title: Věc C-614/10: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. října 2012 — Evropská komise v. Rakouská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 95/46/ES — Zpracování osobních údajů a volný pohyb těchto údajů — Ochrana fyzických osob — Článek 28 odstavec 1 — Vnitrostátní orgán dozoru — Nezávislost — Orgán dozoru a úřad spolkového kancléře — Osobní a organizační propojení“ )

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/6

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. října 2012 — Evropská komise v. Rakouská republika
   (Věc C-614/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 95/46/ES - Zpracování osobních údajů a volný pohyb těchto údajů - Ochrana fyzických osob - Článek 28 odstavec 1 - Vnitrostátní orgán dozoru - Nezávislost - Orgán dozoru a úřad spolkového kancléře - Osobní a organizační propojení)
   2012/C 379/09
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: B. Martenczuk a B.-R. Killmann, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Evropský inspektor ochrany údajů (EIOÚ) (zástupci: H. Kranenborg, I. Chatelier a H. Hijmans, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupce: G. Hesle, zmocněnec)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a J. Möller, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 28 odst. 1 druhé věty směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, s. 31; Zvl. vyd. 13/15, s. 355) — Povinnost členských států zajistit, aby vnitrostátní orgány dozoru nad ochranou osobních údajů vykonávaly své úkoly zcela nezávisle — Úzké osobní a organizační propojení mezi orgánem dozoru a úřadem spolkového kancléře (Bundeskanzleramt) — Podřízenost orgánu dozoru kontrole spolkového kancléře

      Výrok

               1)

               Rakouská republika tím, že nepřijala veškeré právní předpisy nezbytné k tomu, aby právní úprava platná v Rakousku týkající se Datenschutzkommission (komise pro ochranu osobních údajů) splňovala kritérium nezávislosti, a konkrétně tím, že zavedla právní úpravu, na jejímž základě

                           —

                           je člen tajemník Datenschutzkommission spolkovým úředníkem, který podléhá služebnímu dohledu,

                           —

                           kancelář Datenschutzkommission je začleněna do struktury spolkového kancléřství a

                           —

                           spolkový kancléř má bezpodmínečné právo na informace ohledně všech aspektů řízení Datenschutzkommission,

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 28 odst. 1 druhého pododstavce směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů.

               2)

               Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení Evropské komise.

               3)

               Spolková republika Německo a Evropský inspektor ochrany údajů ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 72, 5.3.2011.


title: Věc T-31/14: Žaloba podaná dne 7. ledna 2014 — Banco Popular Español v. Komise

text:
               1.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 61/21

         Žaloba podaná dne 7. ledna 2014 — Banco Popular Español v. Komise
   (Věc T-31/14)
   2014/C 61/38
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Banco Popular Español, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: E. Navarro Varona, P. Vidal Martínez, J. López-Quiroga Teijero a G. Canalejo Lasarte, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí na základě článku 263 SFEU v rozsahu, v němž určuje, že se jedná o státní podporu, a nařizuje její vymáhání od investorů;

               —

               podpůrně zrušil články 1 a 2 a čl. 4 odst. 1 rozhodnutí v rozsahu, v němž označují investory za příjemce, kteří musí údajnou podporu vrátit;

               —

               podpůrně ponechal bez použití příkaz k vymáhání podpory od investorů podle čl. 4 odst. 1 in fine, jelikož je v rozporu se zásadami právní jistoty a legitimního očekávání, neboť nelze nařídit vymáhání ode dne předcházejícího zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení;

               —

               podpůrně zrušil článek 2 rozhodnutí a určil, že metoda určení údajného zvýhodnění, které mají investoři vrátit, je protiprávní;

               —

               určil, že čl. 4 odst. 1 rozhodnutí, týkající se zákazu „převést břemeno vymáhání na jiné osoby“, je nicotný nebo, alternativně, částečně neplatný v rozsahu, v němž to znamená rozhodnutí o zákazu nebo údajné neplatnosti smluvních ujednání o vymáhání částek, které musí investoři vrátit španělskému státu, od třetích osob, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutí napadené touto žalobou je totéž jako ve věci T-29/14, Taetel v. Komise.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou stejné jako ty, které byly uplatněny v uvedené věci.


title: Věc T-6/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – AWG v. EUIPO – Takko (Southern Territory 23°48’25"S) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie Southern Territory 23°48’25’’S — Starší slovní ochranná známka Evropské unie SOUTHERN — Relativní důvod zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) a článek 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/46

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – AWG v. EUIPO – Takko (Southern Territory 23o48’25"S)
   (Věc T-6/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie Southern Territory 23o48’25’’S - Starší slovní ochranná známka Evropské unie SOUTHERN - Relativní důvod zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) a článek 53 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 239/57)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH (Köngen, Německo) (zástupce: T. Sambuc, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Takko Holding GmbH (Telgte, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. listopadu 2015 (věc R 735/2015-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Takko Holding a AWG.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               AWG Allgemeine Warenvertriebs GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které vynaložil Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (1)  Úř. věst. C 98, 14.3.2016.


title: Věc C- 487/04: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 a nařízení Komise č. 2799/1999 — Mléko a mléčné výrobky — Sušené odstředěné mléko — Systém zpětné vysledovatelnosti sušeného odstředěného mléka)

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C- 487/04) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 a nařízení Komise č. 2799/1999 - Mléko a mléčné výrobky - Sušené odstředěné mléko - Systém zpětné vysledovatelnosti sušeného odstředěného mléka)
   (2006/C 212/08)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Bordes a C. Cattabriga, zmocněnci )

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. Braguglia, zmocněnec a D. Del Gaizo, advokát)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky (Úř. věst. L 160, s. 48; Zvl. vyd. 03/25, s. 366) a nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka (Úř. věst. L 340, s. 3; Zvl. vyd. 03/28, s. 110) – Zavedení systému zpětné vysledovatelnosti sušeného mléka, který nebyl stanoven právní úpravou Společenství
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že jednostranně zavedla systém zpětné vysledovatelnosti sušeného odstředěného mléka určeného pro určitá využití, který není stanoven harmonizovaným právem Společenství, použitelným v tomto odvětví, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky a z nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 31, 5.2.2005.


title: Věc C-248/05: Žaloba podaná dne 14. června 2005 Komisí Evropských společenství proti Irsku

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/9

         Žaloba podaná dne 14. června 2005 Komisí Evropských společenství proti Irsku
   (Věc C-248/05)
   (2005/C 205/17)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 14. června 2005 žaloba směřující proti Irsku podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Sara Pardo Quintillán a Donatella Recchia, jako zmocněnkyněmi, ve spolupráci s F. Louisem z Brussels bar a C. O'Dalym, Solicitor of the Law Society of Ireland, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Irsko tím, že nepřijalo opatření nezbytná k dosažení souladu s články 4, 5, 7, 9 a 10 směrnice Rady 80/68/EHS (1) o ochraně podzemních vod před znečišťováním některými nebezpečnými látkami na skládce v Ballymurtagh (hrabství Wicklow), nesplnilo své povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice a ze Smlouvy;

               2.

               určil, že Irsko tím, že nepřijalo opatření nezbytná k dosažení souladu s články 5, 7, 8, 10, 12 a 13 směrnice Rady 80/68/EHS s ohledem na nepřímé vypouštění septických nádrží, nesplnilo své povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice a ze Smlouvy; a

               3.

               uložil Irsku náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Komise byla na základě stížností, jež jí byly doručeny, upozorněna na rozsáhlé porušování směrnice Rady 80/68/EHS v Irsku.
   Irsko zaprvé od roku 1989 povolilo provoz městské skládky v Ballymurtagh v hrabství Wicklow bez formálního povolení, jehož udělení požaduje čl. 4 odst. 2 směrnice 80/68. V důsledku nesouladu s čl. 4 odst. 2 byl rovněž porušen článek 9 téže směrnice. Povolení k ukládání odpadů udělené ohledně skládky irským Environmental Protection Agency (úřad na ochranu životního prostředí) až v roce 2001 dále porušuje články 4, 5, 7 a 10 směrnice 80/68/EHS.
   Komise má zadruhé důkazy, že Irsko nedosáhlo souladu se směrnicí 80/68/EHS ve vztahu k nepřímému vypouštění septických nádrží do podzemních vod. V tomto ohledu Komise vyšetřovala okolnosti ohledně hotelových pozemků v Creacon Lodge v hrabství Wexford, irský dlouhodobý výklad čl. 5 odst. 1 směrnice 80/68/EHS a rozsáhlá porušení téže směrnice v celém Irsku. Zprávy o eutrofizaci jezer v Killarney v hrabství Kerry, irské oficiální zprávy o znečištění vod a porušování směrnice 80/778/EHS (2) o jakosti vody určené k lidské spotřebě dokládají, že Irsko nedosáhlo souladu s příslušnými ustanoveními směrnice 80/68/EHS.
   Komise se proto domnívá, že Irsko nesplnilo své povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 4, 5, 7, 8, 9, 10, 12 a 13 směrnice Rady 80/68/EHS o ochraně podzemních vod před znečišťováním některými nebezpečnými látkami.

      (1)  Směrnice Rady 80/68/EHS ze dne 17. prosince 1979 o ochraně podzemních vod před znečišťováním některými nebezpečnými látkami, Úř. věst. L 20, 26.1.1980, s. 43

      (2)  Směrnice Rady 80/778/EHS ze dne 15. července 1980 o jakosti vody určené k lidské spotřebě, Úř. věst. L 229, 30.8.1980, s. 11


title: Věc T-262/07: Žaloba podaná dne 13. července 2007 – Litevská republika v. Komise

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/53

         Žaloba podaná dne 13. července 2007 – Litevská republika v. Komise
   (Věc T-262/07)
   (2007/C 211/100)
   Jednací jazyk: litevština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Litevská republika (zástupce: D. Kriaučiūnas a E. Matulionytė)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2007) 1979 konečné (1) ze dne 4. května 2007 nebo, podpůrně, zrušit toto rozhodnutí v rozsahu, ve kterém se týká Litevské republiky;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadené rozhodnutí stanoví množství zemědělských produktů ve volném oběhu v nových členských státech ke dni přistoupení přesahující množství, jež lze považovat za tvořící obvyklý převod zásob k 1. květnu 2004, a částky, jež se účtují novým členským státům v důsledku nákladů na odstranění uvedených množství.
   Žalobkyně má za to, že napadené rozhodnutí je protiprávní a na podporu své žaloby se dovolává čtyř žalobních důvodů.
   1.   Nedostatek pravomoci
   Žalobkyně uvádí, že článek 4 kapitoly 4 přílohy IV Aktu o přistoupení nepřiznává Komisi pravomoc ukládat členským státům platby do rozpočtu Společenství, které jsou svou povahou pokutami, zejména pokud neprokázala náklady vynaložené Společenstvím na odstranění přebytečných zásob. Komise rovněž překročila stanovenou tříletou lhůtu pro přijetí rozhodnutí podle článku 41 Aktu o přistoupení, který jediný by mohl být správným právním základem pro rozhodnutí.
   2.   Porušení práva Evropského společenství

      Porušení zásady právní jistoty: napadené rozhodnutí porušuje zásadu právní jistoty, jelikož metodika a kritéria pro výpočet přebytečných zásob nebyly známy v době přistoupení, v okamžiku stanovení existujících zásob, což by umožnilo členským státům, aby zabránily nárůstu přebytečných zásob nebo aby je odstranily na náklady hospodářských subjektů, které tyto zásoby vytvořily. Mimoto, napadené rozhodnutí stanovilo odlišná kritéria – a rozšířilo seznam dotyčných produktů – ve srovnání s článkem 4 nařízení č. 1972/2003, na základě kterého státy stanovily přebytečné zásoby.

      Porušení zásady zákazu diskriminace: narozdíl od nařízení Komise (ES) č. 144/97 o přebytečných zásobách zemědělských produktů v Rakousku, Švédsku a Finsku, napadené rozhodnutí posuzovalo nejenom produkty, kterým byly přiznány vývozní náhrady nebo na které se vztahovala intervenční opatření, ale také zásoby ostatních produktů. Zásada byla rovněž porušena tím, že s rozdílnými situacemi nových členských států se zacházelo stejně, a tím, že se bez odůvodnění nepřihlíželo ke specifickým okolnostem, za kterých byly zásoby vytvořeny.

      Porušení zásady řádné správy a zásady transparentnosti: napadené rozhodnutí nevysvětluje řádně kritéria pro výpočet plateb a, mimoto, kritéria neustále mění. Rovněž, ačkoliv samotné členské státy posoudily zásoby v souladu s opatřeními práva Společenství, Komise bez udání důvodu, proč je toto posouzení nevhodné, a bez toho, aby ho napadla, provedla další posouzení těch samých zásob na základě svých vlastních kritérií.

      Porušení ustanovení Aktu o přistoupení: zaprvé, rozhodnutí není vhodným prostředkem k dosažení cílů odstranění přebytečných zásob, který je požadován článkem 2 kapitolou 4 přílohy IV Aktu o přistoupení, zejména proto, že v rozhodnutí nebyla ani snaha uvést do spojitosti uložené pokuty s náklady na odstranění zásob ve skutečnosti vynaloženými Společenstvím. Zadruhé, rozhodnutí bylo přijato po uplynutí lhůty stanovené v článku 41 Aktu o přistoupení, tedy lhůty tří let ode dne přistoupení, během které mohla Komise přijmout přechodná opatření.
   3.   Nedostatečné odůvodnění
   Podle tvrzení žalobkyně napadené rozhodnutí neobsahovalo dostatečné odůvodnění nebo odůvodnění zcela chybělo; zejména v rozhodnutí není uvedeno, že Evropské společenství skutečně vynaložilo (a v jaké výši) náklady z důvodu odstranění údajných přebytečných zásob, které mají členské státy nahradit.
   4.   Zjevně nesprávné posouzení skutkového stavu
   Žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu tím, že zaprvé zvolila metodu na makroekonomické úrovni a neposuzovala zásoby, které se skutečně v členských státech vytvořily, a zadruhé tím, že při posuzování specifických argumentů stran nezohlednila specifické a objektivní okolnosti existující v Litevské republice, pokud jde o vytvoření vnitrostátních zásob v odvětví mléka.

      (1)  Rozhodnutí Komise 2007/361/ES ze dne 4. května 2007 o stanovení přebytečných zásob zemědělských produktů jiných než cukr a o finančních důsledcích odstranění těchto zásob v souvislosti s přistoupením České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (Úř. věst. L 138, s. 14).


title: Věc T-432/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. června 2007 – Parlante v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Hodnotící období 2003 — Odmítnutí povýšení — Udělení bodů k povýšení — Zvážení srovnatelných schopností — Rovné zacházení — Obecná prováděcí ustanovení k článku 45 — Námitka protiprávnosti — Legitimní očekávání )

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/21

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. června 2007 – Parlante v. Komise
   (Věc T-432/04) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Hodnotící období 2003 - Odmítnutí povýšení - Udělení bodů k povýšení - Zvážení srovnatelných schopností - Rovné zacházení - Obecná prováděcí ustanovení k článku 45 - Námitka protiprávnosti - Legitimní očekávání“)
   (2007/C 170/38)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Walter Parlante (Enghien, Belgie) (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Berardis-Kayser a M. Velardo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení jednak rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 5. července 2004 zamítajícího stížnost žalobce proti rozhodnutí téhož orgánu, kterým mu bylo odmítnuto povýšení do platové třídy C 1 za rok 2003, a jednak, bude-li třeba, rozhodnutí, které bylo předmětem této stížnosti.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 8.1.2005.


title: Věc T-522/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. prosince 2015 – Tsujimoto v. OHIM – Kenzo (KENZO ESTATE) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství — Slovní ochranná známka Společenství KENZO ESTATE — Starší slovní ochranná známka Společenství KENZO — Relativní důvod pro zamítnutí — Dobré jméno — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 — Opožděné předložení dokumentů — Posuzovací pravomoc odvolacího senátu — Článek 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009 — Částečné zamítnutí zápisu“

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 2. prosince 2015 – Tsujimoto v. OHIM – Kenzo (KENZO ESTATE)
   (Věc T-522/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství - Slovní ochranná známka Společenství KENZO ESTATE - Starší slovní ochranná známka Společenství KENZO - Relativní důvod pro zamítnutí - Dobré jméno - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 - Opožděné předložení dokumentů - Posuzovací pravomoc odvolacího senátu - Článek 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009 - Částečné zamítnutí zápisu“)
   (2016/C 027/46)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Kenzo Tsujimoto (Ósaka, Japonsko) (zástupci: A. Wenninger Lenz, W. von der Osten-Sacken a M. Ring, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Kenzo (Paříž, Francie) (zástupci: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi a N. Parrotta, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. července 2013 (věc R 1363/2012-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Kenzo a K. Tsujimotem.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Kenzu Tsujimotovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 352, 30.11.2013.


title: Věc C-413/04: Žaloba podaná dne 27. září 2004 Evropským parlamentem proti Radě Evropské unie

text:
               6.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/25

         Žaloba podaná dne 27. září 2004 Evropským parlamentem proti Radě Evropské unie
   (Věc C-413/04)
   (2004/C 273/46)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 27. září 2004 žaloba směřující proti Radě Evropské unie podaná Evropským parlamentem, zastoupeným A. Baasem a U. Rössleinem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Evropský parlament navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil směrnici Rady 2004/85/ES ze dne 28. června 2004, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES, pokud jde o použitelnost některých ustanovení na Estonsko (1);

               —

               uložil Radě náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Článek 57 aktu o přistoupení 2003 není dostatečným právním základem pro přijetí sporné směrnice. Účelem tohoto ustanovení je úprava právních předpisů Společenství s ohledem na přistoupení a umožnění použitelnosti aktů Společenství, které nebyly upraveny samotným aktem o přistoupení, ve vztahu k novým členským státům. Následkem toho nemohou být jiné úpravy založeny na článku 57 aktu. Toto ustanovení nemůže být použito pro účely zavedení úpravy odchylující se od úpravy aktů Společenství, zejména úpravy, která jde nad rámec úpravy výslovně stanovené a vymezené v aktu o přistoupení.
   Sporná směrnice není dostatečně odůvodněná, jelikož odůvodnění použití článku 57 aktu o přistoupení 2003 jako právního základu v žádném případě nevyplývá z bodů odůvodnění a ostatních ustanovení směrnice.

      (1)  Úř. věst. L 236, 7.7.2004, s. 10.


title: Věc C-357/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 19. července 2010 — Duomo Gpa Srl v. Comune di Baranzate

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 19. července 2010 — Duomo Gpa Srl v. Comune di Baranzate
   (Věc C-357/10)
   ()
   2010/C 260/09
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Duomo Gpa Srl

      Žalovaný: Comune di Baranzate

      Předběžné otázky

               1)

               Brání řádnému uplatňování článků 15 a 16 směrnice 2006/123/ES (1) vnitrostátní ustanovení čl. 32 odst. 7 a) vládního nařízení č. 185 ze dne 29. listopadu 2008, doplněného pozměňovacím zákonem č. 2 ze dne 28. ledna 2009 a následně změněného zákonem č. 14 ze dne 27. února 2009, které vyjma případů společností ve většinovém vlastnictví veřejnoprávních subjektů stanoví:

                           —

                           neplatnost zadání služeb vyúčtování, vyměřování a vybírání poplatků a jiných příjmů místních správních celků subjektům, které nesplňují finanční požadavek minimálního splaceného základního kapitálu ve výši 10 milionů eur;

                           —

                           povinnost subjektů zapsaných na příslušný seznam soukromých subjektů oprávněných vykonávat činnost vyúčtování a vyměřování poplatků a vybírání poplatků a jiných příjmů provincií a obcí ve smyslu čl. 53 odst. 3 vládního nařízení č. 446 ze dne 15. prosince 1997, ve znění pozdějších úprav, přizpůsobit svůj základní kapitál uvedené minimální částce;

                           —

                           zákaz příjmu dalších zakázek nebo účasti v řízeních vypsaných na zadání služeb vyúčtování, vyměřování a vybírání poplatků a jiných příjmů místních správních celků do té doby, než bude splněna výše uvedená povinnost přizpůsobení základního kapitálu?

               2)

               Brání řádnému uplatňování článků 3, 10, 43, 49 a 81 Smlouvy o založení Evropského společenství vnitrostátní ustanovení čl. 32 odst. 7 a) vládního nařízení č. 185 ze dne 29. listopadu 2008, doplněného pozměňovacím zákonem č. 2 ze dne 28. ledna 2009 a následně změněného zákonem č. 14 ze dne 27. února 2009, které vyjma případů společností ve většinovém vlastnictví veřejnoprávních subjektů stanoví:

                           —

                           neplatnost zadání služeb vyúčtování, vyměřování a vybírání poplatků a jiných příjmů místních správních celků subjektům, které nesplňují finanční požadavek minimálního splaceného základního kapitálu ve výši 10 milionů eur;

                           —

                           povinnost subjektů zapsaných na příslušný seznam soukromých subjektů oprávněných vykonávat činnost vyúčtování a vyměřování poplatků a vybírání poplatků a jiných příjmů provincií a obcí ve smyslu čl. 53 odst. 3 vládního nařízení č. 446 ze dne 15. prosince 1997, ve znění pozdějších úprav, přizpůsobit svůj základní kapitál uvedené minimální částce;

                           —

                           zákaz příjmu dalších zakázek nebo účasti v řízeních vypsaných na zadání služeb vyúčtování, vyměřování a vybírání poplatků a jiných příjmů místních správních celků do té doby, než bude splněna výše uvedená povinnost přizpůsobení základního kapitálu?

      (1)  Úř. věst. L 376, s. 36


title: Věc C-273/10: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. března 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana — Španělsko) — David Montoya Medina v. Fondo de Garantia Salarial, Universidad de Alicante ( „Článek 104 odst. 3 jednacího řádu — Sociální politika — Směrnice 1999/70/ES — Ustanovení 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou — Pracovní smlouvy na dobu určitou ve veřejnoprávním sektoru — Právo na tříletý příplatek za odpracovaná léta — Zásada zákazu diskriminace“ )

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/10

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. března 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana — Španělsko) — David Montoya Medina v. Fondo de Garantia Salarial, Universidad de Alicante
   (Věc C-273/10) (1)

   (Článek 104 odst. 3 jednacího řádu - Sociální politika - Směrnice 1999/70/ES - Ustanovení 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou - Pracovní smlouvy na dobu určitou ve veřejnoprávním sektoru - Právo na tříletý příplatek za odpracovaná léta - Zásada zákazu diskriminace)
   2011/C 186/16
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: David Montoya Medina

      Žalovaní: Fondo de Garantia Salarial, Universidad de Alicante

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana — Výklad přílohy ustanovení 4 bodu 4 směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43; Zvl. vyd. 05/03, s. 368) — Pracovní smlouvy vědecko-pedagogického pracovníka uzavřené s veřejnoprávními univerzitami — Vyloučení určitých požitků u pracovních smluv na dobu určitou

      Výrok

   Ustanovení 4 bod 4 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené dne 18. března 1999, která se nachází v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládáno v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům, které bez jakéhokoliv objektivního odůvodnění vyhrazují právo pobírat příplatek za odpracovaná léta pouze vysokoškolským učitelům zaměstnaným na dobu neurčitou, s vyloučením vysokoškolských učitelů zaměstnaných na dobu určitou, přičemž z hlediska výběru této dávky se obě tyto kategorie zaměstnanců nacházejí ve srovnatelných situacích.

      (1)  Úř. věst. C 221, 14.8.2010.


title: Věc T-243/08: Žaloba podaná dne 23. června 2008 – Ravensburger v. OHIM – Educa Borras (EDUCA Memory game)

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/61

         Žaloba podaná dne 23. června 2008 – Ravensburger v. OHIM – Educa Borras (EDUCA Memory game)
   (Věc T-243/08)
   (2008/C 209/110)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ravensburg AG (Ravensburg, Německo) (zástupci: G. Würtenberger, lawyer, a R. Kunze, lawyer a Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Educa Borras SA (Sant Quirze del Valles, Barcelona, Španělsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 8. dubna 2008 ve věci R 597/2007-2; a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti:„EDUCA Memory game“ pro výrobky spadající do třídy 28 – zápis ochranné známky Společenství č. 495 036

      Majitel ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Mezinárodní slovní ochranná známka „MEMORY“, přihláška č. R 393 512; slovní ochranná známka Beneluxu „MEMORY“, přihláška č. 38 328; německá slovní ochranná známka „MEMORY“, přihláška č. 964 625

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Neplatnost dotčené ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: (i) porušení čl. 8 odst. 1 nařízení Rady č. 40/94, jelikož odvolací senát pochybil svým závěrem, že případně kolidující prvek dotčené ochranné známky má čistě popisnou povahu, a tudíž nemůže způsobit nebezpečí záměny se staršími ochrannými známkami žalobkyně; (ii) porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 40/94, jelikož odvolací senát pochybil svým požadavkem, aby žalobkyně prokázala nebezpečí záměny; (iii) porušení článku 74 nařízení Rady č. 40/94, jelikož odvolací senát řádně nepřihlédl k praxi označování na relevantním trhu; (iv) porušení článku 75 nařízení Rady č. 40/94, jelikož odvolací senát oproti žádosti žalobkyně nenařídil jednání.


title: Věc T-363/05: Žaloba podaná dne  21. září 2005  – COFRA v. Komise

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/34

         Žaloba podaná dne 21. září 2005 – COFRA v. Komise
   (Věc T-363/05)
   (2005/C 296/70)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: COFRA (Barletta, Itálie) (zástupce: Michele Arcangelo Calabrese, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně
   Žalobkyně navrhuje, s výhradou všech procesních práv, aby Soud určil, že Komise protiprávním jednáním uvedeným v žalobě porušila hrubým a zjevným způsobem právo Společenství a způsobila žalobkyni majetkovou újmu, a z toho důvodu je třeba uložit žalované, aby jí uhradila:

               a)

               387 700,00 eur s úpravou podle indexů ISTAT ode dne 26. června 2001 do data rozsudku;

               b)

               387 700,00 eur s úpravou podle indexů ISTAT ode dne 26. června 2001 do data rozsudku;

               c)

               387 700,00 eur s úpravou podle indexů ISTAT ode dne 26. června 2001 do data rozsudku;

               d)

               úroky z těchto upravených částek;

               e)

               náhradu nákladů řízení vzniklých v souvislosti s technickým poradenstvím účastníka řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty se shodují s těmi, které jsou dovolávány ve věci T-362/05 (Nuova Agricast v. Komise).


title: Věc C-282/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. února 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského soudu v Praze – Česká republika) – Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) v. Miloslav Lev

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/35

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. února 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Krajského soudu v Praze – Česká republika) – Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) v. Miloslav Lev
   (Věc C-282/06) (1)

   (2007/C 95/70)

      Jednací jazyk: čeština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 212, 2.9.2006.


title: Věc T-552/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. listopadu 2013 — North Drilling v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Nesprávné skutkové zjištění — Adaptace časových účinků zrušení“ )

text:
               21.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 377/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. listopadu 2013 — North Drilling v. Rada
   (Věc T-552/12) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Nesprávné skutkové zjištění - Adaptace časových účinků zrušení)
   2013/C 377/33
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: North Drilling Co. (Teherán, Irán) (zástupci: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea a J. Iriarte Ángel, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a A. De Elera, zmocněnci)

      Předmět věci

   Částečné zrušení rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP ze dne 15. října 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 292, s. 58), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 945/2012 ze dne 15. října 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 16), a to v rozsahu, v němž se uvedené akty týkají žalobkyně.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP ze dne 15. října 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu, se v rozsahu, v němž zařadilo název společnosti North Drilling Co. do přílohy II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP, zrušuje.

               2)

               Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 945/2012 ze dne 15. října 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu, se v rozsahu, v němž zařadilo název společnosti North Drilling do přílohy IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010, zrušuje.

               3)

               Příloha IX nařízení č. 267/2012 se v rozsahu, v němž se týká společnosti North Drilling, zrušuje.

               4)

               Účinky rozhodnutí 2010/413 ve znění rozhodnutí 2012/635 zůstávají ve vztahu ke společnosti North Drilling zachovány od dvacátého dne jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, kdy nabylo účinnosti, do právní moci částečného zrušení nařízení č. 267/2012.

               5)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností North Drilling v tomto řízení i v řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 46, 16.2.2013.


title: Věc C-156/09: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Finanzamt Leverkusen v. Verigen Transplantation Service International AG ( Šestá směrnice o DPH — Článek 13 část A odst. 1 písm. c) — Osvobození činností ve veřejném zájmu — Poskytnutí lékařské péče — Vyjmutí a pěstování buněk chrupavky za účelem jejich reimplantace pacientovi )

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. listopadu 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — Finanzamt Leverkusen v. Verigen Transplantation Service International AG
   (Věc C-156/09) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Článek 13 část A odst. 1 písm. c) - Osvobození činností ve veřejném zájmu - Poskytnutí lékařské péče - Vyjmutí a pěstování buněk chrupavky za účelem jejich reimplantace pacientovi)
   2011/C 13/12
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Finanzamt Leverkusen

      Žalovaná: Verigen Transplantation Service International AG

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesfinanzhof — Výklad čl. 13 části A odst. 1 písm. c) a 1) a čl. 28b části F prvního pododstavce směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1) — Vyjmutí buněk kloubní chrupavky z tkáně chrupavky, kterou z lidského těla odebrali příjemci služeb se sídlem v jiných členských státech, a následné pěstování uvedených buněk za účelem jejich vrácení jako implantátu pro pacienta stejnými příjemci služeb — Určení místa poskytování služeb — Osvobození těchto plnění od daně, jakožto „poskytování péče při výkonu lékařských a nelékařských zdravotnických povolání“?

      Výrok

   Článek 13 část A odst. 1 písm. c) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995, musí být vykládán v tom smyslu, že vyjmutí buněk kloubní chrupavky ze vzorku tkáně odebraného člověku a jejich následné pěstování za účelem jejich reimplantace k terapeutickým účelům představují „poskytování péče“ ve smyslu tohoto ustanovení.

      (1)  Úř. věst. C 180, 1.8.2009


title: Věc T-242/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. prosince 2007 – Cabrera Sánchez v. OHIM – Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství el charcutero artesano — Starší národní obrazová ochranná známka El Charcutero — Relativní důvody zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti označení — Článek 8. odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 (ES) )

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/45

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. prosince 2007 – Cabrera Sánchez v. OHIM – Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano)
   (Věc T-242/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství el charcutero artesano - Starší národní obrazová ochranná známka El Charcutero - Relativní důvody zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8. odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 (ES)“)
   (2008/C 22/83)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Miguel Cabrera Sánchez (Móstoles, Španělsko) (zástupci: J. Calderón Chavero a T. Villate Consonni, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. García Murillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Industrias Cárnicas Valle, SA (Madrid, Španělsko)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 15. června 2006 (věc R 790/2005-1), týkajícího se námitkového řízení mezi Miguelem Cabrerou Sánchezem a Industrias Cárnicas Valle, SA.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Miguelovi Cabrerovi Sánchezovi se ukládá náhrada vlastních nákladů řízení, jakož i nákladů vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 261, 28.10.2006.


title: Věc T-628/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. prosince 2015 – Hewlett Packard Development Company v. OHIM (FORTIFY) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství FORTIFY — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/50

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. prosince 2015 – Hewlett Packard Development Company v. OHIM (FORTIFY)
   (Věc T-628/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství FORTIFY - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 027/63)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hewlett Packard Development Company LP (Dallas, Texas, Spojené státy) (zástupci: T. Raab a H. Lauf, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. června 2014 (věc R 249/2014-2) týkajícímu se přihlášky k zápisu slovního označení FORTIFY jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Hewlett Packard Development Company LP ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 361, 13.10.2014.


title: Věc F-75/05: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 30. června 2006 – Colombani v. Komise

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/38

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 30. června 2006 – Colombani v. Komise
   (Věc F-75/05) (1)

   (2006/C 190/72)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci v návaznosti na smírné vyřešení sporu.

      (1)  Úř. věst. C 229, 17.9.2005 (věc původně zapsána do rejstříku Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-294/05 a postoupena Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).


title: Věc T-83/17: Usnesení Tribunálu ze dne 14. června 2017 – Heineken Romania v. EUIPO – Lénárd (Csíki Sör)

text:
               7.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/41

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. června 2017 – Heineken Romania v. EUIPO – Lénárd (Csíki Sör)
   (Věc T-83/17) (1)

   (2017/C 256/49)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 121, 18.4.2017.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 10. prosince 2014 ve věci E-18/14 – Wow air ehf. v. Samkeppniseftirlitið (islandský úřad pro ochranu hospodářské soutěže), Isavia ohf. a Icelandair ehf. (Nařízení (EHS) č. 95/93 – přidělování letištních časů na letištích EHP – opatření antimonopolních úřadů – zrychlené řízení)

text:
               4.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/9

         ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 10. prosince 2014
   ve věci E-18/14
   Wow air ehf. v. Samkeppniseftirlitið (islandský úřad pro ochranu hospodářské soutěže), Isavia ohf. a Icelandair ehf.
   (Nařízení (EHS) č. 95/93 – přidělování letištních časů na letištích EHP – opatření antimonopolních úřadů – zrychlené řízení)
   (2015/C 183/10)
   Ve věci E-18/14, Wow air ehf. v. Samkeppniseftirlitið (islandský úřad pro ochranu hospodářské soutěže), Isavia ohf. a Icelandair ehf. – ŽÁDOST o stanovisko Soudního dvora podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora předložená soudem Héraðsdómur Reykjavíkur (obvodním soudem v Reykjavíku) ohledně výkladu nařízení Rady (EHS) č. 95/93 ze dne 18. ledna 1993 o společných pravidlech pro přidělování letištních časů na letištích Společenství, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Páll Hreinsson, soudci, vynesl dne 10. prosince 2014 rozsudek, jehož výrok zní:

               1.

               V čl. 4 odst. 1 nařízení (EHS) č. 95/93 se vyžaduje, aby stát EHP po konzultaci s uvedenými zúčastněnými stranami jmenoval kvalifikovanou fyzickou nebo právnickou osobu jako letištního koordinátora. V čl. 4 odst. 2 nařízení (EHS) č. 95/93 se vyžaduje, aby koordinátor byl právně i fakticky nezávislý na všech zúčastněných stranách, od kterých musí být i funkčně oddělen. Pokud jsou tyto podmínky splněny, státy EHP mají diskreční pravomoc při určování postavení koordinátora. Na základě výše uvedených zjištění je věcí příslušného vnitrostátního soudu vyvodit potřebné závěry pro zajištění účinnosti nařízení (EHS) č. 95/93.

               2.

               Postup podávání stížností stanovený v čl. 11 odst. 1 nařízení (EHS) č. 95/93 není povinný. Tento postup proto nevylučuje možnost, že stížnosti na základě aspektů týkajících se právních předpisů z oblasti hospodářské soutěže mohou být přímo podané vnitrostátním orgánům pro ochranu hospodářské soutěže.

               3.

               Pokyny týkající se přidělování letištních časů s cílem podnítit hospodářskou soutěž mohou veřejné orgány podle článku 8b nařízení (EHS) č. 95/93 adresovat leteckým dopravcům, ale nikoliv koordinátorovi. Navíc vydávat pokyny řídícímu orgánu letiště by nemělo smysl. Na rozdíl od prvotního přidělení letištních časů, což je ve výhradní odpovědnosti koordinátora, nařízení (EHS) č. 95/93 nezakazuje přesun letištních časů po jejich přidělení, pokud se to požaduje podle vnitrostátních právních předpisů z oblasti hospodářské soutěže. Orgány státu EHP na ochranu hospodářské soutěže v důsledku toho mohou vydat pokyny dotyčným podnikům, jestliže zjistí, že je to nezbytné podle právních předpisů z oblasti hospodářské soutěže použitelných na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni EHP.


title: Věc T-48/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2008 – Franchet a Byk v. Komise ( Mimosmluvní odpovědnost — Veřejná služba — Vyšetřování OLAF — Věc Eurostat — Předání informací týkajících se skutečností, které by mohly vést k trestnímu stíhání vnitrostátním soudním orgánům — Neexistence předchozího uvědomění dotčených úředníků a dozorčího výboru OLAF — Prozrazení důvěrné informace v tisku — Zpřístupnění informací OLAF a Komisí — Porušení zásady presumpce neviny — Nehmotná újma — Příčinná souvislost )

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/44

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. července 2008 – Franchet a Byk v. Komise
   (Věc T-48/05) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Veřejná služba - Vyšetřování OLAF - Věc ‚Eurostat‘ - Předání informací týkajících se skutečností, které by mohly vést k trestnímu stíhání vnitrostátním soudním orgánům - Neexistence předchozího uvědomění dotčených úředníků a dozorčího výboru OLAF - Prozrazení důvěrné informace v tisku - Zpřístupnění informací OLAF a Komisí - Porušení zásady presumpce neviny - Nehmotná újma - Příčinná souvislost“)
   (2008/C 209/75)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Yves Franchet (Nice, Francie) a Daniel Byk (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: J.-F. Pasquier, zmocněnec)
   Předmět věci
   Návrh na náhradu majetkové a nemajetkové újmy, která byla údajně způsobena předpokládanými pochybeními Komise a OLAF v rámci vyšetřování ve věci „Eurostat“.
   Výrok rozsudku

               1)

               Komisi se ukládá povinnost uhradit Yvesi Franchetovi a Danieul Bykovi částku 56 000 eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005.


title: Věc C-71/08: Žaloba podaná dne 20. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Česká republika

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/22

         Žaloba podaná dne 20. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Česká republika
   (Věc C-71/08)
   (2008/C 92/41)
   Jednací jazyk: čeština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: P. Dejmek, zmocněnec)

      Žalovaná: Česká republika
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               určit, že nepřijetím veškerých právních a správních předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/39/EHS ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/EHS a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (1), naposledy pozměněné směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/31/ES ze dne 5. dubna 2006, kterou se mění směrnice 2004/39/ES o trzích finančních nástrojů, pokud jde o některé lhůty (2), nebo v každém případě jejich nesdělením Komisi, nesplnila Česká republika povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 70 uvedené směrnice;

               —

               uložit České republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 31. ledna 2007.

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 114, s. 60.


title: Věc C-413/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court (Irsko) dne 27. července 2015 – Elaine Farrell v. Alan Whitty, Minister for the Environment, Irsko a Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court (Irsko) dne 27. července 2015 – Elaine Farrell v. Alan Whitty, Minister for the Environment, Irsko a Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)
   (Věc C-413/15)
   (2015/C 320/28)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Elaine Farrell

      Odpůrci: Alan Whitty, Minister for the Environment, Irsko a Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být kritérium uvedené v bodě 20 rozsudku Foster a další [OMISSIS] (C-188/89) týkající se otázky, co je odnoží členského státu, chápáno tak, že jednotlivé složky tohoto kritéria mají být uplatňovány

                           a)

                           kumulativně, nebo

                           b)

                           samostatně?

               2)

               Pokud by bylo alternativně možné považovat odlišná hlediska zmíněná v rozsudku Foster a další [OMISSIS] (C-188/89) za faktory, které by měly být náležitě vzaty v úvahu pro účely celkového posouzení, existuje nějaký základní princip, na němž jsou založeny tyto odlišné faktory zmíněné v uvedeném rozsudku, který by soud měl uplatnit při odůvodňování svého závěru o tom, zda je určitý konkrétní subjekt odnoží státu?

               3)

               Je subjekt odnoží státu již tehdy, když na něj členský stát přenesl velký díl odpovědnosti s deklarovaným cílem zajistit splnění povinností stanovených unijním právem, nebo je navíc nutné, aby tento subjekt měl také a) zvláštní pravomoci nebo aby b) prováděl činnost pod přímou kontrolou nebo dohledem členského státu?


title: Věc C-416/10: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. ledna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Najvyššího súdu Slovenské republiky — Slovensko) — Jozef Križan a další v. Slovenská inšpekcia životného prostredia ( „Článek 267 SFEU — Zrušení soudního rozhodnutí — Vrácení věci dotyčnému soudu k dalšímu řízení — Vázanost zrušujícím rozhodnutím — Řízení o předběžné otázce — Možnost — Životní prostředí — Aarhuská úmluva — Směrnice 85/337/EHS — Směrnice 96/61/ES — Účast veřejnosti na rozhodování — Výstavba skládky odpadů — Žádost o povolení — Obchodní tajemství — Nezpřístupnění dokumentu veřejnosti — Účinek na platnost rozhodnutí o povolení skládky — Zhojení — Posouzení vlivů záměru na životní prostředí — Závěrečné stanovisko časově předcházející přistoupení členského státu k Unii — Časová působnost směrnice 85/337 — Opravný prostředek k soudu — Předběžná opatření — Odklad vykonatelnosti — Zrušení napadeného rozhodnutí — Vlastnické právo — Zásah“ )

text:
               2.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. ledna 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Najvyššího súdu Slovenské republiky — Slovensko) — Jozef Križan a další v. Slovenská inšpekcia životného prostredia
   (Věc C-416/10) (1)

   (Článek 267 SFEU - Zrušení soudního rozhodnutí - Vrácení věci dotyčnému soudu k dalšímu řízení - Vázanost zrušujícím rozhodnutím - Řízení o předběžné otázce - Možnost - Životní prostředí - Aarhuská úmluva - Směrnice 85/337/EHS - Směrnice 96/61/ES - Účast veřejnosti na rozhodování - Výstavba skládky odpadů - Žádost o povolení - Obchodní tajemství - Nezpřístupnění dokumentu veřejnosti - Účinek na platnost rozhodnutí o povolení skládky - Zhojení - Posouzení vlivů záměru na životní prostředí - Závěrečné stanovisko časově předcházející přistoupení členského státu k Unii - Časová působnost směrnice 85/337 - Opravný prostředek k soudu - Předběžná opatření - Odklad vykonatelnosti - Zrušení napadeného rozhodnutí - Vlastnické právo - Zásah)
   2013/C 63/02
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Najvyšší súd Slovenské republiky

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Jozef Križan, Katarína Aksamitová, Gabriela Kokošková, Jozef Kokoška, Martina Strezenická, Jozef Strezenický, Peter Šidlo, Lenka Šidlová, Drahoslava Šidlová, Milan Šimovič, Elena Šimovičová, Stanislav Aksamit, Tomáš Pitoňák, Petra Pitoňáková, Mária Križanová, Vladimír Mizerák, Ĺubomír Pevný, Darina Brunovská, Mária Fišerová, Lenka Fišerová, Peter Zvolenský, Katarína Zvolenská, Kamila Mizeráková, Anna Konfráterová, Milan Konfráter, Michaela Konfráterová, Tomáš Pavlovič, Jozef Krivošík, Ema Krivošíková, Eva Pavlovičová, Jaroslav Pavlovič, Pavol Šipoš, Martina Šipošová, Jozefína Šipošová, Zuzana Šipošová, Ivan Čaputa, Zuzana Čaputová, Štefan Strapák, Katarína Strapáková, František Slezák, Agnesa Slezáková, Vincent Zimka, Elena Zimková, Marián Šipoš, Mesto Pezinok

      Žalovaná: Slovenská inšpekcia životného prostredia

      Za přítomnosti: Ekologická skládka as

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Najvyšší súd Slovenské republiky — Výklad čl. 191 odst. 1 a 2, jakož i článku 267 SFEU, směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění (Úř. věst. L 257, s. 26), a zejména jejích článků 1, 6, 15 a 15a, směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40), a zejména jejích článků 2 a 10a, jakož i článků 6 a 9 (Aarhuské) úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v otázkách životního prostředí, uzavřené jménem Evropského společenství rozhodnutím Rady ze dne 17. února 2005 (Úř. věst. L 124, s. 1) — Výstavba skládky — Posuzování vlivů tohoto záměru na životní prostředí — Účast veřejnosti na rozhodování — Možnost soudu členského státu, aby se obrátil na Soudní dvůr s žádostí o rozhodnutí o předběžné otázce, týkající se uplatnění unijního práva týkajícího se ochrany životního prostředí z úřední povinnosti, i když ústavní soud tohoto státu vyloučil takové uplatnění v rozhodnutí, které je pro předkládající soud závazné

      Výrok

               1)

               Článek 267 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že takový vnitrostátní soud, jako je předkládající soud, má povinnost se na Soudní dvůr Evropské unie bez návrhu obrátit s žádostí o rozhodnutí o předběžné otázce, a to i když rozhoduje v rámci vrácení věci po zrušení svého prvního rozhodnutí ústavním soudem dotyčného členského státu a vnitrostátní norma mu ukládá, aby ve sporu rozhodl v souladu s právním názorem vyjádřeným posledně uvedeným soudem.

               2)

               Směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 166/2006 ze dne 18. ledna 2006, musí být vykládána v tom smyslu, že:

                           —

                           ukládá, aby měla dotčená veřejnost přístup k takovému územnímu rozhodnutí, jako je rozhodnutí dotčené ve věci v původním řízení, a to již od zahájení řízení o povolení dotčeného zařízení;

                           —

                           neumožňuje příslušným vnitrostátním orgánům, aby dotčené veřejnosti odmítly přístup k takovému rozhodnutí na základě ochrany důvěrnosti obchodních či průmyslových informací stanovené vnitrostátními právními předpisy nebo unijními právními předpisy pro ochranu oprávněných hospodářských zájmů a

                           —

                           nebrání tomu, aby neodůvodněné odmítnutí zpřístupnění takového územního rozhodnutí, jako je rozhodnutí dotčené ve věci v původním řízení, dotčené veřejnosti v průběhu správního řízení v prvním stupni mohlo být zhojeno v průběhu správního řízení ve druhém stupni za podmínky, že jsou ještě všechny možnosti výběru a alternativ otevřeny a že zhojení vad v tomto stádiu řízení dotčené veřejnosti stále umožňuje, aby reálně ovlivnila výsledek rozhodování, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu.

               3)

               Článek 15a směrnice 96/61, ve znění nařízení č. 166/2006, musí být vykládán v tom smyslu, že příslušníci dotčené veřejnosti musejí mít možnost v rámci opravného prostředku stanoveného v tomto ustanovení požádat soud nebo příslušný nezávislý a nestranný orgán zřízený ze zákona, aby nařídil předběžná opatření, která mohou dočasně odložit uplatnění povolení ve smyslu článku 4 uvedené směrnice, než bude vydáno konečné rozhodnutí.

               4)

               Rozhodnutí vnitrostátního soudu, přijaté v rámci vnitrostátního řízení, jímž se plní povinnosti vyplývající z článku 15a směrnice 96/61, ve znění nařízení č. 166/2006, a z čl. 9 odst. 2 a 4 Úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, podepsané v Aarhusu dne 25. června 1998 a schválené jménem Evropského společenství rozhodnutím Rady 2005/370/ES ze dne 17. února 2005, kterým se ruší povolení přiznané v rozporu s ustanoveními uvedené směrnice, nemůže samo o sobě představovat neodůvodněný zásah do práva provozovatele na vlastnictví zakotveného v článku 17 Listiny základních práv Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc T-186/04: Žaloba podaná dne 25. května 2004 Spa Monopole, Compagnie Fermière de Spa proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu

text:
               7.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/18

         Žaloba podaná dne 25. května 2004 Spa Monopole, Compagnie Fermière de Spa proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu
   (Věc T-186/04)
   (2004/C 201/40)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 25. května 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu společností Spa Monopole, Compagnie Fermière de Spa, se sídlem ve Spa (Belgie), zastoupenou Laurentem de Brouwerem, Emmanuelem Cornuem, Ericem De Grysem a Donatiennem Moreauem, advokáty.
   Spaform Limited byla rovněž účastníkem řízení před odvolacím senátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 25. února 2004 ve věci R 0827/2002-4, kterým bylo zamítnuto odvolání žalobkyně proti rozhodnutí námitkového oddělení, jímž byly zamítnuty námitky podané žalobkyní proti přihlášce slovní ochranné známky „SPAFORM“ pro výrobky tříd 7, 9 a 11.

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení

               Společenství:

               Spaform Limited

               Dotčená ochranná známka Společenství:

               slovní ochranná známka „SPAFORM“ – přihláška č. 609 776 podaná pro výrobky tříd 7 (pumpy atd.), 9 (přístroje a zařízení na měření tlaku) a 11 (lázeňské vany).

               Majitel ochranné známky nebo označení namítaného v námitkovém řízení:

               Žalobkyně

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Národní ochranná známka SPA pro výrobky třídy 32 (minerální vody atd.)

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Zamítnutí námitek

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí odvolání.

               Žalobní důvody:

               Porušení pravidla 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95 (1). Na základě tohoto pravidla námitkové oddělení shledalo, že informace, které měl Úřad k dispozici v okamžiku uplynutí lhůty k podání námitek, neumožnily identifikovat starší namítanou ochrannou známku. Žalobkyně zpochybňuje tento závěr.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství, Úř. věst. L 303, 15.12.1995, s. 1-32


title: Věc C-450/11: Žaloba podaná dne 1. září 2011 — Evropská komise v. Portugalská republika

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/10

         Žaloba podaná dne 1. září 2011 — Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-450/11)
   2011/C 319/18
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Afonso a L. Lozano Palacios, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že tím, že Portugalská republika použila zvláštní režim DPH stanovený nařízením s mocí zákona č. 221/85 ze dne 3. července 1985 na cestovní kanceláře, pokud jde o služby související s cestováním poskytované osobám, které nemají postavení cestujících, porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 306 až 310 směrnice o DPH (1);

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise má za to, že použití zvláštního režimu zavedeného Portugalskou republikou na služby, které poskytují cestovní kanceláře jiným cestovním kancelářím nebo jiným osobám povinným k dani, jež nejsou cestujícími, není v souladu s unijní právní úpravou v této oblasti, jelikož ustanovení směrnice o DPH vyžadují, aby použití zvláštního režimu bylo omezeno na služby poskytované cestujícím.

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1).


title: Věc C-474/04: Žaloba podaná dne 10. listopadu 2004 Komisí Evropských společenství proti Helénské republice

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/10

         Žaloba podaná dne 10. listopadu 2004 Komisí Evropských společenství proti Helénské republice
   (Věc C-474/04)
   (2004/C 314/20)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla dne 10. listopadu 2004 předložena žaloba směřující proti Helénské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou M. Condou-Durande a C. O'Reilly, jako zmocněnkyněmi.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Helénská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2001/40/ES ze dne 28. května 2001 o vzájemném uznávání rozhodnutí o vyhoštění státních příslušníků třetích zemí (1), a v každém případě tím, že neoznámila tyto předpisy Komisi, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 8 této směrnice;

               —

               uložil Helénské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta pro provedení směrnice ve vnitrostátním právním řádu uplynula dne 2. prosince 2002.

      (1)  Úř. věst. L 149, 2.6.2001, s. 34.


title: Věc T-537/14: Usnesení Tribunálu ze dne 1. června 2016 – Laboratoire Nuxe v. EUIPO – NYX, Los Angeles (NYX)

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/67

         Usnesení Tribunálu ze dne 1. června 2016 – Laboratoire Nuxe v. EUIPO – NYX, Los Angeles (NYX)
   (Věc T-537/14) (1)

   (2016/C 270/73)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 329, 22.9.2014.


title: Věc C-33/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi (Polsko) dne 22. ledna 2013 — Marcin Jagiełło v. Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

text:
               18.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi (Polsko) dne 22. ledna 2013 — Marcin Jagiełło v. Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Věc C-33/13)
   2013/C 141/13
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Marcin Jagiełło

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vykládat čl. 4 odst. 1 a 2 ve spojení s čl. 5 odst. 1 šesté směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (1) v tom smyslu, že brání tomu, aby byl za dodání zboží považován prodej ze strany osoby, která se souhlasem jiné osoby jedná obchodním jménem této osoby, aby utajila vlastní hospodářskou činnost?

               2)

               Je třeba vykládat článek 17 šesté směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně v tom smyslu, že brání odpočtu daně odvedené na vstupu z faktury, kterou vystavila osoba, která pouze dala své obchodní jméno k dispozici při prodeji zboží uskutečněném jinou osobou, aniž je prokázáno, že kupující věděl nebo na základě objektivních skutečností mohl vědět, že transakce, na které se účastnil, souvisela s trestným činem nebo jinými nesrovnalostmi, které spáchal vystavitel faktury nebo osoba, která jednala spolu s ním?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1


title: Věc C-196/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. dubna 2006 Alecansan SL proti rozsudku vydanému dne 7. července 2006 Soudem prvního stupně (prvním senátem) ve věci T-202/03, Alecansan SL v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/7

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. dubna 2006 Alecansan SL proti rozsudku vydanému dne 7. července 2006 Soudem prvního stupně (prvním senátem) ve věci T-202/03, Alecansan SL v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-196/06 P)
   (2006/C 190/11)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Alecansan SL (zástupci: P. Merino Baylos a A. Velázquez Ibáñez, advokáti)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu, CompUSA Management Co.
   Návrhové žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr

               —

               zrušil rozsudek ze dne 7. února 2006 (věc T-202/03) Soudu prvního stupně (prvního senátu), kterým byla zamítnuta žaloba na neplatnost podaná proti rozhodnutí ze dne 24. března 2003 prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ve věci R-711/2002-1, kterým byly zamítnuty námitky podané Alecansan SL proti přihlášce ochranné známky Společenství č. 849.497 „COMPUSA“.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatelka tvrdí, že se Soud prvního stupně dopustil pochybení při výkladu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 (1), když shledal, že neexistuje nebezpečí záměny mezi dvěma známkami na základě toho, že, i přes vysoký stupeň fonetické a vzhledové podobnosti, zboží a služby, pro které je podána přihláška ochranné známky, nejsou podobné se službami, na které se vztahuje ochranná známka navrhovatelky. Navrhovatelka má za to, že Soud prvního stupně nevzal v úvahu několik důležitých faktorů při určení existence nebezpečí záměny.

      (1)  Úř. věst. L 11, 14.1.1994, s. 1.


title: Věc T-48/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. září 2008 – Astex Therapeutics v. OHIM – Protec Health International (astex TECHNOLOGY) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství astex TECHNOLOGY — Starší slovní ochranná známka Společenství ATEX — Relativní důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny — Omezení výrobků uvedených v přihlášce ochranné známky — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/19

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. září 2008 – Astex Therapeutics v. OHIM – Protec Health International (astex TECHNOLOGY)
   (Věc T-48/06) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství astex TECHNOLOGY - Starší slovní ochranná známka Společenství ATEX - Relativní důvod zamítnutí - Nebezpečí záměny - Omezení výrobků uvedených v přihlášce ochranné známky - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 272/34)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Astex Therapeutics Ltd (Cambridge, Spojené království) (zástupci: M. Edenborough, barrister, a R. Harrison, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Protec Health International Ltd (Cirencester, Spojené království)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. listopadu 2005 (věc R 651/2004-2) týkajícího se námitkového řízení mezi Protec Health International Ltd a Astex Therapeutics Ltd.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Astex Therapeutics Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Věc F-37/07: Žaloba podaná dne 23. dubna 2007 – Cros v. Soudní dvůr

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/28

         Žaloba podaná dne 23. dubna 2007 – Cros v. Soudní dvůr
   (Věc F-37/07)
   (2007/C 129/48)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alexia Cros (Howald, Lucembursko) (zástupce: E. Reveillaud, advokát)

      Žalovaný: Soudní dvůr Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (AIPN) ze dne 19. července 2006, kterým byla žalobkyně jmenována úřednicí ve zkušební době v postavení právničky lingvistky ode dne 1. září 2006 v rozsahu, v němž jí byla přiznána platová třída AD7;

               —

               rozhodnout, že žalobkyni bude přiznáno se zpětnou účinností ke dni jmenování 1. září 2006 zařazení do platové třídy A*10 odpovídající platové třídě LA6 před vstupem v platnost nařízení Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 ze dne 22. března 2004, kterým se mění služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství (1);

               —

               nařídit úplnou opravu jejího služebního postupu se zpětnou účinností ke dni 1. září 2006;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně uplatňuje, že napadené rozhodnutí založené na článku 12 přílohy XIII služebního řádu úředníků porušuje:

               —

               oznámení o obecném výběrovém řízení CJ/LA/24 (2), podle kterého se úspěšní uchazeči budou přijímat do zaměstnání v platové třídě LA7/LA6;

               —

               zásadu rovného zacházení;

               —

               zásadu legitimního očekávání, jakož i zásadu řádné správy, transparentnosti a péče.

      (1)  Úř. věst. L 124, 27.4.2004, s. 1; Zvl. vyd. 01/02, s. 130.

      (2)  Úř. věst. C 182 A, 31.7. 2002, s. 1.


title: Věc T-446/17: Žaloba podaná dne 15. července 2017 – TK v. Parlament

text:
               23.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 357/15

         Žaloba podaná dne 15. července 2017 – TK v. Parlament
   (Věc T-446/17)
   (2017/C 357/19)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: TK (zástupce: L. Levi, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že žaloba je přípustná a opodstatněná,

         a z toho důvodu:

               —

               zrušil rozhodnutí předsedy Evropského parlamentu ze dne 26. srpna 2016 o zamítnutí žádosti žalobkyně ze dne 28. dubna 2016,

               —

               v případě potřeby zrušil rozhodnutí předsedy Evropského parlamentu ze dne 5. dubna 2017 o zamítnutí stížnosti žalobkyně z 25. listopadu 2016,

               —

               uložil žalovanému, aby zaplatil náhradu škody, která má být stanovena ex aequo et bono ve výši 25 000 eur jako náhrada vzniklé újmy;

               —

               zrušil rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 26. dubna 2017 o zamítnutí stížnosti ze dne 16. ledna 2017, jelikož jím nebyla nahrazena nemajetková újma žalobkyně, a uložil žalovanému zaplatit náhradu škody, která má být stanovena ex aequo et bono ve výši 25 000 eur jako náhrada vzniklé újmy;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva hlavní žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod, pokud jde o rozhodnutí ze dne 26. srpna 2016 a ze dne 5. dubna 2017, je složen ze tří částí:

                           —

                           pokud jde o návrh na zrušení rozhodnutí o zamítnutí první stížnosti ze dne 28. dubna 2016, vychází první žalobní důvod z porušení článku 41 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), z porušení článku 296 SFEU, z porušení čl. 25 odst. 2 služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“) a z porušení povinnosti postupovat s řádnou péčí;

                           —

                           pokud jde o návrh na zrušení rozhodnutí o zamítnutí druhé stížnosti ze dne 28. dubna 2016, vychází první žalobní důvod z porušení čl. 2 odst. 2 přílohy IX služebního řádu a z porušení článku 41 Listiny;

                           —

                           pokud jde o návrh na náhradu škody, žalobkyně uvádí, že rozhodnutí jí způsobily nemajetkovou újmu, kterou není možné napravit zrušením napadených rozhodnutí.

               2.

               Druhý žalobní důvod, pokud jde o rozhodnutí ze dne 26. dubna 2017, vychází z porušení článku 41 Listiny, kterého se měl dopustit žalovaný, a jeho povinnosti odůvodnění a povinnosti postupovat s řádnou péčí v rozsahu, v němž žalovaný uvádí, že rozhodnutí, které žalobkyně napadla stížností, bylo zrušeno, a bylo přijato rozhodnutí o zahájení vyšetřování, a v rozsahu, v němž žalovaný z uvedeného vyvodil závěr, že nebylo možné vyhovět žádosti žalobkyně o náhradu škody. Žalobkyně má rovněž za to, že prokázala, že jí byla způsobena oddělitelná újma, kterou není možné napravit zrušením napadeného rozhodnutí. Podle jejího názoru je proto na žalovaném, nejen aby zrušil rozhodnutí napadené stížností, ale i nahradil tuto újmu.


title: Věc C-428/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court (Irsko) dne 4. srpna 2015 – Child and Family Agency (CAFA) v. J. D.

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court (Irsko) dne 4. srpna 2015 – Child and Family Agency (CAFA) v. J. D.
   (Věc C-428/15)
   (2015/C 320/30)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Child and Family Agency (CAFA)

      Odpůrkyně: J. D.

      Další účastník řízení: R.P.D

      Předběžné otázky

               1)

               Vztahuje se článek 15 nařízení č. 2201/2003 (1) na veřejnoprávní návrhy týkající se péče o děti podané místním orgánem v členském státě, pokud v případě, kdy soud jiného členského státu převezme příslušnost, bude potřeba, aby jiný orgán podal návrh na zahájení samostatného řízení v souladu s odlišnými právními předpisy, přičemž je možné, ne-li pravděpodobné, že se toto řízení bude týkat jiných skutkových okolností?

               2)

               V případě kladné odpovědi na předchozí otázku, do jaké míry by měl soud případně zohlednit možný vliv návrhu podle článku 15 na právo dotčených jednotlivců na volný pohyb, pokud by tomuto návrhu bylo vyhověno?

               3)

               Pokud se „[nejlepší] zájem dítěte“ ve smyslu čl. 15 odst. 1 nařízení č. 2201/2003 týká pouze rozhodnutí o místní příslušnosti, jaké faktory, které ještě nebyly zohledněny při rozhodování o tom, zda je jiný soud „vhodněji umístěn“, může soud v rámci tohoto pojmu zohlednit?

               4)

               Může soud pro účely článku 15 nařízení č. 2201/2003 vzít v úvahu hmotněprávní předpisy, procesní předpisy nebo praxi soudů příslušného členského státu?

               5)

               Do jaké míry by měl vnitrostátní soud při posuzování článku 15 nařízení č. 2201/2003 vzít v úvahu specifické okolnosti věci, včetně vůle matky přestěhovat se mimo dosah sociálních orgánů svého domovského státu a následně porodit své dítě v jiné jurisdikci, kde považuje systém sociálních orgánů za příznivější?

               6)

               Jaké konkrétní okolnosti má vnitrostátní soud zohlednit při rozhodování o tom, který soud je „nejvhodněji umístěn“ k projednání věci?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 243).


title: Věc C-307/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná The Appointed Person by the Lord Chancellor (Spojené království) dne 28. června 2010 — The Chartered Institute of Patent Attorneys v. Registrar of Trade Marks

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná The Appointed Person by the Lord Chancellor (Spojené království) dne 28. června 2010 — The Chartered Institute of Patent Attorneys v. Registrar of Trade Marks
   (Věc C-307/10)
   ()
   2010/C 246/39
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   The Appointed Person by the Lord Chancellor

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: The Chartered Institute of Patent Attorneys

      Žalovaný: Registrar of Trade Marks

      Předběžné otázky

               1)

               Je nezbytné, aby různé výrobky nebo služby, na něž se vztahuje přihláška ochranné známky, byly určeny s určitou měrou jasnosti a přesnosti, a pokud ano, pak konkrétně s jakou?

               2)

               Je přípustné používat obecné termíny z názvu tříd mezinárodního třídění výrobků a služeb podle Niceské dohody ze dne 15. června 1957 (ve znění změn a doplňků) pro účely určení různých výrobků nebo služeb, na něž se vztahuje přihláška ochranné známky?

               3)

               Je nezbytné nebo přípustné, aby takové použití obecných termínů z názvu tříd uvedeného mezinárodního třídění výrobků a služeb bylo vykládáno v souladu se sdělením předsedy Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu č. 4/03 ze dne 16. června 2003 (Úřední věstník OHIM 2003 s. 1647)?


title: Věc T-59/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2006 – Archer Daniels Midland v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Kyselina citronová — Článek 81 ES — Pokuta — Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 — Pokyny o metodě stanovování pokut — Sdělení o spolupráci — Zásada právní jistoty a zákazu zpětné účinnosti — Zásada proporcionality — Rovné zacházení — Povinnost odůvodnění — Práva obhajoby )

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/42

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2006 – Archer Daniels Midland v. Komise
   (Věc T-59/02) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Kyselina citronová - Článek 81 ES - Pokuta - Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 - Pokyny o metodě stanovování pokut - Sdělení o spolupráci - Zásada právní jistoty a zákazu zpětné účinnosti - Zásada proporcionality - Rovné zacházení - Povinnost odůvodnění - Práva obhajoby“)
   (2006/C 294/89)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Archer Daniels Midland Co. (Decatur, Illinois, Spojené státy) (zástupci: C.O. Lenz, advokát, L. Martin Alegi, M. Garcia a E. Batchelor, solicitors)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: P. Oliver, zmocněnec)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení článku 1 rozhodnutí Komise 2002/742/ES ze dne 5. prosince 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (COMP/E-1/36.604 – Kyselina citronová) (Úř. věst. 2002, L 239, s. 18), v části, ve které určuje, že žalobkyně porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o EHP tím, že se podílela na omezení dotčených tržních kapacit a na určení výrobce, který měl řídit zvyšování cen v každé vnitrostátní oblasti uvedeného relevantního trhu, návrh na zrušení článku 3 téhož rozhodnutí v části, ve které se týká žalobkyně a, podpůrně, návrh na snížení jí uložené pokuty.
   Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 rozhodnutí Komise 2002/742/ES ze dne 5. prosince 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/E-1/36.604 – Kyselina citronová) se zrušuje v části, ve které ve spojení s bodem 158 odůvodnění konstatuje, že Archer Daniels Midland Co. zmrazila, omezila a uzavřela výrobní kapacity kyseliny citronové.

               2)

               Článek 1 rozhodnutí 2002/742 se zrušuje v části, ve které ve spojení s bodem 158 odůvodnění konstatuje, že Archer Daniels Midland Co. určila výrobce, který měl řídit zvyšování cen v každém vnitrostátním segmentu relevantního trhu.

               3)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               4)

               Komisi se ukládá náhrada desetiny nákladů řízení vynaložených ADM Archer Daniels Midland Co.

               5)

               Archer Daniels Midland Co. se ukládá náhrada zbývající části vlastních nákladů řízení, jakož i nákladů řízení vynaložených Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 144, 15.6.2002.


title: Věc T-83/12: Žaloba podaná dne 20. února 2012 — Chico’s Brands Investments v. OHIM — Artsana (CHICO’S)

text:
               21.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/30

         Žaloba podaná dne 20. února 2012 — Chico’s Brands Investments v. OHIM — Artsana (CHICO’S)
   (Věc T-83/12)
   2012/C 118/51
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Chico’s Brands Investments, Inc. (Fort Myers, Spojené státy) (zástupce: T. Holman, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Artsana SpA (Grandate, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 27. října 2011 ve věci R 2084/2010-1,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „CHICO’S“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 25 a 35 — přihláška ochranné známky Společenství č. 1585579

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: italská obrazová ochranná známka „chicco“ č. 420865, mimo jiné pro výrobky zařazené do třídy 25; italská obrazová ochranná známka „chicco“ č. 846672/380042, mimo jiné pro výrobky zařazené do třídy 25; mezinárodní obrazová ochranná známka „chicco“ č. 763084, mimo jiné pro výrobky zařazené do třídy 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám a zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 15 odst. 1 písm. a) a čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 207/2009, jelikož odvolací senát nesprávně konstatoval, že důkazy, které předložil odpůrce, prokazují řádné užívání starší ochranné známky v Itálii. Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009, jelikož odvolací senát nesprávně konstatoval, že mezi přihlašovanou ochrannou známkou Společenství a starší ochrannou známkou existuje nebezpečí záměny.


title: Věc T-260/06: Žaloba podaná dne 15. září 2006 – Arktouros v. Komise Evropských společenství

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/40

         Žaloba podaná dne 15. září 2006 – Arktouros v. Komise Evropských společenství
   (Věc T-260/06)
   (2006/C 281/71)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Arktouros (Sdružení pro ochranu a správu přírodního prostředí a života v přírodě) (zástupci: N. Korogiannakis a N. Keramidas, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 7. července 2006 K(2006) 3181 konečné oznámené žalobci dne 10. července 2006 o ukončení programu „Konzervátorské činnosti v národním parku severní Pindos“ – Řecko – LIFE03 NAT/GR/000089 a o vrácení podpory ve výši 264 684 eur, spolu s úroky z prodlení ve výši 4 659,53 eur;

               —

               odečíst částku 55 658,28 eur od částky, která má být vrácena, z důvodu způsobilých výdajů, které byly uskutečněny v rámci programu;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce zaprvé uplatňuje, že porušení ustanovení obsaženého v základních ustanoveních LIFE Komisí je porušením právního pravidla podle článku 230 ES, což má za následek neplatnost uvedeného rozhodnutí Komise K(2006) 3181 konečné.
   Zadruhé má žalobce za to, že se Komise dopustila věcně nesprávného právního posouzení schopnosti žalobce dokončit program navzdory odchodu dvou jeho členů, což odůvodňuje zrušení rozhodnutí Komise o ukončení smlouvy a o vrácení poskytnuté podpory.
   Podpůrně se žalobce domáhá toho, aby částka ve výši 55 658,28 eur byla odečtena od částky, která má být vrácena, z důvodu způsobilých výdajů, které byly uskutečněny v rámci programu.


title: Věc C-279/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 13. června 2007 – Vion Trading GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 13. června 2007 – Vion Trading GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Věc C-279/07)
   (2007/C 211/29)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Vion Trading GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Předběžné otázky

               1)

               Je nutno uplatnit promlčecí dobu stanovenou v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci první větě nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (1) také tehdy, jestliže k nesrovnalosti došlo nebo jestliže tato skončila před tím, než vstoupilo nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 v platnost?

               2)

               Vztahuje se vůbec promlčecí doba upravená ve výše uvedeném ustanovení na taková správní opatření, jako je zpětné vymáhání vývozní náhrady, která byla poskytnuta v důsledku nesrovnalostí?

         V případě kladné odpovědi na tyto otázky:

               3)

               Může být delší lhůta podle čl. 3 odst. 3 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 uplatňována členským státem také tehdy, jestliže takováto delší lhůta byla v právu členského státu stanovena již před přijetím výše uvedeného nařízení? Může být takováto delší lhůta uplatňována také tehdy, jestliže nebyla stanovena ve zvláštním předpisu pro zpětné vymáhání vývozní náhrady nebo obecně pro správní opatření, nýbrž vyplývá z obecného předpisu příslušného členského státu, který se vztahuje na všechny případy promlčení, které nejsou upraveny zvlášť („záchytný předpis“)?

      (1)  Úř. věst. L 312, s. 1.


title: Věc C-305/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 4. července 2008 – CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare) v. Regione Marche

text:
               27.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 4. července 2008 – CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare) v. Regione Marche
   (Věc C-305/08)
   (2008/C 247/11)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Consiglio di Stato
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: CoNISMa (Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare)

      Žalovaný: Regione Marche
   Předběžné otázky

               1)

               Mají být ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (1) ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, jak jsou uvedena v bodu 1, vykládána tak, že zakazují účast ve výběrovém řízení, jako je výběrové řízení na měření geofyzikálních profilů a odběr vzorků z moře, konsorciu sestávajícímu výhradně z italských univerzit a orgánů státní správy, ve formách uvedených v bodu 8?

               2)

               Jsou ustanovení italského právního řádu, a sice čl. 3 odst. 22 a 19 a článek 34 kodexu veřejných zakázek podle legislativního nařízení č. 163/2006 – podle nichž „výraz ‚hospodářský subjekt‘ zahrnuje zhotovitele, dodavatele a poskytovatele služeb nebo jejich skupinu nebo konsorcium“ a „výrazy ‚zhotovitel‘, ‚dodavatel‘ a ‚poskytovatel služeb‘ označují fyzickou nebo právnickou osobu nebo entitu bez právní subjektivity, včetně evropského hospodářského zájmového sdružení zřízeného podle legislativního nařízení č. 240 ze dne 23. července 1991, které ‚nabízí na trhu‘, v uvedeném pořadí, provedení stavebních prací nebo staveb, výrobky nebo služby“ – v rozporu se směrnicí 2004/18/ES, jsou-li vykládána tak, že omezují účast v zadávacích řízeních na profesionální poskytovatele těchto činností s vyloučením subjektů, jejichž hlavním cílem není zisk, ale výzkum.

      (1)  Úř. věst. L 134, s. 114.


title: Věc T-13/08: Žaloba podaná dne 4. ledna 2008 – Koinotita Grammatikou v. Komise

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/29

         Žaloba podaná dne 4. ledna 2008 – Koinotita Grammatikou v. Komise
   (Věc T-13/08)
   (2008/C 79/57)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Koinotita Grammatikou (Atény, Řecko) (zástupci: A. Papaconstantínou, M. Chaïntarlís, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2004) 5509 ze dne 21. prosince 2004, týkající se přiznání podpory z Kohezního fondu na projekt nazvaný „Výstavba skládky odpadů v zařízení pro zpracování a nakládaní s odpady v severovýchodní oblasti Atiky v místě,Mavro Vouno Grammatiko' v Řecké republice“;

               —

               v případě pochybností provést šetření na sporném místě projektu a navrhnout nezávislé technické posudky na podporu tvrzení žalobce;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Pokud jde o legitimní zájem na podání žaloby na neplatnost na základě článku 230 ES, žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí směřující ke zřízení skládky odpadů v oblasti nacházející se na území Koinotita Grammatikou se jej bezprostředně a osobně dotýká, jelikož představuje veřejný subjekt na ochranu veřejného zdraví a životního prostředí v regionu financovaného projektu.
   Žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí, s jehož obsahem se údajně seznámil dne 9. listopadu 2007, porušuje zároveň řadu ustanovení primárního práva Společenství na ochranu zdraví a životního prostředí, jakož i ustanovení sekundárního práva Společenství, která je upřesňují.
   Žalobce konkrétněji tvrdí, že financování projektu je v rozporu s cíli zachování, ochrany a zlepšení kvality životního prostředí, ochrany veřejného zdraví, jakož i uvážlivého a racionálního využívání přírodních zdrojů. Podle žalobce napadené rozhodnutí Komise rovněž obchází především ustanovení článků 3, 4 a 6 směrnice 75/442 (1) a článků 3 a 4 směrnice 91/156 (2), které v oblastech prevence, snižování produkce odpadů a jejich škodlivosti ukládají přesně stanovené povinnosti.
   Konečně je podle žalobce zjevné, že zřízení zařízení pro nakládání s odpady a odstraňování odpadů uvnitř chráněného regionu nemůže být v žádném případě považováno za projekt, který splňuje podmínky pro financování z jednoho z finančních nástrojů, jakým je Kohezní fond, který financuje pojmově pouze projekty, které jsou v souladu s požadavky na ochranu životního prostředí.

      (1)  Směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech (Úř. věst. L 194, s. 39; Zvl. vyd. 15/01, s. 23).

      (2)  Směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991, kterou se mění směrnice 75/442/EHS o odpadech (Úř. věst. L 78, s. 32; Zvl. vyd. 15/02, s. 3).