title: Věc T-520/16: Usnesení Tribunálu ze dne 24. listopadu 2016 – ED v. EUIPO „Veřejná služba — Dočasný zaměstnanec — Práce na dálku — Žádost o prodloužení — Zamítnutí — Žaloba — Následné přiznání invalidity — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/37

         Usnesení Tribunálu ze dne 24. listopadu 2016 – ED v. EUIPO
   (Věc T-520/16) (1)

   („Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec - Práce na dálku - Žádost o prodloužení - Zamítnutí - Žaloba - Následné přiznání invalidity - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2017/C 022/51)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ED (Barcelona, Španělsko) (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Lukošiūtė, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí EUIPO ze dne 15. ledna 2014, kterým byla zamítnuta žádost žalobce ze dne 26. září 2013, aby mohl především pokračovat v práci na dálku z Barcelony (Španělsko), a to až do svého uzdravení, a na zrušení rozhodnutí předsedy EUIPO ze dne 3. června 2014, kterým byla zamítnuta jeho stížnost ze dne 7. února 2014.

      Výrok

               1)

               Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

               2)

               ED ponese jednu třetinu vlastních nákladů řízení.

               3)

               Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponese vlastní náklady řízení a nahradí dvě třetiny nákladů řízení vynaložených ED.

      (1)  Úř. věst. C 7, 12.1.2015 (věc původně zaregistrovaná před Soudem pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-93/14 a postoupená Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc T-274/16: Žaloba podaná dne 27. května 2016 – Saleh Thabet v. Rada

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/56

         Žaloba podaná dne 27. května 2016 – Saleh Thabet v. Rada
   (Věc T-274/16)
   (2016/C 270/63)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobce: Saleh Thabet (Káhira, Egypt) (zástupci: B. Kennelly a J. Pobjoy, Barristers a G. Martin a M. Rushton, Solicitors)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/411 ze dne 18. března 2016, kterým se mění rozhodnutí 2011/172/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. L 74, s. 40) v rozsahu, v jakém se týká žalobce;

               —

               konstatoval, že čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. L 76, s. 63) a čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (Úř. věst. L 76, s. 4) se na žalobkyni neuplatní, a aby v důsledku toho zrušil rozhodnutí (SZBP) 2016/411 v rozsahu, v jakém se jí týká,

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce šest žalobních důvodů.

               1.

               Prvním žalobním důvodem tvrdí, že Rada neurčila právní základ čl. 1 odst. 1 rozhodnutí 2011/172/SZBP (dále jen „rozhodnutí“) a čl. 2 odst. 1 nařízení (EU) č. 270/2011 (dále jen (nařízení“). Není prokázáno, že Rada jakýmkoli způsobem zohlednila právní základ čl. 1 odst. 1 rozhodnutí při přijetí napadeného rozhodnutí, bez ohledu na výslovnou povinnost tak učinit uloženou článkem 5 rozhodnutí. Skutečnost, že čl. 1 odst. 1 mohl mít platný právní základ při přijetí dne 21. března 2011, neposkytuje trvalý právní základ v roce 2016 či později.

               2.

               Druhým žalobním důvodem tvrdí porušení svého práva podle článku 6 SEU, ve spojení s články 2 a 3 SFEU a články 47 a 48 Listiny základní práv Evropské unie, způsobené domněnkou Rady, že soudní řízení v Egyptě respektuje základní lidská práva.

               3.

               Třetím žalobním důvodem tvrdí, že Rada se dopustila zjevně nesprávných posouzení, když měla za to, že byla splněna kritéria pro zařazení žalobce do čl. 1 odst. 1 rozhodnutí a čl. 2 odst. 1 nařízení.

               4.

               Čtvrtým žalobním důvodem tvrdí, že Rada neuvedla přiměřené důvody pro znovuzařazení žalobce.

               5.

               Pátým žalobním důvodem tvrdí, že Rada porušila jeho právo na obhajobu, právo na řádnou správu a právo na účinný soudní přezkum. Konkrétně Rada neprovedla pečlivý a nestranný přezkum opodstatněnosti důvodů pro znovuzařazení s ohledem na tvrzení žalobce před znovuzařazením.

               6.

               Šestým žalobním důvodem tvrdí, že Rada bez odůvodnění a nepřiměřeně porušila jeho základní práva včetně práva na ochranu majetku a práva na ochranu dobrého jména. Dopad rozhodnutí Rady (SZBP) č. 2016/411 na žalobkyni je dalekosáhlý, jak vůči jeho majetku, tak celosvětově vůči jeho dobrému jménu. Rada neprokázala, že zmrazení majetku a finančních zdrojů žalobce souvisí s jakýmkoli legitimním cílem, nebo že je takovým legitimním cílem odůvodněna, a už vůbec, že by bylo přiměřené takovému legitimnímu cíli.


title: Věc C-528/06: Žaloba podaná dne 22. prosince 2006 – Komise Evropských společenství v. Belgické království

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/18

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2006 – Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-528/06)
   (2007/C 42/31)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: E. Montaguti, zmocněnec)

      Žalovaný: Belgické království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES (1) ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru, a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 1. července 2005.

      (1)  Úř. věst. L 345, s. 90.


title: Věc C-237/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 14. května 2007 – Dieter Janecek v. Freistaat Bayern

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 14. května 2007 – Dieter Janecek v. Freistaat Bayern
   (Věc C-237/07)
   (2007/C 183/29)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesverwaltungsgericht
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Dieter Janecek

      Žalovaný: Freistaat Bayern
   Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 7 odst. 3 směrnice Rady 96/62/ES (1) ze dne 27. září 1996 o posuzování a řízení kvality vnějšího ovzduší vykládán v tom smyslu, že třetí osoba, jejíž zdraví bylo poškozeno, má subjektivní právo na vypracování akčního plánu i tehdy, když je nezávisle na jakémkoliv akčním plánu schopna prosadit své právo na odstranění újem na zdraví, které vznikly překročením mezní hodnoty imisí pro částice jemného prachu PM10, podáním žaloby směřující k tomu, aby bylo orgánu uloženo jednat?

               2)

               Pokud bude na první otázku odpovězeno kladně, má třetí osoba, která je vystavena zatížení částicemi jemného prachu PM10, které je zdraví škodlivé, právo na vypracování takového akčního plánu, který stanoví krátkodobá opatření, jimiž se má zajistit, že mezní hodnota imisí pro částice jemného prachu PM10 bude striktně dodržena?

               3)

               Pokud bude na druhou otázku odpovězeno záporně, v jakém rozsahu musí být opatřeními určenými v akčním plánu sníženo riziko překročení mezní hodnoty a omezena doba trvání tohoto překročení? Může se akční plán podle stupňové koncepce omezit na opatření, která sice nezaručují dodržení mezní hodnoty, ale krátkodobě přesto přispívají ke zlepšení kvality vnějšího ovzduší?

      (1)  Úř. věst. L 296, s. 55; Zvl. vyd. 15/03, s. 95.


title: Věc C-63/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil n o 4 de Barcelona (Španělsko) dne 13. února 2009 – Axel Walz v. Clickair S.A.

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil no 4 de Barcelona (Španělsko) dne 13. února 2009 – Axel Walz v. Clickair S.A.
   (Věc C-63/09)
   2009/C 102/16
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Mercantil no 4 de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Axel Walz

      Žalovaná: Clickair S.A..

      Předběžné otázky

   Zahrnuje mez odpovědnosti, na kterou odkazuje čl. 22 odst. 2 Úmluvy o sjednocení některých pravidel o mezinárodní letecké dopravě, podepsané v Montrealu dne 28. května 1999, jak hmotnou škodu, tak i morální ujmu, které jsou způsobeny ztrátou zavazadla?


title: Věc T-457/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. srpna 2013 ze strany CC proti rozsudku vydanému dne 11. července 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-9/12, CC v. Parlament

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/42

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. srpna 2013 ze strany CC proti rozsudku vydanému dne 11. července 2013 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-9/12, CC v. Parlament
   (Věc T-457/13 P)
   2013/C 325/70
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: CC (Bridel, Lucembursko) (zástupce: G. Maximini, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu (SVS) vydaný 11. července 2013 ve věci F-9/12, (CC v. Evropský parlament),

               —

               v důsledku toho vyhověl návrhu žalobkyně na náhradu škody způsobené v důsledku nepřátelského jednání,

               —

               rozhodl v souladu s návrhovými žádáními předloženými navrhovatelkou v prvním stupni,

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka osm důvodů kasačního opravného prostředku.

               1)

               První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že SVS pochybil, když nenařídil provést nezbytná důkazní opatření a z tohoto důvodu se údajně dopustil zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o ztrátu příležitosti žalobkyně být zaměstnána v Parlamentu od června 2005.

               2)

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení a zkreslení skutkového stavu, jelikož SVS údajně dospěl k závěru, že Rada byla informována o existenci seznamu vhodných kandidátů, na kterém bylo uvedeno jméno navrhovatelky.

               3)

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení, zjevně nesprávného posouzení, zkreslení skutkového stavu, nedostatečného odůvodnění a neprojednání žalobního důvodu, jelikož SVS se údajně nezabýval žalobními důvody uvedenými navrhovatelkou, týkajícími se toho, že Parlament údajně bránil zaměstnání navrhovatelky v jiných orgánech a institucích Unie, dále chybějících informací o existenci seznamu vhodných uchazečů a skutečnosti, že EPSO údajně získalo souhlas k zapsání navrhovatelky do své databáze a postoupení této informace.

               4)

               Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení a zkreslení skutkového stavu, protože SVS i) údajně dospěl k nesprávnému závěru, že Parlament nemá právně závaznou povinnost poskytnout seznam vhodných kandidátů všem orgánům a institucím Unie, ii) údajně nevyvodil důsledky z porušení zásad rovného zacházení, řádné správy a právní jistoty a iii) údajně nepřezkoumal dokumenty.

               5)

               Pátý důvod kasačního opravného prostředku vycházející ze zkreslení skutkového stavu a zjevně nesprávného posouzení v souvislosti s informací o prodloužení platnosti seznamu vhodných kandidátů, jelikož SVS údajně dospěl k závěru, že Rada a ostatní orgány a instituce Unie věděly o prodloužení platnosti seznamu vhodných uchazečů od června do srpna 2007.

               6)

               Šestý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení, zjevně nesprávného posouzení, zkreslení skutkového stavu a jeho nepřezkoumání, jelikož SVS údajně dospěl k závěru, že prodloužení platnosti seznamu vhodných uchazečů ve vztahu k ostatním úspěšným uchazečům neznamená nerovné zacházení vzhledem k navrhovatelce.

               7)

               Sedmý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, jelikož TFP údajně nevyvodil důsledky, které měl vyvodit z toho, že Parlament zničil dokumenty týkající se situace navrhovatelky.

               8)

               Osmý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení, zjevně nesprávného posouzení a podpůrně ze zkreslení skutkového stavu, z neprovedení důkazních opatření a z nedostatku odůvodnění, jelikož SVS údajně nezohlednil skutečnou situaci navrhovatelky a postoj Parlamentu při analýze existence ztráty příležitosti zaměstnatelnosti a hodnocení způsobené újmy, který byl v rozporu s jeho povinnostmi.


title: Věc T-63/08: Žaloba podaná dne 6. února 2008 – Cementir Italia v. Komise

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/40

         Žaloba podaná dne 6. února 2008 – Cementir Italia v. Komise
   (Věc T-63/08)
   (2008/C 92/80)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cementir Italia Srl (Řím, Itálie) (zástupci: T. Salonico, G. Pellegrino, G. Pellegrino, G. Barone, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že napadené rozhodnutí je protiprávní, a zrušit ho v plném rozsahu vzhledem k tomu, že považuje napadené opatření za státní podporu, jež je ve skutečnosti legitimním pokračováním opatření spočívajícího v kompenzaci, kterou Itálie poskytla ve prospěch Terni (a jejích právních nástupkyň), za vyvlastnění elektráren, k němuž došlo v letech 1962–63;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení;

               —

               podpůrně zrušit rozhodnutí v části, v níž:

                           a)

                           stanoví, že Itálie neoprávněně vyplatila státní podporu ve prospěch ThyssenKrupp, Cementir a Nuova Terni Industrie Chimiche v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES;

                           b)

                           stanoví navrácení částek ze strany ThyssenKrupp, Cementir a Nuova Terni Industrie Chimiche; a v důsledku toho

                           c)

                           ukládá Itálii požadovat neprodleně navrácení těchto částek spolu s úroky;

               —

               podpůrně zrušit napadené rozhodnutí v části, v níž ukládá Itálii požadovat neprodleně navrácení podpory spolu s úroky, jelikož toto navrácení porušuje obecnou zásadu legitimního očekávání.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty dovolávanými ve věci T-62/08, ThyssenKrupp v. Komise.


title: Věc C-488/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Cour de cassation (Francie), obchodního, finančního a hospodářského senátu, vydaným dne 16. listopadu 2004 ve věci Galeries de Lisieux SA proti Organic Recouvrement

text:
               5.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Cour de cassation (Francie), obchodního, finančního a hospodářského senátu, vydaným dne 16. listopadu 2004 ve věci Galeries de Lisieux SA proti Organic Recouvrement
   (Věc C-488/04)
   (2005/C 31/20)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Cour de cassation (Francie), obchodního, finančního a hospodářského senátu, vydaným dne 16. listopadu 2004 ve věci Galeries de Lisieux SA proti Organic Recouvrement, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 29. listopadu 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Cour de cassation (Francie), obchodní, finanční a hospodářský senát, žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Musí být právo Společenství vykládáno tak, že daň, jako je daň na podporu obchodování a živnostenské činnosti zavedená zákonem ze dne 13. července 1972, vztahující se na maloobchody s prodejní plochou přesahující 400 m2, přičemž výnos z této daně plyne na zvláštní účty pojišťoven pro důchodové pojištění obchodníků a živnostníků za účelem poskytování zvláštní kompenzační pomoci, která byla zákonem č. 81-1160 ze dne 30. prosince 1981 změněna na odchodné, musí být kvalifikována jako státní pomoc v rozsahu, v němž je odváděna pouze podniky s prodejní plochou vyšší než 400 m2 nebo s obratem vyšším než 460 000 eur a poskytuje budoucímu příjemci odškodnění snížení nákladů plynoucích z možnosti omezit jeho případné financování doplňkového důchodového systému?


title: Věc C-294/06: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. ledna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Spojené království) – The Queen, Ezgi Payir, Burhan Akyuz, Birol Ozturk v. Secretary of State for the Home Department (Dohoda o přidružení EHS-Turecko — Volný pohyb pracovníků — Rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 — Článek 6 odst. 1 první odrážka — Pracovník působící na řádném trhu práce — Povolení ke vstupu pro studenta nebo osobu vykonávající práci au pair — Vliv na právo pobytu)

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/10

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. ledna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Spojené království) – The Queen, Ezgi Payir, Burhan Akyuz, Birol Ozturk v. Secretary of State for the Home Department
   (Věc C-294/06) (1)

   (Dohoda o přidružení EHS-Turecko - Volný pohyb pracovníků - Rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 - Článek 6 odst. 1 první odrážka - Pracovník působící na řádném trhu práce - Povolení ke vstupu pro studenta nebo osobu vykonávající práci au pair - Vliv na právo pobytu)
   (2008/C 64/13)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   Court of Appeal
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: The Queen, Ezgi Payir, Burhan Akyuz, Birol Ozturk

      Žalovaný: Secretary of State for the Home Department
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Court of Appeal – Výklad čl. 6 odst. 1 rozhodnutí Rady přidružení EHS/Turecko č. 1/80 – Pojem pracovníka působícího na řádném trhu práce členského státu – Turecká státní příslušnice zaměstnaná jako au pair, která získala povolení k pobytu v délce dvou let za účelem výkonu této činnosti – Turecká státní příslušnice, která je držitelkou povolení k pobytu pro studijní účely a pracovního povolení, které jí umožňuje, aby během školního roku vykonávala pracovní činnost do 20 hodin týdně
   Výrok
   Okolnost, že tureckému státnímu příslušníkovi byl povolen vstup na území členského státu jako osobě vykonávající práci au pair nebo jako studentovi, jej nemůže zbavit postavení „pracovníka“ a bránit mu v tom, aby působil na „řádném trhu práce“ tohoto členského státu ve smyslu čl. 6 odst. 1 rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 ze dne 19. září 1980 o vývoji přidružení. Tato okolnost nemůže v důsledku toho bránit uvedenému státnímu příslušníkovi, aby se dovolával tohoto ustanovení k tomu, aby dosáhl prodloužení svého pracovního povolení a získal právo pobytu, které s ním souvisí.

      (1)  Úř. věst. C 237, 30.9.2006.


title: Věc C-343/05: Žaloba podaná dne 19. září 2005 Komisí Evropských společenství proti Finské republice

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/11

         Žaloba podaná dne 19. září 2005 Komisí Evropských společenství proti Finské republice
   (Věc C-343/05)
   (2005/C 281/20)
   Jednací jazyk: finština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 19. září 2005 žaloba směřující proti Finské republice, podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou L. Pignatarem Nolinem a M. Huttunenem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Finská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze Smlouvy o ES a směrnice 2001/37/ES (1) tím,
               že nezajistila, aby autonomní území Aland provedlo do svého právního řádu článek 8a směrnice 89/622/EHS, který byl vložen směrnicí 92/41/EHS a je nyní obsažen v článku 8 směrnice 2001/37/ES,
               a tím,
               že nezajistila dodržování zákazu prodeje žvýkacího tabáku podle výše uvedených ustanovení práva Společenství na lodích registrovaných ve Finsku;

               2.

               uložil Finské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Směrnice 92/41/EHS je uvedena v seznamu přílohy II směrnice 2001/37/ES a měla být podle něho provedena do vnitrostátního právního řádu do 1. července 1992. V případě Finska bylo okamžikem pro provedení do vnitrostátního právního řádu přistoupení Finska k EU, 1. leden 1995, přestože je nutno konstatovat, že Finsko na základě dohody o Evropském hospodářském prostoru bylo zavázáno k dodržování směrnice již od 1. ledna 1994.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 5. června 2001 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových výrobků (Úř. věst. L 194, 18.7.2001, s. 26).


title: Věc T-422/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. ledna 2012 — Djebel — SGPS v. Komise ( „Státní podpory — Režim podpor, jehož účelem je podporovat moderní a konkurenceschopné podnikatelské strategie — Zamýšlená podpora ve prospěch obchodní společnosti v podobě zvýhodněného úvěru v rámci investic této společnosti v Brazílii — Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou se společným trhem — Povinnost uvést odůvodnění — Narušení hospodářské soutěže — Ovlivnění obchodu mezi členskými státy — Rovné zacházení“ )

text:
               25.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 58/7

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. ledna 2012 — Djebel — SGPS v. Komise
   (Věc T-422/07) (1)

   (Státní podpory - Režim podpor, jehož účelem je podporovat moderní a konkurenceschopné podnikatelské strategie - Zamýšlená podpora ve prospěch obchodní společnosti v podobě zvýhodněného úvěru v rámci investic této společnosti v Brazílii - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou se společným trhem - Povinnost uvést odůvodnění - Narušení hospodářské soutěže - Ovlivnění obchodu mezi členskými státy - Rovné zacházení)
   2012/C 58/11
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Djebel — SGPS SA (Funchal, Portugalsko) (zástupci: M. Andrade Neves a S. Castro Caldeira, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Afonso a B. Martenczuk, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba směřující ke zrušení rozhodnutí Komise 2007/582/ES ze dne 10. května 2007, týkající se státní podpory C 4/2006 (ex N 180/2005) — Portugalsko — Podpora ve prospěch společnosti Djebel (Úř. věst. L 219, s. 30)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Djebel — SGPS, SA, ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc C-569/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. listopadu 2012 Emilem Micsunescem proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 25. září 2012 ve věci T-314/12, Micsunescu v. Komise

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/53

         Kasační opravný prostředek podaný dne 29. listopadu 2012 Emilem Micsunescem proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 25. září 2012 ve věci T-314/12, Micsunescu v. Komise
   (Věc C-569/12 P)
   2013/C 225/97
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Emil Micsunescu (zástupce: R. Neagu, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise
   Usnesením ze dne 27. června 2013 prohlásil Soudní dvůr (sedmý senát) žalobu za nepřípustnou.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. října 2004 ve věci C-298/02: Italská republika proti Komisi Evropských společenství (EZOZF — Podpora produkce v odvětví produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny — Nařízení (EHS) 1558/91 — Článek 1 — Hrušky a broskve — Rozhodnutí 2002/524/ES)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/9

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 14. října 2004
   ve věci C-298/02: Italská republika proti Komisi Evropských společenství (1)

   (EZOZF - Podpora produkce v odvětví produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny - Nařízení (EHS) 1558/91 - Článek 1 - Hrušky a broskve - Rozhodnutí 2002/524/ES)
   (2004/C 300/18)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-298/02, Italská republika (zmocněnec: I.M. Braguglia, ve spolupráci s M. Fiorillim) proti Komisi Evropských společenství (zmocněnkyně: C. Cattabriga, ve spolupráci s M. Norettem), jejíž předmětem je žaloba na zrušení na základě článku 230 ES, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda, N. Colneric (zpravodajka), J.N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič a E. Levits, soudci, generální advokát: F.G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 14. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 26.10.2002.


title: Věc C-278/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. června 2015 The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 26. března 2015 ve věci T-581/13, Royal County of Berkshire Polo Club v. OHIM

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. června 2015 The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 26. března 2015 ve věci T-581/13, Royal County of Berkshire Polo Club v. OHIM
   (Věc C-278/15 P)
   (2016/C 270/17)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Royal County of Berkshire Polo Club Ltd (zástupce: J. Maitland-Walker, Solicitor)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   Usnesením ze dne 14. ledna 2016 Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc T-304/06: Žaloba podaná dne 10. listopadu 2006 – Reber v. OHIM (Mozart)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/61

         Žaloba podaná dne 10. listopadu 2006 – Reber v. OHIM (Mozart)
   (Věc T-304/06)
   (2006/C 326/131)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Paul Reber GmbH & Co. KG (Bad Reichenall, Německo) (zástupce: O. Spuhler, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Druhá účastnice řízení před odvolacím senátem: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Švýcarsko)
   Návrhy žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 8. září 2006 ve věci odvolání R 97/2005-2;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „Mozart“ pro výrobky zařazené do třídy 30 (ochranná známka Společenství č. 21 071).

      Majitel ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zrušení dotčené ochranné známky Společenství.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení povinnosti uvést odůvodnění stanovené v článku 73 nařízení (ES) č. 40/94 (1), porušení zásady přezkumu skutečností úřadem z moci úřední podle čl. 74 odst. 1 nařízení č. 40/94 a porušení zásady legitimního očekávání, jakož i porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-120/07 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 11. října 2007 – MB Immobilien v. Komise ( Předběžné opatření — Státní podpora v nových Länder — Povinnost k navrácení — Návrh na odklad vykonatelnosti — Naléhavost — Vážení zájmů )

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/23

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 11. října 2007 – MB Immobilien v. Komise
   (Věc T-120/07 R)
   („Předběžné opatření - Státní podpora v nových Länder - Povinnost k navrácení - Návrh na odklad vykonatelnosti - Naléhavost - Vážení zájmů“)
   (2008/C 37/34)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: MB Immobilien Verwaltungs GmbH (Neukirch, Německo) (zástupce: G. Brüggen, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Gross a T. Scharf, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise 2007/492/ES ze dne 24. ledna 2007, o státní podpoře C 38/2005 (ex NN 52/2004) poskytnuté Německem skupině Biria (Úř. věst. L 138, s. 27)
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-285/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Simvoulio tis Epikratias ze dne 10. května 2005 ve věci Enosi Efopliston Aktoploias, ANEK, Minoikes Grammes, N. E. Lesvou a Blue Star Ferries proti Ypourgos Emporikis Naftilias (ministerstvo obchodní plavby) a Ypourgos Aigaiou (ministerstvo pro Egejské moře)

text:
               1.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Simvoulio tis Epikratias ze dne 10. května 2005 ve věci Enosi Efopliston Aktoploias, ANEK, Minoikes Grammes, N. E. Lesvou a Blue Star Ferries proti Ypourgos Emporikis Naftilias (ministerstvo obchodní plavby) a Ypourgos Aigaiou (ministerstvo pro Egejské moře)
   (Věc C-285/05)
   (2005/C 243/11)
   Jednací jazyk: řečtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozhodnutím Simvoulio tis Epikratias ze dne 10. května 2005 ve věci Enosi Efopliston Aktoploias, ANEK, Minoikes Grammes, N. E. Lesvou a Blue Star Ferries proti Ypourgos Emporikis Naftilias (ministerstvo obchodní plavby) a Ypourgos Aigaiou (ministerstvo pro Egejsko), které došlo kanceláři Soudního dvora dne 15. července 2005, podána žádost o rozhodnutí o následujících předběžných otázkách.

               a)

               Jsou jednotlivci, v souladu s čl. 6 odst. 3 nařízení Rady (EHS) č. 3577/92 ze dne 7. prosince 1992 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž) (Úř. věst. 1992, L 364), oprávněni opírat se o uvedené nařízení za účelem zpochybnění platnosti ustanovení přijatých řeckým zákonodárcem před dnem 1. ledna 2004?

               b)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, umožňují články 1, 2 a 4 nařízení (EHS) č. 3577/92 přijetí vnitrostátních pravidel, podle kterých mohou majitelé lodí poskytovat služby námořní kabotáže pouze na zvláštních provozních trasách každoročně k tomu účelu určených příslušným vnitrostátním orgánem a teprve po získání správní licence udělované na základě systému povolení s následujícími charakteristikami: i) vztahuje se na všechny provozní trasy obsluhující ostrovy bez výjimky, a ii) příslušné vnitrostátní orgány mohou, při výkonu diskreční pravomoci a bez předchozí definice použitých kritérií, podanou žádost o udělení licence k provozování služby schválit jednostrannou změnou prvků žádosti, které se týkají četnosti a doby přerušení služby a ceníku jízdného?

               c)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, je omezením volného pohybu služeb, které je nepřípustné pro účely článku 49 Smlouvy o založení Evropského společenství, zavedení vnitrostátní právní úpravy, která stanoví, že majitel lodi, kterému správní orgány udělily licenci k provozování lodi na zvláštní trase (buď na základě schválení žádosti beze změn v tomto ohledu, nebo po jejím schválení s určitými změnami, které majitel lodi přijme), je v zásadě povinen obsluhovat konkrétní provozní trasu nepřetržitě po celou dobu trvání ročního provozního období, a že za účelem zajištění splnění jemu uložené povinnosti musí před zahájením provozní služby složit jistinu, která zcela nebo zčásti propadne, pokud uvedená povinnost nebude splněna nebo nebude splněna přesně?

               d)

               Umožňují čl. 5 odst. 2 a čl. 6 odst. 3 písm. a), b), c), f) a g) směrnice Rady 98/18/ES ze dne 17. března o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě (Úř. věst. L 144) v platném znění v rozhodném čase, před změnami provedenými směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/24/ES ze dne 14. dubna 2003 (Úř. věst. L 123) vnitrostátní úpravu, která zcela zakazuje provozování domácích cest lodí, které dosáhly určitého stáří?


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne  15. prosince 2005  ve věci C-148/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Genova): Unicredito Italiano SpA proti Agenzia delle Entrate, Ufficio Genova (Státní podpory — Rozhodnutí 2002/581/ES — Daňová zvýhodnění poskytnutá bankám — Odůvodnění rozhodnutí — Kvalifikace státní podporou — Podmínky — Slučitelnost se společným trhem — Podmínky — Článek 87 odst. 3 písm. b) a c) ES — Významný projekt společného evropského zájmu — Rozvoj určitých činností — Dříve poskytnutá daňová zvýhodnění — Navrácení podpory — Zásada ochrany legitimního očekávání — Zásada právní jistoty — Zásada proporcionality)

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/11

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 15. prosince 2005
   ve věci C-148/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Genova): Unicredito Italiano SpA proti Agenzia delle Entrate, Ufficio Genova (1)

   (Státní podpory - Rozhodnutí 2002/581/ES - Daňová zvýhodnění poskytnutá bankám - Odůvodnění rozhodnutí - Kvalifikace státní podporou - Podmínky - Slučitelnost se společným trhem - Podmínky - Článek 87 odst. 3 písm. b) a c) ES - Významný projekt společného evropského zájmu - Rozvoj určitých činností - Dříve poskytnutá daňová zvýhodnění - Navrácení podpory - Zásada ochrany legitimního očekávání - Zásada právní jistoty - Zásada proporcionality)
   (2006/C 36/19)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-148/04, jejímž předmětem je žádost Commissione tributaria provinciale di Genova (Itálie) zaslaná Soudnímu dvoru na základě článku 234 ES směřující k získání ve sporu probíhajícím před tímto soudem mezi Unicredito Italiano SpA a Agenzia delle Entrate, Ufficio Genova rozhodnutí o předběžné otázce, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, C. Gulmann (zpravodaj), R. Schintgen, G. Arestis a J. Klučka, soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: M. Ferreira, vrchní rada, vydal dne 15. prosince 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Přezkoumání položených otázek neodhalilo skutečnosti, jimiž by mohla být dotčena platnost rozhodnutí Komise 2002/581/ES ze dne 11. prosince 2001 o režimu státních podpor zavedeném Itálií ve prospěch bank.

               2.

               Články 87 ES a násl., článek 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES, jakož i zásady ochrany legitimního očekávání, právní jistoty a proporcionality nemohou bránit vnitrostátnímu opatření, které ukládá vrácení podpory na základě rozhodnutí Komise, které tuto podporu kvalifikovalo jako neslučitelnou se společným trhem a jehož přezkum s ohledem na tato ustanovení a obecné zásady neodhalil skutečnosti, jimiž by mohla být dotčena platnost.

      (1)  Úř. věst. C 118, 30.4.2004.


title: Věc T-257/07 R: Usnesení soudce příslušného pro rozhodování o předběžných opatřeních ze dne 28. září 2007 – Francie v. Komise (Předběžné opatření — Veterinární dozor — Nařízení (ES) č. 999/2001 — Eradikace některých přenosných spongiformních encefalopatií — Nařízení (ES) č. 727/2007 — Návrh na odklad provádění — Fumus boni juris — Naléhavost — Vážení zájmů)

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/28

         Usnesení soudce příslušného pro rozhodování o předběžných opatřeních ze dne 28. září 2007 – Francie v. Komise
   (Věc T-257/07 R)
   (Předběžné opatření - Veterinární dozor - Nařízení (ES) č. 999/2001 - Eradikace některých přenosných spongiformních encefalopatií - Nařízení (ES) č. 727/2007 - Návrh na odklad provádění - „Fumus boni juris“ - Naléhavost - Vážení zájmů)
   (2007/C 283/51)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: E. Belliard, G. de Bergues, R. Loosli a A. During, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: M. Nolin, zmocněnec)
   Předmět věci
   Návrh na odklad provádění bodu 3 přílohy nařízení Komise (ES) č. 727/2007 ze dne 26. června 2007, kterým se mění přílohy I, III, VII a X nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (Úř. věst. L 165, s. 8), v rozsahu, v jakém vkládá do kapitoly A přílohy VII nařízení (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 (Úř. věst. L 147, s. 1; Zvl. vyd. 03/32, s. 289) bod 2.3 písm. b) podbod iii), bod 2.3 písm. d) a bod 4.
   Výrok

               1)

               Použití bodu 3 přílohy nařízení Komise (ES) č. 727/2007 ze dne 26. června 2007, kterým se mění přílohy I, III, VII a X nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií, se v rozsahu, v jakém vkládá do kapitoly A přílohy VII nařízení (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 bod 2.3 písm. b) podbod iii), bod 2.3 písm. d) a bod 4, odkládá do vyhlášení rozsudku v hlavním řízení.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-357/10: Žaloba podaná dne 27. srpna 2010 — Kraft Foods Schweiz v. OHIM — Compañía Nacional de Chocolates (CORONA)

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/56

      Žaloba podaná dne 27. srpna 2010 — Kraft Foods Schweiz v. OHIM — Compañía Nacional de Chocolates (CORONA)
      (Věc T-357/10)
      ()
      (2010/C 288/104)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Kraft Foods Schweiz Holding GmbH (Zug, Švýcarsko) (zástupci: P. Péters a T. de Haan, advokáti)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Compañía Nacional de Chocolates SA (Medellín, Kolumbie)

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 29. června 2010 ve věci R 696/2009-4; a

                  —

                  uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „CORONA“ pro výrobky zařazené do třídy 30

         Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

         Namítaná ochranná známka nebo označení: Estonská ochranná známka č. 20671 týkající se slovní ochranné známky „KARUNA“ pro výrobky zařazené do třídy 30; zápis litevské ochranné známky č. M36592 týkající se slovní ochranné známky „KARUNA“ pro výrobky zařazené do třídy 30; zápis lotyšské ochranné známky č. 28143 týkající se slovní ochranné známky „KARŪNA“ pro výrobky zařazené do třídy 30

         Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

         Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí námitek

         Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně vyloučil nebezpečí záměny; porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně dospěl k závěru, že ochranné známky nejsou podobné nebo totožné.


title: Věc C-326/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. července 2016 LL proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 19. dubna 2016 ve věci T-615/15, LL v. Evropský parlament

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/25

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. července 2016 LL proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 19. dubna 2016 ve věci T-615/15, LL v. Evropský parlament
   (Věc C-326/16 P)
   (2016/C 343/38)
   Jednací jazyk: litevština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: LL (zástupce: J. Petrulionis, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit usnesení Tribunálu Evropské unie (sedmého senátu) ze dne 19. dubna 2016 ve věci T-615/15, kterým Tribunál odmítl návrh, kterým se navrhovatel domáhal zaprvé zrušení rozhodnutí D(2014) 15503 generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 17. dubna 2014, kterým bylo po navrhovateli požadováno vrácení neoprávněně vyplacené náhrady za parlamentní asistenci, a zadruhé zrušení příkazu k úhradě č. 2014-575 ze dne 5. května 2014;

               —

               vrátit věc k novému projednání.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek předkládá pět důvodů na podporu svého kasačního opravného prostředku.

               1.

               Tribunál Evropské unie ve svém usnesení důkladně, řádně, komplexně a objektivně nezhodnotil a neposoudil veškeré písemné důkazy, které byly předloženy společně s návrhem a které byly rozhodné z hlediska řádného a správného stanovení lhůty pro zahájení řízení, čímž dospěl k závěrům, které jsou v rozporu s procesními písemnostmi a ustanoveními právních předpisů, na které bylo v rámci řízení před Tribunálem odkazováno, mimo jiné k tomu, že „návrh byl podán po uplynutí více než 17 měsíců po posledním datu“, že „navrhovatel neprokázal či neodkazuje na existenci okolností, které by umožnily výjimku z uplatnění dotčené procesní lhůty podle čl. 45 odst. 2 Statutu Soudního dvora Evropské unie…“, a že „návrh je třeba odmítnou jako zjevně nepřípustný z důvodu jeho opožděného podání…“.

               2.

               Tribunál ve svém usnesení nesprávně použil článek 263 Smlouvy o fungování Evropské unie a rovněž jednal v rozporu s článkem 72 prováděcích opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu, a nesprávně posoudil možnost uplatnění článku 45 Statutu Soudního dvora Evropské unie:

                           —

                           vzhledem k tomu, že účastník řízení podávající kasační opravný prostředek jako bývalý poslanec Evropského parlamentu nesouhlasil s rozhodnutím generálního tajemníka Evropského parlamentu (a příkazu k úhradě, který byl na jeho základě vystaven) a měl za to, že uvedené rozhodnutí nebylo opodstatněné, využil svého práva a splnil požadavky stanovené v článku 72 prováděcích opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu, pakliže nejprve předložil stížnost týkající se uvedeného rozhodnutí kvestorům a následně Předsednictvu a předsedovi Evropského parlamentu;

                           —

                           navrhovatelovo právo podat u Tribunálu návrh, kterým se domáhá neplatnosti rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu a příkazu k úhradě, který byl vydán na základě uvedeného rozhodnutí, vzniklo až dne 10. září 2015, kdy navrhovatel obdržel od představitele Evropského parlamentu e-mail, ve kterém byl kromě jiných dokumentů uveden i závěrečný dopis č. 311354 předsedy Evropského parlamentu ze dne 26. června 2015 podle čl. 72 odst. 3 prováděcích opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu;

                           —

                           podle článku 263 šestého pododstavce SFEU byl počátkem běhu dvouměsíční lhůty, v níž může navrhovatel zahájit u Tribunálu řízení o neplatnosti rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu a příkazu k úhradě, který byl vydán na základě uvedeného rozhodnutí, den, kdy mu byl doručen dopis č. 311354 předsedy Evropského parlamentu podle čl. 72 odst. 3 prováděcích opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu, tj. 10. září 2015;

                           —

                           vzhledem k těmto skutečnostem a podle článku 263 šestého pododstavce SFEU uplynula lhůta pro podání návrhu k Tribunálu dne 10. prosince 2015. Návrh byl doručen kanceláři Tribunálu dne 4. listopadu 2015. To znamená, že dvouměsíční lhůta pro zahájení řízení, která je stanovena podle článku 263 šestého pododstavce SFEU, byla dodržena a návrh nebyl podán „opožděně“;

                           —

                           Tribunál v usnesení neposoudil veškeré dokumenty a okolnosti, na které bylo odkazováno, ani ustanovení článku 72 prováděcích opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu, která navrhovatel dodržel a na základě nichž podal stížnost proti rozhodnutí generálního tajemníka a příkazu k úhradě v rámci postupu před zahájením soudního řízení;

                           —

                           Tribunál usnesením porušil nejen práva a zájmy navrhovatele, ale rovněž nesprávně použil článek 263 SFEU a kromě toho jednal v rozporu s článkem 72 prováděcích opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu;

                           —

                           Tribunál měl dále v usnesení nesprávně a neodůvodněně za to, že není možné použít článek 45 Statutu Soudního dvora. Uplatnění postupu před zahájením soudního řízení, aktivní, pečlivé, obezřetné, důkladné a svědomité jednání navrhovatele, okamžik obdržení dokumentů a další okolnosti potvrzují, že v projednávaném případě, i pokud by bylo rozhodnuto o tom, že nebyla dodržena lhůta pro podání návrhu, měla být prodloužena procesní lhůta, neboť nebyla dodržena ze závažných, objektivních a odůvodnitelných důvodů, zejména z důvodu dodržení postupu, který je stanoven v článku 72 prováděcích opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu (čl. 45 první pododstavec Statutu Soudního dvora). Navrhovatel si nemohl být vědom skutečnosti, že dodržení povinného postupu podle článku 72 prováděcích opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu může mít za následek, že ztratí nárok na podání žalobního návrhu u Tribunálu (druhý pododstavec článku 45 Statutu Soudního dvora). Je třeba poznamenat, že navrhovatel v žalobním návrhu rovněž později vznesl otázku, zda jsou rozhodnutí kvestorů a Předsednictva Evropského parlamentu přijatá podle článku 72 prováděcích opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu řádně odůvodněna a oprávněná.

               3.

               Tribunál v usnesení nesprávně použil článek 126 jednacího řádu Tribunálu, a na tomto základě usnesením rozhodl o zastavení řízení a odmítnutí návrhu;

                           —

                           Tribunál v usnesení odůvodnil uplatnění článku 126 jednacího řádu Tribunálu jedinou okolností, kterou bylo opožděné podání návrhu, tj. podání po uplynutí lhůty stanovené podle čl. 263 šestého pododstavce SFEU;

                           —

                           v žalobním návrhu bylo prokázáno, že lhůta stanovená podle čl. 263 šestého pododstavce SFEU neuplynula, čímž Tribunál odmítl na základě článku 126 jednacího řádu Tribunálu návrh nesprávně a neoprávněně;

                           —

                           v projednávaném případě neexistují důvody a podmínky pro použití článku 126 jednacího řádu Tribunálu. Návrh byl podán před uplynutím lhůty stanovené podle čl. 263 šestého pododstavce SFEU, a tudíž nemůže být považován za zjevně nepřípustný. V projednávaném případě Tribunál jednal v rozporu s článkem 126 jednacího řádu Tribunálu, neboť jej použil nesprávně a neoprávněně.

               4.

               Usnesení Tribunálu porušuje práva navrhovatele na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, která jsou stanovena v čl. 47 odst. 1 a 2 Listiny základních práv Evropské unie, neboť usnesením Tribunál neoprávněně a nesprávně odmítl na základě článku 126 jednacího řádu Tribunálu návrh jako zjevně nepřípustný z toho důvodu, že byl údajně podán po uplynutí lhůty, přičemž Tribunál návrh a v něm obsažené argumenty a tvrzení po věcné stránce neposoudil.

               5.

               Tribunál usnesením nesprávně rozhodl o tom, že navrhovatel ponese vlastní náklady řízení u Tribunálu (článek 133 a čl. 134 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu):
               Tribunál usnesením nesprávně odmítl na základě článku 126 jednacího řádu Tribunálu žalobní návrh, a tím rovněž nesprávně rozhodl o tom, že navrhovatel ponese vlastní náklady řízení u Tribunálu. Po zrušení usnesení Tribunálu a postoupení věci zpět k Tribunálu k novému projednání musí být nově rozhodnuto i o uložení nákladů řízení konečným rozhodnutím Tribunálu, a pokud bude návrhu vyhověno, musí být Evropskému parlamentu jakožto žalovanému uloženo, aby navrhovateli uhradil veškeré náklady řízení (článek 133 a čl. 134 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu).


title: Věc T-154/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  17. listopadu 2005  – Biofarma v. OHIM ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Starší slovní národní ochranné známky ARTEX — Přihláška slovní ochranné známky Společenství ALREX — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/19

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. listopadu 2005 – Biofarma v. OHIM
   (Věc T-154/03) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Starší slovní národní ochranné známky ARTEX - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ALREX - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 10/37)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Biofarma SA (Neuilly-sur-Seine, Francie) (zástupci: V. Gil Vega, A. Ruiz López a D. Gonzalez Maroto, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: W. Verburg a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Druhý účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vedlejší účastník před Soudem: Bausch & Lomb Pharmaceuticals Inc. (Tampa, Florida, Spojené státy) (zástupce: S. Klos, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 5. února 2003 (věc R 370/2002-3), týkajícímu se námitkového řízení mezi Biofarma SA a Bausch & Lomb Pharmaceuticals, Inc.
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 5. února 2003 (věc R 370/2002-3) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené žalobkyní.

               3)

               Vedlejší účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 158, 5.7.2003


title: Věc C-378/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. června 2011 Longevity Health Products, Inc. proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 15. dubna 2011 ve věci T-95/11, Longevity Health Products v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/38

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. června 2011 Longevity Health Products, Inc. proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 15. dubna 2011 ve věci T-95/11, Longevity Health Products v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-378/11 P)
   2011/C 269/79
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Longevity Health Products, Inc. (zástupce: J. Korab, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               vyhovět kasačnímu opravnému prostředku podanému společností Longevity Health Products, Inc.;

               —

               zrušit rozhodnutí Tribunálu ze dne 15. dubna 2011 ve věci T-95/11;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek uvádí, že napadené usnesení by mělo být zrušeno z následujících důvodů:

               —

               argumentace Tribunálu je chybná;

               —

               Tribunál neposoudil argumenty uplatněné majitelkou ochranné známky.


title: Věc C-166/07: Žaloba podaná dne 26. března 2007 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/8

         Žaloba podaná dne 26. března 2007 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie
   (Věc C-166/07)
   (2007/C 155/14)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Evropský parlament (zástupci: I. Klavina a L. Visaggio, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Vitro a M. Moore, zmocněnci)
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit nařízení Rady (ES) č. 1968/2006 (1) ze dne 21. prosince 2006 o finančních příspěvcích Společenství do Mezinárodního fondu pro Irsko (2007–2010);

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Evropský parlament uvádí na podporu své žaloby jediný žalobní důvod, vycházející z nesprávné volby právního základu napadeného rozhodnutí. Vzhledem k tomu, že opatření stanovená tímto nařízením totiž náleží do pravomocí Společenství v oblasti hospodářské a sociální soudržnosti, měla být přijata na základě čl. 159 třetího pododstavce ES, a nikoliv na základě článku 308 ES, který může být použit, pouze pokud žádné jiné ustanovení Smlouvy nesvěřuje orgánům Společenství pravomoc nezbytnou pro přijetí dotčeného aktu.

      (1)  Úř. věst. L 409, s. 81, a – oprava – Úř. věst. 2007, L 36, s. 31.


title: Věc F-65/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 23. listopadu 2010 — Marcuccio v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Nemocenské pojištění — Vážná nemoc — Námitka protiprávnosti kritérií stanovených lékařskou radou — Zamítnutí žádostí o vrácení lékařských výdajů )

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/60

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 23. listopadu 2010 — Marcuccio v. Komise
   (Věc F-65/09) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Nemocenské pojištění - Vážná nemoc - Námitka protiprávnosti kritérií stanovených lékařskou radou - Zamítnutí žádostí o vrácení lékařských výdajů)
   2011/C 30/114
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnec, ve spolupráci s A. Dal Ferro, advokát)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí, kterým se zamítá náhrada ve výši 100 % lékařských výdajů žalobce.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               L. Marcucciovi se ukládá náhrada všech nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009, s. 43.


title: Věc T-754/14 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. května 2016 – Efler a další v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Institucionální právo — Evropská občanská iniciativa — Odmítnutí registrace — Návrh na předběžná opatření — Nepřípustnost“

text:
               11.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/30

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. května 2016 – Efler a další v. Komise
   (Věc T-754/14 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Institucionální právo - Evropská občanská iniciativa - Odmítnutí registrace - Návrh na předběžná opatření - Nepřípustnost“)
   (2016/C 251/35)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Michael Efler (Berlín, Německo), Pedro De Birto E. Abreu Krupenski (Lisabon, Portugalsko), Susan Vance George (Paříž, Francie), Otto Jaako Kronqvist (Helsinki, Finsko), Blanche Léonie Denise Weber (Lucemburk, Lucembursko), John Jephson Hilary (Londýn, Spojené království), Ileana-Lavinia Andrei (Bukurešť, Rumunsko) (zástupce: B. Kempen)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: H. Krämer a F. Erlbacher, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na předběžná opatření týkající se rozhodnutí Komise C (2014) 6501 final ze dne 10. září 2014, kterým byla zamítnuta registrace občanské iniciativy „STOP TTIP“

      Výrok

               1)

               Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-461/14: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. listopadu 2016 – Evropská komise v. Španělské království „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2009/147/ES — Ochrana volně žijících ptáků — Zvláště chráněné oblasti — Směrnice 85/337/EHS — Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí — Směrnice 92/43/EHS — Ochrana přírodních stanovišť“

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/4

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. listopadu 2016 – Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-461/14) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2009/147/ES - Ochrana volně žijících ptáků - Zvláště chráněné oblasti - Směrnice 85/337/EHS - Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí - Směrnice 92/43/EHS - Ochrana přírodních stanovišť“)
   (2017/C 030/04)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Hermes, E. Sanfrutos Cano, D. Loma-Osorio Lerena a G. Wilms, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království (zástupkyně: A. Gavela Llopis, zmocněnkyně)

      Výrok

               1)

               Španělské království tím, že nepřijalo pro zvláště chráněnou oblast „Campiñas de Sevilla“ vhodná opatření k vyloučení poškozování přírodních stanovišť a stanovišť druhů, jakož i vyrušování druhů, pro něž je toto území určeno, nesplnilo, pokud jde o období před dnem 29. července 2008, povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 4 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků, a pokud jde o období po uvedeném datu, povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 6 odst. 2 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise a Španělské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 462, 22.12.2014.


title: Věc T-242/13: Žaloba podaná dne 29. dubna 2013 — Castell Macía v. OHIM — PJ Hungary (PEPE CASTELL)

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/38

         Žaloba podaná dne 29. dubna 2013 — Castell Macía v. OHIM — PJ Hungary (PEPE CASTELL)
   (Věc T-242/13)
   2013/C 207/64
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: José Castell Macía (Elche, Španělsko) (zástupci: G. Marín Raigal, P. López Ronda, H. Mosback a G. Macias Bonilla, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft) (Budapešť, Maďarsko)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 7. února 2013 ve věci R 1401/2012-1 tak, že podané námitky se zamítají a přihlášce ochranné známky Společenství č. 6 798 862„PEPE CASTELL“ se vyhovuje, a osobě podávající námitky se ukládá náhrada nákladů v obou stupních řízení;

               —

               uložil OHIM jako žalovanému, aby nesl vlastní náklady řízení a nahradil náklady žalobce vynaložené v tomto řízení;

               —

               uložil případně vedlejší účastnici řízení nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady žalobce vynaložené v tomto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobce

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „PEPE CASTELL“ pro zboží a služby tříd 16, 25 a 39 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6 798 862

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: PJ Hungary Szolgáltató kft.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka se slovními prvky „Pepe Jeans FOOTWEAR“ pro zboží třídy 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-103/07 P: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 31. ledna 2008 – Angel Angelidis v. Evropský parlament (Kasační opravný prostředek — Úředníci — Hodnotící zpráva — Jediný hodnotitel — Podmínky — Konzultace předchozího přímého nadřízeného — Neexistence změny místa zaměstnání — Odůvodnění — Žaloba na neplatnost — Žaloba na náhradu škody)

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/8

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 31. ledna 2008 – Angel Angelidis v. Evropský parlament
   (Věc C-103/07 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Úředníci - Hodnotící zpráva - Jediný hodnotitel - Podmínky - Konzultace předchozího přímého nadřízeného - Neexistence změny místa zaměstnání - Odůvodnění - Žaloba na neplatnost - Žaloba na náhradu škody)
   (2008/C 79/13)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Angel Angelidis (zástupce: E. Boigelot, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupci: Mustapha Pacha a A. Lukošiūté, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 5. prosince 2006, Angelidis v. Parlament (T-416/03), jímž Soud zamítl žalobu navrhovatele směřující jednak ke zrušení hodnotící zprávy za období od 1. ledna do 31. prosince 2001, a jednak k přiznání náhrady škody, jež vznikla navrhovateli jak z důvodů údajných vad sporné hodnotící zprávy, tak z důvodu jejího údajně opožděného vyhotovení
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Angel Angelidis ponese kromě vlastních nákladů řízení rovněž náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

      (1)  Úř. věst. C 129, 9.6.2007.


title: Věc C-505/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 1. října 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo — Španělsko) — řízení zahájené Compañía Española de Comercialización de Aceite SA ( Řízení o předběžné otázce — Společná organizace trhu s oleji a tuky — Nařízení č. 136/66/EHS — Článek 12a — Skladování olivového oleje bez financování Společenství — Pravomoci vnitrostátních orgánů v oblasti hospodářské soutěže )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 1. října 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo — Španělsko) — řízení zahájené Compañía Española de Comercialización de Aceite SA
   (Věc C-505/07) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společná organizace trhu s oleji a tuky - Nařízení č. 136/66/EHS - Článek 12a - Skladování olivového oleje bez financování Společenství - Pravomoci vnitrostátních orgánů v oblasti hospodářské soutěže“)
   2009/C 282/07
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Compañía Española de Comercialización de Aceite SA

      Za přítomnosti: Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (Asoliva), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (Anierac), Administración del Estado

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal Supremo — Výklad článku 12a nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky (Úř. věst. 172, s. 3025; Zvl. vyd. 03/01, s. 77), ve znění nařízení č. 1638/98 (Úř. věst. L 210, s. 32; Zvl. vyd. 03/23, s. 308), nařízení Rady (ES) č. 952/97 ze dne 20. května 1997 o seskupeních producentů a jejich sdruženích (Úř. věst. L 142, s. 30) a nařízení č. 26 o použití určitých pravidel hospodářské soutěže na produkci zemědělských produktů a obchod s nimi (Úř. věst. 30, s. 993; Zvl. vyd. 03/01, s. 6) — Pojem „schválený hospodářský subjekt“ — Pojem seskupení producentů a sdružení seskupení producentů — Skladování

      Výrok

               1)

               Akciová společnost, na jejímž kapitálu mají většinovou účast producenti olivového oleje, lisovny olivového oleje a družstva pěstitelů oliv a zbývající část kapitálu je držena finančními ústavy, může spadat pod pojem „hospodářský subjekt“ ve smyslu článku 12a nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1638/98 ze dne 20. července 1998, který s výhradou, že budou splněny podmínky stanovené v tomto ustanovení, může být oprávněn k uzavření smlouvy o soukromém skladování olivového oleje ve smyslu tohoto článku.

               2)

               „Schválení státem“, kterým musí hospodářské subjekty ve smyslu článku 12a nařízení č. 136/66, ve znění nařízení č. 1638/98, disponovat, je možné získat v rámci žádosti o individuální výjimku („povolení“) podané u vnitrostátních orgánů pro ochranu hospodářské soutěže za podmínky, že tyto orgány mají k dispozici účinné prostředky umožňující ověřit způsobilost hospodářského subjektu, který podal žádost, provádět v souladu s právními požadavky soukromé skladování olivového oleje.

               3)

               Článek 12a nařízení č. 136/66, ve znění nařízení č. 1638/98, nebrání soukromě dohodnutému a soukromě financovanému mechanismu nákupu a skladování olivového oleje, který nebyl podroben schvalovacímu řízení, na něž odkazuje toto ustanovení.

               4)

               Vnitrostátní orgány pro ochranu hospodářské soutěže, pokud se zdrží jednak přijetí jakýchkoli opatření, která by se mohla odchylovat od společné organizace trhu s olivovým olejem nebo ji narušovat, a pokud se dále zdrží vydání rozhodnutí, které by bylo v rozporu s rozhodnutím Komise Evropských společenství, nebo vyvolání nebezpečí takového rozporu, mohou použít vnitrostátní právo hospodářské soutěže na dohodu, která je způsobilá ovlivnit trh s olivovým olejem na úrovni Společenství.

      (1)  Úř. věst. C 37, 9.2.2008.


title: Věc C-576/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. listopadu 2013 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 91/271/EHS — Čištění městských odpadních vod — Rozsudek Soudního dvora konstatující nesplnění povinnosti — Nevyhovění rozsudku — Článek 260 SFEU — Peněžité sankce — Uložení penále a paušální částky“ )

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/6

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. listopadu 2013 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-576/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 91/271/EHS - Čištění městských odpadních vod - Rozsudek Soudního dvora konstatující nesplnění povinnosti - Nevyhovění rozsudku - Článek 260 SFEU - Peněžité sankce - Uložení penále a paušální částky)
   2014/C 45/11
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: O. Beynet, B. Simon a E. Manhaeve, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství (zástupci: P. Frantzen a C. Schiltz, zmocněnci)

      Vedlejší účastník řízení podporující žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: S. Behzadi-Spencer, C. Murrell a S. Ford, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Částečné splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora ze dne 23. listopadu 2006, Komise v. Lucembursko (C-452/05), jež se týká neprovedení ustanovení směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, s. 40) — Nesprávné použití čl. 5 odst. 4 výše uvedené směrnice

      Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo všechna nezbytná opatření, která vyplývají z rozsudku ze dne 23. listopadu 2006, Komise v. Lucembursko (C-452/05), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 260 odst. 1 SFEU.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá povinnost, aby Evropské komisi zaplatilo na účet „Vlastní zdroje Evropské unie“ paušální částku ve výši 2 000 000 eur.

               3)

               V případě, že bude nesplnění povinnosti konstatované v bodě 1 ke dni vyhlášení tohoto rozsudku přetrvávat, bude Lucemburskému velkovévodství uložena povinnost, aby Evropské komisi zaplatilo na účet „Vlastní zdroje Evropské unie“ penále ve výši 2 800 eur za každý den prodlení s plněním povinností vyplývajících z výše uvedeného rozsudku Komise v. Lucembursko, a to počínaje dnem vyhlášení rozsudku v projednávané věci do dne úplného vyhovění výše uvedenému rozsudku Komise v. Lucembursko.

               4)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

               5)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 39, 11.2.2012.


title: Věc T-610/15: Žaloba podaná dne 26. října 2015 – British Aggregates v. Komise

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/64

         Žaloba podaná dne 26. října 2015 – British Aggregates v. Komise
   (Věc T-610/15)
   (2016/C 027/82)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: British Aggregates Association (Lanark, Spojené království) (zástupci: L. Van den Hende, advokát, a A. White, Solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 27. března 2015 C(2015) 2141 final ve věci SA.34775 (2013/C) (ex 2012/NN) – Daň z kameniva, podle článku 263 SFEU; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů vynaložených žalobkyní v tomto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného posouzení, když rozhodla, že osm případů osvobození od daně z kameniva (dále jen „AGL“) podle Finance Act 2001 (finanční zákon z roku 2001) nevytváří selektivitu, a nepředstavuje tudíž státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU, a když stanovila zásadu obvyklého zdanění a cíl AGL pro účely uplatnění kritéria selektivity.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise neprovedla pečlivý a nestranný přezkum otázky, zda osm předmětných případů osvobození vytváří selektivitu, a představuje tudíž státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Komise neodůvodnila napadené rozhodnutí v souladu s článkem 296 SFEU, jelikož to, že při vysvětlení, proč osm předmětných případů osvobození nevytváří selektivitu, uplatnila zásadu obvyklého zdanění a cíl AGL, je rozporné s ohledem na napadené rozhodnutí.


title: Věc C-386/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná OberlandesgerichtS Düsseldorf (Německo) dne 20. července 2011 — Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG v. okres Düren

text:
               22.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná OberlandesgerichtS Düsseldorf (Německo) dne 20. července 2011 — Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG v. okres Düren
   (Věc C-386/11)
   2011/C 311/27
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG

      Žalovaný: okres Düren

      Další účastník řízení: město Düren

      Předběžná otázka

   Rozumí se „veřejnou zakázkou“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského paramentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (1) rovněž smlouva mezi dvěma územními celky, jejímž prostřednictvím jeden z nich za náhradu nákladů deleguje na druhého úzce vymezenou příslušnost, zejména tehdy, jestliže se delegovaný úkol netýká činnosti orgánu veřejné správy jako takové, nýbrž pouze podpůrné činnosti?

      (1)  Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132.


title: Věc C-101/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshofs Baden-Württemberg (Německo) dne 28. února 2013 — U v. Stadt Karlsruhe

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshofs Baden-Württemberg (Německo) dne 28. února 2013 — U v. Stadt Karlsruhe
   (Věc C-101/13)
   2013/C 156/30
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshofs Baden-Württemberg

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: U

      Žalovaný: Stadt Karlsruhe

      Předběžné otázky

               1)

               Musí způsob vydání strojově čitelné strany obsahující osobní údaje cestovních pasů vydaných členskými státy splnit podle přílohy k nařízení (ES) č. 2252/2004 (1) všechny povinné specifikace podle části 1 (strojově čitelné cestovní pasy) dokumentu ICAO č. 9303 (2)?

               2)

               Pokud podle právních předpisů členského státu upravujících jména je osobní jméno složeno z jeho křestního jména a jeho příjmení, je členský stát podle přílohy k nařízení (ES) č. 2252/2004 ve spojení s pravidly uvedenými v bodě 8.6 oddílu IV části 1 (strojově čitelné cestovní pasy) dokumentu ICAO č. 9303 oprávněn zapsat rovněž rodné příjmení jakožto primární identifikační znak v políčku 6 strojově čitelné strany cestovního pasu obsahující osobní údaje?

               3)

               Pokud podle právních předpisů členského státu upravujících jména je osobní jméno složeno z jeho křestního jména a jeho příjmení, je členský stát podle přílohy k nařízení (ES) č. 2252/2004 ve spojení s pravidly uvedenými v bodě 8.6 oddílu IV části 1 (strojově čitelné cestovní doklady) dokumentu č. ICAO 9303 oprávněn zapsat rovněž rodné příjmení jakožto sekundární identifikační znak v políčku 7 strojově čitelné strany cestovního pasu obsahující osobní údaje?

               4)

               Pokud je otázka 2 nebo 3 zodpovězena kladně: Je členský stát, podle jehož právních předpisů upravujících jména je osobní jméno složeno z jeho křestního jména a jeho příjmení, na základě ochrany osobního jména podle článku 7 Listiny (3) a článku 8 EÚLP (4) povinen v označení políčka údajů strojově čitelné strany cestovního pasu obsahující osobní údaje, v němž je uvedeno rodné příjmení, uvést, že v tomto políčku je uvedeno i rodné příjmení?

               5)

               Pokud je otázka 4 zodpovězena záporně: Je členský stát, podle jehož právních předpisů upravujících jména je osobní jméno složeno z jeho křestního jména a jeho příjmení a podle jehož vnitrostátních právních předpisů upravujících cestovní doklady jsou označení políčka údajů na strojově čitelné straně cestovního dokladu obsahující osobní údaje zobrazena rovněž v anglickém a francouzském jazyce a v políčku 6 strojově čitelné strany cestovního dokladu obsahující osobní údaje ve vlastním řádku rovněž rodné příjmení a před tímto rodným příjmením zkratka „geb.“ znamenající slovo „geboren“ (rozený/rozená) na základě ochrany osobního jména podle článku 7 Listiny a článku 8 EÚLP povinen uvést zkratku „geb.“ pro slovo „geboren“ rovněž v anglickém a francouzském jazyce?

               6)

               Pokud podle právních předpisů členského státu upravujících jména je osobní jméno složeno z jeho křestního jména a jeho příjmení, je členský stát podle přílohy k nařízení (ES) č. 2252/2004 ve spojení s pravidly uvedenými v bodě 8.6 oddílu IV části 1 (strojově čitelné cestovní pasy) dokumentu ICAO č. 9303 oprávněn zapsat rodné příjmení jakožto volitelný osobní údaj v políčku 13 strojově čitelné strany cestovního pasu obsahující osobní údaje?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 2252/2004 ze dne 13. prosince 2004 o normách pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy (Úř. věst. L 385, s. 1)

      (2)  International Civil Aviation Organization

      (3)  Listina základních práv Evropské unie

      (4)  Evropská úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod


title: Věc C-636/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso-Administrativo de Pamplona (Španělsko) dne 9. prosince 2016 – Wilber López Pastuzano v. Delegación del Gobierno de Navarra

text:
               13.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso-Administrativo de Pamplona (Španělsko) dne 9. prosince 2016 – Wilber López Pastuzano v. Delegación del Gobierno de Navarra
   (Věc C-636/16)
   (2017/C 046/20)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado Contencioso-Administrativo de Pamplona

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Wilber López Pastuzano

      Žalovaný: Delegación del Gobierno Central en Navarra

      Předběžná otázka

   Musí být článek 12 směrnice Rady 2003/109/ES (1) ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty, vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, o jakou se jedná v původním řízení, a judikatuře, jež ji vykládá, která nepočítá s uplatněním požadavků na ochranu proti vyhoštění cizince, který je dlouhodobě pobývajícím rezidentem, u všech správních rozhodnutí o vyhoštění, ať jsou jejich právní povaha nebo druh jakékoliv, ale omezuje působnost takových požadavků pouze na jeden konkrétní druh vyhoštění?

      (1)  Úř. věst. 2004, L 16, s. 44.


title: Věc T-660/13: Žaloba podaná dne 12. prosince 2013 — Česká republika v. Komise

text:
               15.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/41

         Žaloba podaná dne 12. prosince 2013 — Česká republika v. Komise
   (Věc T-660/13)
   2014/C 45/71
   Jednací jazyk: čeština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Vláčil, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil v plném rozsahu nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 886/2013 ze dne 15. května 2013, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU, pokud jde o údaje a postupy pro poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům, pokud možno bezplatně (Úř. věst. L 247, s. 6) a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Podpůrně žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil čl. 5 odst. 1, čl. 9 a čl. 10 odst. 1 písm. a) napadeného nařízení a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 7 odst. 1 ve spojení s čl. 5 odst. 1 a čl. 6 směrnice č. 2010/40/EU (1)

               V této souvislosti žalobkyně uplatňuje, že Komise přijetím napadeného nařízení překročila meze zmocnění stanovené čl. 7 odst. 1 ve spojení s čl. 5 odst. 1 a čl. 6 směrnice č. 2010/40.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 290 SFEU
               Na tomto místě žalobkyně tvrdí, že Komise přijetím napadeného nařízení překročila svou pravomoc přijímat nelegislativní akty v přenesené pravomoci podle čl. 290 SFEU.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení čl. 13 odst. 2 SEU
               V tomto ohledu žalobkyně uvádí, že Komise přijetím napadeného nařízení překročila meze působnosti svěřené jí Smlouvami.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU ze dne 7. července 2010 o rámci pro zavedení inteligentních dopravních systémů v oblasti silniční dopravy a pro rozhraní s jinými druhy dopravy (Úř. věst. L 207, s. 1).


title: Věc F-116/12: Žaloba podaná dne 15. října 2012 — ZZ v. Frontex

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/35

         Žaloba podaná dne 15. října 2012 — ZZ v. Frontex
   (Věc F-116/12)
   2012/C 379/60
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce S. Pappas, advokát)

      Žalovaný: Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení hodnotící zprávy žalobce a návrh na náhradu škody

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit hodnotící zprávu žalobce za rok 2010;

               —

               uložit žalovanému platbu částky 10 000 eur za utrpěnou nehmotnou újmu;

               —

               uložit Frontex náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-482/12: Žaloba podaná dne 29. října 2012 — Internationaler Hilfsfonds v. Komise

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/53

         Žaloba podaná dne 29. října 2012 — Internationaler Hilfsfonds v. Komise
   (Věc T-482/12)
   2013/C 26/106
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Německo) (zástupce: H.-H. Heyland, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil konkludentní rozhodnutí žalované, kterým zamítla druhotný návrh žalobce ze dne 4. října 2012;

               —

               podpůrně, částečně zrušil rozhodnutí žalované ze dne 28. srpna 2012 z důvodu nedodržení závazků obsažených v rozsudku Tribunálu ze dne 22. května 2012 ve věci T-300/10;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby uplatňuje žalobce v zásadě, že Komise ve svém rozhodnutí částečně nedodržela závazky obsažené v rozsudku Tribunálu ze dne 22. května 2012 ve věci T-300/10 (Internationaler Hilfsfonds v. Komise, dosud nezveřejněný ve Sbírce řízení).


title: Věc T-228/10: Usnesení Tribunálu ze dne 21. března 2012 — Telefónica v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Režim podpor umožňující daňové odpisy finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích — Rozhodnutí, kterým se prohlašuje režim podpor za neslučitelný se společným trhem a kterým se nenařizuje navrácení podpor — Akt vyžadující přijetí prováděcích opatření — Nedostatek osobního dotčení — Nepřípustnost“ )

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/25

         Usnesení Tribunálu ze dne 21. března 2012 — Telefónica v. Komise
   (Věc T-228/10) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Režim podpor umožňující daňové odpisy finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje režim podpor za neslučitelný se společným trhem a kterým se nenařizuje navrácení podpor - Akt vyžadující přijetí prováděcích opatření - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost)
   2012/C 133/49
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Telefónica, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Ruiz Calzado, M. Núñez-Müller a J. Domínguez Pérez, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Komise 2011/5/ES ze dne 28. října 2009 o daňových odpisech finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) zavedených Španělskem (Úř. věst. L 7, s. 48).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Společnosti Telefónica, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 195, 17.7.2010.


title: Věc T-399/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2013 — HSE v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh karbidu vápníku a hořčíku pro ocelářský a plynárenský průmysl v EHP, s výjimkou Irska, Španělska, Portugalska a Spojeného království — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES — Stanovení cen a rozdělení trhů — Přičitatelnost protiprávního jednání — Presumpce neviny — Pokuty — Článek 23 nařízení (ES) č. 1/2003 — Pokyny o metodě stanovování pokut z roku 2006 — Polehčující okolnosti — Nedbalostní protiprávní jednání — Porušení, které veřejné orgány povolily nebo ke kterému vybízely“ )

text:
               8.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2013 — HSE v. Komise
   (Věc T-399/09) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh karbidu vápníku a hořčíku pro ocelářský a plynárenský průmysl v EHP, s výjimkou Irska, Španělska, Portugalska a Spojeného království - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Stanovení cen a rozdělení trhů - Přičitatelnost protiprávního jednání - Presumpce neviny - Pokuty - Článek 23 nařízení (ES) č. 1/2003 - Pokyny o metodě stanovování pokut z roku 2006 - Polehčující okolnosti - Nedbalostní protiprávní jednání - Porušení, které veřejné orgány povolily nebo ke kterému vybízely)
   2014/C 39/25
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Holding Slovenske elektrarne d.o.o. (HSE) (Lublaň, Slovinsko) (zástupce: F. Urlesberger, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Bourke a N. von Lingen, poté N. von Lingen a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2009) 5791 final ze dne 22. července 2009 v řízení podle článku 81 (ES) a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.396 — Činidla na bázi karbidu vápníku a hořčíku pro ocelářský průmysl a plynárenský průmysl), v části, v níž se týká žalobkyně, jakož i podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni uvedeným rozhodnutím.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Holding Slovenske elektrarne d.o.o. (HSE) ponese kromě vlastních nákladů řízení dvě třetiny nákladů vynaložených Evropských komisí.

      (1)  Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. února 2005 ve věci T-256/01, Norman Pyres proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Výběrové řízení pro přijímání dočasných zaměstnanců — Nepřipuštění ke zkouškám — Omezení věku — Zásada zákazu diskriminace)

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/25

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 15. února 2005
   ve věci T-256/01, Norman Pyres proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Výběrové řízení pro přijímání dočasných zaměstnanců - Nepřipuštění ke zkouškám - Omezení věku - Zásada zákazu diskriminace)
   (2005/C 93/49)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-256/01, Norman Pyres, bývalý dočasný zaměstnanec Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupený G. Vandersandenem a L. Levim, advokáty, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: J. Currall, a F. Clotuche-Duvieusart, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí výběrové komise „Výzkum“ COM/R/A/14/2000 ze dne 1. prosince 2000, COM/R/A/07/2000 ze dne 4. prosince 2000 a COM/R/A/10/2000 ze dne 7. prosince 2000 o nepřipuštění žalobce k výběrovým řízením organizovaným generálním ředitelstvím „Výzkum“ z důvodu, že nesplnil podmínku vztahující se na omezení věku, Soud (první senát), ve složení B. Vesterdorf, předseda, P. Mengozzi a I. Labucka, soudci, vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 15. února 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 17, 19.1.2002.


title: Spojené věci C-340/14 a C-341/14: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – R.L. Trijber, jednající pod jménem Amstelboats v. College van burgemeester en wethouders van Amsterdam (C-340/14), J. Harmsen v. Burgemeester van Amsterdam (C-341/14) „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2006/123/ES — Služby na vnitřním trhu — Výletní plavby — Provozovny prostituce s výlohou — Článek 2 odstavec 2 písm. d) — Rozsah působnosti — Vyloučení — Služby v oblasti dopravy — Svoboda usazování — Povolovací režim — Článek 10 odstavec 2 písm. c) — Podmínky pro udělení povolení — Přiměřenost — Jazykový požadavek — Článek 11 odstavec 1 písm. b) — Doba platnosti povolení — Omezení počtu dostupných povolení — Naléhavý důvod obecného zájmu“

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/8

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – R.L. Trijber, jednající pod jménem Amstelboats v. College van burgemeester en wethouders van Amsterdam (C-340/14), J. Harmsen v. Burgemeester van Amsterdam (C-341/14)
   (Spojené věci C-340/14 a C-341/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2006/123/ES - Služby na vnitřním trhu - Výletní plavby - Provozovny prostituce s výlohou - Článek 2 odstavec 2 písm. d) - Rozsah působnosti - Vyloučení - Služby v oblasti dopravy - Svoboda usazování - Povolovací režim - Článek 10 odstavec 2 písm. c) - Podmínky pro udělení povolení - Přiměřenost - Jazykový požadavek - Článek 11 odstavec 1 písm. b) - Doba platnosti povolení - Omezení počtu dostupných povolení - Naléhavý důvod obecného zájmu“)
   (2015/C 381/09)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: R.L. Trijber, jednající pod jménem Amstelboats (C-340/14), J. Harmsen (C-341/14)

      Žalovaní: College van burgemeester en wethouders van Amsterdam, Burgemeester van Amsterdam

      Výrok

               1)

               Článek 2 odst. 2 písm. d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu musí být vykládán v tom smyslu, že s výhradou ověření, jež musí provést předkládajícímu soudu, taková činnost, jako je činnost, jež je předmětem žádosti o povolení ve věci v původním řízení a jež spočívá v poskytování služby za úplatu zahrnující výletní plavbu cestujících lodí po vodních cestách za účelem prohlídky města, nepředstavuje službu „v oblasti dopravy“ ve smyslu tohoto ustanovení, vyloučenou z oblasti působnosti této směrnice.

               2)

               Článek 11 odst. 1 písm. b) směrnice 2006/123 musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby příslušné vnitrostátní orgány udělovaly povolení na dobu neurčitou pro výkon takové činnosti, jako je činnost, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, když je počet povolení vydaných k tomuto účelu týmiž orgány omezen z naléhavých důvodů obecného zájmu.

               3)

               Článek 10 odst. 2 písm. c) směrnice 2006/123 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takovému opatření, jako je opatření dotčené ve věci v původním řízení, které podřizuje udělení povolení k výkonu takové činnosti, o jakou se jedná ve věci v původním řízení a jež spočívá v provozování provozoven prostituce s výlohou pronajímáním pokojů na část dne, podmínce, aby byl poskytovatel těchto služeb schopen komunikovat v jazyce srozumitelném příjemcům těchto služeb, v projednávané věci prostituujícím se osobám, za předpokladu, že je tato podmínka způsobilá zaručit dosažení sledovaného cíle obecného zájmu, a sice předcházení trestné činnosti související s prostitucí, a nepřekračuje meze toho, co je k dosažení tohoto cíle nezbytné, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 339, 29. 9. 2014.