title: Věc C-182/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice in Northern Ireland, Queen's Bench Division (Spojené království) dne 19. května 2009 — Seaport (NI) Limited v. Department of the Environment for Northern Ireland

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice in Northern Ireland, Queen's Bench Division (Spojené království) dne 19. května 2009 — Seaport (NI) Limited v. Department of the Environment for Northern Ireland
   (Věc C-182/09)
   2009/C 193/05
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice in Northern Ireland, Queen's Bench Division

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Seaport (NI) Limited

      Žalovaný: Department of the Environment for Northern Ireland

      Předběžné otázky

               1)

               Jaký je rozsah pravomoci příslušející členským státům podle čl. 13 odst. 3 směrnice 2001/42/ES (1) o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí (dále jen „směrnice o posuzování vlivů“) rozhodnout, že není proveditelné vyžadovat posouzení vlivů na životní prostředí u plánu nebo programu, u nichž byl první přípravný akt učiněn přede dnem 21. července 2004, a k jakým aspektům mohou vnitrostátní orgány v jednotlivých případech přihlédnout při přijetí takového rozhodnutí?

               2)

               Byl vnitrostátní orgán členského státu, který v roce 2004 rozhodl, že je proveditelné, aby plán splnil požadavky směrnice o posuzování vlivů (a toto stanovisko i nadále zastával, a to i před vnitrostátním soudem), oprávněn takové rozhodnutí přehodnotit a v listopadu 2007 rozhodnout, že není proveditelné, aby uvedený plán splnil požadavky směrnice o posuzování vlivů?

               3)

               Představuje rozhodovací postup popsaný ve druhé otázce zpětné rozhodnutí o neproveditelnosti posouzení a, v případě kladné odpovědi, připouští čl. 13 odst. 3 směrnice o posuzování vlivů takové zpětné rozhodnutí? Je-li tomu tak, za jakých podmínek?

               4)

               Představují faktory, k nimž vnitrostátní orgán přihlédl v projednávané věci při přijetí rozhodnutí ze dne 6. listopadu 2007, že posouzení vlivů návrhu Northern Plan Area není proveditelné, aspekty, k nimž byl oprávněn přihlédnout při takovém rozhodnutí podle čl. 13 odst. 3 směrnice o posuzování vlivů?

      (1)  Úř. věst. L 197, s. 30; Zvl. vyd. 15/06, s. 157.


title: Věc C-59/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  23. února 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof) – Siemens AG v. Gesellschaft für Visualisierung und Prozeßautomatisierung mbH (VIPA) (Sbližování právních předpisů — Směrnice 84/450/EHS a 97/55/ES — Srovnávací reklama — Protiprávní těžení z dobré pověsti rozlišovacího znaku soutěžitele)

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/24

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 23. února 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof) – Siemens AG v. Gesellschaft für Visualisierung und Prozeßautomatisierung mbH (VIPA)
   (Věc C-59/05) (1)

   (Sbližování právních předpisů - Směrnice 84/450/EHS a 97/55/ES - Srovnávací reklama - Protiprávní těžení z dobré pověsti rozlišovacího znaku soutěžitele)
   (2006/C 131/43)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesgerichtshof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Siemens AG

      Žalovaná: VIPA Gesellschaft für Visualisierung und Prozeßautomatisierung mbH
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesgerichtshof – Výklad čl. 3a odst. 1 písm. g) směrnice Rady 84/450/EHS ze dne 10. září 1984 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klamavé reklamy (Úř. věst. L 250, s. 17; Zvl. vyd. 15/01, s. 227) ve znění, v němž byl vložen směrnicí Evropského parlamentu a Rady 97/55/ES ze dne 6. října 1997 (Úř. věst. L 290, s. 18; Zvl. vyd. 15/03, s. 365) – Srovnávací reklama – Výrobky prodávané pod referenčními čísly, které v základě přebírají čísla objednávek výrobků soutěžitele
   Výrok
   Článek 3a odst. 1 písm. g) směrnice Rady 84/450/EHS ze dne 10. září 1984 o klamavé a srovnávací reklamě, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/55/ES ze dne 6. října 1997, musí být vykládán v tom smyslu, že když za takových okolností, jako jsou okolnosti ve věci v původním řízení, použije soutěžící dodavatel ve svých katalozích v odborných kruzích známý ústřední prvek rozlišovacího znaku výrobce, netěží protiprávně z dobré pověsti tohoto rozlišovacího znaku.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Věc C-73/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Giudice di Pace di Revere (Itálie) dne 13. února 2012 — trestní řízení proti Ahmedu Ettaghimu

text:
               21.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Giudice di Pace di Revere (Itálie) dne 13. února 2012 — trestní řízení proti Ahmedu Ettaghimu
   (Věc C-73/12)
   2012/C 118/26
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Giudice di Pace di Revere

      Účastník původního trestního řízení

   Ahmed Ettaghi

      Předběžné otázky

               1)

               Brání s ohledem na zásady loajální spolupráce a užitečného účinku směrnic články 2, 4, 6, 7, 8, směrnice 2008/115/ES (1) tomu, aby státnímu příslušníkovi třetího státu, jehož pobyt na území členského státu je neoprávněný, byl uložen pouze na základě jeho neoprávněného vstupu a pobytu peněžitý trest, který je jako trestněprávní sankce nahrazen domácím vězením, ještě předtím, než nedodržel rozhodnutí o vyhoštění vydané správním orgánem?

               2)

               Brání s ohledem na zásady loajální spolupráce a užitečného účinku články 2, 15 a 16 směrnice 2008/115/ES tomu, aby následně po vydání směrnice, členský stát přijal právní předpis, který stanoví, že státnímu příslušníkovi třetí země, jehož pobyt na území členského státu je neoprávněný, bude uložen peněžitý trest, který je nahrazen okamžitým vyhoštěním vykonatelným jako trestněprávní sankce, aniž by byl dodržen postup a práva cizince stanovená směrnicí?

               3)

               Brání zásada loajální spolupráce podle čl. 4 odst. 3 SEU vnitrostátnímu právnímu předpisu přijatému v době lhůty pro provedení směrnice s cílem obejít nebo v každém případě omezit oblast působnosti této směrnice, a jaká opatření má soud přijmout v případě, že zjistí existenci takového cíle?

      (1)  Úř. věst. L 348, s. 98.


title: Věc T-105/16: Žaloba podaná dne 17. března 2016 – Philip Morris Brands v. EUIPO – Explosal (Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel)

text:
               17.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/17

         Žaloba podaná dne 17. března 2016 – Philip Morris Brands v. EUIPO – Explosal (Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel)
   (Věc T-105/16)
   (2016/C 175/20)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Philip Morris Brands Sàrl (Neuchâtel, Švýcarsko) (zástupce: L. Alonso Domingo, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Explosal Ltd (Larnaca, Kypr)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: černobílá obrazová ochranná známka EU obsahující slovní prvky „Superior Quality Cigarettes FILTER CIGARETTES Raquel“ – Ochranná známka EU č. 10 008 084

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. ledna 2016, ve věci R 2775/2014-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil, a buď zamítl přihlášku ochranné známky EU č. 10008084 pro veškeré zboží, nebo podpůrně vrátil věc odvolacímu senátu k dalšímu posouzení zákazů stanovených v čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 s ohledem na předložené důkazy o dobrém jménu a vysoké rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky;

               —

               uložil EUIPO a další účastnici řízení, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-285/09: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 7. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — trestní řízení proti R ( „Šestá směrnice o DPH — Článek 28c část A písm. a) — Únik DPH — Odmítnutí přiznat osvobození od DPH u dodání zboží uvnitř Společenství — Aktivní účast prodávajícího na daňovém úniku — Pravomoci členských států v rámci boje proti daňovým únikům, vyhýbání se daňovým povinnostem a zneužíváním daňového režimu“ )

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/10

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 7. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — trestní řízení proti R
   (Věc C-285/09) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Článek 28c část A písm. a) - Únik DPH - Odmítnutí přiznat osvobození od DPH u dodání zboží uvnitř Společenství - Aktivní účast prodávajícího na daňovém úniku - Pravomoci členských států v rámci boje proti daňovým únikům, vyhýbání se daňovým povinnostem a zneužíváním daňového režimu)
   2011/C 55/16
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastník původního trestního řízení

   R

      za přítomnosti: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof, Finanzamt Karlsruhe-Durlach

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesgerichtshof — Výklad čl. 28c část A písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně; Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23), ve znění pozdějších změn — Únik DPH — Odmítnutí přiznat osvobození od daně z obratu dosaženého při dodání zboží uvnitř Společenství — Aktivní účast prodávajícího na daňovém úniku

      Výrok

   Za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, kdy skutečně došlo k dodání zboží uvnitř Společenství, ale dodavatel při něm zatajil totožnost skutečného pořizovatele, aby mu umožnil vyhnout se placení daně z přidané hodnoty, může členský stát, v němž se dodání uvnitř Společenství začalo uskutečňovat, na základě pravomocí, které mu přísluší podle první části věty v čl. 28c části A šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 2000/65/ES ze dne 17. října 2000, u této transakce odmítnout přiznat nárok na osvobození od daně.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc C-390/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Trybunał Konstytucyjny (Polsko) dne 20. července 2015 – Rzecznik Praw Obywatelskich (RPO)

text:
               19.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Trybunał Konstytucyjny (Polsko) dne 20. července 2015 – Rzecznik Praw Obywatelskich (RPO)
   (Věc C-390/15)
   (2015/C 346/06)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Trybunał Konstytucyjny

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Rzecznik Praw Obywatelskich (RPO) (veřejný ochránce práv)

      Další účastníci řízení: Marszałek Sejmu Rzeczypospolitej Polskiej (Maršálek Sejmu Polské republiky, Prokurator Generalny (generální prokurátor)

      Předběžné otázky

               1)

               Je bod 6 přílohy III směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1), ve znění pozměněném směrnicí Rady 2009/47/ES ze dne 5. května 2009, kterou se mění směrnice 2006/112/ES, pokud jde o snížené sazby daně z přidané hodnoty (2), neplatný, neboť v legislativním postupu nebyl respektován zásadní formální požadavek týkající se konzultace s Evropským parlamentem?

               2)

               Je čl. 98 odst. 2 výše uvedené směrnice Rady 2006/112/ES ve spojení s bodem 6 přílohy III této směrnice neplatný, neboť porušuje zásadu daňové neutrality, pokud vylučuje uplatňování snížené sazby daně u knih vydávaných v digitální formě, a jiných elektronických publikací?

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 116, s. 18.


title: Věc T-74/13: Žaloba podaná dne 7. února 2013 — Al-Tabbaa v. Rada

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/28

         Žaloba podaná dne 7. února 2013 — Al-Tabbaa v. Rada
   (Věc T-74/13)
   2013/C 86/47
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mazen Al Tabbaa (Bejrút, Libanon) (zástupce: M. Lester, Barrister, a G. Martin, Solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2012/739/SZBP ze dne 29. listopadu 2012 o omezujících opatřeních vůči Sýrii a o zrušení rozhodnutí 2011/782/SZBP (Úř. věst 2012 L 330, s. 21) v části, která se týká žalobce;

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1117/2012 ze dne 29. listopadu 2012, kterým se provádí čl. 32 odst. 1 nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst 2012 L 330, s. 9), v části, která se týká žalobce; a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod: žalovaná se dopustila nesprávného skutkového posouzení, když rozhodla o uplatnění omezujících opatření na žalobce a dospěla k závěru, že byla splněna všechna kritéria pro jeho zápis do seznamu.

               2)

               Druhý žalobní důvod: žalovaná své rozhodnutí o uložení sporných opatření vůči žalobci dostatečně a přiměřeně neodůvodnila.

               3)

               Třetí žalobní důvod: žalovaná porušila žalobcova základní práva na obhajobu a na účinnou soudní ochranu.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod: žalovaná neodůvodněně a nepřiměřeně porušila žalobcova základní práva, a to především jeho právo na majetek, na výkon povolání, dobré jméno a na soukromý a rodinný život.


title: Věc C-31/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 18. ledna 2016 – Visser Vastgoed Beleggingen BV v. Raad van de gemeente Appingedam

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 18. ledna 2016 – Visser Vastgoed Beleggingen BV v. Raad van de gemeente Appingedam
   (Věc C-31/16)
   (2016/C 136/16)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Visser Vastgoed Beleggingen BV

      Žalovaná: Raad van de gemeente Appingedam

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba pojem „služba“ uvedený v čl. 4 bodě 1 směrnice (1) o službách vykládat v tom smyslu, že maloobchodní prodej, který spočívá v prodeji zboží, jako je obuv a oděvy, spotřebitelům, představuje službu, na kterou se na základě čl. 2 odst. 1 směrnice o službách použijí ustanovení této směrnice?

               2)

               Právní úprava uvedená v bodě 8 se zaměřuje na to, aby za účelem zachování kvality života v centru města a zamezení prázdných obchodních míst v centru města nebyly povoleny určité formy maloobchodního prodeje, jako je prodej obuvi a oděvů, v oblasti mimo centrum města.
               Je z oblasti působnosti směrnice o službách s ohledem na devátý bod jejího odůvodnění vyloučeno ustanovení, které obsahuje takovou právní úpravu, jelikož takové ustanovení je třeba pokládat za „pravidla týkající se […] územního plánování, […] která konkrétně neupravují činnost poskytování služeb ani se jí konkrétně nedotýkají, avšak která musí poskytovatelé při výkonu své výdělečné činnosti dodržovat stejným způsobem jako jednotlivci jednající jako soukromé osoby“?

               3)

               Lze se domnívat, že jde o přeshraniční situaci, již proto, že v žádném případě nelze vyloučit, že by tam maloobchodní podnik z jiného členského státu mohl zřídit místní pobočku nebo že by příjemci služeb maloobchodního podniku mohli pocházet z jiného členského státu, nebo je za tímto účelem třeba, aby existovaly skutečné indicie?

               4)

               Použije se kapitola III (svoboda usazování) směrnice o službách na čistě vnitrostátní situace, nebo se při posuzování otázky, zda se tato kapitola použije, uplatní judikatura Soudního dvora týkající se ustanovení Smlouvy v oblasti svobody usazování a volného pohybu služeb v čistě vnitrostátních situacích?

               5)

                           a)

                           Spadá taková právní úprava, jako je právní úprava uvedená v bodě 8, která byla zahrnuta do územního plánu, do oblasti působnosti pojmu „požadavek“ ve smyslu čl. 4 bodu 7 a čl. 14 bodu 5 směrnice o službách, a nikoliv do oblasti působnosti pojmu „povolovací režim“ ve smyslu čl. 4 bodu 6, jakož i článků 9 a 10 směrnice o službách?

                           b)

                           Brání čl. 14 bod 5 směrnice o službách – pokud právní úprava, jako je právní úprava uvedená v bodě 8, spadá do oblasti působnosti pojmu „požadavek“ – nebo články 9 a 10 směrnice o službách – pokud právní úprava, jako je právní úprava uvedená v bodě 8, spadá do oblasti působnosti pojmu „povolovací režim“ – tomu, aby orgány místní samosprávy přijaly právní úpravu, jako je právní úprava uvedená v bodě 8?

               6)

               Spadá taková právní úprava, jako je právní úprava uvedená v bodě 8, do oblasti působnosti článků 34 až 36 SFEU nebo článků 49 až 55 SFEU, a pokud ano, lze uplatnit výjimky, které uznal Soudní dvůr, pokud jsou naplněny přiměřeným způsobem?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (Úř. věst. L 376, s. 36).


title: Věc T-103/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. září 2009 — Fratex Industria e Comércio v. OHIM — USA Track & Field (TRACK & FIELD USA) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství TRACK & FIELD USA — Starší národní obrazová ochranná známka TRACK & FIELD — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009] )

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/56

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. září 2009 — Fratex Industria e Comércio v. OHIM — USA Track & Field (TRACK & FIELD USA)
   (Věc T-103/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství TRACK & FIELD USA - Starší národní obrazová ochranná známka TRACK & FIELD - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 267/97
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fratex Indústria e Comércio, Ltda (São Paulo, Brazílie) (zástupce: B. Braga da Cruz, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: O. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: USA Track & Field, Inc. (Indiana, Spojené státy)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 18. ledna 2007 (věc R 1061/2005-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Fratex Indústria e Comércio, Ltda a USA Track & Field, Inc.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Fratex Indústria e Comércio, Ltda se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 140, 23.6.2007.


title: Věc T-290/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. listopadu 2011 — Sports Warehouse v. OHIM (TENNIS WAREHOUSE) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství TENNIS WAREHOUSE — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Rozlišovací způsobilost — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 7 odst. 1 písm. b) a písm. c) a čl. 75 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               14.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. listopadu 2011 — Sports Warehouse v. OHIM (TENNIS WAREHOUSE)
   (Věc T-290/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství TENNIS WAREHOUSE - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Rozlišovací způsobilost - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 7 odst. 1 písm. b) a písm. c) a čl. 75 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 13/27
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sports Warehouse GmbH (Schutterwald, Německo) (zástupce: M. Douglas, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně S. Schäffner, poté R. Pethke, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 21. dubna 2010 (věc R 1259/2009-1) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení TENNIS WAREHOUSE jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Sports Warehouse GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 234, 28.8.2010.


title: Věc C-283/13 P: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. dubna 2014 – Henkel AG & Co. KGaA, Henkel France v. Evropská komise, Dánsko

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/23

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. dubna 2014 – Henkel AG & Co. KGaA, Henkel France v. Evropská komise, Dánsko
   (Věc C-283/13 P) (1)

   2014/C 253/32
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 215, 27.7.2013.


title: Věc T-546/10: Žaloba podaná dne 29. listopadu 2010 — Nordmilch v. OHIM — Lactimilk (MILRAM)

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/50

         Žaloba podaná dne 29. listopadu 2010 — Nordmilch v. OHIM — Lactimilk (MILRAM)
   (Věc T-546/10)
   ()
   2011/C 30/90
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nordmilch AG (Bremen, Německo) (zástupce: R. Schneider, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Lactimilk, SA (Madrid, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 15. září 2010 ve spojených věcech R 1041/2009-4 a R 1053/2009-4, v rozsahu, ve kterém jím byla zamítnuta přihláška ochranné známky společenství pro určité výrobky zařazené do tříd 5 a 29;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „MILRAM“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 29, 30, 32, 33 a 43.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Lactimilk, SA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní prvek „RAM“, pro výrobky zařazené do třídy 29, jakož i různé národní slovní ochranné známky „RAM“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 29, 30 a 32.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné zamítnutí námitek.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení v rozsahu, v němž byly zamítnuty námitky ohledně určitých výrobků a zamítnutí přihlášky [ochranné známky] pro dotčené výrobky.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), neboť mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny. Žalobkyně dále kritizuje, že odvolací senát nevzal ohledně namítané ochranné známky v úvahu, že doba její ochrany uplynula před vydáním rozhodnutí ze dne 15. září 2010.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-490/09: Žaloba podaná dne 8. prosince 2009 — Acciaierie e Ferriere Leali Luigi v. Komise

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/43

         Žaloba podaná dne 8. prosince 2009 — Acciaierie e Ferriere Leali Luigi v. Komise
   (Věc T-490/09)
   2010/C 37/61
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Acciaierie e Ferriere Leali Luigi SpA (Brescia, Itálie) (zástupce: G. Belotti, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ve věci COMP.37.956 — Výztuž do betonu, opětovné přijetí — K(2009) 7492 v konečném znění přijaté Komisí dne 30. září 2009,

               —

               podpůrně zrušit článek 2 rozhodnutí v rozsahu, v němž byla stávající žalobkyni uložena povinnost uhradit částku 6,093 milionů eur společně a nerozdílně se společností Leali S.p.A,

               —

               podpůrněji snížit uloženou pokutu,

               —

               uložit žalované náhradu všech nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné jako žalobní důvody a argumenty, které byly uplatněny ve věci T-472/09, SP v. Komise.


title: Věc T-396/11: Žaloba podaná dne 22. července 2011 — ultra air v. OHIM — Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international)

text:
               8.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/19

         Žaloba podaná dne 22. července 2011 — ultra air v. OHIM — Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international)
   (Věc T-396/11)
   2011/C 298/35
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ultra air GmbH (Hilden, Německo) (zástupce: C. König, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 18. května 2011 ve věci R 374/2010-4, doručeného dne 20. května 2011;

               —

               zamítl odvolání podané dne 16. března 2010 společností Donaldson Filtration Deutschland GmbH proti rozhodnutí zrušovacího oddělení žalovaného úřadu ze dne 29. ledna 2010 v řízení o prohlášení neplatnosti č. 2880 C;

               —

               uložil OHIM a společnosti Donaldson Filtration Deutschland GmbH, v případě, že tato společnost přistoupí k řízení jako vedlejší účastník, náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „ultrafilter international“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 7, 11, 37, 41 a 42 — ochranná známka Společenství č. 1 121 839.

      Majitelka ochranné známky Společenství: Donaldson Filtration Deutschland GmbH

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Návrh se opíral o absolutní důvody neplatnosti podle čl. 52 odst. písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst.. 3 nařízení č. 207/2009, jelikož napadená slovní ochranná známka je popisná..

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Návrhu na prohlášení neplatnosti bylo vyhověno.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Rozhodnutí zrušovacího oddělení bylo zrušeno a návrh na prohlášení neplatnosti byl zamítnut.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 a 3, čl. 52 odst. 1 písm. a), čl. 56 odst. 1 písm. a), čl. 75 odst. 1 a článku 83 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-34/07: Žaloba podaná dne 30. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/8

         Žaloba podaná dne 30. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-34/07)
   (2007/C 69/17)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: M. Condou-Durande, zmocněnec)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské vévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/109/ES (1) ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty, a v každém případě tím, že Komisi o takových předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2003/109/ES uplynula dne 23. ledna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 16, s. 44 (Zvl. vyd. 19/06, s. 272).


title: Věc C-534/15: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 14. září 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Judecătoria Satu Mare – Rumunsko) – Pavel Dumitraș, Mioara Dumitraș v. BRD Groupe Société Générale – Sucursala Judeţeană Satu Mare „Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitele – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající klauzule – Článek 1 odst. 1 – Článek 2 písm. b) – Postavení spotřebitele – Postoupení pohledávky novací smluv o úvěru – Smlouva o zřízení zástavního práva k nemovitosti podepsaná osobami, které nemají žádný obchodní vztah s obchodní společností, která se stala novým dlužníkem“

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/11

      Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 14. září 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Judecătoria Satu Mare – Rumunsko) – Pavel Dumitraș, Mioara Dumitraș v. BRD Groupe Société Générale – Sucursala Judeţeană Satu Mare
      (Věc C-534/15) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitele - Směrnice 93/13/EHS - Zneužívající klauzule - Článek 1 odst. 1 - Článek 2 písm. b) - Postavení spotřebitele - Postoupení pohledávky novací smluv o úvěru - Smlouva o zřízení zástavního práva k nemovitosti podepsaná osobami, které nemají žádný obchodní vztah s obchodní společností, která se stala novým dlužníkem“)
      (2016/C 454/22)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Judecătoria Satu Mare

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Pavel Dumitraș, Mioara Dumitraș

         Žalovaná: BRD Groupe Société Générale – Sucursala Judeţeană Satu Mare

         Výrok

      Článek 1 odst. 1 a čl. 2 písm. b) směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládány v tom smyslu, že se tato směrnice vztahuje na smlouvu o zřízení zástavního práva k nemovitosti uzavřenou mezi fyzickými osobami a úvěrovou institucí za účelem zajištění závazků převzatých obchodní společností vůči této instituci v rámci úvěrové smlouvy, pokud tyto fyzické osoby jednaly za účelem, který nespadá do jejich obchodní činnosti, a nemají funkční vztahy s uvedenou společností, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

         (1)  Úř. věst. C 16, 18.1.2016.


title: Věc T-460/09: Žaloba podaná dne 16. listopadu 2009 — CheapFlights International v. OHIM — Cheapflights (Cheapflights)

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/58

         Žaloba podaná dne 16. listopadu 2009 — CheapFlights International v. OHIM — Cheapflights (Cheapflights)
   (Věc T-460/09)
   2010/C 24/103
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CheapFlights International Ltd (Ballybofey, Irsko) (zástupci: H. Hartwig a A. von Mühlendahl, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cheapflights Ltd (Londýn, Spojené království)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 31. srpna 2009 ve věci R 1356/2007-4;

               —

               zamítnout odvolání podané další účastnicí řízení před odvolacím senátem proti rozhodnutí námitkového oddělení žalovaného ze dne 22. června 2007 v námitkovém řízení B 806 531;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalobkyní před odvolacím senátem; a

               —

               uložit další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalobkyní před odvolacím senátem, pokud se rozhodne vstoupit do tohoto řízení jako vedlejší účastnice.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „Cheapflights“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 35, 38, 39, 41, 42, 43 a 44

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis irské obrazové ochranné známky „CheapFlights“ pro služby zařazené do tříd 35, 36, 38, 39, 41, 42, 43 a 44; přihláška irské slovní ochranné známky „CHEAPFLIGHTS“ pro služby zařazené do tříd 35, 39 a 43; zápis irské slovní ochranné známky „CHEAPFLIGHTS“ pro služby zařazené do tříd 38, 41, 42 a 44; zápis irské obrazové ochranné známky „CheapFlights.ie“ pro služby zařazené do tříd 35, 39, 41, 42 a 43; zápis mezinárodní obrazové ochranné známky „CheapFlights“ pro služby zařazené do tříd 35, 38, 39 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávné rozhodl, že neexistuje nebezpečí záměny mezi dotčenými ochrannými známkami


title: Zpráva o ověření roční účetní závěrky Společného podniku iniciativa pro inovativní léčiva za rozpočtový rok 2010, spolu s odpověďmi společného podniku

text:
               16.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 368/17

         ZPRÁVA
   o ověření roční účetní závěrky Společného podniku iniciativa pro inovativní léčiva za rozpočtový rok 2010, spolu s odpověďmi společného podniku
   2011/C 368/03

      ÚVOD

               1.

               Společný podnik pro provádění společné technologické iniciativy pro inovativní léčiva (společný podnik IIL), který sídlí v Bruselu, byl založen v prosinci 2007 (1) na dobu 10 let.

               2.

               Cílem společného podniku IIL je výrazně zlepšit efektivnost a účelnost procesu vývoje léčiv s dlouhodobým zaměřením na to, aby farmaceutické odvětví vyrábělo účinnější a bezpečnější inovativní léčiva (2).

               3.

               Zakládajícími členy společného podniku jsou Evropská unie, zastoupená Komisí, a Evropská federace farmaceutického průmyslu a asociací (EFPIA). O členství ve společném podniku IIL může požádat jakákoli právnická osoba, jež přímo či nepřímo podporuje výzkum a vývoj v určitém členském státu nebo v zemi přidružené k sedmému rámcovému programu (3).

               4.

               Maximální příspěvek EU do společného podniku IIL k pokrytí provozních nákladů a nákladů na výzkumné činnosti činí jednu miliardu eur, která se vyplácí z rozpočtu sedmého rámcového programu. EU a EFPIA jako zakládající členové přispívají na provozní náklady rovným dílem, každý částkou, která nepřesáhne 4 % celkového příspěvku EU. Ostatní členové přispívají na provozní náklady proporčně podle výše svého příspěvku na výzkumné činnosti. Výzkumné společnosti, které jsou členy EFPIA, přispívají na financování výzkumných činností věcnými (4) příspěvky minimálně ve výši finančního příspěvku EU (5).

               5.

               Společný podnik začal samostatně fungovat dne 16. listopadu 2009.

      PROHLÁŠENÍ O VĚROHODNOSTI

               6.

               V souladu s čl. 287 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie provedl Účetní dvůr audit roční účetní závěrky (6) společného podniku IIL, jež obsahuje finanční výkazy (7) a zprávy o plnění rozpočtu (8) za rozpočtový rok 2010, a legality a správnosti operací, na nichž se tato účetní závěrka zakládá.

               7.

               Toto prohlášení o věrohodnosti se předkládá Evropskému parlamentu a Radě v souladu s čl. 185 odst. 2 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (9).

      Odpovědnost ředitele

               8.

               Ředitel jakožto schvalující osoba plní příjmy a výdaje v rámci rozpočtu v souladu s finančními předpisy společného podniku a činí tak na vlastní odpovědnost a v mezích schválených prostředků (10). Ředitel odpovídá za zavedení (11) organizační struktury a vnitřních systémů a postupů řízení a kontroly relevantních pro sestavení konečné účetní závěrky (12) tak, aby neobsahovala významné nesprávnosti způsobené podvodem nebo chybou, a za zajištění legality a správnosti operací, na nichž se tato účetní závěrka zakládá.

      Odpovědnost Účetního dvora

               9.

               Účetní dvůr je na základě svého auditu povinen předložit prohlášení o věrohodnosti týkající se spolehlivosti roční účetní závěrky společného podniku a legality a správnosti operací, na nichž se tato účetní závěrka zakládá.

               10.

               Účetní dvůr provedl audit v souladu s mezinárodními auditorskými standardy a etickými kodexy IFAC a ISSAI (13). V souladu s těmito standardy je Účetní dvůr povinen dodržovat etické normy a naplánovat a provést audit tak, aby získal přiměřenou jistotu, že účetní závěrka neobsahuje významné nesprávnosti a že uskutečněné operace jsou legální a správné.

               11.

               Audit Účetního dvora zahrnuje provedení postupů, kterými se získávají důkazní informace o částkách a údajích uvedených v účetní závěrce a o legalitě a správnosti operací, na nichž se tato účetní závěrka zakládá. Zvolené postupy, včetně posouzení rizika významných nesprávností v účetní závěrce a rizika nelegálních či nesprávných operací způsobených podvodem nebo chybou, závisí na úsudku auditora. Při posuzování těchto rizik auditor zkoumá vnitřní kontroly, které se vztahují k přípravě a prezentaci účetní závěrky, aby pak mohl navrhnout auditní postupy, jež jsou v dané situaci vhodné. Při auditu se rovněž hodnotí vhodnost používaných účetních zásad a přiměřenost účetních odhadů provedených vedením a také celková prezentace účetní závěrky.

               12.

               Účetní dvůr se domnívá, že získané důkazní informace jsou natolik dostatečné a vhodné, aby na jejich základě mohly být vyjádřeny následující výroky.

         Výrok o spolehlivosti účetní závěrky

               13.

               Podle názoru Účetního dvora účetní závěrka společného podniku ve všech významných ohledech věrně zobrazuje jeho finanční situaci k 31. prosinci 2010 a výsledky jeho hospodaření a peněžní toky za daný rok v souladu s ustanoveními jeho finančních předpisů.

         Výrok o legalitě a správnosti uskutečněných operací

               14.

               Podle názoru Účetního dvora jsou operace, na nichž se zakládá roční účetní závěrka společného podniku za rozpočtový rok 2010, ve všech významných ohledech legální a správné.

               15.

               Připomínky, jež následují v bodech 16–24, uvedené výroky Účetního dvora nezpochybňují.

      PŘIPOMÍNKY K ROZPOČTOVÉMU A FINANČNÍMU ŘÍZENÍ

         Plnění rozpočtu

               16.

               Roční rozpočet a prováděcí plán na rok 2010 byly správní radou přijaty až 16. března 2010 (14). Zpožděné přijetí bylo zapříčiněno tím, že členům společného podniku trvalo dlouhou dobu, než stanovili vědecké priority, které se mají do ročního prováděcího plánu zahrnout, a než se na těchto prioritách shodli. To pak zpozdilo vydání výzvy k podávání návrhů. V průběhu roku vydal společný podnik třetí výzvu k podávání návrhů (15), dokončil postup vyjednávání pro druhou výzvu k podávání návrhů (16) a začal dostávat a proplácet výkazy nákladů příjemců, kteří jsou účastníky projektů financovaných na základě první výzvy k podávání návrhů (17).

               17.

               Konečný rozpočet obsahoval prostředky na závazky ve výši 107 milionů EUR a prostředky na platby ve výši 29 milionů EUR. Navíc byly z roku 2009 přeneseny 3 miliony EUR prostředků na závazky a 78,6 milionu EUR prostředků na platby. Míra čerpání disponibilních prostředků na závazky činila 6 % a míra čerpání disponibilních prostředků na platby 35 %. Do roku 2011 bylo přeneseno 98,6 milionu EUR prostředků na závazky; 64 milionů EUR prostředků na platby, které byly přeneseny z roku 2009, bylo ke konci roku zrušeno. Nízká míra čerpání rozpočtu se rovněž odráží ve výši pokladního zůstatku, která ke konci roku činila 71 milionů EUR (65 % disponibilních prostředků na platby v roce 2010).

         Systémy vnitřní kontroly

               18.

               V roce 2010 společný podnik dosud v plné míře nezavedl systém vnitřní kontroly a systém finančních informací. Zejména je třeba dále pracovat na stanovení a dokumentaci účetních postupů a kontrol souvisejících s účetní závěrkou a s účtováním a oceňováním provozních výdajů, neboť jde o důležité prvky systému vnitřní kontroly společného podniku.

               19.

               Ke konci roku 2010 nebyly stále formálně stanoveny základní podnikové procesy organizace a účetní nepotvrdil jejich platnost, jak to vyžadují finanční předpisy společného podniku.

               20.

               Omezený přezkum kontrol v oblasti IT ukázal, že řízení a postupy společného podniku v oblasti IT jsou vzhledem k jeho velikosti a poslání na odpovídající úrovni, avšak formální vymezení zásad a postupů v některých ohledech zaostává (18).

               21.

               Strategie pro audity ex post
                   (19) společného podniku byla přijata rozhodnutím správní rady ze dne 14. prosince 2010. Tyto audity jsou klíčovou kontrolou pro posouzení legality a správnosti uskutečněných operací. Strategie předpokládá, že se bude postupně od roku 2011 zvětšovat kontrolovaný soubor (20), neboť od tohoto roku budou současně běžet projekty na základě několika výzev k podávání nabídek a pro tyto projekty budou předkládány výkazy nákladů.

         Metodika oceňování věcných příspěvků

               22.

               Správní rada stále neschválila metodiku oceňování věcných příspěvků (21), neboť bylo obtížné v této oblasti dospět k dohodě. V důsledku toho nebyli členové EFPIA schopni vykázat náklady vynaložené během prvního účetního období, jak je stanoveno v grantových dohodách.

      OSTATNÍ ZÁLEŽITOSTI

         Funkce interního auditu a útvar interního auditu Komise

               23.

               V předchozí zprávě Účetní dvůr upozornil, že je třeba vyjasnit ustanovení o roli interního auditora Komise obsažené ve stanovách společného podniku. I když finanční předpisy společného podniku zatím nebyly upraveny tak, aby obsahovaly ustanovení o působnosti interního auditora Komise, Komise a společný podnik podnikly kroky k tomu, aby byly příslušné operativní role útvaru interního auditora Komise na jedné straně a interního auditora společného podniku na druhé straně jasně vymezeny.

         Nebyla uzavřena dohoda s hostitelským státem

               24.

               Jak Účetní dvůr uvedl již dříve, nařízení Rady o založení společného podniku stanoví, že mezi společným podnikem a Belgií by měla být uzavřena hostitelská dohoda o umístění kancelářských prostor, výsadách a imunitách a další podpoře, již bude Belgie poskytovat. Do konce roku 2010 však žádná taková dohoda uzavřena nebyla.

      Tuto zprávu přijal senát IV, jemuž předsedá pan Igors LUDBORŽS, člen Účetního dvora, v Lucemburku na svém zasedání dne 25. října 2011.

            Za Účetní dvůr

            předseda

         Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 73/2008 ze dne 20. prosince 2007 o založení společného podniku pro provádění společné technologické iniciativy pro inovativní léčiva (Úř. věst. L 30, 4.2.2008, s. 38).

      (2)  Pravomoci, činnosti a disponibilní zdroje společného podniku jsou pro informační účely shrnuty v příloze.

      (3)  Sedmý rámcový program přijatý rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1982/2006/ES integruje všechny iniciativy EU týkající se výzkumu a hraje klíčovou roli v dosahování cílů růstu, konkurenceschopnosti a zaměstnanosti. Je rovněž hlavním pilířem pro Evropský výzkumný prostor.

      (4)  Podle čl. 11 odst. 4 přílohy nařízení Rady o založení společného podniku jsou věcné příspěvky „nepeněžité příspěvky výzkumných farmaceutických společností, které jsou členy EFPIA, spolu se zdroji (např. personál, vybavení, spotřební materiál apod.)“.

      (5)  Podle čl. 11 odst. 5 přílohy nařízení Rady o založení společného podniku „zúčastněné výzkumné farmaceutické společnosti, které jsou členy EFPIA, nejsou ve vztahu k jakékoli činnosti způsobilé pro získání jakékoliv finanční podpory ze společného podniku IIL“.

      (6)  Spolu s účetní závěrkou se předkládá zpráva o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok, obsahující mimo jiné informace o míře čerpání rozpočtových prostředků a souhrnné informace o převodech prostředků mezi jednotlivými rozpočtovými body.

      (7)  Finanční výkazy obsahují rozvahu a výsledovku, tabulku peněžních toků, výkaz změn čistých aktiv a přílohu k finančním výkazům, která popisuje hlavní účetní zásady a obsahuje další vysvětlující informace.

      (8)  Zprávy o plnění rozpočtu obsahují výsledný účet plnění rozpočtu a přílohu k němu.

      (9)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (10)  Článek 33 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 (Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72).

      (11)  Článek 38 nařízení (ES, Euratom) č. 2343/2002.

      (12)  Pravidla týkající se předkládání účtů a účetnictví subjektů EU jsou uvedena v kapitole 1 hlavy VII nařízení (ES, Euratom) č. 2343/2002, naposledy pozměněného nařízením (ES, Euratom) č. 652/2008 (Úř. věst. L 181, 10.7.2008, s. 23), a jsou začleněna do finančních předpisů společného podniku.

      (13)  Mezinárodní federace účetních (IFAC – International Federation of Accountants) a mezinárodní standardy nejvyšších kontrolních institucí (ISSAI– International Standards of Supreme Audit Institutions).

      (14)  Do doby, než byl rozpočet přijat, bylo uplatňováno rozpočtové pravidlo 1/12.

      (15)  Třetí výzva k podávání návrhů byla vydána 22. října 2010.

      (16)  Druhá výzva k podávání návrhů byla vydána 27. listopadu 2009.

      (17)  První výzva k podávání návrhů byla vydána 30. dubna 2008 a byla řízena Komisí.

      (18)  a) Neúplný cyklus strategického plánování a monitorování v oblasti IT, b) nedostatek formálních bezpečnostních zásad a pravidel, c) neúplné řízení rizik v oblasti IT a d) chybějící formální plán zajištění kontinuity provozu a úplný a otestovaný plán obnovení provozu po havárii.

      (19)  Čl. 12 odst. 4 nařízení Rady o založení společného podniku stanoví, že „společný podnik IIL provádí u účastníků výzkumných činností financovaných společným podnikem IIL kontroly na místě a finanční audity“.

      (20)  Kontrolovaný soubor tvoří výkazy způsobilých nákladů předložené příjemci projektů a výkazy nákladů členů EFPIA, které vycházejí z věcných příspěvků. Hodnota výkazů nákladů týkajících se roku 2010 se odhaduje na 24,6 milionu EUR.

      (21)  Čl. 11 odst. 4 nařízení Rady o založení společného podniku stanoví, že „metodika oceňování věcných příspěvků se stanoví v rámci vnitřních pravidel a postupů společného podniku IIL v souladu s jeho finančními předpisy a je založena na pravidlech účasti na sedmém rámcovém programu“.

      PŘÍLOHA

         Společný podnik pro provádění společné technologické iniciativy pro inovativní léčiva (Brusel)

         Pravomoci a činnosti

                     Oblasti pravomocí Unie podle Smlouvy

                     (výtah z článků 187 a 188 Smlouvy o fungování Evropské unie)

                  Článek 187:
                  Unie může zakládat společné podniky nebo jiné struktury potřebné k účinnému uskutečnění výzkumných programů, programů technologického rozvoje a demonstrací prováděných Unií.
                  Článek 188:
                  Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a Hospodářským a sociálním výborem přijme kvalifikovanou většinou opatření uvedená v článku 187.
                  Evropský parlament a Rada přijmou řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem pravidla uvedená v článcích 183, 184 a 185. Přijetí doplňkových programů vyžaduje souhlas zúčastněných členských států.

                     Pravomoci společného podniku

                     Cíle

                     (článek 2 nařízení Rady (ES) č. 73/2008 o založení společného podniku)

                  Společný podnik IIL přispívá k provádění sedmého rámcového programu a zejména tématu „Zdraví“ zvláštního programu „Spolupráce“, kterým se provádí sedmý rámcový program. Jeho cílem je výrazné zlepšení efektivnosti a účelnosti procesu vývoje léčiv s dlouhodobým zaměřením na to, aby farmaceutické odvětví vyrábělo účinnější a bezpečnější inovativní léčiva. Zejména bude:

                              a)

                              podporovat „předkonkurenční farmaceutický výzkum a vývoj“ v členských státech a zemích přidružených k sedmému rámcovému programu prostřednictvím koordinovaného přístupu k překonávání zjištěných překážek výzkumu v procesu vývoje léčiv;

                              b)

                              podporovat provádění výzkumných priorit stanovených výzkumným programem společné technologické iniciativy pro inovativní léčiva (dále jen „výzkumné činnosti“), především udělováním grantů na základě soutěž umožňujících výzev k předkládání návrhů;

                              c)

                              zajišťovat doplňkovost s jinými činnostmi sedmého rámcového programu;

                              d)

                              představovat partnerství veřejného a soukromého sektoru, které má za cíl zvýšit investice do biofarmaceutického odvětví v členských státech a zemích přidružených k sedmému rámcovému programu sdružováním zdrojů a podporou spolupráce mezi veřejným a soukromým sektorem;

                              e)

                              podporovat zapojení malých a středních podniků do svých činností v souladu s cíli sedmého rámcového programu.

                     Úkoly

                     (článek 1 přílohy nařízení Rady (ES) č. 73/2008 – Stanovy společného podniku pro provádění společné technologické iniciativy pro inovativní léčiva)

                  Hlavní úkoly a činnosti společného podniku pro provádění společné technologické iniciativy pro inovativní léčiva (společný podnik IIL):

                              a)

                              zajistit založení a udržitelné řízení společné technologické iniciativy pro inovativní léčiva;

                              b)

                              stanovit a provádět roční prováděcí plán podle článku 18 prostřednictvím výzev k předkládání projektů;

                              c)

                              pravidelně přezkoumávat a provádět veškeré změny výzkumného programu společné technologické iniciativy pro inovativní léčiva nutné v průběhu jeho provádění vzhledem k vědeckému pokroku;

                              d)

                              mobilizovat potřebné zdroje veřejného a soukromého sektoru;

                              e)

                              vytvořit a rozvinout úzkou a dlouhodobou spolupráci mezi Unií, odvětvím a ostatními zúčastněnými subjekty, například regulačními orgány, organizacemi pacientů, akademickou sférou a klinickými středisky, jakož i spolupráci mezi odvětvím a akademickou sférou;

                              f)

                              usnadňovat koordinaci s vnitrostátními a mezinárodními činnostmi v této oblasti;

                              g)

                              vykonávat činnosti v oblasti komunikace a šíření výsledků;

                              h)

                              komunikovat s členskými státy a zeměmi přidruženými k sedmému rámcovému programu a působit na ně prostřednictvím skupiny (dále jen „skupina zástupců států IIL“) vytvořené speciálně k tomuto účelu;

                              i)

                              pořádat alespoň jedno každoroční setkání se zájmovými skupinami (dále jen „fórum zúčastněných subjektů“), aby se zajistila otevřenost a transparentnost výzkumných činností společného podniku IIL vůči zúčastněným subjektům;

                              j)

                              oznamovat právním subjektům, které uzavřely se společným podnikem IIL grantovou dohodu (dále jen „grantová dohoda“), možnost půjčky u Evropské investiční banky, zejména z finančního nástroje pro sdílení rizik, ustaveného sedmým rámcovým programem;

                              k)

                              zveřejňovat informace o projektech, včetně jmen účastníků a výše finančního příspěvku společného podniku IIL na jednotlivého účastníka;

                              l)

                              zajišťovat efektivnost společné technologické iniciativy pro inovativní léčiva;

                              m)

                              provádět veškerou další činnost nezbytnou k dosažení cílů podle článku 2 tohoto nařízení.

                     Správa

                     (Článek 4 přílohy nařízení Rady (ES) č. 73/2008 – Stanovy společného podniku pro provádění společné technologické iniciativy pro inovativní léčiva)

                  1 –   Správní rada

                  2 –   Výkonný ředitel

                  3 –   Vědecký výbor

                  4 –   Dva poradní orgány

                  Skupina zástupců států IIL a fórum zúčastněných subjektů

                     5 –   Interní audit

                              —

                              Interní auditor Evropské komise

                     (článek 10 přílohy nařízení Rady (ES) č. 73/2008 – Stanovy společného podniku pro provádění společné technologické iniciativy pro inovativní léčiva)

                              —

                              Vlastní oddělení interního auditu společného podniku IIL

                     (článek 6 nařízení Rady (ES) č. 73/2008)

                     6 –   Externí audit

                  Účetní dvůr

                     (čl. 17 odst. 5 stanov, které jsou přílohou nařízení Rady (ES) č. 73/2008, článek 126 finančních předpisů společného podniku IIL)

                     7 –   Orgán udělující absolutorium

                  Parlament na doporučení Rady

                     (čl. 11 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 73/2008 a článek 129 finančních předpisů společného podniku IIL)

                     Zdroje, které měl společný podnik k dispozici v roce 2010

                     Rozpočet

                     (čl. 7 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 73/2008 týkající se personálních zdrojů)

                  Konečný rozpočet obsahoval prostředky na závazky ve výši 107 milionů EUR a prostředky na platby ve výši 29 milionů EUR. Navíc byly z roku 2009 přeneseny 3 miliony EUR prostředků na závazky a 78,6 milionů EUR prostředků na platby.

                     Celkový počet zaměstnanců k 31. prosinci 2010

                  29 pracovních míst v ročním plánu pracovních míst, z toho 18 obsazených pracovních míst
                  Ostatní zaměstnanci:

                              —

                              Vyslaní národní odborníci: 0

                              —

                              Smluvní zaměstnanci: 4

                              —

                              Místní zaměstnanci: 0

                        Celkový počet zaměstnanců: 22
                  S následujícím rozložením povinností:

                              —

                              provozní úkoly: 4

                              —

                              správní úkoly: 7 (1)

                              —

                              smíšené úkoly: 11

                     Hlavní výsledky v roce 2010

                  Vydání nebo příprava nových výzev k podávání návrhů, hodnocení, vyjednávání, řízení grantů, trvalý kontakt s příjemci a dalšími účastníky a poskytování podpory a odborné pomoci těmto příjemcům a dalším účastníkům, komunikace a organizace schůzek a akcí s hlavními zúčastněnými subjekty, konzultace a podpora poskytované zakládajícím členům v oblasti výzkumné strategie u inovativních léčiv a souvisejících činností.

                     Zdroj: Údaje poskytl společný podnik IIL.

         (1)  počet se týká administrativních asistentů se správními úkoly.

      ODPOVĚDI SPOLEČNÉHO PODNIKU

         Plnění rozpočtu

         Odstavce 16 a 17

      Společný podnik IIL podnikl několik kroků k usnadnění a urychlení plnění rozpočtu, včetně přezkoumání vědeckého výzkumného programu, vydání třetí a čtvrté výzvy k podávání návrhů, ukončení jednání o grantových dohodách týkajících se nových projektů financovaných na základě druhé výzvy k podávání návrhů a podepsání těchto dohod a obdržení a proplacení výkazů nákladů příjemců, kteří jsou účastníky projektů financovaných na základě první výzvy k podávání návrhů. Ve spolupráci se zakládajícími členy výkonná kancelář také zkoumá, jak by bylo možné zjednodušit a zefektivnit postupy, které používá při řízení výzev, a zkrátit lhůty.

         Systémy vnitřní kontroly

         Odstavce 18 až 21

      Systém vnitřní kontroly společného podniku IIL se prostřednictvím systematického přezkumu, posilování a formalizace vnitřních postupů (včetně politik a postupů v oblasti IT) dále konsoliduje. Do konce roku 2011 budou také zahájeny audity ex post prvních výkazů nákladů obdržených od příjemců projektů.
      Současně se díky vytvoření nové pozice vyššího vedoucího pracovníka odpovědného za administrativu a finance a funkcí vnitřní kontroly a interního auditu dále zlepší celkové řízení uplatňování rámce vnitřní kontroly společného podniku IIL a dohled nad jeho uplatňováním.
      Účetní dokončil potvrzení platnosti základních podnikových procesů, které se používají na podporu účetního systému, v červnu 2011. Uplatňování doporučení, které z toho vyplynuly, povede k dalšímu posílení vnitřních kontrol.

         Metodika oceňování věcných příspěvků

         Odstavec 22

      V současnosti probíhají konzultace o metodice, která se má používat při oceňování věcných příspěvků společností, jež jsou členy Evropské federace farmaceutického průmyslu a asociací (EFPIA), na projekty společného podniku IIL. Poté, co správní rada schválí revidovanou vzorovou grantovou dohodu, budou předloženy jednotlivé zprávy o věcných příspěvcích.

         Funkce interního auditu a útvar interního auditu Komise

         Odstavec 23

      Role vedoucího interního auditu společného podniku IIL (IAC) a útvaru interního auditu Evropské komise (IAS) byly vyjasněny a formalizovány schválením auditorských stanov IAS a IAC v březnu 2011. Připravuje se také koordinovaný strategický plán auditu na období 2012–2014, který má zajistit optimální dopad plánovaných auditů a minimalizovat duplicitu auditorské práce IAS a IAC.
      Nutnost dalšího vyjasnění role IAS ve finančních předpisech společného podniku IIL bude posouzena poté, co bude ukončen probíhající přezkum rámcového finančního nařízení Evropské komise.

         Nebyla uzavřena dohoda s hostitelským státem

         Odstavec 24

      Ve věci uzavření hostitelské dohody probíhají jednání s belgickými úřady. Očekává se, že dohoda bude podepsána do konce roku 2011.


title: Věc T-398/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  17. ledna 2006  – Henkel v. OHIM ( Ochranná známka Společenství — Obrazová ochranná známka — Obdélníková červená a bílá tableta s oválným modrým jádrem — Absolutní důvod pro zamítnutí — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 — Nedostatek rozlišovací způsobilosti )

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/18

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. ledna 2006 – Henkel v. OHIM
   (Věc T-398/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Obrazová ochranná známka - Obdélníková červená a bílá tableta s oválným modrým jádrem - Absolutní důvod pro zamítnutí - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti“)
   (2006/C 74/36)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Henkel KGaA (Düsseldorf, Německo) (zástupce: C. Osterrieth, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně D. Schennen, poté D. Schennen a G. Schneider, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. srpna 2004 (věc R 771/1999-2) týkajícímu se zápisu obrazové ochranné známky spočívající ve vyobrazení obdélníkové tablety
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 19, 22.1.2005.


title: Věc F-51/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 25. září 2012 — Bermejo Garde v. EHSV ( „Veřejná služba — Úředníci — Přijímání — Oznámení o volném pracovním místě — Akt nepříznivě zasahující do právního postavení — Právní zájem na podání žaloby — Jazykové požadavky — Orgán příslušný vydat oznámení o volném pracovním místě — Předsednictvo EHSV“ )

text:
               10.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/22

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 25. září 2012 — Bermejo Garde v. EHSV
   (Věc F-51/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Přijímání - Oznámení o volném pracovním místě - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Právní zájem na podání žaloby - Jazykové požadavky - Orgán příslušný vydat oznámení o volném pracovním místě - Předsednictvo EHSV)
   2012/C 343/37
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Moises Bermejo Garde (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Levi, advokát)

      Žalovaný: Evropský hospodářský a sociální výbor (EHSV) (zástupci: M. Lernhart, zmocněnkyně, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět věci

   Na jedné straně návrh na zrušení oznámení o volném pracovním místě EHSV č. 43/09 týkajícího se obsazení místa ředitele Ředitelství pro všeobecné záležitosti, jakož i všech rozhodnutí přijatých na základě tohoto oznámení o volném pracovním místě. Na druhé straně návrh, aby bylo žalovanému uloženo zaplatit žalobci určitou částku jako náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Oznámení o volném pracovním místě č. 43/09, jež bylo zveřejněno s cílem obsadit místo ředitele Ředitelství pro všeobecné záležitosti Evropského hospodářského a sociálního výboru, se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropský hospodářský a sociální výbor ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Bermejem Gardem.

      (1)  Úř. věst. C 246, 11.9.2010, s. 42.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. března 2005 ve věci C-285/03: Řecká republika proti Komisi Evropských společenství (EZOZF — Schválení účetní závěrky — Plodiny na orné půdě — Účetní období 2000 – 2001)

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 17. března 2005
   ve věci C-285/03: Řecká republika proti Komisi Evropských společenství (1)

   (EZOZF - Schválení účetní závěrky - Plodiny na orné půdě - Účetní období 2000 – 2001)
   (2005/C 155/01)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-285/03, Řecká republika (zmocněnci: V. Kontolaimos a I. Chalkias) proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: M. Condou-Durande, s pomocí N. Korogiannakise), jejímž předmětem je žaloba na neplatnost podle článku 230 ES, podaná dne 1. července 2003, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann (zpravodaj), předseda senátu, K. Lenaerts, J.N. Cunga Rodrigues, E. Juhász a M. Ilešič, soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 17. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 213, 6.9.2003


title: Věc T-198/05: Žaloba podaná dne 13. května 2005 Mebrom NV proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/41

         Žaloba podaná dne 13. května 2005 Mebrom NV proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-198/05)
   (2005/C 182/78)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 13. května 2005 žaloba směřující proti Komisi Evropských společenství podaná Mebrom NV, se sídlem v Rieme-Ertvelde (Belgie), zastoupenou C. Mereuem a K. Van Maldegemem, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               nařídil Evropské komisi uhradit žalobkyni částku požadovanou prostřednictvím této žaloby za škodu utrpěnou žalobkyní v důsledku toho, že žalovaná nezavedla systém umožňující žalobkyni dovážet metylbromid v lednu a únoru 2005, nebo jakoukoliv další částku, tak jak bude později stanovena žalobkyní v průběhu tohoto řízení nebo Soudem podle toho, co je spravedlivé (ex aequo et bono);

               —

               podpůrně rozhodnul o předběžném opatření, že Evropská komise je povinna nahradit utrpěnou ztrátu a nařídit účastníkům, aby předložili Soudu v přiměřené lhůtě od data tohoto rozhodnutí údaje, pokud jde o částku náhrady dohodnuté mezi účastníky nebo, pokud se nedohodnou, nařídit účastníkům, aby předložili Soudu ve stejné lhůtě své návrhy doložené podrobnými údaji;

               —

               nařídil Evropské komisi zaplatit žalobkyni kompenzační úrok ve výši 8 % ročně;

               —

               nařídil Komisi zaplatit úrok ve výši 8 %, nebo v jakékoliv jiné přiměřené výši, kterou určí Soud, vypočítaný z částky, která má být zaplacena, od data rozsudku Soudu do skutečného zaplacení; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně dováží metylbromid (MBr) do EU. Metylbromid je regulovanou látkou ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 ze dne 29. června 2000 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (1). Žalobkyně tvrdí, že tudíž může dovážet metylbromid pouze na základě předložení dovozní licence a nominálního přidělení dovozní kvóty pro období dvanácti měsíců stanovené žalovanou každý rok.
   Na základě této žaloby žalobkyně požaduje náhradu za škody údajně utrpěné v přímé souvislosti s tím, že žalovaná protiprávně nezavedla systém v souladu s články 6 a 7 nařízení č. 2037/2000 umožňující žalobkyni získat dovozní licence a dovozní kvóty pro dovoz metylbromidu do Evropské unie v lednu a únoru 2005.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí, že žalovaná porušila články 6 a 7 nařízení 2037/2000, které ukládají Komisi povinnost udělit licence a přidělit kvóty pro dovoz metylbromidu do EU na každé období dvanácti měsíců po 31. prosinci 1999. Dále žalobkyně uvádí porušení zásad řádné správy a náležité péče požadujících, aby Komise jednala s náležitou péčí, nestranně a včas, a také porušení zásad právní jistoty a legitimních očekávání.
   Žalobkyně uvádí, že škoda, kterou utrpěla v důsledku protiprávního jednání žalované, spočívá ve ztrátě na zisku, kterého by žalobkyně dosáhla dovozem a následným prodejem metylbromidu během těchto dvou měsíců.

      (1)  Úř. věst. L 244, s. 1


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. března 2005 ve věci T-254/02, L proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Povinnost poskytnout pomoc — Článek 24 služebního řádu — Dosah — Obtěžování — Žádost o náhradu škody — Nemoc z povolání)

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/19

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 9. března 2005
   ve věci T-254/02, L proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Povinnost poskytnout pomoc - Článek 24 služebního řádu - Dosah - Obtěžování - Žádost o náhradu škody - Nemoc z povolání)
   (2005/C 115/35)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-254/02, L, úřednice Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Londýně (Spojené království), zastoupená J. Van Rossum, poté S. Rodriguesem a P. Legrosem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: J. Currall, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je jednak návrh na zrušení rozhodnutí Komise, kterými se zamítá žádost o pomoc, přístup k dokumentům a náhradu škody a odmítá uznání nemoci z povolání, a jednak návrh na náhradu škody, Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, V. Tiili a M. Vilaras, soudci, vedoucí soudní kanceláře: I. Natsinas, rada, vydal dne 9. března 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 26.10.2002.


title: Výmaz věci C-382/04

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/20

         Výmaz věci C-382/04 (1)

   (2005/C 45/46)

      (Jednací jazyk: francouzština)

   Usnesením ze dne 18. listopadu 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-382/04: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004.


title: Věci T-91/12 a T-280/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2014 – Flying Holding a další v. Komise „Veřejné zakázky na služby – Nabídkové řízení – Poskytování služeb nepravidelné osobní letecké dopravy a pronajaté letecké taxislužby – Odmítnutí přihlášky – Článek 94 písm. b) finančního nařízení – Právo se v řízení účinně bránit – Článek 134 odst. 5 prováděcích pravidel k finančnímu nařízení – Žaloba na neplatnost – Dopis reagující na žádost žalobkyň – Akt, který nelze napadnout žalobou – Rozhodnutí o zadání zakázky – Neexistence bezprostředního dotčení – Nepřípustnost – Mimosmluvní odpovědnost“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2014 – Flying Holding a další v. Komise
      (Věci T-91/12 a T-280/12) (1)

      („Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení - Poskytování služeb nepravidelné osobní letecké dopravy a pronajaté letecké taxislužby - Odmítnutí přihlášky - Článek 94 písm. b) finančního nařízení - Právo se v řízení účinně bránit - Článek 134 odst. 5 prováděcích pravidel k finančnímu nařízení - Žaloba na neplatnost - Dopis reagující na žádost žalobkyň - Akt, který nelze napadnout žalobou - Rozhodnutí o zadání zakázky - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost - Mimosmluvní odpovědnost“)
      (2014/C 395/41)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Flying Holding NV (Wilrijk, Belgie); Flying Group Lux SA (Lucemburk, Lucembursko) a Flying Service NV (Deurne, Belgie) (zástupce: C. Doutrelepont a V. Chapoulaud, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně S. Delaude a D. Calciu, poté S. Delaude, zmocněnkyně, ve spolupráci s V. Vanden Acker, advokátkou)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí obsažených v dopisech Komise ze dne 15. prosince 2011 a ze dne 17. ledna 2012, kterými byla zamítnuta žádost žalobkyň o účast na omezeném zadávacím řízení týkajícím se poskytování služeb nepravidelné osobní letecké dopravy a pronajaté letecké taxislužby (Úř. věst. 2011/S 192-312059), jakož i rozhodnutí Komise ze dne 28. února 2012, kterým byla zakázka přidělena jiné společnosti, a také návrh na náhradu škody.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloby se zamítají.

                  2)

                  Společnostem Flying Holding NV, Flying Group Lux SA a Flying Service NV se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 126, 28. 4. 2012.


title: Věc T-192/10: Usnesení Tribunálu ze dne 18. listopadu 2010 — Ferracci v. Komise

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/57

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. listopadu 2010 — Ferracci v. Komise
   (Věc T-192/10) (1)

   ()
   2011/C 30/105
   Jednací jazyk: italština
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


title: Věc T-226/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. května 2016 – Komise v. McCarron Poultry „Rozhodčí doložka — Pátý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (1998–2002) — Smlouva týkající se oblasti ‚Energie, životní prostředí a udržitelný rozvoj‘ — Ukončení smlouvy — Vrácení části zálohy — Úroky z prodlení — Řízení bez účasti žalovaného“

text:
               4.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. května 2016 – Komise v. McCarron Poultry
   (Věc T-226/14) (1)

   („Rozhodčí doložka - Pátý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (1998–2002) - Smlouva týkající se oblasti ‚Energie, životní prostředí a udržitelný rozvoj‘ - Ukončení smlouvy - Vrácení části zálohy - Úroky z prodlení - Řízení bez účasti žalovaného“)
   (2016/C 243/29)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Cappelletti a F. Moro, poté F. Moro, zmocněnci, ve spolupráci s R. van der Houtem, advokát)

      Žalovaná: McCarron Poultry Ltd (Killacorn Emyvale, Irsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná podle článku 272 SFEU znějící na uložení žalované povinnosti vrátit část zálohy vyplacené Komisí v rámci smlouvy NNE5/1999/20229, spolu s úroky z prodlení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Společnosti McCarron Poultry Ltd se ukládá povinnost vrátit Evropské komisi částku ve výši 900 662,25 eura navýšenou o úroky z prodlení se sazbou 2,50 % ročně od 1. prosince 2010 až do data úplného zaplacení dluhu.

               2)

               Společnosti McCarron Poultry se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 212, 7.7.2014.


title: Věc T-479/07: Žaloba podaná dne 17. prosince 2007 – Nuova Agricast v. Komise

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/43

         Žaloba podaná dne 17. prosince 2007 – Nuova Agricast v. Komise
   (Věc T-479/07)
   (2008/C 64/70)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Nuova Agricast srl (Cerignola, Itálie) (zástupce: A. Calabrese, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise SG/E/3/MIB/mbp D(2007) 8992 ze dne 17. října 2007;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné těm, které byly uplatněny ve věci T-417/07, Lodato Gennaro & Co.


title: Věc T-757/15: Usnesení Tribunálu ze dne 3. května 2017 – Facebook v. EUIPO – Brand IP Licensing (lovebook)

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/53

         Usnesení Tribunálu ze dne 3. května 2017 – Facebook v. EUIPO – Brand IP Licensing (lovebook)
   (Věc T-757/15) (1)

   (2017/C 231/69)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 68, 22.2.2016.


title: Věc C-406/05: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Staatsecretaris van Financiën v. P. Jurriëns Beheer BV

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/36

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 24. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Staatsecretaris van Financiën v. P. Jurriëns Beheer BV
   (Věc C-406/05) (1)

   (2006/C 294/64)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 22, 28.1.2006.


title: Věc C-238/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vilniaus miesto apylinkės teismas (Litva) dne 9. května 2017 – „Renerga“ UAB v. „Energijos skirstymo operatorius“ AB, „Lietuvos energijos gamyba“ AB

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vilniaus miesto apylinkės teismas (Litva) dne 9. května 2017 – „Renerga“ UAB v. „Energijos skirstymo operatorius“ AB, „Lietuvos energijos gamyba“ AB
   (Věc C-238/17)
   (2017/C 231/23)
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Vilniaus miesto apylinkės teismas

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně:„Renerga“ UAB

      Žalované:„Energijos skirstymo operatorius“ AB, „Lietuvos energijos gamyba“ AB

      Předběžné otázky

               1)

               Má být cíl spočívající v „zajištění toho, aby byly provozovatelům a uživatelům soustav poskytovány vhodné pobídky, jak krátkodobě, tak dlouhodobě, ke zvyšování výkonnosti soustav a k podpoře integrace trhu“, jak stanoví čl. 36 písm. f) směrnice 2009/72/ES (1), pokud jde o plnění regulačních úkolů stanovených uvedenou směrnicí ze strany regulačního orgánu, chápán a vykládán v tom smyslu, že zakazuje neposkytnutí pobídek (neuhrazení náhrady za SVZ [službu veřejného zájmu]) nebo jejich omezení?

               2)

               Vzhledem k tomu, že čl. 3 odst. 2 směrnice 2009/72 stanoví, že povinnosti SVZ musí být jasně vymezené, transparentní, nediskriminační a ověřitelné, a čl. 3 odst. 6 směrnice 2009/72 stanoví, že finanční náhrady pro osoby zajišťující SVZ mají být určeny nediskriminačním a transparentním způsobem, je nutné vyjasnit následující:

                           2.1.

                           mají být ustanovení čl. 3 odst. 2 a 6 směrnice 2009/72 vykládána v tom smyslu, že zakazují omezování pobídek poskytovatelům SVZ, pokud posledně jmenovaní řádně plní povinnosti, které převzali s ohledem na poskytování SVZ?

                           2.2.

                           je třeba povinnost pozastavit vyplácení finanční náhrady poskytovatelům SVZ bez ohledu na jejich činnost spojenou s poskytováním SVZ a plnění povinností, které převzali, která však spojuje důvod pro omezení (pozastavení) vyplácení náhrady za SVZ s prováděním činností a plněním povinností při vyúčtovávání finančních prostředků za spotřebu SVZ vypočtených pro daný podnik ze strany osoby propojené s poskytovatelem SVZ (v níž vlastní kontrolní podíl stejný podnik jako v poskytovali SVZ) a podmiňuje vyplácení uvedených prostředků prováděním zmíněných činností a plněním zmíněných povinností, která je stanovena vnitrostátním právem, považovat za diskriminační, nejasnou a omezující spravedlivou hospodářskou soutěž pro účely ustanovení čl. 3 odst. 2 a 6 směrnice 2009/72?

                           2.3.

                           je třeba povinnost pozastavit vyplácení finanční náhrady poskytovatelům SVZ, kdy poskytovatelé SVZ zůstávají i nadále povinni plnit v plném rozsahu své povinnosti v oblasti poskytování SVZ a související smluvní závazky vůči podnikům nakupujícím elektřinu, která je stanovena vnitrostátním právem, považovat za diskriminační, nejasnou a omezující spravedlivou hospodářskou soutěž pro účely ustanovení čl. 3 odst. 2 a 6 směrnice 2009/72?

               3)

               Je členský stát, který přijal právní předpisy, jež stanoví důvody, pravidla a mechanismus omezování náhrady vyplácené poskytovatelům SVZ, povinen podle čl. 3 odst. 15 směrnice 2009/72, který ukládá členským státům oznámit Evropské komisi každé dva roky změny všech opatření přijatých za účelem plnění povinností univerzální služby a veřejné služby, oznámit Evropské komisi takové nové předpisy?

               4)

               Stanoví-li členský stát ve vnitrostátní právní úpravě důvody, pravidla a mechanismus omezování náhrady vyplácené poskytovatelům SVZ, je tato skutečnost v rozporu s cíli provádění směrnice 2009/72 a obecnými zásadami unijního práva (právní jistota, legitimní očekávání, proporcionalita, transparentnost a zákaz diskriminace)?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. 2009 L 211, s. 55).


title: Věc T-674/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2015 – TV2/Danmark v. Komise „Státní podpory — Služba veřejnoprávního vysílání — Rozhodnutí prohlašující podporu za slučitelnou s vnitřním trhem — Podpora poskytnutá dánskými orgány ve prospěch dánské veřejnoprávní televizní stanice TV2/Danmark — Veřejné financování poskytnuté na vyrovnání nákladů spjatých s plněním závazků veřejné služby — Pojem podpora — Rozsudek Altmark“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2015 – TV2/Danmark v. Komise
   (Věc T-674/11) (1)

   („Státní podpory - Služba veřejnoprávního vysílání - Rozhodnutí prohlašující podporu za slučitelnou s vnitřním trhem - Podpora poskytnutá dánskými orgány ve prospěch dánské veřejnoprávní televizní stanice TV2/Danmark - Veřejné financování poskytnuté na vyrovnání nákladů spjatých s plněním závazků veřejné služby - Pojem podpora - Rozsudek Altmark“)
   (2015/C 389/25)
   Jednací jazyk: dánština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: TV2/Danmark A/S (Odense, Dánsko) (zástupce: O. Koktvedgaard, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky, C. Støvlbæk a U. Nielsen, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Dánské království (zástupci: původně C. Vang a V. Pasternak Jørgensen, zmocněnci, poté V. Pasternak Jørgensen, ve spolupráci s K. Lundgaard Hansenem, advokátem, a nakonec C. Thorning, zmocněnec, ve spolupráci s K. Lundgaard Hansenem a R. Holdgaardem, advokáty)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Spojené království) (zástupci: S. Kalsmose-Hjelmborg a M. Honoré, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2011/839/EU ze dne 20. dubna 2011, týkajícího se opatření přijatých Dánskem (C 2/03) ohledně TV2/Danmark (Úř. věst. L 340, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise 2011/839/EU ze dne 20. dubna 2011, týkající se opatření přijatých Dánskem (C 2/03) ohledně TV2/Danmark, se zrušuje v rozsahu, v němž Komise měla za to, že příjmy z reklamy za roky 1995 a 1996 vyplacené TV2/Danmark prostřednictvím fondu TV2 představují státní podporu.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               TV2/Danmark A/S ponese vlastní náklady řízení a nahradí tři čtvrtiny nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

               4)

               Komise ponese čtvrtinu svých nákladů řízení.

               5)

               Dánské království a Viasat Broadcasting UK Ltd ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 17. 3. 2012.


title: Věc F-82/08: Žaloba podaná dne 13. října 2008 – Clarke, Papathanasiou a Periañez-González v. OHIM

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/38

         Žaloba podaná dne 13. října 2008 – Clarke, Papathanasiou a Periañez-González v. OHIM
   (Věc F-82/08)
   (2009/C 19/74)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nicole Clarke (Alicante, Španělsko), Elisavet Papathanasiou (Alicante, Španělsko) a Mercedes Periañez-González (Brusel, Belgie) (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Předmět a popis sporu
   Zrušení těch ustanovení smluv žalobkyň, která stanoví automatické zrušení smluv v případě, že žalobkyně nebudou zařazeny do seznamu úspěšných uchazečů prvního všeobecného výběrového řízení pro jejich funkce, určení, že výběrová řízení OHIM/AD/02/07 a OHIM/AST/02/07 nemají žádný dopad na smlouvy žalobkyň, nebo zrušení těchto výběrových řízení, a návrh na náhradu škody
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit ustanovení článku 5 příslušných pracovních smluv žalobkyň;

               —

               určit, že vyhlášení výběrových řízení, která byla zveřejněna dne 12. prosince 2007 pod spisovými značkami OHIM/AD/02/07 a OHIM/AST/02/07 v Úředním věstníku Evropské unie C 300 A nemají žádný dopad na služební poměry žalobkyň;

               —

               podpůrně zrušit rozhodnutí OHIM přijatá dne 12. července 2008 na základě fikce odmítnutí ve smyslu čl. 90 odst. 2 třetí a čtvrté věty služebního řádu úředníků (týkající se žalobkyně 1, 2 a 3), jakož i rozhodnutí OHIM ze dne 18. července 2008 (týkající se žalobkyně 2);

               —

               podpůrně zrušit zamítavá rozhodnutí OHIM ze dne 7. března 2008, doručená dne 10. března 2008, o žádostech žalobkyň podaných podle čl. 90 odst. 1 služebního řádu úředníků,
               v rozsahu, ve kterém tato rozhodnutí odmítají

                           —

                           souhlas se změnou pracovních smluv uzavřených se žalobkyněmi na dobu neurčitou v tom smyslu, že ustanovení článku 5 pracovních smluv týkající se požadavku dodatečného externího výběrového řízení bez náhrady zcela, nebo podpůrně alespoň pokud jde o první větu, odpadá,

                           —

                           potvrdit platnost smluv uzavřených s žalobkyněmi na dobu neurčitou,

                           —

                           určit, že účast žalobkyň na veřejném výběrovém řízení není nezbytná pro to, aby mohly být nadále zaměstnány u OHIM jako zaměstnankyně s časově neomezenou smlouvou,
                           jakož i podpůrný návrh

                           —

                           určit, že účast žalobkyň na výběrovém řízení, které bylo zveřejněno dne 12. prosince 2007 v Úř. věst. C 300 A pod spisovými značkami OHIM/AD/02/07 a OHIM/AST/02/07, není nezbytné pro to, aby mohly být nadále zaměstnány na OHIM jako zaměstnankyně s časově neomezenou smlouvou;

               —

               zrušit prohlášení personálního oddělení OHIM obsažené v dopisech ze dne 19. prosince 2007 adresovaných žalobkyním, ve kterých OHIM spojuje vyhlášení v Úř. věst. C 300 A ze dne 12. prosince 2007 s ustanoveními článku 5 pracovních smluv uzavřených s žalobkyněmi;

               —

               jakož i podpůrně zrušit výběrová řízení, která byla zveřejněna v Úř. věst. C 300 A ze dne 12. prosince 2007, v rozsahu, ve kterém se tato dotýkají žalobkyň;

               —

               uložit OHIM náhradu škody v přiměřené, soudem určené výši za morální a nehmotné škody, které žalobkyním vznikly v důsledku rozhodnutí, která mají být zrušena podle výše uvedených návrhů;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-587/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. listopadu 2016 Skylotec GmbH proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 13. září 2016 ve věci T-146/15, hyphen GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/9

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. listopadu 2016 Skylotec GmbH proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 13. září 2016 ve věci T-146/15, hyphen GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Věc C-587/16 P)
   (2017/C 121/12)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Skylotec GmbH (zástupce: M. De Zorti, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), hyphen GmbH
   Soudní dvůr Evropské unie (osmý senát) usnesením ze dne 28. února 2017 odmítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-373/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 17. září 2009 — Josep Penarroja Fa v. Procureur général près la Cour de cassation

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 17. září 2009 — Josep Penarroja Fa v. Procureur général près la Cour de cassation
   (Věc C-373/09)
   2009/C 282/51
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Josep Penarroja Fa

      Žalovaný: Procureur général près la Cour de cassation

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 50 Smlouvy o ES vykládat tak, že se za [podmínek popsaných v předkládacím rozhodnutí] může vztahovat i na úkoly svěřené v rámci sporu předloženého vnitrostátním soudům odborníkovi ve funkci znalce ustanoveného soudem rozhodujícím o daném sporu?

               2)

               Je třeba účast na výkonu veřejné moci podle čl. 45 prvního pododstavce Smlouvy o ES vykládat tak, že se vztahuje i na funkci znalce ustanoveného francouzským soudem, jak ji upravuje francouzský code de procédure civile (občanský soudní řád) a code de procédure pénale (trestní řád), jakož i zákon č. 71-498 ze dne 29. června 1971 a vládní nařízení č. 2004-1463 ze dne 23. prosince 2004?

               3)

               Je třeba články 43 a 49 Smlouvy o ES vykládat v tom smyslu, že brání takové právní úpravě, jaká vyplývá ze zákona č. 71-498 ze dne 29. června 1971, ve znění pozdějších předpisů, a z vládního nařízení č. 2004-1463 ze dne 23. prosince 2004, ve znění pozdějších předpisů, a podle níž jsou zápis na celostátní seznam a označení soudního znalce činného pro Cour de cassation vyhrazeny odborníkům zapsaným po dobu nejméně tří let do seznamu vedeného některým z francouzských odvolacích soudů?

               4)

               Je třeba čl. 3 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 (1) vykládat v tom smyslu, že pod něj spadá i výkon činnosti soudního znalce pod označením soudního znalce činného pro Cour de cassation za podmínek stanovených zákonem č. 71-498 ze dne 29. června 1971, ve znění pozdějších předpisů, a vládním nařízením č. 2004-1463 ze dne 23. prosince 2004, ve znění pozdějších předpisů?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (Úř. věst. L 255, s. 22).


title: Věc T-59/13 P: Usnesení Tribunálu ze dne 7. října 2014 — BT v. Komise „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci — Neobnovení smlouvy — Článek 76 jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu“

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/20

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. října 2014 — BT v. Komise
   (Věc T-59/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Neobnovení smlouvy - Článek 76 jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu“)
   (2014/C 431/35)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: BT (Bukurešť, Rumunsko) (zástupci: N. Visan a G. Coca, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a A.-C. Simon, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 3. prosince 2012, BT v. Komise (F-45/12, Sb. VS, EU:F:2012:168), a směřující ke zrušení tohoto usnesení

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               BT ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 114, 20.4.2013.


title: Věc F-128/15: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 29. srpna 2016 – Marinozzi a Cat v. Komise

text:
               10.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/35

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 29. srpna 2016 – Marinozzi a Cat v. Komise
   (Věc F-128/15) (1)

   (2016/C 371/45)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 414, 14.12.2015, s. 43.


title: Věc T-577/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. března 2010 — Proges v. Komise ( „Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení Společenství — Program na vytváření modelů pro využívání území — Odmítnutí nabídky uchazeče — Žaloba na neplatnost — Právní zájem na podání žaloby — Přípustnost — Kritéria pro zadání zakázky“ )

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. března 2010 — Proges v. Komise
   (Věc T-577/08) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení Společenství - Program na vytváření modelů pro využívání území - Odmítnutí nabídky uchazeče - Žaloba na neplatnost - Právní zájem na podání žaloby - Přípustnost - Kritéria pro zadání zakázky“)
   2010/C 134/55
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Proges — Progetti di sviluppo Srl (Řím, Itálie) (zástupce: M. Falcetta, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: N. Bambara a E. Manhaeve, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět věci

   Žaloba na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 29. října 2008, kterým byla odmítnuta nabídka předložená žalobkyní v rámci nabídkového řízení týkajícího se vytváření modelů pro využívání území, jakož i na náhradu škody vzniklé žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Proges — Progetti di sviluppo Srl ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Evropské komise.

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009.