title: Věc C-438/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Cour d'appel de Bruxelles, devátého senátu, ze dne 14. října 2004 ve věci Mobistar SA proti Institut belge des services postaux et des télécommunications, zkráceně IBPT, za přítomnosti Belgacom Mobile SA a Base SA

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Cour d'appel de Bruxelles, devátého senátu, ze dne 14. října 2004 ve věci Mobistar SA proti Institut belge des services postaux et des télécommunications, zkráceně IBPT, za přítomnosti Belgacom Mobile SA a Base SA
   (Věc C-438/04)
   (2005/C 6/46)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Cour d'appel de Bruxelles (devátého senátu), ze dne 14. října 2004 ve věci Mobistar SA proti Institut belge des services postaux et des télécommunications, zkráceně IBPT, za přítomnosti Belgacom Mobile SA a Base SA, který došel kanceláři Soudního dvora dne 19. října 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Cour d'appel de Bruxelles (devátý senát) žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:
   Co se týče služby přenositelnosti čísel zakotvené v článku 30 směrnice 2002/22/ES (1) (směrnice o univerzální službě):

               1.

               Týká se čl. 30 odst. 2 směrnice o univerzální službě, jenž stanoví, že vnitrostátní regulační orgány zajistí, aby stanovování cen za propojení v souvislosti s poskytováním přenositelnosti čísel bylo nákladově orientované, pouze nákladů spojených s provozem na přenesené číslo anebo rovněž stanovování cen na náklady vynaložené operátory za účelem vyřízení žádosti o přenesení čísla?

               2.

               Pokud se čl. 30 odst. 2 směrnice týká pouze nákladů na propojení v souvislosti s provozem na přenesené číslo, má být vykládán tak, že:

                           a)

                           umožňuje operátorům volně vyjednávat obchodní podmínky služby a zakazuje členským státům uložit ex ante obchodní podmínky podnikům, které mají povinnost poskytnout službu přenositelnosti čísla, co se týče poskytování služeb spojených s vyřízením žádosti o přenesení?

                           b)

                           nezakazuje členským státům uložit ex ante obchodní podmínky uvedené služby operátorům označeným tak, že mají významné postavení na daném trhu?

               3.

               Pokud je třeba čl. 30 odst. 2 směrnice vykládat tak, že ukládá všem operátorům povinnost, aby úplata za přenesení čísla byla nákladově orientovaná, má být vykládán tak, že brání:

                           a)

                           vnitrostátnímu právnímu opatření zakotvujícímu určitou metodu pro výpočet nákladů?

                           b)

                           vnitrostátnímu opatření, které ex ante stanoví rozdělování nákladů mezi operátory?

                           c)

                           vnitrostátnímu opatření, které zmocňuje vnitrostátní regulační orgány k ex ante stanovení pro všechny operátory a na určitou dobu maximální částky poplatků, kterou může poskytující operátor od přijímajícího operátora požadovat?

                           d)

                           vnitrostátnímu opatření, které dává poskytujícímu operátorovi právo uplatňovat sazby určené vnitrostátním regulačním orgánem, s tím že jej osvobozuje od povinnosti prokázat, že jím uplatňované sazby jsou nákladově orientované?

         Co se týče práva na opravný prostředek zakotveného v článku 4 směrnice 2002/21/ES (2) (rámcová směrnice):
   Je třeba čl. 4 odst. 1 rámcové směrnice vykládat tak, že orgán určený pro rozhodování o opravném prostředku musí mít možnost disponovat všemi nezbytnými informacemi proto, aby skutková podstata věci mohla být řádně zohledněna, včetně důvěrných informací, na jejichž základě přijal vnitrostátní regulační orgán rozhodnutí, jenž je předmětem opravného prostředku?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 51).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33).


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. prosince 2004 ve věci C-226/03 P: José Martí Peix SA proti Komisi Evropských společenství (Opravný prostředek — Rybolov — Finanční podpora Společenství — Snížení podpory — Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 — Články 1 a 3 — Promlčecí doba)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/5

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 2. prosince 2004
   ve věci C-226/03 P: José Martí Peix SA proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Opravný prostředek - Rybolov - Finanční podpora Společenství - Snížení podpory - Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 - Články 1 a 3 - Promlčecí doba)
   (2005/C 19/07)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci C-226/03 P, jejímž předmětem je opravný prostředek podle článku 56 statutu Soudního dvora podaný dne 22. května 2003 José Martí Peix SA, se sídlem v Huelva (Španělsko), (advokáti: J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier a D. Domínguez Pérez), přičemž druhým účastníkem řízení je: Komise Evropských společenství (zmocněnec: S. Pardo Quintillán, advokát: J. Guerra Fernández), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, J.-P. Puissochet a N. Colneric (zpravodaj), soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 2. prosince 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Opravný prostředek se zamítá.

               2)

               José Martí Peix SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 213, 6.9.2003.


title: Věc C-472/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'Etat (Belgie) dne 24. října 2007 – Association générale de l'industrie du médicament ASBL, Bayer SA, Pfizer SA, Servier Benelux SA, Sanofi-Aventis Belgium SA v. Belgický stát

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'Etat (Belgie) dne 24. října 2007 – Association générale de l'industrie du médicament ASBL, Bayer SA, Pfizer SA, Servier Benelux SA, Sanofi-Aventis Belgium SA v. Belgický stát
   (Věc C-472/07)
   (2008/C 22/41)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Conseil d'Etat
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Association générale de l'industrie du médicament ASBL, Bayer SA, Pfizer SA, Servier Benelux SA, Sanofi-Aventis Belgium SA

      Žalovaný: Belgický stát
   Předběžné otázky

               1)

               Vzhledem k tomu, že lhůta k provedení směrnice Rady ze dne 21. prosince 1988 o průhlednosti opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků a jejich začlenění do oblasti působnosti vnitrostátních systémů zdravotního pojištění (89/105/EHS) (1) uplynula ke dni 31. prosince 1989, musí být čl. 4 odst. 1 této směrnice ve vnitrostátním právním řádu členských států považován za přímo použitelný?

               2)

               Lze čl. 4 odst. 1 směrnice 89/105/EHS ze dne 21. prosince 1988 vykládat v tom smyslu, že obnovení obecného zmrazení cen hrazených léčivých přípravků, které trvalo 8 let, na jeden rok po jeho 18 měsíčním přerušení zprošťuje členský stát toho, aby během výše uvedeného obnovení provedl přezkoumání makroekonomických podmínek, které jsou ovlivněny tímto zmrazením?

               3)

               Musí být pojem ověřování makroekonomických podmínek uvedený v čl. 4 odst. 1 výše uvedené směrnice Rady 89/105/EHS ze dne 21. prosince 1988 chápán pouze jako přezkoumání kontroly nákladů zdravotnictví, nebo se musí mimoto vztahovat i na jiné makroekonomické podmínky, zejména podmínky odvětví farmaceutického průmyslu, jehož přípravky mohou podléhat zmrazení cen?

               4)

               Lze pojem ověřování makroekonomických podmínek uvedený v čl. 4 odst. 1 výše uvedené směrnice Rady 89/105/EHS ze dne 21. prosince 1988 zakládat na jedné nebo více obecných tendencích, jako je například zajištění vyrovnanosti zdravotní péče, nebo musí spočívat na přesnějších kritériích?

      (1)  Úř. věst. L 40, s. 8.


title: Věc C-156/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bergamo (Itálie) dne 1. dubna 2011 — Procura della Repubblica v. Ibrahim Music

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bergamo (Itálie) dne 1. dubna 2011 — Procura della Repubblica v. Ibrahim Music
   (Věc C-156/11)
   2011/C 269/36
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Bergamo

      Účastníci původního řízení

   Ibrahim Music
   Usnesením ze dne 21. června 2011 Soudní dvůr vyškrtl věc ze svého rejstříku.


title: Věc T-615/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2014 – Royal Scandinavian Casino Århus v. Komise „Žaloba na neplatnost – Státní podpory – Hazardní hry poskytované on-line – Zavedení nižší daně pro hazardní hry poskytované on-line než pro kasina a herny v Dánsku – Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za slučitelnou s vnitřním trhem – Podpora určená k usnadnění rozvoje určitých činností – Nedostatek osobního dotčení – Právní akt obsahující prováděcí opatření – Nepřípustnost“

text:
               10.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 395/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 26. září 2014 – Royal Scandinavian Casino Århus v. Komise
      (Věc T-615/11) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Hazardní hry poskytované on-line - Zavedení nižší daně pro hazardní hry poskytované on-line než pro kasina a herny v Dánsku - Rozhodnutí, kterým se podpora prohlašuje za slučitelnou s vnitřním trhem - Podpora určená k usnadnění rozvoje určitých činností - Nedostatek osobního dotčení - Právní akt obsahující prováděcí opatření - Nepřípustnost“)
      (2014/C 395/38)
      Jednací jazyk: dánština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Royal Scandinavian Casino Århus I/S (Århus, Dánsko) (zástupce: B. Jacobi, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně M. Afonso a C. Barslev, poté M. Afonso a L. Grønfeldt, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Dánské království (zástupci: původně C. Vang, poté V. Pasternak Jørgensen a nakonec C. Thorning, zmocněnci, ve spolupráci s K. Lundgaard Hansenem, advokátem); Republika Malta (zástupci: P. Grech a A. Buhagiar, zmocněnci); Betfair Group plc (Londýn, Spojené království) a Betfair International Ltd (Santa Venera, Malta) (zástupci: O. Brouwer a A. Pliego Selie, advokáti); European Gaming and Betting Association (EGBA) (Brusel, Belgie) (zástupci: C.-D. Ehlermann, J. C. Heithecker a J. Ylinen, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2012/140/EU ze dne 20. září 2011 o opatření C 35/10 (ex N 302/10), které Dánsko zamýšlí provést v podobě danění hazardních her poskytovaných on-line v rámci dánského zákona o danění hazardních her (Úř. věst. 2012, L 68, s. 3).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Royal Scandinavian Casino Århus I/S ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, Betfair Group plc, Betfair International Ltd a European Gaming and Betting Association (EGBA).

                  3)

                  Dánské království a Republika Malta ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 32, 4.2.2012.


title: Věc F-110/11: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 5. prosince 2012 — Lebedef a další v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Odměna — Článek 64 služebního řádu — Článek 3 odst. 5 první pododstavec přílohy XI služebního řádu — Korekční koeficient — Akt nepříznivě zasahující právní postavení — Rovné zacházení“ )

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/31

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 5. prosince 2012 — Lebedef a další v. Komise
   (Věc F-110/11) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Odměna - Článek 64 služebního řádu - Článek 3 odst. 5 první pododstavec přílohy XI služebního řádu - Korekční koeficient - Akt nepříznivě zasahující právní postavení - Rovné zacházení)
   2013/C 38/60
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Giorgio Lebedef a další (Senningerberg, Lucembursko) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení výplatních pásek žalobců za měsíc prosinec 2010 a výplatních pásek za následující měsíce, neboť neobsahují korekci úpravy odměn s přihlédnutím k opravnému koeficientu pro jejich místo výkonu práce.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Pánové Lebedef, Jones, Gonzales Gonzales a paní Lebedef-Caponi ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Rada Evropské unie, vedlejší účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 7.1.2012, str. 26.


title: Věc C-369/09 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 24. března 2011 — ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corp., ISD Polska sp. z o.o. (dříve Majątek Hutniczy sp. z o.o.) v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Rozhodnutí Komise — Konstatování neslučitelnosti podpory se společným trhem — Příkaz vrátit státní podporu — Zásada právní jistoty a zákazu retroaktivity — Zásada ochrany legitimního očekávání — Určení „přiměřenosti“ úrokové míry použitelné na navrácení podpor“ )

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 24. března 2011 — ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corp., ISD Polska sp. z o.o. (dříve Majątek Hutniczy sp. z o.o.) v. Evropská komise
   (Věc C-369/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Rozhodnutí Komise - Konstatování neslučitelnosti podpory se společným trhem - Příkaz vrátit státní podporu - Zásada právní jistoty a zákazu retroaktivity - Zásada ochrany legitimního očekávání - Určení „přiměřenosti“ úrokové míry použitelné na navrácení podpor)
   2011/C 152/07
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corp., ISD Polska sp. z o.o. (dříve Majątek Hutniczy sp. z o.o.) (zástupcei: C. Rapin a E. Van den Haute, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: E. Gippini Founier a A. Stobiecka-Kuik, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) ze dne 1. července 2009, ISD Polska a další v. Komise (spojené věci T-273/06 a T-297/06), kterým Soud zamítl žaloby směřující k částečnému zrušení rozhodnutí Komise 2006/937/ES ze dne 5. července 2005 o státní podpoře C-20/04 poskytnuté výrobci oceli Huta Częstochowa S.A. (Úř. věst. L 366, s. 1) v rozsahu, ve kterém prohlašuje některé podpory za neslučitelné se společným trhem a ukládá Polské republice, aby zajistila jejich vrácení — Zásada právní jistoty a zákazu retroaktivity aktů Společenství — Zásada ochrany legitimního očekávání — Určení „přiměřenosti“ úrokové míry použitelné na navrácení podpor, které byly shledány neslučitelnými se společným trhem

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnostem ISD Polska sp. z o.o. a Industrial Union of Donbass Corp. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


title: Věc T-324/05: Žaloba podaná 25. srpna 2005 – Estonsko proti Komisi

text:
               29.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 271/24

         Žaloba podaná 25. srpna 2005 – Estonsko proti Komisi
   (Věc T-324/05)
   (2005/C 271/48)
   Jednací jazyk: estonština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Estonská republika (zástupce: Lembit Bibo, vládní zmocněnec)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhy žalobkyně
   zrušit nařízení Komise (ES) č. 832/2005 (Úř. věst. L 138, 1.6.2005, s. 3).
   Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhá zrušení nařízení Komise (ES) č. 832/2005 ze dne 31. května 2005, kterým se stanoví přebytečné množství cukru, izoglukózy a fruktózy pro Českou republiku, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Maltu, Polsko, Slovinsko a Slovensko (1).
   Žalobkyně předkládá následující argumenty:

               —

               porušení podstatných procesních náležitostí při vydání nařízení (ES) č. 832/2005: porušení zásady společné odpovědnosti, jelikož člen Komise Fischer Boel byl před vydáním nařízení požádán o stanovení množství cukru, které má být vyloučeno z trhu;

               —

               ve vztahu k prováděcím nařízením ke Smlouvě o ES nesoulad nařízení č. (ES) 832/2005 s nařízením (ES) č. 60/2004, jež je jeho právním základem, protože:

                           a)

                           nařízení (ES) č. 832/2005 je v rozporu s článkem nařízení (ES) č. 60/2004, jelikož při stanovení nadbytečných množství cukru zohledňuje množství cukru skladovaná v soukromých hospodářstvích,

                           b)

                           Komise v rozporu s čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 60/2004 nezohlednila zvláštní okolnosti, ve kterých docházelo v Estonsku k hromadění zásob;

               —

               porušení povinnosti uvést odůvodnění podle článku 253 ES, jelikož nařízení č. 832/2005 neobsahuje odůvodnění, proč byly zásoby cukru v soukromých hospodářstvích přičteny k nadbytečným množstvím cukru, a rovněž proč nebyly zohledněny okolnosti, ve kterých docházelo k hromadění zásob;

               —

               porušení zásady řádné správy, jelikož Komise při vydání nařízení (ES) č. 832/2005 nezohlednila zvláštní okolnosti, ve kterých docházelo v Estonsku k hromadění zásob, mezi jinými rovněž ani vlastní přičinění Evropské unie ke zvýšení dovozu cukru;

               —

               porušení zásady dobré víry, jelikož nebyla učiněna opatření pro zabránění zvýšení vývozu z Evropské unie do Estonska, naopak byly učiněny kroky ve vztahu k protiopatřením Estonska;

               —

               porušení zásady zákazu diskriminace, jelikož v důsledku stanovení nadbytečných množství cukru v souladu s nařízením (ES) č. 832/2005 se Estonsko dostalo do horší pozice v porovnání s tzv. starými členskými státy, a případná prováděcí opatření k nařízení (ES) č. 832/2005 by působila diskriminačně na estonské podniky a hospodářství ve srovnání s odpovídajícími skupinami nebo podniky ve starých členských státech;

               —

               porušení vlastnického práva podniků a/nebo soukromých hospodářství, jelikož případná prováděcí opatření k nařízení (ES) č. 832/2005 by na ně uložila omezení, což by nemohlo být odůvodněno legitimními cíli a jednalo by se o nepřiměřený zásah do jejich práv;

               —

               porušení zásady proporcionality, jelikož závazek vyplývající z nařízení (ES) č. 832/2005 k vyloučení z trhu množství cukru odpovídajícího množstvím nahromaděným v soukromých hospodářstvích nevede k legitimnímu cíli a stanoví nepřiměřený zásah do jejich práv.

      (1)  Úř. věst. L 138, 1.6.2005, s. 3.


title: Věc T-699/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. června 2017 – City Train v. EUIPO – (CityTrain) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie CityTrain — Lhůta pro podání žaloby — Nepředvídatelné okolnosti — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               7.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. června 2017 – City Train v. EUIPO – (CityTrain)
   (Věc T-699/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie CityTrain - Lhůta pro podání žaloby - Nepředvídatelné okolnosti - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 256/22)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: City Train GmbH (Regensburg, Německo) (zástupce: C. Adori, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. Kunz, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. září 2015 (věc R 843/2015-4) týkajícímu se přihlášky k zápisu obrazového označení CityTrain jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti City Train GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 111, 29.3.2016.


title: Věc T-442/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2010 Salvatorem Magazzuem proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 8. července 2010 ve věci F-126/06, Magazzu v. Komise

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/36

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. září 2010 Salvatorem Magazzuem proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 8. července 2010 ve věci F-126/06, Magazzu v. Komise
   (Věc T-442/10 P)
   ()
   2010/C 328/61
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Salvatore Magazzu (Brusel, Belgie) (zástupce: M. Velardo, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská Komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit rozsudek vydaný ve věci F-126/06, Salvatore Magazzu v. Komise

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 13. prosince 2005 v části, ve které je žalobce ode dne 1. ledna 2006 jakožto úředník ve zkušební době zařazen do platové třídy A*6, platového stupně 2.

               —

               Vrátit věc zpět k rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu.

               —

               Uložit odpůrkyni v kasačním opravném prostředku náhradu nákladů řízení včetně nákladů řízení v prvním stupni.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty, kterých se účastník řízení podávající kasační opravný prostředek dovolává, jsou v zásadě totožné nebo podobné s argumenty dovolávanými v rámci věcí T-441/10 P, Kurrer v. Komise.


title: Věc C-140/10: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie van België — Belgie) — Greenstar-Kanzi Europe NV v. Jean Hustin, Jo Goossens ( „Nařízení (ES) č. 2100/94, ve znění nařízení (ES) č. 873/2004 — Výklad čl. 11 odst. 1, čl. 13 odst. 1 až 3, článků 16, 27, 94 a 104 — Zásada vyčerpání odrůdových práv Společenství — Licenční smlouva — Žaloba týkající se protiprávního jednání podaná proti třetí straně — Porušení licenční smlouvy oprávněným uživatelem ve smluvních vztazích se třetí stranou“ )

text:
               10.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 362/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. října 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie van België — Belgie) — Greenstar-Kanzi Europe NV v. Jean Hustin, Jo Goossens
   (Věc C-140/10) (1)

   (Nařízení (ES) č. 2100/94, ve znění nařízení (ES) č. 873/2004 - Výklad čl. 11 odst. 1, čl. 13 odst. 1 až 3, článků 16, 27, 94 a 104 - Zásada vyčerpání odrůdových práv Společenství - Licenční smlouva - Žaloba týkající se protiprávního jednání podaná proti třetí straně - Porušení licenční smlouvy oprávněným uživatelem ve smluvních vztazích se třetí stranou)
   2011/C 362/10
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van Cassatie van België

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Greenstar-Kanzi Europe NV

      Žalovaní: Jean Hustin, Jo Goossens

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hof van Cassatie van België — Výklad čl. 11 odst. 1, čl. 13 odst. 1, 2 a 3, článků 16, 27, 94 a článku 104 nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství (Úř. věst. L 227, s. 1; Zvl. vyd. 03/16, s. 390), ve znění nařízení (ES) č. 873/2004 (Úř. věst. L 162, s. 38; Zvl. vyd. 03/45, s. 178) — Soukromoprávní žaloby — Žaloba podaná držitelem odrůdového práva Společenství nebo oprávněným uživatelem proti osobě, která ve vztahu ke sklizenému materiálu chráněné odrůdy, který nabyla u osoby s licencí k užívání, provedla některé úkony, aniž dodržela omezení sjednaná podle licenční smlouvy uzavřené s držitelem odrůdového práva

      Výrok

               1)

               Článek 94 nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství, ve znění nařízení Rady (ES) č. 873/2004 ze dne 29. dubna 2004, ve spojení s čl. 11 odst. 1, čl. 13 odst. 1 až 3, články 16, 27 a 104 uvedeného nařízení, musí být za takových podmínek, jaké jsou dány ve věci v původním řízení, vykládán v tom smyslu, že držitel nebo oprávněný uživatel může podat žalobu týkající se protiprávního jednání proti třetí straně, která získala materiál prostřednictvím jiného oprávněného uživatele, který porušil podmínky nebo omezení obsažené v licenční smlouvě, kterou tento posledně uvedený oprávněný uživatel předtím uzavřel s držitelem, za předpokladu, že se dotyčné podmínky a omezení týkají přímo podstatných náležitostí dotyčné ochrany odrůdových práv Společenství, což musí posoudit předkládající soud.

               2)

               Pro posouzení protiprávního jednání je bez významu, zda třetí strana, která provedla úkony na prodaném či postoupeném materiálu, byla informována či měla být informována o podmínkách či omezeních obsažených v licenční smlouvě.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19. 6. 2010.


title: Spojené věci C-182/03 a C-217/03: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. června 2006 – Belgické království v. Komise Evropských společenství (Státní podpora — Existující režim podpor — Daňový režim koordinačních center usazených v Belgii — Žaloba sdružení — Přípustnost — Rozhodnutí Komise, podle kterého tento režim není podporou — Změna posouzení Komise — Článek 87 odst. 1 ES — Ochrana legitimního očekávání — Obecná zásada rovnosti)

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/1

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. června 2006 – Belgické království v. Komise Evropských společenství
   (Spojené věci C-182/03 (1) a C-217/03) (2)

   (Státní podpora - Existující režim podpor - Daňový režim koordinačních center usazených v Belgii - Žaloba sdružení - Přípustnost - Rozhodnutí Komise, podle kterého tento režim není podporou - Změna posouzení Komise - Článek 87 odst. 1 ES - Ochrana legitimního očekávání - Obecná zásada rovnosti)
   (2006/C 212/01)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Belgické království (zástupci: A. Snoecx, E. Dominkovits, zmocněnci, B. van de Walle de Ghelcke, J. Wouters a P. Kelley, avocats) (věc C-182/03)
   Forum 187 ASBL (zástupci: A. Sutton a J. Killick, barristers) (věc C-217/03)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Rozet, R. Lyal a V. Di Bucci, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise Evropských společenství K(2003)564 konečné ze dne 17. února 2003 o režimu podpor zavedeném Belgickým královstvím ve prospěch koordinačních center usazených v Belgii, jelikož neumožňuje opětovně uzavřít smlouvy se současnými koordinačními centry
   Výrok

               1)

               Rozhodnutí Komise 2003/757/ES ze dne 17. února 2003 o režimu podpor zavedeném Belgií ve prospěch koordinačních center usazených v Belgii se zrušuje, jelikož nestanoví přechodná opatření ve vztahu ke koordinačním centrům, u kterých byla žádost o obnovení schválení v okamžiku oznámení napadeného rozhodnutí vyřizována, nebo u kterých platnost jejich schválení uplynula současně s oznámením uvedeného rozhodnutí nebo krátce po něm.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba Forum 187 ASBL zamítá.

               3)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení ve věci C-182/03 a polovina nákladů řízení Forum 187 ASBL ve věci C-217/03.

               4)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení ve věcech C-182/03 R a C-217/03 R.

      (1)  Úř. věst. C 135, 7.6.2003.

      (2)  (T-276/02 – Úř. věst. C 289, 23.11.2002).


title: Věc T-551/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2013 — Fri-El Acerra v. Komise ( „Státní podpory — Dotace na odkup a přeměnu tepelné elektrárny na elektrárnu na biopaliva — Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem — Uplatnění ratione temporis pokynů pro vnitrostátní regionální podporu — Legitimní očekávání — Motivační účinek“ )

text:
               26.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2013 — Fri-El Acerra v. Komise
   (Věc T-551/10) (1)

   (Státní podpory - Dotace na odkup a přeměnu tepelné elektrárny na elektrárnu na biopaliva - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem - Uplatnění ratione temporis pokynů pro vnitrostátní regionální podporu - Legitimní očekávání - Motivační účinek)
   2013/C 313/38
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Fri-El Acerra Srl (Acerra, Itálie) (zástupci: M. Todino a p. Fattori, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Grespan a P. Manzini, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2011/110/EU ze dne 15. září 2010 o státní podpoře C-8/09 (ex N 357/08), kterou Itálie hodlá poskytnout společnosti Fri-El Acerra S.r.l. (Úř. věst. 2011, L 46, s. 28).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Fri-El Acerra Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 30, 29.1.2011.


title: Věc F-124/14: Žaloba podaná dne 27. října 2014 – ZZ v. Komise

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/59

         Žaloba podaná dne 27. října 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-124/14)
   (2015/C 007/76)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: J.-N. Louis, R. Metz a D. Verbeke, advokáti)

      Žalovaná: Komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise, že plat žalobce, který je smluvním zaměstnancem, nebude poté, co byla v důsledku vstupu nového služebního řádu v platnost dne 1. ledna 2014 prodloužena týdenní pracovní doba na 40 hodin, zvýšen.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit výplatní pásku za leden 2014 a výplatní pásky vystavené pro následující měsíce, jelikož neuvádí dodatečnou měsíční částku vypočtenou v souladu s články 6 a 7 obecných prováděcích ustanovení č. 1287 ze dne 27. dubna 2005 a s přihlédnutím k prodloužení pracovní doby;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-334/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. června 2016 FN, FP a FQ proti rozsudku vydanému dne 11. dubna 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-41/15, DISS II FN a další v. CEPOL

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/45

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. června 2016 FN, FP a FQ proti rozsudku vydanému dne 11. dubna 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-41/15, DISS II FN a další v. CEPOL
   (Věc T-334/16 P)
   (2016/C 305/61)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: FN (Budapešť, Maďarsko), FP (Bratislava, Slovensko), FQ (Les Fonts Benitachell, Španělsko) (zástupci: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská policejní akademie (CEPOL)

      Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek (navrhovatelů)

   Navrhovatelé navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 11. dubna [2016], ve věci F-41/15 DISS II, FN a další v. CEPOL, a v důsledku toho,

               —

               zrušil rozhodnutí CEPOL č.o17/2014/DIR ze dne 23. května 2014 o přemístění CEPOL v Budapešti, Maďarsku, a to ode dne 1. října 2014, kterým byli navrhovatelé informováni, že „Nedodržení tohoto pokynu bude považováno za odstoupení s účinností od 30. září 2014“,

               —

               zrušil rozhodnutí CEPOL ze dne 28. listopadu 2014 o zamítnutí stížnosti navrhovatelů podané mezi 8. a 21. srpnem 2014 proti rozhodnutí ze dne 23. května 2014,

               —

               uložil CEPOL nahradit majetkovou a morální újmu způsobenou navrhovatelům,

               —

               uložil CEPOL nahradit náklady navrhovatelů týkající se tohoto opravného prostředku a věci F-41/15 Diss II.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládají navrhovatelé tři důvody kasačního opravného prostředku.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení při uplatnění článku 47 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie („pracovní řád“).

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení při výkladu smluvních ustanovení, jimiž jsou navrhovatelé a CEPOL vázáni, a nabytých práv navrhovatelů, ze zkreslení skutečností, porušení povinnosti uvést odůvodnění, porušení zásady rovného zacházení, jakož i z nesprávného právního posouzení při uplatňování zásady řádné správy a řádné péče.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení návrhů navrhovatelů na náhradu škody.


title: Věc C-16/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. ledna 2007 Marguerite Chetcuti proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 8. listopadu 2006 ve věci T-357/04, Chetcuti v. Komise

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. ledna 2007 Marguerite Chetcuti proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 8. listopadu 2006 ve věci T-357/04, Chetcuti v. Komise
   (Věc C-16/07 P)
   (2007/C 82/25)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Marguerite Chetcuti (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání navrhovatelky

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství (čtvrtého senátu) ze dne 8. listopadu 2006 ve věci T-357/04, Chetcuti v. Komise;

               —

               vyhovět návrhovým žádáním navrhovatelky před Soudem a sice:

                           —

                           zrušit rozhodnutí výběrové komise ze dne 22. června 2004 o zamítnutí žádosti navrhovatelky na základě bodu III oznámení o výběrovém řízení COM/PA/04 ze dne 6. dubna 2004;

                           —

                           zrušit následující akty výběrového řízení, a zejména seznam kandidátů splňujících podmínky stanovené oznámením o výběrovém řízení, přijatý výběrovou komisí, rozhodnutí Komise, kterým se na tomto základě stanoví počet míst, jež mají být obsazena, seznam vhodných kandidátů přijatý výběrovou komisí po ukončení jejích prací, rozhodnutí o jmenování přijatá na tomto základě Orgánem oprávněným ke jmenování (AIPN);

                           —

                           uložit Komisi náhradu nákladů řízení v první instanci;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení před Soudním dvorem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatelka se na podporu svého kasačního opravného prostředku dovolává jediného důvodu kasačního opravného prostředku vycházejícího z porušení Soudem pojmu „vnitřní výběrové řízení “ve smyslu článku 4 a čl. 29 odst. 1 písm. b) služebního řádu úředníků, ve znění platném při uveřejnění oznámení o výběrovém řízení, jakož i cíle přijetí, jež stanoví článek 27 a čl. 4 odst. 1 a zásady rovného zacházení, nebo alespoň porušení povinnosti uvést odůvodnění.
   Navrhovatelka v rámci tohoto důvodu kasačního opravného prostředku v podstatě uplatňuje, že z judikatury Soudního dvora a Soudu vyplývá, že výraz „vnitřní výběrové řízení orgánu “se týká všech osob ve službě toho orgánu, na základě veřejnoprávního vztahu, včetně pomocných zaměstnanců, a že Soud nerespektoval tuto judikaturu, ani dosah výrazu „vnitřní výběrové řízení“, když se zajímal o základní účel výběrového řízení vymezený na základě subjektivních kritérií, spíše než o samotnou povahu, vymezenou na základě objektivních podmínek připuštění do výběrového řízení stanovených v oznámení o výběrovém řízení.
   Navrhovatelka dále tvrdí, že ačkoliv nelze popřít, že OOJ má širokou posuzovací pravomoc, když upřesňuje v oznámení o výběrovém řízení podmínky připuštění do tohoto řízení, musí být tato pravomoc vykonávána v závislosti na požadavcích na pracovní místa, jež mají být obsazena, a zájem služby, takže není možné připustit tezi o vyloučení pomocných zaměstnanců odůvodněnou tím, že na rozdíl od úředníků a dočasných zaměstnanců, pomocní zaměstnanci nemuseli při svém původním přijímání prokázat, že mají nejvyšší úroveň způsobilosti, výkonnosti a bezúhonnosti. Důkaz o takových vlastnostech by měl vyplývat ze samotného úspěchu v předvýběrových a výběrových zkouškách stanovených v oznámení o výběrovém řízení. Tak je tomu také v případě důkazu o způsobilosti vykonávat služební povinnosti na pracovních místech, jež mají být obsazena.
   Navrhovatelka podpůrně uplatňuje, že napadený rozsudek je nedostatečně odůvodněný, neboť Soud neodpověděl na její argument vycházející z vnitřní rozporuplnosti oznámení o výběrovém řízení, neboť se jeví, že toho oznámení vylučuje žádosti pomocných zaměstnanců, nicméně připouští pro výpočet odborné zkušenosti, zkušenost získanou jako pomocný zaměstnanec v některých funkčních skupinách.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. května 2005 ve věci C-478/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce House of Lords): Celtec Ltd proti Johnu Astleymu a dalším (Směrnice 77/187/EHS — Článek 3 odst. 1 — Zachování práv zaměstnanců v případě převodu podniku — Práva a povinnosti, které pro převodce vyplývají z pracovní smlouvy nebo pracovního poměru platných ke dni převodu — Pojem „den převodu“)

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/12

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 26. května 2005
   ve věci C-478/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce House of Lords): Celtec Ltd proti Johnu Astleymu a dalším (1)

   (Směrnice 77/187/EHS - Článek 3 odst. 1 - Zachování práv zaměstnanců v případě převodu podniku - Práva a povinnosti, které pro převodce vyplývají z pracovní smlouvy nebo pracovního poměru platných ke dni převodu - Pojem „den převodu“)
   (2005/C 182/22)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-478/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím House of Lords (Spojené království) ze dne 10. listopadu 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 17. listopadu 2003, v řízení Celtec Ltd proti Johnu Astleymu a dalším, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, K. Lenaerts (zpravodaj), N. Colneric, E. Juhász a E. Levits, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 26. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Článek 3 odst. 1 směrnice Rady 77/187/EHS ze dne 14. února 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů, musí být vykládán v tom smyslu, že datum převodu ve smyslu tohoto ustanovení odpovídá datu, ke kterému přechází z převodce na nabyvatele postavení zaměstnavatele odpovědného za provoz převáděného útvaru. Toto datum je přesným okamžikem, který nemůže být odložen na jiné datum na základě vůle převodce nebo nabyvatele.

               2.

               Pro účely použití uvedeného ustanovení jsou pracovní smlouvy a pracovní poměry platné ke dni převodu ve smyslu upřesněném výše, mezi převodcem a dotčenými zaměstnanci, považovány za převedené z převodce na nabyvatele k uvedenému datu bez ohledu na podmínky dohodnuté v tomto ohledu mezi posledně uvedenými.

      (1)  Úř. věst. C 21, 24.01.2004.


title: Věc C-284/08: Žaloba podaná dne 27. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/32

         Žaloba podaná dne 27. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-284/08)
   (2008/C 223/50)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: W. Roels a W. Wils, zmocněnci)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nepřijalo veškeré právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („směrnice o nekalých obchodních praktikách“) (1), a v každém případě tím, že o těchto předpisech neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice na jeho území Gibraltar;

               —

               uložit Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice uplynula dne 12. června 2007.

      (1)  Úř. věst. L 149, s. 22.


title: Věc C-339/06: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 21. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2004/116/ES — Příloha směrnice 82/471/EHS — Výživa zvířat — Candida guilliermondii — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/15

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 21. června 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-339/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/116/ES - Příloha směrnice 82/471/EHS - Výživa zvířat - Candida guilliermondii - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2007/C 183/24)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: C. Cattabriga, zmocněnec)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. Braguglia a S. Fiorentino, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ve stanovené lhůtě všech předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2004/116/ES ze dne 23. prosince 2004, kterou se mění příloha směrnice Rady 82/471/EHS, pokud jde o zápis Candida guilliermondii (Úř. věst. L 379, s. 81),
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že nepřijala ve stanovené lhůtě právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2004/116/ES ze dne 23. prosince 2004, kterou se mění příloha směrnice Rady 82/471/EHS, pokud jde o zápis Candida guilliermondii, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 224, 16.9.2006.


title: Věc C-209/13: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 30. dubna 2014 – Spojené království Velké Británie a Severního Irska v. Rada Evropské unie „Společný systém daně z finančních transakcí — Povolení posílené spolupráce na základě čl. 329 odst. 1 SFEU — Rozhodnutí 2013/52/EU — Žaloba na neplatnost z důvodu porušení článků 327 SFEU a 332 SFEU, jakož i mezinárodního obyčejového práva“

text:
               24.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/6

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 30. dubna 2014 – Spojené království Velké Británie a Severního Irska v. Rada Evropské unie
   (Věc C-209/13) (1)

   („Společný systém daně z finančních transakcí - Povolení posílené spolupráce na základě čl. 329 odst. 1 SFEU - Rozhodnutí 2013/52/EU - Žaloba na neplatnost z důvodu porušení článků 327 SFEU a 332 SFEU, jakož i mezinárodního obyčejového práva“)
   2014/C 194/06
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: E. Jenkinson a S. Behzadi-Spencer, zmocněnkyně, ve spolupráci s M. Hoskinsem a P. Bakerem, QC, a V. Wakefield, barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A.-M. Colaert, F. Florindo Gijón a A. de Gregorio Merino, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Belgické království (zástupci: J.-C. Halleux a M. Jacobs, zmocněnci), Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze, J. Möller a K. Petersen, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: D. Colas a J.-S. Pilczer, zmocněnci), Rakouská republika (zástupkyně: C. Pesendorfer, zmocněnkyně), Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, J. Menezes Leitão a A. Cunha, zmocněnci), Evropský parlament (zástupci: A. Neergaard a R. van de Westelaken, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: R. Lyal, B. Smulders a W. Mölls, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost – Zrušení rozhodnutí Rady 2013/52/EU ze dne 22. ledna 2013, kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti daně z finančních transakcí (Úř. věst. L 22, s. 11) – Porušení článků 327 SFEU a 332 SFEU

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Belgické království, Spolková republika Německo, Francouzská republika, Rakouská republika, Portugalská republika, Evropský parlament a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 15.6.2013.


title: Věc T-344/13: Žaloba podaná dne 28. června 2013 — Out of the blue v. OHIM — Dubois et al. (FUNNY BANDS)

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/43

         Žaloba podaná dne 28. června 2013 — Out of the blue v. OHIM — Dubois et al. (FUNNY BANDS)
   (Věc T-344/13)
   2013/C 260/77
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Out of the blue KG (Lilienthal, Německo) (zástupci: G. Hasselblatt a D. Kipping, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Frédéric Dubois et al. (Lasne, Belgie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 4. dubna 2013 ve věci R 542/2012-2;

               —

               uložil OHIM náhradu jeho nákladů řízení, jakož i náhradu nákladů řízení žalobkyně;

               —

               v případě, že se F. Dubois připojí k řízení jako vedlejší účastník, rozhodl, že ponese vlastní náklady řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka obsahující slovní prvek „FUNNY BANDS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 14, 17 a 35 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 350 794

      Majitel/ka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Německé nezapsané označení „FUNNY BANDS“ pro vícero výrobků, služeb a činností

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 10. června 2004 ve věci C-333/03: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství („Nesplnění povinnosti státem — Neprovedení směrnice 98/50/ES — Převod podniku — Zachování práv zaměstnanců“)

text:
               24.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 10. června 2004
   ve věci C-333/03: Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Neprovedení směrnice 98/50/ES - Převod podniku - Zachování práv zaměstnanců“)
   (2004/C 190/05)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-333/03, Komise Evropských společenství (zmocněnkyně: M.-J. Jonczy) proti Lucemburskému velkovévodství (zmocněnec: S. Schreiner), jejímž předmětem je určení, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 98/50/ES ze dne 29. června 1998, kterou se mění směrnice 77/187/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodu podniku, závodu nebo částí závodu (Úř. věst. L 201, s. 88) nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice, Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, úřadující předseda třetího senátu, R. Schintgen a N. Colneric (zpravodaj), soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, tajemník: R. Grass, vydal dne 10. června 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 98/50/ES ze dne 29. června 1998, kterou se mění směrnice 77/187/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodu podniku, závodu nebo částí závodu, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze zmíněné směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 213, 6.9. 2003.


title: Věc C-328/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (Itálie) dne 31. května 2017 – Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA a další v. Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria (Itálie) dne 31. května 2017 – Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA a další v. Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria
   (Věc C-328/17)
   (2017/C 309/31)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA, Atc Esercizio SpA, Atp Esercizio Srl, Riviera Trasporti SpA, Tpl Linea Srl

      Žalovaní: Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria

      Předběžná otázka

   Brání čl. 1 odst. 1, 2 a 3 a čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice č. 89/665/EHS, jejímž předmětem je koordinace právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (1) vnitrostátním právním předpisům, které přiznávají možnost napadnout akty v zadávacím řízení pouze hospodářským subjektům, které požádaly o účast v zadávacím řízení, i když žaloba u soudu napadá základ řízení, protože ze zadávací dokumentace vyplývá vysoká pravděpodobnost, že zakázka nebude zadána?

      (1)  Směrnice Rady č. 89/665/EHS o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. L 395, s. 33).


title: Věc T-232/12: Žaloba podaná dne 29. května 2012 — Wilmar Trading v. OHIM — Agroekola EOOD (ULTRA CHOCO)

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/21

         Žaloba podaná dne 29. května 2012 — Wilmar Trading v. OHIM — Agroekola EOOD (ULTRA CHOCO)
   (Věc T-232/12)
   2012/C 243/39
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wilmar Trading Pte Ltd (Singapur, Singapur) (zástupce: E. Miller, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Agroekola EOOD (Sofie, Bulharsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 27. března 2012 ve věci R 87/2012-1;

               —

               uložil OHIM, aby projednal odvolání podané proti rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 10. listopadu 2011 o námitce č. B001760043 a aby pokračoval v řízení obvyklým způsobem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ULTRA CHOCO“ pro výrobky zařazené do tříd 29, 30 a 31 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9221111

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis singapurské ochranné známky č. T0113987B týkající se slovní ochranné známky „ultra choco“ pro výrobky zařazené do třídy 29; nezapsaná evropská a bulharská ochranná známka „ULTRA CHOCO“, s odkazem na čl. 8 odst 3 a odst. 4 nařízení Rady č. 207/2009

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Odvolání se pokládá za nepodané

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 3 písm. a) bodu ii), čl. 8 odst. 3 písm. b) a čl. 8 odst. 4 nařízení Komise (ES) č. 2869/95 ze dne 13. prosince 1995 o poplatcích placených Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)


title: Věc C-130/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. března 2016 Anastasiou-Soultana Gaki proti usnesení Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 16. prosince 2015 ve věci T-547/15, Anastasia-Soultana Gaki v. Evropská komise

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/25

         Kasační opravný prostředek podaný dne 1. března 2016 Anastasiou-Soultana Gaki proti usnesení Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 16. prosince 2015 ve věci T-547/15, Anastasia-Soultana Gaki v. Evropská komise
   (Věc C-130/16 P)
   (2016/C 419/33)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Anastasia-Soultana Gaki (zástupce: A. Heinen, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise
   Soudní dvůr Evropské unie (desátý senát) usnesením ze dne 22. září 2016 zamítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že navrhovatelka ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-494/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Essen (Německo) dne 15. října 2010 — Dr Biner Bähr, jakožto insolvenční správce jmění Hertie GmbH v. HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Essen (Německo) dne 15. října 2010 — Dr Biner Bähr, jakožto insolvenční správce jmění Hertie GmbH v. HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1
   (Věc C-494/10)
   ()
   2011/C 30/20
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Essen

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Dr. Biner Bähr, jakožto insolvenční správce jmění Hertie GmbH

      Žalovaný: HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1

      Předběžné otázky

               1)

               Trvá ESD v zásadě na své judikatuře ve věci „Seagon v. Deko“ (C-339/07), že podle čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 (1) ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení o odpůrčí žalobě podané v úpadkovém řízení a směřující proti žalovanému, který má statutární sídlo v jiném členském státě, jsou příslušné rozhodnout soudy členského státu, na jehož území bylo úpadkové řízení zahájeno, i v případě, kdy jsou vedle žalobních nároků v úpadkovém řízení primárně uplatňovány nároky z pravidel týkajících se zachování základního kapitálu ve smyslu ustanovení vnitrostátního práva obchodních společností, které jsou nezávislé na zahájení úpadkového řízení a jejichž cíl je z hospodářského hlediska totožný nebo kvantitativně rozsáhlejší než cíl žalobního nároku?

               2)

               Pokud je třeba na první otázku odpovědět záporně:
               Spadá odpůrčí žaloba v úpadkovém řízení, jejímž předmětem je zároveň a v prvé řadě nárok nezávislý na úpadkovém řízení, který insolvenční správce opírá o nárok vyplývající z práva obchodních společností a jehož cíl je z hospodářského hlediska totožný nebo kvantitativně rozsáhlejší než cíl žalobního nároku, pod výjimku podle čl. 1 odst. 2 písm. b) NUVR (2), nebo se v tomto případě určí mezinárodní příslušnost odlišně od rozhodnutí ESD „Seagon v. Deko“ (C-339/07) podle NUVR?

               3)

               Je smlouva nebo nároky ze smlouvy předmětem řízení ve smyslu čl. 5 bodu 1 písm. a) NUVR, pokud se spojení stran sporu zakládá pouze na nepřímém vztahu, spočívajícím ve stoprocentním podílu mateřské společnosti kartelu na dotyčné společnosti účastnící se sporu?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení; Úř. věst. L 160, s. 1.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech; Úř. věst. L 12, s. 1.


title: Věc F-69/10: Žaloba podaná dne 24. srpna 2010 — Marcuccio v. Komise

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/75

      Žaloba podaná dne 24. srpna 2010 — Marcuccio v. Komise
      (Věc F-69/10)
      ()
      (2010/C 288/142)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Předmět a popis sporu

      Zrušení rozhodnutí o zamítnutí žádosti žalobce domáhající se náhrady škody utrpěné na základě skutečnosti, že žalovaná zaslala dopis advokátovi, který ještě nebyl jeho zástupcem

         Návrhová žádání žalobce

                  —

                  zrušit rozhodnutí o zamítnutí, v jakékoliv formě, žádosti ze dne 30. října 2009, kterou žalobce zaslal OOJ;

                  —

                  zrušit dopis ze dne 11. listopadu 2009 s č.j. ADMIN.B.2/MB/1sD(09)29814;

                  —

                  zrušit, nakolik to bude nezbytné, akt ze strany Komise, kterým byla zamítnuta stížnost ze dne 25. ledna 2010, kterou žalobce zaslal OOJ, proti rozhodnutí o zamítnutí žádosti ze dne 30. října 2009, za účelem zrušení tohoto rozhodnutí o zamítnutí a vyhovění žádosti ze dne 30. října 2009;

                  —

                  zrušit, nakolik to bude nezbytné, dopis s č.j. HR.D.2/MB/ls Ares (2010) 251054, ze dne 10. května 2010, napsaný ve francouzském jazyce a který žalobce obdržel po 17. květnu 2010 spolu s překladem do italského jazyka;

                  —

                  uložit Komisi, aby nahradila škodu, kterou utrpěl žalobce z důvodu, že Komise zaslala advokátovi Giuseppu Cipressovi dopis s č.j. ADMIN.B.2/MB/ksD(09)20658 ze dne 10. srpna 2009, a zaplatila žalobci škodu ve výši 10 000 eur, nebo částku vyšší či nižší, kterou Soud uzná za spravedlivou;

                  —

                  uložit Komisi, aby uhradila žalobci ode dne následujícího po dni, kdy byla Komisi doručena žádost ze dne 30. října 2009, až do skutečného uhrazení částky 10 000 eur, úroky z uvedené částky v roční výši 10 % s roční kapitalizací;

                  —

                  uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-362/11: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 21. března 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira — Portugalsko) — Serafim Gomes Oliveira v. Lusitânia — Companhia de Seguros, SA ( „Článek 99 jednacího řádu — Pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel — Směrnice 72/166/EHS, 84/5/EHS, 90/232/EHS a 2005/14/ES — Právo na náhradu škody z povinného pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel — Občanskoprávní odpovědnost pojištěného — Podíl poškozeného na vzniku škody — Omezení práva na náhradu škody“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/40

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 21. března 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira — Portugalsko) — Serafim Gomes Oliveira v. Lusitânia — Companhia de Seguros, SA
   (Věc C-362/11) (1)

   (Článek 99 jednacího řádu - Pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel - Směrnice 72/166/EHS, 84/5/EHS, 90/232/EHS a 2005/14/ES - Právo na náhradu škody z povinného pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel - Občanskoprávní odpovědnost pojištěného - Podíl poškozeného na vzniku škody - Omezení práva na náhradu škody)
   2013/C 225/68
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Serafim Gomes Oliveira

      Žalovaná: Lusitânia — Companhia de Seguros, SA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira — Výklad směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění (Úř. věst. L 103, s. 1), směrnice Rady 84/5/EHS ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (Úř. věst. 1984, L 8, s. 17), směrnice Rady 90/232/EHS ze dne 14. května 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (Úř. věst. L 129, s. 33, zejména jejího článku 1a), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/26/ES ze dne 16. května 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a o změně směrnic Rady 73/239/EHS a 88/357/EHS (Čtvrtá směrnice o pojištění motorových vozidel) (Úř. věst. L 181, s. 65) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/14/ES ze dne 11. května 2005, kterou se mění směrnice Rady 72/166/EHS, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/26/ES o pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (Úř. věst. L 149, s. 14) — Nehoda mezi motorovým vozidlem a jízdním kolem — Podíl zavinění cyklisty nižší než 20 % — Poměrné snížení nároku na náhradu škody — Přípustnost

      Výrok

   Směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění, druhá směrnice Rady 84/5/EHS ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a třetí směrnice Rady 90/232/EHS ze dne 14. května 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě občanskoprávní odpovědnosti, která umožňuje omezit právo osoby poškozené v důsledku dopravní nehody požadovat náhradu škody z titulu pojištění občanskoprávní odpovědnosti motorového vozidla zúčastněného na této nehodě, a to na základě individuálního posouzení částečného podílu tohoto poškozeného na vlastní škodě.

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011.


title: Spojené věci C-136/10 a C-178/10: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. dubna 2011 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce podané Curtea de Apel Târgu — Mureș — Rumunsko) — Daniel Ionel Obreja v. Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș (C-136/10), Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș v. SC Darmi SRL (C-178/10) ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Vnitrostátní zdanění — Článek 110 SFEU — Daň ze znečišťování životního prostředí vybíraná při prvním přihlášení automobilových vozidel k registraci“ )

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/7

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. dubna 2011 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce podané Curtea de Apel Târgu — Mureș — Rumunsko) — Daniel Ionel Obreja v. Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș (C-136/10), Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș v. SC Darmi SRL (C-178/10)
   (Spojené věci C-136/10 a C-178/10) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Vnitrostátní zdanění - Článek 110 SFEU - Daň ze znečišťování životního prostředí vybíraná při prvním přihlášení automobilových vozidel k registraci)
   2011/C 211/11
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Târgu — Mureș

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Daniel Ionel Obreja (C-136/10), Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Finanțelor Publice Târgu-Mureș (C-178/10)

      Žalovaní: Ministerul Economiei și Finanțelor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș (C-136/10), SC Darmi SRL (C-178/10)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Curtea de Apel Târgu-Mureș — Přihlášení k registraci ojetých vozidel dříve registrovaných v jiných členských státech — Daň ze znečišťování životního prostředí uvalená na automobilová vozidla při jejich prvním přihlášení k registraci v členském státě — Slučitelnost vnitrostátní právní úpravy s články 23, 25 a 90 ES — Případná výjimka založená na článku174 ES

      Výrok

   Je třeba článek 110 SFEU vykládat tak, že brání tomu, aby členský stát zavedl daň ze znečišťování životního prostředí uvalenou na automobilová vozidla při jejich prvním přihlášení k registraci v tomto členském státě, pokud je toto daňové opatření uzpůsobeno tak, že odrazuje od uvedení do provozu v tomto členském státě ojetých vozidel zakoupených v jiných členských státech, aniž odrazuje od koupi ojetých vozidel stejného stáří a opotřebení na domácím trhu?

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Věc C-167/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne  29. března 2006  Ermioni Komninou, Grigorios Dokos, Donatos Pappas, Vasilios Pappas, Aristidis Pappas, Eleftheria Pappa, Lamprini Pappa, Irini Pappa, Alexandra Dokou, Fotios Dimitriou, Zoi Dimitriou, Petros Bolosis, Despina Bolosi, Konstantinos Bolosis a Thomas Bolosis proti usnesení Soudu prvního stupně vydanému dne  13. ledna 2006  ve věci T-42/04: Komninou a další v. Komise

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/34

         Kasační opravný prostředek podaný dne 29. března 2006 Ermioni Komninou, Grigorios Dokos, Donatos Pappas, Vasilios Pappas, Aristidis Pappas, Eleftheria Pappa, Lamprini Pappa, Irini Pappa, Alexandra Dokou, Fotios Dimitriou, Zoi Dimitriou, Petros Bolosis, Despina Bolosi, Konstantinos Bolosis a Thomas Bolosis proti usnesení Soudu prvního stupně vydanému dne 13. ledna 2006 ve věci T-42/04: Komninou a další v. Komise
   (Věc C-167/06 P)
   (2006/C 131/64)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé): Ermioni Komninou, Grigorios Dokos, Donatos Pappas, Vasilios Pappas, Aristidis Pappas, Eleftheria Pappa, Lamprini Pappa, Irini Pappa, Alexandra Dokou, Fotios Dimitriou, Zoi Dimitriou, Petros Bolosis, Despina Bolosi, Konstantinos Bolosis a Thomas Bolosis (zástupce: G. Dellis, dikigoros)

      Další účastník řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek
   Navrhovatelé se domáhají, aby Soudní dvůr:

               —

               připustil tento kasační opravný prostředek;

               —

               zrušil napadené usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. ledna 2006 ve věci T-42/04;

               —

               rozhodl o žalobě navrhovatelů ze dne 10. února 2004, připustil tuto žalobu a uložil Evropské komisi zaplatit každému z navrhovatelů částku 200 000eur se zákonnými úroky ve výši 8 %, a to od vydání rozsudku Soudního dvora až do zaplacení;

               —

               nařídil odpůrci nahradit veškeré náklady navrhovatelů v řízení v prvním stupni a náklady kasačního opravného prostředku, a podpůrně, v případě zamítnutí tohoto kasačního opravného prostředku, uložil odpůrci náhradu nákladů nebo, v každém případě, všem účastníkům řízení náhradu vlastních nákladů.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Kasační opravný prostředek ve věci C-167/06 byl podán patnácti navrhovateli s bydlištěm v Parga (prefektura Preveza, Řecko) proti usnesení Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 13. ledna 2006 ve věci T-42/04. Tímto usnesením byla jako zjevně neopodstatněná zamítnuta jejich žaloba na náhradu škody proti Komisi Evropských společenství podaná dne 10. února 2004.
   Svou žalobou podanou Soudu prvního stupně dne 10. února 2004 navrhovatelé zahájili proti Komisi řízení náhradu nemajetkové újmy, kterou utrpěli z důvodu chování Komise v průběhu projednávání jejich stížnosti ze dne 7. července 1995 týkající se porušení řeckými orgány práva životního prostředí Společenství, a zejména článků 3 a 5 směrnice 85/337/EHS v souvislosti s projektem výstavby biologické čistírny odpadních vod na místě zvaném Varka.
   Uplatňovali, že celkový a soustavný přístup Komise ve vztahu k nim je zjevným případem špatné správy. Zejména:

               1.

               Úvodem, zaprvé, Komise je ve vhodné době neinformovala o vývoji řešení jejich stížnosti, zatajila informace a uvedla je v omyl co se týče vývoje řešení jejich stížnosti; zadruhé, Komise zamítla jejich stížnost, přičemž odůvodnění bylo zjevně v rozporu s právem životního prostředí Společenství a s judikaturou Soudního dvora; zatřetí, nedodržela základní pravidla objektivity týkající se projednávání jejich případu svými úředníky;

               2.

               následně, poté, co výše uvedené skutečnosti byly potvrzeny Evropským ombudsmanem, Komise nepřijala základní opatření k nápravě výše uvedených případů špatné správy. Navíc nadále jednala ve vztahu k navrhovatelům liknavým a netransparentním způsobem: jednak odmítla připustit své chyby ve vztahu k nim a jednak odmítla (jak v okamžiku předložení návrhu na náhradu škody, tak i teď) přezkoumat podstatu jejich stížnosti a zajistit jednotný a správný výklad práva Společenství.

         Navrhovatelé dále uplatňovali, že nezávisle na skutečnosti, zda je postoj Komise k výkladu směrnice 85/337/EHS správný, Komise svým jednáním flagrantním způsobem porušila své základní povinnosti ve vztahu k navrhovatelům jako evropským občanům a adresátům veřejné správy, a zejména porušila zásady řádného úředního postupu, nestrannosti, právní jistoty a ochrany legitimního očekávání, a rovněž ve skutečnosti porušila právo na stížnost udělené evropským občanům.
   Soud prvního stupně v napadeném usnesení bez přezkoumání opodstatněnosti návrhu na náhradu škody použil článek 111 svého jednacího řádu a rozhodl, že a) žaloba zcela postrádá právní základ a b) není nezbytné pokračovat v řízení před Soudem, zejména předkládat další vyjádření a provést ústní část řízení. Z tohoto důvodu zamítl žalobu v plném rozsahu a uložil navrhovatelům náhradu nejen jejich vlastních nákladů, ale rovněž nákladů Komise. Napadené usnesení bylo oznámeno procesnímu zástupci navrhovatelů doporučeným dopisem dne 25. ledna 2006.
   Navrhovatelé považují uvedené usnesení za právně nesprávné ve smyslu čl. 225 druhého pododstavce Smlouvy o ES a článku 58 Statutu Soudního dvora; navrhovatelé podávají kasační opravný prostředek uvedený v těchto článcích a v článku 56 Statutu, jenž je přípustný a byl podán ve lhůtě a na základě zjevného právního zájmu. Ve svém kasačním opravném prostředku navrhovatelé chtějí prokázat právní vady napadeného usnesení.
   Tyto vady se týkají:

               (i)

               skutečnosti, že Soud prvního stupně plně opomenul přezkoumat důvody a argumenty navrhovatelů ohledně porušení práva na podání stížnosti, jak je zakotveno jako aspekt evropského občanství;

               (ii)

               skutečnosti, že Soud prvního stupně v každém případě zkreslil obsah rozhodnutí Evropského ombudsmana ze dne 18. července 2002, jež bylo nejdůležitějším důkazním prostředkem, o který navrhovatelé opírali svou žalobu, a v každém případě skutečnosti, že se Soud dopustil omylu při právním posouzení tohoto důkazního prostředku;

               (iii)

               skutečnosti, že Soud prvního stupně nesprávně vykládal a použil zásady řádného úředního postupu, nestrannosti, právní jistoty a ochrany legitimního očekávání, a v některých případech zkreslil obsah důkazních prostředků, a, v každém případě, dopustil se omylu v právním posouzení skutečností uvedených v žalobě týkajících se porušení výše uvedených zásad;

               (iv)

               skutečnosti, že Soud prvního stupně nepřezkoumal návrh na náhradu škody, nebo, v každém případě, přezkoumal jej nedostatečným způsobem v rozsahu, v němž považoval sporné jednání Komise za souhrn izolovaných skutečností oddělených jedna od druhé, a ne za celek, přes skutečnost, že porušení pravidel Společenství, kterých se navrhovatelé dovolávali, a škoda, kterou navrhovatelé utrpěli, vyplývá především z celkového přístupu Komise během období osmi let.

         Obecněji, navrhovatelé mají za to, že Soud opomenul vyvodit správné závěry ze základní zásady, podle které má Komise zajistit, aby řízení probíhalo řádně a v souladu s právem, a v případě omylu musí nést finanční následky špatné správy. Nedodržení základních zásad upravujících jednání orgánů může mimoto být příčinou nemajetkové újmy, jejíž náhradu a odškodnění mohou evropští občané požadovat.


title: Spojené věci F-20/12 a F-43/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 16. září 2013 — Wurster v. EIGE ( „Veřejná služba — Zaměstnanci EIGE — Dočasný zaměstnanec — Postup hodnocení vedoucích schopností zaměstnanců EIGE nově přidělených na pozici nižších vedoucích pracovníků — Přeřazení na pozici mimo vedení — Právo být vyslechnut — Rozsah působnosti práva — Uplatnění bez návrhu — Nahrazení důvodů provedené soudem bez návrhu“ )

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/31

      Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 16. září 2013 — Wurster v. EIGE
      (Spojené věci F-20/12 a F-43/12) (1)

      (Veřejná služba - Zaměstnanci EIGE - Dočasný zaměstnanec - Postup hodnocení vedoucích schopností zaměstnanců EIGE nově přidělených na pozici nižších vedoucích pracovníků - Přeřazení na pozici mimo vedení - Právo být vyslechnut - Rozsah působnosti práva - Uplatnění bez návrhu - Nahrazení důvodů provedené soudem bez návrhu)
      (2014/C 71/58)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Barbara Wurster (Vilnius, Litva) (zástupci: původně T. Bontinck a S. Woog, advokáti, poté T. Bontinck a S. Greco, advokáti)

         Žalovaný: Evropský institut pro rovnost žen a mužů (EIGE) (zástupce: M. Velardo, advokát)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí žalovaného o přeřazení žalobkyně z pozice vedoucí operací na pozici vedoucí týmu nevyžadující vedoucí kvalifikaci. Dále návrh na zrušení rozhodnutí ředitelky EIGE, kterým byla zamítnuta žádost žalobkyně o přiznání příspěvku za vedení za období od 1. června do 30. září 2011.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí ředitelky Evropského institutu pro rovnost žen a mužů ze dne 8. září 2011 o přeřazení B. Wurster na pozici vedoucího týmu střediska pro zdroje a dokumentaci se zrušuje.

                  2)

                  Žaloba se ve zbývající části zamítá.

                  3)

                  Evropský institut pro rovnost žen a mužů ponese vlastní náklady řízení a náhradí náklady řízení vynaložené B. Wurster.

         (1)  Úř. věst. C 138, 12.5.2012, s. 35; Úř. věst. C 200, 7.7.2012, s. 21.


title: Věc C-468/14: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 16. července 2015 – Evropská komise v. Dánské království „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/37/ES — Výroba, obchodní úprava a prodej tabákových výrobků — Článek 2 bod 4 a článek 8 — Zákaz uvedení tabákových výrobků pro orální užití na trh — Sypaný ‚snus‘ (tabák určený k sání)“

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/12

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 16. července 2015 – Evropská komise v. Dánské království
   (Věc C-468/14) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/37/ES - Výroba, obchodní úprava a prodej tabákových výrobků - Článek 2 bod 4 a článek 8 - Zákaz uvedení tabákových výrobků pro orální užití na trh - Sypaný ‚snus‘ (tabák určený k sání)“)
   (2015/C 311/13)
   Jednací jazyk: dánština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: C. Cattabriga a M. Clausen, zmocněnkyně)

      Žalované: Dánské království (zástupci: C. Thorning a M. Wolff, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Tím, že Dánské království nadále povolovalo prodej sypaného „snusu“ (tabáku určeného k sání), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 2 bodu 4, ve spojení s článkem 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/37/ES ze dne 5. června 2001 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových výrobků.

               2)

               Dánskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 439, 8.12.2014


title: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 2. června 2005 ve věci T-125/05 R, Umwelt- und Ingenieurtechnik GmbH Dresden proti Komisi Evropských společenství (Nabídková řízení — Řízení o předběžných opatřeních — Naléhavost — Nedostatek)

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/23

      USNESENÍ PŘEDSEDY SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 2. června 2005
   ve věci T-125/05 R, Umwelt- und Ingenieurtechnik GmbH Dresden proti Komisi Evropských společenství
   (Nabídková řízení - Řízení o předběžných opatřeních - Naléhavost - Nedostatek)
   (2005/C 205/43)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-125/05 R, Umwelt- und Ingenieurtechnik GmbH Dresden, se sídlem v Drážďanech (Německo), zastoupená H. Roblem, advokátem, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: M. Wilderspin a S. Fries, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise nezadat žalobkyni položku č. 2 zakázky EuropeAid/119151/D/S/UA, nazvané „Projekt zdokonalení jaderných elektráren na jihu Ukrajiny“, a zadat ji jinému podniku a podpůrně návrh směřující k tomu, aby byla nařízena jiná předběžná opatření, předseda Soudu vydal dne 2. června 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Návrh na předběžná opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-425/13: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. července 2015 – Evropská komise v. Rada Evropské unie „Žaloba na neplatnost — Rozhodnutí Rady o zmocnění k zahájení jednání o propojení systému Evropské unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů se systémem pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Austrálii — Směrnice pro jednání — Zvláštní výbor — Článek 13 odst. 2 SEU, čl. 218 odst. 2 až 4 SFEU a článek 295 SFUE — Institucionální rovnováha“

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. července 2015 – Evropská komise v. Rada Evropské unie
   (Věc C-425/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Rozhodnutí Rady o zmocnění k zahájení jednání o propojení systému Evropské unie pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů se systémem pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Austrálii - Směrnice pro jednání - Zvláštní výbor - Článek 13 odst. 2 SEU, čl. 218 odst. 2 až 4 SFEU a článek 295 SFUE - Institucionální rovnováha“)
   (2015/C 311/02)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Valero Jordana a F. Castillo de la Torre, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Evropský parlament (zástupci: R. Passos a D. Warin, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: K. Michoel, M. Moore a J.-P. Hix, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Česká republika (zástupci: M. Smolek, J. Vláčil a E. Ruffer, zmocněnci, Dánské království (zástupci: C. Thorning, L. Volck Madsen a U. Melgaard, zmocněnci), Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a B. Beutler, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: D. Colas, G. de Bergues, F. Fize a N. Rouam, zmocněnci), Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman a M. de Ree, zmocněnci), Polská republikae (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec), Švédské království (zástupci: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg a C. Hagerman, zmocněnci), Spojenému království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: E. Jenkinson a M. Holt, zmocněnci, ve spolupráci s J. Holmes a B. Kennelly, barristers)

      Výrok

               1)

               V oddíle A přílohy rozhodnutí Rady ze dne 13. května 2013 o zmocnění k zahájení jednání o propojení systému Evropské unie pro obchodování s emisemi se systémem Austrálie pro obchodování s emisemi, nadepsaném „Postupy pro jednání“, se:

                           —

                           v bodě 1 tohoto oddílu A zrušuje druhá věta: „[p]odle potřeby se podrobné vyjednávací postoje Unie stanoví v rámci zvláštního výboru uvedeného v čl. 1 odst. 2 nebo v rámci Rady“ a

                           —

                           v bodě 3 uvedeného oddílu se zrušují slova „a stanovit příslušné vyjednávací postoje“.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení včetně nákladů řízení, v němž bylo vydáno usnesení Komise v. Rada (C 425/13, EU:C:2014:91).

               4)

               Evropský parlament, jakož i Česká republika, Dánské království, Spolková republika Německo, Francouzská republika, Nizozemské království, Polská republika, Švédské království a Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21. 9. 2013.


title: Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unieÚř. věst. C 314, 18.12.2004

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/48

         (2005/C 6/92)
   Poslední publikace Soudního dvora v
         Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 314, 18.12.2004

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 300, 4.12.2004

      Úř. věst. C 273, 6.11.2004

      Úř. věst. C 262, 23.10.2004

      Úř. věst. C 251, 9.10.2004

      Úř. věst. C 239, 25.9.2004

      Úř. věst. C 228, 11.9.2004

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Věc T-427/11: Žaloba podaná dne 5. srpna 2011 — Laboratoire Bioderma v. OHIM — Cabinet Continental (BIODERMA)

text:
               8.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/21

         Žaloba podaná dne 5. srpna 2011 — Laboratoire Bioderma v. OHIM — Cabinet Continental (BIODERMA)
   (Věc T-427/11)
   2011/C 298/40
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laboratoire Bioderma (Lyon, Francie) (zástupce: A. Teston, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cabinet Continental (Paříž, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí odvolacího senátu OHIM ze dne 28. února 2011;

               —

               zamítl návrh na prohlášení neplatnosti zapsané ochranné známky podaný společností Cabinet Continental;

               —

               uložil OHIM nebo účastnici podávající návrh na prohlášení neplatnosti náhradu všech nákladů vzniklých žalobkyni v rámci tohoto řízení;

               —

               uložil účastnici podávající návrh na prohlášení neplatnosti náhradu nákladů vzniklých žalobkyni v rámci řízení před zrušovacím oddělením a odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: slovní ochranná známka „BIODERMA“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5 a 44 — ochranná známka Společenství č. 3 136 892.

      Majitelka ochranné známky Společenství: Laboratoire Bioderma.

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Cabinet Continental.

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Návrh na prohlášení neplatnosti byl podán na základě čl. 52 odst. 1 písm. a) a čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení č. 207/2009.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení a prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství č. 3 136 892.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a článku 75 nařízení č. 207/2009, neboť napadené rozhodnutí je chybné, pokud jde mimo jiné o význam dotčené ochranné známky v řečtině a o vnímání uvedené ochranné známky řeckou veřejností.


title: Věc T-159/05: Žaloba podaná dne 22. dubna 2005 proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) unipor-Ziegel Marketing GmbH

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/26

         Žaloba podaná dne 22. dubna 2005 proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) unipor-Ziegel Marketing GmbH
   (Věc T-159/05)
   (2005/C 171/43)
   Jazyk, ve kterém byla sepsána žaloba: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 22. dubna 2005 žaloba směřující proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) podaná unipor-Ziegel Marketing GmbH, se sídlem v Mnichově (Německo).
   Žalobkyně je zastoupena A. Beschorner a B. Glaser, advokátkami.
   Druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem byla Ewald Dörken AG, se sídlem v Herdecke (Německo).
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 18. února 2005 – R 491/04-2-DELTA

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti:

               Slovní ochranná známka DELTA pro výrobky ve třídách 6 a 19 (ochranná známka Společenství č. 683458)

               Majitelka ochranné známky Společenství

               Ewald Dörken AG

               Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství:

               Žalobkyně

               Rozhodnutí zrušovacího oddělení:

               Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí odvolání

               Žalobní důvody:

                           —

                           Napadené rozhodnutí porušuje čl. 7 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství, protože přihlašované ochranné známce chybí způsobilost být ochrannou známkou;

                           —

                           Napadené rozhodnutí porušuje čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94, protože přihlašovaná ochranná známka postrádá rozlišovací způsobilost;

                           —

                           Napadené rozhodnutí porušuje čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 40/94, protože pro přihlašovanou ochrannou známku existuje požadavek disponibility a její přihlášení by představovalo nepřípustnou monopolizaci.


title: Věc C-315/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Klagenfurt (Rakousko) dne 9. července 2007 – A-Punkt Schmuckhandels GmbH v. Claudia Schmidt

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Klagenfurt (Rakousko) dne 9. července 2007 – A-Punkt Schmuckhandels GmbH v. Claudia Schmidt
   (Věc C-315/07)
   (2007/C 269/31)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Landesgericht Klagenfurt
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: A-Punkt Schmuckhandels GmbH

      Žalovaná: Claudia Schmidt
   Předběžné otázky

               1)

               Představuje právní úprava členského státu, podle níž je zakázán prodej stříbrných šperků prostřednictvím návštěv jednotlivců za účelem prodeje stříbrných šperků a shromažďování objednávek na takové šperky, jejichž jednotková prodejní cena nepřevyšuje 40 eur, překážku volného pohybu zboží ve smyslu článků 28 ES a 30 ES, pokud je přístup na trh se zbožím Společenství možný pouze po dodatečném zatížení tohoto zboží náklady na změnu prodejní struktury a náklady na změnu a rozšíření sortimentu?
               V případě kladné odpovědi na první otázku:

               2)

               Představuje vnitrostátní úprava, která v rozporu s články 28 ES a 30 ES zakazuje prodej stříbrných šperků, jejichž hodnota v konkrétním případě nepřevyšuje 40 eur, prostřednictvím návštěv jednotlivců za účelem prodeje, popřípadě shromažďování objednávek na takové stříbrné šperky, odůvodněné a přiměřené opatření, které brání právu jednotlivce prodávat stříbrné šperky, jejichž jednotková prodejní cena nepřevyšuje 40 eur, prostřednictvím návštěv jednotlivců za účelem prodeje stříbrných šperků a shromažďování objednávek na takové stříbrné šperky?


title: Věc C-447/14 P: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. března 2015 – Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg, v likvidaci v. Evropská komise, Saria Bio-Industries AG & Co. KG, SecAnim GmbH, Knochen-und Fett-Union GmbH (KFU)

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/22

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. března 2015 – Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg, v likvidaci v. Evropská komise, Saria Bio-Industries AG & Co. KG, SecAnim GmbH, Knochen-und Fett-Union GmbH (KFU)
   (Věc C-447/14 P) (1)

   (2015/C 213/39)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 421, 24.11.2014.


title: Věc C-2/10: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Itálie) — Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl, Eolica di Altamura Srl v. Regione Puglia ( „Životní prostředí — Směrnice 92/43/EHS — Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin — Směrnice 79/409/EHS — Ochrana volně žijících ptáků — Zvláštní oblasti ochrany patřící do evropské ekologické sítě Natura 2000 — Směrnice 2009/28/ES a 2001/77/ES — Obnovitelné zdroje energie — Vnitrostátní pravidla — Zákaz umísťování větrných turbín, které nejsou určeny pro vlastní spotřebu — Neposouzení důsledků projektu pro životní prostředí“ )

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Itálie) — Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl, Eolica di Altamura Srl v. Regione Puglia
   (Věc C-2/10) (1)

   (Životní prostředí - Směrnice 92/43/EHS - Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin - Směrnice 79/409/EHS - Ochrana volně žijících ptáků - Zvláštní oblasti ochrany patřící do evropské ekologické sítě Natura 2000 - Směrnice 2009/28/ES a 2001/77/ES - Obnovitelné zdroje energie - Vnitrostátní pravidla - Zákaz umísťování větrných turbín, které nejsou určeny pro vlastní spotřebu - Neposouzení důsledků projektu pro životní prostředí)
   2011/C 269/12
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl, Eolica di Altamura Srl

      Žalovaný: Regione Puglia

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/77/ES ze dne 27. září 2001 o podpoře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na vnitřním trhu s elektřinou (Úř. věst. L 283, s. 33; Zvl. vyd. 12/02, s. 121), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (Úř. věst. L 140, s. 16), směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 15/01, s. 98) a směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102) — Vnitrostátní a regionální právní úprava, která absolutně zakazuje umisťování větrných elektráren, které nejsou určeny pro vlastní spotřebu, v lokalitách významných pro Společenství (LVS) a zvláště chráněných oblastech (ZCHO), které tvoří součást ekologické sítě „NATURA 2000“ — Neprovedení posouzení dopadu na životní prostředí

      Výrok

   Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/77/ES ze dne 27. září 2001 o podpoře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na vnitřním trhu s elektřinou a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání právní úpravě, která zakazuje umísťování větrných turbín, které nejsou určeny pro vlastní spotřebu, v lokalitách patřících do evropské ekologické sítě Natura 2000 bez jakéhokoli předchozího posouzení důsledků projektu pro životní prostředí v konkrétní dotčené oblasti, je-li dodržena zásada zákazu diskriminace a zásada proporcionality.

      (1)  Úř. věst. C 63, 13.3.2010.