title: Věc C-367/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Antwerpen (Belgie) dne 8. září 2009 — Belgisch Interventie- en Restitutiebureau v. SGS Belgium NV, Firme Derwa NV a Centraal Beheer Achmea NV

text:
               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Antwerpen (Belgie) dne 8. září 2009 — Belgisch Interventie- en Restitutiebureau v. SGS Belgium NV, Firme Derwa NV a Centraal Beheer Achmea NV
   (Věc C-367/09)
   2009/C 297/24
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van beroep te Antwerpen

      Účastníci původního řízení

               Odvolatel

               :

               Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

               Odpůrci v odvolacím řízení

               :

                           SGS Belgium NV

                           Firme Derwa NV

                           Centraal Beheer Achmea NV

      Předběžné otázky

               1)

               Mají ustanovení článku 5 a článku 7 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (1) přímý účinek ve vnitrostátních právních řádech členských států, aniž by tyto členské státy měly určitý prostor pro uvážení a aniž by vnitrostátní orgány musely přijímat prováděcí opatření?

               2)

               Může být mezinárodní kontrolní a dozorčí společnost schválená členským státem, ve kterém bylo přijato vývozní prohlášení (v projednávaném případě Belgie), která vydala nesprávný doklad o vykládce ve smyslu čl. 18 odst. 2 písm. c) nařízení [Komise] [EHS] č. 3665/87 (2) [ze dne 27. listopadu 1987, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty], považována za hospodářský subjekt ve smyslu článku 1 nařízení č. 2988/95 nebo za osobu, která se podílela na nesrovnalosti, či za osobu, která odpovídá za nápravu nesrovnalosti nebo je povinna zajistit, aby k ní nedošlo ve smyslu článku 7 tohoto nařízení?

               3)

               Mohou být sdělení vyšetřovací zprávy vydané hospodářskou inspekcí nebo dopis obsahující výzvu k předložení doplňujících podkladů prokazujících propuštění do volného oběhu nebo doporučený dopis, kterým se ukládá sankce, považovány za úkon, který se týká vyšetřování nebo řízení o nesrovnalosti, ve smyslu čl. 3 odst. 1 pododstavce 3 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995?

      (1)  Úř. věst. L 312, s. 1; Zvl. vyd. 01/01, s. 340.

      (2)  Nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu 1987, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (Úř. věst. L 351, s. 1).


title: Věc T-497/10: Žaloba podaná dne 7. října 2010 — Divandari v. Rada

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/56

         Žaloba podaná dne 7. října 2010 — Divandari v. Rada
   (Věc T-497/10)
   ()
   2010/C 328/87
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ali Divandari (Teherán, Írán) (zástupci: S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Wyatt, QC a R. Blakeley, barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit bod 1 tabulky A přílohy k prováděcímu nařízení Rady (EU) č. 668/2010 (1) v rozsahu, v němž se týká žalobce;

               —

               zrušit bod 2 tabulky A přílohy II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP (2) v rozsahu, v němž se týká žalobce;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V projednávaném případě se žalobce domáhá částečného zrušení prováděcího nařízení Rady č. 668/2010 a rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP v rozsahu, v němž bylo jméno žalobce zařazeno na seznam osob, subjektů a orgánů, na které se vztahuje zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů v souladu s tímto ustanovením.
   Čtyři žalobní důvody dovolávané žalobcem jsou totožné nebo podobné s prvním, druhým a pátým žalobním důvodem dovolávaným ve věci T-492/10 Melli Bank v. Rada.

      (1)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 668/2010 ze dne 26. července 2010, kterým se provádí čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 423/2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2010 L 195, s. 25).

      (2)  Rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. 2010 L 195, s. 39).


title: Věc C-437/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Okresního soudu v Českém Krumlově ze dne  28. listopadu 2005  ve věci Jan Vorel proti Nemocnici Český Krumlov

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Okresního soudu v Českém Krumlově ze dne 28. listopadu 2005 ve věci Jan Vorel proti Nemocnici Český Krumlov
   (Věc C-437/05)
   (2006/C 36/50)
   Jednací jazyk: čeština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Okresního soudu v Českém Krumlově (Česká republika) ze dne 28. listopadu 2005 ve věci Jan Vorel proti Nemocnici Český Krumlov, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 5. prosince 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Okresní soud v Českém Krumlově žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Je z hlediska souladu se Směrnicí ES 93/104 (1), jakož i s rozhodnutím Soudního dvora Evropských společenství C-151/02 ve věci město Kiel vs. Norbert Jaeger třeba při posuzování pracovně právních otázek považovat čekání lékaře na práci při pracovní pohotovosti na jeho pracovišti v nemocnici za výkon práce?

      (1)  Úř. věst. L 307, s. 18


title: Věc T-423/08: Žaloba podaná dne 27. září 2008 – INTER-NETT 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft v. OHIM

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/43

         Žaloba podaná dne 27. září 2008 – INTER-NETT 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft v. OHIM
   (Věc T-423/08)
   (2008/C 313/79)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: maďarština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: INTER-NETT 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Mór, Maďarsko) (zástupce: E. Petruska, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Unión de Agricultores SA (El Ejido, Španělsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 22. července 2008 (R 71/2008-2);

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: INTER-NETT 2000 Kereskedelmi és Szolgáltató kft

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „HUNAGRO“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 29, 31 a 35 (přihláška č. 4.508.917)

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Unión de Agricultores, S.A.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: ochranná známka Společenství „UNIAGRO“ pro výrobky zařazené do třídy 31

      Rozhodnutí námitkového oddělení: přijetí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94, jelikož OHIM nesprávně vyložil výše uvedené ustanovení a čl. 12 písm. a) a b) téhož nařízení, jelikož rozhodnutí OHIM zbavilo žalobkyni možnosti jednak používat jméno majitele, a jednak používat označení zeměpisného původu svých výrobků.


title: Věc T-46/05: Žaloba podaná dne  3. února 2005  – Komise v. Environmental Management Consultants Ltd

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/22

         Žaloba podaná dne 3. února 2005 – Komise v. Environmental Management Consultants Ltd
   (Věc T-46/05)
   (2006/C 108/41)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: D. Triantafyllou a N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaná: Environmental Management Consultants Ltd (Nikosie, Kypr)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               uložit žalované zaplacení částky ve výši 44 056,81 eur, což odpovídá kapitálu ve výši 31 965,28 eur a úrokům z prodlení ode dne, kdy se dluhopis stal splatným, až do 31. ledna 2005, ve výši 12 091,53 eur;

               —

               uložit žalované zaplacení úroků ve výši 9,62 eur za den od 1. února 2005 až k úplnému vyrovnání dluhu a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Evropské Společenství, zastoupené Komisí Evropských společenství, uzavřelo se žalovanou smlouvu, na kterou se vztahují ustanovení speciálního programu se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi. Smlouva se týkala zejména provedení projektu s názvem „Technical Development and demonstration of closed-loop electroplating and metal chemistry“ a měla být provedena do 30 měsíců ode dne 1. listopadu 1998. V rámci této smlouvy se Komise zavázala finančně přispět k řádnému provedení projektu částkou ve výši 50 % proplatitelných výdajů a 100 % dodatečných výdajů, až do výše 538 000 eur.
   V květnu 1999 se společnost, která převzala koordinaci prací, dostala do úpadku a přerušila provádění projektu, které začalo dne 5. února 1999. Přes úsilí některých zbývajících členů konsorcia nebylo možno najít jiného koordinátora. V důsledku toho se Komise rozhodla ukončit smlouvu, poté co shledala, že by zbývající členové konsorcia nemohli projekt provést. Komise oznámila své rozhodnutí žalované dopisem ze dne 16. června 2000 a vyzvala ji, aby předložila prohlášení o výdajích a technickou zprávu o pracích provedených mezi únorem a květnem 1999.
   Žalovaná předložila prohlášení o výdajích pro období od 1. listopadu 1998 do 30. dubna 2000, ale Komise se rozhodla přistoupit ke stanovení personálních výdajů pouze pro období únor-květen 1999, které považuje za období, kdy program skutečně trval, a připočíst výdaje na vybavení. Na základě těchto výpočtů Komise uznala výdaje ve výši 23 404,72 eur a touto žalobou se domáhá vrácení částky 31 965,28 eur, která představuje zbytek zálohy, kterou vyplatila žalované, jakož i zaplacení úroků dlužných z této částky v souladu s relevantními ustanoveními.


title: Věc T-352/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2012 — Novácke chemické závody v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh karbidu vápníku a hořčíku pro ocelářský a plynárenský průmysl v EHP, s výjimkou Irska, Španělska, Portugalska a Spojeného království — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Stanovení cen a rozdělení trhu — Pokuty — Povinnost uvést odůvodnění — Proporcionalita — Rovné zacházení — Pokyny o metodě stanovování pokut z roku 2006 — Platební schopnost“ )

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2012 — Novácke chemické závody v. Komise
   (Věc T-352/09) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh karbidu vápníku a hořčíku pro ocelářský a plynárenský průmysl v EHP, s výjimkou Irska, Španělska, Portugalska a Spojeného království - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Stanovení cen a rozdělení trhu - Pokuty - Povinnost uvést odůvodnění - Proporcionalita - Rovné zacházení - Pokyny o metodě stanovování pokut z roku 2006 - Platební schopnost)
   2013/C 32/22
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Novácke chemické závody a.s. (Nováky, Slovensko) (zástupci: původně A. Černejová, poté M. Bol’oš a L. Bányaiová, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, N. von Lingen a A. Tokár, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Slovenská republika (zástupkyně: B. Ricziová, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 5791 final ze dne 22. července 2009, v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.396 — Činidla na bázi karbidu vápníku a hořčíku pro ocelářský a plynárenský průmysl) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, jakož i podpůrně návrh na zrušení nebo snížení pokuty uložené žalobkyni uvedeným rozhodnutím.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Novácke chemické závody a.s. ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Slovenská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc T-54/07: Žaloba podaná dne 19. února 2007 – Vtesse Networks v. Komise

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/52

         Žaloba podaná dne 19. února 2007 – Vtesse Networks v. Komise
   (Věc T-54/07)
   (2007/C 82/107)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Vtesse Networks Ltd. (St. Albans, Spojené království) (zástupce: H. Mercer, Barrister)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit článek 1 rozhodnutí v té časti, ve které se stanoví, že uplatnění daně Spojeného království z obchodního majetku na společnost BT plc. od roku 1995 do konce roku 2005 nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce navrhuje zrušení rozhodnutí Komise 2006/951/ES (1) ze dne 12. října 2006, neboť tvrdí, že uplatnění daně z obchodního majetku BT plc. a Kingston Communications plc. od roku 1995 do konce roku 2005 není státní podporou ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES.
   Žalobce tvrdí, že Komise nezohlednila a/nebo neprošetřila konkurenční znevýhodnění, kterým byla postižena na úrovni mezního zdanění v porovnání s BT plc., když se vedle BT plc. ucházela o uzavírání smluv na poskytování maloobchodního pronájmu vysokokapacitních linek s optickými vlákny.
   Žalobce tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení při použití čl. 87 odst. 1 ES, konkrétně pak tím, že nevymezila relevantní trh, a v důsledku toho nezjistila zvýhodnění, které ve skutečnosti BT plc. plynulo z obchodních poplatků v souvislosti s mezním zdaněním.
   Žalobce dále tvrdí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení významu a relevance skupiny smluv, u kterých byl žalobce soutěžitelem BT plc., a dostatečně neprošetřila stav soutěže na úrovni mezního zdanění, což Komisi vedlo k závěru, že BT plc. disponovala 12 % podílem na trhu, ačkoli podle žalobce dosahoval nejvýznamnější podíl na trhu BT plc. 78 %.
   Konečně, žalobce tvrdí, že Komise dostatečně neodůvodnila napadené rozhodnutí s ohledem na skutečnou soutěž mezi žalobcem a BT plc.

      (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 12. října 2006 – uplatňování daně z obchodního majetku tvořícího telekomunikační infrastrukturu ve Spojeném království [č. C 4/2005 (ex NN 57/2004, ex CP 26/2004)] – oznámeno pod číslem dokumentu K(2006) 4378 (Úř. věst. 2006 L 383, s. 70).


title: Věc C-302/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht München (Německo) dne 8. července 2008 – Zino Davidoff S.A. v. Bundesfinanzdirektion Südost

text:
               27.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht München (Německo) dne 8. července 2008 – Zino Davidoff S.A. v. Bundesfinanzdirektion Südost
   (Věc C-302/08)
   (2008/C 247/08)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht München
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Zino Davidoff S.A.

      Žalovaný: Bundesfinanzdirektion Südost
   Předběžná otázka
   Má být čl. 5 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1383/2003 ze dne 22. července 2003 o přijímání opatření celních orgánů proti zboží podezřelému z porušení určitých práv duševního vlastnictví a o opatřeních, která mají být přijata proti zboží, o kterém bylo zjištěno, že tato práva porušilo (1), vykládán s ohledem na přistoupení Evropského společenství k Madridskému protokolu v tom smyslu, že se i přes použití výrazu „ochranná známka Společenství“ vztahuje i na mezinárodní zápisy ochranných známek ve smyslu článku 146 a násl. nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1992/2003 ze dne 27. října 2003?

      (1)  Úř. věst. L 196, s. 7.


title: Věc C-282/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgerichts Wien (Rakousko) dne 20. května 2016 – RMF Financial Holdings Sàrl v. Heta Asset Resolution AG

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgerichts Wien (Rakousko) dne 20. května 2016 – RMF Financial Holdings Sàrl v. Heta Asset Resolution AG
   (Věc C-282/16)
   (2016/C 314/14)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Handelsgericht Wien

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: RMF Financial Holdings Sàrl

      Žalovaná: Heta Asset Resolution AG

      Předběžné otázky

               1)

               Mají být čl. 2 odst. 1 bod 2 a bod 23 směrnice 2014/59/EU (1), kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků ve spojení s čl. 4 odst. 1 bod 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (2) o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky, podle kterého se rozumí „úvěrovou institucí“ podnik, jehož činnost spočívá v přijímání vkladů nebo jiných splatných peněžních prostředků od veřejnosti a poskytování úvěrů na vlastní účet (dále jen „instituce CRR“), tak, že se oblast působnosti čl. 1 odst. 1 směrnice 2014/59/EU vztahuje i na subjekt v likvidaci (společnost v likvidaci), která již nedisponuje bankovní licencí k provozování bankovní činnosti, nebo která je oprávněna na základě zákonné licence pouze k (bankovní) činnosti, která slouží výlučně k likvidaci portfolia?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Má být čl. 3 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES (3) ze dne 4. dubna 2001 o reorganizaci a likvidaci úvěrových institucí (ve znění čl. 117 bodu 1 směrnice 2014/59/EU) vykládán tak, že opatření k odepisování nařízené vnitrostátním správním orgánem se plně uplatní bez dalších formalit i vůči osobám se sídlem v jiných členských státech – rovněž s ohledem na čl. 17 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie – (přes zápornou odpověď na první otázku)?

               3)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Brání svoboda volného pohybu kapitálu podle čl. 63 odst. 1 SFEU zakotvená v unijním právu vnitrostátnímu ustanovení, které rozšiřuje oblast působnosti směrnice 2014/59/EU na subjekt v likvidaci (společnost v likvidaci), která již nedisponuje bankovní licencí k provozování bankovních činnosti nebo která je oprávněna na základě zákonné licence pouze k (bankovní) činnosti, která slouží výlučně likvidaci portfolia?

               4)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Má být unijní právo s ohledem na zásadu „effet utile (užitečného účinku)“ a zásadu loajální spolupráce zakotvenou v čl. 4 odst. 3 SEU vykládáno tak, že opatření k odepisování nařízené vnitrostátním správním orgánem musí být uznáno v jiném členském státě i tehdy, pokud se pravidla vnitrostátního práva vycházející ze směrnice 2014/59/EU použijí i na instituci, která byla při vstupu směrnice 2014/59/EU v platnost dne 2. července 2014 ještě úvěrovou institucí ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 nařízení (EU) č. 575/2013 (instituce CRR), avšak která tohoto statusu pozbyla již před uplynutím lhůty pro transpozici směrnice 2014/59/EU do vnitrostátního práva dne 31. prosince 2014.

               5)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Má být pojem „zajištěný závazek“ uvedený v čl. 2 odst. 1 bodu 67 a v čl. 44 odst. 2 písm. b) směrnice 2014/59/EU, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků zejména s ohledem na čl. 1 odst. 2 směrnice 2014/59/EU vykládán tak, že rovněž zahrnuje závazky, za které převzal regionální veřejnoprávní orgán (zde: rakouská spolková země Korutany) ze zákona náhradní ručení?

               6)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Mají být čl. 43 odst. 2 písm. b) a čl. 59 odst. 3 písm. b) a odstavec 4 směrnice 2014/59/EU vykládány tak, že brání vnitrostátnímu ustanovení, které vede k tomu, že opatření odpovídající nástroji rekapitalizace z vnitřních zdrojů podle článku 43 směrnice 2014/59/EU bude použito v případě, ve kterém již neexistuje realistický výhled na obnovení životaschopnosti instituce a ani nejsou převedeny systémově důležité služby na překlenovací instituci a kdy nemohou být převáděny ani další části podniku instituce, nýbrž tato instituce slouží výlučně ke správě aktiv, práv a závazků s cílem řádného, aktivního a co možná nejlepšího zpeněžení těchto jednotlivých aktiv, práv a závazků (likvidace portfolia)? Měla by být v takovém případě v souladu s požadavky stanovenými podle směrnice 2014/59/EU provedena likvidace takového subjektu v likvidaci (společnosti v likvidaci) přednostně v rámci běžného úpadkového řízení?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012; Úř. věst. L 173, s. 190.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 575/2013ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012; Úř. věst. L 176, s. 1.

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES ze dne 4. dubna 2001 o reorganizaci a likvidaci úvěrových institucí; Úř. věst. L 125, s. 15.


title: Věc T-27/17 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 26. června 2017 – Jalkh v. Parlament „Řízení o předběžných opatřeních — Institucionální právo — Poslanec Evropského parlamentu — Výsady a imunity — Zbavení poslanecké imunity poslance Evropského parlamentu — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nedostatek naléhavosti“

text:
               14.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/24

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 26. června 2017 – Jalkh v. Parlament
   (Věc T-27/17 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Institucionální právo - Poslanec Evropského parlamentu - Výsady a imunity - Zbavení poslanecké imunity poslance Evropského parlamentu - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedostatek naléhavosti“)
   (2017/C 269/36)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvillers, Francie) (zástupci: původně J.-P. Le Moigne, poté M. Ceccaldi, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: M. Dean a S. Alonso de León, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článcích 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Parlamentu ze dne 22. listopadu 2016 o zbavení imunity poslance Jean-François Jalkha s ohledem na soudní řízení (č. 14142000183) zahájené před soudem prvního stupně v Nanterre (Francie).

      Výrok

               1)

               Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-220/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. ledna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif de Lyon – Francie) – Jean Auroux, Merie-Hélène Riamon, Christian Avocat, Laure Deroche, Pascal Mirabel, Vladimir Serdeczny, Paul Perard, Dolorès Ponramon, Elisabeth Roche v. Commune de Roanne (Veřejné zakázky — Směrnice 93/37/ES — Zadání zakázky bez nabídkového řízení — Dohoda o provedení změny v území uzavřená mezi dvěma zadavateli — Pojmy veřejné zakázky na stavební práce a  stavební práce — Způsoby výpočtu hodnoty zakázky)

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/4

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. ledna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal administratif de Lyon – Francie) – Jean Auroux, Merie-Hélène Riamon, Christian Avocat, Laure Deroche, Pascal Mirabel, Vladimir Serdeczny, Paul Perard, Dolorès Ponramon, Elisabeth Roche v. Commune de Roanne
   (Věc C-220/05) (1)

   (Veřejné zakázky - Směrnice 93/37/ES - Zadání zakázky bez nabídkového řízení - Dohoda o provedení změny v území uzavřená mezi dvěma zadavateli - Pojmy „veřejné zakázky na stavební práce“ a „stavební práce“ - Způsoby výpočtu hodnoty zakázky)
   (2007/C 56/07)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal administratif de Lyon
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Jean Auroux, Merie-Hélène Riamon, Christian Avocat, Laure Deroche, Pascal Mirabel, Vladimir Serdeczny, Paul Perard, Dolorès Ponramon, Elisabeth Roche

      Žalovaná: Commune de Roanne
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal administratif de Lyon – Výklad článků 1 a 6 směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce (Úř. věst. L 199, s. 54; Zvl. vyd. 06/02, s. 163) – Veřejnoprávní dohoda o změně v území uzavřená mezi dvěma zadavateli týkající se provedení za účelem obecného zájmu změny v území, v rámci které tento druhý zadavatel předá prvnímu zadavateli stavby určené k uspokojování jeho potřeb a po jejímž uplynutí se první zadavatel stane vlastníkem těch staveb, které nebyly převedeny na třetí osoby – Způsoby výpočtu hodnoty zakázky pro posouzení prahové hodnoty pro použití postupů zadávání – Výstavba zábavního parku a parkoviště
   Výrok

               1)

               Dohoda, kterou první zadavatel svěří druhému zadavateli provedení stavební práce, je veřejnou zakázkou na stavební práce ve smyslu čl. 1 písm. a) směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/52/ES ze dne 13. října 1997, nezávisle na skutečnosti, zda je, či není stanoveno, že první zadavatel je nebo se má stát vlastníkem celé nebo části této stavby.

               2)

               Pro určení hodnoty zakázky pro účely článku 6 směrnice 93/37, ve znění směrnice 97/52, je třeba vzít v úvahu celkovou hodnotu zakázky na stavební práce z pohledu potenciálního uchazeče, což zahrnuje nejen úhrn částek, které má zaplatit zadavatel, ale i všechny příjmy pocházející od třetích osob.

               3)

               Zadavatel není osvobozen od použití postupů zadávání veřejných zakázek na stavební práce stanovených směrnicí 93/37, ve znění směrnice 97/52, z důvodu, že v souladu s vnitrostátním právem tato dohoda může být uzavřena pouze s určitými právnickými osobami, které jsou samy zadavateli a které samy mají povinnost uplatnit uvedené postupy při zadávání případných následujících zakázek.

      (1)  Úř. věst. C 193, 16.8.2005.


title: Věc T-328/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. června 2015 Geoffroyem Alsteensem proti rozsudku vydanému dne 21. dubna 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-87/12, Alsteens v. Komise

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/43

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. června 2015 Geoffroyem Alsteensem proti rozsudku vydanému dne 21. dubna 2015 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-87/12, Alsteens v. Komise
   (Věc T-328/15 P)
   (2015/C 279/53)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Geoffroy Alsteens (Marcinelle, Belgie) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu ve věci F-87/12 RENV, Alsteens v. Komise;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 18. listopadu 2011 v rozsahu, v němž omezuje datum možnosti prodloužení žalobcovy smlouvy dočasného zaměstnance do 31. března 2012;

               —

               uložil Komisi povinnost zaplatit žalobci předběžně jedno euro jakožto náhradu vzniklé škody včetně nákladů vynaložených ve čtyřech stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel tři důvody kasačního opravného prostředku.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení zásady kontradiktornosti a z nesprávného právního posouzení. Žalobce tvrdí, že Soud pro veřejnou službu (dále jen „Soud“) (i) z hlediska pravidla o souladu stížnosti a žaloby nesprávně odmítl jako nepřípustné žalobní důvody vycházející ze zjevně nesprávného posouzení a zásady řádné správy, ačkoli Komise tento důvod pro nepřípustnost nikdy neuplatnila a účastníci řízení se k údajné nepřípustnosti nemohli vyjádřit, a (ii) v každém případě se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že žalobce nerespektoval pravidlo o souladu.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází ze zkreslení argumentů předložených žalobcem, z porušení povinnosti uvést odůvodnění a z nesprávného právního posouzení, neboť Soud konstatoval, že není nutné vyslovovat se k výkladu článku 8 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie (dále jen „PŘOZ“), a rozsudek ze dne 5. října 1995, Alexopoulou v. Komise (T-17/95, Sb. VS, EU:T:1995:176), se stal pro účely vyřešení sporu naprosto irelevantním.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění a z nesprávného posouzení, neboť Soud konstatoval, že výjimka z mechanického uplatňování pravidla o šesti letech se uplatní pouze na žádost žalobce, čímž ignoroval kvalifikaci napadeného rozhodnutí jakožto aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení.


title: Věc F-113/06: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Bouis a další v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Povýšení zvané druhého typu — Hodnotící období 2005 — Udělování prioritních bodů — Přechodná ustanovení — Obecná prováděcí ustanovení k článku 45 služebního řádu — Rovné zacházení — Přípustnost )

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/49

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Bouis a další v. Komise
   (Věc F-113/06) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Povýšení zvané ‚druhého typu‘ - Hodnotící období 2005 - Udělování prioritních bodů - Přechodná ustanovení - Obecná prováděcí ustanovení k článku 45 služebního řádu - Rovné zacházení - Přípustnost“)
   (2009/C 32/96)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Didier Bouis (Overijse, Belgie) a další (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Joris a D. Martin, zmocněnci)
   Předmět věci
   Veřejná služba – Zaprvé, zrušení rozhodnutí Komise nezapsat žalobce ani na seznam zásluh ani na seznam povýšených osob do platové třídy A*13 za hodnotící období 2005; zadruhé, zrušení rozhodnutí přidělit jim přechodné prioritní body v rozsahu, v němž jsou omezeny na jeden bod za rok výkonu služby v platové třídě; zatřetí, zrušení rozhodnutí o tom, že se žalobcům nepřidělují další prioritní body.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 281, 18.11.2006, s. 49.


title: Usnesení Soudního dvora ze dne 24. května 2016 ve věci E-2/16 – Gerhard Spitzer v. Kontrolní úřad ESVO (Předběžná námitka nepřípustnosti – odmítnutí zahájit řízení o nesplnění povinnosti – směrnice 2002/47/ES – napadnutelná opatření – lhůta – přípustnost)

text:
               2.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 66/31

         USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 24. května 2016
   ve věci E-2/16
   Gerhard Spitzer v. Kontrolní úřad ESVO
   (Předběžná námitka nepřípustnosti – odmítnutí zahájit řízení o nesplnění povinnosti – směrnice 2002/47/ES – napadnutelná opatření – lhůta – přípustnost)
   (2017/C 66/11)
   Ve věci E-2/16, Gerhard Spitzer v. Kontrolní úřad ESVO – ŽALOBA podle čl. 36 odst. 2 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora na zrušení rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 425/15/COL ze dne 25. listopadu 2015 o dohodách o finančním zajištění v Lichtenštejnsku, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (soudce-zpravodaj), soudci, vydal dne 24. května 2016 usnesení, jehož výrok zní:

               1.

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2.

               Žalobce ponese náklady řízení.


title: Věc T-474/09: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2009 — Fercal — Consultadoria e Serviços, Ltda v. OHIM — Jacson of Scandinavia (JACKSON SHOES)

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/47

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2009 — Fercal — Consultadoria e Serviços, Ltda v. OHIM — Jacson of Scandinavia (JACKSON SHOES)
   (Věc T-474/09)
   2010/C 63/84
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: portugalština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fercal — Consultadoria e Serviços, Ltda (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: A. Rodrigues, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Jacson of Scandinavia AB (Vollsjö, Švédsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 18. srpna 2009 ve věci R 1253/2008-2, a tedy ponechat v platnosti zápis ochranné známky Společenství č. 1 077 858„JACKSON SHOES“.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti:„JACKSON SHOES“

      Majitel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Švédská slovní ochranná známka „JACSON OF SCANDINAVIA AB“

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Vyhovění návrhu na prohlášení neplatnosti ochranné známky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 4 a čl. 53 odst. 1 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 o ochranné známce Společenství (1), neboť neexistuje žádní nebezpečí záměny mezi ochrannou známkou „JACKSON SHOES“ a ochrannou známkou „JACSON OF SCANDINAVIA AB“.
   I když existuje grafická a fonetická podobnost mezi příjmeními JACKSON a JACSON, musí být označení při jejich porovnávání brána jako celek: „JACKSON SHOES“/„JACSON OF SCANDINAVIA AB“.
   Nelze uznat (pouze z důvodu existence švédské firmy) výlučné právo ve všech zemích Evropské unie k užívání příjmení, které je běžně používáno v mnoha jiných členských státech Unie tisíci lidí i jinými podniky, a které má proto nízkou rozlišovací způsobilost. Nelze tedy zabránit tomu, aby totéž označení — nebo jiné jemu podobné — bylo používáno třetími osobami v kombinaci s jinými prvky.
   Navíc průměrný spotřebitel si lehce všimne, že se jedná o rozdílná označení různého druhu: první spočívá ve slovní ochranné známce a druhé je firmou, v daném případě díky dodatku AB.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Složení velkého senátu

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/41

         Složení velkého senátu
   (2007/C 269/71)
   Dne 19. září 2007 Soud prvního stupně rozhodl, že na dobu od 25. září 2007 do 31. srpna 2010 bude třinácti soudci, z nichž se skládá velký senát v souladu s čl. 10 odst. 1 jednacího řádu, předseda Soudu, sedm předsedů senátu těch senátů, které nejsou příslušné ve věci, a soudci rozšířeného senátu, kteří by rozhodovali v dotčené věci, kdyby tato věc byla přidělena senátu složenému z pěti soudců.


title: Spojené věci C-553/10 P a C-554/10 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. listopadu 2012 — Evropská komise v. Éditions Odile Jacob SAS, Wendel Investissement SA, Lagardère SCA a Lagardère SCA v. Éditions Odile Jacob SAS, Evropská komise, Wendel Investissement SA ( „Kasační opravný prostředek — Spojování podniků působících na trhu v oblasti vydavatelství knih — Zrušení rozhodnutí týkajícího se schválení investičního podniku jako nabyvatele následně převáděných aktiv — Dosah možného nedostatku nezávislosti zplnomocněnce“ )

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/8

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. listopadu 2012 — Evropská komise v. Éditions Odile Jacob SAS, Wendel Investissement SA, Lagardère SCA a Lagardère SCA v. Éditions Odile Jacob SAS, Evropská komise, Wendel Investissement SA
   (Spojené věci C-553/10 P a C-554/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Spojování podniků působících na trhu v oblasti vydavatelství knih - Zrušení rozhodnutí týkajícího se schválení investičního podniku jako nabyvatele následně převáděných aktiv - Dosah možného nedostatku nezávislosti zplnomocněnce)
   2013/C 9/11
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: O. Beynet, A. Bouquet a S. Noë, zmocněnci), Lagardère SCA (zástupci: A. Winckler, F. de Bure a J.-B. Pinçon, advokáti)

      Další účastnice řízení: Éditions Odile Jacob SAS (zástupci: O. Fréget, M. Struys a L. Eskenazi, advokáti), Wendel Investissement SA (zástupci: M. Trabucchi, F. Gordon a C. Baldon, advokáti), Lagardère SCA (zástupci: A. Winckler, F. de Bure a J.-B. Pinçon, advokáti), Evropská komise (zástupci: O. Beynet, A. Bouquet a S. Noë, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) ze dne 13. září 2010, Éditions Jacob v. Komise (T-452/04), kterým Tribunál zrušil rozhodnutí Komise D(2004) 203365 ze dne 30. července 2004 o schválení společnosti Wendel Investissement jako nabyvatele aktiv převedených v souladu s rozhodnutím Komise 2004/422/ES ze dne 7. ledna 2004 prohlašujícím spojení za slučitelné se společným trhem a fungováním Dohody o Evropském hospodářském prostoru (Věc COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP) — Dosah případného nedostatku nezávislosti zplnomocněnce — Zkreslení skutkových okolností — Porušení povinnosti uvést odůvodnění

      Výrok

               1)

               Kasační opravné prostředky se zamítají.

               2)

               Evropská komise a společnost Lagardère SCA ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim náhrada nákladů řízení vynaložených společností Éditions Odile Jacob SAS.

               3)

               Společnost Wendel Investissement SA ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 46, 12.2.2011.


title: Věc C-382/04: Žaloba podaná dne 6. září 2004 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/24

         Žaloba podaná dne 6. září 2004 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství
   (Věc C-382/04)
   (2004/C 262/44)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 6. září 2004 žaloba směřující proti Lucemburskému velkovévodství podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou A. Bordesem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2002/11/ES ze dne 14. února 2002, kterou se mění směrnice 68/193/EHS o uvádění révového vegetativního množitelského materiálu na trh a kterou se zrušuje směrnice 74/649/EHS (1) a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2.

               uložil Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitřního právního řádu uplynula dne 23. února 2003.

      (1)  Úř. věst. L 53, 23.2.2002, s. 20.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2004 ve věci T-48/00, Corus UK Ltd proti Komisi Evropských společenství (Hospodářská soutěž — Dohody narušující hospodářskou soutěž — Trh s ocelovými bezešvými trubkami — Délka trvání porušení — Pokuty)

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/12

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 8. července 2004
   ve věci T-48/00, Corus UK Ltd proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Hospodářská soutěž - Dohody narušující hospodářskou soutěž - Trh s ocelovými bezešvými trubkami - Délka trvání porušení - Pokuty)
   (2004/C 239/25)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-48/00, Corus UK Ltd, dříve British Steel plc, se sídlem v Londýně (Spojené království), zastoupená J. Pheasantem a M. Readingsem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: původně M. Erhart a B. Doherty, posléze M. Erhart a A. Whelan, ve spolupráci s N. Khanem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2003/382/ES ze dne 8. prosince 1999 v řízení dle článku 81 Smlouvy o ES (Věc IV/E-1/35.860-B – Bezešvé ocelové trubky) (Úř. věst. 2003, L 140, s. 1) nebo podpůrně návrh na snížení výše pokuty uložené žalobkyni, Soud (druhý senát), ve složení N. J. Forwood, předseda, J. Pirrung a A. W. H. Meij, soudci; tajemník: J. Plingers, rada, vydal dne 8. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Čl. 1 odst. 2 rozhodnutí Komise 2003/382/ES ze dne 8. prosince 1999 v řízení podle článku 81 ES (Věc IV/E-1/35.860-B – Bezešvé ocelové trubky) se ruší v rozsahu, v němž stanoví existenci porušení vytýkaného tímto ustanovením žalobkyni před 1. lednem 1991.

               2)

               Výše pokuty uložené žalobkyni v článku 4 rozhodnutí 2003/382 se stanoví na 11 700 000 eur.

               3)

               Ve zbývajících částech se žaloba zamítá.

               4)

               Každý z účastníků řízení ponese své náklady.

      (1)  Úř. věst. C 135, 13.5.2000.


title: Věc C-461/10: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. dubna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta domstolen — Švédsko) — Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget AB, Storyside AB v. Perfect Communication Sweden AB ( „Autorské právo a práva s ním související — Zpracování údajů prostřednictvím internetu — Zásah do výlučného práva — Audioknihy zpřístupněné na internetu prostřednictvím serveru FTP z IP adresy poskytnuté poskytovatelem internetového připojení — Soudní příkaz určený poskytovateli internetového připojení sdělit jméno a adresu uživatele IP adresy“ )

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 19. dubna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta domstolen — Švédsko) — Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget AB, Storyside AB v. Perfect Communication Sweden AB
   (Věc C-461/10) (1)

   (Autorské právo a práva s ním související - Zpracování údajů prostřednictvím internetu - Zásah do výlučného práva - Audioknihy zpřístupněné na internetu prostřednictvím serveru FTP z IP adresy poskytnuté poskytovatelem internetového připojení - Soudní příkaz určený poskytovateli internetového připojení sdělit jméno a adresu uživatele IP adresy)
   2012/C 165/07
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Högsta domstolen

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget AB, Storyside AB

      Žalovaná: Perfect Communication Sweden AB

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Högsta domstolen — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES (Úř. věst. L 105, s. 54) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví (Úř. věst. L 157, s. 45; Zvl. vyd. 17/02, s. 32) — Duševní vlastnictví — Výlučné právo vydavatelských společností zpřístupňovat audioknihy veřejnosti — Údajný zásah do tohoto práva tím, že uvedené audioknihy byly zpřístupněny prostřednictvím serveru FTP (File transfer protocol), programu pro sdílení souborů přes internet — Soudní příkaz určený poskytovateli internetového připojení serveru prostřednictvím přidělení IP adresy sdělit majiteli autorského práva informace o jménech a adresách osob registrovaných jako uživatelé uvedené IP adresy během dané doby

      Výrok

   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání použití vnitrostátní právní úpravy, zavedené na základě článku 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví, která umožňuje, aby za účelem identifikace konkrétního účastníka nebo uživatele internetu bylo poskytovateli internetového připojení nařízeno, aby majiteli nebo držiteli autorského práva sdělil totožnost účastníka, kterému byla přidělena adresa internetového protokolu (IP), která byla údajně použita při porušení uvedeného práva, neboť taková právní úprava nespadá do věcné působnosti směrnice 2006/24.
   Ve věci v původním řízení nemá význam skutečnost, že dotčený stát směrnici 2006/24 dosud neprovedl, třebaže již uplynula k tomu stanovená lhůta.
   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) a směrnice 2004/48 musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, o jakou se jedná v původním řízení, v rozsahu, v němž tato právní úprava umožňuje vnitrostátnímu soudu, jemuž byl předložen návrh na nařízení sdělení osobních údajů, podaný aktivně legitimovanou osobou, poměřit v závislosti na okolnostech každého případu a s ohledem na požadavky vyplývající ze zásady proporcionality dotčené protichůdné zájmy.

      (1)  Úř. věst. C 317, 20.11.2010.


title: Věc C-272/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal ((England & Wales) (Civil Division) dne 8. června 2015 – Swiss International Air Lines AG v. The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal ((England & Wales) (Civil Division) dne 8. června 2015 – Swiss International Air Lines AG v. The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency
   (Věc C-272/15)
   (2015/C 279/25)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: Swiss International Air Lines AG

      Odpůrci: The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

      Předběžné otázky

               1)

               Porušuje rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 377/2013/EU (1) ze dne 24. dubna 2013 (dále jen „rozhodnutí“) obecnou unijní zásadu rovného zacházení z důvodu, že zavádí moratorium na požadavky na vyřazení emisních povolenek, stanovené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (2) ze dne 13. října 2003 (ve znění dalších předpisů, včetně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/101/ES (3) ze dne 19. listopadu 2008) v souvislosti s lety mezi členskými státy EHP a téměř všemi nečlenskými státy, přičemž se však toto moratorium nevztahuje na lety mezi členskými státy EHP a Švýcarskem?

               2)

               Pokud ano, jaká náprava musí být přiznána žadateli v postavení společnosti Swiss International Airlines AG, která vyřadila emisní povolenky v souvislosti s lety, jež se uskutečnily v průběhu roku 2012 mezi členskými státy EHP a Švýcarskem, aby se ocitla v postavení, ve kterém by byla, kdyby nedošlo k vyloučení letů mezi členskými státy EHP a Švýcarskem z uvedeného moratoria? Zejména pak:

                           a)

                           Musí být napraveny nedostatky v registru, tak aby zohledňoval menší počet povolenek, které by taková žadatelka měla povinnost vyřadit, kdyby se na lety směřující z nebo do Švýcarska vztahovalo moratorium?

                           b)

                           Pokud ano, jak by měl příslušný vnitrostátní orgán nebo vnitrostátní soud postupovat, aby zajistil, že dodatečné vyřazené povolenky budou navráceny takové žadatelce (pokud by měl vůbec nějak postupovat)?

                           c)

                           Má taková žadatelka nárok na náhradu škody podle článku 340 SFEU proti Evropskému parlamentu a Radě za jakoukoli újmu, kterou utrpěla z důvodu vyřazení dodatečných povolenek na základě daného rozhodnutí?

                           d)

                           Musí být takové žadatelce přiznána nějaká jiná forma odškodnění, a pokud ano, jaká?

      (1)  Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 377/2013/EU ze dne 24. dubna 2013, kterým se stanoví dočasná odchylka od směrnice 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (Úř. věst. L 113, s. 1).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 275, s. 32).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/101/ES ze dne 19. listopadu 2008, kterou se mění směrnice 2003/87/ES za účelem začlenění činností v oblasti letectví do systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 8, s. 3).


title: Věc C-531/10: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. dubna 2011 — Evropská komise v. Slovenská republika

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/28

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. dubna 2011 — Evropská komise v. Slovenská republika
   (Věc C-531/10) (1)

   2011/C 252/63
   Jednací jazyk: slovenština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 30, 29.1.2011.


title: Věc C-122/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia n °5 de Cartagena (Španělsko) dne 14. března 2014 – Aktiv Kapital Portfolio Invesment v. Angel Luis Egea Torregrosa

text:
               26.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 159/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena (Španělsko) dne 14. března 2014 – Aktiv Kapital Portfolio Invesment v. Angel Luis Egea Torregrosa
   (Věc C-122/14)
   2014/C 159/19
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Aktiv Kapital Portfolio Invesment

      Žalovaný: Angel Luis Egea Torregrosa

      Předběžné otázky

   Musí se směrnice 93/13/EHS (1) vykládat v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je španělský právní řád, který neumožňuje, aby byl in limine litis v následném řízení o výkonu rozhodnutí z úřední povinnosti přezkoumán soudní exekuční titul – usnesení vydané soudem, jímž se ukončuje řízení o vydání platebního rozkazu z důvodu nepodání námitky – a existence zneužívajících klauzulí ve smlouvě, na jejímž základě bylo vydáno uvedené usnesení, jehož výkon je požadován, neboť podle vnitrostátního práva – článků 551 a 552 LEC ve spojení s čl. 816 odst. 2 LEC – existuje v takovémto případě překážka věci pravomocně rozsouzené?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29)


title: Věc T-688/14 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 28. listopadu 2014 – Airport Handling v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Povinnosti zajistit navrácení podpory poskytnuté veřejným provozovatelem letiště ve prospěch dceřiné společnosti pověřené službami řízení — Vstup uvedené společnosti do likvidace — Založení nové společnosti pověřené službami řízení — Rozhodnutí Komise zahájit formálního vyšetřovací řízení ve věci státní podpory za účelem přezkumu existence hospodářské návaznosti mezi oběma společnostmi — Návrh na odklad vykonatelnosti — Zjevná nepřípustnost žaloby v hlavním řízení — Nepřípustnost — Neexistence naléhavosti“

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/35

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 28. listopadu 2014 – Airport Handling v. Komise
   (Věc T-688/14 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Povinnosti zajistit navrácení podpory poskytnuté veřejným provozovatelem letiště ve prospěch dceřiné společnosti pověřené službami řízení - Vstup uvedené společnosti do likvidace - Založení nové společnosti pověřené službami řízení - Rozhodnutí Komise zahájit formálního vyšetřovací řízení ve věci státní podpory za účelem přezkumu existence hospodářské návaznosti mezi oběma společnostmi - Návrh na odklad vykonatelnosti - Zjevná nepřípustnost žaloby v hlavním řízení - Nepřípustnost - Neexistence naléhavosti“)
   (2015/C 026/44)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Airport Handling SpA (Somma Lombardo, Itálie) (zástupci: R. Cafari Panico a F. Scarpellini, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: S. Noë a G. Conte, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na předběžná opatření, jehož cílem je v zásadě odložení vykonatelnosti rozhodnutí Komise C (2014) 4537 final ze dne 9. července 2014 o zahájení formálního vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, jehož předmětem je založení společnosti Airport Handling [SA.21420 (2014/NN) – Itálie – Založení Airport Handling].

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               Usnesení ze dne 29. září 2014 vydané ve věci T-688/14 R se zrušuje.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-629/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2014 – Molda v. Komise „Životní prostředí – Směrnice 2003/87/ES – Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů – Přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná od roku 2013 – Rozhodnutí 2011/278/EU – Vnitrostátní prováděcí opatření předložená Německem – Ustanovení týkající se případů tvrdosti – Právo svobodné volby povolání a svoboda podnikání – Právo vlastnit majetek – Proporcionalita“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/47

      Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2014 – Molda v. Komise
      (Věc T-629/13) (1)

      („Životní prostředí - Směrnice 2003/87/ES - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná od roku 2013 - Rozhodnutí 2011/278/EU - Vnitrostátní prováděcí opatření předložená Německem - Ustanovení týkající se případů tvrdosti - Právo svobodné volby povolání a svoboda podnikání - Právo vlastnit majetek - Proporcionalita“)
      (2014/C 395/59)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Molda AG (Dahlenburg, Německo) (zástupci: I. Zenke, M.-Y. Vollmer, C. Telschow a A. Schulze, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: E. White, C. Hermes a K. Herrmann, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2013/448/EU ze dne 5. září 2013 o vnitrostátních prováděcích opatřeních pro přechodné bezplatné přidělování povolenek na emise skleníkových plynů v souladu s čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Úř. věst. L 240, s. 27) v rozsahu, v jakém bylo v čl. 1 odst. 1 tohoto rozhodnutí zamítnuto přidělit žalobkyni další povolenky na emise požadované za třetí období obchodování s povolenkami na emise mezi lety 2013 až 2020 na základě ustanovení týkajícího se případů tvrdosti podle § 9 odst. 5 Treibhausgas-Emissionshandelsgesetz (německého zákona o obchodování s emisemi skleníkových plynů) ze dne 21. července 2011

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Molda AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 31, 1.2.2014.


title: Věc T-142/07: Žaloba podaná dne 4. května 2007 – General Technic v. Komise

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/40

         Žaloba podaná dne 4. května 2007 – General Technic v. Komise
   (Věc T-142/07)
   (2007/C 140/66)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: General Technic Sàrl (Lucemburk, Lucemburské velkovévodství) (zástupce: M. Nosbusch, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit na základě článku 230 ES rozhodnutí přijaté Komisí dne 21. února 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 EHP ve věci COMP/E-1/38.823 – Elevators and Esclators v rozsahu, v němž se týká GT;

               —

               podpůrně zrušit či snížit na základě článku 229 ES výši pokuty, která jí byla tímto rozhodnutím uložena;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhá touto žalobou zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 512 konečné ze dne 21. února 2007 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (ve věci COMP/E-1/38.823 – Elevators and Esclators) ohledně kartelové dohody v oblasti instalace a údržby výtahů a eskalátorů v Belgii, Německu, Lucembursku a Nizozemsku týkající se manipulování s nabídkovým řízením, rozdělování trhů, stanovování cen, zadávání projektů a kupních smluv, smluv o instalaci, údržbě a modernizaci zařízení a výměny informací v rozsahu, v němž se jí toto rozhodnutí týká. Žalobkyně se podpůrně domáhá zrušení nebo snížení pokuty, která jí byla napadeným rozhodnutím uložena.
   Žalobkyně na podporu své žaloby uplatňuje, že Komise nebyla oprávněna jí uložit povinnost společné a solidární úhrady pokuty, jež byla uložena její dceřiné společnosti, která je účastníkem kartelové dohody. Tvrdí, že Komise se zmýlila, pokud jde o povahu a rozsah její účasti na základním kapitálu dceřiné společnosti, neboť žalobkyně je společností zcela finanční povahy, nevykonávající vlastní obchodní činnost a že její účast v dceřiné společnosti je minoritní a nepřesahuje rozsah, jenž je nezbytný k ochraně jejích finančních zájmů. Žalobkyně rovněž tvrdí, že Komise neodůvodnila právně dostatečným způsobem její úlohu v dotčené kartelové dohodě na rozdíl od osobní úlohy jejího akcionáře, jenž byl společníkem a jednatelem dceřiné společnosti.


title: Věc T-305/13 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 13. června 2014 – SACE a Sace BT v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Kapitálové injekce poskytnuté ve prospěch pojišťovny, které jsou provedené její veřejnoprávní mateřskou společností — Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné s vnitřním trhem a ukládající jejich navrácení — Návrh na odklad vykonatelnosti — Naléhavost — Fumus boni juris — Zvážení zájmů“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/60

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 13. června 2014 – SACE a Sace BT v. Komise
   (Věc T-305/13 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Kapitálové injekce poskytnuté ve prospěch pojišťovny, které jsou provedené její veřejnoprávní mateřskou společností - Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné s vnitřním trhem a ukládající jejich navrácení - Návrh na odklad vykonatelnosti - Naléhavost - Fumus boni juris - Zvážení zájmů“)
   2014/C 315/100
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE SpA) (Řím, Itálie) a Sace BT SpA (Řím) (zástupci: M. Siragusa a G. Rizza, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Conte a D. Grespan, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s S. Fiorentinem, avvocato dello stato)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise C (2013) 1501 final ze dne 20. března 2013 o opatřeních SA.23425 (2011 C) – (ex NN 41/2010), které Itálie zavedla v letech 2004 a 2009 ve prospěch Sace BT SpA

      Výrok

               1)

               Usnesení ze dne 28. února 2014 vydané ve věci T-305/13 R se zrušuje.

               2)

               Výkon článku 5 rozhodnutí Komise C (2013) 1501 final ze dne 20. března 2013 o opatřeních SA.23425 (2011 C) – (ex NN 41/2010), které Itálie zavedla v letech 2004 a 2009 ve prospěch Sace BT SpA se odkládá v rozsahu, v němž jsou italské orgány povinné vybrat od této společnosti částku vyšší než [důvěrné]eur.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-508/13: Žaloba podaná dne 20. září 2013 — Vláda Malajsie v. OHIM — Vergamini (HALAL MALAYSIA)

text:
               30.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 352/17

         Žaloba podaná dne 20. září 2013 — Vláda Malajsie v. OHIM — Vergamini (HALAL MALAYSIA)
   (Věc T-508/13)
   2013/C 352/33
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vláda Malajsie (Putrajaya, Malajsie) (zástupci: R. Volterra, Solicitor, R. Miller, Barrister, V. von Bomhard a T. Heitmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Paola Vergamini (Castelnuovo di Garfagnana, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 27. června 2013 ve věci R 326/2012-1; a

               —

               uložil náhradu nákladu řízení žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem, vstoupí-li posledně uvedená do řízení jako vedlejší účastnice.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „HALAL MALAYSIA“ pro výroby a služby zařazené do tříd 5, 18, 25, 29, 30, 31, 32 a 43 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 169 343

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Nezapsaná obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „HALAL MALAYSIA“, která je obecně známá ve všech 27 členských státech Evropské unie ve smyslu čl. 8 odst. 2 písm. c) nařízení o ochranné známce Společenství ve spojení s článkem 6a Pařížské úmluvy, a pro účely čl. 8 odst. 4 nařízení o ochranné známce Společenství obrazová ochranná známka nezapsaná ve Spojeném království

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-360/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. září 2015 – VECCO a další v. Komise „REACH — Zahrnutí oxidu chromového na seznam látek podléhajících povolení — Použití nebo kategorie použití osvobozené od požadavku povolení — Pojem, stávající zvláštní právní předpisy Společenství, které stanoví minimální požadavky týkající se ochrany lidského zdraví nebo životního prostředí pro použití látky“ — Zjevně nesprávné posouzení — Proporcionalita — Právo na obhajobu — Zásada řádné správy“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. září 2015 – VECCO a další v. Komise
   (Věc T-360/13) (1)

   („REACH - Zahrnutí oxidu chromového na seznam látek podléhajících povolení - Použití nebo kategorie použití osvobozené od požadavku povolení - Pojem, stávající zvláštní právní předpisy Společenství, které stanoví minimální požadavky týkající se ochrany lidského zdraví nebo životního prostředí pro použití látky“ - Zjevně nesprávné posouzení - Proporcionalita - Právo na obhajobu - Zásada řádné správy“)
   (2015/C 389/33)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) (Memmingen, Německo) a dalších 185 žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: C. Mereu, K. Van Maldegem, advokáti a J. Beck, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Talabér-Ritz a J. Tomkin, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobce: Assogalvanica (Padov, Itálie) a dalších 31 vedlejších účastníků, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: C. Mereu, K. Van Maldegem, advokáti a J. Beck, solicitor)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: W. Broere, M. Heikkilä a T. Zbihlej, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení nařízení Komise (EU) č. 348/2013 ze dne 17. dubna 2013, kterým se mění příloha XIV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH) (Úř. věst. L 108, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) a žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze I, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Assogalvanica a další vedlejší účastníci, jejichž jména jsou uvedena v příloze II, ponesou vlastní náklady řízení.

               4)

               Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 260, 7. 9. 2013.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. listopadu 2004 ve věci C-126/03: Komise Evropských společenství proti Spolkové republice Německo (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 92/50/EHS — Veřejné zakázky — Služby přepravy odpadů — Řízení bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky — Smlouva uzavřená zadavatelem v rámci hospodářské činnosti, která podléhá soutěži — Smlouva uzavřená zadavatelem za účelem umožnění podání nabídky v řízení o zadávání zakázek — Doložení způsobilosti poskytovatele služeb — Možnost dovolávat se způsobilosti třetích osob — Subdodávky — Důsledky rozsudku vyslovujícího nesplnění povinnosti)

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/12

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 18. listopadu 2004
   ve věci C-126/03: Komise Evropských společenství proti Spolkové republice Německo (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 92/50/EHS - Veřejné zakázky - Služby přepravy odpadů - Řízení bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky - Smlouva uzavřená zadavatelem v rámci hospodářské činnosti, která podléhá soutěži - Smlouva uzavřená zadavatelem za účelem umožnění podání nabídky v řízení o zadávání zakázek - Doložení způsobilosti poskytovatele služeb - Možnost dovolávat se způsobilosti třetích osob - Subdodávky - Důsledky rozsudku vyslovujícího nesplnění povinnosti)
   (2005/C 6/21)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-126/03, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 20. března 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnec: K. Wiedner) proti Spolkové republice Německo (zmocněnec: W.-D. Plessing, ve spolupráci s H.-J. Prießem), Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann (zpravodaj), předseda senátu, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts a K. Schiemann, soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: H. von Holstein, náměstek vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 18. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Spolková republika Německo tím, že zakázka ohledně přepravy odpadu od míst meziskladování v oblasti Donauwald až k tepelné elektrárně Mnichov-Sever byla zadána městem Mnichov při porušení pravidel postupu stanovených článkem 8 směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, ve spojení s čl. 11 odst. 1 této směrnice, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 146, 21.6.2003.


title: Věc C-297/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sø- og Handelsretten (Dánsko) dne 18. června 2015 – Ferring Lægemidler A/S, jednající jménem Ferring B.V. v. Orifarm A/S

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/34

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sø- og Handelsretten (Dánsko) dne 18. června 2015 – Ferring Lægemidler A/S, jednající jménem Ferring B.V. v. Orifarm A/S
   (Věc C-297/15)
   (2015/C 294/42)
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Sø- og Handelsretten

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Ferring Lægemidler A/S, jednající jménem Ferring B.V.

      Žalovaná: Orifarm A/S

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 7 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (1), a související judikatura vykládány v tom smyslu, že je majitel ochranné známky oprávněn podat námitku proti dalšímu uvádění léčivého přípravku na trh paralelním dovozcem, pokud tento dovozce přebalil léčivý přípravek do nového vnějšího obalu a opětovně na něj umístil ochrannou známku, a to za situace, kdy majitel ochranné známky uvádí léčivý přípravek na trh ve stejných objemech a v baleních stejné velikosti ve všech zemích EHP, kde se léčivý přípravek prodává?

               2)

               Byla by odpověď na první otázku jiná, kdyby majitel ochranné známky v zemi vývozu i v zemi dovozu uváděl léčivý přípravek na trh v baleních o dvou různých velikostech (balení po 10 kusech a balení po 1 kuse) a dovozce by nakupoval v zemi vývozu balení po 10 kusech a přebaloval je do balení po 1 kuse, na něž by před jejich uvedením na trh v zemi dovozu opětovně umístil ochrannou známku?

      (1)  Úř. věst. L 299, s. 25.


title: Věc C-22/07: Žaloba podaná dne 24. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/24

         Žaloba podaná dne 24. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-22/07)
   (2007/C 56/45)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Stromsky a A. Alcover San Pedro, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Španělské království tím, že nepřijalo veškeré právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/27/ES (1) ze dne 31. března 2004, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, a v každém případě tím, že je nesdělilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice.

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice 2004/27/ES do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 30. října 2005.

      (1)  Úř. věst. L 136, s. 34.


title: Věc C-282/05 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. dubna 2007 – Holcim (Deutschland) AG, původně Alsen AG v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Mimosmluvní odpovědnost Společenství — Článek 85 Smlouvy ES (nyní článek 81 ES) — Náhrada nákladů na bankovní záruku)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/9

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. dubna 2007 – Holcim (Deutschland) AG, původně Alsen AG v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-282/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Mimosmluvní odpovědnost Společenství - Článek 85 Smlouvy ES (nyní článek 81 ES) - Náhrada nákladů na bankovní záruku)
   (2007/C 96/14)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Holcim (Deutschland) AG, původně Alsen AG (zástupci: P. Niggemann a F. Wiemer, Rechtsanwälte)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: R. Lyal a G. Wilms, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 21. dubna 2005, Holcim (Deutschland) v. Komise (T-28/03), kterým Soud zamítl žalobu na náhradu škody, kterou se navrhovatelka poté, co bylo zrušeno rozhodnutí Komise, kterým navrhovatelce byla uložena pokuta na základě řízení podle článku 81 ES, domáhala náhrady nákladů na bankovní záruku zřízenou za účelem, aby se vyhnula okamžitému placení předmětné pokuty.
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Holcim (Deutschland) AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 3.9.2005.


title: Věc T-543/11: Usnesení Tribunálu ze dne 3. července 2012 — Ghreiwati v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Sýrii — Vynětí ze seznamu dotčených osob — Žaloba na neplatnost — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/9

         Usnesení Tribunálu ze dne 3. července 2012 — Ghreiwati v. Rada
   (Věc T-543/11) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Vynětí ze seznamu dotčených osob - Žaloba na neplatnost - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2012/C 273/15
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Emad Ghreiwati (Al Maliki, Sýrie) (zástupce: P. F. Gaborit, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. M. Joséphidès a B. Driessen, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: S. Bartelt a E. Cujo, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Rady (EU) č. 878/2011 ze dne 2. září 2011, kterým se mění nařízení (EU) č. 442/2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. L 228, s. 1), a rozhodnutí Rady 2011/522/SZBP ze dne 2. září 2011, kterým se mění rozhodnutí 2011/273/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 228, s. 16), a dále nařízení Rady (EU) č. 950/2011 ze dne 23. září 2011, kterým se mění nařízení (EU) č. 442/2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. L 247, s. 3), a rozhodnutí Rady 2011/628/SZBP ze dne 23. září 2011, kterým se mění rozhodnutí 2011/273/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 247, s. 17), v rozsahu, v němž je jméno žalobce zapsáno na seznam osob, na které se vztahují omezující opatření vzhledem k situaci v Sýrii.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 355, 3.12.2011.


title: Věc C-444/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hoge Raad der Nederlanden ze dne 15. října 2004 ve věci J.E. van den Hout-van Eijnsbergen proti Inspecteur van de Belastingsdienst-ondernemingen Leiden

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hoge Raad der Nederlanden ze dne 15. října 2004 ve věci J.E. van den Hout-van Eijnsbergen proti Inspecteur van de Belastingsdienst-ondernemingen Leiden
   (Věc C-444/04)
   (2005/C 6/50)
   jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Hoge Raad der Nederlanden ze dne 15. října 2004 ve věci J.E. van den Hout-van Eijnsbergen proti Inspecteur van de Belastingsdienst-ondernemingen Leiden, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 20. října 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Hoge Raad der Nederlanden žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Musí být čl. 13 část A odst. 1 písm. c) Šesté směrnice (1) vykládán v tom smyslu, že od daně z přidané hodnoty je osvobozena psychoterapeutická péče, která je poskytována osobou vykonávající toto povolání, která splňuje zákonné požadavky pro zápis uvedené výše v bodě 3.1 a je zapsána v tam uvedeném rejstříku psychoterapeutů, i když tyto činnosti nejsou součástí výkonu – osobou vykonávající tyto činnosti – lékařského nebo nelékařského zdravotnického povolání vymezeného dotyčným členským státem?

      (1)  Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1.


title: Věc C-301/05 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 11. října 2007 – Hans-Peter Wilfer v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Slovní označení ROCKBASS — Zamítnutí zápisu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé)

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/24

         Usnesení Soudního dvora ze dne 11. října 2007 – Hans-Peter Wilfer v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-301/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Slovní označení „ROCKBASS“ - Zamítnutí zápisu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   (2007/C 315/41)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Hans-Peter Wilfer (zástupce: A. Kockläuner, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: D. Schennen, O. Montalto a G. Schneider, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 8. června 2005, Wilfer v. OHIM (věc T-315/03), kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost proti rozhodnutí, které zamítá zápis ochranné známky „ROCKBASS“ – Popisný charakter ochranné známky
   Výrok

               1)

               Není namístě rozhodnout o kasačním opravném prostředku podaném H.-P. Wilferem.

               2)

               H.-P. Wilferovi se ukládá náhrada nákladů tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 281, 12.11.2005.


title: Věc F-118/07: Žaloba podaná dne 22. října 2007 – Strack v. Komise

text:
               22.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/49

         Žaloba podaná dne 22. října 2007 – Strack v. Komise
   (Věc F-118/07)
   (2007/C 315/94)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Guido Strack (Kolín nad Rýnem, Německo) (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               uložit žalované, aby žalobci zaplatila náhradu škody ve výši 1 000 EUR za nemajetkovou újmu na zdraví a morální újmu, kterou žalobce utrpěl v době od 8.9.2006 do 7.10.2006 tím, že Komise do uvedené doby nepřijala právoplatné rozhodnutí o jeho žádosti ze dne 7.3.2005 o uznání podmíněnosti jeho onemocnění výkonem povolání, a v tomto rozsahu zrušit rozhodnutí Komise ze dne 12. ledna 2007, 26. února 2007 a 20. července 2007 s opačným účinkem;

               —

               uložit žalované, aby žalobci zaplatila náhradu škody ve výši nejméně 10 000 EUR za majetkovou újmu, jakož i nemajetkovou újmu na zdraví a morální újmu, která vznikla žalobci v době od 1.11.2006 do 31.12.2006 a byla podmíněna protiprávními jednáními Komise, a v tomto rozsahu zrušit rozhodnutí Komise ze dne 12. ledna 2007, 26. února 2007 a 20. července 2007 s opačným účinkem;

               —

               uložit žalované zaplacení úroku z prodlení z částek dlužných podle předchozích odstavců ve výši převyšující o 2 % úrokovou míru použitou v daném období Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace, od 26. února 2007 až do jejich skutečného zaplacení;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu svých nároků na náhradu škody žalobce uvádí, že se Komise a Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) vůči němu dopustily v letech 2000 až 2006 řady nesprávných úředních postupů a porušení práva. Jedná se zejména o jeho pracovní prostředí a zastrašování (mobbing) na pracovišti, způsob, jakým bylo postupováno v případě jeho „whistleblowings“ (účast na varovných mechanismech, které používají vnitřní informátory), provádění postupů hodnocení a povyšování, protiprávní předávání osobních údajů, maření jeho snah o objasnění a prokázání těchto porušení práva a okolnosti protiprávního postupu a průtahů při vyřizování jeho žádostí podle článků 73 a 78 služebního řádu úředníků Evropských společenství (dále jen „služební řád“).
   Žalobce tvrdí, že přitom žalovaná mimo jiné porušila předpisy zdravotní péče, článek 255 ES, články 1, 3, 8, 41 a následující Listiny základních práv a články 8 a 13 EÚLP, nařízení 1049/2001 a 45/2001, články 11a, 12, 22a, 22b, 24, 25, 26, 26a, 43, 45, 73 a 78 služebního řádu a právní akty, kterými byl zřízen OLAF, ale především povinnost řádné péče vyplývající z právní úpravy služebního poměru úředníků a zákaz svévolného rozhodování.
   Žalovaná tím kauzálně způsobila uplatňované majetkové a nemajetkové újmy, neboť žalobce, jak bylo mezitím uznáno i žalovanou v řízeních podle článků 73 a 78 služebního řádu, v důsledku těchto nesprávných úředních postupů onemocněl a posléze se stal invalidním. Protiprávní zpracování tohoto postupu uznání a průtahy v něm způsobily další nemajetkovou újmu.


title: Věc C-89/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. února 2015 Riva Fire SpA, v likvidaci, proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 9. prosince 2014 ve věci T-83/10, Riva Fire v. Komise

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/24

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. února 2015 Riva Fire SpA, v likvidaci, proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 9. prosince 2014 ve věci T-83/10, Riva Fire v. Komise
   (Věc C-89/15 P)
   (2015/C 146/31)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Riva Fire SpA, v likvidaci (zástupci: M. Merola, M. Pappalardo, T. Ubaldi, M. Toniolo, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Riva Fire S.p.A., v likvidaci, navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadený rozsudek v rozsahu, v němž shledá, že právo na obhajobu navrhovatelky nebylo porušeno, a v důsledku toho zrušil napadené rozhodnutí v plném rozsahu;

               —

               podpůrně zrušil rozsudek Tribunálu pouze v části, v níž stanoví snížení pokuty uložené navrhovatelce o 3 %, a v důsledku toho snížil na základě pravomoci přezkumu v plné jurisdikci přiznané Soudnímu dvoru článkem 31 nařízení č. 1/2003 (1) pokutu uloženou společnosti Riva Fire S.p.A., v likvidaci, o vyšší částku, kterou bude považovat za přiměřenou, nebo vrátil věc Tribunálu;

               —

               v každém případě uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení před Tribunálem;

               —

               incidenčně určil, že Tribunál porušil čl. 47 druhý pododstavec Listiny základních práv Evropské unie a čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o lidských právech (EÚLP), neboť se neřídil pravidlem, že věc musí být projednána v přiměřené lhůtě.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá společnost Riva Fire S.p.A., v likvidaci, čtyři důvody.

               1.

                  První důvod: nesprávné právní posouzení, jakož i nedostatečnost a rozpornost odůvodnění napadeného rozsudku, co se týče posouzení, zda byla porušena procesní pravidla stanovená v nařízení Komise (ES) č. 773/2004
                   (2)
                  a právo na obhajobu navrhovatelky

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že srovnání napadeného rozhodnutí a rozhodnutí Komise z roku 2002 provedená společností Riva Fire S.p.A., v likvidaci, jsou irelevantní, a když učinil závěr, že Komise nebyla povinna přijmout nové oznámení námitek, aby se dotyčné podniky mohly vyjádřit ke sporným skutečnostem.

               2.

                  Druhý důvod: nesprávné právní posouzení, jakož i nedostatečnost a rozpornost odůvodnění napadeného rozsudku, co se týče vypočtení konečné výše pokuty

               Při novém určení výše pokuty vykonal Tribunál svou pravomoc přezkumu věci samé nesprávně ze dvou hledisek:

                           (i)

                           zaprvé ze znění odůvodnění napadeného rozsudku nelze zjistit, zda při snížení výše pokuty o 3 % vzali soudci náležitě v úvahu jak kratší dobu, tak menší závažnost protiprávního jednání přičítaného společnosti;

                           (ii)

                           zadruhé napadený rozsudek je rozporný a je stižen nesprávným právním posouzením v části, v níž vztahuje na společnost Riva Fire S.p.A., v likvidaci, odpovědnost za jednání, kterých se dopustily jiné podniky v období mezi 25. listopadem 1997 a 30. listopadem 1998, a implicitně přičítá tuto odpovědnost společnosti pro účely výpočtu pokuty.

               3.

                  Třetí důvod: rozpornost a nesprávné právní posouzení v části rozsudku, v níž Tribunál kvalifikoval společnost Riva jako účastníka na dohodě z prosince 1998, a tudíž zahrnul tuto společnost do kartelové dohody pro účely určení výše pokuty

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení v tom, že považoval za prokázané, že společnost Riva Fire S.p.A., v likvidaci, se účastnila na dohodě z prosince 1998 o prodejních kvótách, aniž by považoval za významnou okolnost, že v období, v němž byla tato dohoda navržena, se společnost distancovala od části kartelové dohody, jejíž součástí byla výše uvedená dohoda. Toto nesprávné právní posouzení se odrazilo ve výpočtu základní částky pokuty z hlediska určení závažnosti a doby trvání protiprávního jednání přičítaného společnosti Riva Fire S.p.A., v likvidaci.

               4.

                  Čtvrtý důvod: neuvedení odůvodnění ve vztahu k dopadu zapojení vedení společnosti na zvýšení výchozí částky pokuty

               Tribunál nevysvětluje, na základě jakých skutečností mohl učinit závěr, že zapojení vedení společnosti Riva Fire S.p.A., v likvidaci, nebylo rozhodující skutečností pro účely zvýšení základní částky pokuty. Kdyby Tribunál shledal, že násobitel uplatněný na základní částku pokuty uložené společnosti Riva Fire S.p.A., v likvidaci, byl vypočten i na základě zapojení vedení podniků, musel by rozhodnutí Komise zrušit, a tedy výši pokuty snížit.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 123, s. 18).


title: Věc T-431/15: Žaloba podaná dne 30. července 2015 – Fruit of the Loom v. OHIM – Takko (FRUIT)

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/39

         Žaloba podaná dne 30. července 2015 – Fruit of the Loom v. OHIM – Takko (FRUIT)
   (Věc T-431/15)
   (2015/C 320/56)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fruit of the Loom, Inc. (Bowling Green, Spojené státy) (zástupci: S. Malynicz, barrister, a V. Marsland, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Takko Holding GmbH (Telgte, Německo)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitel sporné ochranné známky: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Společenství „FRUIT“ – přihláška ochranné známky Společenství č. 5 077 508

      Řízení před OHIM: řízení o zrušení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. května 2015 ve věci R 1641/2014-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               uložil OHIM a další účastnici řízení nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               porušení čl. 51 odst. 1 nařízení č. 207/2009


title: Věc T-510/09 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. června 2011 — V v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Přijímání — Odmítnutí přijetí pro tělesnou nezpůsobilost k výkonu práce — Povinnost Soudu pro veřejnou službu uvést odůvodnění“ )

text:
               23.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 219/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. června 2011 — V v. Komise
   (Věc T-510/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Přijímání - Odmítnutí přijetí pro tělesnou nezpůsobilost k výkonu práce - Povinnost Soudu pro veřejnou službu uvést odůvodnění)
   2011/C 219/18
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: V (Brusel, Belgie) (zástupce: É. Boigelot, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Curral a D. Martin, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 21. října 2009, V v. Komise (F-33/08, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), směřující ke zrušení tohoto rozsudku..

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 21. října 2009, V v. Komise (F-33/08) se zrušuje v rozsahu, v němž Soud pro veřejnou službu nerozhodl o žalobním důvodu vzneseném paní V na jednání a vycházejícím z neuvedení předsedy lékařského výboru na seznamu Belgické lékařské komory.

               2)

               Kasační opravný prostředek se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Žaloba podaná paní V k Soudu pro veřejnou službu ve věci F-33/08 se zamítá.

               4)

               Paní V ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v rámci tohoto řízení. Náklady řízení související s řízením v prvním stupni, v němž byl vydán výše citovaný rozsudek V v. Komise, budou nahrazeny podle podmínek stanovených v bodech 2 a 3 výroku uvedeného rozsudku.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Věc T-211/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2015 – Klement v. OHIM – Bullerjan (Tvar trouby) „Ochranná známka Společenství — Řízení o zrušení — Trojrozměrná ochranná známka Společenství — Tvar trouby — Skutečné užívání ochranné známky — Článek 15 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 — Povaha užívání ochranné známky — Podoba, která se liší v jednotlivostech neměnících rozlišovací způsobilost“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/48

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. září 2015 – Klement v. OHIM – Bullerjan (Tvar trouby)
   (Věc T-211/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o zrušení - Trojrozměrná ochranná známka Společenství - Tvar trouby - Skutečné užívání ochranné známky - Článek 15 odst. 1 písm. a) a čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 - Povaha užívání ochranné známky - Podoba, která se liší v jednotlivostech neměnících rozlišovací způsobilost“)
   (2015/C 389/52)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Toni Klement (Dippoldiswalde, Německo) (zástupci: J. Weiser a A. Grohmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: A. Poch, D. Botis a A. Schifko, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Bullerjan GmbH (Isernhagen-Kirchhorst, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 9. ledna 2014 (věc R 927/2013-1), týkajícímu se řízení o zrušení mezi Tonim Klementem a společností Bullerjan GmbH

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Tonimu Klementovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 28.7.2014.


title: Věc T-19/15: Žaloba podaná dne 16. ledna 2015 – Gómez Echevarría v. OHIM – M and M Direct (wax by Yuli’s)

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/33

         Žaloba podaná dne 16. ledna 2015 – Gómez Echevarría v. OHIM – M and M Direct (wax by Yuli’s)
   (Věc T-19/15)
   (2015/C 089/40)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Yuleidy Caridad Gómez Echevarría (Benalmádena, Španělsko) (zástupce: E. López-Chicheri y Selma, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: M and M Direct Ltd (Londýn, Spojené království)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobce

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „wax by Yuli’s“ – Ochranná známka Společenství č. 9 099 367

      Řízení před OHIM: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 6. listopadu 2014 ve věci R 0951/2014-1

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 6. listopadu 2014 a uložil osobě navrhující prohlášení neplatnosti náhradu nákladů řízení, včetně nákladů tohoto řízení;

               —

               podpůrně v případě, že zamítne předchozí návrhové žádání, změnil rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 6. listopadu 2014 a zamítl návrh na prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství č. 9 099 367 „wax by Yuli’s“, jakož i uložil osobě navrhující prohlášení neplatnosti náhradu nákladů řízení, včetně nákladů tohoto řízení;

               —

               podpůrně v případě, že zamítne předchozí návrhového žádání, změnil rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 6. listopadu 2014 v rozsahu, v němž se týká nákladů a prohlásil za neúčinné náklady vyplývající ze zastoupení advokátem v řízení zahájeném proti rozhodnutí zrušovacího oddělení OHIM.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               porušení článku 64 nařízení č. 207/2009 ve spojení s čl. 41 odst. 2 písm. a) Listiny základních práv Evropské unie;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jelikož podáním návrhu na prohlášení neplatnosti došlo ke zneužití pravomoci;

               —

               nesprávné použití a nesprávný výklad čl. 53 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jelikož neexistuje dovolávané nebezpečí záměny;

               —

               skutečnost, že Komise nesprávně použila a vyložila pravidlo 94 odst. 1 a 7 nařízení č. 2868/95 ve spojení s čl. 85 odst. 1 nařízení č. 207/2009.