               27.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/3

         Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO ze dne 14. prosince 2016 předložená soudem Norges Høyesterett ve věci Torbjørn Selstad Thue a Norská policejní federace (Politiets Fellesforbund) v. vláda Norska, kterou zastupuje ministerstvo spravedlnosti a veřejné bezpečnosti
   (Věc E-19/16)
   (2017/C 133/03)
   Dopisem ze dne 14. prosince 2016, který podatelna Soudního dvora ESVO obdržela téhož dne, Norges Høyesterett (Nejvyšší norský soud) požádal Soud ESVO ve věci Torbjørn Selstad Thue a Norská policejní federace (Politiets Fellesforbund) v. vláda Norska, kterou zastupuje ministerstvo spravedlnosti a veřejné bezpečnosti, o poradní stanovisko k těmto otázkám:

               1.

               Má se ve smyslu článku 2 směrnice 2003/88/ES za pracovní dobu považovat čas strávený na cestě, kterou nařídil zaměstnavatel, na určené místo výkonu práce a/nebo z určeného místa výkonu práce, které není pevným ani obvyklým místem výkonu práce daného zaměstnance, pokud taková cesta probíhá mimo běžnou pracovní dobu?

               2.

               Pokud cestu uvedenou v otázce č. 1 nelze samu o sobě považovat za pracovní dobu, jaké zákonné kritérium a relevantní prvky třeba zvážit při posuzování toho, zda by se měl čas strávený na cestě přesto považovat za pracovní dobu? V rámci této otázky se žádá i o stanovisko k tomu, zda by mělo být provedeno posouzení intenzity objemu práce vykonané během cesty.

               3.

               Má z hlediska posouzení otázky č. 1 a otázky č. 2 význam, jak často zaměstnavatel zadává odlišné místo výkonu práce, než je pevné nebo obvyklé místo výkonu práce?


title: Věc T-444/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2014 – Novartis v. OHIM – Tenimenti Angelini (LINEX) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství LINEX — Starší národní slovní ochranná známka LINES PERLA — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 76 odst. 1 in fine nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009“

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. října 2014 – Novartis v. OHIM – Tenimenti Angelini (LINEX)
   (Věc T-444/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství LINEX - Starší národní slovní ochranná známka LINES PERLA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 76 odst. 1 in fine nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009“)
   2014/C 421/44
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novartis AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupce: M. Douglas, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Tenimenti Angelini SpA (Montalcino, Itálie) (zástupce: R. Almaraz Palmero, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 6. srpna 2012 (věc R 414/2011-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Tenimenti Angelini SpA a Novartis AG.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 6. srpna 2012 (věc R 414/2011-4) se zrušuje.

               2.

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

               3.

               Vedlejší účastnice řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 399, 22.12.2012.


title: Věc C-640/15: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. ledna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Irsko) – evropský zatýkací rozkaz proti Tomasi Vilkasovi „Řízení o předběžné otázce — Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech — Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV — Evropský zatýkací rozkaz — Článek 23 — Lhůta pro předání vyžádané osoby — Možnost dohodnout opakovaně nové datum předání — Odpor vyžádané osoby proti jejímu předání — Vyšší moc“

text:
               13.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. ledna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal – Irsko) – evropský zatýkací rozkaz proti Tomasi Vilkasovi
   (Věc C-640/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Evropský zatýkací rozkaz - Článek 23 - Lhůta pro předání vyžádané osoby - Možnost dohodnout opakovaně nové datum předání - Odpor vyžádané osoby proti jejímu předání - Vyšší moc“)
   (2017/C 078/05)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal

      Účastník původního řízení

   Tomas Vilkas

      Výrok

   Článek 23 odst. 3 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy, ve znění rámcového rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009, musí být vykládán v tom smyslu, že v takové situaci, o jakou se jedná v původním řízení, vykonávající a vystavující justiční orgán dohodnou nové datum předání podle tohoto ustanovení, pokud předání vyžádané osoby ve lhůtě deseti dnů od prvního nového data předání dohodnutého na základě tohoto ustanovení není možné kvůli odporu opakovaně kladenému touto osobou, za předpokladu, že kvůli výjimečným okolnostem nemohly orgány tento odpor předvídat a jeho důsledkům pro předání nemohlo být přes veškerou péči vynaloženou uvedenými orgány zabráněno, což musí ověřit předkládající soud.
   Článek 15 odst. 1 a článek 23 rámcového rozhodnutí 2002/584, ve znění rámcového rozhodnutí 2009/299, musí být vykládány v tom smyslu, že tytéž orgány jsou v případě uplynutí lhůt stanovených v tomto článku 23 nadále povinny dohodnout nové datum předání.

      (1)  Úř. věst. C 59, 15.2.2016.


title: Věc T-310/09 a T-383/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2011 — Fuller & Thaler Asset Management v. OHIM (BEHAVIOURAL INDEXING a BEHAVIOURAL INDEX) ( „Ochranná známka Společenství — Přihlášky slovních ochranných známek Společenství BEHAVIOURAL INDEXING a BEHAVIOURAL INDEX — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               28.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 160/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2011 — Fuller & Thaler Asset Management v. OHIM (BEHAVIOURAL INDEXING a BEHAVIOURAL INDEX)
   (Věc T-310/09 a T-383/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihlášky slovních ochranných známek Společenství BEHAVIOURAL INDEXING a BEHAVIOURAL INDEX - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 160/28
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fuller & Thaler Asset Management, Inc. (San Mateo, Spojené státy) (zástupce: S. Malynicz, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Předmět věci

   Ve věci T-310/09, žaloba podaná proti rozhodnutí velkého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. dubna 2009 (věc R 323/2008-G), týkajícímu se přihlášky slovního označení BEHAVIOURAL INDEXING jako ochranné známky Společenství, a ve věci T-383/09 žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. června 2009 (věc R 138/2009-1), týkajícímu se přihlášky slovního označení BEHAVIOURAL INDEX jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Věci T-310/09 a T-383/09 se spojují pro účely tohoto rozsudku.

               2)

               Žaloba se zamítá.

               3)

               Fuller & Thaler Asset Management, Inc. ponese ve věcech T-310/09 a T-383/09 vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 244, 10.10.2009.


title: Věc T-318/05: Žaloba podaná dne 17. srpna 2005 – De Geest v. Rada

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/25

         Žaloba podaná dne 17. srpna 2005 – De Geest v. Rada
   (Věc T-318/05)
   (2005/C 281/46)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Johan De Geest (Rhode-St-Genèse, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, X. Martin M., A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhy žalobce:

               —

               zrušit rozhodnutí Rady ze dne 3. ledna 2005 zamítajícího žádost žalobce o přijetí do platové třídy A6 nebo A7, přejmenované ode dne 1. května 2004 na A*10 nebo A*8;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty dovolávané žalobcem jsou totožné s těmi ve věci T-164/05, De Geest v. Rada (1).

      (1)  Úř. věst. C 171, 9.7.2005, s. 28.


title: Věc T-214/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. května 2013 — Moselland v. OHIM — Renta Siete (DIVINUS) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství DIVINUS — Starší národní obrazová ochranná známka MOSELLAND Divinum — Existence, platnost a rozsah ochrany dřívějšího práva — Důkaz“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/62

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. května 2013 — Moselland v. OHIM — Renta Siete (DIVINUS)
   (Věc T-214/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství DIVINUS - Starší národní obrazová ochranná známka MOSELLAND Divinum - Existence, platnost a rozsah ochrany dřívějšího práva - Důkaz)
   2013/C 225/139
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Moselland eG — Winzergenossenschaft (Bernkastel-Kues, Německo) (zástupce: M. Dippelhofer, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně S. Schäffner, poté D. Walicka, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Renta Siete, SL (Albacete, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 22. února 2010 (věc R 1204/2009-2) týkajícímu se námitkového řízení Moselland eG — Winzergenossenschaft a Renta Siete, SL

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)(OHIM) ze dne 22. února 2010 (věc R 1204/2009-2) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené společností Moselland eG — Winzergenossenschaft v rámci řízení před Tribunálem a odvolacím senátem.

      (1)  Úř. věst. C 195, 17.7.2010.


title: Věc C-445/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesfinanzhof ze dne  20. října 2005  ve věci Werner Haderer proti Finanzamt Wilmersdorf

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesfinanzhof ze dne 20. října 2005 ve věci Werner Haderer proti Finanzamt Wilmersdorf
   (Věc C-445/05)
   (2006/C 60/37)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Bundesfinanzhof (Německo) ze dne 20. října 2005 ve věci Werner Haderer proti Finanzamt Wilmersdorf, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 14. prosince 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Bundesfinanzhof žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Je poskytování školského a vysokoškolského vyučování soukromým učitelem osvobozeno od daně podle čl. 13 části A odst. 1 písm. j) směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 (1) pouze tehdy, pokud soukromý učitel poskytuje své vyučovací služby přímo žákům nebo studentům vysokých škol jako příjemcům plnění – je tedy jimi placen – nebo stačí, že soukromý učitel poskytuje své vyučovací služby škole nebo vysoké škole jako příjemcům plnění?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1.


title: Věc C-138/09: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. května 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Ordinario di Palermo — Itálie) — Todaro Nunziatina & C. SNC v. Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell’Emigrazione della regione Sicilia ( „Řízení o předběžné otázce — Státní podpory — Rozhodnutí Komise — Výklad — Podpory, které region Sicílie poskytl podnikům, které uzavřely pracovní smlouvy, v rámci nichž je poskytováno odborné vzdělávání, nebo které takové smlouvy přeměnily na smlouvy na dobu neurčitou — Lhůta pro poskytnutí podpor — Rozpočtová omezení — Úroky z prodlení — Nepřípustnost“ )

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/12

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 20. května 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Ordinario di Palermo — Itálie) — Todaro Nunziatina & C. SNC v. Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell’Emigrazione della regione Sicilia
   (Věc C-138/09) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Státní podpory - Rozhodnutí Komise - Výklad - Podpory, které region Sicílie poskytl podnikům, které uzavřely pracovní smlouvy, v rámci nichž je poskytováno odborné vzdělávání, nebo které takové smlouvy přeměnily na smlouvy na dobu neurčitou - Lhůta pro poskytnutí podpor - Rozpočtová omezení - Úroky z prodlení - Nepřípustnost“)
   2010/C 179/18
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Ordinario di Palermo

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Todaro Nunziatina & C. SNC

      Žalovaný: Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell’Emigrazione della regione Sicilia

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Ordinario di Palermo — Státní podpory — Působnost rozhodnutí Komise SG (95) D/15975 ze dne 11. prosince 1995 týkajícího se regionálního zákona regionu Sicílie č. 27 ze dne 15. května o opatřeních ve prospěch zaměstnanosti a rozhodnutí Komise 2003/195/ES ze dne 16. října 2002 (Úř. věst. L 77, s. 57) o podporách, které Sicílie poskytla podnikům, které uzavřely pracovní smlouvy, v rámci nichž je poskytováno odborné vzdělávání, nebo které takové smlouvy přeměnily na smlouvy na dobu neurčitou

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí Komise SG (95) D/15975 ze dne 11. prosince 1995 týkající se regionálního zákona regionu Sicílie č. 27 ze dne 15. května 1991 o opatřeních ve prospěch zaměstnanosti (státní podpora NN 91/A/95) je třeba vykládat tak, že uznalo, že režim podpor, který se skládá ze dvou opatření stanovených v čl. 10 odst. 1 písm. a) a b) uvedeného regionálního zákona č. 27, která nelze kumulovat, přičemž skutečnost rozhodující pro jejich vznik, tj. přijetí pracovníka do zaměstnání nebo přeměna smlouvy na smlouvu na dobu neurčitou, musela nastat před 31. prosincem 1996, avšak platby na jejich základě mohly být poskytnuty až po tomto datu, je slučitelný se společným trhem, nebrání li tomu platné vnitrostátní rozpočtové a finanční předpisy a je li dodržen rozpočtový rámec schválený Komisí Evropských společenství.

               2)

               Článek 1 rozhodnutí Komise 2003/195/ES ze dne 16. října 2002 o režimu podpor, který Itálie zamýšlí provádět ve prospěch zaměstnanosti v regionu Sicílie — C 56/99 (ex N 668/97), musí být vykládán v tom smyslu, že režim podpor stanovený v čl. 11 odst. 1 regionálního zákona regionu Sicílie č. 16 ze dne 27. května 1997, kterým bylo schváleno financování příspěvků poskytnutých na obecné rozpočtové účely regionu pro rozpočtový rok 1997, představuje novou podporu, odlišnou od podpory stanovené v článku 10 regionálního zákona regionu Sicílie č. 27 ze dne 15. května 1991 o opatřeních ve prospěch zaměstnanosti. Uvedený článek 1 brání poskytnutí příspěvků v případě přijetí pracovníků na základě pracovní smlouvy, v rámci níž je poskytováno odborné vzdělávání, nebo přeměny smlouvy, v rámci níž je poskytováno odborné vzdělávání, na smlouvu na dobu neurčitou, k nimž došlo od 1. ledna 1997.

               3)

               Dotčenému členskému státu přísluší, aby určil účastníka řízení, který má povinnost prokázat, že rozpočtové prostředky vyhrazené na opatření stanovená v čl. 10 odst. 1 písm. a) a b) regionálního zákona regionu Sicílie č. 27 ze dne 15. května 1991 o opatřeních ve prospěch zaměstnanosti a schválená rozhodnutím SG (95) D/15975 nebyly vyčerpány.

               4)

               Případné zákonné úroky z prodlení s vyplácením podpor schválených rozhodnutím SG (95) D/15975 za období následující po vydání tohoto rozhodnutí se nezahrnují do rozpočtových prostředků schválených tímto rozhodnutím. Úroková sazba a podmínky jejího uplatnění se řídí vnitrostátním právem.

      (1)  Úř. věst. C 153, 4.7.2009.


title: Věc C-122/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2007 Eurostrategies SPRL proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 1. prosince 2006 ve věci T-203/06, Eurostrategies sprl v. Komise Evropských společenství

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/32

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2007 Eurostrategies SPRL proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 1. prosince 2006 ve věci T-203/06, Eurostrategies sprl v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-122/07 P)
   (2007/C 95/60)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Eurostrategies SPRL (zástupci: R. A. Lang a S. Crosby, solicitors)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr

               —

               zrušil usnesení Soudu prvního stupně ze dne 1. prosince 2006 ve věci T-203/06 pouze v části, která se týká odůvodnění;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatelka má za to, že

               1.

               Soud prvního stupně (SPS) porušil zásadu rovnosti zbraní, tak jak je zakotvena v čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o lidských právech a Smlouvu o EU tím, že odmítl vyslechnout navrhovatelku ohledně toho, zda navrhovatelka obdržela údajnou „předběžnou odpověď“, která by, pokud by ji obdržela, prodloužila lhůtu Komise o patnáct dní, a nebylo by tak nutné podávat žalobu k Soudu.
               Dále SPS nevyslechl navrhovatelku ohledně druhého dopisu, o kterém Komise tvrdí, že byl zaslán e-mailem, ale který byl ve skutečnosti zaslán faxem.

               2.

               SPS porušil nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (1) ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise tím, že shledal, že Komise měla nárok na 15 denní prodloužení lhůty podle čl. 8 odst. 2 nařízení, bez toho, aby bylo prokázáno splnění požadovaných podmínek takového prodloužení. Jednou z požadovaných podmínek je, že „žadatel je vyrozuměn“. Jediným důkazem předloženým Komisí bylo však to, že e-mail byl odeslán, a nikoli to, že byl doručen. Navrhovatelka tvrdí, že e-mail nemá žádný právní účinek, pokud si ho adresát nepřečte. K vyrozumění tak nedošlo, a tudíž podmínky čl. 8 odst. 2 nařízení č. 1049/2001 nebyly splněny.

               3.

               SPS porušil kogentní procesní pravidlo tím, že při přijímání svého rozhodnutí neprovedl důkladné zvážení. Navrhovatelka cituje čl. 47 odst. 1 a čl. 67 odst. 3 jednacího řádu Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 2. května 1991 jako příklady potřeby provést důkladné zvážení.

               4.

               SPS se dopustil zjevně nesprávného posouzení tím, že překroutil jasný smysl důkazu před ním předloženého; důkazy v žádném případě neprokazují, že navrhovatelka byla Komisí vyrozuměna o její žádosti o 15 denní prodloužení.

               5.

               Podpůrně k žalobnímu důvodu 4, SPS porušil právo Společenství tím, že shledal, že právní účinek e-mailu vzniká jeho zasláním a nikoli doručením.

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 43.


title: Věc T-438/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. května 2007 – Daishowa Seiki v. OHIM – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft (BIG PLUS)

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/42

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. května 2007 – Daishowa Seiki v. OHIM – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft (BIG PLUS)
   (Věc T-438/05) (1)

   (2007/C 155/76)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 96, 22.4.2006.


title: Věc C-414/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. července 2015 Stichting Woonlinie a další proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 12. května 2015 ve věci T-202/10, Stichting Woonlinie a další v. Evropská komise

text:
               12.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 29. července 2015 Stichting Woonlinie a další proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 12. května 2015 ve věci T-202/10, Stichting Woonlinie a další v. Evropská komise
   (Věc C-414/15 P)
   (2015/C 337/10)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede (zástupci: P. Glazener, advokát a L. Hancher, profesorka)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Belgické království, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)

      Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 12. května 2015 ve věci T-202/10 RENV v celém rozsahu nebo částečně ve smyslu uvedených důvodů kasačního opravného prostředku;

               —

               vrátit věc Tribunálu k novému rozhodnutí v souladu s právním názorem Soudního dvora;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů tohoto řízení, jakož i nákladů řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Prvním důvodem kasačního opravného prostředku se vytýká, že Tribunál porušil unijní právo, nesprávně posoudil relevantní skutečnosti a usnesení nedostatečně odůvodnil tím, že rozhodl, že žaloba ve skutečnosti směřuje proti dopisu [zaslaného Komisí podle článku 17 nařízení č. 659/1999], a že soudní přezkum se na tento dopis nemůže vztahovat. Tribunál svým rozhodnutím pomíjí skutečnost, že podle čl. 108 odst. 1 SFEU musí být právní důsledky rozhodnutí odůvodněny tím, že předchozí situace byla neslučitelná se Smlouvou. Tribunál nesprávně vyložil rozsudek TF1 tím, že z něj vyvodil, že se jeho přezkum napadeného rozhodnutí musí omezit na otázku, zda Komise správně posoudila slučitelnost existujícího režimu podpory, který byl pozměněn v souladu se závazky, které Nizozemsko převzalo.

      Druhým důvodem kasačního opravného prostředku se vytýká, že Tribunál porušil unijní právo, nesprávně posoudil relevantní skutečnosti a usnesení nedostatečně odůvodnil tím, že rozhodl, že účelová opatření navržená Komisí jsou vyňata z jeho přezkumu, protože představují jen návrhy a závaznou povahu získají až přijetím nizozemskými orgány.


title: Věc C-586/14: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 9. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Vasile Budișan v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj „„Řízení o předběžné otázce — Vnitrostátní zdanění — Článek 110 SFEU — Daň z motorových vozidel vybíraná členským státem při první registraci nebo při prvním zápisu převodu vlastnického práva — Nediskriminace ojetých motorových vozidel z jiných členských států oproti podobným motorovým vozidlům dostupným na domácím trhu““

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/10

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 9. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Vasile Budișan v. Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj
   (Věc C-586/14) (1)

   („„Řízení o předběžné otázce - Vnitrostátní zdanění - Článek 110 SFEU - Daň z motorových vozidel vybíraná členským státem při první registraci nebo při prvním zápisu převodu vlastnického práva - Nediskriminace ojetých motorových vozidel z jiných členských států oproti podobným motorovým vozidlům dostupným na domácím trhu““)
   (2016/C 296/13)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Cluj

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Vasile Budișan

      Žalovaná: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj

      Výrok

   Článek 110 SFEU je třeba vykládat v tom smyslu, že:

               —

               nebrání tomu, aby členský stát zavedl daň z motorových vozidel, které podléhají dovážená ojetá vozidla při první registraci v tomto členském státě, jakož i vozidla již registrovaná v uvedeném členském státě při prvním zápisu převodu vlastnického práva k těmto vozidlům v témže státě;

               —

               brání tomu, aby tento členský stát od této daně osvobodil již registrovaná vozidla, za která byla uhrazena dříve platná daň, jež byla shledána neslučitelnou s unijním právem a nebyla vrácena.

      (1)  Úř. věst. C 107, 30.3.2015.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. prosince 2004 ve věci T-8/03, El Corte Inglés, SA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Obrazová ochranná známka EMILIO PUCCI — Námitky majitele národních obrazových ochranných známek EMIDIO TUCCI — Částečné zamítnutí zápisu)

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/23

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 13. prosince 2004
   ve věci T-8/03, El Corte Inglés, SA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Obrazová ochranná známka EMILIO PUCCI - Námitky majitele národních obrazových ochranných známek EMIDIO TUCCI - Částečné zamítnutí zápisu)
   (2005/C 45/52)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci T-8/03, El Corte Inglés, SA, se sídlem v Madridu (Španělsko), zastoupená J. Rivasem Zurdem, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: P. Bullock a O. Montalto), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupujícím jako vedlejší účastník před Soudem, byla Emilio Pucci Srl, se sídlem ve Florencii (Itálie), zastoupená P. L. Roncagliou, G. Lazzerettim a M. Bolettem, advokáty, jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. října 2002 (spojené věci R 700/2000-4 a R 746/2000-4), které se týká námitek majitele národních obrazových ochranných známek EMIDIO TUCCI proti zápisu obrazové ochranné známky EMILIO PUCCI jako ochranné známky Společenství, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, A. W. H. Meij a N. J. Forwood, soudci, vedoucí soudní kanceláře: J. Palacio González, vrchní rada, vydal dne 13. prosince 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 70, 22.3.2003.


title: Věc F-23/07: Žaloba podaná dne 19. března 2007 – M v. EMEA

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/35

         Žaloba podaná dne 19. března 2007 – M v. EMEA
   (Věc F-23/07)
   (2007/C 117/55)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: M (Broxbourne, Spojené Království) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro léčiva (EMEA)
   Návrhové žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 25. října 2006, kterým výkonný ředitel EMEA zamítnul žádost žalobce směřující k tomu, aby věc byla předložena Výboru pro otázky invalidity;

               —

               uložit EMEA, aby žalobci zaplatila částku 100 000 eur jako náhradu škody za nesprávný služební postup;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Dne 17. března 2005 se žalobce, dočasný zaměstnanec EMEA, stal obětí pracovního úrazu, v jehož důsledku se stal nezpůsobilým k výkonu své práce. Dne 14. února 2006 byl informován o tom, že jeho smlouva nebude po dni 15. října 2006 obnovena. Jeho žádost směřující k tomu, aby věc byla předložena Výboru pro otázky invalidity, byla zamítnuta.
   Na podporu své žaloby žalobce uplatňuje zejména porušení článku 31 prvního pododstavce a článku 33 prvního pododstavce Pracovního řádu ostatních zaměstnanců, jak je vykládá Soud pro veřejnou službu ve svém rozsudku ze dne 16. ledna 2007, Gesner v. OHMI (F-119/05, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí).


title: Věc C-18/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal d'instance de Bordeaux (Francie) dne 21. ledna 2008 – Foselev Sud-Ouest SARL v. Administration des douanes et des droits indirects

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal d'instance de Bordeaux (Francie) dne 21. ledna 2008 – Foselev Sud-Ouest SARL v. Administration des douanes et des droits indirects
   (Věc C-18/08)
   (2008/C 79/32)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal d'instance de Bordeaux
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Foselev Sud-Ouest SARL

      Žalovaná: Administration des douanes et des droits indirects
   Předběžná otázka
   Článek 6 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/62 ze dne 17. června 1999 o výběru poplatků za užívání určitých pozemních komunikací (1) těžkými nákladními vozidly stanoví možnost členských států osvobodit určité kategorie vozidel. Je v tomto rámci souhlas s osvobozením určité kategorie vozidel, který Komise udělila Francii rozhodnutím ze dne 20. června 2005 (2), přímo použitelný ve vztahu k jednotlivcům, nebo vyžaduje vzhledem ke skutečnosti, že se jedná o rozhodnutí o schválení určené Francii, vnitrostátní opatření k jeho provedení?

      (1)  Úř. věst. L 187, s. 42.

      (2)  Rozhodnutí Komise ze dne 20. června 2005 o žádosti o osvobození od daně z motorových vozidel, kterou předložila Francie podle čl. 6 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/62/ES o výběru poplatků za užívání určitých pozemních komunikací těžkými nákladními vozidly (Úř. věst. L 158, s. 23).


title: Věc T-158/04: Žaloba podaná dne 26. dubna 2004 Erichem Drazdanskym proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/19

         Žaloba podaná dne 26. dubna 2004 Erichem Drazdanskym proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-158/04)
   (2004/C 217/36)
   Jednací jazyk bude určen podle čl. 131 odst. 2 jednacího řádu - jazyk, ve kterém byla žaloba podána: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 26. dubna 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) Erichem Drazdanskym, s bydlištěm ve Wiener Neustadt (Rakousko), zastoupeným A. Leebem, advokátem.
   Druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM byla Concentrate Manufacturing Company of Ireland, působící rovněž pod názvem Seven-Up International, se sídlem v Hamiltonu (Bermudy).
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               změnil napadené rozhodnutí v tom smyslu, že žalobci navrátí jeho práva;

               —

               popřípadě zrušil rozhodnutí Úřadu a nařídil mu opětovně rozhodnout o žádosti;

               —

               za všech okolností uložil žalovanému úplnou náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   Žalobce podal přihlášku slovní ochranné známky „UUP'S“ pro zboží třídy 32 (přihláška č. 1 968 676) u žalovaného Úřadu. Proti zápisu této ochranné známky podala námitky společnost Concentrate Manufacturing Company of Ireland, majitelka slovní ochranné známky Společenství a španělské slovní ochranné známky „UP“ pro zboží tříd 30 a 32.
   Rozhodnutím ze dne 31. července 2003, oznámeným dne 1. srpna 2003 faxem, námitkové oddělení námitkám vyhovělo. Dopisem ze dne 1. října 2003 došlým Úřadu dne 7. října 2003 podal žalobce proti tomuto rozhodnutí odvolání. Dopisem ze dne 23. října 2003 sdělila spisovna odvolacích senátů žalobci, že odvolání nebylo podáno ve stanovené lhůtě a vyzvala ho, aby se k tomu vyjádřil. Žalobce následně podal žádost o navrácení do původního stavu.
   Rozhodnutím ze dne 3. března 2004 druhý odvolací senát Úřadu tuto žádost a odvolání žalobce zamítl.
   Žalobce uvádí, že odvolání bylo podepsáno zástupcem žalobce poslední den lhůty a položeno na stoh poštovních zásilek, které měly být zaslány faxem. Po zaplacení poplatku za podání námitek pracovnice pošty však omylem nepoložila poštovní zásilku k poštovním zásilkám, které bylo třeba zaslat faxem, nýbrž k těm, které měly být zaslány doporučeně.
   Žalobce uplatňuje, že Úřad v napadeném rozhodnutí nepoužil správně ustanovení o navrácení do původního stavu nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství. Při správném použití by musel Úřad dojít k závěru, že podmínky pro navrácení do původního stavu jsou v předmětném případě splněny, jelikož neexistuje žádný organizační nedostatek, který by bránil navrácení do původního stavu a jelikož bylo třeba analogicky použít ustanovení o opožděném zaplacení poplatků podle nařízení Komise (ES) č. 2869/95 ze dne 13. prosince 1995 o poplatcích placených Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).
   Žalobce uvádí, že se v této věci jedná o nedopatření nízkého stupně, kterému nemůže být zabráněno ani ekonomicky přiměřenými organizačními opatřeními. Je třeba rovněž uvážit, že odpůrci v odvolacím řízení nevznikne žádná procesní újma.


title: Věc T-143/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2015 – EE v. OHIM (Bílé tečky na žlutém pozadí) „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství zobrazující bílé tečky na žlutém pozadí — Absolutní důvod pro zamítnutí — Neexistence rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2015 – EE v. OHIM (Bílé tečky na žlutém pozadí)
   (Věc T-143/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství zobrazující bílé tečky na žlutém pozadí - Absolutní důvod pro zamítnutí - Neexistence rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 354/36)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: EE Ltd (Hatfield, Spojené království) (zástupce: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: M. Rajh, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 7. ledna 2014 (věc R 703/2013-2) týkajícímu se žádosti o zápis obrazového označení zobrazujícího bílé tečky na žlutém pozadí jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               EE Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Rozsudek soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. září 2005 ve věci C-37/03 P: BioID AG proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Slovní a obrazová ochranná známka — BioID — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Ochranná známka postrádající rozlišovací způsobilost)

text:
               29.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 271/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 15. září 2005
   ve věci C-37/03 P: BioID AG proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Slovní a obrazová ochranná známka - BioID - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Ochranná známka postrádající rozlišovací způsobilost)
   (2005/C 271/02)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-37/03 P, jejímž předmětem je opravný prostředek na základě článku 56 Statutu Soudního dvora, podaný dne 3. února 2003, BioID AG, se sídlem v Berlíně (Německo), v soudní likvidaci (advokát: A. Nordemann), přičemž dalším účastníkem řízení je Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), (zmocněnci: A. von Mühlendahl a G. Schneider), Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda senátu, J.-P. Puissochet, S. von Bahr, J. Malenovský a A. Ó Caoimh (zpravodaj), soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: M. Ferreira, vrchní rada, vydal dne 15. září 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 5. prosince 2002, BioID v. OHIM (BioID) (T-91/01, Recueil, s. II-5159) se zrušuje.

               2)

               Žaloba proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 20. února 2001 se zamítá.

               3)

               Navrhovatelce se ukládá náhrada nákladů řízení v obou stupních.

      (1)  Úř. věst. 70, 22.3.2003


title: Věc C-99/14 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 11. prosince 2014 – Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) v. Rada Evropské unie, Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Rozhodnutí 2010/787/EU — Podpory určené k usnadnění uzavírání nekonkurenceschopných uhelných dolů — Podmínky k uznání těchto podpor za slučitelné s vnitřním trhem — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora“

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/17

         Usnesení Soudního dvora ze dne 11. prosince 2014 – Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) v. Rada Evropské unie, Evropská komise
   (Věc C-99/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Rozhodnutí 2010/787/EU - Podpory určené k usnadnění uzavírání nekonkurenceschopných uhelných dolů - Podmínky k uznání těchto podpor za slučitelné s vnitřním trhem - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora“)
   (2015/C 065/24)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (zástupci: K. Dasai, solicitor a S. Cisnal de Ugarte, advokátka)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: F. Florindo Gijón a P. Mahnič Bruni, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: L. Flynn, É. Gippini Fournier a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 112, 14.4.2014.


title: Věc T-160/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 2. června 2016 – Bank Mellat v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu — Omezení převodů finančních prostředků, na kterých se podílejí íránské finanční instituce — Pravomoc Tribunálu — Žaloba na neplatnost — Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření — Bezprostřední dotčení — Právní zájem na podání žaloby — Přípustnost — Proporcionalita — Povinnost uvést odůvodnění — Právní záruky podle čl. 215 odst. 3 SFEU — Právní jistota — Zákaz svévole — Porušení základních práv“

text:
               11.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 2. června 2016 – Bank Mellat v. Rada
   (Věc T-160/13) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu - Omezení převodů finančních prostředků, na kterých se podílejí íránské finanční instituce - Pravomoc Tribunálu - Žaloba na neplatnost - Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření - Bezprostřední dotčení - Právní zájem na podání žaloby - Přípustnost - Proporcionalita - Povinnost uvést odůvodnění - Právní záruky podle čl. 215 odst. 3 SFEU - Právní jistota - Zákaz svévole - Porušení základních práv“)
   (2016/C 251/22)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bank Mellat (Teherán, Írán) (zástupci: původně S. Zaiwalla, P. Reddy, F. Zaiwalla, Z. Burbeza, A. Meskarian, solicitors, D. Wyatt, QC, R. Blakeley a G. Beck, barristers, poté S. Zaiwalla, P. Reddy, Z. Burbeza, A. Meskarian, D. Wyatt, R. Blakeley a G. Beck)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a I. Rodios, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: D. Gauci a M. Konstantinidis, zmocněnci) a Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně S. Behzadi-Spencer, L. Christie a C. Brodie, poté C. Brodie a V. Kaye, zmocněnci, ve spolupráci s S. Lee, barrister)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení článku 1 bodu 15 nařízení Rady (EU) č. 1263/2012 ze dne 21. prosince 2012, kterým se mění nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 356, s. 34), nebo na zrušení uvedeného ustanovení v rozsahu, v němž nestanoví výjimku, která by se vztahovala na případ žalobkyně, a návrh na určení, že se na žalobkyni nepoužije článek 1 bod 6 rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP ze dne 15. října 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 58).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Bank Mellat ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 147, 25. 5. 2013.


title: Věc C-423/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kammarrätten i Stockholm, Migrationsöverdomstolen (Švédsko) dne 17. září 2012 — Flora May Reyes v. Migrationsverket

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kammarrätten i Stockholm, Migrationsöverdomstolen (Švédsko) dne 17. září 2012 — Flora May Reyes v. Migrationsverket
   (Věc C-423/12)
   2012/C 355/19
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Kammarrätten i Stockholm, Migrationsöverdomstolen

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Flora May Reyes

      Odpůrce: Migrationsverket

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 2 odst. 2 písm. c) směrnice 2004/38 (1) vykládán tak, že členský stát může za určitých podmínek vyžadovat v případě potomka v přímé linii, který je starší 21 let, aby se pokusil najít si zaměstnání, získat pomoc při úsilí o získání finanční samostatnosti od orgánů země svého původu nebo jakýmkoli jiným způsobem dosáhnout své finanční samostatnosti, a pouze tehdy, není-li to možné, může být považován za finančně závislou osobu a spadat pod definici rodinného příslušníka v čl. 2 odst. 2 písm. c) směrnice 2004/38?

               2)

               Má na výklad pojmu „vyživovaná osoba“ uvedeného v čl. 2 odst. 2 písm. c) směrnice 2004/38 nějaký vliv skutečnost, že příbuzný — z důvodů osobních okolností jako je věk, vzdělání a zdraví — je považován za schopného najít si zaměstnání a kromě toho si přeje začít v členském státě pracovat, což by znamenalo, že podmínky pro to, aby byl podle tohoto ustanovení považován za příbuzného, který je vyživovanou osobou, by již nebyly splněny?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46).


title: Věc C-244/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. dubna 2016 a proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 16. února 2016 ve věci T-296/15, Químicas del Vallés v. Komise

text:
               18.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/25

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. dubna 2016 a proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 16. února 2016 ve věci T-296/15, Químicas del Vallés v. Komise
   (Věc C-244/16 P)
   (2016/C 260/32)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Industrias Químicas del Vallés, S.A. (zástupci: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, C. Vila Gisbert, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka/účastníků řízení podávajícího/podávajících kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit usnesení Tribunálu Evropské unie ze dne 16. února 2016 ve věci T-296/15, Industrias Químicas del Vallés, S.A. (dále jen „IQV“) v. Komise,

               —

               prohlásit žalobu, kterou podala společnost IQV proti prováděcímu nařízení Komise č. 2015/408 (1) za přípustnou,

               —

               vrátit věc Tribunálu Evropské unie k rozhodnutí ve věci samé,

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               i)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když v napadeném usnesení konstatoval, že sporné nařízení je právním aktem, který vyžaduje prováděcí opatření ve smyslu čl. 263 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               ii)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že nepřípustnost žaloby společnosti IQV proti spornému nařízení nezbavuje společnosti IQV jejího práva na účinnou soudní ochranu.

               iii)

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že společnost IQV nebyla přímo a osobně sporným nařízením dotčena.

      (1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/408 ze dne 11. března 2015 o provádění čl. 80 odst. 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh a o sestavení seznamu látek, které se mají nahradit.


title: Věc C-385/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės — Litevská republika) — Nidera Handelscompagnie BV v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos ( Směrnice 2006/112/ES — Nárok na odpočet DPH odvedené na vstupu — Vnitrostátní právní úprava vylučující nárok na odpočet daně u zboží prodaného dále před identifikací osoby povinné k dani pro účely DPH )

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/19

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 21. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės — Litevská republika) — Nidera Handelscompagnie BV v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Věc C-385/09) (1)

   (Směrnice 2006/112/ES - Nárok na odpočet DPH odvedené na vstupu - Vnitrostátní právní úprava vylučující nárok na odpočet daně u zboží prodaného dále před identifikací osoby povinné k dani pro účely DPH)
   2010/C 346/30
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Nidera Handelscompagnie BV

      Žalovaný: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės — Výklad článku 167, čl. 168 prvního pododstavce písm. a) a čl. 178 prvního pododstavce písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Vnitrostátní právní předpisy vyhrazující nárok na odpočet DPH osobám povinným k dani identifikovaným pro účely DPH v tomto členském státě — Nárok na odpočet DPH vyloučený u zboží a služeb pořízených osobou povinnou k dani přede dnem své identifikace pro účely DPH v dotyčném členském státě, pokud již toto zboží nebo služby byly použity pro účely zdaněných plnění osoby povinné k dani

      Výrok

   Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby osoba povinná k dani z přidané hodnoty — která splňuje hmotněprávní podmínky k odpočtu této daně z přidané hodnoty v souladu s ustanoveními této směrnice a která provede identifikaci pro účely DPH v přiměřené lhůtě od okamžiku uskutečnění plnění, na základě kterých vzniká nárok na odpočet daně — mohla být zbavena možnosti uplatnit tento nárok vnitrostátní právní úpravou, která zakazuje odpočet daně z přidané hodnoty odvedené při nákupu zboží, jestliže se tato osoba povinná k dani neidentifikovala pro účely daně z přidané hodnoty před použitím tohoto zboží pro účely své činnosti podléhající dani.

      (1)  Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


title: Spojené věci T-76/07, T-362/07 a T-409/08: Usnesení Tribunálu ze dne 24. dubna 2012 — El Fatmi v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá s cílem bojovat proti terorismu — Stažení ze seznamu dotčených osob — Žaloba na neplatnost — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               16.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 174/22

         Usnesení Tribunálu ze dne 24. dubna 2012 — El Fatmi v. Rada
   (Spojené věci T-76/07, T-362/07 a T-409/08) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá s cílem bojovat proti terorismu - Stažení ze seznamu dotčených osob - Žaloba na neplatnost - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2012/C 174/35
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Nouriddin El Fatmi (Vught, Nizozemsko) [zástupci: G. Pulles a A. M. van Eik (věci T-76/07, T-362/07 a T-409/08), J. Pauw (věci T-76/07 a T-362/07) a M. Uiterwaal (T-76/07), advokáti]

      Žalovaná: Rada Evropské unie [zástupci: původně G. J. Van Hegelsom a E. Finnegan (T-76/07 a T-362/07), poté B. Driessen a E. Finnegan (T-76/07, T-362/07 a T-409/08), zmocněnci]

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Nizozemské království [zástupci: původně C. Wissels, M. de Mol a Y. de Vries, jakož i M. de Grave (věc T-76/07), poté C. Wissels, M. Bulterman a J. Langer, zmocněnci]; a Evropská komise [zástupci: S. Boelaert a P. van Nuffel, jakož i, původně, J. Aquilina (věc T-76/07), zmocněnci]

      Předmět věci

   V zásadě návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2006/1008/ES ze dne 21. prosince 2006, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu (Úř. věst. L 379, s. 123), nahrazeného postupně rozhodnutími Rady 2007/445/ES ze dne 28. června 2007 (Úř. věst. L 169, s. 58), 2007/868/ES ze dne 20. prosince 2007 (Úř. věst. L 340, s. 100), 2008/583/ES ze dne 15. července 2008 (Úř. věst. L 188, s. 21), 2009/62/ES ze dne 26. ledna 2009 (Úř. věst. L 23, s. 25), nařízením Rady (ES) č. 501/2009 ze dne 15. června 2009 (Úř. věst. L 151, s. 14) a prováděcími nařízeními Rady (EU) č. 1285/2009 ze dne 22. prosince 2009 (Úř. věst. L 346, s. 39), (EU) č. 610/2010 ze dne 12. července 2010 (Úř. věst. L 178, s. 1), (EU) č. 83/2011 ze dne 31. ledna 2011 (Úř. věst. L 28, s. 14) a (EU) č. 687/2011 ze dne 18. července 2011 (Úř. věst. L 188, s. 2) v rozsahu, v němž je jméno žalobce uvedeno na seznamu osob, skupin a subjektů [entit], na které se použije nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 ze dne 27. prosince 2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu (Úř. věst. L 344. s. 1)

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Evropská komise a Nizozemské království ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


title: Věc T-350/07: Žaloba podaná dne 7. září 2007 – FMC Chemical a další v. Komise

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/29

         Žaloba podaná dne 7. září 2007 – FMC Chemical a další v. Komise
   (Věc T-350/07)
   (2007/C 283/54)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: FMC Chemical SPRL (Brusel, Belgie), Arysta Lifesciences SAS (Nogueres, Francie), Belchim Crop Protection NV (Londerzeel, Belgie) FMC Foret SA (Barcelona, Španělsko), F&N Agro Slovensko s.r.o. (Bratislava, Slovensko), F&N Agro Česká republika s.r.o. (Praha, Česká republika), F&N Agro Polska (Varšava, Polsko), FMC Corp. (Philadelphie, Spojené státy) (zástupci: K. Van Maldegem, C. Mereu, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise 2007/416/ES;

               —

               prohlásit přezkoumání dokumentace týkající se karbofuranu podle článku 20 nařízení Komise (ES) č. 1490/2002 za protiprávní a nevztahující se na žalobkyně;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty, kterých se žalobkyně dovolávají, jsou totožné nebo podobné těm ve věci T-326/07 Cheminova a další v. Komise.


title: Věc C-529/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 24. listopadu 2014 – YARA Brunsbüttel GmbH v. Hauptzollamt Itzehoe

text:
               23.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 24. listopadu 2014 – YARA Brunsbüttel GmbH v. Hauptzollamt Itzehoe
   (Věc C-529/14)
   (2015/C 065/30)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: YARA Brunsbüttel GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Itzehoe

      Předběžné otázky

               1)

               Brání ustanovení článku 1 směrnice 2003/96/ES (1) tomu, aby členský stát stanovil osvobození od daně pro energetické produkty používané pro termické zpracování odpadních plynů, nebo se směrnice 2003/96/ES podle svého čl. 2 odst. 4 písm. b) druhé odrážky na tyto energetické produkty nevztahuje, protože použití pro termické zpracování odpadních plynů je jiným použitím než jako pohonná hmota nebo palivo, a jedná se tak o energetické produkty mající dvojí použití ve smyslu tohoto ustanovení?

               2)

               Je pro energetické produkty, které se používají pro termické zpracování odpadních plynů, přípustné osvobození od daně případně pouze tehdy, pokud jsou v rámci termického zpracování odpadních plynů použity také jako surovina nebo hlavní či pomocná chemická látka v produktu vznikajícím při zpracování odpadních plynů?

               3)

               Je osvobození od daně pro energetické produkty, které se používají pro termické zpracování odpadních plynů, vyloučeno, pokud je tepelná energie uvolněná při zpracování odpadních plynů zčásti použita také pro účely topení nebo vysoušení? Platí toto vyloučení případně i tehdy, pokud topení nebo vysoušení vyžaduje menší množství energie, než je to, které je dostupné v odpadních plynech a které se uvolňuje při jejich termickém zpracování?

      (1)  Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (Úř. věs. L 283, s. 51; Zvl. vyd. 09/01, s. 405).


title: Věc C-194/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht München I (Německo) dne 21. dubna 2010 — Robert Nicolaus Abt, Daniela Kalwarowskyj, Mangusta Beteiligungs GmbH, Karsten Trippel, VC-Services GmbH, Henning Hahmann v. Hypo Real Estate Holding AG

text:
               17.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht München I (Německo) dne 21. dubna 2010 — Robert Nicolaus Abt, Daniela Kalwarowskyj, Mangusta Beteiligungs GmbH, Karsten Trippel, VC-Services GmbH, Henning Hahmann v. Hypo Real Estate Holding AG
   (Věc C-194/10)
   2010/C 195/06
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht München I

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Robert Nicolaus Abt, Daniela Kalwarowskyj, Mangusta Beteiligungs GmbH, Karsten Trippel, VC-Services GmbH, Henning Hahmann

      Žalovaný: Hypo Real Estate Holding AG

      Vedlejší účastníci řízení: Klaus E. H. Zapf, Inge Jung-Arend

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 5 odst. 1 směrnice 2007/36/ES (1), s ohledem na zákaz předběžného účinku stanoveného evropským právem, uplatňovat i v případě, kdy vnitrostátní zákonodárce vydal právní předpis, který pozbude účinnosti uplynutím lhůty pro provedení směrnice a který během této lhůty připouští zkrácení lhůty pro oznámení o konání valné hromady až na dobu jednoho dne, pokud valná hromada přijme rozhodnutí (zvýšení základního kapitálu s vyloučením přednostního práva na upisování akcií), které zůstane po zápisu do obchodního rejstříku na základě zákonného příkazu účinné i v tom případě, že toto rozhodnutí valné hromady bude na základě úspěšné žaloby na neplatnost prohlášeno za neplatné?

               2)

               Bude-li tato otázka zodpovězena kladně, lze odůvodnit porušení ustanovení čl. 5 odst. 1 směrnice 2007/36/ES požadavky práva Společenství, především ustanoveními článku 297 Smlouvy o ES?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/36/ES ze dne 11. července 2007 o výkonu některých práv akcionářů ve společnostech s kótovanými akciemi.


title: Věc C-63/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 7. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch – Nizozemsko) – Mehrdad Ghezelbash v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie „Řízení o předběžné otázce — Nařízení (EU) č. 604/2013 — Určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států — Článek 12 — Vydávání povolení k pobytu nebo víz — Článek 27 — Opravné prostředky — Rozsah soudního přezkumu“

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/12

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 7. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch – Nizozemsko) – Mehrdad Ghezelbash v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Věc C-63/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (EU) č. 604/2013 - Určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států - Článek 12 - Vydávání povolení k pobytu nebo víz - Článek 27 - Opravné prostředky - Rozsah soudního přezkumu“)
   (2016/C 296/16)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch -

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Mehrdad Ghezelbash

      Žalovaný: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Výrok

   Článek 27 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, ve spojení s bodem 19 odůvodnění tohoto nařízení musí být vykládán v tom smyslu, že v takové situaci, jako je situace dotčená v původním řízení, se žadatel o azyl může v rámci odvolání proti rozhodnutí o svém přemístění dovolávat nesprávného použití kritéria příslušnosti, které je uvedeno v kapitole III zmíněného nařízení, zejména kritéria týkajícího se vydání víza, které je uvedeno v článku 12 téhož nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 138, 27.4.2015.


title: Věc T-186/11: Žaloba podaná dne 26. března 2011 — Schönberger v. Parlament

text:
               14.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/37

         Žaloba podaná dne 26. března 2011 — Schönberger v. Parlament
   (Věc T-186/11)
   2011/C 145/63
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Peter Schönberger (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: O. Mader, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhové žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí sdělené žalobci dopisem ze dne 25. ledna 2011, kterým byl ukončen přezkum jeho petice č. 1188/2010, aniž by se petiční výbor zabýval obsahem petice,

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí bylo vydáno s porušením základního petičního práva žalobce, jelikož petiční výbor parlamentu navzdory přípustnosti petice žalobce odmítl zabývat se záležitostí, jež byla v této petici předložena, čímž bylo žalobci upřeno právo na meritorní projednání jeho petice.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že parlament porušil právo žalobce na odůvodnění, jelikož napadené rozhodnutí neobsahuje žádný odkaz na důvody, proč se petiční výbor nezabýval žádostí obsažené v petici.


title: Věc F-44/15: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 7. dubna 2016 – Spadafora v. Komise (Veřejná služba — Úředníci — Místo vedoucího oddělení — Oznámení o volném pracovním místě — Výběrové řízení — Komise pro předběžný výběr kandidátů — Pohovor s komisí pro předběžný výběr kandidátů — Nezapsání na užší seznam kandidátů navržených na konečný pohovor s AIPN — Řádný průběh výběrového řízení — Upřednostnění přijmout kandidáta majícího státní příslušnost určitého členského státu — Chování předsedy komise pro předběžný výběr kandidátů — Jazyková diskriminace — Žádost o náhradu škody — Článek 81 jednacího řádu)

text:
               17.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/34

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 7. dubna 2016 – Spadafora v. Komise
   (Věc F-44/15) (1)

   ((Veřejná služba - Úředníci - Místo vedoucího oddělení - Oznámení o volném pracovním místě - Výběrové řízení - Komise pro předběžný výběr kandidátů - Pohovor s komisí pro předběžný výběr kandidátů - Nezapsání na užší seznam kandidátů navržených na konečný pohovor s AIPN - Řádný průběh výběrového řízení - Upřednostnění přijmout kandidáta majícího státní příslušnost určitého členského státu - Chování předsedy komise pro předběžný výběr kandidátů - Jazyková diskriminace - Žádost o náhradu škody - Článek 81 jednacího řádu))
   (2016/C 175/40)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Sergio Spadafora (Woluwe-Saint-Lambert, Belgie) (zástupce: G. Belotti, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí jmenovat na místo vedoucího oddělení C4 („Legal Advice“) jinou osobu než žalobce, který byl vedoucím tohoto oddělení od odchodu předchozího vedoucího oddělení.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zčásti odmítá jako zjevně nepřípustná a zčásti zamítá jako zjevně neopodstatněná.

               2)

               Sergio Spadafora ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 221 ze dne 6. července 2015, s. 27.


title: Věc F-41/11: Žaloba podaná dne 19. července 2011 — ZZ v. Komise

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/51

         Žaloba podaná dne 19. července 2011 — ZZ v. Komise
   (Věc F-41/11)
   2011/C 282/96
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí generálního ředitele OLAF, kterým byla zamítnuta žádost žalobkyně o prodloužení její smlouvy dočasného zaměstnance ve smyslu čl. 2 písm. a) PŘOZ

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí generálního ředitele OLAF ze dne 11. února 2011, kterým byla zamítnuta její žádost o prodloužení smlouvy dočasného zaměstnance ve smyslu čl. 2 písm. a) PŘOZ;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-172/04: Žaloba podaná dne 17. května 2004 Telefónica, S.A. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (OHIM)

text:
               10.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/15

         Žaloba podaná dne 17. května 2004 Telefónica, S.A. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (OHIM)
   (Věc T-172/04)
   (2004/C 179/30)
   Jednací jazyk: španělština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 17. května 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (OHIM) Telefónica, S.A., se sídlem v Madridu, zastoupenou Andreou Sirimarco, advokátkou.
   Žalobkyně navrhuje Soudu, aby:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 12. března 2004 ve věci R 676/2002-1;

               —

               povolil zápis ochranné známky Společenství č. 1 694 157„EMERGIA“ (obrazová ochranná známka) pro „telekomunikační služby pomocí podmořských kabelových sítí pro elektronický přenos zvuku, dat a videa“ třídy 38 mezinárodního třídění, jakož i

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu a straně, která případně přistoupí jako vedlejší účastník, úplnou náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení

               Přihlašovatelka ochranné známky Společenství:

               Žalobkyně

               Dotčená ochranná známka Společenství:

               Obrazová ochranná známka „emergia“ – přihláška č. 1 694 157, pro zboží a služby tříd 9, 38 a 42

               Majitel ochranné známky nebo označení, namítaných v řízení o námitkách:

               D. Branch

               Namítaná známka nebo označení:

               Slovní ochranná známka Společenství „EMERGEA“ pro zboží a služby, mimo jiné třídy 38 „telematické služby pomocí vnitrostátních a mezinárodních sítí a komunikace pomocí počítačových připojení“

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Námitce bylo částečně vyhověno, pokud mířila proti „telekomunikačním službám, komunikačním službám pomocí informačních sítí“ třídy 38

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zamítnutí odvolání

               Dovolávané žalobní důvody:

               Nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nebezpečí záměny)


title: Věc T-559/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2012 — Laboratoire Garnier v. OHIM (natural beauty) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství „natural beauty“ — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               18.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 250/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2012 — Laboratoire Garnier v. OHIM (natural beauty)
   (Věc T-559/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství „natural beauty“ - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 250/23
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laboratoire Garnier et Cie (Paříž, Francie) (zástupci: původně R. Dissmann a A. Steegmann, poté R. Dissman, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)

      Předmět

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. září 2010 (věc R 971/2010-1) týkajícímu se zápisu obrazového označení natural beauty jakožto ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Laboratoire Garnier et Cie se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 38, 5.2.2011.


title: Věc T-271/16: Žaloba podaná dne 30. května 2016 – Pempe v. EUIPO – Marshall Amplification (THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS)

text:
               11.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/45

         Žaloba podaná dne 30. května 2016 – Pempe v. EUIPO – Marshall Amplification (THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS)
   (Věc T-271/16)
   (2016/C 251/52)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Yusuf Pempe (Créteil, Francie) (zástupce: A. Vivès Albertini, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Marshall Amplification plc (Milton Keynes, Spojené království)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobce

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGEND“ – Přihláška č. 11 570 264

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. března 2016, ve věci R 376/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               zamítl námitky v plném rozsahu;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení ustanovení nařízení č. 207/2009, která se týkají důkazu o užívání a nebezpečí záměny mezi označeními.


title: Věc T-250/08: Žaloba podaná dne 18. června 2008 – Batchelor v. Komise

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/64

         Žaloba podaná dne 18. června 2008 – Batchelor v. Komise
   (Věc T-250/08)
   (2008/C 209/113)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Edward William Batchelor (Brusel, Belgie) (zástupci: F. Young, Solicitor, A. Barav, Barrister, a D. Reymond, lawyer)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit konkludentní zamítavé rozhodnutí, pokládané za rozhodnutí učiněné Evropskou komisí podle čl. 8 odst. 3 nařízení o přístupu k dokumentům (Access Regulation) dne 9. března 2008, a vyslovení zamítavého rozhodnutí, provedené Komisí dne 16. května 2008, týkající se žádosti o přístup k dokumentům předložené na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331);

               —

               určit, že Komise ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady tohoto řízení vynaložené žalobcem.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Tato žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES směřuje proti konkludentnímu rozhodnutí Komise ze dne 9. dubna 2008 a jejímu výslovnému rozhodnutí ze dne 16. května 2008, učiněnému na základě nařízení (ES) č. 1049/2001 (1) (dále jen „nařízení o přístupu k dokumentům“), kterým Komise zamítla žádost žalobce o přístup k dokumentům týkajícím se oznámení opatření přijatých na základě článku 3a odst. 1 směrnice Rady 89/552/EHS ze dne 3. října 1989 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání.
   Žalobce tvrdí, že sporné rozhodnutí porušuje článek 253 ES a čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 nařízení o přístupu k dokumentům, a je tudíž stiženo porušením základního procesního požadavku, zejména tím, že nepodává dostatečný důvod pro odmítnutí přístupu k požadovaným dokumentům. Žalobce dále tvrdí, že odmítnutím přístupu k požadovaným dokumentům porušuje sporné rozhodnutí článek 255 ES a čl. 1 písm. a), čl. 2 odst. 1 a odst. 3, čl. 4 odst. 1 až odst. 6 nařízení o přístupu k dokumentům. Žalobce zejména tvrdí, že sporné rozhodnutí je v rozporu s nařízením o přístupu k dokumentům, pokud jde o uvedení, že platí výjimka stanovená v jeho čl. 4 odst. 3 druhém pododstavci a v čl. 4 odst. 2 první a třetí odrážce, a konečně, že sporné rozhodnutí je v rozporu s článkem 4 odst. 6 nařízením o přístupu k dokumentům, pokud jde o neuvedení odůvodnění zamítnutí částečného přístupu k požadovaným dokumentům.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Věc T-235/07: Žaloba podaná dne 4. července 2007 – Bavaria v. Komise

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/40

         Žaloba podaná dne 4. července 2007 – Bavaria v. Komise
   (Věc T-235/07)
   (2007/C 211/76)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bavaria NV (zástupce: O. W. Brouwer, D. Mes a A. C. E. Stoffer, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zcela nebo zčásti zrušit, v rozsahu, ve kterém se dotýká žalobkyně, rozhodnutí Komise ze dne 18. dubna 2007 přijaté v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (věc COMP/B-2/37.766 – Nizozemský trh s pivem – K(2007) 1697 konečné);

               —

               podpůrně snížit částku pokuty, která jí byla uložena;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně napadá rozhodnutí Komise ze dne 18. dubna 2007 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (věc COMP/B-2/37.766 – Nizozemský trh s pivem), kterým jí byla uložena pokuta.
   Zaprvé Komise porušila zásadu řádné správy tím, že neprovedla úplné, pečlivé a nezávislé přezkoumání.
   Zadruhé se Komise v důsledku zjevně nesprávného posouzení, nesprávného prokázání protiprávního jednání, jakož i porušení zásady presumpce neviny, zásady legality a porušení své povinnosti uvést odůvodnění podle článku 253 ES dopustila porušení článku 81 ES.
   Zatřetí Komise nesprávně určila dobu trvání protiprávního jednání.
   Začtvrté Komise při stanovení výše pokut uložených žalobkyni porušila článek 23 nařízení č. 1/2003 (1) a na něm založené pokyny o metodě stanovování pokut (2), zásadu rovného zacházení a zásadu proporcionality.
   Zapáté trvalo přezkoumání, které se protáhlo na více než sedm let, zjevně nepřiměřeně dlouho.
   Zašesté byly tím, že bylo žalobkyni zabráněno nahlédnout do odpovědí ostatních pivovarů na oznámení námitek a do částí spisu Komise, které měly zásadní význam pro obhajobu žalobkyně, porušeny podstatné formální náležitosti, zásada řádné správy a práva na obhajobu.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003, L 1 s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205.

      (2)  Oznámení Komise – Pokyny o metodě stanovování pokut udělených podlečl. 15 odst. 2 nařízení č. 17 a čl. 65 odst. 5 Smlouvy o ESUO (Úř. věst. 1998, C 9, s. 3).


title: Věc C-266/05 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 1. února 2007 – Jose Maria Sison v. Rada Evropské unie (Kasační opravný prostředek — Přístup k dokumentům orgánů — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Výjimky — Veřejný zájem — Veřejná bezpečnost — Mezinárodní vztahy — Dokumenty sloužící jako podklad k rozhodnutí Rady, kterým byla zavedena omezující opatření namířená proti některým osobám s cílem bojovat proti terorismu — Citlivé dokumenty — Odepření přístupu — Odepření sdělení totožnosti států, ze kterých pocházejí některé z těchto dokumentů)

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/4

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 1. února 2007 – Jose Maria Sison v. Rada Evropské unie
   (Věc C-266/05 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Přístup k dokumentům orgánů - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Výjimky - Veřejný zájem - Veřejná bezpečnost - Mezinárodní vztahy - Dokumenty sloužící jako podklad k rozhodnutí Rady, kterým byla zavedena omezující opatření namířená proti některým osobám s cílem bojovat proti terorismu - Citlivé dokumenty - Odepření přístupu - Odepření sdělení totožnosti států, ze kterých pocházejí některé z těchto dokumentů)
   (2007/C 82/07)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Jose Maria Sison (zástupce: J. Fermon, advokát)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a E. Finnegan, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 26. dubna 2005, Sison v. Rada (spojené věci T-110/03, T-150/03 a T-405/03), kterým Soud zamítl návrh na zrušení rozhodnutí Rady, kterým byla zamítnuta žádost podaná navrhovatelem za účelem získání přístupu k některým dokumentům, na základě nichž Rada přijala rozhodnutí 2002/848/ES provádějící čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a zrušující rozhodnutí 2002/460/ES (Úř. věst. L 295, s. 12).
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               J. M. Sisonovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 243, 1.10.2005.


title: Věc C-563/07: Usnesení předsedy pátého senátu Soudního dvora ze dne 18. srpna 2008 – Komise Evropských společenství v. Maltská republika

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/22

         Usnesení předsedy pátého senátu Soudního dvora ze dne 18. srpna 2008 – Komise Evropských společenství v. Maltská republika
   (Věc C-563/07) (1)

   (2008/C 313/37)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 51, 23.2.2008.


title: Věc F-31/16: Žaloba podaná dne 22. června 2016 – ZZ v. CEDEFOP

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/47

         Žaloba podaná dne 22. června 2016 – ZZ v. CEDEFOP
   (Věc F-31/16)
   (2016/C 296/59)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropské středisko pro rozvoj odborného vzdělávání (CEDEFOP)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí OOJ o nezařazení jména žalobce na seznam úředníků Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (CEDEFOP) povýšených v rámci povyšování za rok 2015 a žádost o náhradu nemajetkové a majetkové újmy, kterou měl utrpět.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí OOJ o nepovýšení ze dne 4. listopadu 2015 v rozsahu, v němž se týká žalobce;

               —

               uložit agentuře CEDEFOP náhradu utrpěné újmy;

               —

               uložit CEDEFOP náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-44/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 25. září 2008 – Guido Strack v. Komise (Veřejná služba — Úředníci — Přijetí — Oznámení o uvolnění — Zamítnutí kandidatury — Žaloba na neplatnost a na náhradu škody — Přípustnost — Zájem na podání žaloby — Odchod do důchodu — Výběrová komise — Složení — Žádost podaná v době účinnosti nové úpravy — Nezávislost — Nestrannost — Sdělení rozhodnutí)

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/54

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 25. září 2008 – Guido Strack v. Komise
   (Věc F-44/05) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Přijetí - Oznámení o uvolnění - Zamítnutí kandidatury - Žaloba na neplatnost a na náhradu škody - Přípustnost - Zájem na podání žaloby - Odchod do důchodu - Výběrová komise - Složení - Žádost podaná v době účinnosti nové úpravy - Nezávislost - Nestrannost - Sdělení rozhodnutí)
   (2008/C 285/96)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Guido Strack (Köln, Německo) (zástupci: původně Mosar, poté M. Wehrheim, poté F. Gengler, a konečně P. Goergen, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a H. Kraemer, jako zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak zrušení rozhodnutí Komise, kterým byla zamítnuta žádost žalobce o pracovní místo vedoucího oddělení „Veřejné zakázky a smlouvy“ a jímž byl jmenován na zmíněné místo jiný uchazeč, a jednak návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1)

               Žádost o zrušení rozhodnutí o jmenování p. A na místo vedoucího oddělení „Veřejné zakázky a smlouvy“ Úřadu pro úřední tisky Evropských společenství se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Rozhodnutí o zamítnutí žádosti G. Stracka o pracovní místo vedoucího oddělení „Veřejné zakázky a smlouvy“ Úřadu pro úřední tisky Evropských společenství se zrušuje.

               3)

               Komisi Evropských společenství se ukládá, aby žalobci uhradila částku 2 000 eur jako náhradu škody.

               4)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               5)

               G. Strack ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

               6)

               Komise Evropských společenství ponese vlastní náklady řízení a polovinu nákladů řízení G. Stracka.

      (1)  Úř. věst. C 205, 20.8.2005, s. 28 (věc zaregistrovaná původně u Soudu prvního stupně Evropských společenství pod spisovou značkou T-225/05 a postoupená usnesením ze dne 15.12.2005 Soudu pro veřejnou službu Evropské unie).


title: Věc C-39/07: Žaloba podaná dne 1. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/18

         Žaloba podaná dne 1. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-39/07)
   (2007/C 82/33)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Støvlbæk a R. Vidal Puig, zmocněnci)

      Žalovaná: Španělské království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Španělské království tím, že nepřijalo, ve vztahu k povolání farmacéutico hospitalario (nemocniční farmaceut), opatření nezbytná k provedení směrnice Rady 89/48/ES (1) ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice,

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1.

               Španělský diplom „farmacéutico hospitalario “je „diplomem “ve smyslu směrnice 89/48/EHS, jelikož

                           —

                           se jedná o diplom, který byl vydán příslušným orgánem určeným španělským zákonem;

                           —

                           diplom prokazuje tříleté postsekundární vzdělání vzhledem k tomu, že k získání diplomu Farmacéutico Hospitalario je nutno být držitelem univerzitního diplomu s titulem „Licenciado en Farmacia “(bakalář v oblasti farmacie), zcela ukončit odpovídající odbornou přípravu a složit zkoušku;

                           —

                           diplom prokazuje, že jeho držitel má odbornou kvalifikaci nezbytnou pro výkon povolání „farmacéutico hospitalario “ve Španělsku.

               2.

               Rovněž povolání „farmacéutico hospitalario “je „regulovaným povoláním “ve Španělsku ve smyslu směrnice 89/48/EHS.

               3.

               Směrnice Rady 85/433/EHS (2) ze dne 16. prosince 1985 o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci v oboru farmacie obsahující opatření k usnadnění účinného výkonu práva usazování v určitých činnostech v oboru farmacie, není použitelná na povolání „farmacéutico hospitalario“.

               4.

               V důsledku toho bylo Španělské království povinno provést směrnici 89/48/EHS, pokud jde o povolání „farmacéutico hospitalario“. Španělské království tím, že nepřijalo opatření k tomu nezbytná do 4. ledna 1991, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze zmíněné směrnice.

      (1)  Úř. věst. L 19, 24.1.1989, s. 16; Zvl. vyd. 05/01, s. 337.

      (2)  Úř. věst. L 253, s. 37; Zvl. vyd. 06/01, s. 132.


title: Věc C-236/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 3. června 2008 – Google France, Google Inc. v. Louis Vuitton Malletier

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 3. června 2008 – Google France, Google Inc. v. Louis Vuitton Malletier
   (Věc C-236/08)
   (2008/C 209/39)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Cour de cassation (chambre commerciale, financière et économique)
   Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: Google France, Google Inc.

      Odpůrkyně: Louis Vuitton Malletier
   Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (1), a čl. 9 odst. 1 písm. a) a b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (2), vykládány v tom smyslu, že poskytovatel placené služby se sponzorovanými odkazy, který zpřístupňuje inzerentům reklamy klíčová slova reprodukující nebo napodobující zapsané ochranné známky a na základě servisní smlouvy zajišťuje prostřednictvím těchto klíčových slov vytvoření a přednostní zobrazení sponzorovaných odkazů na internetové stránky, na nichž jsou nabízeny padělané výrobky, užívá tyto ochranné známky takovým způsobem, který je jejich majitel oprávněn zakázat?

               2)

               V případě, že se jedná o ochranné známky, které mají dobré jméno, může majitel zabránit takovému užívání na základě čl. 5 odst. 2 směrnice a čl. 9 odst. 1 písm. c) nařízení?

               3)

               V případě, že takové užívání nepředstavuje užívání, které může být majitelem ochranné známky zakázáno na základě směrnice a nařízení, lze poskytovatele placené služby se sponzorovanými odkazy považovat za poskytovatele služby informační společnosti spočívající v ukládání informací poskytovaných příjemcem služby ve smyslu článku 14 směrnice 2000/31 ze dne 8. června 2000 (3), takže jeho odpovědnost může být založena až poté, co byl informován majitelem ochranné známky o protiprávním užívání označení inzerentem reklamy?

      (1)  Úř. věst. 1989, L 40, s. 1.

      (2)  Úř. věst. 1994, L 11, s. 1.

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu („směrnice o elektronickém obchodu“) (Úř. věst. L 178, s. 1; Zvl. vyd. 13/25, s. 399).


title: Věc C-35/13: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 8. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Assica – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi, Krafts Foods Italia SpA v. Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino“ a další „Zemědělství — Zemědělské produkty a potraviny — Nařízení (EHS) č. 2081/92 — Článek 2 — Ochrana zeměpisných označení a označení původu — Věcná působnost — Ochrana na území státu — Absence zápisu na úrovni Společenství — Důsledky — Ochrana názvů souvisejících s produkty, u nichž není dána zvláštní souvislost mezi jejich vlastnostmi a zeměpisným původem — Podmínky“

text:
               30.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/8

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 8. května 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Assica – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi, Krafts Foods Italia SpA v. Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino“ a další
   (Věc C-35/13) (1)

   („Zemědělství - Zemědělské produkty a potraviny - Nařízení (EHS) č. 2081/92 - Článek 2 - Ochrana zeměpisných označení a označení původu - Věcná působnost - Ochrana na území státu - Absence zápisu na úrovni Společenství - Důsledky - Ochrana názvů souvisejících s produkty, u nichž není dána zvláštní souvislost mezi jejich vlastnostmi a zeměpisným původem - Podmínky“)
   2014/C 202/09
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Assica – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi, Krafts Foods Italia SpA

      Odpůrci: Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino“, La Felinese Salumi SpA, Salumificio Monpiù Srl, Salumi Boschi F.lli SpA, Gualerzi SpA, Alinovi Tullio di Alinovi Giorgio & C. Snc, Salumificio Gastaldi di Gastaldi Franco e C. Snc, Boschi Cav. Umberto SpA, Fereoli Mario & Figlio Snc, Salumificio Ducale Snc di Morini & Tortini, Fereoli Gino & Figlio Snc, Ronchei Srl, Salumificio B.R.B. Snc

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Corte suprema di cassazione – Výklad článku 2 nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 208, s. 1; Zvl. vyd. 03/13, s. 4) – Označení původu, které nebylo zapsáno a pro které nebyl vydán právně závazný akt, ve kterém by byly stanoveny hranice zeměpisné oblasti produkce, specifikace produkce a případné požadavky, které musejí producenti splňovat k tomu, aby byli oprávněni dané označení užívat – Možnost, aby bylo na území státu zakázáno jakožto nekalosoutěžní jednání používání tohoto označení pro tuzemské výrobky, které nepocházejí z míst, na něž označení odkazuje.

      Výrok

   Nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin, ve znění nařízení Rady (ES) č. 535/97 ze dne 17. března 1997, musí být vykládáno v tom smyslu, že nestanoví režim ochrany pro zeměpisný název, který není zapsán na úrovni Společenství, ale že tento název může být případně chráněn na základě vnitrostátní právní úpravy zeměpisných názvů souvisejících s produkty, u nichž není dána zvláštní souvislost mezi jejich vlastnostmi a zeměpisným původem, to však za podmínky, že uplatňováním této právní úpravy zaprvé nejsou ohroženy cíle sledované nařízením č. 2081/92, ve znění nařízení č. 535/97, a zadruhé není porušován volný pohyb zboží podle článku 28 ES, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 86, 23.3.2013.


title: Věc T-228/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 2015 – CBM v. OHIM – Aeronautica Militare (TRECOLORE) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství TRECOLORE — Starší slovní a obrazové ochranné známky Společenství a starší slovní a obrazové národní ochranné známky FRECCE TRICOLORI — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/48

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 2015 – CBM v. OHIM – Aeronautica Militare (TRECOLORE)
   (Věc T-228/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství TRECOLORE - Starší slovní a obrazové ochranné známky Společenství a starší slovní a obrazové národní ochranné známky FRECCE TRICOLORI - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 398/60)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CBM Creative Brands Marken GmbH (Curych, Švýcarsko) (zástupci: U. Lüken, M. Grundmann a N. Kerger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Řím, Itálie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 29. ledna 2014 (věc R 594/2013-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Aeronautica Militare Stato Maggiore a společností CBM Creative Brands Marken GmbH

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               CBM Creative Brands Marken GmbH ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 28.7.2014.


title: Věc T-35/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2007 – Honig-Verband v. Komise (Žaloba na neplatnost — Nařízení (ES) č. 1854/2005 — Chráněné zeměpisné označení — Miel de Provence — Akt s obecnou působností — Nedostatek osobního dotčení — Nepřípustnost)

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/27

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2007 – Honig-Verband v. Komise
   (Věc T-35/06) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Nařízení (ES) č. 1854/2005 - Chráněné zeměpisné označení - „Miel de Provence“ - Akt s obecnou působností - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost)
   (2007/C 283/48)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Honig-Verband eV (Hamburk, Německo) (zástupci: M. Hagenmeyer a T. Teufer, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Erlbacher a B. Doherty, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení nařízení Komise (ES) č. 1854/2005 ze dne 14. listopadu 2005, kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96, pokud jde o zápis názvu do „Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení“ (Miel de Provence (CHZO)) (Úř. věst. L 297, s. 3).
   Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Věc C-513/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Rechtbank van Eerste Aanleg Gent ze dne 1. prosince 2004 ve věci Kerckhaert-Morres proti belgickému státu

text:
               5.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 57/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Rechtbank van Eerste Aanleg Gent ze dne 1. prosince 2004 ve věci Kerckhaert-Morres proti belgickému státu
   (Věc C-513/04)
   (2005/C 57/28)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozhodnutím Rechtbank van Eerste Aanleg Gent Belgie ze dne 1. prosince 2004 ve věci Kerckhaert-Morres proti belgickému státu, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 15. prosince 2004, podána žádost o rozhodnutí o následující předběžné otázce:
   „Má se čl. 56 odst. 1 ES (čl. 73b odst. 1 ES v době, kdy nastaly sporné skutečnosti) vykládat tak, že je zakázáno omezení vyplývající z předpisu členského státu (v projednávaném případě Belgie) o dani z příjmu, podle kterého jak dividendy z akcií společností se sídlem v tomto členském státě, tak dividendy z akcií společností, které nemají sídlo v tomto státě, u akcionáře podléhají téže jednotné sazbě, ale u dividend z akcií společností, které nemají sídlo v tomto státě, není připuštěno započtení srážky daně u zdroje provedené v tomto jiném členském státě?“