title: Věc C-120/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 5. března 2010 — European Air Transport SA v. Collège d'Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale, Région de Bruxelles-Capitale

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 5. března 2010 — European Air Transport SA v. Collège d'Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale, Région de Bruxelles-Capitale
   (Věc C-120/10)
   2010/C 148/20
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: European Air Transport SA

      Žalovaní: Collège d'Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale, Région de Bruxelles-Capitale

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být pojem „provozní omezení“ uvedený v čl. 2 písm. e) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/30/ES ze dne 26. března 2002 o pravidlech a postupech pro zavedení provozních omezení ke snížení hluku na letištích Společenství (1) vykládán tak, že zahrnuje pravidla stanovící meze úrovně hluku měřené na zemi, které je třeba respektovat při přeletu území v blízkosti letiště a při jejichž překročení může být pachateli těchto překročení uložena sankce s tím, že letadla jsou povinna respektovat dráhy a podrobit se postupům příletu a odletu stanoveným dalšími správními orgány, aniž by bylo zohledněno dodržování těchto mezí hluku?

               2)

               Musí být čl. 2 písm. e) a čl. 4 odst. 4 téže směrnice vykládány v tom smyslu, že jakékoliv „provozní omezení“ musí být „založeno na výkonu“, nebo tato ustanovení umožňují, aby jiná ustanovení týkající se ochrany životního prostředí omezila přístup na letiště v závislosti na úrovni hluku měřené na zemi, kterou je třeba respektovat při přeletu území v blízkosti letiště a při jejímž překročení může být pachateli těchto překročení uložena sankce?

               3)

               Musí být čl. 4 odst. 4 téže směrnice vykládán tak, že zakazuje, kromě provozních omezení výkonu, která jsou založena na hluku působeném letadlem, aby pravidla týkající se ochrany životního prostředí stanovila meze úrovně hluku měřené na zemi, které je třeba respektovat při přeletu území v blízkosti letiště?

               4)

               Musí být čl. 6 odst. 2 téže směrnice vykládán tak, že zakazuje, aby pravidla stanovila meze úrovně hluku měřené na zemi, které je třeba respektovat při přeletu území v blízkosti letiště a při jejichž překročení může být pachateli těchto překročení uložena sankce, když tato pravidla mohou být porušena letadly, která splňují normy svazku I druhé části kapitoly 4 přílohy 16 Úmluvy o mezinárodním civilním letectví?

      (1)  Úř. věst. L 85, s. 40; Zvl. vyd. 07/06; s. 96.


title: Věc F-129/15: Žaloba podaná dne 30. září 2015 – ZZ v. Komise

text:
               14.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/44

         Žaloba podaná dne 30. září 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-129/15)
   (2015/C 414/56)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: H. Jeannin, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o tom, že pro účely výpočtu výše starobního důchodu žalobce se nezohlední počet odpracovaných roků v délce 26 dnů, které byly uznány v návaznosti na převod důchodových práv nabytých v rámci vnitrostátního systému do důchodového systému Evropské unie, jakož i návrh na náhradu údajně způsobené nemajetkové újmy žalobci v symbolické výši jedno euro.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí o zamítnutí stížnosti žalobce, jakož i implicitní rozhodnutí, kterým je rozhodnutí ze dne 6. února 2015 o přiznání a vyplácení nároků žalobce na důchod, tedy rozhodnutí o tom, že pro účely výpočtu výše uvedeného důchodu se nezohlední doba 26 dnů, které byly získány na základě převodu důchodových práv vyplývajících z francouzských důchodových systémů CNAVTS-ARRCO a MSA;

               —

               přiznat žalobci náhradu nemajetkové újmy v symbolické výši jedno euro.

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení ve výši 3  500 eur.


title: Věc C-462/13: Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 30. ledna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Polymeles Protodikeio Athinon – Řecko) – Warner – Lambert Company LLC, Pfizer Ellas AE v. Minerva Farmakeftiki AE „Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Položené předběžné otázky, jež jsou totožné s otázkami, o kterých již Soudní dvůr rozhodl — Dohoda o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (TRIPS) — Článek 27 — Patentovatelný předmět — Článek 70 — Ochrana existujících předmětů“

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/20

         Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 30. ledna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Polymeles Protodikeio Athinon – Řecko) – Warner – Lambert Company LLC, Pfizer Ellas AE v. Minerva Farmakeftiki AE
   (Věc C-462/13) (1)

   („Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Položené předběžné otázky, jež jsou totožné s otázkami, o kterých již Soudní dvůr rozhodl - Dohoda o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (TRIPS) - Článek 27 - Patentovatelný předmět - Článek 70 - Ochrana existujících předmětů“)
   2014/C 175/24
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Polymeles Protodikeio Athinon

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Warner – Lambert Company LLC, Pfizer Ellas AE

      Žalovaná: Minerva Farmakeftiki AE

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Polymeles Protodikeio Athinon – Výklad článků 27 a 70 Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví („TRIPS“), která je přílohou Dohody o zřízení „Světové obchodní organizace“ (Úř. věst. 1994, L 336, s. 214) – Rozlišování mezi oblastmi spadajícími do práva Společenství a oblastmi spadajícími do pravomoci členských států – Oblast patentů – Chemické a farmaceutické výrobky

      Výrok

               1)

               Článek 27 Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví, která je přílohou 1 C Dohody o zřízení Světové obchodní organizace (WTO) podepsané v Marrákeši dne 15. dubna 1994 a schválené rozhodnutím Rady 94/800/ES ze dne 22. prosince 1994 o uzavření dohod jménem Evropského společenství s ohledem na oblasti, které jsou v jeho pravomoci, v rámci uruguayského kola mnohostranných jednání (1986–1994), spadá do společné obchodní politiky.

               2)

               Článek 27 Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví musí být vykládán tak, že pokud neexistuje odchylka podle odstavce 2 nebo 3 tohoto článku, může vynález takového farmaceutického výrobku, jako je účinná chemická látka léčivého přípravku, být za podmínek stanovených v odstavci 1 téhož článku předmětem patentu.

               3)

               Patent, který byl získán na základě přihlášky, v níž byl uplatněn nárok na vynález výrobního postupu farmaceutického výrobku i na vynález tohoto farmaceutického výrobku jako takového, ale který byl udělen jen na výrobní postup, nemůže být v důsledku pravidel stanovených v článcích 27 a 70 Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví považován od okamžiku, kdy tato dohoda vstoupila v platnost, za patent, který chrání i vynález tohoto farmaceutického výrobku.

      (1)  Úř. věst. C 78, 15.3.2014.


title: Věc T-370/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 — Kuwait Petroleum a další v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Nizozemský trh se silničním bitumenem — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Pokuty — Spolupráce během správního řízení — Významná přidaná hodnota — Rovné zacházení — Právo na obhajobu“ )

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. září 2012 — Kuwait Petroleum a další v. Komise
   (Věc T-370/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Nizozemský trh se silničním bitumenem - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Pokuty - Spolupráce během správního řízení - Významná přidaná hodnota - Rovné zacházení - Právo na obhajobu)
   2012/C 355/38
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kuwait Petroleum Corp. (Shuwaikh, Kuvajt), Kuwait Petroleum International Ltd (Woking, Spojené království) a Kuwait Petroleum (Nederland) BV (Rotterdam, Nizozemsko) (zástupci: D. Hull, solicitor, a G. Berrisch, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, zmocněnec, ve spolupráci s L. Gyselenem, advokátem)

      Předmět

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2006) 4090 final ze dne 13. září 2006 v řízení podle článku 81 [ES] [věc COMP/F/38.456 — Bitumen — (Nizozemsko)] a podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyním uvedeným rozhodnutím.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd a Kuwait Petroleum (Nederland) BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 20, 27.1.2007.


title: Věc T-212/07 REV: Usnesení Tribunálu ze dne 24. října 2012 — Harman International Industries v. OHIM — Becker (Barbara Becker) ( „Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               22.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/21

         Usnesení Tribunálu ze dne 24. října 2012 — Harman International Industries v. OHIM — Becker (Barbara Becker)
   (Věc T-212/07 REV) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2012/C 399/38
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Harman International Industries, Inc. (Northridge, Kalifornie, Spojené státy) (zástupce: M. Vanhegan, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Barbara Becker (Miami, Florida, Spojené státy) (zástupce: P. Baronikians, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 7. března 2007 (věc R 502/2006-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi Harman International Industries, Inc., a paní Barbarou Becker.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není namístě rozhodovat.

               2)

               Žalobkyně a vedlejší účastnice ponesou vlastní náklady řízení a každé z nich se ukládá náhrada poloviny nákladů řízení vynaložených žalovaným.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


title: Věc C-6/06 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. listopadu 2007 – Cofradía de pescadores San Pedro de Bermeo a další v. Rada Evropské unie, Komise Evropských společenství, Francouzská republika (Kasační opravný prostředek — Mimosmluvní odpovědnost Společenství — Zásady relativní stability, právní jistoty a legitimního očekávání — Přípustnost — Kasační opravný prostředek, který je zčásti neopodstatněný a zčásti nepřípustný — Vzájemný kasační opravný prostředek — Návrh na částečné zrušení rozsudku Soudu v rozsahu, v němž prohlašuje, že není nutné rozhodnout o námitce nepřípustnosti vznesené proti žalobě, kterou Soud zamítá jako neopodstatněnou — Neexistence právního zájmu na podání žaloby — Překážka věci rozsouzené)

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. listopadu 2007 – Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo a další v. Rada Evropské unie, Komise Evropských společenství, Francouzská republika
   (Věc C-6/06 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Mimosmluvní odpovědnost Společenství - Zásady relativní stability, právní jistoty a legitimního očekávání - Přípustnost - Kasační opravný prostředek, který je zčásti neopodstatněný a zčásti nepřípustný - Vzájemný kasační opravný prostředek - Návrh na částečné zrušení rozsudku Soudu v rozsahu, v němž prohlašuje, že není nutné rozhodnout o námitce nepřípustnosti vznesené proti žalobě, kterou Soud zamítá jako neopodstatněnou - Neexistence právního zájmu na podání žaloby - Překážka věci rozsouzené)
   (2008/C 64/05)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé): Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo a další (zástupce: M. Troncoso Ferrer, abogado)

      Další účastníci řízení: Rada Evropské unie (zástupci: F. Florindo Gijón a M. Balta, zmocněnci), Komise Evropských společenství (zástupce: F. Jimeno Fernández, zmocněnec), Francouzská republika
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 19. října 2005, Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo a další v. Rada (T-415/03), kterým Soud zamítl žalobu na náhradu škody směřující k získání náhrady škody, kterou navrhovatelé údajně utrpěli v důsledku toho, že Rada schválila převod části kvóty pro sardele přidělené Portugalské republice na Francouzskou republiku
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek podaný Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo a dalšími navrhovateli, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 19. října 2005, Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo a další v. Rada (T-415/03), se zamítá.

               2)

               Vzájemný kasační opravný prostředek podaný Radou Evropské unie se zamítá.

               3)

               Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo a další navrhovatelé, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 19. října 2005, Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo a další v. Rada (T-415/03), a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

               4)

               Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006.


title: Věc T-45/08: Žaloba podaná dne 29. ledna 2008 – Transportes Evaristo Molina v. Komise

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/36

         Žaloba podaná dne 29. ledna 2008 – Transportes Evaristo Molina v. Komise
   (Věc T-45/08)
   (2008/C 92/73)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Transportes Evaristo Molina, S.A. (Santa María del Águila, Španělsko) (zástupci: A. Hernández Pardo, L. Ruiz Ezquerra a M. C. Flores Hernández, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 12. dubna 2006 ohledně řízení podle článku 81 Smlouvy o ES, věc COMP/B-1/38.348 – REPSOL CPP;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise ze dne 12. dubna 2006, kterým žalovaný orgán přijal závazky nabídnuté společností REPSOL CPP v souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (1).
   Toto rozhodnutí bylo přijato v rámci řízení zahájeného žádostí společnosti REPSOL CPP o negativní atest nebo, pokud nebude vydán, o individuální výjimku, pokud jde o vzorové dohody nebo smlouvy, které používá při výkonu své činnosti distribuce pohonných látek pro motorová vozidla prostřednictvím čerpacích stanic ve Španělsku.
   V nabídce závazků, kterou Komise přijala, se společnost REPSOL CPP zavázala mimo jiné zvýšit roční počet čerpacích stanic, které mohou změnit dodavatele, a za tímto účelem se zavázala nabídnout holým vlastníkům/provozovatelům čerpacích stanic možnost odkoupit věcné právo užívací nebo k ploše, přičemž však stanovila, že provozovatel musí dodržet řadu podmínek.
   Žalobkyně, která je vlastníkem a provozovatelem čerpací stanice a která uzavřela se společností REPSOL CPP smlouvu o dodávce, tvrdí, že ode dne 19. listopadu 2007, data, kdy ji třetí ověřovatel zapsal do přílohy I závazků REPSOL CPP, byla bezprostředně a individuálně dotčena napadeným rozhodnutím.
   Na podporu svých návrhů žalobkyně Komisi vytýká zaprvé porušení článku 9 nařízení č. 1/2003. Žalobkyně zvláště tvrdí, že přestože Komise znala správný výklad pravidel o hospodářské soutěži týkajících se časových omezení, přijala závazky nabídnuté REPSOL CPP, čímž překročila rámec článku 9 nařízení č. 1/2003 a nerespektovala jej. Kromě toho žalobkyně v této souvislosti tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje článek 9 nařízení č. 1/2003 a zásadu proporcionality vzhledem k tomu, že závazky přijaté Komisí nebyly účinné k tomu, aby vhodně odpověděly na znepokojení, které ona sama vyjádřila.
   Zadruhé se žalobkyně dovolává porušení zásady, podle níž jednotlivec nemůže mít prospěch ze svých protiprávních aktů ani se bezdůvodně obohatit.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003, L 1. s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc C-249/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 5. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tartu Ringkonnakohus — Estonská republika) — Novo Nordisk AS v. Ravimiamet ( „Humánní léčivé přípravky — Směrnice 2001/83/ES — Reklama — Lékařský časopis — Informace neobsažené v souhrnu údajů o přípravku“ )

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/2

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 5. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tartu Ringkonnakohus — Estonská republika) — Novo Nordisk AS v. Ravimiamet
   (Věc C-249/09) (1)

   (Humánní léčivé přípravky - Směrnice 2001/83/ES - Reklama - Lékařský časopis - Informace neobsažené v souhrnu údajů o přípravku)
   2011/C 186/02
   Jednací jazyk: estonština

      Předkládající soud

   Tartu Ringkonnakohus

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Novo Nordisk AS

      Žalovaný: Ravimiamet

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tartu Ringkonnakohus — Výklad čl. 87 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69) — Reklama na léčivé přípravky v lékařském časopisu určená osobám způsobilým léčivé přípravky předepisovat — Otázka možnosti uvádět v takové reklamě i údaje, které nejsou obsaženy v souhrnu údajů o přípravku

      Výrok

               1)

               Článek 87 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/27/ES ze dne 31. března 2004, musí být vykládán v tom smyslu, že se vztahuje i na citace převzaté z lékařských časopisů nebo vědeckých prací, obsažené v reklamě na léčivý přípravek určené osobám způsobilým předepisovat nebo vydávat léčivé přípravky.

               2)

               Článek 87 odst. 2 směrnice 2001/83, ve znění směrnice 2004/27, musí být vykládán v tom smyslu, že zakazuje, aby v reklamě na léčivý přípravek určené osobám způsobilým jej předepisovat nebo vydávat byla zveřejňována tvrzení, která jsou v rozporu se souhrnem údajů o přípravku, ale nepožaduje, aby všechna tvrzení uvedená v této reklamě byla obsažena v uvedeném souhrnu nebo aby z něj byla dovoditelná. Taková reklama může obsahovat doplňující tvrzení k údajům zmíněným v článku 11 uvedené směrnice za podmínky, že tato tvrzení:

                           —

                           potvrzují uvedené údaje nebo je zpřesňují — přičemž jsou s nimi slučitelná — a nezkreslují je a

                           —

                           jsou v souladu s požadavky stanovenými v čl. 87 odst. 3 a čl. 92 odst. 2 a 3 této směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


title: Věc C-190/14: Žaloba podaná dne 16. dubna 2014 – Evropská komise v. Dánské království

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/4

         Žaloba podaná dne 16. dubna 2014 – Evropská komise v. Dánské království
   (Věc C-190/14)
   2014/C 223/05
   Jednací jazyk: dánština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Manhaeve, U. Nielsen, zmocněnci)

      Žalované: Dánské království

      Návrhová žádání

               —

               Určit, že Dánské království tím, že nezveřejnilo konečné plány povodí do 22. prosince 2009 a nezaslalo Komisi jejich kopie do 22. března 2010, a v každém případě tím, že o nich Komisi neinformovalo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (1);

               —

               uložit Dánskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Dánsko opakovaně uznalo – naposledy v odpovědi ze dne 18. prosince 2013 na doplňující odůvodněné stanovisko Komise – že žádná ze čtyř dánských oblastí povodí není v současné době upravena v plánu povodí a že kopie konečných plánů povodí na šestileté období končící dne 22. prosince 2015 nebyla Komisi zaslána.
   Komise se domnívá, že Dánsko stále nesplnilo povinnosti stanovené v čl. 13 odst. 1, 2 a 6 směrnice. Z odpovědi Dánska ze dne 8. května 2013 vyplývá, že lze očekávat, že porušování článku 13 směrnice bude pokračovat do května 2014 (přibližně 3,5 roku po stanovené lhůtě). Komise je mimoto toho názoru, že Dánsko stále nesplnilo požadavky stanovené v čl. 15 odst. 1 směrnice, podle kterého byla lhůta pro informování Komise stanovena na 22. března 2010.

      (1)  Úř. věst. 2000 L 327, s. 1.


title: Věc T-66/10: Žaloba podaná dne 15. února 2010 — Zuckerfabrik Jülich v. Komise

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/51

         Žaloba podaná dne 15. února 2010 — Zuckerfabrik Jülich v. Komise
   (Věc T-66/10)
   2010/C 113/82
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Zuckerfabrik Jülich AG (Jülich, Německo) (zástupci: H.-J. Prieß a B. Sachs, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit nařízení Komise (ES) č. 1193/2009, ze dne 3. listopadu 2009, kterým se opravují nařízení (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, (ES) č. 1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a kterým se pro hospodářské roky 2002/03, 2003/04, 2004/05 a 2005/06 stanoví částky na dávky z výroby v odvětví cukru;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   K odůvodnění své žaloby uplatňuje žalobkyně šest žalobních důvodů.
   Jako první žalobní důvod vytýká žalobkyně analogicky porušení článku 233 ES (článek 266 SFEU), neboť Komise do tohoto nařízení neprovedla požadavky rozsudku Soudního dvora ze dne 8. května 2008, Zuckerfabrik Jülich a další (C-5/06 a C-23/06 až C-36/06, Sb. rozh. s. I-3231). V tomto rozsudku určil Soudní dvůr, jak je třeba určit parametry „exportovatelného přebytku“ a „celkového objemu závazků v oblasti vývozu“ ve výpočtu dávek z výroby v odvětví cukru pro hospodářské roky 2002/03 až 2005/06. Žalobkyně zastává názor, že Komise změnila v napadeném nařízení i třetí parametr „celkové výše náhrad“, ačkoliv jeho výpočet nebyl předmětem věci Zuckerfabrik Jülich.
   Žalobkyně uplatňuje jako druhý žalobní důvod, že Komise porušila čl. 15 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 (1) jakož i smysl a účel tohoto nařízení. Ohledně tohoto tvrzení žalobkyně uvádí, že Komise do celkové výše náhrad připočítala i vývozní náhrady, které nebyly využity a zaplaceny. Dále vede paušalizování měsíčních vývozů k nepřesnostem ve výpočtu. Žalobkyně v této souvislosti uvádí, že Soudní dvůr ve věci Zuckerfabrik Jülich zakázal stanovit celkovou ztrátu výše než výdaje na náhrady.
   Zatřetí byl porušen zákaz zpětného účinku, neboť Komise napadeným nařízením retroaktivně změnila celkovou výši náhrad.
   V rámci čtvrtého žalobního důvodu se uplatňuje, že Komise dne 3. listopadu 2009 už nebyla příslušná k přijetí nařízení o dávkách z výroby za hospodářské roky 2002/03 až 2005/06, neboť nařízení č. 1260/2001, které uvádí Komisi jako právní základ, už v okamžiku přijetí nařízení nebylo platné, neexistoval žádný další sekundární právní základ a podle příslušných ustanovení smlouvy o ES byla příslušná Rada, a nikoli Komise.
   Jako pátý žalobní důvod vytýká žalobkyně porušení čl. 37 odst. 2 ES, neboť na základě tohoto ustanovení měl být pro přijetí nařízení zvolen jiný postup.
   Konečně uplatňuje žalobkyně porušení povinnosti uvést odůvodnění podle článku 253 ES (čl. 296 odst. 2 SFEU), neboť Komise odůvodňuje napadené nařízení tím, že provádí rozsudek ve věci Zuckerfabrik Jülich, avšak podle názoru žalobkyně tohoto rozsudku nedbá.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (Úř. věst. L 178, s. 1; Zvl. vyd. 3/33, s. 17).


title: Věc F-118/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. dubna 2014 – Strack v. Komise

text:
               26.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 159/40

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 10. dubna 2014 – Strack v. Komise
   (Věc F-118/07) (1)

   2014/C 159/55
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 315, 22.12. 2007, s. 49.


title: Věc T-358/14: Žaloba podaná dne 23. května 2014 – Hoteles Catalonia v. OHIM – Caixa d’Estalvis de Catalunya (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/44

         Žaloba podaná dne 23. května 2014 – Hoteles Catalonia v. OHIM – Caixa d’Estalvis de Catalunya (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)
   (Věc T-358/14)
   2014/C 253/58
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hoteles Catalonia, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupci: J. Grau Mora, A. Torrente Tomás a Y. Sastre Canet, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Caixa d’Estalvis de Catalunya (Barcelona, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 27. února 2014 ve věci R 1227/2013-1, kterým byla odmítnuta přihláška ochranné známky č. 1 0 1 63  814„HOTEL CATALONIA LA PEDRERA“ společnosti HOTELES CATALONIA S.A., jež následně má být OHIM zapsána;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „HOTEL CATALONIA LA PEDRERA“ pro služby třídy 43 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0 1 63  814

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Caixa d’Estalvis de Catalunya

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka Společenství a národní slovní ochranná známka „LA PEDRERA“ pro služby třídy 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc F-12/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 28. září 2011 — Hecq v. Komise ( „Veřejná služba — Nemoc z povolání — Invalidita — Žádost o opětovný výkon práce — Návrh na náhradu škody“ )

text:
               10.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 362/25

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 28. září 2011 — Hecq v. Komise
   (Věc F-12/11) (1)

   (Veřejná služba - Nemoc z povolání - Invalidita - Žádost o opětovný výkon práce - Návrh na náhradu škody)
   2011/C 362/43
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Hecq (Chaumont-Gistoux, Belgie) (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na zrušení implicitního rozhodnutí, kterým se zamítá žádost žalobce o opětovný výkon práce a vyplacení v plné výši jeho platu úředníka počítaného ode dne 1. srpna 2003, jakož i na náhradu škody, to vše zvýšené o úroky z prodlení ve výši 7 % za rok od 1. srpna 2003.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Pan Hecq ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 113, 9.4.2011, s. 22.


title: Věc T-243/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 2015 – The Smiley Company v. OHIM (Tvar obličeje) „Ochranná známka Společenství — Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství — Tvar obličeje — Absolutní důvod pro zamítnutí — Rozlišovací způsobilost — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/49

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 2015 – The Smiley Company v. OHIM (Tvar obličeje)
   (Věc T-243/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství - Tvar obličeje - Absolutní důvod pro zamítnutí - Rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 398/62)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Smiley Company SPRL (Brusel, Belgie) (zástupci: A. Freitag a C. Albrecht, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: P. Geroulakos a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 16. ledna 2014 (věc R 837/2013-1), týkajícímu se přihlášky trojrozměrného označení ve tvaru obličeje jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 16. ledna 2014 (věc R 837/2013-1) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká zamítnutí přihlášky ochranné známky požadované pro „konzervované, zmrazené, sušené a vařené ovoce a zeleninu; mléčné výrobky“.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Účastníci řízení ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 25.8.2014.


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. července 2005 ve věci C-434/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden): P. Charles, T. S. Charles-Tijmens proti Staatssecretaris van Financiën (Šestá směrnice o DPH — Odpočet daně placené na vstupu — Nemovitý majetek používaný částečně pro potřeby podniku a částečně pro soukromé účely)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/13

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 14. července 2005
   ve věci C-434/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden): P. Charles, T. S. Charles-Tijmens proti Staatssecretaris van Financiën (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Odpočet daně placené na vstupu - Nemovitý majetek používaný částečně pro potřeby podniku a částečně pro soukromé účely)
   (2005/C 217/24)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-434/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) ze dne 10. října 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 13. října 2003, v řízení P. Charles, T. S. Charles-Tijmens proti Staatssecretaris van Financiën, Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts a A. Borg Barthet, předsedové senátů, S. von Bahr (zpravodaj), J. N. Cunha Rodrigues, J. Makarczyk, P. Kūris, E. Juhász a G. Arestis, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada, vydal dne 14. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Článek 6 odst. 2 a čl. 17 odst. 2 a 6 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995, musí být vykládány v tom smyslu, že brání takovým vnitrostátním právním předpisům, jako jsou ty dotčené v původním řízení, které byly přijaty před vstupem této směrnice v platnost a které neumožňují osobě povinné k dani učinit součástí aktiv svého podniku veškerý investiční majetek používaný zčásti pro potřeby podniku a zčásti k jiným účelům než pro potřeby podniku a případně odpočíst v celém rozsahu a přímo DPH splatnou při nabytí takového majetku.

      (1)  Úř. věst. C 304, 13.12.2003.


title: Věc T-57/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. prosince 2014 – Castelnou Energía v. Komise „Státní podpory — Elektrická energie — Vyrovnání dodatečných výrobních nákladů — Povinnost veřejné služby vyrábět určitý objem elektrické energie z vnitrostátního uhlí — Mechanismus přednostního zásobování — Rozhodnutí nevznášet námitky — Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem — Žaloba na neplatnost — Osobní dotčení — Podstatné ovlivnění stavu hospodářské soutěže — Přípustnost — Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení — Vážné obtíže — Služba obecného hospodářského zájmu — Bezpečnost dodávek elektrické energie — Článek 11 odst. 4 směrnice 2003/54/ES — Volný pohyb zboží — Ochrana životního prostředí — Směrnice 2003/87/ES“

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. prosince 2014 – Castelnou Energía v. Komise
   (Věc T-57/11) (1)

   („Státní podpory - Elektrická energie - Vyrovnání dodatečných výrobních nákladů - Povinnost veřejné služby vyrábět určitý objem elektrické energie z vnitrostátního uhlí - Mechanismus přednostního zásobování - Rozhodnutí nevznášet námitky - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem - Žaloba na neplatnost - Osobní dotčení - Podstatné ovlivnění stavu hospodářské soutěže - Přípustnost - Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení - Vážné obtíže - Služba obecného hospodářského zájmu - Bezpečnost dodávek elektrické energie - Článek 11 odst. 4 směrnice 2003/54/ES - Volný pohyb zboží - Ochrana životního prostředí - Směrnice 2003/87/ES“)
   (2015/C 026/28)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Castelnou Energía, SL (Madrid, Španělsko) (zástupci: původně E. Garayar Gutiérrez, poté C. Fernández Vicién, A. Pereda Miquel a C. del Pozo de la Cuadra, poté C. Fernández Vicién, L. Pérez de Ayala Becerril a D. Antón Vega a nakonec C. Fernández Vicién, L. Pérez de Ayala Becerril a C. Vila Gisbert, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Greenpeace-España (Madrid, Španělsko) (zástupci: původně N. Ersbøll, S. Rating a A. Criscuolo, poté N. Ersbøll a S. Rating, advokáti)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Španělské království (zástupci: původně J. Rodríguez Cárcamo, poté M. Muñoz Pérez a N. Díaz Abad, poté N. Díaz Abad a S. Centeno Huerta a nakonec A. Rubio González aM. Sampol Pucurull, advokáti); Hidroeléctrica del Cantábrico, SA (Oviedo, Španělsko) (zástupci: J. Álvarez de Toledo Saavedra a J. Portomeñe López, advokáti); E.ON Generación, SL (Santander, Španělsko) (zástupci: původně E. Sebastián de Erice Malo de Molina a S. Rodríguez Bajón, poté S. Rodríguez Bajón, advokáti); Comunidad Autónoma de Castilla y León (zástupci: původně K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte a M. Peristeraki, advokáti, poté S. Cisnal de Ugarte); a Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (Madrid, Španělsko) (zástupci: původně K. Desai, solicitor, S. Cisnal de Ugarte a M. Peristeraki, adovkáti, poté S. Cisnal de Ugarte a A. Baumann, advokáti)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Komise C (2010) 4499 ze dne 29. září 2010 týkajícího se státní podpory N 178/2010 ve formě vyrovnání veřejné služby spojené s mechanismem přednostního odběru ve prospěch některých elektráren využívajících vnitrostátní uhlí, která byla oznámena Španělským královstvím.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Castelnou Energía, SL ponese vlastní náklady a ukládá se jí náhrada nákladů vynaložených Evropskou komisí.

               3)

               Španělské království, Greenpeace-España, Hidroeléctrica del Cantábrico, SA, E.ON Generación, SL, Comunidad Autónoma de Castilla y León a Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 12.3.2011.


title: Věc T-360/14: Žaloba podaná dne 21. května 2014 – Švyturys-Utenos Alus v. OHIM – Nordbrand Nordhausen (KISS)

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/45

         Žaloba podaná dne 21. května 2014 – Švyturys-Utenos Alus v. OHIM – Nordbrand Nordhausen (KISS)
   (Věc T-360/14)
   2014/C 253/60
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Švyturys-Utenos Alus UAB (Utena, Litva) (zástupci: R. Žabolienė a I. Lukauskienė, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Nordbrand Nordhausen GmbH (Nordhausen, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. března 2014 ve věci R 1302/2013-4 a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka KISS pro zboží třídy 33 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0 6 20  565

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Nordbrand Nordhausen GmbH

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka CRISS pro výrobky třídy 33

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení pravidla 20 odst. 7 písm. c) ve spojení s pravidlem 50 odst. 1 nařízení č. 2868/95 ve spojení s čl. 55 odst. 1 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/51

         (2006/C 281/91)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 261, 28.10.2006

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 249, 14.10.2006

      Úř. věst. C 237, 30.9.2006

      Úř. věst. C 224, 16.9.2006

      Úř. věst. C 212, 2.9.2006

      Úř. věst. C 190, 12.8.2006

      Úř. věst. C 178, 29.7.2006

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-743/15: Žaloba podaná dne 21. prosince 2015 – Vinnolit v. Komise

text:
               15.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 59/44

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2015 – Vinnolit v. Komise
   (Věc T-743/15)
   (2016/C 059/51)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Vinnolit GmbH & Co. KG (Ismaning, Německo) (zástupce: M. Geipel, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise (EU) 2015/1585 ze dne 25. listopadu 2014 o režimu podpory SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (který zavedlo Německo na podporu elektřiny z obnovitelných zdrojů a uživatelů s vysokou spotřebou energie), zejména konstatování uvedené v článcích 1 a 3, že zvláštní vyrovnávací pravidlo podle zákona EEG 2012 pá povahu podpory a jeho neslučitelnost s vnitřním trhem, jakož i povinnost uvedenou v článcích 2, 6 a 7 požadovat částečné vrácení zvýhodnění za roky 2013 a 2014 od zvýhodněných podniků.

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod: neexistence podpory ve smyslu článku 107 SFEU

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že omezení příplatku EEG pro uživatele s vysokou spotřebou energie stanovené v Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien (zákon o upřednostňování energií z obnovitelných zdrojů, dále jen „EEG“) představuje modifikaci občanskoprávního vyrovnávacího mechanismu. Žádné zvýhodnění není poskytováno ze státních nebo státem kontrolovaných prostředků.

               2.

               Druhý žalobní důvod: v každém případě se nejedná o novou podporu

                           —

                           Žalobkyně dále tvrdí, že omezení příplatku EEG pro uživatele s vysokou spotřebou energie nepředstavuje novou podporu ve smyslu článku 108 SFEU, protože mechanismus financování podpory energií z obnovitelných zdrojů ve Spolkové republice Německo byl v minulosti Komisí kvalifikován jako slučitelný s právem upravujícím státní podpory a doposud nebyl podstatně změněn.

               3.

               Třetí žalobní důvod: porušení zásady ochrany legitimního očekávání

                           —

                           Žalobkyně v této souvislosti uvádí, že Komise svým rozhodnutím porušila legitimní očekávání dotčeného podniku, protože mechanismus financování podpory energií z obnovitelných zdrojů ve Spolkové republice Německo byl v minulosti Komisí kvalifikován jako slučitelný s právem upravujícím státní podpory a doposud nebyl podstatně změněn.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod: nedostatek pravomoci Komise

                           —

                           Žalobkyně konečně tvrdí, že Komise svým rozhodnutím překročila svou pravomoc tím, že nepřípustným způsobem omezila prostory pro uvážení, které na základě primárního a sekundárního práva přísluší Spolkové republice Německo při úpravě podpory energií z obnovitelných zdrojů.


title: Věc T-4/15: Žaloba podaná dne 8. ledna 2015 – Beiersdorf v. OHIM (Q10)

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/53

         Žaloba podaná dne 8. ledna 2015 – Beiersdorf v. OHIM (Q10)
   (Věc T-4/15)
   (2015/C 065/73)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Beiersdorf AG (Hamburk, Německo) (zástupci: advokáti A. Renck a J. Fuhrmann)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „Q10“ – Přihláška č. 1 1 4 80  837

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 8. října 2014, ve věci R 2050/2013-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně včetně nákladů vynaložených žalobkyní.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 32 odst. 2 nařízení č. 207/2009;


title: Věc C-486/10: Žaloba podaná dne 8. října 2010 — Evropská komise v. Spolková republika Německo

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/17

         Žaloba podaná dne 8. října 2010 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-486/10)
   ()
   2011/C 13/28
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Wilms a C. Zadra, Bevollmächtigte)

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spolková republika Německo tím, že město Hamm zadalo přímo, bez předchozího provedení celoevropských výběrových řízení, sdružení Lippeverband smlouvy o službách ze dne 30. července a 16. prosince 2003 o shromažďování a odvádění odpadních vod jakož i provádění, provozu, údržbě a kontrole kanalizačních zařízení města Hamm, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 8 ve spojení s hlavami III až VI směrnice 92/50/EHS (1);

               —

               uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Předmětem této žaloby jsou smlouvy o službách za úplatu týkající se shromažďování a odvádění odpadních vod, jakož i provádění, provozu, údržby a kontrole kanalizačních zařízení města Hamm, které toto město uzavřelo se sdružením Lippenverband vzniklým podle zákona a spravujícím odpadní vody. Lippenverband je veřejnoprávní korporace, jejímž úkolem je plnit zákonem uložené úkoly v oblasti vodního hospodářství. Jeho členy jsou přibližně z 25 % soukromé podniky. Podle dotyčných smluv měl Lippenverband převzít od 1. ledna 2004 shromažďování a odvádění odpadních vod města Hamm a za tuto činnost zaplatilo město odměnu deklarovanou jako „příspěvek ve zvláštním zájmu“. za účelem splnění tohoto úkolu převádí město Hamm právo k výlučnému, trvalému a rozsáhlému využívání svých zařízení pro odpadní vody a Lippenverband je povinen zaplatit za toto užívání náhradu.
   Ačkoli jsou předmětné smlouvy veřejnými zakázkami na služby ve smyslu čl. 1 písm. a) směrnice 92/50/EHS, byly uzavřeny bez provedení formálního zadávacího řízení a bez celoevropského výběrového řízení přímo se sdružením Lippenverband. Smlouvy je třeba jednoznačně kvalifikovat jako smlouvy o poskytování služeb za úplatu. Byly uzavřeny zadavatelem veřejných zakázek na dobu neurčitou, jejich předmětem je poskytování služeb kanalizace ve smyslu kategorie 16 přílohy I A uvedené směrnice a jejich hodnota překračuje hranici pro použití směrnice. Uzavření smluv mělo tudíž předcházet celoevropské výběrové řízení.
   Na rozdíl od stanoviska spolkové vlády se u převodu dotyčných služeb nejedná o akt státní organizace ani o takzvané výběrové řízení „in-house“.
   Zaprvé je sporné, zda může být smíšenému hospodářskému sdružení, jakým je Lippenverband se zhruba 25 % podílem soukromých členů, zadán úkol v rámci státní organizace s vyloučením právních předpisů Společenství týkajících se zadávání veřejných zakázek. Podle názoru Komise jsou akty státní organizace, na které nelze použít předpisy o zadávání veřejných zakázek, možné pouze mezi veřejnými orgány, jejichž činnost slouží výlučně veřejnému zájmu. Skutečnost, že jsou vodohospodářské svazy ze zákona pověřeny určitými úkoly v oblasti hospodaření s odpadními vodami, rovněž nemění nic na tom, že Lippenverband není součástí vnitrostátní organizace správy ve smyslu práva Společenství. Nezávisle na tom, zda může být Lippenverband pověřen úkolem na základě aktu státní organizace, se v projednávaném případě o takové pověření úkolem nejedná. Okolnost, že město Hamm platí ročně částku za poskytování služeb Lippenverband, kvalifikuje smlouvy jednoznačně jako smlouvy o poskytování služeb za úplatu a vylučuje existenci pověření úkolem v rámci veřejné správy.
   Co se krom toho týče vyloučení takzvaných obchodů „in-house“ z úpravy zadávání veřejných zakázek, nemůže se podle judikatury Soudního dvora tato výjimka uplatnit, pokud se na pověřeném subjektu podílí — byť menšinově — soukromý podnik. V takovém případě nemůže zadavatel veřejné zakázky vykonávat nad dotčeným podnikem stejnou kontrolu jako nad svými vlastními orgány.
   Z těchto úvah vyplývá, že se zde jedná o veřejnou zakázku na služby za úplatu a že se zde neuplatní žádné výjimky. Spolková republika Německo tudíž přímým zadáním úkolů městské kanalizace městem Hamm porušila ustanovení směrnice 92/50.

      (1)  Směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 322).


title: Věc C-601/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2011 Francouzskou republikou proti rozsudku Tribunálu (třetího rozšířeného senátu) vydanému dne 9. září 2011 ve věci T-257/07, Francie v. Komise

text:
               17.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/5

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2011 Francouzskou republikou proti rozsudku Tribunálu (třetího rozšířeného senátu) vydanému dne 9. září 2011 ve věci T-257/07, Francie v. Komise
   (Věc C-601/11 P)
   2012/C 80/07
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Francouzská republika (zástupci: E. Belliard, G. de Bergues, C. Candat, S. Menez a R. Loosli-Surrans, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Spojené království Velké Británie a Severního Irska

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 9. září 2011 ve věci T-257/07, Francie v. Komise;

               —

               vydat ve sporu konečné rozhodnutí, kterým bude zrušeno nařízení Komise (ES) č. 746/2008 ze dne 17. června 2008, kterým se mění příloha VII nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (1), nebo vrátit věc Tribunálu;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá francouzská vláda čtyři důvody.
   V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že Tribunál porušil povinnost uvést odůvodnění tím, že právně dostačujícím způsobem neodpověděl zaprvé na její výtky vycházející z toho, že Komise nezohlednila dostupné vědecké údaje, neboť Tribunál neprávem vycházel z toho, že je Komisi vytýkáno, že o těchto údajích nevěděla, a zadruhé na výtky francouzské vlády vycházející z porušení článku 24a nařízení č. 999/2001, neboť Tribunál měl za to, že na základě těchto výtek má být ověřeno, zda byla napadená opatření vhodná k zajištění vysokého stupně ochrany lidského zdraví.
   V rámci druhého důvodu kasačního opravného prostředku, který se člení na tři části, francouzská vláda tvrdí, že Tribunál zkreslil skutkové okolnosti, které mu byly předloženy. Navrhovatelka nejprve tvrdí, že Tribunál zkreslil stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin („EFSA“) z 8. března 2007 a 24. ledna 2008, když měl za to, že Komise z těchto stanovisek mohla dovodit, aniž se tím dopustila zjevně nesprávného posouzení, že riziko přenosnosti jiných přenosných spongiformních encefalopatií než BSE na člověka je velmi nízké (první část). V rámci druhé části tohoto důvodu kasačního opravného prostředku dále navrhovatelka tvrdí, že Tribunál zkreslil stanoviska EFSA ze 17. května a 26. září 2005, když měl za to, že Komise mohla, aniž se tím dopustila zjevně nesprávného posouzení, považovat vyhodnocení spolehlivosti zrychlených testů, které je v těchto stanoviscích obsaženo, za platné pro použití těchto testů v rámci kontroly dodávání masa z ovcí nebo koz k lidské spotřebě. V rámci třetí části tohoto důvodu kasačního opravného prostředku francouzská vláda konečně tvrdí, že Tribunál zkreslil skutkové okolnosti, které mu byly předloženy, když měl za to, že souhrn vědeckých poznatků, na něž Komise poukázala a jimiž odůvodňovala přijetí sporných opatření v rámci nařízení č. 746/2008, tvoří v porovnání s dřívějšími preventivními opatřeními nové skutečnosti.
   V rámci třetího důvodu kasačního opravného prostředku francouzská vláda tvrdí, že Tribunál pochybil při právní kvalifikaci skutkového stavu, když vědecké poznatky, na něž Komise poukazovala, kvalifikoval jako nové skutečnosti, jež mohou pozměnit vnímání rizika nebo jež mohou ukazovat, že se tomuto riziku lze vyhnout opatřeními, která jsou méně restriktivní než stávající opatření.
   V rámci čtvrtého důvodu kasačního opravného prostředku, který obsahuje tři části, navrhovatelka uvádí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení při uplatňování zásady obezřetnosti. Navrhovatelka v této souvislosti nejprve tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že Komise neporušila ustanovení článku 24a nařízení č. 999/2001, jelikož podle Tribunálu splnila povinnost zajistit vysoký stupeň ochrany lidského zdraví zakotvenou v čl. 152 odst. 1 ES. V rámci druhé části tohoto důvodu kasačního opravného prostředku francouzská vláda dále tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když vycházel z domněnky, že vědecké poznatky, na něž Komise poukázala a jimiž odůvodňovala přijetí nařízení č. 746/2008, musí zákonitě vést ke změně míry rizika, která se považuje za přijatelnou. Francouzská vláda podpůrně tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když opomněl ověřit, zda Komise při určování míry rizika, která se považuje za přijatelnou, vzala v úvahu závažnost a nevratnost škodlivých účinků přenosných spongiformních encefalopatií na lidské zdraví. V rámci třetí části tohoto důvodu kasačního opravného prostředku francouzská vláda konečně tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když nezohlednil skutečnost, že nařízení č. 746/2008 nenahrazuje dřívější preventivní opatření, nýbrž je doplňuje o mírnější alternativní opatření.

      (1)  Úř. věst. L 202, s. 11.


title: Věc T-384/11: Žaloba podaná dne 22. července 2011 — Safa Nicu Sepahan v. Rada

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/31

         Žaloba podaná dne 22. července 2011 — Safa Nicu Sepahan v. Rada
   (Věc T-384/11)
   2011/C 282/63
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Safa Nicu Sepahan (Isfahan, Írán) (zástupce: A. Bahrami, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

               —

               určit, že položka č. 19 přílohy VIII nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (ES) č. 423/2007 (Úř. věst. L 281, s. 1), ve znění pozměněném prováděcím nařízením Rady (EU) č. 503/2011 ze dne 23. května 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 961/2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 136, s. 26), je neplatná;

               —

               určit, že žalovaná porušila článek 265 SFEU tím, že nepřezkoumala žádost žalobce ze dne 7. června 2011 o přezkum položky č. 19;

               —

               nařídit vyškrtnutí jména žalobce ze seznamu sankcí EU;

               —

               přiznat žalobci náhradu škody ve výši, která má být stanovena v průběhu řízení o projednávané věci, avšak minimálně ve výši 2 000 000,00 eur;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z tvrzení, že Rada se dopustila zjevně nesprávného posouzení, neboť zahrnutí žalobce na seznam osob a organizací, proti nimž se použijí omezující opatření, je chybné, zavádějící, nekonkrétní, neúplné, a tudíž jednoznačně nezákonné.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že Rada zjevně neuvedla důvody zařazení žalobce na seznam osob a organizací, proti nimž se použijí omezující opatření.


title: Věc T-411/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 29. června 2007 – Keppenne v. Komise

text:
               22.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/17

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 29. června 2007 – Keppenne v. Komise
   (Věc T-411/04) (1)

   (2007/C 223/29)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004.


title: Věc T-595/15: Usnesení Tribunálu ze dne 14. června 2016 – Europäischer Tier und Naturschutz a Giesen v. Komise „Žaloby na neplatnost — Údajné odmítnutí předložení legislativního návrhu na vytvoření sdružení podle evropského práva — Akt, který nelze napadnout žalobou — Zjevná nepřípustnost“

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/28

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. června 2016 – Europäischer Tier und Naturschutz a Giesen v. Komise
   (Věc T-595/15) (1)

   („Žaloby na neplatnost - Údajné odmítnutí předložení legislativního návrhu na vytvoření sdružení podle evropského práva - Akt, který nelze napadnout žalobou - Zjevná nepřípustnost“)
   (2016/C 279/42)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Europäischer Tier und Naturschutz eV (Much, Německo) a Horst Giesen (Much) (zástupce: P. Brockmann, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: H. Krämer a K. P. Wojcik, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU směřující ke zrušení dopisu Komise ze dne 17. srpna 2015, kterým Komise ustoupila od předložení legislativního návrhu směřujícího k vytvoření evropského sdružení.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Europäischer Tier und Naturschutz eV a Horst Giesen ponesou náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 27, 25. 1. 2016.


title: Věc C-142/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde (Belgie) dne 22. dubna 2009 — Trestní řízení proti V. W. Lahousse & Lavichy BVBA

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde (Belgie) dne 22. dubna 2009 — Trestní řízení proti V. W. Lahousse & Lavichy BVBA
   (Věc C-142/09)
   2009/C 153/45
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde

      Účastníci původního řízení

               Žalovaní

               :

                           1.

                           V. W. Lahousse

                           2.

                           Lavichy BVBA

      Předběžná otázka

   Má být směrnice 2002/24 (1), zejména její čl. 1 odst. 1 písm. d) (podle kterého se směrnice nevztahuje na vozidla určená pro používání v soutěžích na pozemních komunikacích i v terénu), vykládán v tom smyslu, že členským státům umožňuje rozšířit její používání na veškerou přepravu v terénu (tzn. na používání dvoukolových a tříkolových motorových vozidel i mimo veřejné komunikace a/nebo na soukromých pozemcích), tím, že nestanoví výjimku pro vozidla, která jsou určená k používání v soutěžích na pozemních komunikacích (závody) nebo v terénu?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/24/ES ze dne 18. března 2002 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel, kterou se zrušuje směrnice Rady 92/61/ES (Úř.věst. 2002 L 124, s. 1).


title: Věc T-354/05: Žaloba podaná dne  19. září 2005  – TF1 v. Komise

text:
               10.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/12

         Žaloba podaná dne 19. září 2005 – TF1 v. Komise
   (Věc T-354/05)
   (2005/C 315/23)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Télévision française 1 SA (Boulogne, Francie) (zástupci: J.-P. Hordies, C. Smits, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí vydané Komisí dne 20. dubna 2005 týkající se režimu poplatků ve prospěch France Télévision;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou se Télévision française 1 domáhá zrušení rozhodnutí Komise ze dne 20. dubna 2005, kterým Komise prohlásila podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES režim poplatků poskytnutý francouzskými orgány ve prospěch France Télévision za slučitelný se společným trhem.
   Žalobkyně se dovolává pěti žalobních důvodů na podporu svého návrhu na zrušení vycházejících v podstatě z:

               —

               nedostatečného odůvodnění rozhodnutí;

               —

               nedodržení práv obhajoby; žalobkyně vytýká Komisi, že ji nevyzvala k předložení vyjádření zejména ohledně vhodnosti a rozsahu závazků přijatých Francií v rámci postupu o přezkoumání dotčené podpory a to přesto, že mezi žalobkyní a Komisí existoval dialog a dřívější kontakty;

               —

               nedostatečného rozsahu závazků Francie; žalobkyně má za to, že navržené závazky nemohou zajistit slučitelnost francouzského systému poplatků s pravidly Společenství použitelnými na státní podpory, zejména s pravidlem proporcionality financování veřejných služeb a povinností transparentnosti při používání veřejných prostředků;

               —

               zneužití právního postupu; žalobkyně kritizuje postoj žalované, která jak se zdá přesunuje na vnitrostátní orgány úkol posoudit, zda představuje opatření státní podpory podporu ve smyslu práva Společenství, přestože tento přezkum spadá do výlučné pravomoci Komise;

               —

               nesprávného právního posouzení, co se týče použitelnosti čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES v případě podpory vyplývající z nadměrného vyrovnání nákladů na závazky veřejných služeb. Žalobkyně zpochybňuje výklad judikatury Altmark (1) učiněný Komisí a její použití v projednávaném případě. Uplatňuje, že žalovaná se dopustila nesprávného právního posouzení, když se pokoušela zjistit, zda-li státní opatření na vyrovnání nákladů veřejných služeb může být odůvodněno čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, přestože sama Komise konstatovala, že uvedené opatření nesplňuje podmínky stanovené rozsudkem Altmark.

      (1)  Věc C-280/00 ze dne 24. července 2003, Recueil, s. I-7747


title: Věc T-18/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. dubna 2009 — CD Contact Data v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s konzolami videoher a herními kazetami Nintendo — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Omezení paralelních vývozů — Důkaz o existenci dohody o omezení paralelního obchodu — Pokuty — Rozdílné zacházení — Polehčující okolnosti )

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/38

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. dubna 2009 — CD Contact Data v. Komise
   (Věc T-18/03) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s konzolami videoher a herními kazetami Nintendo - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Omezení paralelních vývozů - Důkaz o existenci dohody o omezení paralelního obchodu - Pokuty - Rozdílné zacházení - Polehčující okolnosti“)
   2009/C 141/76
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: CD-Contact Data GmbH (Burglengenfeld, Německo) (zástupci: J. de Pree a R. Wesseling, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Oliver, X. Lewis a O. Beynet, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2003/675/ES ze dne 30. října 2002, v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (COMP/35.587 PO Video Games, COMP/35.706 PO Nintendo Distribution a COMP/36.321 Omega — Nintendo) (Úř. věst. 2003, L 255, s. 33).

      Výrok rozsudku

               1)

               Výše pokuty uložené společnosti CD-Contact Data GmbH se stanoví na 500 000 eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Každá účastnice řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 70, 22.3.2003.


title: Věc C-513/09: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 29. července 2010 — Evropská komise v. Belgické království ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2006/66/ES — Baterie a akumulátory a odpadní baterie a akumulátory — Neprovedení ve stanovené lhůtě“ )

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/14

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 29. července 2010 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-513/09) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2006/66/ES - Baterie a akumulátory a odpadní baterie a akumulátory - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   2010/C 246/22
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: V. Peere a A. Marghelis, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království (zástupce: T. Materne, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí všech ustanovení nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/66/ES ze dne 6. září 2006 o bateriích a akumulátorech a odpadních bateriích a akumulátorech a o zrušení směrnice 91/157/EHS (Úř. věst. L 266, s. 1) ve stanovené lhůtě nebo jejich neoznámení

      Výrok

               1)

               Belgické království tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/66/ES ze dne 6. září 2006 o bateriích a akumulátorech a odpadních bateriích a akumulátorech a o zrušení směrnice 91/157/EHS, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 13.2.2010.


title: Věc T-526/12: Žaloba podaná dne 5. prosince 2012 — AXA Versicherung v. Komise

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/24

         Žaloba podaná dne 5. prosince 2012 — AXA Versicherung v. Komise
   (Věc T-526/12)
   2013/C 32/38
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: AXA Versicherung AG (Kolín, Německo) (zástupci: C. Bahr, S. Dethof a A. Malec, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené odmítnutí prohlásil za neplatné;

               —

               podpůrně, prohlásil napadené odmítnutí za částečně neplatné;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně napadá implicitní odmítavá rozhodnutí Komise, která se týkají dvakrát po sobě podané žádosti žalobkyně o přístup k aktům Komise ve věci COMP/39125 — Autosklo.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti konkrétního a individuálního přezkumu požadovaných dokumentů podle článků 2 a 4 nařízení (ES) č. 1049/2001 (1)

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že Komise nesplnila svou povinnost konkrétního a individuálního přezkumu předložených dokumentů podle článků 2 a 4 nařízení č. 1049/2001. Místo toho dotčené dokumenty protiprávně kategorizovala na základně formálních kritérií.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 první a třetí odrážky, jakož i čl. 4 odst. 3 druhého pododstavce nařízení č. 1049/2001 z důvodu odepření přístupu ke konkrétním dokumentům a aktům

                           —

                           V rámci tohoto žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že Komise protiprávně vyložila působnost výjimky podle čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1049/2001 příliš široce. Žalobkyně zastává názor, že nebyly dotčeny obchodní zájmy podle čl. 4 odst. 2 první odrážky nařízení č. 1049/2001, ani se Komise nemůže odvolávat na porušení ochrany vyšetřovacích činností podle čl. 4 odst. 2 třetí odrážky nařízení č. 1049/2001.

                           —

                           Rozhodovací proces rovněž není vážně ohrožen (čl. 4 odst. 3 druhý pododstavec nařízení č. 1049/2001).

                           —

                           Kromě toho Komise neprávem popírá převažující veřejný zájem na zpřístupnění dotčených dokumentů.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 6 nařízení č. 1049/2001 z důvodu úplného odmítnutí přístupu ke konkrétním dokumentům

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že Komise neposkytla přístup k dotčeným dokumentům ani částečně a tak porušila čl. 4 odst. 6 nařízení č. 1049/2001. Žalobkyně uvádí, že Komise v rozporu s úkoly nařízení č. 1049/2001 neověřila možnost částečného zpřístupnění dokumentů.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 první a třetí odrážky, jakož i čl. 4 odst. 3 druhého pododstavce a čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení č. 1049/2001 kvůli odmítnutí přístupu k úplnému znění rejstříku aktů Komise

                           —

                           V rámci tohoto žalobního důvodu se uvádí, že Komise vykládá výjimky uvedené v článku 4 nařízení č. 1049/2001 i s ohledem na žádost žalobkyně o přístup k nezačerněnému znění rejstříku příliš široce. Žalobkyně má za to, že ani zde nemohou být dotčeny obchodní zájmy podle čl. 4 odst. 2 první odrážky nařízení č. 1049/201 a cíl vyšetřovacích činností podle čl. 4 odst. 2 třetí odrážky nařízení č. 1049/2001.

                           —

                           Dále se uvádí, že nebyla dotčena ani ochrana soukromí a osobnosti jednotlivce podle čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení č. 1049/2001.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) (EG) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43, Zvl. vyd.01/03, s. 331).


title: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 21. června 2005 ve spojených věcech C-483/00, C-485/00 až C-488/00, C-492/00 až C-494/00, C-496/00, C-500/00 a C-21/01 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale amministrativo regionale del Lazio): Azienda Agricola Nardoni di Benedetto Nardoni proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-483/00), a Azienda Agricola Antonio Tonon proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), za přítomnosti: Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-485/00), a Azienda Agricola Beniamino Brutti a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), za přítomnosti: Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica a další (C-486/00), a Cooperativa Nuova Latte Srl proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (C-487/00), a Azienda Agricola Fermo e Gabriele Borini ss proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-488/00), a Giuseppe De Marchi a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-492/00), a Ferdinando Pavan a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-493/00), a Associazione dei Produttori di Latte delle Terre del Granducato a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Toscana (C-494/00), a Associazione Agricola Produttori Castellani Soc. coop. arl a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-496/00), a Azienda Agricola Pietro Baita a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (C-500/00), a Giorgio Accarini a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-21/01) (Zemědělství — Společná organizace trhů — Mléko a mléčné výrobky — Doplňková dávka na mléko — Nařízení (EHS) č. 3950/92 a č. 536/93 — Referenční množství — Úprava a posteriori)

text:
               29.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 271/12

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 21. června 2005
   ve spojených věcech C-483/00, C-485/00 až C-488/00, C-492/00 až C-494/00, C-496/00, C-500/00 a C-21/01 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale amministrativo regionale del Lazio): Azienda Agricola Nardoni di Benedetto Nardoni proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-483/00), a Azienda Agricola Antonio Tonon proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), za přítomnosti: Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-485/00), a Azienda Agricola Beniamino Brutti a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), za přítomnosti: Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica a další (C-486/00), a Cooperativa Nuova Latte Srl proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (C-487/00), a Azienda Agricola Fermo e Gabriele Borini ss proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-488/00), a Giuseppe De Marchi a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-492/00), a Ferdinando Pavan a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-493/00), a Associazione dei Produttori di Latte delle Terre del Granducato a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Toscana (C-494/00), a Associazione Agricola Produttori Castellani Soc. coop. arl a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-496/00), a Azienda Agricola Pietro Baita a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (C-500/00), a Giorgio Accarini a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-21/01) (1)

   (Zemědělství - Společná organizace trhů - Mléko a mléčné výrobky - Doplňková dávka na mléko - Nařízení (EHS) č. 3950/92 a č. 536/93 - Referenční množství - Úprava a posteriori)
   (2005/C 271/22)
   Jednací jazyk: italština
   Ve spojených věcech C-483/00, C-485/00 až C-488/00, C-492/00 až C-494/00, C-496/00, C-500/00 a C-21/01, jejichž předmětem jsou žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podané rozhodnutími Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Itálie) ze dne 6. července 2000, došlými Soudnímu dvoru dne 29. prosince 2000 a 18. ledna 2001 (věc C-21/01), v řízeních Azienda Agricola Nardoni di Benedetto Nardoni proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-483/00), a Azienda Agricola Antonio Tonon proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), za přítomnosti: Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-485/00), a Azienda Agricola Beniamino Brutti a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), za přítomnosti: Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica a další (C-486/00), a Cooperativa Nuova Latte Srl proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (C-487/00), a Azienda Agricola Fermo e Gabriele Borini ss proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-488/00), a Giuseppe De Marchi a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-492/00), a Ferdinando Pavan a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-493/00), a Associazione dei Produttori di Latte delle Terre del Granducato a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Regione Toscana (C-494/00), a Associazione Agricola Produttori Castellani Soc. coop. arl a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-496/00), a Azienda Agricola Pietro Baita a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (C-500/00), a Giorgio Accarini a další proti Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (C-21/01), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, N. Colneric (zpravodaj) a J. N. Cunha Rodrigues; soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 21. června 2005 usnesení, jehož výrok je následující:
   Články 1 a 4 nařízení (EHS) Rady č. 3950/92 ze dne 28. prosince 1992, kterým se zavádí doplňková dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků, jakož i články 3 a 4 nařízení (EHS) Komise č. 536/93 ze dne 9. března 1993, kterým se stanoví prováděcí opatření doplňkové dávky v odvětví mléka a mléčných výrobků musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání, aby členský stát po kontrolách upravil individuální referenční množství přidělené každému producentovi, a v důsledku toho po přidělení nepoužitého referenčního množství přepočítal dlužné doplňkové dávky po mezním datu pro platbu těchto dávek pro dotčený hospodářský rok.

      (1)  Úř. věst. C 118, 21.4.2001.


title: Věc C-593/13: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. června 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Presidenza del Consiglio dei Ministri a další v. Rina Services SpA, Rina SpA, SOA Rina Organismo di Attestazione SpA „Řízení o předběžné otázce — Články 49 SFEU, 51 SFEU a 56 SFEU — Svoboda usazování — Spjatost s výkonem veřejné moci — Směrnice 2006/123/ES — Článek 14 — Subjekty pověřené ověřováním a osvědčováním toho, že podniky provádějící veřejné zakázky na stavební práce dodržují podmínky stanovené právními předpisy — Vnitrostátní právní úprava, která vyžaduje, aby se sídlo těchto subjektů nacházelo v Itálii“

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/8

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. června 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Presidenza del Consiglio dei Ministri a další v. Rina Services SpA, Rina SpA, SOA Rina Organismo di Attestazione SpA
   (Věc C-593/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Články 49 SFEU, 51 SFEU a 56 SFEU - Svoboda usazování - Spjatost s výkonem veřejné moci - Směrnice 2006/123/ES - Článek 14 - Subjekty pověřené ověřováním a osvědčováním toho, že podniky provádějící veřejné zakázky na stavební práce dodržují podmínky stanovené právními předpisy - Vnitrostátní právní úprava, která vyžaduje, aby se sídlo těchto subjektů nacházelo v Itálii“)
   (2015/C 279/09)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelé: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Consiglio di Stato, Consiglio Superiore dei Lavori Pubblici, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture, Conferenza Unificata Stato Regioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero per le Politiche europee, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero per i beni e le attività culturali, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Ministero degli Affari esteri

      Odpůrkyně: Rina Services SpA, Rina SpA, SOA Rina Organismo di Attestazione SpA

      Výrok

               1)

               Článek 51 první pododstavec SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že výjimka z práva usazování zakotvená v tomto ustanovení se nepoužije na certifikační činnosti vykonávané společnostmi, které mají postavení certifikačních subjektů.

               2)

               Článek 14 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu musí být vykládán v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, která stanoví, že společnosti, které mají postavení certifikačních subjektů, musí mít své sídlo na území tohoto členského státu.

      (1)  Úř. věst. C 61, 1.3.2014.


title: Věc C-294/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (Civil Divison) (England & Wales) dne 30. června 2006 – Ezgi Payir, Burhan Akyuz a Birol Ozturk v. Secretary of State for the Home Departement

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (Civil Divison) (England & Wales) dne 30. června 2006 – Ezgi Payir, Burhan Akyuz a Birol Ozturk v. Secretary of State for the Home Departement
   (Věc C-294/06)
   (2006/C 237/07)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   Court of Appeal (Civil Divison) (England & Wales)
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Ezgi Payir, Burhan Akyuz, Birol Ozturk

      Žalovaný: The Secretary of State for the Home Department
   Předběžné otázky

               1.

               V případě, kdy:

                           a)

                           bylo turecké státní příslušnici uděleno povolení ke vstupu na území Spojeného království na dobu dvou let, aby zde nastoupila na místo „au pair“ podle definice uvedené v imigrační vyhlášce Spojeného království; a

                           b)

                           její povolení ke vstupu zahrnovalo povolení vykonávat uvedenou zaměstnaneckou činnost; a

                           c)

                           tuto zaměstnaneckou činnost vykonávala nepřetržitě pro stejného zaměstnavatele po dobu přesahující jeden rok během platnosti jejího povolení ke vstupu; a

                           d)

                           tato zaměstnanecká činnost byla skutečnou a opravdovou hospodářskou činností; a

                           e)

                           tato zaměstnanecká činnost byla v souladu s vnitrostátními právními předpisy upravujícími zaměstnání a imigraci;
                           byla dotčená turecká státní příslušnice během doby takové zaměstnanecké činnosti:

                                       i)

                                       pracovníkem ve smyslu článku 6 rozhodnutí č. 1/80 Rady přidružení zřízené Dohodou zakládající přidružení mezi Společenstvím a Tureckem?

                                       ii)

                                       působící na řádném trhu práce ve Spojeném království ve smyslu uvedeného článku?

               2.

               V případě, kdy:

                           a)

                           bylo tureckému státnímu příslušníkovi uděleno povolení ke vstupu na území Spojeného království na základě imigrační vyhlášky posledně jmenovaného státu, aby zde absolvoval studium; a

                           b)

                           jeho povolení ke vstupu zahrnovalo povolení vykonávat jakoukoli zaměstnaneckou činnost v rozsahu nepřesahujícím 20 hodin týdně během semestru; a

                           c)

                           vykonával zaměstnaneckou činnost nepřetržitě pro stejného zaměstnavatele po dobu přesahující jeden rok během platnosti jeho povolení ke vstupu; a

                           d)

                           tato zaměstnanecká činnost představovala skutečnou a opravdovou hospodářskou činnost; a

                           e)

                           tato zaměstnanecká činnost byla v souladu s vnitrostátními právními předpisy upravujícími zaměstnání a imigraci;
                           byl dotčený turecký státní příslušník během doby takové zaměstnanecké činnosti:

                                       i)

                                       pracovníkem ve smyslu článku 6 rozhodnutí č. 1/80 Rady přidružení zřízené Dohodou zakládající přidružení mezi Společenstvím a Tureckem?

                                       ii)

                                       působící na řádném trhu práce ve Spojeném království ve smyslu uvedeného článku?


title: Věc T-103/17: Žaloba podaná dne 17. února 2017 – Recordati Orphan Drugs v. EUIPO – Laboratorios Normon (NORMOSANG)

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/41

         Žaloba podaná dne 17. února 2017 – Recordati Orphan Drugs v. EUIPO – Laboratorios Normon (NORMOSANG)
   (Věc T-103/17)
   (2017/C 121/60)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Recordati Orphan Drugs (Puteaux, Francie) (zástupce: J. Quirin, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Laboratorios Normon SA (Tres Cantos, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „NORMOSANG“ – přihláška č. 12 174 926

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. listopadu 2016 ve věci R 831/2016-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení pravidla 19 odst. 2 písm. a) bodu ii) a pravidla 20 odst. 1 nařízení č. 2868/95.


title: Věc C-530/11: Žaloba podaná dne 18. října 2011 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               11.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/7

         Žaloba podaná dne 18. října 2011 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-530/11)
   2012/C 39/11
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Oliver, L. Armati, zmocněnci)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spojené království tím, že v plném rozsahu neprovedlo a správně neuplatnilo čl. 3 odst. 7 a čl. 4 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES (1) o účasti veřejnosti na vypracovávání některých plánů a programů týkajících se životního prostředí a o změně směrnic Rady 85/337/EHS (2) a 96/61/ES (3), nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle čl. 3 odst. 7 a čl. 4 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES nesmí být soudní řízení týkající se životního prostředí nepřiměřeně nákladné. Tím je proveden článek 9 odst. 4 Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, která byla uzavřena Unií a většinou členských států.
   Komise uvádí, že Spojené království tato ustanovení neprovedlo do všech tří právních řádů tohoto státního celku (Anglie a Wales, Skotsko a Severní Irsko).
   Komise na základě analýzy pravidel a praxe, které se uplatňují v těchto právních řádech a na základě přezkumu pojmu „nepřiměřeně nákladné“ řízení rovněž tvrdí, že Spojené království nesprávně uplatnilo tato ustanovení.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003 o účasti veřejnosti na vypracovávání některých plánů a programů týkajících se životního prostředí a o změně směrnic Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, pokud jde o účast veřejnosti a přístup k právní ochraně (Úř. věst. L 156, s. 17; Zvl. vyd. 15/07, s. 466).

      (2)  Směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248).

      (3)  Směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění (Úř. věst. L 257, s. 26; Zvl. vyd. 15/03, s. 80).


title: Věc C-395/10: Žaloba podaná dne 4. srpna 2010 — Evropská komise v. Francouzská republika

text:
               9.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/18

         Žaloba podaná dne 4. srpna 2010 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-395/10)
   ()
   2010/C 274/27
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Alcover San Pedro a V. Peere, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Francouzská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nebytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/2/ES ze dne 14. března 2007 o zřízení Infrastruktury pro prostorové informace v Evropském společenství (INSPIRE) (1) nebo v každém případě tím, že Komisi o uvedených předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2007/2/ES uplynula dne 14. května 2009. Ke dni podání této žaloby přitom žalovaná doposud nepřijala opatření nezbytná k dosažení souladu se směrnicí, nebo o nich v každém případě Komisi neuvědomila.

      (1)  Úř. věst. L 108, s. 1.


title: Věc F-67/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 22. listopadu 2007 – Michail v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Hodnocení — Zpráva o vývoji služebního postupu — Hodnotící období roku 2003 — Žaloba na neplatnost — Žaloba na náhradu škody )

text:
               12.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 8/30

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 22. listopadu 2007 – Michail v. Komise
   (Věc F-67/05) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Hodnocení - Zpráva o vývoji služebního postupu - Hodnotící období roku 2003 - Žaloba na neplatnost - Žaloba na náhradu škody“)
   (2008/C 8/52)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Christos Michail (Brusel, Belgie) (zástupce: C. Meïdanis)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Tserepa-Lacombe, zmocněnkyně, ve spolupráci s E. Bourtzalasem, advokát)
   Předmět věci
   Jednak žaloba směřující ke zrušení zprávy o vývoji služebního postupu žalobce za hodnotící období od 1. dubna 2003 do 31. prosince 2003, a jednak návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1)

               Zpráva o vývoji služebního postupu M. Michaila za období od 1. dubna do 31. prosince 2003 se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 229, 17.9.2005, s. 33 (věc původně zapsaná u Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-284/05 a postoupená Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).


title: Věc F-57/14: Žaloba podaná dne 25. června 2014 – ZZ v. Komise

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/60

         Žaloba podaná dne 25. června 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-57/14)
   2014/C 421/86
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: L. Massaux, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí uložit žalobci důtku jakožto disciplinární sankci v návaznosti na disciplinární šetření, jakož i náhradu škody

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí Orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 19. března 2014, oznámeného dne 20. března 2014, a pokud bude třeba, i rozhodnutí ze dne 6. září 2013 přijatého Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost;

               —

               uložit Komisi náhradu částky oceněné ex aequo et bono na 5  000 eur;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-354/15: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 2. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação de Évora – Portugalsko) – Andrew Marcus Henderson v. Novo Banco SA „Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských a obchodních věcech — Doručování soudních a mimosoudních písemností — Nařízení (ES) č. 1393/2007 — Články 8, 14 a 19 — Doručení návrhu na zahájení řízení prostřednictvím pošty — Chybějící překlad písemnosti — Příloha II — Jednotný formulář — Neexistence — Důsledky — Doručení prostřednictvím doporučeného dopisu s potvrzením o přijetí — Nevrácení potvrzení o přijetí — Přijetí písemnosti třetí osobou — Podmínky platnosti řízení“

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/3

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 2. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal da Relação de Évora – Portugalsko) – Andrew Marcus Henderson v. Novo Banco SA
   (Věc C-354/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských a obchodních věcech - Doručování soudních a mimosoudních písemností - Nařízení (ES) č. 1393/2007 - Články 8, 14 a 19 - Doručení návrhu na zahájení řízení prostřednictvím pošty - Chybějící překlad písemnosti - Příloha II - Jednotný formulář - Neexistence - Důsledky - Doručení prostřednictvím doporučeného dopisu s potvrzením o přijetí - Nevrácení potvrzení o přijetí - Přijetí písemnosti třetí osobou - Podmínky platnosti řízení“)
   (2017/C 121/04)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal da Relação de Évora

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Andrew Marcus Henderson

      Žalovaná: Novo Banco SA

      Výrok

               1)

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 ze dne 13. listopadu 2007 o doručování soudních a mimosoudních písemností ve věcech občanských a obchodních v členských státech („doručování písemností“) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1348/2000 musí být vykládáno v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, podle níž v případě, kdy soudní písemnost, která byla doručena žalovanému s bydlištěm na území jiného členského státu, nebyla vyhotovena ani v jazyce, kterému tento žalovaný rozumí, ani v úředním jazyce přijímajícího členského státu, či v případě, že v daném členském státě je několik úředních jazyků, ani v úředním jazyce nebo jednom z úředních jazyků místa doručení, ani k ní nebyl připojen překlad do některého z těchto jazyků, vede nepřiložení jednotného formuláře uvedeného v příloze II tohoto nařízení k neplatnosti uvedeného doručení, i když tento žalovaný musí tuto neplatnost uplatnit ve stanovené lhůtě nebo na počátku řízení a před obhajobou ve věci samé.
               Toto nařízení naproti tomu vyžaduje, aby takové nepřiložení bylo v souladu s ustanoveními v tomto nařízení zhojeno tím, že dotčenému bude zaslán jednotný formulář uvedený v příloze II tohoto nařízení.

               2)

               Nařízení č. 1393/2007 musí být vykládáno v tom smyslu, že doručení návrhu na zahájení řízení prostřednictvím poštovních služeb je platné, i když:

                           —

                           potvrzení o přijetí doporučeného dopisu obsahujícího písemnost, která má být doručena jejímu adresátovi, bylo nahrazeno jiným dokumentem, za podmínky, že tento dokument poskytuje rovnocenné záruky v oblasti poskytnutých informací a důkazů. Soud odesílajícího členského státu, kterému byl spor předložen, se musí ujistit o tom, že adresát obdržel dotčenou písemnost za takových podmínek, že bylo dodrženo jeho právo na obhajobu;

                           —

                           doručovaná písemnost nebyla předána jejímu adresátovi osobně, jestliže byla předána dospělé osobě nacházející se v místě obvyklého bydliště tohoto adresáta, která je buď rodinným příslušníkem adresáta, nebo je u něj zaměstnána. Uvedený adresát musí před soudem odesílajícího členského státu, kterému byl spor předložen, případně všemi přípustnými důkazy prokázat, že se nemohl účinně dovědět o tom, že proti němu bylo zahájeno soudní řízení v jiném členském státě nebo definovat předmět a důvod tohoto návrhu nebo mít dostatek času na přípravu své obhajoby.

      (1)  Úř. věst. C 302, 14.9.2015.