title: Věc T-144/20: Žaloba podaná dne 5. března 2020 – Guangxi Xin Fu Yuan v. Komise

text:
               11.5.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/53

      Žaloba podaná dne 5. března 2020 – Guangxi Xin Fu Yuan v. Komise
      (Věc T-144/20)
      (2020/C 161/66)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Guangxi Xin Fu Yuan Co. Ltd (Bobai, Čína) (zástupci: J. Cornelis a T. Zuber, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/2131 ze dne 28. listopadu 2019, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) 2019/1198 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise porušila čl. 13 odst. 3 ve spojení s čl. 5 odst. 10 a 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (dále jen „základní nařízení“) (Úř. věst. 2016, L 176, s. 21), jakož i články 6.1, 6.2 a 12.1 antidumpingové dohody WTO, zásady zákazu diskriminace a ochrany legitimního očekávání tím, že nezahrnula žalobkyni do taxativního výčtu vývozců v nařízení, kterým zahájila šetření v řízeních o obcházení, a poté rozšířila působnost šetření rovněž na žalobkyni.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise neměla právní základ k tomu, aby zahrnula žalobkyni do sporného nařízení, jelikož čl. 13 odst. 3 základního nařízení nestanoví opatření proti obcházení na základě pouhého nebezpečí obcházení a navíc vyžaduje, aby veškeré dovozy byly předtím celně evidovány. Dále, odůvodnění Komise není podle žalobkyně logické, je neopodstatněné a nezohledňuje základní důkazy, takže je stiženo vadou spočívající v zjevně nesprávném posouzení.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Komise porušila právo žalobkyně na obhajobu a zásadu zákazu diskriminace, když opřela své konečné rozhodnutí o dvě nově skutečnosti, k nimž se žalobkyně neměla možnost vyjádřit v přezkumném řízení.


title: Věc T-849/19 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 20. dubna 2020 – Leonardo v. Frontex („Řízení o předběžných opatřeních – Veřejné zakázky na služby – Návrh na předběžné opatření – Neexistence naléhavosti“)

text:
               15.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/24

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 20. dubna 2020 – Leonardo v. Frontex
      (Věc T-849/19 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky na služby - Návrh na předběžné opatření - Neexistence naléhavosti“)
      (2020/C 201/34)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Leonardo SpA (Řím, Itálie) (zástupce: A. Parrella, advokát)

         Žalovaná: Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž (Frontex) (zástupci: S. Drew, H. Caniard, C. Georgiadis a A. Gras, zmocněnci, ve spolupráci s M. Vanderstraetenem, F. Biebuyck a V. Ostem, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na nařízení předběžného opatření k odkladu vykonatelnosti oznámení o zahájení zadávacího řízení zveřejněného agenturou Frontex dne 18. října 2019 na službu nazvanou „Systémy dálkově řízeného letadla (RPAS) pro vzdušný dohled nad mořskými oblastmi“.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-868/19 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 30. dubna 2020 – Nouryon Industrial Chemicals a další v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – REACH – Látka dimetyléter – Kontrola souladu – Rozhodnutí Komise – Povinnost poskytnout určité informace vyžadující pokusy na zvířatech – Návrh na odklad vykonatelnosti – Neexistence naléhavosti“)

text:
               15.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/24

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 30. dubna 2020 – Nouryon Industrial Chemicals a další v. Komise
      (Věc T-868/19 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - REACH - Látka dimetyléter - Kontrola souladu - Rozhodnutí Komise - Povinnost poskytnout určité informace vyžadující pokusy na zvířatech - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
      (2020/C 201/35)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Nouryon Industrial Chemicals BV (Amsterdam, Nizozemsko), Knoell NL BV (Maarssen, Nizozemsko), Grillo-Werke AG (Duisburg, Německo), PCC Trade & Services GmbH (Duisburg) (zástupci: R. Cana, G. David, advokáti a Z. Romata, Solicitor)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: R. Lindenthal a K. Mifsud-Bonnici, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh zakládající se článku 278 SFEU a článku 279 SFEU a znějící zaprvé na odklad vykonatelnosti prováděcího rozhodnutí Komise C(2019) 7336 final ze dne 16. října 2019 o kontrole souladu registrace dimetyléteru, kterou Evropská agentura pro chemické látky předložila Komisi podle čl. 51 odst. 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky a o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93 a nařízení Komise (ES) č. 1488/94 a směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. 2006 L 396, s. 1, oprava Úř. věst. 2007, L 136, s. 3) a zadruhé na nařízení jakéhokoliv jiného předběžného opatření, které bude Tribunál považovat za vhodné.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-828/18: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. června 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de commerce de Paris – Francie) – Trendsetteuse SARL v. DCA SARL („Řízení o předběžné otázce – Nezávislí obchodní zástupci – Směrnice 86/653/EHS – Článek 1 odst. 2 – Pojem ‚obchodní zástupce‘ – Sjednávání prodeje a nákupu zboží pro zmocnitele – Zprostředkovatel, který nemá možnost měnit podmínky prodeje a ceny zboží, jehož prodej zajišťuje“)

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/5

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. června 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de commerce de Paris – Francie) – Trendsetteuse SARL v. DCA SARL
      (Věc C-828/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Nezávislí obchodní zástupci - Směrnice 86/653/EHS - Článek 1 odst. 2 - Pojem ‚obchodní zástupce‘ - Sjednávání prodeje a nákupu zboží pro zmocnitele - Zprostředkovatel, který nemá možnost měnit podmínky prodeje a ceny zboží, jehož prodej zajišťuje“)
      (2020/C 262/06)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal de commerce de Paris

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Trendsetteuse SARL

         Žalovaná: DCA SARL

         Výrok

      Článek 1 odst. 2 směrnice Rady 86/653/EHS ze dne 18. prosince 1986 o koordinaci právní úpravy členských států týkající se nezávislých obchodních zástupců musí být vykládán v tom smyslu, že má-li být určitá osoba kvalifikována jako obchodní zástupce ve smyslu tohoto ustanovení, nemusí mít možnost měnit ceny zboží, jehož prodej zajišťuje na účet zmocnitele.

         (1)  Úř. věst. C 82, 4.3.2019.


title: Věc C-41/19: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. června 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Köln – Německo) – FX v. GZ, ze zákona zastoupená svojí matkou („Řízení o předběžné otázce – Příslušnost, uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech vyživovacích povinností – Nařízení (ES) č. 4/2009 – Článek 41 odst. 1 – Soudní spolupráce v občanských věcech – Nařízení (EU) č. 1215/2012 – Článek 24 bod 5 – Právní titul, kterým se konstatuje existence pohledávky výživného a který byl prohlášen za vykonatelný – Návrh na zastavení výkonu – Příslušnost soudu členského státu výkonu“)

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/6

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. června 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Köln – Německo) – FX v. GZ, ze zákona zastoupená svojí matkou
      (Věc C-41/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Příslušnost, uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech vyživovacích povinností - Nařízení (ES) č. 4/2009 - Článek 41 odst. 1 - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (EU) č. 1215/2012 - Článek 24 bod 5 - Právní titul, kterým se konstatuje existence pohledávky výživného a který byl prohlášen za vykonatelný - Návrh na zastavení výkonu - Příslušnost soudu členského státu výkonu“)
      (2020/C 262/08)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Köln

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: FX

         Odpůrkyně: GZ, ze zákona zastoupená svojí matkou

         Výrok

      Nařízení Rady (ES) č. 4/2009 ze dne 18. prosince 2008 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a o spolupráci ve věcech vyživovacích povinností musí být vykládáno v tom smyslu, že návrh na zastavení výkonu rozhodnutí podaný povinným z výživného, který směřuje proti výkonu rozhodnutí soudu členského státu původu, jenž povinnost platit výživné konstatoval, a který úzce souvisí s řízením o výkonu rozhodnutí, spadá do oblasti působnosti tohoto nařízení, jakož i pod mezinárodní příslušnost soudů členského státu výkonu.
      Podle čl. 41 odst. 1 nařízení č. 4/2009 a relevantních ustanovení vnitrostátního práva je na předkládajícím soudu, aby coby soud členského státu výkonu rozhodl o přípustnosti a opodstatněnosti důkazů předložených povinným z výživného, které mají doložit tvrzení, že povinný svůj dluh z velké části uhradil.

         (1)  Úř. věst. C 155, 6.5.2019.


title: Věc C-429/19: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. června 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Koblenz – Německo) – Remondis GmbH v. Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel („Řízení o předběžné otázce – Veřejné zakázky – Směrnice 2014/24/EU – Článek 12 odst. 4 – Působnost – Veřejné zakázky mezi subjekty ve veřejném sektoru – Pojem ‚spolupráce‘ – Nedostatek“)

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/8

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. června 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Koblenz – Německo) – Remondis GmbH v. Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel
      (Věc C-429/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Směrnice 2014/24/EU - Článek 12 odst. 4 - Působnost - Veřejné zakázky mezi subjekty ve veřejném sektoru - Pojem ‚spolupráce‘ - Nedostatek“)
      (2020/C 262/11)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberlandesgericht Koblenz

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Remondis GmbH

         Žalovaný: Abfallzweckverband Rhein-Mosel-Eifel

         Výrok

      Článek 12 odst. 4 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES musí být vykládán v tom smyslu, že se nemůže jednat o spolupráci mezi veřejnými zadavateli tehdy, jestliže veřejný zadavatel, který je na svém území odpovědný za úkol veřejného zájmu, zcela sám neplní tento úkol, který byl podle vnitrostátního práva uložen výlučně jemu, a který vyžaduje několik činností, nýbrž pověří jiného veřejného zadavatele, který je na něm nezávislý a na svém území je rovněž odpovědný za plnění tohoto úkolu veřejného zájmu, aby za odměnu vykonával jednu z nutných činností.

         (1)  Úř. věst. C 288, 26.8.2019.


title: Věc C-138/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Stuttgart (Německo) dne 13. března 2020 – O v. P. AG

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Stuttgart (Německo) dne 13. března 2020 – O v. P. AG
      (Věc C-138/20)
      (2020/C 262/14)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Stuttgart

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: O

         Žalovaná: P. AG

         Předběžné otázky

      1.   Výklad pojmu „odpojovací zařízení“

                  1-1:

                  Musí být čl. 3 bod 10 nařízení (ES) č. 715/2007 (1) vykládán a uplatňován v tom smyslu, že pojem „konstrukční prvek“ zahrnuje výlučně jen mechanické prvky fyzické konstrukce?
                  V případě záporné odpovědi na otázku 1-1:

                  1-2:

                  Musí být čl. 3 bod 10 nařízení (ES) č. 715/2007 vykládán a uplatňován v tom smyslu, že systém regulace emisí zahrnuje pouze zařízení na čištění výfukových plynů (např. v podobě oxidačních katalyzátorů pro naftové motory, filtru(ů) pevných částic pro naftové motory, redukčních katalyzátorů ke snížení emisí NOx) umístěné za motorovým systémem?

                  1-3:

                  Musí být čl. 3 bod 10 nařízení (ES) č. 715/2007 vykládán a uplatňován v tom smyslu, že systém regulace emisí zahrnuje opatření pro snižování emisí jak v motoru, tak i mimo něj?

            2.   Výklad pojmu „běžné použití“

                  2-1:

                  Musí být čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 715/2007 vykládán a uplatňován v tom smyslu, že pojem „běžné použití“ zahrnuje pouze podmínky pro jízdu v cyklu NEDC?
                  V případě záporné odpovědi na otázku 2-1:

                  2-2:

                  Musí být čl. 4 odst. 1 druhý pododstavec ve spojení s [čl.] 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 715/2007 vykládán a uplatňován v tom smyslu, že výrobci musí zajistit, aby mezní hodnoty stanovené v příloze I nařízení byly dodržovány také při každodenním používání?
                  V případě kladné odpovědi na otázku 2-2:

                  2-3:

                  Musí být čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 715/2007 vykládán a uplatňován v tom smyslu, že pojem „běžné použití“ popisuje skutečné jízdní podmínky při každodenním používání?
                  V případě záporné odpovědi na otázku 2-3:

                  2-4:

                  Musí být čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 715/2007 vykládán a uplatňován v tom smyslu, že pojem „běžné použití“ popisuje skutečné jízdní podmínky při každodenním používání vycházející z průměrné rychlosti 33,6 km/h a maximální rychlosti 120,00 km/h?

            3.   Přípustnost strategií snižování emisí závislých na teplotě

                  3-1:

                  Musí být čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 715/2007 vykládán a uplatňován v tom smyslu, že je nepřípustné takové vybavení vozidla, kdy je určitá konstrukční část, která pravděpodobně ovlivňuje emisní chování, konstruována takovým způsobem, aby byla míra recirkulace výfukových plynů řízena tak, aby zajišťovala nízkoemisní režim jen při teplotě mezi 20 oC a 30 oC a mimo toto teplotní okno se postupně snižuje?
                  V případě záporné odpovědi na otázku 3-1:

                  3-2:

                  Musí být čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 715/2007 vykládán a uplatňován v tom smyslu, že odpojovací zařízení je nepřípustné také tehdy, pokud mimo teplotní okno mezi 20 oC a 30 oC pracuje trvale za účelem ochrany motoru, čímž se podstatně snižuje recirkulace výfukových plynů?

            4.   Výklad pojmu „potřeba“ ve smyslu stanovené výjimky

                  4-1:

                  Musí být ustanovení čl. 5 odst. 2 druhé věty písm. a) nařízení (ES) č. 715/2007 vykládáno a uplatňováno v tom smyslu, že použití odpojovacích zařízení ve smyslu tohoto nařízení je potřebné pouze v případě, pokud i při použití špičkové technologie dostupné v okamžiku získání schválení typu pro příslušný model vozidla nebylo možno zaručit ochranu motoru před poškozením nebo nehodou a bezpečný provoz vozidla?
                  V případě záporné odpovědi na otázku 4-1:

                  4-2:

                  Musí být ustanovení čl. 5 odst. 2 druhé věty písm. a) nařízení (ES) č. 715/2007 vykládáno a uplatňováno v tom smyslu, že použití odpojovacích zařízení ve smyslu tohoto nařízení není potřebné, pokud jsou parametry uložené v řízení motoru nastaveny tak, že čištění výfukových plynů není z důvodu jeho přednastavené závislosti na teplotě – vzhledem k obvykle očekávaným teplotám během velké části roku – aktivováno nebo je aktivováno pouze omezeně?

            5.   Výklad pojmu „poškození“ ve smyslu stanovené výjimky

                  5-1:

                  Musí být ustanovení čl. 5 odst. 2 druhé věty písm. a) nařízení (ES) č. 715/2007 vykládáno a uplatňováno v tom smyslu, že před poškozením má být chráněn pouze motor?

                  5-2:

                  Musí být ustanovení čl. 5 odst. 2 druhé věty písm. a) nařízení (ES) č. 715/2007 vykládáno a uplatňováno v tom smyslu, že se nejedná o poškození, jsou-li dotčeny díly podléhající opotřebení [jako např. ventil recirkulace výfukových plynů (EGR ventil)]?

                  5-3:

                  Musí být ustanovení čl. 5 odst. 2 druhé věty písm. a) nařízení (ES) č. 715/2007 vykládáno a uplatňováno v tom smyslu, že před poškozením nebo poruchou mají být chráněny také jiné konstrukční části vozidla, zejména díly následně umístěné ve výfukovém potrubí?

            6.   Právní a sankční účinky jednání porušujícího unijní právo

                  6-1:

                  Musí být čl. 4 odst. 1 druhý pododstavec, čl. 4 odst. 2 druhý pododstavec, čl. 5 odst. 1 a odst. 2, jakož i článek 13 nařízení (ES) č. 715/2007 vykládány a uplatňovány v tom smyslu, že chrání minimálně také majetek nabyvatele vozidla, které nesplňuje požadavky nařízení (ES) č. 715/2007?
                  V případě záporné odpovědi na otázku 6-1:

                  6-2:

                  Musí být čl. 4 odst. 1 druhý pododstavec, čl. 4 odst. 2 druhý pododstavec, čl. 5 odst. 1 a odst. 2, jakož i článek 13 nařízení (ES) č. 715/2007 vykládány a uplatňovány v tom smyslu, že členské státy musí stanovit sankční mechanismus, který nabyvatelům vozidel z důvodů effet utile přiznává oprávnění podat žalobu za účelem prosazení unijního práva pro regulaci trhu?

                  6-3:

                  Musí být čl. 18 odst. 1 a [čl.] 26 odst. 1 směrnice 2007/46/ES (2) vykládán a uplatňován v tom smyslu, že výrobce porušuje svou povinnost vydat platné prohlášení o shodě podle čl. 18 odst. 1 směrnice 2007/46/ES, jestliže do vozidla zabudoval nepřípustné odpojovací zařízení ve smyslu čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 715/2007 a uvedení takovéhoto vozidla do oběhu porušuje zákaz prodeje bez platného prohlášení o shodě podle čl. 26 odst. 1 směrnice 2007/46/ES?

                  6-4:

                  Je účelem a záměrem nařízení (ES) č. 715/2007 a směrnice 2007/46/ES, aby mezní hodnoty stanovené v příloze I nařízení (ES) č. 715/2007, resp. prohlášení o shodě ve smyslu čl. 18 odst. 1 směrnice 2007/46/ES, ve spojení s nařízením (ES) č. 385/2009 (3), zakládalo práva na ochranu kupujících v tom smyslu, že v případě porušení mezních hodnot nařízení určujících kvalitu, resp. práva upravujícího registraci, unijní právo výrobci v případě vrácení vozidla zakazuje započítat výhody plynoucí z užívání tohoto vozidla?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (Úř. věst. 2007, L 171, s. 1).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007 , kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (Úř. věst. 2007, L 263, s. 1).

         (3)  Nařízení Komise (ES) č. 385/2009 ze dne 7. května 2009 , kterým se nahrazuje příloha IX směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (Úř. věst. 2009, L 118, s. 13).


title: Věc C-168/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Spojené království) dne 22. dubna 2020 – Společný insolvenční správce (1) úpadce M. a Společný insolvenční správce (2) úpadce M. v. M, MH, ILA a úpadce M

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/12

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Spojené království) dne 22. dubna 2020 – Společný insolvenční správce (1) úpadce M. a Společný insolvenční správce (2) úpadce M. v. M, MH, ILA a úpadce M
      (Věc C-168/20)
      (2020/C 262/15)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: Společný insolvenční správce (1) úpadce M. Společný insolvenční správce (2) úpadce M

         Odpůrci: M, MH, ILA a úpadce M

         Předběžné otázky

                  1)

                  Pokud státní příslušník některého členského státu využil svých práv podle článků 21, 49 SFEU a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES (1) o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států tím, že se přestěhoval do Spojeného království nebo se zde usadil, je s těmito ustanoveními slučitelné, pokud článek 11 WRPA 1999 vylučuje z insolvenčního řízení nároky na důchod vzniklé v rámci určitého penzijního plánu, včetně penzijních plánů, které byly vytvořeny a daňově schváleny v jiném členském státě, za podmínky, že byl daný penzijní plán v době úpadku zapsán v souladu s článkem 153 zákona o financích z roku 2004 nebo kogentně stanoven nařízením 2 vnitrostátních nařízení z roku 2002, a tudíž daňově schválen ve Spojeném království?

                  2)

                  Je pro odpověď na otázku č. 1 relevantní nebo nezbytné:

                              a)

                              určit, zda se dotčený jednotlivec přestěhoval do Spojeného království především za tím účelem, aby ve Spojeném království podal na sebe návrh na prohlášení úpadku?

                              b)

                              zohlednit (i) prostředky ochrany, které má úpadce případně k dispozici ve vztahu k neschváleným penzijním plánům dle článku 12 WRPA 1999, a (ii) možnost insolvenčních správců domoci se peněžních částek ze schválených penzijních systémů?

                              c)

                              zohlednit podmínky, jež musí penzijní plány, které jsou zapsány a daňově schváleny ve Spojeném království, splňovat?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 77).


title: Věc C-185/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. dubna 2020 Maďarskem proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 12. února 2020 ve věci T-505/18, Maďarsko v. Evropská komise

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/13

      Kasační opravný prostředek podaný dne 28. dubna 2020 Maďarskem proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 12. února 2020 ve věci T-505/18, Maďarsko v. Evropská komise
      (Věc C-185/20 P)
      (2020/C 262/16)
      Jednací jazyk: maďarština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Maďarsko (zástupci: M. Z. Fehér a G. Koós, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-505/18 ze dne 12. února 2020;

                  —

                  zrušil částečně prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2018/873 ze dne 13. června 2018, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), a to část týkající se Maďarska, která vylučuje z financování Unií podpory poskytnuté seskupením producentů, která disponují kvalifikovaným uznáním;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Maďarská vláda uvádí na podporu svého kasačního opravného prostředku v zásadě dvě tvrzení, která jsou v souladu s kritérii vyplývajícími s judikatury Soudního dvora.
      Zaprvé, pokud jde o první důvod její žaloby, uvádí, že Tribunál nezohlednil řádně argumenty uvedené Maďarskem a vyložil nesprávně argumenty uvedené v žalobě a přednesené na jednání. Tribunál do jisté míry zjednodušil argument Maďarska, že přeměna na kvalifikované seskupení producentů vyžaduje zásadní přeměnu seskupení producentů a případně změnu jeho složení. Je-li podpora přiznána seskupení, které nabylo formy kvalifikovaného seskupení producentů, není přiznána původnímu seskupení, nýbrž novému subjektu, který rovněž splňuje cíle stanovené v nařízení (usnadnit vytváření a administrativní fungování seskupení producentů). Tribunál na tento argument neodpověděl po věcné stránce a nezkoumal vztah mezi kvalifikovanými seskupeními producentů a seskupeními producentů.
      Zadruhé, pokud jde o druhý žalobní důvod maďarské vlády, dopustil se Tribunál také nesprávného právního posouzení, které způsobilo vážné porušení jejích procesních práv. Odůvodnění napadeného rozsudku je zjevně nedostačující, pokud jde o právní jistotu, patřící k druhému žalobnímu důvodu, a o argument uvedený podle Tribunálu až dodatečně, na jednání, a Tribunál se v zásadě omezil na čistě deklaratorní konstatování jeho stanoviska bez jakéhokoliv odůvodnění.
      Tribunál měl přezkoumat období, na které se vztahuje vyloučení, a vyložit za tím účelem čl. 52 odst. 4 písm. c) a b) nařízení (EU) č. 1306/2013 (1), i když měl za to, že maďarská vláda neodůvodnila řádně souvislost mezi touto otázkou a druhým žalobním důvodem, včetně souvislosti se zásadou právní jistoty. Tribunál však v tomto ohledu vyložil unijní právo, konkrétně čl. 52 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013 nesprávně, když toto ustanovení nepovažoval za otázku, kterou je třeba posoudit z úřední povinnosti.
      Maďarská vláda konečně na závěr své argumentace ke druhému důvodu uvádí několik dodatečných poznámek ohledně porušení zásady proporcionality.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Úř. věst. 2013, L 347, s. 549).


title: Věc C-206/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) dne 15. května 2020 – VA v. Státní zástupce Okresního státního zastupitelství v Ruse, Bulharsko

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) dne 15. května 2020 – VA v. Státní zástupce Okresního státního zastupitelství v Ruse, Bulharsko
      (Věc C-206/20)
      (2020/C 262/18)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court)

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: VA

         Odpůrce: Státní zástupce Okresního státního zastupitelství v Ruse, Bulharsko

         Předběžná otázka

      Za situace, kdy je požadováno předání za účelem trestního stíhání vyžádané osoby a rozhodnutí o vydání podkladového vnitrostátního zatýkacího rozkazu (dále jen „VZR“) a rozhodnutí o vydání evropského zatýkacího rozkazu (dále jen „EZR“) jsou přijata státním zástupcem, přičemž soud se před předáním v dané věci nikterak neangažuje, je vyžádané osobě poskytnuta dvoufázová ochrana, na níž Soudní dvůr poukázal v rozsudku ve věci Bob-Dogi (C-241/15, ECLI:EU:C:2016:385), pokud:

                  a)

                  VZR vede pouze k tomu, že dotyčná osoba je zadržena na dobu nejvýše 72 hodin za účelem jejího předvedení před soud, a

                  b)

                  po předání je pouze na soudu, zda dotyčnou osobu s ohledem na všechny okolnosti daného případu propustí na svobodu, nebo její zadržení prodlouží?


title: Věc C-209/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené království) dne 22. května 2020 – Renesola UK Ltd v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/15

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené království) dne 22. května 2020 – Renesola UK Ltd v. The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Věc C-209/20)
      (2020/C 262/19)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Renesola UK Ltd

         Odpůrkyně: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Předběžné otázky

                  1.

                  Je prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1357/2013 (1) v rozsahu, v němž stanoví určení země původu solárních modulů vyrobených z materiálů pocházejících z několika zemí tak, že původ připisuje zemi, kde byly vyrobeny solární články, v rozporu s požadavkem uvedeným v článku 24 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (2) (celní kodex Společenství), a sice že zboží, na jehož výrobě se podílely dvě nebo více zemí, pochází ze země, kde došlo k poslednímu podstatnému hospodářsky zdůvodněnému zpracování nebo opracování, které bylo provedeno v podnicích k tomu vybavený[ch] a které vyústilo v nový výrobek nebo představuje důležitý stupeň výroby, a tudíž neplatné?

                  2.

                  Pokud je nařízení č. 1357/2013 neplatné, musí být článek 24 celního kodexu Společenství vykládán v tom smyslu, že montáž solárních modulů ze solárních článků a dalších součástek představuje podstatné zpracování nebo opracování?

         (1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1357/2013 ze dne 17. prosince 2013 o změně nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 341, 18.12.2013, s. 47).

         (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1).


title: Věc C-214/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Labour Court (Irsko) dne 20. května 2020 – MG v. Dublin City Council

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/16

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Labour Court (Irsko) dne 20. května 2020 – MG v. Dublin City Council
      (Věc C-214/20)
      (2020/C 262/21)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Labour Court, Irsko

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: MG

         Odpůrkyně: Dublin City Council

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být článek 2 směrnice (1) vykládán v tom smyslu, že pokud se pracovník v pohotovosti zdržuje na místě nebo místech, která si sám zvolí, a během doby pohotovosti není povinen zaměstnavateli sdělovat, kde se nachází, ale musí být schopen zareagovat na „povolání“ a dostavit se na určité místo do 5 minut, což je žádoucí, a nejpozději do 10 minut, vykonává během doby pohotovosti práci v rámci pracovní doby?

                  2.

                  Je-li odpověď na první otázku kladná, lze mít za to, že pracovník, který je omezen pouze tím, že musí zareagovat na povolání a dostavit se na určité místo do 5 minut, což je žádoucí, a nejpozději do 10 minut, a může být během doby pohotovosti bez omezení současně zaměstnán jiným zaměstnavatelem nebo vykonávat samostatně výdělečnou činnost, vykonává práci v rámci „pracovní doby“ pro zaměstnavatele, ve vztahu k němuž je v pracovní pohotovosti?

                  3.

                  Je-li odpověď na druhou otázku kladná, pokud je pracovník během doby pohotovosti fakticky zaměstnán druhým zaměstnavatelem, což je podmíněno pouze tím, že druhý zaměstnavatel musí pracovníka z práce uvolnit, je-li tento povolán prvním zaměstnavatelem, znamená to, že doba, po kterou je pracovník v pohotovosti a zároveň pracuje pro druhého zaměstnavatele, musí být považována za pracovní dobu v rámci jeho vztahu s prvním zaměstnavatelem?

                  4.

                  Je-li odpověď na třetí otázku kladná, nabíhá pracovníkovi, který během doby pohotovosti u svého prvního zaměstnavatele pracuje pro druhého zaměstnavatele, pracovní doba jak ve vztahu k prvnímu, tak ve vztahu k druhému zaměstnavateli?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. 2003, L 299, s. 9; Zvl. vyd. 05/04, s. 381).


title: Věc C-234/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) dne 4. června 2020 – SIA Sātiņi-S v. Lauku atbalsta dienests

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) dne 4. června 2020 – SIA Sātiņi-S v. Lauku atbalsta dienests
      (Věc C-234/20)
      (2020/C 262/24)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku: SIA Sātiņi-S

         Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Lauku atbalsta dienests

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 30 odst. 6 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (1) vykládán v tom smyslu, že rašeliniště jsou zcela vyloučena z nároku na platby v rámci sítě Natura 2000?

                  2)

                  V případě záporné odpovědi na první otázku, patří rašeliniště mezi zemědělské nebo lesní oblasti?

                  3)

                  V případě záporné odpovědi na první otázku, musí být článek 30 nařízení č. 1305/2013 vykládán v tom smyslu, že členský stát může úplně vyloučit rašeliniště z plateb v rámci sítě Natura 2000 a že takové vnitrostátní předpisy jsou slučitelné s kompenzačním cílem těchto plateb stanoveným nařízením č. 1305/2013?

                  4)

                  Musí být článek 30 nařízení č. 1305/2013 vykládán v tom smyslu, že členský stát může omezit vyplácení podpory na oblasti sítě Natura 2000 tím, že stanoví podporu pouze při omezení konkrétního druhu hospodářské činnosti, například v lesních oblastech pouze při omezení činností lesního hospodářství?

                  5)

                  Je třeba čl. 30 odst. 1 nařízení č. 1305/2013 ve spojení s článkem 17 Listiny základních práv Evropské unie vykládat v tom smyslu, že osoba má s odvoláním na své plány na novou hospodářskou činnost nárok na platbu v rámci sítě Natura 2000, pokud při nabytí majetku již věděla o omezeních, kterým tento majetek podléhá?

         (1)  Úř. věst. 2013, L 347, s. 487.


title: Věc C-238/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) dne 5. června 2020 – SIA Sātiņi-S v. Dabas aizsardzības pārvalde

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) dne 5. června 2020 – SIA Sātiņi-S v. Dabas aizsardzības pārvalde
      (Věc C-238/20)
      (2020/C 262/25)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně v prvním stupni a navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku: SIA Sātiņi-S

         Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Dabas aizsardzības pārvalde

         Předběžné otázky

                  1)

                  Umožňuje právo na spravedlivou náhradu z důvodu omezení práva na vlastnictví zaručeného článkem 17 Listiny základních práv Evropské unie, aby náhrada poskytnutá státem za ztráty způsobené na akvakultuře v oblasti sítě Natura 2000 ptáky chráněnými na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (1) byla výrazně nižší než skutečně utrpěné ztráty?

                  2)

                  Představuje náhrada poskytnutá státem za ztráty způsobené na akvakultuře v oblasti sítě Natura 2000 ptáky chráněnými na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků státní podporu ve smyslu článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie?

                  3)

                  V případě kladné odpovědi na druhou otázku, vztahuje se na takovou náhradu, o jakou se jedná v původním řízení, horní hranice podpory de minimis ve výši 30 000 eur stanovená v čl. 3 odst. 2 nařízení Komise (EU) č. 717/2014 ze dne 27. června 2014 o použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie na podporu de minimis v odvětví rybolovu a akvakultury (2)?

         (1)  Úř. věst. 2010, L 20, s. 7.

         (2)  Úř. věst. 2014, L 190, s. 45.


title: Věc C-242/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Chorvatsko) dne 8. června 2020 – HRVATSKE ŠUME d.o.o., Zagreb, jako právní nástupkyně HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o., Zagreb v. BP EUROPA SE, jako právní nástupkyně DEUTSCHE BP AG, jako právní nástupkyně THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Visoki trgovački sud Republike Hrvatske (Chorvatsko) dne 8. června 2020 – HRVATSKE ŠUME d.o.o., Zagreb, jako právní nástupkyně HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o., Zagreb v. BP EUROPA SE, jako právní nástupkyně DEUTSCHE BP AG, jako právní nástupkyně THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH
      (Věc C-242/20)
      (2020/C 262/26)
      Jednací jazyk: chorvatština

         Předkládající soud

      Visoki trgovački sud Republike Hrvatske

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: HRVATSKE ŠUME d.o.o., Zagreb, jako právní nástupkyně HRVATSKE ŠUME javno poduzeće za gospodarenje šumama i šumskim zemljištima u Republici Hrvatskoj, p.o., Zagreb

         Žalovaná: BP EUROPA SE, jako právní nástupkyně DEUTSCHE BP AG, jako právní nástupkyně THE BURMAH OIL (Deutschland), GmbH

         Předběžné otázky

                  1.

                  Jsou žaloby na vrácení plnění bez právního důvodu z titulu bezdůvodného obohacení zahrnuty v právním základu příslušnosti obsaženém v nařízení Rady (ES) č. 44/2001 (1) ve věcech týkajících „kvazideliktní odpovědnosti“, s ohledem na skutečnost, že čl. 5 bod 3 tohoto nařízení předpokládá mimo jiné, že: „Osoba, která má bydliště na území některého členského státu, může být v jiném členském státě žalována ve věcech týkajících se […] nebo kvazideliktní odpovědnosti u soudu místa, kde došlo nebo může dojít ke škodné události“?

                  2.

                  Je občanské řízení zahájené z důvodu, že existuje časové omezení pro nárokování náhrady neopodstatněných plnění v rámci jednoho exekučního řízení, zahrnuto do rozsahu výlučné příslušnosti upravené v čl. 22 bodu 5 nařízení Rady (ES) č. 44/2001, který předpokládá, že pro řízení, jejichž předmětem je výkon rozhodnutí, jsou příslušny výhradně soudy členského státu, na jehož území výkon rozhodnutí byl nebo má být proveden, a to nezávisle na místu bydliště?

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1).


title: Věc T-379/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. června 2020 – Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation v. EUIPO – (Serviceplan) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Serviceplan – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Povinnost uvést odůvodnění – Článek 94 odst. 1 první věta nařízení 2017/1001“)

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/22

      Rozsudek Tribunálu ze dne 25. června 2020 – Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation v. EUIPO – (Serviceplan)
      (Věc T-379/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Serviceplan - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 94 odst. 1 první věta nařízení 2017/1001“)
      (2020/C 262/29)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co. KG (Mnichov, Německo) (zástupci: B. Koch a P. Schmitz, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: E. Markakis, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. března 2019 (věc R 1424/2018-5) týkajícímu se přihlášky slovního označení Serviceplan k zápisu jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 270, 12.8.2019.


title: Věc T-516/19: Usnesení Tribunálu ze dne 11. června 2020 – VDV eTicket Service v. Komise a INEA („Rozhodčí doložka – Rámcový program pro výzkum a inovace ‚Horizont 2020‘ (2014 – 2020) – Projekt ‚European Travellers Club: Account-Based Travelling across the European Union – ETC‘ – Grantová dohoda – Rozhodnutí INEA prohlašující některé náklady vynaložené v rámci smluv na subdodávky za nezpůsobilé – Chybné označení žalované – Akt přijatý čistě v rámci smlouvy, od níž je neoddělitelný – Legitimní očekávání – Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/25

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. června 2020 – VDV eTicket Service v. Komise a INEA
      (Věc T-516/19) (1)

      („Rozhodčí doložka - Rámcový program pro výzkum a inovace ‚Horizont 2020‘ (2014 – 2020) - Projekt ‚European Travellers Club: Account-Based Travelling across the European Union – ETC‘ - Grantová dohoda - Rozhodnutí INEA prohlašující některé náklady vynaložené v rámci smluv na subdodávky za nezpůsobilé - Chybné označení žalované - Akt přijatý čistě v rámci smlouvy, od níž je neoddělitelný - Legitimní očekávání - Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2020/C 262/33)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: VDV eTicket Service GmbH & Co. KG (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupce: A. Bartosch, advokát)

         Žalované: Evropská komise (zástupci: R. Pethke a M. Siekierzyńska, zmocněnci), Výkonná agentura pro inovace a sítě (zástupci: I. Ramallo a P. Rosa Plaza, zmocněnci, ve spolupráci s R. van der Houtem a C. Wagnerem, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 272 SFEU a směřující k tomu, aby byla určena protiprávnost rozhodnutí uvedeného v dopise INEA Ares(2019)3151305 ze dne 13. května 2019 o neproplacení nákladů ve výši 407 443,04 eur vynaložených v souvislosti s rámcovým programem Horizont 2020, a dále, podpůrně, návrh založený na článku 263 SFEU a směřující ke zrušení uvedeného dopisu v rozsahu, v němž prohlásil náklady v uvedené výši za nezpůsobilé

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zčásti odmítá jako zjevně nepřípustná a zčásti zamítá jako po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná.

                  2)

                  Společnosti VDV eTicket Service GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 319, 23.9.2019.


title: Věc T-563/19: Usnesení Tribunálu ze dne 11. června 2020 – Perfect Bar v. EUIPO (PERFECT Bar) („Žaloba na neplatnost – Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie PERFECT Bar – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Popisný charakter – Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001 – Rozhodnutí přijaté po zrušení dřívějšího rozhodnutí Tribunálem – Článek 72 odst. 6 nařízení 2017/1001 – Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/25

      Usnesení Tribunálu ze dne 11. června 2020 – Perfect Bar v. EUIPO (PERFECT Bar)
      (Věc T-563/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie PERFECT Bar - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001 - Rozhodnutí přijaté po zrušení dřívějšího rozhodnutí Tribunálem - Článek 72 odst. 6 nařízení 2017/1001 - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2020/C 262/34)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Perfect Bar LLC (San Diego, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: F. Miazzetto, J. L. Gracia Albero, R. Seoane Lacayo a E. Cebollero González, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: M. Capostagno, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. června 2019 (věc R 372/2019-5) týkajícímu se přihlášky obrazového označení PERFECT Bar jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá jako po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná.

                  2)

                  Společnosti Perfect Bar LLC se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 337, 7.10.2019.


title: Věc T-91/20: Žaloba podaná dne 15. května 2020 – WT v. Komise

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/26

      Žaloba podaná dne 15. května 2020 – WT v. Komise
      (Věc T-91/20)
      (2020/C 262/36)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: WT (zástupci: G. Pandey a V. Villante, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (dále jen „OOJ“) ze dne 7. listopadu 2019 doručené žalobci téhož dne prostřednictvím systému ARES, kterým byla zamítnuta jeho stížnost podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu úředníků Evropské unie podaná dne 17. července 2019, zahrnující zamítnutí jeho žádosti o odškodnění ve výši 30 000 eur;

                  —

                  zrušil rozhodnutí OOJ ze dne 17. dubna 2019 ukládající důtku podle čl. 9 odst. 1 písm. b) přílohy IX služebního řádu;

                  —

                  nařídil žalované, aby žalobci zaplatila náhradu ve výši 30 000 eur za újmu, kterou utrpěl v důsledku výše uvedených napadených rozhodnutí;

                  —

                  nařídil požadovaná důkazní opatření, jak jsou uvedena v této žalobě;

                  —

                  uložil Evropské komisi nahradit náklady řízení vynaložené žalobcem a nést vlastní náklady řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení povinnosti řádné péče a zásady řádné správy uznané v článku 41 listiny základních práv Evropské unie.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z nedodržení přiměřené lhůty uznané v článku 41 listiny základních práv Evropské unie a zásady právní jistoty, jakož i porušení článku 12a služebního řádu (zákaz obtěžování) a zjevně nesprávného posouzení.


title: Věc T-188/20: Žaloba podaná dne 26. března 2020 – Close a Cegelec v. Parlament

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/27

      Žaloba podaná dne 26. března 2020 – Close a Cegelec v. Parlament
      (Věc T-188/20)
      (2020/C 262/37)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: SA Close (Harzé-Aywaille, Belgie) a Cegelec (Brusel, Belgie) (zástupci: J. Rikkers a J. Teheux, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  uložil Evropské unii zastoupené Evropským parlamentem zaplacení odškodnění předběžně odhadnutého na 3 906 043 eur navýšené o zákonné úroky od okamžiku vzniku škody, tzn. od 27. března 2015;

                  —

                  přerušil před rozhodnutím ve věci samé řízení, dokud nebude vydán rozsudek Soudního dvora ve věci, která je u něj aktuálně projednávána pod sp. zn. C-447/17, nebo případně Tribunálu v případě vrácení věci;

                  —

                  rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby žalobkyně uvádějí, že pokud by bylo kasačnímu opravnému prostředku na zrušení rozsudku ze dne 9. dubna 2019 (věc C-447/19, Close a Cegelec v. Parlament) vyhověno, což by znamenalo zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 19. března 2015 zadat Association Momentanée ENERGIE-KAD (tvořené společnostmi MERSCH a SCHMITZ PRODUCTION SARL a ENERGOLUX S.A.) veřejnou zakázku na stavební práce týkající se „projektu na rozšíření a modernizaci budovy Konrad Adenauer v Lucemburku“, položka 73 (energetická centrála), č. INLO-D-UPIL-T-14-A04, a současně nevybrat nabídku žalobkyň, vyplynulo by z toho jednak, že Association Momentanée ENERGIE-KAD neměla být vybrána, a jednak, že žalobkyním, které předložily nejnižší nabídku, měla být zakázka zadána, jelikož zadání veřejné zakázky spočívalo výlučně na kritériu ceny. Utrpěná škoda je prozatím odhadnuta na 10 % částky jejich nabídky.


title: Věc T-250/20: Žaloba podaná dne 29. dubna 2020 – Moviescreens Rental v. EUIPO – the airscreen company (AIRSCREEN)

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/28

      Žaloba podaná dne 29. dubna 2020 – Moviescreens Rental v. EUIPO – the airscreen company (AIRSCREEN)
      (Věc T-250/20)
      (2020/C 262/38)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Moviescreens Rental GmbH (Damme, Německo) (zástupci: D. Schulz a P. Stelzig, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: the airscreen company GmbH & Co. KG (Münster, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Evropské unie AIRSCREEN – ochranná známka Evropské unie č. 3 244 662

         Řízení před EUIPO: řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. února 2020 ve věci R 2527/2018-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  změnil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž odvolací senát potvrdil rozhodnutí zrušovacího oddělení, kterým tento zamítl návrh na prohlášení neplatnosti ochranné známky pro sporné výrobky, spadající do
                  třídy 09 Nafukovací promítací plátna; velká promítací plátna; stříbrná promítací plátna.
                  třídy 17 Vzduchem plněné rámy z polyvinylchloridu (PVC); pružné PVC folie.
                  třídy 19 Stavby přenosné (nekovové); nekovové rámy na velká promítací plátna.

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) a čl. 59 odst. 3 ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001,

                  —

                  porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) a čl. 59 odst. 3 ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-298/20: Žaloba podaná dne 22. května 2020 – KD v. EUIPO

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/29

      Žaloba podaná dne 22. května 2020 – KD v. EUIPO
      (Věc T-298/20)
      (2020/C 262/39)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: KD (zástupci: S. Pappas, a N. Kyriazopoulou, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil hodnotící zprávu týkající se období od 1. ledna 2019 do 31. prosince 2019, kterou přijal Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví a byla žalobci oznámena dne 11. března 2020;

                  —

                  uložil žalovanému, aby žalobci zaplatil náhradu nemajetkové újmy, kterou žalobce utrpěl v důsledku hodnotící zprávy, ve výši 3 000 euro;

                  —

                  uložil žalovanému, že ponese vlastní náklady tohoto řízení a nahradí náklady tohoto řízení vynaložené žalobcem.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění, neboť hodnotící zpráva obsahuje bez jakéhokoli odůvodnění méně příznivé komentáře, než jaké jsou uvedeny v předchozích zprávách, což představuje zjevný skutkový omyl, v důsledku kterého je žalobce zbaven svého práva na obhajobu.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti řádné péče tím, že nebyla zohledněna úspěšná realizace různých projektů žalobcem, jakož i jeho motivace a ochota pracovat, a to navzdory jeho rodinným a zdravotním problémům.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o nekonzistentnost mezi komentáři a hodnocením a nezohlednění všech použitelných kritérií.
                  Žalobce odůvodňuje nemajetkovou újmu vznikem pocitů tísně, úzkosti a nespravedlnosti v důsledku protiprávnosti napadené zprávy.


title: Věc T-299/20: Žaloba podaná dne 20. května 2020 – KF v. EIB

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/29

      Žaloba podaná dne 20. května 2020 – KF v. EIB
      (Věc T-299/20)
      (2020/C 262/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: KF (zástupkyně: L. Levi a A. Blot, advokátky)

         Žalovaná: Evropská investiční banka

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí prezidenta EIB ze dne 27. ledna 2020, oznámené žalobkyni e-mailem ze dne 18. února 2020, kterým byla žalobkyně informována o zamítnutí své stížnosti podané v rámci postupu týkajícího se důstojnosti v práci,

                  —

                  přiznal náhradu škody za utrpěnou majetkovou újmu,

                  —

                  přiznal náhradu škody za utrpěnou nemajetkovou újmu, a

                  —

                  uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází ze zjevné protiprávnosti napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž potvrzuje závěry [vyšetřovací] komise, která nahradila posouzení orgánu oprávněného ke jmenování posouzením svým vlastním.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, chybného posouzení právního pojmu „obtěžování“ komisí a porušení zásady řádné správy, jakož i povinnosti náležité péče.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení zásady řádné správy a povinnosti náležité péče.

                  5.

                  Žalobkyně má rovněž za to, že protiprávnosti uvedené v návrhu představují pochybení žalované. Žalobkyně v důsledku toho požaduje náhradu majetkové a nemajetkové újmy, které ji napadená rozhodnutí způsobila.


title: Věc T-308/20: Žaloba podaná dne 18. května 2020 – PL v. Komise

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/30

      Žaloba podaná dne 18. května 2020 – PL v. Komise
      (Věc T-308/20)
      (2020/C 262/41)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: PL (zástupci: J. Van Rossum a J.-N. Louis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise ze dne 25. června 2019 o tom, že žalobce je se zpětným účinkem k 1. lednu 2013 přeřazen „v zájmu služby“ z generálního ředitelství „Rozvoj a spolupráce – EuropAid“, ředitelství „Sousedství“, oddělení „Finance, smlouvy, audit“ (DEVCO.F5.DEL.West Bank and Gaza Strip.006) ve Východním Jeruzalémě ke generálnímu ředitelství „Mobilita a doprava“, ředitelství „Společné zdroje MOVE.ENER“ (MOVE.SRD) v Bruselu;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení článku 266 SFEU, neboť napadené rozhodnutí nedodržuje výroky rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 15. dubna 2015 (F-96/13, EU:F:2015:29) a rozsudku Tribunálu ze dne 13. prosince 2018 (T-689/16, nezveřejněný, EU:T:2018:925) z hlediska jejich odůvodnění, která představují jejich nezbytnou podporu v rozsahu, v němž jsou nezbytná k určení přesného smyslu rozsouzené věci.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení článků 2 a 22a služebního řádu úředníků Evropské unie, neboť napadené rozhodnutí bylo přijato nepříslušným orgánem, jakož i z porušení povinnosti uvést odůvodnění a loajální spolupráce.


title: Věc T-342/20: Žaloba podaná dne 2. června 2020 – Indo European Foods v. EUIPO – Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World's Best Rice)

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/31

      Žaloba podaná dne 2. června 2020 – Indo European Foods v. EUIPO – Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World's Best Rice)
      (Věc T-342/20)
      (2020/C 262/42)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Indo European Foods Ltd (Harrow, Spojené království) (zástupci: A. Norris, barrister, a N. Welch, solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem: Hamid Ahmad Chakari (Vídeň, Rakousko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: další účastník v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: barevná obrazová ochranná známka Evropské unie Abresham Super Basmati Selaa Grade One World's Best Rice – přihláška č. 16 860 868

         Řízení před EUIPO: námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. dubna 2020 ve věci R 1079/2019–4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí,

                  —

                  vyhověl námitkám ve vztahu ke všem výrobkům,

                  —

                  podpůrně, vrátil věc EUIPO k novému posouzení,

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v tomto řízení, v řízení a v řízení před odvolacím senátem a před námitkovým oddělením.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-353/20: Žaloba podaná dne 3. června 2020 – AC Milan v. EUIPO – InterES (ACM 1899 AC MILAN)

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/32

      Žaloba podaná dne 3. června 2020 – AC Milan v. EUIPO – InterES (ACM 1899 AC MILAN)
      (Věc T-353/20)
      (2020/C 262/43)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Associazione Calcio Milan SpA (AC Milan) (Milán, Itálie) (zástupci: A. Perani a G. Ghisletti, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: InterES Handels- und Dienstleistungs Gesellschaft mbH & Co. KG (Norimberk, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: žalobkyně

         Sporná ochranná známka: mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie pro obrazovou červenočernobílou ochrannou známku ACM 1899 AC MILAN –mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 329 545

         Řízení před EUIPO: námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. února 2020 ve věci R 161/2019-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí,

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v tomto řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 10 odst. 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625,

                  —

                  porušení čl. 18 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001,

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-354/20: Žaloba podaná dne 4. června 2020 – Kfz-Gewerbe v. EUIPO – The Blink Fish (Vyobrazení ryby)

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/33

      Žaloba podaná dne 4. června 2020 – Kfz-Gewerbe v. EUIPO – The Blink Fish (Vyobrazení ryby)
      (Věc T-354/20)
      (2020/C 262/44)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Wirtschaftsgesellschaft des Kfz-Gewerbes mbH (Bonn, Německo) (zástupce: N. Hebeis, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: The Blink Fish Srl (Milán, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (Vyobrazení ryby) – Ochranná známka Evropské unie č. 17 301 359

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. dubna 2020, ve věci R 2333/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  částečně zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká následujících služeb zahrnutých do přihlášky ochranné známky Evropské unie č. 17 301 359:

                              —

                              třída 35: Reklama, obchodní řízení;

                              —

                              třída 38: Spojové (komunikační) služby;

                              —

                              třída 41: Zábavní služby, sportovní a kulturní činnosti, výuka, trénink;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 z důvodu chybějícího odůvodnění napadeného rozhodnutí odvolacího senátu.


title: Věc T-372/20: Žaloba podaná dne 15. června 2020 – Dermavita Company v. EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM)

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/33

      Žaloba podaná dne 15. června 2020 – Dermavita Company v. EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM)
      (Věc T-372/20)
      (2020/C 262/45)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Dermavita Company SARL (Bejrút, Libanon) (zástupce: D. Todorov, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Francie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie JUVEDERM – Ochranná známka Evropské unie č. 2 196 822

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. dubna 2020, ve věci R 877/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  částečně zrušil napadené rozhodnutí, pokud jde o zamítnutí návrhu na zrušení ochranné známky EU č. 2 196 822 JUVEDERM pro sporné výrobky „biokompatibilní látky pro lékařské účely určené k redukci vrásek“;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici řízení, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní v každé fázi řízení o návrhu na zrušení a odvolacího řízení, včetně nákladů řízení před EUIPO a Tribunálem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Nesprávný výklad relevantních právních předpisů v souvislosti s posouzením povahy výrobků, pro které se ochranná známka používá;

                  —

                  Nedostatek důkazů týkajících se užívání ochranné známky třetími osobami se souhlasem majitele ochranné známky EU ve smyslu čl. 18 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) 2017/1001.


title: Věc T-376/20: Žaloba podaná dne 15. června 2020 – Poupart v. Komise

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/34

      Žaloba podaná dne 15. června 2020 – Poupart v. Komise
      (Věc T-376/20)
      (2020/C 262/46)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Nicole Poupart (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 1. října 2019 o použití pravidel služebního řádu platných od 1. května 2004 pro výpočet starobního důchodu;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby uplatňuje žalobkyně jediný žalobní důvod vycházející z porušení článků 21 a 22 přílohy XIII služebního řádu úředníků Evropské unie.


title: Věc T-388/20: Žaloba podaná dne 26. června 2020 – Ryanair v. Komise

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/36

      Žaloba podaná dne 26. června 2020 – Ryanair v. Komise
      (Věc T-388/20)
      (2020/C 262/49)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ryanair DAC (Swords, Irsko) (zástupci: E. Vahida, F. Laprévote, S. Rating a I. Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské komise (EU) ze dne 18. května 2020 o státní podpoře SA.56809 – Finsko – COVID-19: Státní záruka za společnost Finnair (1); a

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

            Žalobkyně rovněž navrhla, aby byla její žaloba projednána ve zrychleném řízení podle článku 23a statutu Soudního dvora Evropské unie.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Evropská komise nesprávně použila čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU tím, že měla za to, že podpora řeší vážné narušení finského hospodářství, a tím, že porušila povinnost zvážit příznivé účinky podpory a její nepříznivý dopad na podmínky obchodování a zachování nenarušené hospodářské soutěže (tj. „test vyváženosti“).

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Evropská komise porušila zvláštní ustanovení SFEU a obecné zásady evropského práva týkající se zákazu diskriminace, volného poskytování služeb a svobody usazování, o které se opírá liberalizace letecké dopravy v EU od konce 80. let. Liberalizace trhu letecké dopravy v EU umožnila růst skutečně celoevropských nízkonákladových leteckých společností. Evropská komise podle žalobkyně nechala bez povšimnutí škody způsobené krizí COVID-19 těmto celoevropským leteckým společnostem a jejich roli v leteckém propojení Finska tím, že Finsku povolila vyhradit podporu pouze pro společnost Finnair. Článek 107 odst. 3 písm. b) SFEU stanoví výjimku ze zákazu státní podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU, nestanoví však výjimku z ostatních pravidel a zásad SFEU.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Evropská komise navzdory závažným obtížím nezahájila formální vyšetřovací řízení a porušila procesní práva žalobkyně.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise v rozhodnutí porušila svoji povinnost uvést odůvodnění.

         (1)  Rozhodnutí Evropské komise (EU) ze dne 18. května 2020 o státní podpoře SA.56809 (2020/N) – Finsko – COVID-19: Státní záruka za společnost Finnair (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).


title: Věc T-23/19: Usnesení Tribunálu ze dne 8. června 2020 – Limango v. EUIPO – Consolidated Artists (limango)

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/38

      Usnesení Tribunálu ze dne 8. června 2020 – Limango v. EUIPO – Consolidated Artists (limango)
      (Věc T-23/19) (1)

      (2020/C 262/51)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 93, 11.3.2019.


title: Věc T-534/19: Usnesení Tribunálu ze dne 8. června 2020 – TestBioTech v. Komise

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/38

      Usnesení Tribunálu ze dne 8. června 2020 – TestBioTech v. Komise
      (Věc T-534/19) (1)

      (2020/C 262/52)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. 2019, C 363.


title: Věc C-114/19 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. června 2020 – Evropská komise v. Danilo Di Bernardo („Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Otevřené výběrové řízení – Nepřipuštění ke zkouškám – Možnost správy doplnit odůvodnění rozhodnutí o nepřipuštění před soudem – Podmínky – Výjimečné případy – Pojem ‚absence odůvodnění‘“)

text:
               5.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/2

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. června 2020 – Evropská komise v. Danilo Di Bernardo
      (Věc C-114/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Otevřené výběrové řízení - Nepřipuštění ke zkouškám - Možnost správy doplnit odůvodnění rozhodnutí o nepřipuštění před soudem - Podmínky - Výjimečné případy - Pojem ‚absence odůvodnění‘“)
      (2020/C 329/02)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: B. Mongin a G. Gattinara, zmocněnci)

         Další účastník řízení: Danilo Di Bernardo (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.


title: Věc C-256/19: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 2. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Wien – Rakousko) – Řízení zahájené na návrh S.A.D. Maler und Anstreicher OG („Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora – Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU – Účinná právní ochrana v oblastech pokrytých právem Unie – Zásada nezávislosti soudnictví – Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie – Pravomoc Soudního dvora – Článek 267 SFEU – Přípustnost – Vnitrostátní ustanovení týkající se přidělování věcí v rámci soudu – Opravný prostředek – Výklad nezbytný k tomu, aby předkládající soud mohl vydat rozsudek – Zjevná nepřípustnost“)

text:
               5.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/2

      Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 2. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Wien – Rakousko) – Řízení zahájené na návrh S.A.D. Maler und Anstreicher OG
      (Věc C-256/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU - Účinná právní ochrana v oblastech pokrytých právem Unie - Zásada nezávislosti soudnictví - Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie - Pravomoc Soudního dvora - Článek 267 SFEU - Přípustnost - Vnitrostátní ustanovení týkající se přidělování věcí v rámci soudu - Opravný prostředek - Výklad nezbytný k tomu, aby předkládající soud mohl vydat rozsudek - Zjevná nepřípustnost“)
      (2020/C 329/03)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Wien

         Účastník původního řízení

      S.A.D. Maler und Anstreicher OG

         Za účasti: Magistrat der Stadt Wien, Bauarbeiter Urlaubs- und Abfertigungskasse

         Výrok

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Verwaltungsgericht Wien (správní soud ve Vídni, Rakousko) ze dne 27. února 2019 je nepřípustná.

         (1)  Úř. věst. C 213, 24. 6. 2019.


title: Věc C-374/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. srpna 2020 Agrochem-Maks d.o.o. proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 28. května 2020 ve věci T-574/18, Agrochem-Maks v. Komise

text:
               5.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/8

      Kasační opravný prostředek podaný dne 7. srpna 2020 Agrochem-Maks d.o.o. proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 28. května 2020 ve věci T-574/18, Agrochem-Maks v. Komise
      (Věc C-374/20 P)
      (2020/C 329/11)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Agrochem-Maks d.o.o. (zástupci: S. Pappas a A. Pappas, advokáti)

         Další účastníci řízení: Evropská komise, Švédské království

         Návrhová žádání

      Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek;

                  —

                  vrátil věc Tribunálu;

                  —

                  uložil Komisi, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené navrhovatelkou v tomto řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Tribunál nesprávně vyložil a použil procesní požadavky, pokud jde o žádosti o doplňující informace v kontextu žádosti o obnovení schválení účinné látky.
      Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že výtka vycházející z toho, že (pokud jde o sedm neuzavřených bodů) existence neshod mezi posouzením úřadu EFSA a posouzením členského státu zpravodaje vyžaduje důkladnější odůvodnění této otázky, musí být zamítnuta jako neopodstatněná, pokud jde o čtvrtý bod, a jako irelevantní, pokud jde o zbývající body.
      Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nezohlednil všechny relevantní skutečnosti za účelem přezkumu legitimního očekávání navrhovatelky.
      Tribunál nesprávně kvalifikoval skutkové okolnosti a porušil čl. 6 písm. f nařízení č. 1107/2009 (1), bod 2.2 jeho přílohy II a zásadu proporcionality.
      Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nesprávně vyložil a použil zásadu předběžné opatrnosti.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 ze dne 21. října 2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh a o zrušení směrnic Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (Úř. věst. 2009, L 309, s. 1).


title: Věc C-67/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 29. června 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék (dříve Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság) – Maďarsko) – KD v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               5.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/9

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 29. června 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék (dříve Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság) – Maďarsko) – KD v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Věc C-67/19) (1)

      (2020/C 329/12)
      Jednací jazyk: maďarština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc C-560/19: Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 25. června 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil n° 3 de Valencia – Španělsko) – GT v. Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

text:
               5.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/11

      Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 25. června 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia – Španělsko) – GT v. Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA
      (Věc C-560/19) (1)

      (2020/C 329/19)
      Jednací jazyk: španělština
      Předseda osmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 372, 4.11.2019.


title: Věc C-567/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španělsko) – LP v. Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               5.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/11

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španělsko) – LP v. Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Věc C-567/19) (1)

      (2020/C 329/20)
      Jednací jazyk: španělština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 372, 4.11.2019.


title: Věc C-93/20: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bezirksgericht Schwechat – Rakousko) – JU v. Air France Direktion für Österreich

text:
               5.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/12

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bezirksgericht Schwechat – Rakousko) – JU v. Air France Direktion für Österreich
      (Věc C-93/20) (1)

      (2020/C 329/26)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 201, 15. 6. 2020.


title: Věc T-150/20 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 30. června 2020 – Tartu Agro v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – Státní podpory – Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou s vnitřním trhem a ukládá její navrácení – Návrh na odklad provádění – Neexistence naléhavosti“)

text:
               5.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/16

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 30. června 2020 – Tartu Agro v. Komise
      (Věc T-150/20 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za neslučitelnou s vnitřním trhem a ukládá její navrácení - Návrh na odklad provádění - Neexistence naléhavosti“)
      (2020/C 329/33)
      Jednací jazyk: estonština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Tartu Agro AS (Tartu, Estonsko) (zástupci: T. Järviste, T. Kaurov, M. Valberg a M. Peetsalu, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Bottka a E. Randvere, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a znějící na odklad provádění rozhodnutí Komise C(2020) 252 final ze dne 24. ledna 2020 o státní podpoře SA.39182 (2017/C) (ex 2017/NN) (ex 2014/CP), kterou Estonská republika poskytla žalobkyni.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  Usnesení ze dne 30. března 2020, Tartu Agro v. Komise (T 150/20 R), se zrušuje.

                  3)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-507/20: Žaloba podaná dne 6. srpna 2020 – Colombani v. ESVČ

text:
               5.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/22

      Žaloba podaná dne 6. srpna 2020 – Colombani v. ESVČ
      (Věc T-507/20)
      (2020/C 329/41)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Jean-Marc Colombani (Brusel, Belgie) (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ESVČ o zamítnutí návrhu na splnění povinností vyplývajících z rozsudku vydaného ve věci T-372/18, tak jak je zaznamenáno ve zprávě X ze dne 23. března 2020, a v případě potřeby i rozhodnutí ESVČ o zamítnutí jeho stížnosti R/195/20, v níž zopakoval svůj návrh na splnění povinností vyplývajících z rozsudku vydaného ve věci T-372/18, tak jak je zaznamenáno ve zprávě Y ze dne 30. července 2020,

                  —

                  zrušil rozhodnutí, kterým ESVČ odmítla jeho kandidaturu na místo vedoucího delegace EU v Koreji, oznámené zprávou ze dne 29. října 2019 podepsanou ředitelskou lidských zdrojů, jelikož ho ESVČ odmítla odůvodnit, a dále rozhodnutí zamítající jeho žádost o přístup k dokumentům, oznámené e-mailem sekretariátu poradního výboru ESVČ pro jmenování ze dne 24. ledna 2020,

                  —

                  zrušil rozhodnutí orgánu ESVČ oprávněnému ke jmenování ze dne 27. listopadu 2019 o nepřijetí jeho kandidatury na místo vedoucího delegace EU v Uzbekistánu a na místo vedoucího delegace EU v Severní Makedonii a dále rozhodnutí ze dne 21. února 2020 zamítající jeho žádost o přístup k dokumentům,

                  —

                  uložil žalované povinnost zaplatit žalobci náhradu za majetkovou újmu ve výši 3 500 eur a za nemajetkovou újmu ve výši symbolického 1 eura,

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby uplatňuje žalobce šest žalobních důvodů, z nichž první tři se týkají nesplnění povinností vyplývajících z rozsudku ve věci T-372/18, Colombani v. ESVČ, a zbylé tři rozhodnutí o odmítnutí kandidatur žalobce a rozhodnutí o zamítnutí jeho žádostí o přístup k dokumentům.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení článku 266 SFEU a nesprávného úředního postupu.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází ze zásahu do zásad rovného zacházení a nediskriminace.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z absence neutrality, nestrannosti, nezávislosti a ekvity.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení při výkladu pojmu „osobní údaje“ a při výkladu nařízení 2018/1725 a č. 1049/2001 a z absence výkladu článku 6 přílohy III služebního řádu úředníků Evropské unie, který by byl slučitelný s ustanoveními uvedených nařízení.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází z porušení článku 52 Listiny základních práv Evropské unie, jelikož omezení práva na přístup k informacím porušuje zásady řádné správy, práva na spravedlivý proces, rovnosti zbraní a práva na účinný procesní prostředek a brání jakémukoliv soudnímu přezkumu sporných aktů.


title: Věc C-205/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) dne 8. května 2020 – NE v. Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/2

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) dne 8. května 2020 – NE v. Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld
      (Věc C-205/20)
      (2020/C 348/03)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci původního řízení

         Stěžovatel: NE

         Žalovaný orgán: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Další účastník řízení: Finanzpolizei Team 91

         Předběžné otázky

                  1.

                  Je požadavek přiměřenosti sankcí stanovený v článku 20 směrnice 2014/67/EU (1) a vyložený v usneseních Soudního dvora Evropské unie Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (C-645/18) (2), jakož i Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (C-140/19, C-141/19, C-492/19, C-493/19 a C-494/19) (3) přímo použitelné ustanovení směrnice?

                  2.

                  V případě záporné odpovědi na první otázku:
                  Umožňuje a vyžaduje výklad vnitrostátního práva v souladu s unijním právem, aby soudy a správní orgány členského státu, aniž byl přijat nový vnitrostátní právní předpis, doplnily vnitrostátní sankční ustanovení použitelná v projednávaném případě o kritéria přiměřenosti stanovená v usneseních Soudního dvora Evropské unie Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (C-645/18), jakož i Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (C-140/19, C-141/19, C-492/19, C-493/19 a C-494/19)?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/67/EU ze dne 15. května 2014 o prosazování směrnice 96/71/ES o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb a o změně nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu („nařízení o systému IMI“) (Úř. věst. 2014, L 159, s. 11).

         (2)  ECLI:EU:C:2019:1108.

         (3)  ECLI:EU:C:2019:1103.


title: Věc C-355/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 30. července 2020 – Spolková republika Německo v. BL, BC

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/6

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 30. července 2020 – Spolková republika Německo v. BL, BC
      (Věc C-355/20)
      (2020/C 348/10)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka v řízení o opravném prostředku „Revision“: Spolková republika Německo

         Odpůrci v řízení o opravném prostředku „Revision“: BL, BC

         Osoba zúčastněná na řízení na výzvu soudu: Stadt Chemnitz

         Předběžné otázky

                  1

                              a)

                              Může být při sloučení rodiny s nezletilým uprchlíkem bez doprovodu podle čl. 10 odst. 3 písm. a) a čl. 2 písm. f) směrnice Rady 2003/86/ES (1) ze dne 22. září 2003 trvání nezletilosti „podmínkou“ ve smyslu čl. 16 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/86/ES? Je s výše uvedeným ustanovením slučitelná právní úprava členského státu, která rodičům slučovaným s nezletilým uprchlíkem bez doprovodu ve smyslu čl. 2 písm. f) směrnice 2003/86/ES poskytuje (odvozené) právo pobytu v členském státu pouze po dobu, po kterou je uprchlík skutečně ještě nezletilý?

                              b)

                              V případě kladné odpovědi na otázku 1a): Musí být čl. 16 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 10 odst. 3 písm. a) a čl. 2 písm. f) směrnice 2003/86/ES vykládán v tom smyslu, že je členskému státu, podle jehož právních ustanovení je (odvozené) právo pobytu rodičů omezeno obdobím do plnoletosti dítěte, povoleno zamítnout žádost rodičů dosud pobývajících ve třetí zemi o vstup a pobyt za účelem sloučení rodiny, pokud uprchlík před konečným rozhodnutím o žádosti podané během tří měsíců po přiznání postavení uprchlíka ve správním nebo soudním řízení dosáhl plnoletosti?

                  2.

                  Pokud podle odpovědi na první otázku není odmítnutí sloučení rodiny přípustné:
                  Jaké požadavky musí být stanoveny na skutečné rodinné vztahy ve smyslu čl. 16 odst. 1 písm. b) směrnice 2003/86/ES v případech sloučení rodiny s uprchlíkem, který před rozhodnutím o žádosti o vstup a pobyt za účelem sloučení rodiny dosáhl plnoletosti? Konkrétně:

                              a)

                              Postačuje, jedná-li se o nejbližší příbuzné v přímé vzestupné linii (čl. 10 odst. 3 písm. a) směrnice 2003/86/ES), nebo je nezbytný také skutečný rodinný život?

                              b)

                              Je-li zapotřebí skutečný rodinný život:
                              Jaká intenzita je k tomu zapotřebí? Postačují například příležitostné nebo pravidelné návštěvy, je zapotřebí soužití ve společné domácnosti nebo je k tomu navíc zapotřebí takový způsob soužití, v němž jsou jeho členové na sebe vzájemně odkázáni?

                              c)

                              Vyžaduje sloučení rodičů, kteří se ještě nachází ve třetím státě a podali žádost na sloučení rodiny s dítětem, které má status uprchlíka a v mezidobí dosáhlo plnoletosti, prognózu, že rodinný život bude po vstupu na území obnoven v členském státě způsobem popsaným v otázce 2b)?

         (1)  Směrnice Rady 2003/86/ES ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny (Úř. věst. L 251, 3.10.2003, s. 12, zvl. vyd. 19/06, s. 224).


title: Věc T-619/19: Usnesení Tribunálu ze dne 10. července 2020 – KF v. SATCEN („Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody – Zaměstnanci SATCEN – Smluvní zaměstnanci – Pravomoc unijních soudů – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Rozhodnutí o zahájení správního šetření týkajícího se žalobkyně v rámci plnění povinností vyplývajících z rozsudku Tribunálu – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Žádost o přiznání úroku z částky přiznané Tribunálem jako náhrada utrpěné újmy – Článek 76 písm. d) jednacího řádu – Zjevně nepřípustná žaloba“)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/15

      Usnesení Tribunálu ze dne 10. července 2020 – KF v. SATCEN
      (Věc T-619/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody - Zaměstnanci SATCEN - Smluvní zaměstnanci - Pravomoc unijních soudů - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Rozhodnutí o zahájení správního šetření týkajícího se žalobkyně v rámci plnění povinností vyplývajících z rozsudku Tribunálu - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Žádost o přiznání úroku z částky přiznané Tribunálem jako náhrada utrpěné újmy - Článek 76 písm. d) jednacího řádu - Zjevně nepřípustná žaloba“)
      (2020/C 348/21)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: KF (zástupci: A. Kunst, advokátka a N. Macaulay, barrister)

         Žalovaný: Satelitní středisko Evropské unie (zástupkyně: A. Guillerme, advokátka)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU, znějící na zrušení rozhodnutí ředitele SATCEN ze dne 3. července 2019 o zahájení řízení týkajícího se žalobkyně, a dále návrh založený na článku 268 SFEU, směřující k získání náhrady škody, kterou žalobkyně údajně utrpěla zejména v důsledku tohoto rozhodnutí.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  KF se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně těch, které jsou spojeny s řízením o předběžném opatření.

                  3)

                  Není důvodné rozhodnout o návrhu Rady Evropské unie na vstup do řízení jako vedlejšího účastnice.

                  4)

                  Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 399, 25.11.2019.


title: Věc T-841/19: Usnesení Tribunálu ze dne 15. července 2020 – Koopman International v. EUIPO – Tinnus Enterprises a Mystic Products (Zařízení na rozvod tekutin) („Žaloba na neplatnost – (Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující zařízení na rozvod tekutin – Přerušení řízení před odvolacím senátem – Akt, který nelze napadnout žalobou – Přípravný akt – Nepřípustnost“)

text:
               19.10.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 348/20

      Usnesení Tribunálu ze dne 15. července 2020 – Koopman International v. EUIPO – Tinnus Enterprises a Mystic Products (Zařízení na rozvod tekutin)
      (Věc T-841/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - (Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující zařízení na rozvod tekutin - Přerušení řízení před odvolacím senátem - Akt, který nelze napadnout žalobou - Přípravný akt - Nepřípustnost“)
      (2020/C 348/28)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Koopman International BV (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupci: G. van den Bergh a B. Brouwer, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Spojené státy) (zástupce: A. Odle, advokát)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španělsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti prozatímnímu rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. září 2019 (věc R 1009/2018-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Mystic Products Import & Export a Koopman International na jedné straně a Tinnus Enterprises na straně druhé.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Společnost Koopman International BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Tinnus Enterprises LLC.

         (1)  Úř. věst. C 45, 10.2.2020.