title: Věc T-127/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Francie v. ECHA („REACH – Hodnocení látek – Chlorid hlinitý – Chlorid-oxid hlinitý – Síran hlinitý – Rozhodnutí ECHA požadující předložení dalších informací – Článek 46 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006 – Odvolání podané k odvolacímu senátu – Víceré důvody, které jsou základem rozhodnutí odvolacího senátu – Důvody, které mohou odůvodnit rozhodnutí – Irelevantnost žalobních důvodů směřujících proti jiným odůvodněním“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Francie v. ECHA
      (Věc T-127/20) (1)

      („REACH - Hodnocení látek - Chlorid hlinitý - Chlorid-oxid hlinitý - Síran hlinitý - Rozhodnutí ECHA požadující předložení dalších informací - Článek 46 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006 - Odvolání podané k odvolacímu senátu - Víceré důvody, které jsou základem rozhodnutí odvolacího senátu - Důvody, které mohou odůvodnit rozhodnutí - Irelevantnost žalobních důvodů směřujících proti jiným odůvodněním“)
      (2021/C 452/37)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: T. Stehelin, W. Zemamta a A. L. Desjonquères, zmocněnci)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: M. Heikkilä, M. Goodacre a W. Broere, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Spolková republika Německo (zástupci: D. Klebs, S. Heimerl a S. Costanzo, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Kemira Oyj (Helsinky, Finsko), Grace Silica GmbH (Düren, Německo) (zástupci: J. P. Montfort a T. Delille, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh zakládající se na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí odvolacího senátu ECHA ze dne 17. prosince 2019 o zrušení třech rozhodnutí ECHA ze dne 21. prosince 2017, kterými se od dotčených přihlašovatelů požadovalo provedení nových testů v rámci hodnocení látky pro chlorid hlinitý, chlorid-oxid hlinitý a sulfát hlinitý (spojené věci A-003-2018, A-004-2018 a A-005-2018).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro chemické látky a společnostmi Kemira Oyj a Grace Silica GmbH.

                  3)

                  Spolková republika Německo ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 191, 8.6.2020.


title: Věc T-207/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Residencial Palladium v. EUIPO – Palladium Gestión (PALLADIUM HOTELS & RESORTS) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie PALLADIUM HOTELS & RESORTS – Podmínky přípustnosti návrhu na prohlášení neplatnosti – Článek 53 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 60 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] – Článek 56 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 63 odst. 3 nařízení 2017/1001)“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Residencial Palladium v. EUIPO – Palladium Gestión (PALLADIUM HOTELS & RESORTS)
      (Věc T-207/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie PALLADIUM HOTELS & RESORTS - Podmínky přípustnosti návrhu na prohlášení neplatnosti - Článek 53 odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 60 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1001] - Článek 56 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 63 odst. 3 nařízení 2017/1001)“)
      (2021/C 452/38)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Residencial Palladium, SL (Ibiza, Španělsko) (zástupce: D. Solana Giménez, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Palladium Gestión, SL (Ibiza) (zástupce: J. Rojo García Lajara, advokát), které bylo povoleno, aby vstoupila do řízení na místo společnosti Fiesta Hotels & Resorts, SL

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. února 2020 (věc R 231/2019-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Residencial Palladium a Fiesta Hotels & Resorts.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 12. února 2020 (věc R 231/2019-4) se zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a kromě toho nahradí náklady řízení vynaložené společností Residencial Palladium, SL.

                  4)

                  Společnost Palladium Gestión, SL ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 201, 15.6.2020.


title: Věci T-240/20 až 245/20: Rozsudek Tribunálu Soudu ze dne 15. září 2021 – Arnaoutakis a další v. Parlament („Institucionální právo – Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu – Změna dobrovolného doplňkového systému důchodového pojištění – Nepřiznání doplňkového důchodu – Námitka protiprávnosti – Pravomoc předsednictva Parlamentu – Nabytá práva a budoucí nároky – Přiměřenost – Rovné zacházení – Právní jistota“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/34

      Rozsudek Tribunálu Soudu ze dne 15. září 2021 – Arnaoutakis a další v. Parlament
      (Věci T-240/20 až 245/20) (1)

      („Institucionální právo - Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu - Změna dobrovolného doplňkového systému důchodového pojištění - Nepřiznání doplňkového důchodu - Námitka protiprávnosti - Pravomoc předsednictva Parlamentu - Nabytá práva a budoucí nároky - Přiměřenost - Rovné zacházení - Právní jistota“)
      (2021/C 452/39)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Stavros Arnaoutakis (Heraklion, Řecko) a 5 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: A. Schmitt a A. Grosjean, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Görlitz, M. Ecker a S. Seyr, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Parlamentu zamítajících na základě rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu (Úř. věst. 2018, C 466, s. 8), žádosti žalobců o přiznání doplňkového důchodu z důvodu, že nedosáhli požadovaného věku 65 let

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Věci T-240/20 až T-245/20 se pro účely tohoto rozsudku spojují.

                  2)

                  Žaloby se zamítají.

                  3)

                  Stavrosi Arnaoutakisovi a ostatním žalobcům, jejichž jména jsou uvedena v příloze, se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 215, 29.6.2020.


title: Věc T-274/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – MHCS v. EUIPO – Lidl Stiftung (Odstín oranžové barvy) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie vyobrazující odstín oranžové barvy – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Zkoumání skutečností z moci úřední – Článek 95 odst. 1 nařízení 2017/1001 – Povaha ochranné známky – Ochranná známka tvořená barvou – Právo být vyslechnut – Článek 94 nařízení 2017/1001“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – MHCS v. EUIPO – Lidl Stiftung (Odstín oranžové barvy)
      (Věc T-274/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie vyobrazující odstín oranžové barvy - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Zkoumání skutečností z moci úřední - Článek 95 odst. 1 nařízení 2017/1001 - Povaha ochranné známky - Ochranná známka tvořená barvou - Právo být vyslechnut - Článek 94 nařízení 2017/1001“)
      (2021/C 452/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: MHCS (Épernay, Francie) (zástupci: O. Vrins a B. Raus, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Söder a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo) (zástupci: M. Kefferpütz a K. Wagner, advokáti)

         Předmět

      Žaloba proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. února 2020 (věc R 2392/2018-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Lidl Stiftung & Co. a MHCS.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 24. února 2020 (věc R 2392/2018-1) se zrušuje.

                  2)

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených společností MHCS.

                  3)

                  Lidl Stiftung & Co. KG ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených MHCS.

         (1)  Úř. věst. C 247, 27.7.2020.


title: Věc T-331/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Laboratorios Ern v. EUIPO – Le Vel Brands (Le Vel) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Le-Vel – Starší národní slovní ochranná známka LEVEL – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Neexistence nebezpečí záměny – Neexistence podobnosti výrobků a služeb – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Laboratorios Ern v. EUIPO – Le Vel Brands (Le Vel)
      (Věc T-331/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Le-Vel - Starší národní slovní ochranná známka LEVEL - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti výrobků a služeb - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 452/41)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupkyně: S. Correa Rodríguez, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Vuijst a D. Gája, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Le-Vel Brands LLC (Frisco, Texas, Spojené státy)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. března 2020 (věc R 2113/2019-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Laboratorios Ern a Le-Vel Brands.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Laboratorios Ern, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 247, 27.7.2020.


title: Věc T-377/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. září 2021 – KN v. EHSV („Institucionální právo – Člen EHSV – Vyšetřování úřadu OLAF, pokud jde o tvrzení o psychickém obtěžování – Rozhodnutí zbavit člena jeho činností dohledu a personálního řízení – Žaloba na neplatnost – Napadnutelný akt – Přípustnost – Opatření přijaté ze služebních důvodů – Právní základ – Právo na obhajobu – Odmítnutí přístupu k přílohám zprávy úřadu OLAF – Zpřístupnění podstaty svědectví formou shrnutí – Odpovědnost“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 1. září 2021 – KN v. EHSV
      (Věc T-377/20) (1)

      („Institucionální právo - Člen EHSV - Vyšetřování úřadu OLAF, pokud jde o tvrzení o psychickém obtěžování - Rozhodnutí zbavit člena jeho činností dohledu a personálního řízení - Žaloba na neplatnost - Napadnutelný akt - Přípustnost - Opatření přijaté ze služebních důvodů - Právní základ - Právo na obhajobu - Odmítnutí přístupu k přílohám zprávy úřadu OLAF - Zpřístupnění podstaty svědectví formou shrnutí - Odpovědnost“)
      (2021/C 452/42)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: KN (zástupci: M. Casado García Hirschfeld a M. Aboudi, advokáti)

         Žalovaný: Evropský hospodářský a sociální výbor (zástupci: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, A. Carvajal García Valdecasas a L. Camarena Januzec, zmocněnci, ve spolupráci s A. Duron, advokátkou)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí EHSV ze dne 9. června 2020 a návrh podaný na základě článku 268 SFEU znějící na náhradu újmy, kterou žalobce údajně utrpěl.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  KN ponese vlastní náklady řízení, včetně nákladů řízení vzniklých v souvislosti s řízením o předběžném opatření.

         (1)  Úř. věst. C 279, 24.8.2020.


title: Věc T-466/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – LF v. Komise („Veřejná služba – Smluvní zaměstnanci – Odměňování – Příspěvek za práci v zahraničí – Článek 4 odst. 1 písm. b) přílohy VII služebního řádu – Odepření příspěvku za práci v zahraničí – Obvyklé bydliště – Výkon funkce v mezinárodní organizaci usazené ve státě místa zaměstnání“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – LF v. Komise
      (Věc T-466/20) (1)

      („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Odměňování - Příspěvek za práci v zahraničí - Článek 4 odst. 1 písm. b) přílohy VII služebního řádu - Odepření příspěvku za práci v zahraničí - Obvyklé bydliště - Výkon funkce v mezinárodní organizaci usazené ve státě místa zaměstnání“)
      (2021/C 452/43)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: LF (zástupce: S. Orlandi, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Bohr a A. C. Simon, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Úřadu Komise pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) ze dne 11. září 2019, kterým byl žalobci odepřen příspěvek za práci v zahraničí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  LF ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 313, 21.9.2020.


title: Věc T-673/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Celler Lagravera v. EUIPO – Cyclic Beer Farm (Cíclic) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Cíclic – Starší slovní ochranná známka Evropské unie CYCLIC – Relativní důvody pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Celler Lagravera v. EUIPO – Cyclic Beer Farm (Cíclic)
      (Věc T-673/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Cíclic - Starší slovní ochranná známka Evropské unie CYCLIC - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2021/C 452/44)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Celler Lagravera, SLU (Alfarràs, Španělsko) (zástupce: J. Rivas Zurdo, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Cyclic Beer Farm, SL (Barcelona, Španělsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. srpna 2020 (věc R 465/2020-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Cyclic Beer Farm a Celler Lagravera.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Společnosti Celler Lagravera, SLU se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 19, 18.1.2021.


title: Věc T-688/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Freshly Cosmetics v. EUIPO – Misiego Blázquez (IDENTY BEAUTY) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie IDENTY BEAUTY – Starší národní obrazová ochranná známka IDENTITY THE IMAGE CLUB – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Neexistence nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Freshly Cosmetics v. EUIPO – Misiego Blázquez (IDENTY BEAUTY)
      (Věc T-688/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie IDENTY BEAUTY - Starší národní obrazová ochranná známka IDENTITY THE IMAGE CLUB - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2021/C 452/45)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Freshly Cosmetics, SL (Reus, Španělsko) (zástupce: P. Roiger Bellostes, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Crawcour a D. Hanf, zmocněnci)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Francisco Misiego Blázquez (Madrid, Španělsko) (zástupce: M. Salas Martín, advokát)

         Předmět

      Žaloba proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. září 2020 (věc R 205/2020-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi M. Misiego Blázquezem a společností Freshly Cosmetics.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Freshly Cosmetics, SL, se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 19, 18.1.2021.


title: Věc T-702/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Beelow v. EUIPO (made of wood) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie made of wood – Absolutní důvod pro zamítnutí – Popisný charakter – Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001 – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2021 – Beelow v. EUIPO (made of wood)
      (Věc T-702/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie made of wood - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2021/C 452/46)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Timo Beelow (Wuppertal, Německo) (zástupkyně: J. Vogtmeier, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Bosse a E. Markakis, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. září 2020 (věc R 108/2020-2), týkajícímu se přihlášky slovního označení made of wood jako ochranné známky Evropské unie

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá

                  2)

                  Timo Beelowi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 28, 25.1.2021.


title: Věc T-881/19: Usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2021 – GABO:mi v. Komise („Rozhodčí doložka – Šestý a sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2002-2006 a 2007-2013) – Horizont 2020-rámcový program pro výzkum a inovace (2014-2020) – Grantové dohody – Započtení pohledávek – Určení žalované – Nedodržení formálních náležitostí – Článek 76 písm. d) jednacího řádu – Zjevná nepřípustnost“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/38

      Usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2021 – GABO:mi v. Komise
      (Věc T-881/19) (1)

      („Rozhodčí doložka - Šestý a sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2002-2006 a 2007-2013) - Horizont 2020-rámcový program pro výzkum a inovace (2014-2020) - Grantové dohody - Započtení pohledávek - Určení žalované - Nedodržení formálních náležitostí - Článek 76 písm. d) jednacího řádu - Zjevná nepřípustnost“)
      (2021/C 452/47)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (Mnichov, Německo) (zástupce: C. Mayer, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. André, M. Ilkova, L. Mantl a A. Katsimerou, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 272 SFEU a znějící na to, aby byla Komisi uložena povinnost proplatit způsobilé náklady, které žalobkyně vynaložila zaprvé v období od srpna 2015 do dubna 2016 a zadruhé v období, kdy probíhalo předběžné insolvenční řízení, a sice částku 1 680 681,82 eura, navýšenou o úroky ve výši 76 552,6 eura, na základě grantových dohod uzavřených v rámci šestého a sedmého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace a rámcového programu pro výzkum a inovace Horizont 2020.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Společnosti GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 87, 16.3.2020.


title: Věc T-277/20: Usnesení Tribunálu ze dne 6. září 2021 – MKB Multifunds v. Komise („Žaloba na neplatnost – Státní podpory – Fondy soukromého kapitálu – Stížnost – Opatření, která jsou údajně státními podporami spojenými s Dutch Venture Initiative – Rozhodnutí přijaté po předběžném přezkumném řízení – Rozhodnutí konstatující neexistenci státní podpory – Postavení zúčastněného – Ochrana procesních práv – Nepřípustnost“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/39

      Usnesení Tribunálu ze dne 6. září 2021 – MKB Multifunds v. Komise
      (Věc T-277/20) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Fondy soukromého kapitálu - Stížnost - Opatření, která jsou údajně státními podporami spojenými s Dutch Venture Initiative - Rozhodnutí přijaté po předběžném přezkumném řízení - Rozhodnutí konstatující neexistenci státní podpory - Postavení zúčastněného - Ochrana procesních práv - Nepřípustnost“)
      (2021/C 452/48)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: MKB Multifunds BV (Zierikzee, Nizozemsko) (zástupci: J. van de Hel a R. Rampersad, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Bottka a S. Noë, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalovanou: Nizozemské království (zástupkyně: M. Bulterman a C. Schillemans, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Žaloba na základě článku 263 SFEU, která zní na zrušení rozhodnutí Komise C(2020) 1109 final ze dne 27. února 2020 o státní podpoře SA.55704 (2019/FC) – Nizozemsko týkající se údajné státní podpory poskytnuté Dutch Venture Initiative.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

                  2)

                  Společnost MKB Multifunds BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Nizozemské království ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 247, 27.7.2020.


title: Věc T-387/20: Usnesení Tribunálu ze dne 5. srpna 2021 – DK Company v. EUIPO – Hunter Boot (DENIM HUNTER) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Zpětvzetí přihlášky k zápisu – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/40

      Usnesení Tribunálu ze dne 5. srpna 2021 – DK Company v. EUIPO – Hunter Boot (DENIM HUNTER)
      (Věc T-387/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí přihlášky k zápisu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2021/C 452/49)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: DK Company A/S (Ikast, Dánsko) (zástupce: S. Hansen, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Hunter Boot Ltd (Edinburgh, Spojené království)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. dubna 2020 (věc R 849/2018-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Hunter Boot a DK Company.

         Výrok

                  1)

                  Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

                  2)

                  Společnost DK Company A/S ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 262, 10.8.2020.


title: Věc T-691/20: Usnesení Tribunálu ze dne 10. září 2021 – Kühne v. Parlament („Žaloba na neplatnost – Veřejná služba – Úředníci – Režim pracovní mobility – Žádost týkající se povinnosti mobility – Akt, který nelze napadnout žalobou – Nepřípustnost“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/40

      Usnesení Tribunálu ze dne 10. září 2021 – Kühne v. Parlament
      (Věc T-691/20) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Veřejná služba - Úředníci - Režim pracovní mobility - Žádost týkající se povinnosti mobility - Akt, který nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
      (2021/C 452/50)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Verena Kühne (Berlín, Německo) (zástupce: O. Schmechel, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: L. Darie a B. Schäfer, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení dopisu Parlamentu ze dne 17. dubna 2020, doplněného dne 21. dubna téhož roku, kterým se zamítá žádost žalobkyně ohledně použití pravidel mobility.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Vereně Kühne se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 28, 25.1.2021.


title: Věc T-187/21 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 17. září 2021 – Firearms United Network a další v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – REACH – Změna přílohy XVII nařízení (ES) č. 1907/2006 – Omezení týkající se olova a jeho sloučenin – Používání olověných broků pro lov – Ochrana mokřadů – Návrh na odklad vykonatelnosti – Neexistence naléhavosti“)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/41

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 17. září 2021 – Firearms United Network a další v. Komise
      (Věc T-187/21 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - REACH - Změna přílohy XVII nařízení (ES) č. 1907/2006 - Omezení týkající se olova a jeho sloučenin - Používání olověných broků pro lov - Ochrana mokřadů - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
      (2021/C 452/51)
      Jednací jazyk: polština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Firearms United Network (Varšava, Polsko), Tomasz Walter Stępień (Żelechów, Polsko), Michał Budzyński (Cegłów, Polsko), Andrzej Marcjanik (Złotokłos, Polsko) (zástupkyně: E. Woźniak, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Herrmann a K. Mifsud-Bonnici, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU znějící na odklad vykonatelnosti nařízení Komise (EU) 2021/57, ze dne 25. ledna 2021, kterým se mění příloha XVII nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH), pokud jde o olovo v brocích v mokřadech nebo v jejich okolí (Úř. věst. 2021, L 24, s. 19).

         Výrok

                  1)

                  Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-427/21: Žaloba podaná dne 13. července 2021 – Trasta Komercbanka v. ECB

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/41

      Žaloba podaná dne 13. července 2021 – Trasta Komercbanka v. ECB
      (Věc T-427/21)
      (2021/C 452/52)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Trasta Komercbanka AS (Riga, Lotyšsko) (zástupce: O. Behrends, advokát)

         Žalovaná: Evropská centrální banka

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  uložil žalované, aby zaplatila finanční náhradu za újmu, která žalobkyni vznikla v důsledku rozhodnutí žalované o odnětí licence žalobkyni dne 11. července 2016 (oznámeného žalobkyni dne 13. července 2016);

                  —

                  určil, že majetková škoda činí nejméně 162 milionů eur společně s kompenzačním úrokem počínaje dnem 11. července 2016 do vyhlášení rozsudku v projednávané věci a s odpovídajícími úroky z prodlení ode dne vyhlášení rozsudku až do úplného zaplacení; a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná řádně neoznámila rozhodnutí o odnětí licence oprávněným zástupcům žalobkyně.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že do řízení vedoucího k rozhodnutí o odnětí licence nebyli zapojeni oprávnění zástupci žalobkyně.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že rozhodnutí o odnětí licence je stiženo řadou dalších závažných procesních nesrovnalostí.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná při přijetí rozhodnutí o odnětí licence jednala mimo oblast své příslušnosti, zejména pokud jde o záležitosti praní špinavých peněz a vymáhání vnitrostátního práva.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná nesprávně předpokládala důvody pro odnětí licence a v tomto ohledu poskytla nedostatečné odůvodnění.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z protiprávního jednání žalované, které způsobilo žalobkyni značnou škodu, mimo jiné včetně likvidace žalobkyně.


title: Věc T-428/21: Žaloba podaná dne 13. července 2021 – Fursin a další v. ECB

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/42

      Žaloba podaná dne 13. července 2021 – Fursin a další v. ECB
      (Věc T-428/21)
      (2021/C 452/53)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Ivan Fursin (Kyjev, Ukrajina) a 6 dalších žalobců (zástupce: O. Behrends, advokát)

         Žalovaná: Evropská centrální banka

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  uložil žalované povinnost zaplatit finanční náhradu ve vztahu k újmě, kterou žalobci utrpěli v důsledku rozhodnutí žalované o odnětí licence společnosti Trasta Komercbanka AS ze dne 11. července 2016 (oznámeného dne 13. července 2016);

                  —

                  určil, že hmotná újma dosahuje alespoň 25 milionů eur (1) spolu s kompenzačními úroky od 11. července 2016 do vyhlášení rozsudku v této věci a spolu s úroky z prodlení od data vyhlášení rozsudku do zaplacení této částky v plném rozsahu; a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná řádně neoznámila rozhodnutí o odnětí licence pověřeným zástupcům společnosti Trasta Komercbanka AS.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že řízení vedoucího k odnětí licence se nezúčastnili řádní zástupci společnosti Trasta Komercbanka AS.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že rozhodnutí o odnětí licence obsahuje mnoho dalších závažných nesrovnalostí.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná jednala při přijetí rozhodnutí o odnětí licence nad rámec svých pravomocí, a to zejména ve vztahu k legalizaci příjmů z trestné činnosti a výkonu vnitrostátního práva.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná nesprávně posoudila důvody odnětí licence a v této souvislosti poskytla nedostatečné odůvodnění.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že protiprávní jednání žalované způsobilo žalobcům značnou újmu včetně újmy vyplývající z likvidace společnosti Trasta Komercbanka AS.

         (1)  Uvedené částky mají být přiděleny každému žalobci ve výši jejich podílů na akciích ve společnosti Trasta Komercbanka AS, jak jsou uvedeny v rozhodnutí o odnětí licence ze dne 3. března 2016.


title: Věc T-493/21: Žaloba podaná dne 6. srpna 2021 – Equinoccio-Compañía de Comercio Exterior v. Komise

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/43

      Žaloba podaná dne 6. srpna 2021 – Equinoccio-Compañía de Comercio Exterior v. Komise
      (Věc T-493/21)
      (2021/C 452/54)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Equinoccio-Compañía de Comercio Exterior, SL (Madrid, Španělsko) (zástupci: R. Sciaudone a D. Luff, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil kontrasignaci zrušení finanční záruky delegací Evropské unie v Ankaře (dále jen „napadený akt“), které se dovolává turecké Ministerstvo vědy, průmyslu a technologie – Generální ředitelství pro EU a zahraniční věci – Ředitelství finančních programů EU;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti péče, nestrannosti, rovnosti zbraní a článku 78 finančního nařízení (1)

                              —

                              Podle tohoto důvodu Komise neověřila rozhodnutí o zrušení záruky přijaté tureckými orgány. Komise skutečně požádala turecké orgány, aby rozhodnutí samy zkontrolovaly. Toto chování, jak tvrdí žalobkyně, rovněž porušuje článek 78 uvedeného finančního nařízení a článek 82 nařízení v přenesené pravomoci č. 1268/2012 (2). Podle těchto ustanovení schvalující osoba EU osobně provede kontrolu podkladů.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že jí napadený akt neposkytl dostatečné informace, které by jí umožnily ověřit, zda je akt opodstatněný, nebo zda je stižen vadou, která jí umožní zpochybnit jeho zákonnost před unijním soudem a dále umožní témuž soudnímu orgánu přezkoumat zákonnost uvedeného akt.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práva být vyslechnut

                              —

                              Žalobkyně poukazuje na to, že součástí správního řízení vedeného Komisí nebylo rozhodnout, zda nařídí či nenařídí Evropské delegaci v Ankaře kontrasignaci likvidace záruky.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásadu proporcionality tím, že nevyvážila žádost zadavatele a částky dlužné žalobkyni.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející zjevně nesprávného posouzení podmínek pro likvidaci záruky

                              —

                              Napadený akt je podle názoru žalobkyně stižen zjevně nesprávným posouzením podmínek, které souvisejí s údajným porušením smlouvy o poskytování služeb za účelem likvidace záruky.

         (1)  Nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Evropského parlamentu a Rady ze dne 25. října 2012 , kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1).

         (2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1).


title: Věc T-558/21: Žaloba podaná dne 7. září 2021 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – Papouis Dairies (fino)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/44

      Žaloba podaná dne 7. září 2021 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – Papouis Dairies (fino)
      (Věc T-558/21)
      (2021/C 452/55)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikósie, Kypr) (zástupkyně: C. Milbradt, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Papouis Dairies LTD (Nikósie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie fino Cyprus Halloumi Cheese – Přihláška č. 11 180 791

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. dubna 2021, ve věci R 578/2019-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí,

                  —

                  rozhodl, že EUIPO a další účastnice řízení před EUIPO ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-565/21: Žaloba podaná dne 8. září 2021 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – Papouis Dairies (Papouis Halloumi)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/44

      Žaloba podaná dne 8. září 2021 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi v. EUIPO – Papouis Dairies (Papouis Halloumi)
      (Věc T-565/21)
      (2021/C 452/56)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikósie, Kypr) (zástupkyně: C. Milbradt, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Papouis Dairies LTD (Nikósie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška barevné obrazové ochranné známky Evropské unie obsahující slovní prvek Papouis Halloumi Papouis Dairies LTD PAP od roku 1967 – Přihláška č. 11 176 344

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. dubna 2021, ve věci R 575/2019-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  rozhodl, že EUIPO a další účastnice řízení před EUIPO ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-598/21: Žaloba podaná dne 20. září 2021 – Euranimi v. Komise

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/45

      Žaloba podaná dne 20. září 2021 – Euranimi v. Komise
      (Věc T-598/21)
      (2021/C 452/57)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: European Association of Non-Integrated Metal Importers & distributors (Euranimi) (Brusel, Belgie) (zástupci: M. Campa, D. Rovetta, P. Gjørtler a V. Villante, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2021/1029 ze dne 24. června 2021, kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/159 za účelem prodloužení ochranného opatření na dovoz některých výrobků z oceli (Úř. věst. 2021, L 225I, s. 1);

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů, které žalobci vznikly v tomto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise porušila článek 19 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/478 ze dne 11. března 2015 o společných pravidlech dovozu (1), když se dopustila zjevně nesprávného posouzení při určování vážné újmy a pravděpodobnosti vážné újmy;

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že posouzení, ze strany Komise, relevantních tržních informací a kontrafaktuálního scénáře týkajících se ukončení ochranných opatření jsou zjevně nesprávná. Vzhledem k výjimečné situaci na světovém trhu Komise porušuje také svou povinnost zohlednit situaci v roce 2021, následující po období šetření (OŠ).

         (1)  Úř. věst. L 83, s. 16, 27.3.2015.


title: Věc T-599/21: Žaloba podaná dne 20. září 2021 – bett1.de v. EUIPO – XXXLutz Marken (Body-Star)

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/46

      Žaloba podaná dne 20. září 2021 – bett1.de v. EUIPO – XXXLutz Marken (Body-Star)
      (Věc T-599/21)
      (2021/C 452/58)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: bett1.de GmbH (Berlín, Německo) (zástupce: O. Brexl, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: XXXLutz Marken GmbH (Wels, Rakousko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie Body-Star – Přihláška č. 17 711 748

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. července 2021 ve věci R 1712/2020-2.

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 60 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-604/21: Žaloba podaná dne 21. září 2021 – WP a další v. Komise

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/46

      Žaloba podaná dne 21. září 2021 – WP a další v. Komise
      (Věc T-604/21)
      (2021/C 452/59)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: WP, WQ, WR (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí PMO.4 ze dne 16. listopadu 2020 o zamítnutí žádosti podané dne 14. Září 2020 jménem zesnulého pro účely žádosti o navrácení jeho vnitrostátních nároků na důchod převedených do penzijního systému Unie zvýšených o úroky narostlé na těchto nárocích během všech těchto let až do úplného proplacení;

                  —

                  zrušil, pokud je to nezbytné, rozhodnutí dne 15. června 2021 o výslovném zamítnutí stížnosti podané jménem zesnulého dne 15. února 2021, jejíž pokračování ze strany právního nástupce bylo oznámeno dne 25. května 2021;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z bezdůvodného obohacení na straně žalované.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení tím, že uplatnění zásady bezdůvodného obohacení žalovanou zakotvenou tak, jak je zakotvena v judikatuře, se liší od provádění téže zásady jinými orgány v situacích, které jsou však totožné.


title: Věc T-475/19: Usnesení Tribunálu ze dne 7. září 2021 – Bunzl a další v. Komise

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/47

      Usnesení Tribunálu ze dne 7. září 2021 – Bunzl a další v. Komise
      (Věc T-475/19) (1)

      (2021/C 452/60)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předsedkyně druhého senátu rozhodla o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 312, 16.9.2019.


title: Věc T-482/19: Usnesení Tribunálu ze dne 7. září 2021 – BT Group a Communications Global Network Services v. Komise

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/47

      Usnesení Tribunálu ze dne 7. září 2021 – BT Group a Communications Global Network Services v. Komise
      (Věc T-482/19) (1)

      (2021/C 452/61)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předsedkyně druhého senátu rozhodla o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 312, 16.9.2019.


title: Věc T-754/19: Usnesení Tribunálu ze dne 7. září 2021 – Stagecoach Group v. Komise

text:
               8.11.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 452/47

      Usnesení Tribunálu ze dne 7. září 2021 – Stagecoach Group v. Komise
      (Věc T-754/19) (1)

      (2021/C 452/62)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předsedkyně druhého senátu rozhodla o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 27, 27.1.2020.


title: Věc C-428/20: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. prosince 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Apelacyjny w Warszawie – Polsko) – A. K. v. Skarb Państwa („Řízení o předběžné otázce – Povinné pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel – Druhá směrnice 84/5/EHS – Článek 1 odst. 2 – Směrnice 2005/14/ES – Směrnice 2009/103/ES – Článek 9 odst. 1 – Povinnost zvýšit minimální částky kryté povinným pojištěním – Přechodné období – Nové pravidlo okamžitě se vztahující na budoucí účinky situace, která vznikla za působnosti předchozího pravidla – Situace, která nastala před vstupem hmotněprávního unijního pravidla v platnost – Vnitrostátní právní úprava vylučující pojistné smlouvy uzavřené před 11. prosincem 2009 z povinnosti zvýšit minimální částky kryté povinným pojištěním“)

text:
               21.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 84/17

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. prosince 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Apelacyjny w Warszawie – Polsko) – A. K. v. Skarb Państwa
      (Věc C-428/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Povinné pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel - Druhá směrnice 84/5/EHS - Článek 1 odst. 2 - Směrnice 2005/14/ES - Směrnice 2009/103/ES - Článek 9 odst. 1 - Povinnost zvýšit minimální částky kryté povinným pojištěním - Přechodné období - Nové pravidlo okamžitě se vztahující na budoucí účinky situace, která vznikla za působnosti předchozího pravidla - Situace, která nastala před vstupem hmotněprávního unijního pravidla v platnost - Vnitrostátní právní úprava vylučující pojistné smlouvy uzavřené před 11. prosincem 2009 z povinnosti zvýšit minimální částky kryté povinným pojištěním“)
      (2022/C 84/19)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Apelacyjny w Warszawie

         Účastníci původního řízení

         Odvolatelka: A. K.

         Odpůrce: Skarb Państwa

         Výrok rozsudku

      Článek 1 odst. 2 druhé směrnice Rady 84/5/EHS ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/14/ES ze dne 11. května 2005 a čl. 9 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/103/ES ze dne 16. září 2009 o pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontrole povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění musí být vykládány v tom smyslu, že členské státy, které využily těmito ustanoveními danou možnost upravit přechodné období, byly povinny požadovat, aby od 11. prosince 2009 minimální výše krytí sjednaná ve smlouvách o pojištění občanskoprávní odpovědnosti za škodu způsobenou provozem motorového vozidla uzavřených před tímto datem, ale které byly nadále v platnosti, byla v souladu s pravidlem stanoveným ve čtvrtém pododstavci uvedených ustanovení.

         (1)  Úř. věst. C 278, 12.7.2021.


title: Věc C-594/19 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. ledna 2022 – Deutsche Lufthansa AG v. Evropská komise, Land Rheinland-Pfalz („Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Podpory ve prospěch letišť a leteckých společností – Rozhodnutí, kterým byla opatření ve prospěch letiště Frankfurt-Hahn kvalifikována jako státní podpora slučitelná s vnitřním trhem a kterým byla konstatována neexistence státních podpor ve prospěch leteckých společností využívajících toto letiště – Nepřípustnost žaloby na neplatnost – Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU – Fyzická nebo právnická osoba, které se dotčené rozhodnutí bezprostředně a osobně nedotýká – Účinná soudní ochrana“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/2

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. ledna 2022 – Deutsche Lufthansa AG v. Evropská komise, Land Rheinland-Pfalz
      (Věc C-594/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Podpory ve prospěch letišť a leteckých společností - Rozhodnutí, kterým byla opatření ve prospěch letiště Frankfurt-Hahn kvalifikována jako státní podpora slučitelná s vnitřním trhem a kterým byla konstatována neexistence státních podpor ve prospěch leteckých společností využívajících toto letiště - Nepřípustnost žaloby na neplatnost - Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU - Fyzická nebo právnická osoba, které se dotčené rozhodnutí bezprostředně a osobně nedotýká - Účinná soudní ochrana“)
      (2022/C 119/02)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Deutsche Lufthansa AG (zástupce: A. Martin-Ehlers, Rechtsanwalt)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a S. Noë, zmocněnci), Land Rheinland-Pfalz (zástupce: C. Koenig, profesor)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnost Deutsche Lufthansa AG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, a spolkovou zemí Porýní-Falc.

         (1)  Úř. věst. C 319, 23.9.2019.


title: Věc C-638/19 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. ledna 2022 – Evropská komise v. European Food SA a další („Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Články 107 a 108 SFEU – Dvoustranná dohoda o investicích – Rozhodčí doložka – Rumunsko – Přistoupení k Evropské unii – Zrušení režimu daňových pobídek před přistoupením – Rozhodčí nález, který přiznává výplatu náhrady škody po přistoupení – Rozhodnutí Evropské komise, kterým je tato výplata prohlášena za státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem a je nařízeno její navrácení – Pravomoc Komise – Použití ratione temporis unijního práva – Určení data, ke kterému má příjemce nárok na získání podpory – Článek 19 SEU – Články 267 a 344 SFEU – Autonomie unijního práva“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/3

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. ledna 2022 – Evropská komise v. European Food SA a další
      (Věc C-638/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Články 107 a 108 SFEU - Dvoustranná dohoda o investicích - Rozhodčí doložka - Rumunsko - Přistoupení k Evropské unii - Zrušení režimu daňových pobídek před přistoupením - Rozhodčí nález, který přiznává výplatu náhrady škody po přistoupení - Rozhodnutí Evropské komise, kterým je tato výplata prohlášena za státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem a je nařízeno její navrácení - Pravomoc Komise - Použití ratione temporis unijního práva - Určení data, ke kterému má příjemce nárok na získání podpory - Článek 19 SEU - Články 267 a 344 SFEU - Autonomie unijního práva“)
      (2022/C 119/03)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a P.-J. Loewenthal, zmocněnci)

         Další účastníci řízení: European Food SA, Starmill SRL, Multipack SRL, Scandic Distilleries SA, Ioan Micula (zástupci: K. Struckmann, Rechtsanwalt, G. Forwood, advokát, a A. Kadri, solicitor), Viorel Micula, European Drinks SA, Rieni Drinks SA, Transilvania General Import-Export SRL, West Leasing SRL, dříve West Leasing International SRL (zástupci: J. Derenne, D. Vallindas a O. Popescu, advokáti), Španělské království (zástupci: původně S. Centeno Huerta, zmocněnkyně, poté A. Gavela Llopis, zmocněnkyně), Maďarsko

         Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Spolková republika Německo (zástupci: D. Klebs, R. Kanitz a J. Möller, zmocněnci), Lotyšská republika (zástupkyně: K. Pommere, zmocněnkyně), Polská republika (zástupci: D. Lutostańska, B. Majczyna a M. Rzotkiewicz, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 18. června 2019, European Food a další v. Komise (T-624/15, T-694/15 a T-704/15, EU:T:2019:423), se zrušuje.

                  2)

                  Není důvodné rozhodnout o vedlejším kasačním opravném prostředku.

                  3)

                  Věc se vrací zpět Tribunálu Evropské unie, aby rozhodl o důvodech a argumentech, které mu byly předloženy a o kterých Soudní dvůr Evropské unie nerozhodl.

                  4)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         (1)  Úř. věst. C 348, 14.10.2019.


title: Věc C-788/19: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. ledna 2022 – Evropská komise v. Španělské království („Nesplnění povinnosti státem – Článek 258 SFEU – Volný pohyb kapitálu – Informační povinnost týkající se majetku a práv držených v jiných členských státech Evropské unie nebo Evropského hospodářského prostoru (EHP) – Nesplnění této povinnosti – Promlčení – Sankce“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/3

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. ledna 2022 – Evropská komise v. Španělské království
      (Věc C-788/19) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Článek 258 SFEU - Volný pohyb kapitálu - Informační povinnost týkající se majetku a práv držených v jiných členských státech Evropské unie nebo Evropského hospodářského prostoru (EHP) - Nesplnění této povinnosti - Promlčení - Sankce“)
      (2022/C 119/04)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: původně C. Perrin, N. Gossement a M. Jáuregui Gómez, zmocněnci, poté C. Perrin a N. Gossement, zmocněnkyně)

         Žalovaný: Španělské království (zástupci: L. Aguilera Ruiz a S. Jiménez García, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                              —

                              Španělské království tím, že stanovilo, že nesplnění nebo nedostatečné či opožděné splnění informační povinnosti týkající se majetku a práv nacházejících se v zahraničí má za následek zdanění nepřiznaných příjmů odpovídajících hodnotě těchto aktiv jakožto „neodůvodněných kapitálových zisků“, aniž by v praxi bylo možné promlčení;

                              —

                              za nesplnění nebo nedostatečné či opožděné splnění informační povinnosti týkající se majetku a práv nacházejících se v zahraničí ukládá poměrnou pokutou ve výši 150 % daně vypočítané z částek odpovídajících hodnotě tohoto majetku nebo těchto práv, kterou lze kumulovat s paušálními pokutami;

                              —

                              za nesplnění nebo nedostatečné či opožděné splnění informační povinnosti týkající se majetku a práv nacházejících se v zahraničí ukládá paušální pokuty, jejichž výše není úměrná sankcím stanoveným za obdobná protiprávní jednání v čistě vnitrostátním kontextu a jejichž celková horní hranice není stanovena,
                              nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 63 SFEU a z článku 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992.

                  2)

                  Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 432, 23.12.2019.


title: Věc C-891/19 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. ledna 2022 – Evropská komise v. Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd, ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Válcovny trub Chomutov a.s., Vallourec Deutschland GmbH („Kasační opravný prostředek – Dumping – Prováděcí nařízení (EU) 2017/804 – Dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů z Číny – Konečné antidumpingové clo – Nařízení (EU) 2016/1036 – Článek 3 odst. 2, 3 a 6 a článek 17 – Zjišťování újmy – Posouzení účinku dumpingového dovozu na ceny obdobných výrobků prodávaných na trhu Evropské unie – Analýza cenového podbízení – Použití metody kontrolních čísel výrobku (PCN) – Povinnost Evropské komise zohlednit jednotlivé segmenty trhu související s posuzovaným výrobkem a veškerý prodej obdobných výrobků výrobců v Evropské unii zahrnutých do vzorku“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/4

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. ledna 2022 – Evropská komise v. Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd, ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Válcovny trub Chomutov a.s., Vallourec Deutschland GmbH
      (Věc C-891/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Dumping - Prováděcí nařízení (EU) 2017/804 - Dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů z Číny - Konečné antidumpingové clo - Nařízení (EU) 2016/1036 - Článek 3 odst. 2, 3 a 6 a článek 17 - Zjišťování újmy - Posouzení účinku dumpingového dovozu na ceny obdobných výrobků prodávaných na trhu Evropské unie - Analýza cenového podbízení - Použití metody kontrolních čísel výrobku (PCN) - Povinnost Evropské komise zohlednit jednotlivé segmenty trhu související s posuzovaným výrobkem a veškerý prodej obdobných výrobků výrobců v Evropské unii zahrnutých do vzorku“)
      (2022/C 119/05)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Evropská komise (zástupci: původně T. Maxian Rusche a N. Kuplewatzky, poté T. Maxian Rusche a A. Demeneix a nakonec T. Maxian Rusche a K. Blanck, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd (zástupci: E. Vermulst a J. Cornelis, advocaten), ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Válcovny trub Chomutov a.s., Vallourec Deutschland GmbH (zástupce: G. Berrisch, Rechtsanwalt)

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 24. září 2019, Hubei Xinyegang Special Tube v. Komise (T-500/17, nezveřejněný, EU:T:2019:691), se zrušuje.

                  2)

                  Věc se vrací Tribunálu Evropské unie.

                  3)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         (1)  Úř. věst. C 45, 10.2.2020.


title: Věc C-899/19 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. ledna 2022 – Rumunsko v. Evropská komise. Maďarsko („Řízení o kasačním opravném prostředku – Institucionální právo – Občanská iniciativa – Nařízení (EU) č. 211/2011 – Článek 4 odst. 2 písm. b) – Registrace návrhu občanské inciativy – Podmínka vyžadující, aby tento návrh nespadal zjevně mimo rámec pravomocí Evropské komise, na jejichž základě může předkládat návrhy právních aktů pro účely provedení Smluv – Rozhodnutí (EU) 2017/652 – Občanská iniciativa ‚Minority SafePack — one million signatures for diversity in Europe‘ – Částečná registrace – Článek 5 odst. 2 SEU – Zásada svěření pravomocí – Článek 296 SFEU – Povinnost odůvodnění – Zásada kontradiktornosti“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/5

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. ledna 2022 – Rumunsko v. Evropská komise. Maďarsko
      (Věc C-899/19 P) (1)

      („Řízení o kasačním opravném prostředku - Institucionální právo - Občanská iniciativa - Nařízení (EU) č. 211/2011 - Článek 4 odst. 2 písm. b) - Registrace návrhu občanské inciativy - Podmínka vyžadující, aby tento návrh nespadal zjevně mimo rámec pravomocí Evropské komise, na jejichž základě může předkládat návrhy právních aktů pro účely provedení Smluv - Rozhodnutí (EU) 2017/652 - Občanská iniciativa ‚Minority SafePack — one million signatures for diversity in Europe‘ - Částečná registrace - Článek 5 odst. 2 SEU - Zásada svěření pravomocí - Článek 296 SFEU - Povinnost odůvodnění - Zásada kontradiktornosti“)
      (2022/C 119/06)
      Jednací jazyk: rumunština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Rumunsko (zástupci: E. Gane, L. Liţu, M. Chicu a L.-E. Baţagoi, zmocněnci)

         Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: původně I. Martínez del Peral, H. Stancu s H. Krämer, poté I. Martínez del Peral a H. Stancu, zmocněnci) a Maďarsko (zástupci: M. Z. Fehér a K. Szíjjártó, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Rumunsko ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Maďarsko ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 54, 17.2.2020.


title: Věc C-51/20: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. ledna 2022 – Evropská komise v. Řecká republika („Nesplnění povinnosti státem – Státní podpory – Podpory prohlášené za protiprávní a neslučitelné s vnitřním trhem – Povinnost navrácení – Rozsudek Soudního dvora, kterým se určuje nesplnění povinnosti – Nevyhovění rozsudku – Nesplnění povinnosti zajistit navrácení protiprávních a neslučitelných podpor – Finanční sankce – Přiměřenost a odrazující charakter – Penále – Paušální částka – Platební schopnost – Vážení hlasů členského státu v Evropském parlamentu“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/5

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. ledna 2022 – Evropská komise v. Řecká republika
      (Věc C-51/20) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Státní podpory - Podpory prohlášené za protiprávní a neslučitelné s vnitřním trhem - Povinnost navrácení - Rozsudek Soudního dvora, kterým se určuje nesplnění povinnosti - Nevyhovění rozsudku - Nesplnění povinnosti zajistit navrácení protiprávních a neslučitelných podpor - Finanční sankce - Přiměřenost a odrazující charakter - Penále - Paušální částka - Platební schopnost - Vážení hlasů členského státu v Evropském parlamentu“)
      (2022/C 119/07)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Bouchagiar a B. Stromsky, zmocněnci)

         Žalovaná: Řecká republika (zástupci: K. Boskovits a A. Samoni-Rantou, zmocněnci)

         Výrok

                  1.

                  Řecká republika tím, že nepřijala veškerá opatření, která vyplývají z rozsudku ze dne 9. listopadu 2017, Komise v. Řecko (C-481/16, nezveřejněný, EU:C:2017:845), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 260 odst. 1 SFEU.

                  2.

                  Řecké republice se ukládá povinnost zaplatit Evropské komisi penále ve výši 4 368 000 eur za každé období šesti měsíců ode dne vyhlášení tohoto rozsudku do dne splnění všech povinností vyplývajících z rozsudku ze dne 9. listopadu 2017, Komise v. Řecko (C-481/16, nezveřejněný, EU:C:2017:845).

                  3.

                  Řecké republice se ukládá povinnost zaplatit Evropské komisi paušální částku ve výši 5 500 000 eur.

                  4.

                  Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 87, 16.3.2020.


title: Věc C-90/20: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret – Dánsko) – Apcoa Parking Danmark A/S v. Skatteministeriet („Řízení o předběžné otázce – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 2 odst. 1 písm. c) – Oblast působnosti – Zdanitelná plnění – Činnosti vykonávané soukromoprávní společností – Provozování parkovišť na soukromých pozemcích – Kontrolní poplatky vybírané touto společností v případě, že motoristé nedodržují všeobecné podmínky pro užívání těchto parkovišť – Kvalifikace – Hospodářská a obchodní realita plnění“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/6

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret – Dánsko) – Apcoa Parking Danmark A/S v. Skatteministeriet
      (Věc C-90/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 2 odst. 1 písm. c) - Oblast působnosti - Zdanitelná plnění - Činnosti vykonávané soukromoprávní společností - Provozování parkovišť na soukromých pozemcích - Kontrolní poplatky vybírané touto společností v případě, že motoristé nedodržují všeobecné podmínky pro užívání těchto parkovišť - Kvalifikace - Hospodářská a obchodní realita plnění“)
      (2022/C 119/08)
      Jednací jazyk: dánština

         Předkládající soud

      Højesteret

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Apcoa Parking Danmark A/S

         Žalovaný: Skatteministeriet

         Výrok

      Článek 2 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že kontrolní poplatky vybírané soukromoprávní společností pověřenou provozováním soukromých parkovišť v případě, že motoristé nedodržují všeobecné podmínky pro užívání těchto parkovišť, musí být považovány za protiplnění za službu poskytnutou za úplatu ve smyslu tohoto ustanovení, která jako taková podléhá dani z přidané hodnoty (DPH).

         (1)  Úř. věst. C 161, 11.5.2020.


title: Věc C-118/20: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – JY v. Wiener Landesregierung („Řízení o předběžné otázce – Občanství Unie – Články 20 a 21 SFEU – Oblast působnosti – Vzdání se státního občanství členského státu za účelem nabytí státního občanství jiného členského státu v souladu s příslibem tohoto jiného členského státu, že dotyčnému udělí státní občanství – Odvolání tohoto příslibu z důvodů veřejného pořádku nebo veřejné bezpečnosti – Zásada proporcionality – Stav bez státní příslušnosti“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/7

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – JY v. Wiener Landesregierung
      (Věc C-118/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Občanství Unie - Články 20 a 21 SFEU - Oblast působnosti - Vzdání se státního občanství členského státu za účelem nabytí státního občanství jiného členského státu v souladu s příslibem tohoto jiného členského státu, že dotyčnému udělí státní občanství - Odvolání tohoto příslibu z důvodů veřejného pořádku nebo veřejné bezpečnosti - Zásada proporcionality - Stav bez státní příslušnosti“)
      (2022/C 119/09)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: JY

         Žalovaná: Wiener Landesregierung

         Výrok

                  1)

                  Situace osoby, která je státním občanem pouze jednoho členského státu a tohoto občanství se vzdá – v důsledku čehož ztratí status občana Unie – aby nabyla státní občanství jiného členského státu v návaznosti na příslib orgánů posledně uvedeného členského státu, že jí toto občanství bude uděleno, spadá svou povahou a důsledky do unijního práva, je-li tento příslib odvolán s tím důsledkem, že je této osobě znemožněno znovu nabýt status občana Unie.

                  2)

                  Článek 20 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že příslušné vnitrostátní orgány, a případně vnitrostátní soudy hostitelského členského státu jsou povinny ověřit, zda je rozhodnutí o odvolání příslibu udělení státního občanství tohoto členského státu, v jehož důsledku dotyčná osoba s konečnou platností ztratí status občana Unie, slučitelné se zásadou proporcionality s ohledem na jeho důsledky pro situaci této osoby. Tomuto požadavku slučitelnosti se zásadou proporcionality není vyhověno, je-li takovéto rozhodnutí odůvodněno správními delikty porušujícími zákon o silničním provozu, jež jsou podle platného vnitrostátního práva trestány pouhou peněžitou sankcí.

         (1)  Úř. věst. C 209, 22.6.2020.


title: Věc C-165/20: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 20. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin – Německo) – ET, jako insolvenční správce společnosti Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG v. Bundesrepublik Deutschland („Řízení o předběžné otázce – Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů – Směrnice 2003/87/ES – Článek 3e – Zahrnutí činnosti v oblasti letectví – Směrnice 2008/101/ES – Bezplatné přidělování a vydávání povolenek provozovatelům letadel – Ukončení činnosti ze strany takového provozovatele z důvodu úpadku – Rozhodnutí příslušného vnitrostátního orgánu o zamítnutí přidělit povolenky insolvenčnímu správci společnosti v úpadku“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/7

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 20. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin – Německo) – ET, jako insolvenční správce společnosti Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG v. Bundesrepublik Deutschland
      (Věc C-165/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Směrnice 2003/87/ES - Článek 3e - Zahrnutí činnosti v oblasti letectví - Směrnice 2008/101/ES - Bezplatné přidělování a vydávání povolenek provozovatelům letadel - Ukončení činnosti ze strany takového provozovatele z důvodu úpadku - Rozhodnutí příslušného vnitrostátního orgánu o zamítnutí přidělit povolenky insolvenčnímu správci společnosti v úpadku“)
      (2022/C 119/10)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Berlin

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: ET, jako insolvenční správce společnosti Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG

         Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

         Výrok

      Článek 3e směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2392 ze dne 13. prosince 2017 musí být vykládán v tom smyslu, že počet povolenek pro letectví přidělených provozovateli letadel musí být v případě ukončení činnosti tohoto provozovatele v oblasti letectví během dotčeného obchodovacího období snížen poměrně k části tohoto období, během níž již není tato činnost vykonávána.

         (1)  Úř. věst. C 255, 3.8.2020.


title: Věc C-179/20: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 27. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – Fondul Proprietatea SA v. Guvernul României, SC Complexul Energetic Hunedoara SA, v likvidaci, SC Complexul Energetic Oltenia SA, Compania Naţională de Transport al Energiei Electrice „Transelectrica“ SA („Řízení o předběžné otázce – Vnitřní trh s elektřinou – Směrnice 2009/72/ES – Článek 15 odst. 4 – Přednostní nasazení – Bezpečnost dodávek – Článek 32 odst. 1 – Volný přístup třetích osob – Zaručený přístup k přenosovým soustavám – Směrnice 2009/28/ES – Článek 16 odst. 2 – Zaručený přístup – Článek 107 odst. 1 SFEU – Článek 108 odst. 3 SFEU – Státní podpory“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/8

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 27. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – Fondul Proprietatea SA v. Guvernul României, SC Complexul Energetic Hunedoara SA, v likvidaci, SC Complexul Energetic Oltenia SA, Compania Naţională de Transport al Energiei Electrice „Transelectrica“ SA
      (Věc C-179/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Vnitřní trh s elektřinou - Směrnice 2009/72/ES - Článek 15 odst. 4 - Přednostní nasazení - Bezpečnost dodávek - Článek 32 odst. 1 - Volný přístup třetích osob - Zaručený přístup k přenosovým soustavám - Směrnice 2009/28/ES - Článek 16 odst. 2 - Zaručený přístup - Článek 107 odst. 1 SFEU - Článek 108 odst. 3 SFEU - Státní podpory“)
      (2022/C 119/11)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Curtea de Apel Bucureşti

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Fondul Proprietatea SA

         Žalované: Guvernul României, SC Complexul Energetic Hunedoara SA, v likvidaci, SC Complexul Energetic Oltenia SA, Compania Naţională de Transport al Energiei Electrice „Transelectrica“ SA

         za účasti: Ministerul Economiei, Energiei şi Mediului de Afaceri

         Výrok

                  1)

                  Článek 32 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby členský stát přiznal právo na zaručený přístup k přenosovým soustavám některým výrobcům elektřiny, jejichž zařízení používají domácí primární zdroje energetického paliva, aby byla zajištěna bezpečnost dodávek elektřiny, pokud je toto právo na zaručený přístup založeno na objektivních a důvodných kritériích a je přiměřené sledovanému legitimnímu cíli, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

                  2)

                  Článek 107 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že řada opatření zavedených rozhodnutím vlády, která spočívají v přednostním nasazení elektřiny vyrobené některými výrobci elektřiny, jejichž zařízení používají domácí primární zdroje energetického paliva, provozovatelem soustavy, jehož kapitál je většinově vlastněn státem, v zaručeném přístupu elektřiny vyrobené těmito zařízeními uvedených výrobců k přenosovým soustavám a v povinnosti uvedených výrobců poskytovat pomocné služby provozovateli soustavy pro určité množství megawattů, která jim ve vztahu k tomuto množství vyhrazuje právo dodávky za předem stanovené ceny, o kterých se má za to, že překračují ceny vyplývající z trhu, může být kvalifikována jako „státní podpora“ ve smyslu tohoto čl. 107 odst. 1 SFEU. Pokud je takto kvalifikována, pak taková řada opatření musí být považována za novou podporu, a z tohoto důvodu podléhá povinnosti předchozího oznámení Evropské komisi v souladu s čl. 108 odst. 3 SFEU.

         (1)  Úř. věst. C 297, 7.9.2020.


title: Věc C-181/20: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším soudem – Česká republika) – VYSOČINA WIND a.s. v. Česká republika – Ministerstvo životního prostředí, („Řízení o předběžné otázce – Životní prostředí – Směrnice 2012/19/EU – Odpadní elektrická a elektronická zařízení – Povinnost financovat náklady spojené s nakládáním s odpadem z fotovoltaických panelů – Zpětný účinek – Zásada právní jistoty – Nesprávné provedení směrnice – Odpovědnost členského státu“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/9

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším soudem – Česká republika) – VYSOČINA WIND a.s. v. Česká republika – Ministerstvo životního prostředí,
      (Věc C-181/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Směrnice 2012/19/EU - Odpadní elektrická a elektronická zařízení - Povinnost financovat náklady spojené s nakládáním s odpadem z fotovoltaických panelů - Zpětný účinek - Zásada právní jistoty - Nesprávné provedení směrnice - Odpovědnost členského státu“)
      (2022/C 119/12)
      Jednací jazyk: čeština

         Předkládající soud

      Nejvyšší soud

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: VYSOČINA WIND a.s.

         Žalovaná: Česká republika – Ministerstvo životního prostředí

         Výrok

                  1)

                  Článek 13 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU ze dne 4. července 2012 o odpadních elektrických a elektronických zařízeních (OEEZ) je v rozsahu, v němž povinnost financovat náklady spojené s nakládáním s odpadem z fotovoltaických panelů uvedených na trh v době mezi 13. srpnem 2005 a 13. srpnem 2012 ukládá výrobcům, neplatný.
                  Článek 13 odst. 1 směrnice 2012/19 musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, kterou se povinnost financovat náklady spojené s nakládáním s odpadem z fotovoltaických panelů uvedených na trh v době od 13. srpna 2012, kdy tato směrnice vstoupila v platnost, ukládá uživatelům těchto panelů, a nikoli jejich výrobcům.

                  2)

                  Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že skutečnost, že členský stát přijal právní předpisy, které jsou v rozporu s unijní směrnicí, před přijetím této směrnice, nepředstavuje jako taková porušení unijního práva, protože dosažení výsledku stanoveného uvedenou směrnicí nelze považovat za vážně ohrožené, dokud se tato směrnice nestane součástí unijního právního řádu.

         (1)  Úř. věst. C 222, 6.7.2020.


title: Věc C-234/20: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – „Sātiņi-S“ SIA („Řízení o předběžné otázce – Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) – Nařízení (EU) č. 1305/2013 – Podpora pro rozvoj venkova – Článek 30 odst. 6 písm. a) – Platby v rámci sítě Natura 2000 – Kompenzace za ušlé příjmy v zemědělských a lesních oblastech – Rašeliniště – Zákaz zakládat brusnicové plantáže – Neexistence kompenzace – Listina základních práv Evropské unie – Článek 17 – Právo na vlastnictví“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/10

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – „Sātiņi-S“ SIA
      (Věc C-234/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) - Nařízení (EU) č. 1305/2013 - Podpora pro rozvoj venkova - Článek 30 odst. 6 písm. a) - Platby v rámci sítě Natura 2000 - Kompenzace za ušlé příjmy v zemědělských a lesních oblastech - Rašeliniště - Zákaz zakládat brusnicové plantáže - Neexistence kompenzace - Listina základních práv Evropské unie - Článek 17 - Právo na vlastnictví“)
      (2022/C 119/13)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně:„Sātiņi-S“ SIA

         za přítomnosti: Lauku atbalsta dienests

         Výrok

                  1)

                  Článek 30 odst. 6 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 musí být vykládán v tom smyslu, že v zásadě nevylučuje rašeliniště z plateb v rámci sítě Natura 2000, pokud se tato rašeliniště nacházejí v oblastech v rámci sítě Natura 2000 vymezených podle směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků a spadají pod pojmy „zemědělská plocha“ nebo „les“ ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. f) a r) nebo čl. 2 odst. 2 nařízení č. 1305/2013, a jsou tudíž způsobilá pro platby uvedené v čl. 30 odst. 1 tohoto nařízení jakožto „zemědělské a lesní oblasti v rámci sítě Natura 2000“ ve smyslu uvedeného čl. 30 odst. 6 písm. a).

                  2)

                  Článek 30 odst. 6 písm. a) nařízení č. 1305/2013 musí být vykládán v tom smyslu, že umožňuje členskému státu vyloučit z plateb v rámci sítě Natura 2000 jednak „zemědělské oblasti v rámci sítě Natura 2000“ ve smyslu tohoto ustanovení, jež v tomto případě zahrnují rašeliniště, která by spadala pod takovéto oblasti, a jednak v souladu s čl. 2 odst. 2 nařízení č. 1305/2013 rašeliniště nacházející se v oblastech v rámci sítě Natura 2000, jež by v zásadě spadala pod pojem „les“ ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu r) tohoto nařízení, a tedy pod pojem „lesní oblasti v rámci sítě Natura 2000“ ve smyslu čl. 30 odst. 6 písm. a) uvedeného nařízení. Posledně zmíněné ustanovení musí být rovněž vykládáno v tom smyslu, že umožňuje členskému státu omezit poskytování takových plateb pro lesní oblasti v rámci sítě Natura 2000, které případně zahrnují rašeliniště, na situace, kdy vymezení těchto oblastí jako „oblasti v rámci sítě Natura 2000“ má za následek narušení výkonu určitého druhu hospodářské činnosti, zejména lesnické činnosti.

                  3)

                  Článek 30 nařízení č. 1305/2013 ve spojení s článkem 17 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že platba v rámci sítě Natura 2000 nemusí být poskytnuta vlastníkovi rašeliniště spadajícího do této sítě z důvodu, že došlo k omezení hospodářské činnosti, kterou lze vykonávat na takovémto rašeliništi, zejména zákazu zakládat brusnicové plantáže na tomto rašeliništi, když v okamžiku, kdy vlastník nabyl dotčenou nemovitost, o takovémto omezení věděl.

         (1)  Úř. věst. C 262, 10.8.2020.


title: Věc C-238/20: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – „Sātiņi-S“ SIA („Řízení o předběžné otázce – Listina základních práv Evropské unie – Článek 17 – Právo na vlastnictví – Směrnice 2009/147/ES – Náhrada škod způsobených akvakultuře chráněnými volně žijícími ptáky v oblasti sítě Natura 2000 – Náhrada nižší než skutečně vzniklé škody – Článek 107 odst. 1 SFEU – Státní podpory – Pojem ‚výhoda‘ – Podmínky – Nařízení (EU) č. 717/2014 – Pravidlo de minimis“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/11

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – „Sātiņi-S“ SIA
      (Věc C-238/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Listina základních práv Evropské unie - Článek 17 - Právo na vlastnictví - Směrnice 2009/147/ES - Náhrada škod způsobených akvakultuře chráněnými volně žijícími ptáky v oblasti sítě Natura 2000 - Náhrada nižší než skutečně vzniklé škody - Článek 107 odst. 1 SFEU - Státní podpory - Pojem ‚výhoda‘ - Podmínky - Nařízení (EU) č. 717/2014 - Pravidlo de minimis“)
      (2022/C 119/14)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně:„Sātiņi-S“ SIA

         za přítomnosti: Dabas aizsardzības pārvalde

         Výrok

                  1)

                  Článek 17 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby náhrada poskytnutá členským státem za ztráty vzniklé hospodářskému subjektu z důvodu ochranných opatření použitelných v oblasti sítě Natura 2000 na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků byla výrazně nižší než škody skutečně vzniklé tomuto hospodářskému subjektu.

                  2)

                  Článek 107 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že náhrada poskytnutá členským státem za ztráty vzniklé hospodářskému subjektu z důvodu ochranných opatření použitelných v oblasti sítě Natura 2000 na základě směrnice 2009/147 poskytuje výhodu, která může představovat „státní podporu“ ve smyslu tohoto ustanovení, jsou-li splněny ostatní podmínky týkající se takové kvalifikace.

                  3)

                  Článek 3 odst. 2 nařízení Komise (EU) č. 717/2014 ze dne 27. června 2014 o použití článků 107 a 108 [SFEU] na podporu de minimis v odvětví rybolovu a akvakultury musí být vykládán v tom smyslu, že v případě, že taková náhrada, jako je náhrada popsaná v bodě 2 výroku tohoto rozsudku, splňuje podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU, použije se na tuto náhradu limit podpory de minimis ve výši 30 000 eur stanovený v uvedeném čl. 3 odst. 2.

         (1)  Úř. věst. C 262, 10.8.2020.


title: Věc C-261/20: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Thelen Technopark Berlin GmbH v. MN („Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb služeb – Článek 49 SFEU – Směrnice 2006/123/ES – Článek 15 – Odměny architektů a inženýrů – Pevně stanovené [závazné] minimální sazby – Přímý účinek – Rozsudek o nesplnění povinnosti vydaný v průběhu řízení před vnitrostátním soudem“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/11

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Thelen Technopark Berlin GmbH v. MN
      (Věc C-261/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb služeb - Článek 49 SFEU - Směrnice 2006/123/ES - Článek 15 - Odměny architektů a inženýrů - Pevně stanovené [závazné] minimální sazby - Přímý účinek - Rozsudek o nesplnění povinnosti vydaný v průběhu řízení před vnitrostátním soudem“)
      (2022/C 119/15)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Thelen Technopark Berlin GmbH

         Žalovaný: MN

         Výrok

      Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že vnitrostátní soud, kterému byl předložen spor probíhající výlučně mezi jednotlivci, není povinen pouze na základě uvedeného práva upustit od použití vnitrostátní právní úpravy, která v rozporu s čl. 15 odst. 1, odst. 2 písm. g) a odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu stanoví minimální částky odměn za služby architektů a inženýrů a způsobuje neplatnost dohod, které se od této právní úpravy odchylují, avšak není dotčena ani možnost tohoto soudu vyloučit použití uvedené právní úpravy na základě vnitrostátního práva v rámci takového sporu ani právo účastníka řízení, který je poškozen nesouladem vnitrostátního práva s unijním právem, požadovat náhradu škody, která mu v důsledku toho vznikla.

         (1)  Úř. věst. C 313, 21.9.2020.


title: Věc C-347/20: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 27. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administratīvā rajona tiesa – Lotyšsko) – SIA „Zinātnes parks“ v. Finanšu ministrija („Řízení o předběžné otázce – Strukturální fondy – Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) – Nařízení (EU) č. 1303/2013 – Program spolufinancování – Státní podpory – Nařízení (EU) č. 651/2014 – Oblast působnosti – Meze – Pojmy ‚upsaný základní kapitál‘ a ‚podnik v obtížích‘ – Vyloučení podniků v obtížích z podpory EFRR – Způsoby nabytí účinnosti zvýšení upsaného základního kapitálu – Datum předložení důkazů o tomto zvýšení – Zásady zákazu diskriminace a transparentnosti“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/12

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 27. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administratīvā rajona tiesa – Lotyšsko) – SIA „Zinātnes parks“ v. Finanšu ministrija
      (Věc C-347/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Strukturální fondy - Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) - Nařízení (EU) č. 1303/2013 - Program spolufinancování - Státní podpory - Nařízení (EU) č. 651/2014 - Oblast působnosti - Meze - Pojmy ‚upsaný základní kapitál‘ a ‚podnik v obtížích‘ - Vyloučení podniků v obtížích z podpory EFRR - Způsoby nabytí účinnosti zvýšení upsaného základního kapitálu - Datum předložení důkazů o tomto zvýšení - Zásady zákazu diskriminace a transparentnosti“)
      (2022/C 119/16)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Administratīvā rajona tiesa

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: SIA „Zinātnes parks“

         Žalovaný: Finanšu ministrija

         Výrok

                  1)

                  Článek 2 bod 18 písm. a) nařízení Komise (EU) č. 651/2014 ze dne 17. června 2014, kterým se v souladu s články 107 a 108 [SFEU] prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné s vnitřním trhem, musí být vykládán v tom smyslu, že za účelem určení, zda je společnost „v obtížích“ ve smyslu tohoto ustanovení, musí být výraz „upsaný základní kapitál“ chápán tak, že odkazuje na veškeré vklady, které stávající či budoucí společníci nebo akcionáři společnosti uskutečnili nebo se neodvolatelně zavázali je uskutečnit.

                  2)

                  Článek 3 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro regionální rozvoj, o zvláštních ustanoveních týkajících se cíle Investice pro růst a zaměstnanost a o zrušení nařízení (ES) č. 1080/2006 musí být vykládán v tom smyslu, že za účelem určení, zda je třeba mít za to, že uchazeč není „v obtížích“ ve smyslu čl. 2 bodu 18 nařízení č. 651/2014, musí příslušný řídící orgán zohlednit pouze důkazy v souladu s požadavky uvedenými při stanovení postupu výběru projektů, jsou-li tyto požadavky v souladu se zásadami efektivity a rovnocennosti, jakož i s takovými obecnými zásadami unijního práva, jako jsou zejména zásady rovného zacházení, transparentnosti a proporcionality.

                  3)

                  Článek 125 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006, jakož i zásady zákazu diskriminace a transparentnosti, na které toto ustanovení odkazuje, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle níž projekty nelze po nejzazším datu pro předložení uvedených projektů doplňovat. V souladu se zásadou rovnocennosti se však to, že uchazeči nemohou doplnit svůj spis po nejzazším datu pro předložení projektů, musí týkat všech postupů, které by případně mohly být s ohledem na jejich předmět, důvod a podstatné náležitosti považovány za srovnatelné s postupem upraveným pro získání podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj.

         (1)  Úř. věst. C 339, 12.10.2020.


title: Věc C-432/20: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Wien – Rakoukso) – ZK („Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Přistěhovalecká politika – Směrnice 2003/109/ES – Článek 9 odst. 1 písm. c) – Ztráta právního postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta v případě státních příslušníků třetích zemí – Nezdržování se na území Evropské unie po dobu dvanácti po sobě jdoucích měsíců – Přerušení této doby nepřítomnosti – Neoprávněné a krátkodobé pobyty na území Unie“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/13

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. ledna 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Wien – Rakoukso) – ZK
      (Věc C-432/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Přistěhovalecká politika - Směrnice 2003/109/ES - Článek 9 odst. 1 písm. c) - Ztráta právního postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta v případě státních příslušníků třetích zemí - Nezdržování se na území Evropské unie po dobu dvanácti po sobě jdoucích měsíců - Přerušení této doby nepřítomnosti - Neoprávněné a krátkodobé pobyty na území Unie“)
      (2022/C 119/17)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Wien

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: ZK

         za přítomnosti: Landeshauptmann von Wien

         Výrok

      Článek 9 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2003/109/ES ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty, musí být vykládán v tom smyslu, že jakákoli fyzická přítomnost dlouhodobě pobývajícího rezidenta na území Evropské unie během období dvanácti po sobě jdoucích měsíců, byť taková přítomnost během tohoto období nepřesáhne celkovou dobu trvání pouze několika dnů, stačí k tomu, aby zamezila ztrátě práva tohoto rezidenta na právní postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta na základě tohoto ustanovení.

         (1)  Úř. věst. C 390, 16.11.2020.


title: Věc T-160/21: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. ledna 2022 – Laboratorios Ern v. EUIPO – Malpricht (APIRETAL) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o zrušení – Slovní ochranná známka APIRETAL – Zrušení – Neexistence řádného užívání – Neexistence řádných důvodů pro neužívání – Čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) (UE) 2017/1001“)

text:
               14.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 119/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. ledna 2022 – Laboratorios Ern v. EUIPO – Malpricht (APIRETAL)
      (Věc T-160/21) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka APIRETAL - Zrušení - Neexistence řádného užívání - Neexistence řádných důvodů pro neužívání - Čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) (UE) 2017/1001“)
      (2022/C 119/52)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: T. González Martínez, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: T. Frydendahl a D. Gája, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Ingrid Malpricht (Ludwigshafen-sur-le-Rhin, Německo) (zástupce: M.-C. Simon, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. ledna 2021 (věc R 1004/2020-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi I. Malpricht a společností Laboratorios Ern.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Laboratorios Ern, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 206, 31.5.2021.