)

               Žaloba se zamítá.

               3)

               Christině Arrietě D. Gross se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 260, 25.9.2010.


title: Věc C-430/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesfinanzhof ze dne 8. července 2004 ve věci Finanzamt Eisleben proti Feuerbestattungsverein Halle e. V.

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/33

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesfinanzhof ze dne 8. července 2004 ve věci Finanzamt Eisleben proti Feuerbestattungsverein Halle e. V.
   (Věc C-430/04)
   (2004/C 300/62)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Bundesfinanzhof (Německo) ze dne 8. července 2004 ve věci Finanzamt Eisleben proti Feuerbestattungsverein Halle e. V., které došlo kanceláři Soudního dvora dne 7. října 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Bundesfinanzhof žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Může se soukromá osoba povinná k dani, která je v soutěžním vztahu k veřejnoprávnímu subjektu a která uplatňuje, že jeho nezdanění nebo příliš nízké zdanění je protiprávní, dovolat čl. 4 odst. 5 druhého pododstavce směrnice 77/388/EHS (1)?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1.


title: Věc C-176/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 16. dubna 2012 — Association de médiation sociale v. Union locale des syndicats CGT, Hichem Laboubi, Union départementale CGT des Bouches-du-Rhône, Confédération générale du travail (CGT)

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 16. dubna 2012 — Association de médiation sociale v. Union locale des syndicats CGT, Hichem Laboubi, Union départementale CGT des Bouches-du-Rhône, Confédération générale du travail (CGT)
   (Věc C-176/12)
   2012/C 184/08
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Association de médiation sociale

      Odpůrci: Union locale des syndicats CGT, Hichem Laboubi, Union départementale CGT des Bouches-du-Rhône, Confédération générale du travail (CGT)

      Předběžné otázky

               1)

               Může být základní právo pracovníka na informování a na projednávání zakotvené v článku 27 Listiny základních práv Evropské unie, jak je upraveno v ustanoveních směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES ze dne 11. března 2002, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství (1), dovoláváno ve sporu mezi jednotlivci za účelem ověření slučitelnosti vnitrostátního opatření provádějícího směrnici?

               2)

               V případě kladné odpovědi, musí být tato ustanovení vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům, které pro účely stanovení počtu zaměstnanců podniku, zejména pro stanovení hranice pro zřízení orgánů zastupujících zaměstnance, nezohledňují pracovníky, s nimiž byly uzavřeny následující smlouvy: učňovská smlouva (contrat d'apprentissage), smlouva, která umožňuje rychlý návrat do zaměstnání nezaměstnaným, jež mají problémy při hledání zaměstnání, sjednaná se zaměstnavateli z veřejného sektoru (contrat initiative-emploi), smlouva, která umožňuje rychlý návrat do zaměstnání nezaměstnaným, jež mají problémy při hledání zaměstnání, sjednaná se zaměstnavateli z veřejného sektoru nebo zaměstnavateli poskytujícími služby ve veřejném zájmu (contrat d'accompagnement dans l'emploi), smlouva o zvyšování odborné kvalifikace (contrat de professionnalisation)?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES ze dne 11. března 2002, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství (Úř. věst. L 80, 23.3.2002, s. 29; Zvl. vyd. 05/04, s. 219).


title: Věc C-487/06 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. prosince 2008 – British Aggregates Association v. Komise Evropských společenství, Spojené království Velké Británie a Severního Irska ( Kasační opravný prostředek — Státní podpora — Environmentální daň z kameniva ve Spojeném království )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. prosince 2008 – British Aggregates Association v. Komise Evropských společenství, Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-487/06 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpora - Environmentální daň z kameniva ve Spojeném království“)
   (2009/C 44/06)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: British Aggregates Association (zástupci: C. Pouncey, Solicitor, L. Van den Hende, advocaat)

      Další účastníci řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Flett, B. Martenczuk a T. Scharf, zmocněnci), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: T. Harris, M. Hall a G. Facenna, zmocněnci
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého rozšířeného senátu) ze dne 13. září 2006 ve věci T-210/02, British Aggregates Association v. Komise Evropských společenství, kterým Soud prvního stupně zamítl jako neopodstatněnou žalobu na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2002)1478 konečné ze dne 24. dubna 2002 o nevznesení námitek proti systému daní z kameniva pocházejícího z kamenolomů ve Spojeném království (Státní podpora N. 863/01 – Spojené království/daň z kameniva)
   Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 13. září 2006, British Aggregates Association v. Komise (T-210/02), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací zpět Soudu prvního stupně Evropských společenství.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Věc T-600/13: Usnesení Tribunálu ze dne 24. února 2014 – Bimbo v. OHIM (FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES)

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/61

         Usnesení Tribunálu ze dne 24. února 2014 – Bimbo v. OHIM (FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES)
   (Věc T-600/13) (1)

   2014/C 135/81
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 31, 1.2.2014.


title: Věc C-440/07 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo, Schneider Electric SA, Francouzská republika ( Kasační opravný prostředek — Jednání podniků ve vzájemné shodě — Nařízení (EHS) č. 4064/89 — Rozhodnutí Komise, kterým se prohlašuje spojení za neslučitelné se společným trhem — Zrušení — Mimosmluvní odpovědnost Společenství z důvodu konstatované protiprávnosti — Podmínky )

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo, Schneider Electric SA, Francouzská republika
   (Věc C-440/07 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Jednání podniků ve vzájemné shodě - Nařízení (EHS) č. 4064/89 - Rozhodnutí Komise, kterým se prohlašuje spojení za neslučitelné se společným trhem - Zrušení - Mimosmluvní odpovědnost Společenství z důvodu konstatované protiprávnosti - Podmínky“)
   2009/C 220/06
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Petite, F. Arbault, T. Christoforou, C.-F. Durand a R. Lyal, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Schneider Electric SA, (zástupci: M. Pittie a A. Winckler, avocats), Spolková republika Německo, Francouzská republika

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého rozšířeného senátu) ze dne 11. července 2007, Schneider Electric SA v. Komise (T-351/03), kterým Soud uložil Evropskému společenství náhradu jednak nákladů vynaložených Schneider Electric SA na účast na znovu zahájeném řízení o kontrole spojení, ke kterému došlo po vyhlášení rozsudků Soudu ze dne 22. října 2002, Schneider Electric v. Komise (T-310/01 a T-77/02), a jednak dvou třetin škody utrpěné Schneider Electric z důvodu snížení kupní ceny Legrand SA, které Schneider Electric musela poskytnout nabyvateli za odložení lhůty skutečného provedení prodeje Legrand až do 10. prosince 2002 — Podmínky založení mimosmluvní odpovědnosti Společenství — Pojmy „nedbalost“, „újma“ a „přímá příčinná souvislost mezi spáchanou nedbalostí a utrpěnou újmou“ — „Dostatečně závažné“ porušení práva Společenství, kterým je stiženo řízení o kontrole slučitelnosti spojení se společným trhem

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 11. července 2007, Schneider Electric v. Komise (T351/03), se ruší v rozsahu, v němž:

                           —

                           byla Společenství uložena náhrada dvou třetin škody uplatněné společností Schneider Electric SA v rozsahu snížení kupní ceny společnosti Legrand SA, které údajně nabyvateli poskytla výměnou za odklad termínu uskutečnění prodeje až do 10. prosince 2002;

                           —

                           bylo nařízeno vypracování znaleckého posudku za účelem ocenění této složky škody;

                           —

                           byly přiznány úroky z náhrady odpovídající této škodě.

               2)

               Ve zbývající části se kasační opravný prostředek zamítá.

               3)

               Účastnice řízení předloží Soudnímu dvoru Evropských společenství ve lhůtě tří měsíců od vyhlášení tohoto rozsudku ocenění škody tvořené náklady vynaloženými společností Schneider Electric SA na účast ve znovuzahájeném řízením o kontrole spojení, k němuž došlo po vyhlášení rozsudků Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 22. října 2002, Schneider Electric v. Komise (T-310/01 a T77/02), přičemž toto ocenění bude vypracováno na základě společné dohody způsobem uvedeným v bodě 216 tohoto rozsudku.

               4)

               Nedojde-li k takové dohodě, předloží účastnice řízení Soudnímu dvoru Evropských společenství v téže lhůtě své vyčíslené návrhy.

               5)

               Ve zbývající části se žaloba společnosti Schneider Electric SA zamítá.

               6)

               Společnosti Schneider Electric SA se ukládá, že ponese vlastní náklady řízení v prvním stupni a v probíhajícím řízení a nahradí náklady vynaložené Komisí Evropských společenství v rámci těchto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 22, 26.1.2008.


title: Věc C-295/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Ufficio del giudice di pace di Bitonto ze dne 30. června 2004 ve věci Vincenzo Manfredi proti Lloyd Italico Assicurazioni

text:
               9.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Ufficio del giudice di pace di Bitonto ze dne 30. června 2004 ve věci Vincenzo Manfredi proti Lloyd Italico Assicurazioni
   (Věc C-295/04)
   (2004/C 251/05)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Ufficio del giudice di pace di Bitonto (Itálie) ze dne 30. června 2004 ve věci Vincenzo Manfredi proti Lloyd Italico Assicurazioni, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 13. července 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Ufficio del giudice di pace di Bitonto žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1.

               Je třeba článek 81 Smlouvy vykládat v tom smyslu, že dohody nebo jednání ve vzájemné shodě mezi pojišťovacími společnostmi, které spočívají ve vzájemné výměně informací, které umožňují navýšení pojistného na RC auto pojistku, jež není odůvodněno tržními podmínkami, jsou neplatné od počátku, rovněž s ohledem na skutečnost, že se podniky z různých členských států podílejí na dohodě nebo na jednání ve vzájemné shodě?

               2.

               Je třeba článek 81 Smlouvy vykládat v tom smyslu, že opravňuje třetí strany, které mají relevantní právní zájem, spoléhat na neplatnost dohody nebo jednání zakázaného ustanovením Společenství a domáhat se náhrady škody za utrpěnou újmu v případě, že existuje příčinná souvislost mezi dohodou nebo jednáním ve vzájemné shodě a újmou?

               3.

               Je třeba článek 81 Smlouvy vykládat v tom smyslu, že lhůta pro podání žaloby na náhradu škody, která je na ní založená, počíná běžet dnem, ve kterém dohoda nebo jednání ve vzájemné shodě bylo přijato nebo dnem, ve kterém dohoda nebo jednání ve vzájemné shodě bylo ukončeno?

               4.

               Je třeba článek 81 Smlouvy vykládat v tom smyslu, že v případě, že vnitrostátní soud shledá, že náhrada škody, která může být přiznána na základě vnitrostátního práva, je nižší než ekonomická výhoda získaná podnikem – škůdcem, která je stranou zakázané dohody nebo jednání ve vzájemné shodě, je třeba, aby z vlastního podnětu rovněž přiznal náhradu škody plnící represivní funkci poškozené třetí straně, která je nezbytná k tomu, aby byla přiznaná částka náhrady škody vyšší než výhoda získaná škůdcem za účelem zamezení přijímání dohod nebo jednání ve vzájemné shodě zakázaných článkem 81 Smlouvy?


title: Spojené věci T-80/06 a T-182/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. února 2012 — Budapesti Erőmű v. Komise ( „Státní podpory — Velkoobchodní trh s elektřinou — Výhodné podmínky poskytnuté maďarským veřejnoprávním podnikem některým výrobcům elektrické energie v rámci dohod o výkupu elektřiny — Rozhodnutí zahájit řízení stanovené čl. 88 odst. 2 ES — Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou se společným trhem a nařizující její navrácení — Nová podpora — Kritérium soukromého investora“ )

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. února 2012 — Budapesti Erőmű v. Komise
   (Spojené věci T-80/06 a T-182/09) (1)

   (Státní podpory - Velkoobchodní trh s elektřinou - Výhodné podmínky poskytnuté maďarským veřejnoprávním podnikem některým výrobcům elektrické energie v rámci dohod o výkupu elektřiny - Rozhodnutí zahájit řízení stanovené čl. 88 odst. 2 ES - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou se společným trhem a nařizující její navrácení - Nová podpora - Kritérium soukromého investora)
   2012/C 89/30
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Budapesti Erőmű Zrt (Budapešť, Maďarsko) (zástupci: ve věcech T-80/06 a T-182/09, M. Powell, solicitor, C. Arhold a K. Struckmann, jakož i, ve věci T-182/09, A. Hegyi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: ve věcech T-80/06 a T-182/09, N. Khan, L. Flynn a K. Talabér Ritz, jakož i, ve věci T-80/06, V. Di Bucci, zmocněnci)

      Předmět věci

   Ve věci T-80/06, návrh směřující ke zrušení rozhodnutí Komise, oznámeného Maďarsku dopisem ze dne 9. listopadu 2005, o zahájení řízení podle čl. 88 odst. 2 ES týkajícího se státní podpory C 41/2005 (ex NN 49/2005) — „Uvízlé náklady“ v Maďarsku a, ve věci T-182/09, návrh směřující ke zrušení rozhodnutí Komise 2009/609/ES ze dne 4. června 2008 o státní podpoře C 41/05 poskytované Maďarskou republikou v rámci dlouhodobých dohod o prodeji elektřiny (Úř. věst. 2009, L 225, s. 53).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Společnosti Budapesti Erőmű Zrt se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 108, 6.5.2006.


title: Věc C-251/15 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. února 2016 – Emsibeth SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Nael — Námitky majitele starší slovní ochranné známky Společenství Mc Neal — Zamítnutí zápisu — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Určení relevantní veřejnosti — Posouzení stupně pozornosti relevantní veřejnosti — Posouzení srovnání výrobků, podobnosti označení a nebezpečí záměny“

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/4

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. února 2016 – Emsibeth SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-251/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Nael - Námitky majitele starší slovní ochranné známky Společenství Mc Neal - Zamítnutí zápisu - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Určení relevantní veřejnosti - Posouzení stupně pozornosti relevantní veřejnosti - Posouzení srovnání výrobků, podobnosti označení a nebezpečí záměny“)
   (2016/C 136/05)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Emsibeth SpA (zástupce: A. Arpaia, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnost Emsibeth SpA ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 311, 21.9.2015.


title: Věc C-424/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Německo) dne 15. září 2014 – Jácint Gábor Balogh v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               8.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 439/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Německo) dne 15. září 2014 – Jácint Gábor Balogh v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Věc C-424/14)
   (2014/C 439/27)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Jácint Gábor Balogh

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Předběžné otázky

               1.

               Je maďarská vnitrostátní praxe, která požaduje, aby – v mezích subjektivního osvobození od DPH (1) – oznámili činnost fyzické osoby, které nezamýšlejí vykonávat činnost podléhající DPH, v souladu s povinností oznámit zahájení činnosti, která je stanovena v čl. 213 odst. 1 a v čl. 214 odst. 1 směrnice o DPH?

               2.

               Může daňový orgán, který v rámci kontroly a posteriori konstatuje, že v mezích subjektivního osvobození nebylo oznámení o zahájení činnosti podáno, udělit sankce?

               3.

               Je daňový orgán, který provede kontrolu a posteriori, oprávněn převzít na sebe právo fyzické osoby na rozhodnutí a v rozporu se zásadou spravedlivého řízení vyloučit možnost fyzické osoby rozhodnout se pro subjektivní osvobození?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc T-493/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. srpna 2015 Evropskou komisí proti rozsudku vydanému dne 18. června 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-5/14, CX v. Komise

text:
               9.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/26

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. srpna 2015 Evropskou komisí proti rozsudku vydanému dne 18. června 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-5/14, CX v. Komise
   (Věc T-493/15 P)
   (2015/C 371/29)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: J. oCurrall a C. Ehrbar, zmocněnci)

      Další účastník řízení: CX (Enghien, Belgie)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek SVS ze dne 18. června 2015 ve věci F-5/14, CX v. Komise;

               —

               vrátil věc zpět SVS, aby rozhodl o ostatních žalobních důvodech;

               —

               rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka čtyři důvody.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku týkající se lékařských stanovisek předložených v rámci disciplinárního řízení, vycházející z nesprávného právního posouzení v důsledku porušení (i) pravidel týkajících se důkazního břemene, (ii) přílohy IX služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“), (iii) článku 59 služebního řádu a (iv) pravomocí Soudu pro veřejnou službu (dále jen („SVS“).

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku týkající se souboru shodujících se nepřímých důkazů, vycházející z nerespektování rozsahu povinností v oblasti dokazování a z vad odůvodnění.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení při výkladu zásady povinnosti péče, jelikož SVS rozhodl, že vzhledem k důkazům, které měla Komise k dispozici při přijímání sporného rozhodnutí, porušila svou povinnost péče, když nepředvolala potřetí žalobce v prvním stupni z důvodu, zaprvé, že zkoumané skutkové okolnosti byly relativně staré, zadruhé, že úředník byl v pracovní neschopnosti a zatřetí, že jeho advokát podruhé předvolání odmítl.

               4.

               Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného odůvodnění, pokud jde o důsledky porušení práva být vyslechnut a nesprávnosti skutkových zjištění v rozsahu, v němž SVS vycházel při učinění závěru, že vyslechnutí žalobce v prvním stupni mohlo mít dopad na napadené rozhodnutí, z nesprávných skutkových zjištění.


title: Věc T-207/07 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 10. června 2011 — Eurallumina v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou se společným trhem a kterým se nařizuje její navrácení — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“ )

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/29

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 10. června 2011 — Eurallumina v. Komise
   (Věc T-207/07 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou se společným trhem a kterým se nařizuje její navrácení - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti)
   2011/C 232/52
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Eurallumina SpA (Portoscuso, Itálie) (zástupci: L. Martin Alegi a R. Denton, solicitors)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: N. Khan a D. Grespan, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise 2007/375/ES ze dne 7. února 2007 o osvobození minerálních olejů používaných jako palivo při výrobě oxidu hlinitého (aluminy) od spotřební daně v regionu Gardanne, v regionu Shannon a na Sardinii, které zavedly Francie, Irsko a Itálie [č. C 78/2001 (ex NN 22/01), č. C 79/200 (ex NN 23/01), č. C 80/2001 (ex NN 26/01)] (Úř. věst. L 147, s. 29), v rozsahu, v němž se týká žalobkyně.

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-256/08: Žaloba podaná dne 24. června 2008 – Wrigley v. OHIM – Mejerigaarden (POLAR ICE)

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/66

         Žaloba podaná dne 24. června 2008 – Wrigley v. OHIM – Mejerigaarden (POLAR ICE)
   (Věc T-256/08)
   (2008/C 209/116)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wm. Wrigley Jr. Company (Chicago, Spojené státy) (zástupci: M. Kinkeldey, S. Schäffler a A. Bognár, lawyers)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Mejerigaarden Holding A/S (Thisted, Dánsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 15. dubna 2008 ve věci R 845/2006-2; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „POLAR ICE“ pro výrobky ve třídách 3, 5 a 30.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Přihláška k zápisu ochranné známky Společenství č. 1 273 564 obrazové ochranné známky „Polar is“ pro výrobky ve třídě 30; přihláška dánské ochranné známky č. VR 1971 03528 slovní ochranné známky „POLAR IS“ pro výrobky ve třídě 30; přihláška dánské ochranné známky č. VR 1994 07979 slovní ochranné známky „POLAR MAXI“ pro výrobky ve třídě 30.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí žádosti o zápis ochranné známky Společenství v plném rozsahu.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 nařízení Rady č. 40/94, jelikož kolidující ochranné známky mají relevantní vzhledové, fonetické a koncepční rozdíly, jež zabraňují jakémukoliv nebezpečí záměny.


title: Věc C-53/09 a C-55/09: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 7. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce House of Lords — Spojené království) — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v. Loyalty Management UK Limited (C-53/09), Baxi Group Ltd (C-55/09) ( Šestá směrnice o DPH — Základ daně — Systém podpory prodeje — Věrnostní program umožňující zákazníkům získat body u obchodníků a vyměnit je za bonusové dárky — Platba, kterou poskytuje provozovatel programu dodavatelům bonusových dárků — Platba, kterou poskytuje obchodník provozovateli programu dodávajícímu bonusové dárky )

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/4

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 7. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce House of Lords — Spojené království) — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs v. Loyalty Management UK Limited (C-53/09), Baxi Group Ltd (C-55/09)
   (Věc C-53/09 a C-55/09) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Základ daně - Systém podpory prodeje - Věrnostní program umožňující zákazníkům získat body u obchodníků a vyměnit je za bonusové dárky - Platba, kterou poskytuje provozovatel programu dodavatelům bonusových dárků - Platba, kterou poskytuje obchodník provozovateli programu dodávajícímu bonusové dárky)
   2010/C 328/06
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   House of Lords

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Žalovaní: Loyalty Management UK Limited, (C-5,3/09), Baxi Group Ltd (C-55/09)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — House of Lords — Výklad článků 5, 6 a 11A odst. 1 písm. a) směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Daňový základ — Věrnostní program umožňující uživatelům sbírat body u partnerských obchodníků a vyměnit je za dárky nebo nákupní poukázky u schválených obchodníků — Výměna bodů, která vede k platbě poplatku provozovatelem programu dotčenému schválenému obchodníkovi.

      Výrok

   V rámci takového zákaznického věrnostního programu, jaký je dotčen ve věcech v původním řízení, musí být články 5, 6, čl. 11 část A odst. 1 písm. a) a čl. 17 odst. 2 v jeho znění vyplývajícím z čl. 28f bodu 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995, vykládány v tom smyslu, že:

               —

               platby, které poskytuje provozovatel dotčeného programu dodavatelům, kteří dodávají bonusové dárky zákazníkům, musí být považovány ve věci C-53/09 za protiplnění placené třetí osobou za dodávku zboží těmto zákazníkům nebo případně za poskytování služeb těmto zákazníkům. Je nicméně věcí předkládajícího soudu, aby ověřil, zda tyto platby zahrnují rovněž protiplnění za poskytování služeb odpovídajícímu odlišnému plnění, a

               —

               platby, které poskytuje sponzor provozovateli dotčeného programu, který dodává bonusové dárky zákazníkům, musí být ve věci C-55/09 považovány částečně za protiplnění placené třetí osobou za dodávku zboží těmto zákazníkům a částečně za protiplnění za poskytování služeb uskutečněné provozovatelem tohoto programu ve prospěch tohoto sponzora.

      (1)  Úř. věst. C 90, 18.4.2009.

      Úř. věst. C 148, 5.6.2010.


title: Věc C-46/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 28. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Česká republika

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/53

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 28. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Česká republika
   (Věc C-46/06) (1)

   (2006/C 326/110)

      Jednací jazyk: čeština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc T-205/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2012 — Cervecería Modelo v. OHIM — Plataforma Continental (LA VICTORIA DE MEXICO) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství LA VICTORIA DE MEXICO — Starší obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „victoria“ a starší národní obrazová ochranná známka VICTORIA — Částečné zamítnutí zápisu ochranné známky — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2012 — Cervecería Modelo v. OHIM — Plataforma Continental (LA VICTORIA DE MEXICO)
   (Věc T-205/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství LA VICTORIA DE MEXICO - Starší obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „victoria“ a starší národní obrazová ochranná známka VICTORIA - Částečné zamítnutí zápisu ochranné známky - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 73/54
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cervecería Modelo, SA de CV (Mexiko, Mexiko) (zástupce: C. Lema Devesa, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Plataforma Continental, SL (Madrid, Španělsko) (zástupce: P. González Bueno Catalán de Ocón, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 5. března 2010 (věc R 322/2009-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Plataforma Continental, SL a Cervecería Modelo, SA de CV.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Cervecería Modelo, SA de CV ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


title: Věc T-46/12: Usnesení Tribunálu ze dne 5. března 2013 – Chrysamed Vertrieb v. OHIM – Chrysal International (Chrysamed) „Ochranná známka Společenství  — Námitkové řízení  — Zpětvzetí přihlášky k zápisu  —  Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               12.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/34

         Usnesení Tribunálu ze dne 5. března 2013 – Chrysamed Vertrieb v. OHIM – Chrysal International (Chrysamed)
   (Věc T-46/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Zpětvzetí přihlášky k zápisu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2014/C 142/44
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Chrysamed Vertrieb GmbH (Salzburg, Rakousko) (zástupci: původně T. Schneider, poté M. Koch a nakonec I. Rungg. advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Chrysal International BV (Naarden, Nizozemí) (zástupci: A. Killan, M Marell a M. Senftleben, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 22. listopadu 2011 (věc R 64/2011-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Chrysal International BV a Chrysamed Vertrieb GmbH

      Výrok

               1.

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2.

               Chrysamed Vertrieb GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 98, 31.3.2012.


title: Věc C-197/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španělsko) dne 29. dubna 2015 – Juan Carlos Castrejana López v. Ayuntamiento de Vitoria

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španělsko) dne 29. dubna 2015 – Juan Carlos Castrejana López v. Ayuntamiento de Vitoria
   (Věc C-197/15)
   (2015/C 236/36)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Účastníci původního řízení

      Žalobce (navrhovatel): Juan Carlos Castrejana López

      Další účastnice řízení (odpůrkyně): Ayuntamiento de Vitoria

      Předběžné otázky

               1)

               Má být ustanovení 5 odst. 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (1) vykládáno v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům, které v případech zneužití v důsledku smluv na dobu určitou obecně neuznávají u dočasných úředníků a na rozdíl od toho, jak je tomu ve stejné situaci u zaměstnanců s pracovním poměrem ve veřejné správě, právo na zachování pracovního vztahu ve formě nestálých zaměstnanců na dobu neurčitou, tedy právo být dočasně zaměstnán na neobsazeném pracovním místě do té doby, než bude obsazeno nebo zrušeno zákonem stanovenými postupy?

               2)

               Má být v případě záporné odpovědi na předchozí otázku zásada rovnocennosti vykládána v tom smyslu, že vnitrostátní soud může v případě zneužití pracovních smluv na dobu určitou obě situace, tedy situaci zaměstnanců s pracovním poměrem na dobu určitou ve veřejné správě a situaci dočasných úředníků, považovat za podobné, nebo má vnitrostátní soud kromě totožnosti zaměstnavatele, totožnosti nebo podobnosti poskytovaných služeb a doby určité u pracovní smlouvy při posuzování podobnosti zohlednit další skutečnosti, jako například zvláštní povahu pracovního vztahu, nebo postavení zaměstnance, nebo pravomoc veřejné správy ohledně vlastní organizace, které odůvodňují rozdílné zacházení v obou situacích?

               3)

               Má být v případě záporné odpovědi na obě předchozí otázky zásada efektivity vykládána v tom smyslu, že k určení existence a k rozhodnutí o uložení příslušné sankce má dojít v rámci téhož řízení, v jehož rámci se konstatuje zneužití pracovních smluv na dobu určitou, přičemž účastníci řízení mohou prostřednictvím návrhových žádání požadovat, tvrdit či dokazovat, co považují v daném ohledu za relevantní, nebo naopak uvedená zásada nabádá k rozhodnutí, že k tomu účelu musí proběhnout nové správní či případně soudní řízení?

      (1)  Příloha směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 (Úř. věst. L 175, s. 43; Zvl. vyd. 05/03, s. 368).


title: Věc C-23/13: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. listopadu 2013 — Evropská komise v. Francouzská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 91/271/EHS — Čištění městských odpadních vod — Články 3 a 4“ )

text:
               11.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/16

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. listopadu 2013 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-23/13) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 91/271/EHS - Čištění městských odpadních vod - Články 3 a 4)
   2014/C 9/25
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J.-P. Keppenne a E. Manhaeve, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: D. Colas a S. Menez, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 3 a 4 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, s. 40; Zvl. vyd. 15/02, s. 26) — Nedostatky v odvádění a čištění městských odpadních vod v 8 aglomeracích

      Výrok

               1)

               Francouzská republika tím, že nezajistila

                           —

                           odvádění městských odpadních vod z aglomerace Basse-Terre s populačním ekvivalentem více než 15 000 PE a

                           —

                           čištění městských odpadních vod z aglomerací Ajaccio-Sanguinaires, Basse-Terre, Bastia-Nord, Cayenne-Leblond a Saint-Denis s populačním ekvivalentem více než 15 000 PE,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 3 a čl. 4 odst. 1 a 3 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 79, 16.3.2013.


title: Věc C-348/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 25. června 2013 — BestWater International GmbH v. Michael Mebes, Stefan Potsch

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 25. června 2013 — BestWater International GmbH v. Michael Mebes, Stefan Potsch
   (Věc C-348/13)
   2013/C 325/12
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: BestWater International GmbH

      Žalovaní: Michael Mebes, Stefan Potsch

      Předběžná otázka

   Představuje vložení cizího díla, zpřístupněného veřejnosti na cizí internetové stránce, na vlastní internetovou stránku za okolností, jaké jsou okolnosti věci v původním řízení, sdělování veřejnosti ve smyslu čl. 3 odst. 1 směrnice 2001/29/ES (1), i když tím cizí dílo není sdělováno nové veřejnosti a ke sdělení nedochází za použití specifické technologie, která se liší od technologie původního sdělování?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230)


title: Věc F-44/07: Žaloba podaná dne 14. května 2007 – Barbin v. Parlament

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/45

         Žaloba podaná dne 14. května 2007 – Barbin v. Parlament
   (Věc F-44/07)
   (2007/C 155/83)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Florence Barbin (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               konstatovat protiprávnost bodu I.2 písm. c) „Prováděcích opatření týkajících se udělování bodů za zásluhy a pro povýšení“ Evropského parlamentu ze dne 10. května 2006;

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 16. října 2006 udělit žalobkyni jeden bod za zásluhy za hodnotící období 2005;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, úřednice Evropského parlamentu platové třídy AD 11, uplatňuje podobné žalobní důvody, jako jsou ty, které byly uvedeny v rámci věci F-148/06 (1).

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007, s. 48.


title: Věc T-20/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. ledna 2009 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. listopadu 2008 ve věci F-41/06, Marcuccio v. Komise

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/49

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. ledna 2009 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. listopadu 2008 ve věci F-41/06, Marcuccio v. Komise
   (Věc T-20/09 P)
   (2009/C 55/87)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Dal Ferro, advokát, C. Berardis-Kayser a J. Currall, zmocněnci)

      Další účastník řízení: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie)
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadený rozsudek;

               —

               vrátit věc Soudu pro veřejnou službu, aby mohl rozhodnout o ostatních návrhových žádáních účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Tento kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 4. listopadu 2008, kterým bylo zrušeno rozhodnutí účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek ze dne 30. května 2005, kterým rozhodla o odchodu žalobce v prvním stupni do důchodu z důvodu invalidity, o které rozhodl výbor pro otázky invalidity. Soud pro veřejnou službu dále rozhodl o náhradě škody za utrpěnou nemajetkovou újmu ve výši 3 000 eur.
   Zrušení rozhodnutí bylo založeno pouze na úspěchu prvního žalobního důvodu, založeného na nedostatečném odůvodnění.
   V tomto ohledu účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že se tím soud rozhodující v prvním stupni dopustil nesprávného právního posouzení, jelikož v podstatě konstatoval, že lékaři, kteří se účastnili řízení o invaliditě založeném na článcích 53, 59 a 78 služebního řádu, měli své závěry odůvodnit obdobně, jako v řízení o nemoci z povolání nebo pracovním úraze ve smyslu článku 73. Soud pro veřejnou službu si tak podle názoru Komise zaměnil dvě řízení, což mělo za následek neodůvodněné ztížení řízení o invaliditě.


title: Věc T-367/09: Žaloba podaná dne 18. září 2009 — Tecnoprocess v. Komise a delegace Evropské komise v Nigerijské republice

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/82

         Žaloba podaná dne 18. září 2009 — Tecnoprocess v. Komise a delegace Evropské komise v Nigerijské republice
   (Věc T-367/09)
   2009/C 267/145
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Tecnoprocess Srl (Řím, Itálie) (zástupce: A. Majoli, advokát)

      Žalované: Komise Evropských společenství, delegace Evropské komise v Nigerijské republice

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit v souladu s článkem 232 ES nečinnost delegace EU v Abuja a Evropské komise;

               —

               stanovit na základě článku 288 Smlouvy mimosmluvní odpovědnost delegace a Komise vůči žalobkyni a uložit jim, solidárně, náhradu nákladů řízení ve prospěch žalobkyně ve výši 600 000 (šest set tisíc) EUR.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalující společnost v projednávané věci je totožná se společností ve věci T-264/09 Technoprocess v. Komise a delegace Evropské komise v Marockém království (1).
   Spor se týká podmínek provádění smlouvy „EuropeAid 123511/D/SUP/NG — Supply, Installation, Delivery, Commissioning and After-Sale Service of 114 27 Kva Generators to the EC Assisted Prime Project in Nigeria“, jejímž předmětem je zajistit dodávku a instalaci sto čtrnácti generátorů 27 Kva, jakož i poskytování poprodejních služeb ve prospěch „National Authorising Officer, National Planning Commission“, a zejména úřadů tohoto subjektu nacházejících se v šesti hlavních zeměpisných oblastech Nigérie.
   Žalobkyně tvrdí, že žalované porušily povinnost řádné péče při kontrole podmínek, za kterých probíhala dotčená smlouva a že nenalezly uspokojující řešení co se týče jejích zájmů, když čelila vážným porušením povinností, která mohla být konstatována v jejím provádění.
   Na podporu svých návrhových žádání uplatňuje žalobní důvody a hlavní argumenty podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům ve výše uvedené věci T-264/09.

      (1)  Úř. věst. C 220, s. 36.


title: Věc T-822/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2015 – Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung v. OHIM (Cottonfeel) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Cottonfeel — Absolutní důvody pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               14.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2015 – Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung v. OHIM (Cottonfeel)
   (Věc T-822/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Cottonfeel - Absolutní důvody pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 414/41)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung GmbH (Gerolstein-Müllenborn, Německo) (zástupce: M. Straub, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 2. října 2014 (věc R 2579/2013-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení Cottonfeel jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 46, 9.2.2015.


title: Věc C-104/07: Žaloba podaná dne 21. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/26

         Žaloba podaná dne 21. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-104/07)
   (2007/C 82/49)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Condou-Durande a E. De Persio, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/109/ES (1) ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty, a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2003/109/ES uplynula dne 23. ledna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 16, s. 44; Zvl. vyd. 19/06, s. 272.


title: Věc T-141/06: Žaloba podaná dne  18. května 2006  – Glaverbel v. OHIM (vyobrazení struktury povrchu výrobků)

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/33

         Žaloba podaná dne 18. května 2006 – Glaverbel v. OHIM (vyobrazení struktury povrchu výrobků)
   (Věc T-141/06)
   (2006/C 178/61)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Glaverbel SA (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Möbus a T. Koerl, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. března 2006 (věc R 0986/2004-4) v rozsahu, v němž se rozhodnutí týká zpochybňovaných výrobků;

               —

               určit, že v souvislosti se zpochybňovanými výrobky byl předložený důkaz o užívání dostatečný pro prokázání rozlišovací způsobilosti získané v souladu s čl. 7 odst. 3 nařízení o ochranné známce Společenství a že přihláška ochranné známky Společenství 003183068 získala rozlišovací způsobilost v souladu s čl. 7 odst. 3 nařízení o ochranné známce Společenství;

               —

               postoupit přihlášku ochranné známky Společenství 003183068 Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), aby ji přijal a zveřejnil;

               —

               uložit Úřadu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka spočívající ve vyobrazení struktury povrchu výrobků pro výrobky ve třídách 19 a 21 (sklo surové nebo jako polotovar, vzorované sklo, skleněné tabule atd.) (přihláška ochranné známky Společenství 3183068)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství pro všechny výrobky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně zpochybňuje rozhodnutí odvolacího senátu pouze ve vztahu k určitým výrobkům ve třídě 21. Žalobkyně v tomto ohledu uplatňuje porušení čl. 7 odst. 3 nařízení č. 40/94.


title: Věc T-719/16: Žaloba podaná dne 7. října 2016 – Berliner Stadtwerke v. EUIPO (berlinWärme)

text:
               28.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 441/32

      Žaloba podaná dne 7. října 2016 – Berliner Stadtwerke v. EUIPO (berlinWärme)
      (Věc T-719/16)
      (2016/C 441/38)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Berliner Stadtwerke GmbH (Berlín, Německo) (zástupci: O. Spieker a A. Schönfleisch, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „berlinWärme“ – Přihláška č. 14 062 558

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. července 2016, ve věci R 618/2016-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení č. 207/2009.