title: Věc T-573/08: Žaloba podaná dne 17. prosince 2008 – TF1 v. Komise

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/42

         Žaloba podaná dne 17. prosince 2008 – TF1 v. Komise
   (Věc T-573/08)
   (2009/C 55/75)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Télévision française 1 SA (TF1) (zástupci: J.-P. Hordies a C. Smits, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 16. července 2008 ve věci N 279/2008 – France (Kapitálová dotace pro France Télévisions);

               —

               uložit Komisi, aby zahájila formální vyšetřovací řízení ohledně podpory stanovené v čl. 88 odst. 2 ES;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně navrhuje zrušení Komise rozhodnutí K(2008) 3506 konečné ze dne 16. července 2008, v němž Komise měla za to, že podpora poskytnutá formou kapitálové dotace ve výši 150 miliónů eur France Télévisions je slučitelná se společným trhem. V této souvislosti žalobkyně navrhuje zahájení formálního vyšetřovacího řízení podle čl. 88 odst. 2 ES.
   Pokud jde o věc samou, žalobkyně uplatňuje na podporu své žaloby dva žalobní důvody:

               —

               opírající se o zjištění, že existovaly vážné obtíže, k jejichž vyřešení byla Komise povinna zahájit formální vyšetřovací řízení stanovené v čl. 88 odst. 2 ES, vzhledem k tomu, že tyto obtíže byly prokázány i) skutečností, že rozhodnutí bylo postiženo věcnou nepřesností, ii) nedostatečným informováním Komise a iii) nezvykle krátkou dobou trvání fáze předběžného přezkumu, jakož okolnostmi, za nichž tato fáze přezkumu proběhla;

               —

               vycházející z nedostatku odůvodnění, jelikož Komise neshromáždila všechny nezbytné informace nebo nevzala v úvahu informace, kterými disponovala a jelikož úvaha Komise uvedená v bodě 23 napadeného rozhodnutí se odchyluje od jejích předcházejících postojů, aniž by Komise uvedla důvody, pro které se od nich odchyluje.


title: Věc F-112/06: Žaloba podaná dne 22. září 2006 – Krčová v. Soudní dvůr

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/49

         Žaloba podaná dne 22. září 2006 – Krčová v. Soudní dvůr
   (Věc F-112/06)
   (2006/C 281/87)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Erika Krčová (Trnava, Slovensko) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Soudní dvůr Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Soudního dvora ze dne 18. října 2005 o propuštění žalobkyně po skončení zkušební doby, jakož i, je-li to třeba, rozhodnutí Soudního dvora ze dne 16. září 2005 o prodloužení její zkušební doby o dva měsíce od 1. srpna 2005 a rozhodnutí ze dne 12. září 2005 o vyhotovení zprávy o zkušební době navrhující propuštění žalobkyně;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se na podporu své žaloby dovolává tří žalobních důvodů, z nichž první vychází z porušení článku 34 služebního řádu, porušení povinnosti řádné péče, zjevného nesprávného posouzení, nedostatku odůvodnění, jakož i porušení podstatných formálních náležitostí. Orgán oprávněný ke jmenování především při přijímání napadených rozhodnutí nedodržel lhůty stanovené v článku 34 služebního řádu a nedbal mimo jiné na to, aby zajistil žalobkyni v průběhu zkušební doby řádné podmínky.
   Druhý žalobní důvod vychází ze zneužití pravomoci a řízení, jehož se dopustil Výbor Soudního dvora pověřený vyřizováním stížností.
   Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásad řádné správy a řádného řízení, jakož i z porušení práv obhajoby.


title: Věc C-662/11: Žaloba podaná dne 22. prosince 2011 — Evropská komise v. Kyperská republika

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/18

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2011 — Evropská komise v. Kyperská republika
   (Věc C-662/11)
   2012/C 73/33
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Montaguti a G. Zavvos)

      Žalovaná: Kyperská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že tím, že Kyperská republika nepřijala nejpozději dne 1. května 2009 správní a právní předpisy nezbytné k dosažení souladu s ustanoveními článku 24 ve spojení s přílohou VII Aktu o přistoupení Kyperské republiky, které se týkají zrušení omezení, kterým vnitrostátní právní předpisy podřizují nabývání objektů vedlejšího bydlení občany EU/EHP a v každém případě tím, že je neoznámila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z tohoto aktu;

               —

               uložit Kyperské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise má za to, že s ohledem na ustanovení článku 24 ve spojení s ustanoveními přílohy VII Aktu o přistoupení Kyperské republiky měly orgány Kyperské republiky uvést v platnost nejpozději do 1. května 2009 správní a právní opatření nezbytná ke zrušení omezení, kterým vnitrostátní právní předpisy podřizují nabývání objektů vedlejšího bydlení občany EU/EHP. Tato omezení představují bezprostřední porušení volného pohybu kapitálu, jak je zakotven v článku 63 Smlouvy o fungování Evropské unie.
   Kyperská republika zaslala návrh zákona o změnách platných omezení a tvrdí, že tento návrh byl předložen Radě ministrů, aby o něm rozhodla v co nejkratší lhůtě a předložila jej ke schválení parlamentu.
   Komise poznamenává, že v případě, kdy právní předpisy členského státu porušují svobodu zakotvenou ve Smlouvě, může být porušení odstraněno pouze přijetím předpisů, které mají stejnou závaznost. Proto skutečnost, že Kyperská republika přiložila ke své odpovědi pouhý návrh zákona, který nemá žádnou právní sílu, nemůže být postavena na roveň přijetí závazného aktu zrušujícího omezení nabývání objektů vedlejšího bydlení občany EU/EHP.
   Komise má za to, že tím, že Kyperská republika nepřijala správní a právní předpisy nezbytné ke zrušení omezení, kterým vnitrostátní právní předpisy podřizují nabývání objektů vedlejšího bydlení občany EU/EHP a v každém případě tím, že je neoznámila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 24 Aktu o přistoupení ve spojení s přílohou VII tohoto aktu o přechodných opatřeních týkajících se Kypru.


title: Věc T-506/09: Žaloba podaná dne 16. prosince 2009 — Carlyle v. OHIM — Mascha & Regner Consulting (THE CARLYLE)

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/37

         Žaloba podaná dne 16. prosince 2009 — Carlyle v. OHIM — Mascha & Regner Consulting (THE CARLYLE)
   (Věc T-506/09)
   2010/C 51/71
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Carlyle, LLC (St. Louis, Spojené státy) (zástupci: E. Cornu, E. De Gryse a D. Moreau, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Mascha & Regner Consulting KEG (Vídeň, Rakousko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 8. října 2009 ve věci R 240/2009-4; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „THE CARLYLE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 25 a 42

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Částečné zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Prohlášení neplatnosti dotčené ochranné známky Společenství

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení Rady 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně použil příliš restriktivní výklad pojmu „skutečné užívání“. Odvolací senát navíc i) správně nezohlednil důkaz užívání předložený žalobkyní zrušovacímu oddělení, ii) správně neposoudil dosah uvedeného důkazu užívání a iii) neprovedl jeho celkové posouzení.


title: Věc C-26/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) dne 18. ledna 2016 – Santogal M-Comércio e Reparação de Automóveis, Lda v. Autoridade Trbiutária e Aduaneira

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) dne 18. ledna 2016 – Santogal M-Comércio e Reparação de Automóveis, Lda v. Autoridade Trbiutária e Aduaneira
   (Věc C-26/16)
   (2016/C 136/14)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa CAAD)

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Santogal M – Comércio e Reparação de Automóveis, L.da

      Žalovaná: Autoridade Trbiutária e Aduaneira

      Předběžné otázky

               1)

               Brání čl. 138 [odst. 2] písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006 tomu, aby pro účely přiznání osvobození od DPH v případě, že je za úplatu uskutečněno dodání nových dopravních prostředků, jež přepraví pořizovatel z tuzemska do jiného členského státu, ustanovení vnitrostátního práva [čl. 1 písm. e) a čl. 14 písm. b) systému DPH pro plnění uvnitř Společenství] požadovala, aby byl pořizovatel usazen v posledně jmenovaném členském státě nebo v něm měl bydliště?

               2)

               Brání čl. 138 [odst. 2] písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 tomu, aby v členském státě, v němž je zahájena přeprava, bylo zamítnuto osvobození od daně v situaci, kdy byl pořízený dopravní prostředek přepraven do Španělska, kde získal turistickou poznávací značku dočasné povahy, která podléhá režimu zdanění stanovenému v článcích 8 až 11, 13 a 15 španělského královského nařízení č. 1571/1993 ze dne 10. září 1993?

               3)

               Brání čl. 138 odst. 2 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 tomu, aby byla vyměřena DPH dodavateli nového dopravního prostředku v situaci, kdy nebylo prokázáno to, zda režim turistické poznávací značky zanikl některým ze způsobů stanovených v článcích 11 a 15 španělského královského nařízení č. 1571/1993 ze dne 10. září 1993, ani to, zda v důsledku zániku tohoto režimu byla či bude odvedena DPH?

               4)

               4Brání čl. 138 [odst. 2] písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES a zásady právní jistoty, proporcionality a ochrany legitimního očekávání tomu, aby byla vyměřena DPH dodavateli nového dopravního prostředku odeslaného do jiného členského státu v situaci, kdy:

                           —

                           pořizovatel před odesláním oznámil dodavateli, že je rezidentem členského státu určení, a předložil mu písemnost prokazující, že mu bylo ve zmíněném členském státě přiděleno identifikační číslo cizince, přičemž v této písemnosti je uvedeno jiné místo pobytu ve zmíněném státě, než jaké uvedl pořizovatel;

                           —

                           pořizovatel následně předložil dodavateli písemnosti prokazující, že pořízený dopravní prostředek byl v členském státě určení podroben technické kontrole a že mu byla ve zmíněném státě přidělena turistická poznávací značka;

                           —

                           nebylo prokázáno, že dodavatel spolupracoval s pořizovatelem s cílem vyhnout se odvedení DPH;

                           —

                           celní orgány nevznesly žádnou námitku ke zrušení celního prohlášení vozidla, jež bylo provedeno na základě písemností, jež měl k dispozici dodavatel?

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1.


title: Věc F-10/06: Žaloba podaná dne  5. ledna 2006  – André v. Komise

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/36

         Žaloba podaná dne 5. ledna 2006 – André v. Komise
   (Věc F-10/06)
   (2006/C 96/56)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Daniel André (Brusel, Belgie) (zástupce: M. Jourdan, avocat)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 6. října 2005, kterým odmítla žalobci vyplatit za služby poskytnuté ve dnech 12. a 13. ledna 2005 pro Soudní dvůr a na jeho žádost paušální náhrady stanovené článkem 7 Úmluvy, kterou se stanoví pracovní podmínky a platové poměry konferenčních tlumočníků zaměstnávaných orgány Evropské unie;

               —

               uložit žalované náhradu škody utrpěné žalobcem v důsledku aktu nepříznivě zasahujícího do jeho právního postavení, tedy zaplacení částky 241,99 eur odpovídající náhradám, které měly být vyplaceny, navýšenou o úroky ode dne splatnosti;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, konferenční tlumočník, poskytuje služby pro různá tlumočnická oddělení orgánů Společenství. Jeho služby jsou prováděny v rámci smluv stanovících požadované dny a místo tlumočení. Tyto smlouvy se řídí, co se týče platových poměrů, Úmluvou, kterou se stanoví pracovní podmínky a platové poměry konferenčních tlumočníků zaměstnávaných orgány Evropské unie.
   V projednávaném případě žalobce napadá rozhodnutí Komise, kterým mu tento orgán odmítl vyplatit paušální cestovní náhrady stanovené článkem 7 výše uvedené Úmluvy a upřesněné „prováděcími pravidly“ v její příloze.
   Svou žalobou žalobce napadá výklad uvedených ustanovení podaný žalovanou, podle níž by existence ušlého zisku z důvodu služební cesty měla být naprosto nezbytnou podmínkou pro vyplacení dotčených náhrad. Krom toho Komise měla považovat za první pracovní den žalobce 12. leden 2005, přestože tento již pracoval pro orgán Společenství ve dnech 10. a 11. ledna 2005.
   Podle žalobce text Úmluvy neobsahuje, a to ani nepřímo, doplňující podmínky vyžadované žalovanou. Žalovaná tudíž neoprávněně změnila rozsah působnosti Úmluvy.
   Nakonec žalobce uplatňuje, že existence po sobě navazujících smluv s jedním či několika orgány Společenství neopravňuje odejmout mu nárok na sporné náhrady.


title: Věc T-367/11: Žaloba podaná dne 4. července 2011 — Lyder Enterprises v. CPVO — Liner Plants NZ (1993) (Southern Splendour)

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/28

         Žaloba podaná dne 4. července 2011 — Lyder Enterprises v. CPVO — Liner Plants NZ (1993) (Southern Splendour)
   (Věc T-367/11)
   2011/C 282/57
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lyder Enterprises Ltd (Auckland, Nový Zéland) (zástupce: G. Pickering, solicitor)

      Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství (CPVO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Liner Plants NZ (1993) Ltd (Waitakere, Nový Zéland)

      Návrhová žádání:

               —

               zrušit rozhodnutí odvolacího senátu Odrůdového úřadu Společenství ze dne 18. února 2011 ve věci A007/2010 a

               —

               přerušit řízení do vydání konečného rozhodnutí High Court of New Zealand ve věci č. CIV:2011:404:2969.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žadatelka o odrůdové právo Společenství: žalobkyně

      Dotčené odrůdové právo Společenství: Southern Splendour — přihláška odrůdového práva č. 2006/1888

      Majitelka odrůdového práva namítaného v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítané odrůdové právo: Námitka se zakládala na tvrzení, že žadatelka není osobou, která odrůdu vyšlechtila, objevila nebo vyvinula, ani jejím právním nástupcem

      Rozhodnutí výboru CPVO: Zamítnutí přihlášky č. 2006/1888 odrůdy „Southern Splendour“ (rozhodnutí č. R972)

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení zásady vyslechnutí druhého účastníka řízení (audi alteram partum), nepříslušnost, nepochopení základních pravidel přirozené spravedlnosti a porušení podstatných formálních náležitostí, jelikož odvolací senát rozhodl, že důkazní prostředky navrhované v dopise žalobkyně nejsou přípustné, neboť nebyly předloženy ve formě místopřísežného prohlášení.


title: Věc T-586/08: Žaloba podaná dne 24. prosince 2008 – Kerma v. OHIM (BIOPIETRA)

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/45

         Žaloba podaná dne 24. prosince 2008 – Kerma v. OHIM (BIOPIETRA)
   (Věc T-586/08)
   (2009/C 55/80)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kerma SpA (Puegnago sul Garda, Itálie) (zástupce: A. Manzoni, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               prohlásit, že ochranná známka BIOPIETRA je v souladu s článkem 4 nařízení o ochranné známce Společenství a že nepostrádá rozlišovací způsobilost ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství,

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „BIOPIETRA“ (přihláška k zápisu č. 5 658 893) pro výrobky ve třídě 19.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky k zápisu.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení a nesprávné použití čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-9/09: Žaloba podaná dne 9. ledna 2009 – Komise Evropských společenství v. Belgické království

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/25

         Žaloba podaná dne 9. ledna 2009 – Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-9/09)
   (2009/C 69/46)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupkyně: C. Cattabriga a J. Sénéchal, zmocněnkyně)

      Žalované: Belgické království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Belgické království tím, že nepřijalo všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/23/ES ze dne 31. března 2004 o stanovení jakostních a bezpečnostních norem pro darování, odběr, vyšetřování, zpracování, konzervaci, skladování a distribuci lidských tkání a buněk (1), nebo v každém případě tím, že o nich neinformovalo Komisi, nesplnilo povinnosti, které mu z této směrnice vyplývají;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice 2004/23/ES uplynula dne 7. dubna 2006. Ke dni podání této žaloby však žalované nepřijalo nezbytné opatření k provedení této směrnice, nebo v každém případě o nich neinformovalo Komisi.

      (1)  Úř. věst. L 102, s. 48.


title: Věc T-321/15: Žaloba podaná dne 22. června 2015 – GSA a SGI Security v. Parlament

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/36

         Žaloba podaná dne 22. června 2015 – GSA a SGI Security v. Parlament
   (Věc T-321/15)
   (2015/C 262/49)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Gruppo Servizi Associati SpA (GSA) (Řím, Itálie) a Security Guardian’s Institute (SGI Security) (Bierges, Belgie) (zástupce: E. van Nuffel d’Heynsbroeck, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Parlamentu oznámené dne 12. června 2015, kterým byla prohlášena za neslučitelnou nabídka, kterou předložily Gruppo Servizi Associati s.p.a. a Security Guardian’s Institute s.a. v rámci zadávání veřejné zakázky EP/DGSAFE/UIB/SER/2014-014, na služby požární bezpečnosti, pomoci osobám a vnější kontroly v místech Evropského parlamentu v Bruselu a rozhodnutí Parlamentu zadat zakázku jinému uchazeči;

               —

               uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení zásad proporcionality a rovného zacházení, neboť Parlament nespravedlivě vyžadoval, aby všichni členové seskupení hospodářských subjektů byli držiteli povolení v souladu se zákonem ze dne 10. dubna 1990 o soukromé a zvláštní bezpečnosti, včetně členů seskupení, kteří nevykonávali služby upravené uvedeným zákonem.

               2.

               Druhý žalobní důvod předložený podpůrně, vycházející z porušení zásady volného poskytování služeb a podpůrných zásad rovného zacházení a proporcionality, jelikož podmínka držby povolení stanovená v zákoně ze dne 10. dubna 1990 značně stěžovala, či dokonce znemožňovala účast podniku, jehož nabídka se týká služby, která mu nepodléhá, na zadávacím řízení.


title: Věc C-190/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/33

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království
   (Věc C-190/08) (1)

   (2009/C 69/73)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 171, 5.7.2008.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  20. října 2005  ve věci C-334/03: Komise Evropských společenství proti Portugalské republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 90/388/EHS — Telekomunikace — Článek 4d — Omezení vlastnického práva třetích osob — Nezajištění nediskriminačního udělování práv omezujících vlastnické právo třetích osob — Neprovedení směrnice)

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 20. října 2005
   ve věci C-334/03: Komise Evropských společenství proti Portugalské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 90/388/EHS - Telekomunikace - Článek 4d - Omezení vlastnického práva třetích osob - Nezajištění nediskriminačního udělování práv omezujících vlastnické právo třetích osob - Neprovedení směrnice)
   (2005/C 330/05)
   Jednací jazyk: portugalština
   Ve věci C-334/03, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 30. července 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnci: A. Alves Vieira, S. Rating a G. Braga da Cruz) proti Portugalské republice (zmocněnci: L. Fernandes a P. de Pitta e Cunha), Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, K. Schiemann, N. Colneric (zpravodaj), J. N. Cunha Rodrigues, a E. Levits, soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 20. října 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Portugalská republika tím, že nezajistila provedení článku 4d směrnice Komise 90/388/EHS ze dne 28. června 1990 o hospodářské soutěži na trhu telekomunikačních služeb, ve znění směrnice Komise 96/19/ES ze dne 13. března 1996, nesplnila své povinnosti.

               2.

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 251, 18.10.2003.


title: Věc C-286/08: Žaloba podaná dne 30. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/33

         Žaloba podaná dne 30. června 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-286/08)
   (2008/C 223/51)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Patakia a J.-B. Laignelot)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že v přiměřené lhůtě nevypracovala a nepřijala plán pro nakládání s nebezpečnými odpady v souladu s požadavky relevantních právních předpisů Společenství a nezřídila jednotnou a přiměřenou síť zařízení na odstraňování nebezpečných odpadů, která umožní odstraňování těchto odpadů použitím co nejvhodnějších metod k zajištění vysokého stupně ochrany životního prostředí a veřejného zdraví, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 1 odst. 2 a článku 6 směrnice 91/689/EHS o nebezpečných odpadech (1) a z čl. 5 odst. 1 a 2 a z čl. 7 odst. 1 směrnice 2006/12/ES (2) (která nahradila směrnici 75/442/EHS o odpadech, ve znění směrnice 91/156/EHS);

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala všechna opatření nezbytná k tomu, aby bylo zajištěno, co se týče nakládání s nebezpečnými odpady, dodržení článků 4 a 8 směrnice 2006/12/ES (která nahradila směrnici 75/442/EHS, ve znění směrnice 91/156/EHS), jakož i čl. 3 odst. 1 a článků 6, 7, 8, 9, 13 a 14 směrnice 99/31/ES (3) o skládkách odpadů, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 1 odst. 2 směrnice 91/689/EHS o nebezpečných odpadech, z článků 4 a 8 směrnice 2006/12/ES (která nahradila směrnici 75/442/EHS o odpadech, ve znění směrnice 91/156/EHS), jakož i povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 3 odst. 1 a článků 6, 7, 8, 9, 13 a 14 směrnice 99/31/ES o skládkách odpadů;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise poté, co přezkoumala právní předpisy týkající se nakládání s nebezpečnými odpady, které jí Řecká republika oznámila, a zvláště národního plánu pro odstraňování odpadů, konstatovala, že tyto předpisy nesplňují požadavky práva Společenství, co se týče nakládání s nebezpečnými odpady.
   Národní plán pro odstraňování odpadů konkrétně vykazuje nedostatky v rozsahu, v němž se omezuje na obecné směry, které vyžadují pozdější upřesnění a které nesplňují požadavek „dostatečné přesnosti“, přičemž je porušen čl. 1 odst. 2 a čl. 6 odst. 2 směrnice 91/689/EHS ve vzájemném spojení s čl. 7 odst. 1 směrnice 2006/12/ES (která nahradila směrnici 75/442/EHS).
   Stejně tak národní plán pro odstraňování odpadů neupravuje jednotnou a přiměřenou síť zařízení na odstraňování odpadu, jelikož chybí příslušné infrastruktury, chybí hodnocení týkající se požadované úrovně kapacity zpracování odpadů a jsou v něm nedostatky, co se týče vytvoření a zeměpisného rozmístění vhodných míst, přičemž je porušen čl. 1 odst. 2 směrnice 91/689/EHS ve vzájemném spojení s článkem 5 směrnice 2006/12/ES (která nahradila směrnici 75/442/EHS).
   Krom toho bylo zjištěno, že rozšířená praxe odstraňování nebezpečných odpadů v Řecku ve formě „dočasného skládkování“ byla nicméně v důsledku obnovení příslušných povolení vzhledem k nedostatku vhodných skládek přeměněna na trvalé skládkování. Z toho vyplývá, že nebyla přijata vhodná opatření k bezpečnému a konečnému odstranění nebezpečných odpadů tak, aby nebylo ohroženo lidské zdraví a poškozeno životní prostředí, přičemž byl porušen čl. 1 odst. 2 směrnice 91/689/EHS ve vzájemném spojení s články 4 a 8 směrnice 2006/12/ES (která nahradila směrnici 75/442/EHS) a s čl. 3 odst. 1 a články 6, 7, 8, 9, 13 a 14 směrnice 99/31/ES o skládkách odpadů.

      (1)  Úř. věst. L 377, 31.12.1991, s. 20; Zvl. vyd. 15/02, s. 78.

      (2)  Úř. věst. L 114, 27.4.2006, s. 9.

      (3)  Úř. věst. L 182, 16.7.1999, s. 1.


title: Věc T-454/09 P: Usnesení Tribunálu ze dne 28. června 2011 — van Arum v. Parlament ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Hodnocení — Hodnotící posudek — Hodnocení za rok 2005 — Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/18

         Usnesení Tribunálu ze dne 28. června 2011 — van Arum v. Parlament
   (Věc T-454/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Hodnocení - Hodnotící posudek - Hodnocení za rok 2005 - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   2011/C 282/35
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Rinse van Arum (Winksele, Belgie) (zástupce: W. van den Muijsenbergh, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupci: J. F. de Wachter, K. Zejdová a R. Ignătescu, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 10. září 2009, van Arum v. Parlament (F-139/07, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí) a směřující ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Rinse van Arum ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropským parlamentem v tomto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 13.2.2010.


title: Věc T-20/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. června 2017 – M/S. Indeutsch International v. EUIPO – Crafts Americana Group (Vyobrazení vzoru „rybí kosti“ mezi dvěma rovnoběžnými čarami) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie představující vzor ‚rybí kosti‘ mezi dvěma rovnoběžnými čarami — Rozlišovací způsobilost — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Přezkum ochranné známky, tak jak byla zapsána“

text:
               7.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. června 2017 – M/S. Indeutsch International v. EUIPO – Crafts Americana Group (Vyobrazení vzoru „rybí kosti“ mezi dvěma rovnoběžnými čarami)
   (Věc T-20/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie představující vzor ‚rybí kosti‘ mezi dvěma rovnoběžnými čarami - Rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Přezkum ochranné známky, tak jak byla zapsána“)
   (2017/C 256/23)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: M/S. Indeutsch International (Noida, Indie) (zástupci: původně D. Stone, D. Meale, A. Dykes, solicitors, a S. Malynicz, QC, poté D. Stone a S. Malynicz, a nakonec D. Stone, S. Malynicz a M. Siddiqui, solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Crafts Americana Group, Inc. (Vancouver, Washington, Spojené státy americké) (zástupci: J. Fish a V. Leitch, solicitors, a A. Bryson, barrister)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. listopadu 2015 (věc R 1814/2014-1), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Crafts Americana Group a M/S. Indeutsch International

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 5. listopadu 2015 (věc R 1814/2014-1) se zrušuje.

               2.

               EUIPO se ukládá náhrada nákladů řízení společnosti M/S. Indeutsch International.

               3.

               Společnost Crafts Americana Group, Inc. ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 21.3.2016.


title: Věc C-265/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale ordinario di Torino (Itálie) dne 12. května 2016 – VCAST Limited v. R.T.I. SpA

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale ordinario di Torino (Itálie) dne 12. května 2016 – VCAST Limited v. R.T.I. SpA
   (Věc C-265/16)
   (2016/C 270/34)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale ordinario di Torino

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: VCAST Limited

      Žalovaná: R.T.I. SpA

      Předběžné otázky

               1)

               Je vnitrostátní právní úprava, která podnikatelskému subjektu zakazuje, aby jednotlivcům poskytoval službu umožňující prostřednictvím videozáznamu na dálku způsobem tzv. cloud computing vyhotovit rozmnoženiny pro soukromé užití týkající se děl chráněných autorským právem, a to prostřednictvím jeho aktivního zásahu při vyhotovování záznamu a bez souhlasu nositele práva, slučitelná s právem Společenství, zvláště s čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (1) (jakož i se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu (2) a se zakládající Smlouvou)?

               2)

               Je vnitrostátní právní úprava, která podnikatelskému subjektu umožňuje, aby jednotlivcům poskytoval službu umožňující prostřednictvím videozáznamu na dálku způsobem tzv. cloud computing vyhotovit rozmnoženiny pro soukromé užití týkající se děl chráněných autorským právem, i když to zahrnuje jeho aktivní zásah při vyhotovování záznamu, a to i v případě, že neexistuje souhlas nositele práva, za paušální odměnu pro nositele práva, který v zásadě podléhá režimu povinné licence, slučitelná s právem Společenství, zvláště s čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (jakož i se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu a se zakládající Smlouvou)?

      (1)  Úř. věst. L 167, s. 10.

      (2)  „Směrnice o elektronickém obchodu“, Úř. věst. L 178, s. 1.


title: Věc C-138/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Ordinario di Palermo (Itálie) dne 15. dubna 2009 — Todaro Nunziatina & C. snc v. Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Ordinario di Palermo (Itálie) dne 15. dubna 2009 — Todaro Nunziatina & C. snc v. Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale
   (Věc C-138/09)
   2009/C 153/43
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Ordinario di Palermo

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Todaro Nunziatina & C. snc

      Žalovaný: Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale

      Předběžné otázky

               1)

               Vzhledem k tomu, že režim podpor (stanovený v dokumentu NN 91/A/95) zavedený regionem Sicílie prostřednictvím článku 10 regionálního zákona č. 27 ze dne 15. května 1991 stanovil mechanismus příspěvků od 2 do 5 let (2 roky při přijetí do zaměstnání na základě pracovní smlouvy, v rámci níž je poskytováno odborné vzdělávání, plus maximálně 3 roky v případě změny pracovního poměru na základě pracovní smlouvy, v rámci níž je poskytováno odborné vzdělávání, na smlouvu na dobu neurčitou), měla Evropská komise rozhodnutím č. 95/C 343/11 ze dne 14. listopadu 1995, kterým bylo schváleno jeho používání, v úmyslu:

                           —

                           umožnit takovou komplexní dočasnou a hospodářskou úpravu podpor (2 roky + 3 roky), nebo naopak

                           —

                           měla za to, že je možné schválit, výhradně a alternativně, poskytování příspěvků při přijímání do zaměstnání na základě pracovní smlouvy, v rámci níž je poskytováno odborné vzdělávání (na dva roky jejího trvání) nebo poskytování příspěvků v případě změn smlouvy zaměstnanců, kteří byli předtím přijati do zaměstnání na základě pracovní smlouvy, v rámci níž je poskytováno odborné vzdělávání, na smlouvu na dobu neurčitou (po stanovenou dobu tří let od změny smlouvy)?

               2)

               Má být lhůta pro uplatnění státní podpory, rozpočtový rok 1997, stanovená rozhodnutím Evropské komise č. 95/C 343/11 ze dne 14. listopadu 1995 v rámci schválení režimu zavedeného článkem 10 regionálního zákona 27/91 vykládána:

                           —

                           jako počáteční odhad výdajů pro podpory, které jsou však určeny k poskytnutí v následujících letech (v závislosti na různých možných výkladech výše uvedených přiznaných podpor), nebo spíše

                           —

                           jako konečná lhůta pro skutečné poskytnutí samotných příspěvků ze strany příslušných regionálních orgánů?

               3)

               Mohl (a měl) region Sicílie konkrétně uplatnit režim dotyčných podpor na všechny schválené roky (to znamená 2+3) při přijímání do zaměstnání na základě pracovní smlouvy, v rámci níž je poskytováno odborné vzdělávání, ve smyslu článku 10 regionálního zákona 27/91, k němuž došlo například dne 1. ledna 1996, tedy ve lhůtě pro uplatnění podpory stanovené rozhodnutím č. 95/C 343/11 ze dne 14. listopadu 1995, a to i tehdy, když stejně jako v uvedeném příkladu znamenalo uplatnění schváleného režimu skutečné poskytování příspěvku až do 31. prosince 2001 (tj. 1996 + 5 let = 2001)?

               4)

               Měla Evropská komise rozhodnutím č. 2003/195/ES ze dne 16. října 2002, v jehož článku 1 uvádí: „režim podpor stanovený čl. 11 odst. 1 regionálního zákona regionu Sicílie č. 16 ze dne 27. května 1997, jež má Itálie v úmyslu provádět, je neslučitelný se společným trhem. Tento režim proto nelze provést“, v úmyslu:

                           —

                           zrušit vlastní schválení „nového“ režimu podpor stanoveného článkem 11 regionálního zákona 16/97, protože jej považovala za „samostatný“ systém určený k prodloužení lhůty pro uplatňování podpory zavedené článkem 10 regionálního zákona 27/91 i po termínu 31. prosince 1996 a zahrnout do ní i výdaje v souvislosti s přijímáním do zaměstnání nebo změnami smluv uskutečněnými v letech 1997 a 1998, nebo

                           —

                           naopak mělo uvedené rozhodnutí v úmyslu skutečně regionu znemožnit získávat hospodářské zdroje, a to za účelem zabránit konkrétnímu poskytování státních podpor zavedených článkem 10 regionálního zákona 27/91 i pro přijetí do zaměstnání nebo změny smluv uskutečněné do 31. prosince 1996?

               5)

               Pokud výklad rozhodnutí Komise odpovídá výkladu uvedenému v prvním předpokladu bodu 4), je toto rozhodnutí slučitelné s výkladem článku 87 Smlouvy, který Komise považuje za základ podobných případů týkajících se zproštění povinnosti přispívat a podílet se na pracovních smlouvách, v rámci nichž je poskytováno odborné vzdělávání, na základě rozhodnutí 2000/128/ES ze dne 11. května 1999 (jehož předmětem jsou zákony italského státu a jež se výslovně připomíná v odůvodnění záporného rozhodnutí z roku 2002) a 2003/739/ES ze dne 13. května 2003 (jehož předmětem jsou zákony regionu Sicílie)?

               6)

               Pokud výklad rozhodnutí Komise odpovídá výkladu uvedenému ve druhém předpokladu bodu 4), jaký výklad by bylo třeba použít pro předchozí rozhodnutí o schválení podpor, a to s ohledem na dvojí možný význam přídavného jména „další“: „další ve vztahu k rozpočtu stanovenému rozhodnutím Komise“ nebo „další ve vztahu k financování stanovenému regionem jen do rozpočtu na rok 1996“?

               7)

               Konečně které podpory mají být podle Komise považovány za oprávněné a které za neoprávněné?

               8)

               Který z účastníků tohoto řízení (podnik nebo úřad) má povinnost prokázat, že rozpočet stanovený Komisí nebyl překročen?

               9)

               Má případné přiznání zákonných úroků za zpožděné vyplácení příspěvků považovaných za oprávněné a přípustné podnikům-příjemcům vliv na možné překročení rozpočtu původně schváleného rozhodnutím č. 95/C 343/11 ze dne 14. října 1995?

               10)

               V případě, že má vliv na překročení rozpočtu, jakou úrokovou sazbu je třeba uplatnit?


               22.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 480/8

         Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO předložená soudem Hæstiréttur Íslands dne 10. prosince 2015 ve věci Sorpa bs. vs. Orgán pro hospodářskou soutěž
   (Věc E-29/15)
   (2016/C 480/10)
   Dopisem ze dne 10. prosince 2015, který podatelna Soudního dvora ESVO obdržela téhož dne, požádal Hæstiréttur Íslands (Nejvyšší soud Islandu) Soudní dvůr ESVO o poradní stanovisko ve věci Sorpa bs. v. Orgán pro hospodářskou soutěž, týkající se následujících otázek:

               1.

               Je obec ve smluvní straně Dohody o EHP, která ve své jurisdikci nakládá s odpady v souladu s ustanoveními směrnic 75/442/EHS, 1999/31/ES a 2000/76/ES, podnikem ve smyslu článku 54 této dohody? V této souvislosti se soud táže, zda jsou v kontextu odpovědi na tuto otázku významné následující aspekty: a) zpracování odpadů patří podle právního řádu příslušné smluvní strany k zákonem stanoveným funkcím obcí; b) zpracování odpadů může být podle právního řádu této smluvní strany předmětem hospodářské soutěže mezi soukromými a veřejnými subjekty; c) právní řád smluvní strany stanoví, že v této oblasti nejsou obce oprávněny účtovat poplatky vyšší, než kolik odpovídá nákladům na zpracování odpadů a související činnosti.

               2.

               Je-li odpověď na první otázku záporná, platí totéž pro družstevní podnik, který je provozován dvěma či více obcemi a který jejich jménem zajišťuje v jejich příslušných oblastech nakládání s odpady?

               3.

               Je při posuzování otázky, zda se článek 54 Dohody o EHP použije na činnost obce či družstevního podniku, významné, že právní řád dané smluvní strany obsahuje ustanovení, která veřejným subjektům výkon této činnosti povolují anebo ukládají? Je slučitelné s Dohodou o EHP, aby smluvní strana právními předpisy vyňala určité činnosti veřejných subjektů z působnosti práva hospodářské soutěže?

               4.

               Mohou být obce, které jsou vlastníky družstevního podniku, například podniku uvedeného v otázce ad 2, pokládány za obchodní partnery ve smyslu čl. 54 druhého pododstavce písm. c)? Pokud mohou, představuje sleva poskytnutá těmto vlastníkům, která není poskytována jiným stranám, znevýhodňování některých partnerů ve smyslu téhož ustanovení?


title: Věc T-258/07: Žaloba podaná dne 17. července 2007 – Campo de Alcalá del Río v. Rada a Komise

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/51

         Žaloba podaná dne 17. července 2007 – Campo de Alcalá del Río v. Rada a Komise
   (Věc T-258/07)
   (2007/C 211/96)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: S. Coop. And. de Productores del Campo de Alcalá del Río (Sevilla, Španělsko) (zástupce: L. Ortiz Blanco, advokát)

      Žalované: Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               vynést rozsudek vyhovující projednávané žalobě na náhradu škody podané podle článku 288 ES a konstatující právo žalobkyně na finanční odškodnění poskytnuté společně a nerozlučně Radou a Komisí v celkové výši jeden milion třicet pět tisíc čtyři sta šedesát šest eur (1 035 466 eur) a

               —

               uložit žalovaným orgánům náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a argumenty jsou totožné se žalobními důvody a argumenty již dovolávanými ve věci T-217/07, Las Palmeras v. Rada a Komise.


title: Věc C-425/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. října 2007 AEPI AE Elliniki Etairia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 12. července 2007 ve věci T-229/05, AEPI AE Elliniki Etairia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias v. Komise Evropských společenství

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/36

         Kasační opravný prostředek podaný dne 14. října 2007 AEPI AE Elliniki Etairia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 12. července 2007 ve věci T-229/05, AEPI AE Elliniki Etairia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-425/07 P)
   (2007/C 269/61)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: AEPI AE Elliniki Etairia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias (zástupce: T. Asprogerakas-Grivas, advokát)

      Další účastník řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               určit, že projednávaný kasační opravný prostředek je přípustný;

               —

               zrušit v plném rozsahu rozsudek č. 328 208 vydaný dne 12. července 2007 Soudem prvního stupně Evropských společenství (čtvrtý senát) ve věci T-229/05, AEPI AE v. Komise Evropských společenství;

               —

               rozhodnout o žalobě podané dne 14. června 2005 (na základě článku 230 ES) u Soudu prvního stupně Evropských společenství proti rozhodnutí Komise SG-Greffe (2005) D/201832 ze dne 18. dubna 2005, kterým byla zamítnuta stížnost (2001/4372, 56) (2001 A/3603/2) ze dne 22. března 2001, nebo věc vrátit Soudu, který vydal napadený rozsudek, tak, aby této žalobě bylo vyhověno v souladu s návrhovými žádáními;

               —

               uložit odpůrkyni náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   V napadeném rozsudku Soud podal nesprávný výklad článků 81 a 82 ES, jelikož nepřezkoumal, zda v napadeném rozhodnutí Komise překročila meze své posuzovací pravomoci, jelikož nevzal v úvahu relevantní judikaturu Soudního dvora Evropských společenství, jelikož nevzal v úvahu skutečnosti popsané v žalobě, které prokazují možný dopad na obchod uvnitř Společenství. Konečně tím, že podal nesprávný výklad a nesprávně použil články 81 a 82 ES, měl Soud za to, že ustanovení práva Společenství týkající se hospodářské soutěže povinně vyžadují existenci skutečného dopadu na obchod uvnitř Společenství, zatímco ve skutečnosti při správném výkladu a použití uvedených ustanovení měl rozhodnout, že postačuje eventuální dopad, aby bylo založeno porušení.


title: Věc T-178/07: Žaloba podaná dne 21. května 2007 – Euro-Information v. OHIM CYBERHOME

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/31

         Žaloba podaná dne 21. května 2007 – Euro-Information v. OHIM CYBERHOME
   (Věc T-178/07)
   (2007/C 170/61)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Européenne de traitement de l'Information SAS (Strasbourg, Francie) (zástupci: P. Greffe a J. Schouman, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 15. března 2007, věc R 1249/2006-1, v rozsahu, v němž zamítl zápis ochranné známky Společenství CYBERHOME č. 4 114 666 pro část výrobků a služeb zařazených do tříd 9, 36 a 38;

               —

               zápis přihlášky ochranné známky Společenství CYBERHOME č. 4 114 666 pro veškeré požadované výrobky a služby.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „CYBERHOME“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 36 a 38 (přihláška č. 4 114 666)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí zápisu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně uplatňuje, že na rozdíl od toho, co odvolací senát OHIM v napadeném rozhodnutí konstatoval, je ochranná známka arbitrární a má dostatečnou rozlišovací způsobilost vyžadovanou nařízením Rady č. 40/94 (1) s ohledem na požadované výrobky a služby.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc F-97/13: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 5. března 2015 – Gyarmathy v. FRA „Veřejná služba — Zaměstnanci Agentury Evropské unie pro základní práva — Dočasní zaměstnanci — Přijímání — Oznámení o volném pracovním místě — Odmítnutí kandidatury“

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/43

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 5. března 2015 – Gyarmathy v. FRA
   (Věc F-97/13) (1)

   („Veřejná služba - Zaměstnanci Agentury Evropské unie pro základní práva - Dočasní zaměstnanci - Přijímání - Oznámení o volném pracovním místě - Odmítnutí kandidatury“)
   (2015/C 146/58)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Valéria Anna Gyarmathy (Ráb, Maďarsko) (zástupkyně: L. Levi a M. Vandenbussche, advokátky)

      Žalovaná: Agentura Evropské unie pro základní práva (zástupci: M. Kjærum, zmocněnec, a B. Wägenbaur, advokát)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o jmenování jiného uchazeče na místo „hlavního programového ředitele“ a o nejmenování žalobkyně na druhé místo uvedené v oznámení o volném pracovním místě.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Valéria Anna Gyarmathy ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Agenturou Evropské unie pro základní práva.

      (1)  Úř. věst. C 85, 22.3.2014, s. 26.


title: Věc C-326/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. června 2013 společností Peek & Cloppenburg KG proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 18. dubna 2013 ve věci T-507/11, Peek & Cloppenburg v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               24.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/5

         Kasační opravný prostředek podaný dne 17. června 2013 společností Peek & Cloppenburg KG proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 18. dubna 2013 ve věci T-507/11, Peek & Cloppenburg v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-326/13 P)
   2013/C 245/08
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Německo) (zástupce: P. Lange, advokát)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Peek & Cloppenburg KG (Hamburg, Německo)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 18. dubna 2013 ve věci T-507/11;

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 28. února 2011 ve věci R 262/2005-1;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu a Peek & Cloppenburg KG (Hamburg) náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek namítá porušení čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 (1) chybným výkladem znaku „poskytuje […] právo zakázat užívání pozdější ochranné známky“.
   Na rozdíl od názoru Tribunálu nelze vycházet z toho, že požadavek tohoto ustanovení spočívá pouze v tom, aby význam uplatněného práva nebyl pouze místní. Předmětný znak je nutno vykládat v tom smyslu, že okruh označení, jejichž význam není pouze místní, jež mohou být namítána, dále zužuje. Tento výklad spočívá v tom, že předmětné vnitrostátní právo musí jeho majiteli poskytovat právo zakázat užívání pozdější ochranné známky na celém území členského státu, v němž má toto právo svůj původ.
   Pro tento výklad hovoří smysl námitkového řízení proti přihlášce ochranné známky Společenství, ustanovení článků 110 a 110 nařízení č. 207/2007, jakož i chápání totožného znaku článku 8 odst. 4 nařízení č. 207/2007 v článku 4 odst. 4 písm. b) směrnice 2008/95/ES (2).
   Německý zákonodárce provedl čl. 4 odst. 4 písm. b) směrnice 2008/95/ES do vnitrostátního práva se správným výkladem v tom smyslu, že předmětné právo musí jeho majiteli dávat právo zakázat užívání pozdější ochranné známky na celém území Spolkové republiky Německo. Výklad znaku „poskytuje […] právo zakázat užívání pozdější ochranné známky“ je relevantní pro rozhodnutí sporu.
   Podpůrně účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek namítá porušení čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 chybným výkladem znaku „jehož význam není pouze místní“ Tribunálem. Opírá se přitom o smysl námitkového řízení a účel omezení okruhu vnitrostátních označení, jež mohou být namítána, o normativní kontext s články 110 a 111 nařízení č. 207/2009, jakož i o ustanovení čl. 4 odst. 4 písm. b) směrnice 2008/95/ES.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. L 299, s. 25).


title: Věc T-232/16 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 12. května 2016 Evropskou komisí proti rozsudku vydanému dne 2. března 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-3/15, Frieberger a Vallin v. Komise

text:
               4.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/44

         Kasační opravný prostředek podaný dne 12. května 2016 Evropskou komisí proti rozsudku vydanému dne 2. března 2016 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-3/15, Frieberger a Vallin v. Komise
   (Věc T-232/16 P)
   (2016/C 243/49)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a G. Gattinara, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Jürgen Frieberger (Woluwe Saint Lambert, Belgie), a Benjamin Vallin (Saint Gilles, Belgie)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 2. března 2016, vydaný ve věci F-3/15, Frieberger a Vallin v. Komise, v rozsahu, v němž Soud pro veřejnou službu považoval za opodstatněný čtvrtý žalobní důvod;

               —

               pokud jde o řízení v prvním stupni, zamítnout žalobu jako neopodstatněnou v rozsahu, v němž měl Soud pro veřejnou službu za to, že o věci lze rozhodnout, a uložit žalobcům náhradu nákladů řízení;

               —

               pokud jde o řízení o kasačním opravném prostředku, nařídit, aby každý účastník nesl vlastní náklady tohoto řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka pět důvodů kasačního opravného prostředku.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází ze zkreslení argumentů namítaných v prvním stupni, jakož i z porušení zákazu rozhodnout ultra petita.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení při výkladu čl. 26 odst. 5 přílohy XIII služebního řádu.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení pojmu „převod nároků na důchod“ podle čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu.

               4.

               Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

               5.

               Pátý důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení zásady rovného zacházení.


title: Věc F-104/15: Žaloba podaná dne 17. července 2015 – ZZ v. Komise

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/71

         Žaloba podaná dne 17. července 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-104/15)
   (2015/C 302/88)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: F. Moyse, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o nepřiznání pozůstalostního důchodu žalobkyni.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 24. září 2014 a ze dne 10. dubna 2015;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-313/11: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. července 2013 — Evropská komise v. Polská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Nařízení (ES) č. 1829/2003 — Krmiva — Geneticky modifikovaná krmiva — Výroba, uvádění na trh nebo používání — Vnitrostátní zákaz, který dosud nevstoupil v platnost“ )

text:
               7.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/5

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 18. července 2013 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-313/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Nařízení (ES) č. 1829/2003 - Krmiva - Geneticky modifikovaná krmiva - Výroba, uvádění na trh nebo používání - Vnitrostátní zákaz, který dosud nevstoupil v platnost)
   2013/C 260/08
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Bianchi a A. Szmytkowska, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika (zástupce: M. Szpunar, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 16 odst. 5, článků 19, 20 a 34 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 ze dne 22. září 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech (Úř. věst. L 268, s. 1) — Vnitrostátní právní úprava zakazující veškerou výrobu, uvádění na trh nebo používání geneticky modifikovaných krmiv

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


title: Věc T-331/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2013 — Besselink v. Rada ( „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Návrh rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje k jednání o Dohodě o přistoupení Evropské unie k Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod — Výjimka týkající se ochrany veřejného zájmu v oblasti mezinárodních vztahů — Částečný přístup — Povinnost uvést odůvodnění — Návrh na organizační procesní opatření nebo na dokazování — Nepřípustnost“ )

text:
               26.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. září 2013 — Besselink v. Rada
   (Věc T-331/11) (1)

   (Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Návrh rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje k jednání o Dohodě o přistoupení Evropské unie k Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod - Výjimka týkající se ochrany veřejného zájmu v oblasti mezinárodních vztahů - Částečný přístup - Povinnost uvést odůvodnění - Návrh na organizační procesní opatření nebo na dokazování - Nepřípustnost)
   2013/C 313/42
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Leonard Besselink (Utrecht, Nizozemsko) (zástupci: O. Brouwer, J. Blockx a E. Raedts, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně C. Fekete, P. Plaza García a J. Herrmann, poté P. Plaza García, J. Herrmann a B. Driessen, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: E. Paasivirta a P. Costa de Oliveira, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady ze dne 1. dubna 2011, kterým byl žalobci odepřen přístup k plnému znění dokumentu č. 9689/10, obsahujícímu návrh rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje k jednání o Dohodě o přistoupení Evropské unie k Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod, podepsané v Římě dne 4. listopadu 1950.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady ze dne 1. dubna 2011, kterým se odepírá přístup k plnému znění dokumentu č. 9689/10, se zrušuje v rozsahu, v němž je odepřen přístup ke směrnici pro jednání č. 5 a k nezveřejněným částem požadovaného dokumentu, ve kterých jsou vytyčeny zásady stanovené Smlouvou o EU, jimiž se mají řídit jednání o přistoupení Evropské unie k Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod, podepsané v Římě dne 4. listopadu 1950, nebo ve kterých jsou jen formulovány otázky, jimiž je třeba se na jednáních zabývat.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 238, 13.8.2011.


title: Věc C-262/05: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/19/ES — Vzájemné uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů — Zdravotní sestra, zubní lékař, veterinární lékař, porodní asistentka, architekt, farmaceut a lékař — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/1

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-262/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/19/ES - Vzájemné uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů - Zdravotní sestra, zubní lékař, veterinární lékař, porodní asistentka, architekt, farmaceut a lékař - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2006/C 237/02)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Manville a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupce: E. Riedl, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Neprovedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001, kterou se mění směrnice Rady 89/48/EHS a 92/51/EHS o obecném systému pro uznávání odborných kvalifikací a směrnice Rady 77/452/EHS, 77/453/EHS, 78/686/EHS, 78/687/EHS, 78/1026/EHS, 78/1027/EHS, 80/154/EHS, 80/155/EHS, 85/384/EHS, 85/432/EHS, 85/433/EHS a 93/16/EHS o povolání zdravotní sestry odpovědné za všeobecnou péči (ošetřovatele odpovědného za všeobecnou péči), zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky, architekta, farmaceuta a lékaře (Úř. věst. L 206, s. 1; Zvl. vyd. 05/04, s. 138) ve stanovené lhůtě.
   Výrok

               1)

               Rakouská republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné pro zajištění úplného provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001, kterou se mění směrnice Rady 89/48/EHS a 92/51/EHS o obecném systému pro uznávání odborných kvalifikací a směrnice Rady 77/452/EHS, 77/453/EHS, 78/686/EHS, 78/687/EHS, 78/1026/EHS, 78/1027/EHS, 80/154/EHS, 80/155/EHS, 85/384/EHS, 85/432/EHS, 85/433/EHS a 93/16/EHS o povolání zdravotní sestry odpovědné za všeobecnou péči (ošetřovatele odpovědného za všeobecnou péči), zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky, architekta, farmaceuta a lékaře, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 205, 20. 8. 2005.


title: Věc C-171/11: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf — Německo) — Fra.bo SpA v. Deutsche Vereinigung des Gas- und Wasserfaches eV (DVGW) — Technisch-Wissenschaftlicher Verein ( „Volný pohyb zboží — Opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení — Vnitrostátní certifikační postup — Domněnka shody s vnitrostátními právními předpisy — Použitelnost článku 28 ES ohledně soukromého certifikačního orgánu“ )

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/12

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf — Německo) — Fra.bo SpA v. Deutsche Vereinigung des Gas- und Wasserfaches eV (DVGW) — Technisch-Wissenschaftlicher Verein
   (Věc C-171/11) (1)

   (Volný pohyb zboží - Opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení - Vnitrostátní certifikační postup - Domněnka shody s vnitrostátními právními předpisy - Použitelnost článku 28 ES ohledně soukromého certifikačního orgánu)
   2012/C 287/20
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Fra.bo SpA

      Žalovaný: Deutsche Vereinigung des Gas- und Wasserfaches eV (DVGW) — Technisch-Wissenschaftlicher Verein

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberlandesgericht Düsseldorf — Výklad článků 34 a 104 a čl. 106 odst. 2 SFEU — Použití těchto ustanovení na činnost soukromoprávního sdružení (Technisch-Wissenschaftlicher Verein) autorizovaného členským státem jako akreditační orgán pro určité výrobky — Přímý horizontální účinek článku 34 SFEU

      Výrok

   Článek 28 ES musí být vykládán v tom smyslu, že se použije na normalizační a certifikační činnosti soukromoprávní organizace, pokud se na základě vnitrostátních právních předpisů má za to, že výrobky certifikované touto organizací odpovídají vnitrostátním právním předpisům, což brání uvádění na trh výrobků, jež zmíněnou organizací certifikovány nejsou.

      (1)  Úř. věst. C 226, 30.7.2011.


title: Věc F-140/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (samosoudce) ze dne 27. října 2015 – Ameryckx v. Komise „Veřejná služba — Smluvní zaměstnanec — Funkční skupiny — Zařazení — Námitka nepřípustnosti — Pojem akt nepříznivě zasahující do právního postavení — Potvrzující rozhodnutí — Nová a podstatná skutečnost — Zjevná nepřípustnost“

text:
               7.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/45

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (samosoudce) ze dne 27. října 2015 – Ameryckx v. Komise
   (Věc F-140/14) (1)

   („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanec - Funkční skupiny - Zařazení - Námitka nepřípustnosti - Pojem akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Potvrzující rozhodnutí - Nová a podstatná skutečnost - Zjevná nepřípustnost“)
   (2015/C 406/47)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Marianella Ameryckx (Rhode-Saint-Genèse, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise, kterým bylo zamítnuto obnovení služebního postupu žalobkyně tak, že by byla od 1. března 2005 přeřazena do vyšší funkční skupiny a návrh na náhradu majetkové a nemajetkové újmy, která jí údajně vznikla.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Marianella Ameryckx ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 65, 23.2.2015, s. 55.


title: Věc T-364/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. listopadu 2008 – Xinhui Alida Polythene v. Rada

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/41

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. listopadu 2008 – Xinhui Alida Polythene v. Rada
   (Věc T-364/06) (1)

   (2008/C 327/76)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 20, 27.1.2007.


title: Věc T-122/06: Žaloba podaná dne  28. dubna 2006  – Helkon Media v. Komise

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/20

         Žaloba podaná dne 28. dubna 2006 – Helkon Media v. Komise
   (Věc T-122/06)
   (2006/C 154/49)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Helkon Media AG (Mnichov, Německo) (zástupce: U. Karpenstein, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               uložit Evropské Komisi zaplacení částky ve výši 120 000,- EUR společnosti HELKON MEDIA AG v likvidaci;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Helkom Media AG v likvidaci, zastoupená svým správcem konkurzní podstaty uplatňuje vůči Evropské Komisi nárok na zaplacení ze smlouvy o podpoře filmu na základě rozhodčí doložky podle článku 238 ES obsažené v její příloze.
   Podle žalobkyně tento nárok nezanikl započtením, jak tvrdí Komise. Svoji žalobu odůvodňuje tím, že toto započtení proběhlo bez právního základu. Kromě toho žalobkyně uplatňuje, že započtení je po zahájení úpadkového řízení podle německého práva nepřípustné. Nakonec uvádí, že chybí uznávané předpoklady započtení.


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. září 2004 ve věci C-19/03 (žádost Landgericht München o rozhodnutí o předběžné otázce), Verbraucher-Zentrale Hamburg eV proti O2 (Germany) GmbH & Co. OHG (Hospodářská a měnová politika — Nařízení (ES) č. 1103/97 — Zavedení eura — Přepočet mezi národními měnovými jednotkami a jednotkou euro — Zaokrouhlování peněžních částek, které mají být zaplaceny či vyúčtovány, po použití přepočtu — Smlouva uzavřená v odvětví telekomunikací — Pojem „peněžních částek, které mají být zaplaceny či vyúčtovány“ — Minutová tarifikace telefonních hovorů)

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 14. září 2004
   ve věci C-19/03 (žádost Landgericht München o rozhodnutí o předběžné otázce), Verbraucher-Zentrale Hamburg eV proti O2 (Germany) GmbH & Co. OHG (1)

   (Hospodářská a měnová politika - Nařízení (ES) č. 1103/97 - Zavedení eura - Přepočet mezi národními měnovými jednotkami a jednotkou euro - Zaokrouhlování peněžních částek, které mají být zaplaceny či vyúčtovány, po použití přepočtu - Smlouva uzavřená v odvětví telekomunikací - Pojem „peněžních částek, které mají být zaplaceny či vyúčtovány“ - Minutová tarifikace telefonních hovorů)
   (2004/C 284/05)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci 19/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná Landgericht München I (Německo) rozhodnutím ze dne 17. prosince 2002 zapsaným do rejstříku Soudního dvora dne 20. ledna 2003 v řízení Verbraucher-Zentrale Hamburg eV proti O2 (Germany) GmbH & Co. OHG, Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, C. Gulmann, J.-P. Puissochet (zpravodaj) a J. N. Cunha Rodrigues, předsedové senátů, R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric a S. von Bahr, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 14. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Tarif, jakým je cena za minutu hovoru, která je předmětem sporu v původním řízení, nepředstavuje peněžní částku, která má být zaplacena či vyúčtována, ve smyslu první věty článku 5 nařízení Rady (ES) č. 1103/97 ze dne 17. června 1997 o některých ustanoveních týkajících se zavedení eura, a není jej tudíž třeba ve všech případech zaokrouhlovat na nejbližší cent. Skutečnost, že se tarif určuje jako určitý násobek jednotky, která slouží jako základ pro výpočet konečné částky k fakturaci, nebo že uvedený tarif představuje pro spotřebitele určující prvek ceny zboží nebo služeb, je pro toto posouzení bezvýznamná.

               2)

               Nařízení č. 1103/97 musí být vykládáno tak, že nebrání tomu, aby částky jiné než částky, které mají být zaplaceny nebo vyúčtovány, byly zaokrouhleny na nejbližší cent, za předpokladu, že tato zaokrouhlovací praxe respektuje zásadu trvání smluv zaručenou článkem 3 tohoto nařízení a cíl neutrality přechodu na euro sledovaný uvedeným nařízením, tedy že touto zaokrouhlovací praxí nebyly dotčeny smluvní závazky, které na sebe vzaly hospodářské subjekty, včetně spotřebitelů, a že nemá reálný dopad na cenu, která má být ve skutečnosti zaplacena.

      (1)  Úř. věst. C 70, 22.3.2003.


title: Věc T-372/07: Žaloba podaná dne 24. září 2007 – Dimos Kerateas v. Komise

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/36

         Žaloba podaná dne 24. září 2007 – Dimos Kerateas v. Komise
   (Věc T-372/07)
   (2007/C 283/66)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Dimos Kerateas (Atika, Řecko) (zástupci: A. Papakonstantinou a M. Chaïntarlis, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2004) 5611 ze dne 22. prosince 2004 týkající se přiznání podpory z Kohezního fondu na projekt nazvaný „Projekt nakládání s pevnými odpady v 1. správním obvodu jihovýchodního regionu Atiky a ve 2. správním obvodu v Trizinii, 1. Areál hlubinného ukládání sanitárního odpadu v zařízení pro zpracování a nakládání s odpady v místě ‚Vragoni‘, Keratea-Lavreotiki v jihovýchodní oblasti Atiky, 2. Stanice pro přepravu odpadu ve 2. správním obvodu regionu Atika v Trizinii“;

               —

               v případě pochybností provést šetření na sporném místě projektu a navrhnout nezávislé technické posudky na podporu tvrzení žalobce;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Pokud jde o legitimní zájem na podání žaloby na neplatnost na základě článku 230 ES, žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí směřující ke zřízení areálu hlubinného ukládání sanitárního odpadu v místě nacházejícím se na území obce Keratea se jej bezprostředně a osobně dotýká, jelikož představuje veřejný subjekt na ochranu veřejného zdraví a životního prostředí v regionu financovaného projektu.
   Žalobce uplatňuje, že napadené rozhodnutí, s jehož obsahem se údajně seznámil dne 13. srpna 2007, porušuje zároveň řadu ustanovení primárního práva Společenství na ochranu zdraví a životního prostředí a ustanovení sekundárního práva Společenství, která je upřesňují.
   Žalobce konkrétněji tvrdí, že financování projektu je v rozporu s cíli zachování, ochrany a zlepšení kvality životního prostředí, ochrany veřejného zdraví, jakož i uvážlivého a racionálního využívání přírodních zdrojů. Podle žalobce napadené rozhodnutí Komise rovněž obchází především ustanovení článků 3, 4 a 6 směrnice 75/442 (1) a článků 3 a 4 směrnice 91/156 (2), které v oblastech prevence, snižování produkce odpadů a jejich škodlivosti ukládají přesně stanovené povinnosti.
   Konečně je podle žalobce zjevné, že zřízení zařízení pro nakládání a odstraňování odpadů uvnitř chráněného regionu nemůže být v žádném případě považováno za projekt, který splňuje podmínky pro financování z jednoho z finančních nástrojů, jakým je Kohezní fond, který financuje pojmově pouze projekty, které jsou v souladu s požadavky na ochranu životního prostředí.

      (1)  Směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech (Úř. věst. L 194, s. 39; Zvl. vyd. 15/01, s. 23).

      (2)  Směrnice Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991, kterou se mění směrnice 75/442/EHS o odpadech (Úř. věst. L 78, s. 32; Zvl. vyd. 15/02, s. 3).


title: Věc F-74/10: Žaloba podaná dne 9. září 2010 — Kimman v. Komise

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/63

         Žaloba podaná dne 9. září 2010 — Kimman v. Komise
   (Věc F-74/10)
   ()
   2010/C 301/102
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Eugène Emile Kimman (Overijse, Belgie) (zástupce: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení hodnotícího posudku žalobce za rok 2008.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit hodnotící posudek žalobce za rok 2008;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-326/10: Žaloba podaná dne 10. srpna 2010 — Fraas v. OHIM (károvaný vzor v barvách světle šedá, tmavě šedá, béžová, tmavě červená a hnědá)

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/43

      Žaloba podaná dne 10. srpna 2010 — Fraas v. OHIM (károvaný vzor v barvách světle šedá, tmavě šedá, béžová, tmavě červená a hnědá)
      (Věc T-326/10)
      ()
      (2010/C 288/83)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Německo) (zástupci: G. Würtenberger a R. Kunze, advokáti)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  Zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 7. června 2010 ve věci R 188/2010-4;

                  —

                  uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka znázorňující károvaný vzor v barvách světle šedá, tmavě šedá, béžová, tmavě červená a hnědá pro výrobky zařazené do tříd 18, 24 a 25.

         Rozhodnutí průzkumového referenta: Přihláška byla zamítnuta.

         Rozhodnutí odvolacího senátu: Odvolání bylo zamítnuto.

         Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 (1), protože dotčená ochranná známka Společenství má rozlišovací způsobilost, jakož i porušení článků 75 a 76 nařízení (ES) č. 207/2009, protože odvolací senát se nezabýval rozsáhlou skutkovou a právní argumentací žalobkyně.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc F-62/14: Žaloba podaná dne 7. července 2014 – ZZ v. Komise

text:
               13.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 361/31

         Žaloba podaná dne 7. července 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-62/14)
   2014/C 361/46
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Veřejná služba – Návrh na zrušení rozhodnutí Komise o nepřipuštění žalobkyně k překladatelským zkouškám – Výběrové řízení EPSO (AD/263/13) za účelem sestavení rezervního seznamu pro nábor překladatelů z italského jazyka

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2013 o nepřipuštění žalobkyně k překladatelským zkouškám;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí ze dne 27. března 2014 o zamítnutí stížnosti žalobkyně;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-593/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. ledna 2012 — El Corte Inglés v. OHIM — Ruan (B) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství B — Starší obrazová ochranná známka Společenství B — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. ledna 2012 — El Corte Inglés v. OHIM — Ruan (B)
   (Věc T-593/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství B - Starší obrazová ochranná známka Společenství B - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 65/24
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. L. Rivas Zurdo a E. Seijo Veiguela, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Jian Min Ruan (Mem Martins, Portugalsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. října 2010 (věc R 576/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi El Corte Inglés, SA a Jian Min Ruan.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti El Corte Inglés, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 12.3.2011.


title: Věc T-663/11: Žaloba podaná dne 27. prosince 2011 — Spa Monopole v. OHIM — Royal Mediterranea (THAI SPA)

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/16

         Žaloba podaná dne 27. prosince 2011 — Spa Monopole v. OHIM — Royal Mediterranea (THAI SPA)
   (Věc T-663/11)
   2012/C 65/30
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgie) (zástupci: L. De Brouwer, E. Cornu a E. De Gryse, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Royal Mediterranea, SA (Madrid, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 20. října 2011 ve věci R 1238/2010-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Royal Mediterranea, SA

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „THAI SPA“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 41 a 43

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis slovních ochranných známek Beneluxu „SPA“ a „Les Thermes de Spa“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 32 a 42 (nyní třída 44)

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jelikož odvolací senát nepřipustil podobnost „restauračních služeb (stravování)“ uvedených ve třídě 43 u přihlašované ochranné známky a „minerálních vod a sodovek a jiných nealkoholických nápojů; sirupu a jiných přípravků na výrobu nápojů“ uvedených u slovní ochranné známky „SPA“ zapsané v Beneluxu; porušení čl. 8 odst. 5 uvedeného nařízení č. 207/2009, jelikož čtvrtý odvolací senát nepřipustil existenci „vazby“ mezi ochrannou známkou „SPA“ ve třídě 32 a ochrannou známkou „THAI SPA“ ve třídě 43, a porušení práva se v řízení účinně bránit a článku 75 uvedeného nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-663/15: Žaloba podaná dne 13. listopadu 2015 – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica v. Parlament

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/76

         Žaloba podaná dne 13. listopadu 2015 – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica v. Parlament
   (Věc T-663/15)
   (2016/C 048/84)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Riga, Lotyšsko) (zástupkyně: N. Pirc Musar, advokátka)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu A(2015)8360 C ze dne 15. září 2015, kterým byla zamítnuta potvrzující žádost žalobce o přístup k některým dokumentům týkajícím se informací o cestovních výdajích poslanců Evropského parlamentu, jakož i o jejich denních příspěvcích, příspěvcích na všeobecné výdaje a výdajích na personální zabezpečení;

               —

               uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem podle článků 134 a 140 jednacího řádu Tribunálu, včetně nákladů řízení vynaložených kterýmkoliv vedlejším účastníkem řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení č. 1049/2001 (1) ve spojení s čl. 8 písm. b) nařízení č. 45/2001 (2), jelikož požadované osobní údaje nejsou chráněny právními předpisy Společenství.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení č. 1049/2001 ve spojení s čl. 8 písm. b) nařízení č. 45/2001, jelikož přístup k požadovaným informacím byl odepřen, i když byly splněny podmínky pro zveřejnění.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení všeobecné povinnosti posoudit každý jednotlivý dokument, kterou stanoví články 2 a 4 nařízení č. 1049/2001 ve spojení s čl. 6 odst. 3 nařízení č. 1049/2001.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení čl. 4 odst. 6 nařízení č. 1049/2001, jelikož odepření částečného přístupu k požadovaným dokumentům nebylo odůvodněné.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění, kterou ukládá čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 nařízení č. 1049/2001, jelikož Parlament se nezabýval všemi argumenty žalobce.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001 L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. 2001 L 8, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 102).


title: Věc C-114/11: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. dubna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Staatssecretaris van Financiën v. U. Notermans-Boddenberg ( „Články 18 ES a 39 ES — Motorová vozidla — Používání osobního motorového vozidla v jednom členském státě, které je registrované v jiném členském státě — Zdanění tohoto vozidla v prvním členském státě při jeho prvním použití ve vnitrostátní silniční síti — Vozidlo dovezené při stěhování do prvního členského státu a používané jak pro soukromé účely, tak pro cesty na pracoviště, jež se nachází ve druhém členském státě“ )

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/8

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. dubna 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Staatssecretaris van Financiën v. U. Notermans-Boddenberg
   (Věc C-114/11) (1)

   (Články 18 ES a 39 ES - Motorová vozidla - Používání osobního motorového vozidla v jednom členském státě, které je registrované v jiném členském státě - Zdanění tohoto vozidla v prvním členském státě při jeho prvním použití ve vnitrostátní silniční síti - Vozidlo dovezené při stěhování do prvního členského státu a používané jak pro soukromé účely, tak pro cesty na pracoviště, jež se nachází ve druhém členském státě)
   2012/C 258/12
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaný: U. Notermans-Boddenberg

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad článků 18 ES a 39 ES (nyní články 21 SFEU a 45 SFEU) — Vnitrostátní právní úprava ukládající registrační daň při prvním použití vozidla ve vnitrostátní silniční síti — Daňová povinnost osoby, která se přestěhovala z jiného členského státu, má státní příslušnost tohoto státu a trvale užívá vozidlo registrované v tomto členském státě, které je součástí stěhovaného majetku, k soukromým a služebním účelům, mezi něž patří služební cesty do tohoto jiného členského státu

      Výrok

   Článek 39 ES musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, která svým rezidentům, kteří se přestěhovali z jiného členského státu a přivezli s sebou vozidlo registrované v posledně uvedeném členském státě, při prvním použití tohoto vozidla na tuzemské silniční síti ukládá daň, která je obvykle splatná při registraci vozidla v prvně uvedeném členském státě, pokud je uvedené vozidlo trvale užíváno na území tohoto prvního členského státu, i když toto používání zahrnuje cesty uvedených rezidentů na jejich pracoviště, jež se nachází ve druhém členském státě.

      (1)  Úř. věst. C 152, 21.5.2011.


title: Věc T-423/13: Žaloba podaná dne 16. srpna 2013 — Good Luck Shipping v. Rada

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/35

         Žaloba podaná dne 16. srpna 2013 — Good Luck Shipping v. Rada
   (Věc T-423/13)
   2013/C 325/59
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Good Luck Shipping LLC (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupci: F. Randolph, QC, M. Lester, Barrister, a M. Taher, Solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2013/270/SZBP ze dne 6. června 2013, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2013, L 156, s. 10), a prováděcí nařízení Rady (ES) č. 522/2013 ze dne 6. června 2013, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2013, L 156, s. 3), v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně, a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               V rámci prvního žalobního důvodu tvrdí, že Rada nepodala odpovídající či dostatečné odůvodnění.

               2)

               V rámci druhého žalobního důvodu tvrdí, že Rada nesplnila kritéria pro provedení zápisu anebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení při určování, zda tato kritéria byla v případě žalobkyně splněna, anebo zapsala žalobkyni na seznam, aniž existoval odpovídající právní základ pro provedení takového zápisu.

               3)

               V rámci třetího žalobního důvodu tvrdí, že Rada nezajistila ochranu práva žalobkyně na obhajobu ani práva na účinný soudní přezkum.

               4)

               V rámci čtvrtého žalobního důvodu tvrdí, že Rada neodůvodněně či nepřiměřeně poškodila základní práva žalobkyně, včetně jejího práva na ochranu majetku, podnikání a dobrého jména.


title: Věc C-110/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Judecătoria Oradea (Rumunsko) dne 7. března 2014 – Horațiu Ovidiu Costea v. SC Volksbank România SA

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Judecătoria Oradea (Rumunsko) dne 7. března 2014 – Horațiu Ovidiu Costea v. SC Volksbank România SA
   (Věc C-110/14)
   2014/C 175/25
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Judecătoria Oradea

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Horațiu Ovidiu Costea

      Žalovaná: SC Volksbank România SA

      Předběžná otázka

   Musí být pro účely definice pojmu „spotřebitel“ čl. 2 písm. b) směrnice Rady 93/13/EHS, ze dne 5. dubna 1993, o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (1) vykládán v tom smyslu, že do tohoto pojmu zahrnuje, nebo z něj naopak vylučuje fyzickou osobu, která vykonává povolání advokáta a uzavře s bankou smlouvu o úvěru, aniž by byl v této smlouvě upřesněn účel úvěru a když je v jejím rámci jako ručitel hypotéky uvedena advokátní kancelář dotyčné fyzické osoby?

      (1)  Úř. věst L 95, s. 29


title: Věc C-368/08: Žaloba podaná dne 8. srpna 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               27.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/11

         Žaloba podaná dne 8. srpna 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-368/08)
   (2008/C 247/19)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: U. Wölker a I. Dimitriou)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala všechna právní a správní ustanovení nezbytná pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES (1) ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí a v každém případě tím, že o nich neinformovala Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 19 odst. 1 této směrnice;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2004/35 do vnitrostátního práva uplynula dne 30. dubna 2007.

      (1)  Úř. věst. L 143, 30.4.2004, s. 56; Zvl. vyd. 15/08, s. 357.


title: Věc T-749/14: Žaloba podaná dne 4. listopadu 2014 – Chung-Yuan Chang v. OHIM – BSH (AROMA)

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/44

      Žaloba podaná dne 4. listopadu 2014 – Chung-Yuan Chang v. OHIM – BSH (AROMA)
      (Věc T-749/14)
      (2015/C 016/68)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Peter Chung-Yuan Chang (San Diego, Spojené státy americké) (zástupce: A. Sanz-Bermell y Martínez, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Mnichov, Německo)

         Údaje týkající se řízení před OHIM

         Majitel sporné ochranné známky: Žalobce

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis slovní ochranné známky AROMA s vyznačením Evropské unie – Mezinárodní zápis č. 924 502 s vyznačením Evropské unie

         Řízení před OHIM: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. září 2014 ve věci R 1887/2013-4

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí a v důsledku toho zamítl návrh na prohlášení neplatnosti podaný společností BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH, a prohlásil za platné poskytnutí ochranné známky Společenství EM č. 924 502, pro výrobky zařazené do třídy 7 „elektrické kuchyňské spotřebiče, a to lisovače ovoce, odšťavňovače, elektrické přístroje na výrobu těstovin stroje pro domácnost, univerzální kuchyňské roboty a mixéry“ a do třídy 11 „elektrické kuchyňské spotřebiče, totiž elektrické sporáky, elektrické spotřebiče na výrobu chleba, přístroje na vaření na páře, grily, fritézy, toustovače, přístroje na výrobu vaflí, stolní ohřívače na polévku, hrnce na vaření a ohřívání rýže, sušičky potravin, pánve, tlakové hrnce, varné desky, toustovací a grilovací pece, spotřebiče na výrobu zmrzliny a hrnce“, pro požadované výrobky,

                  —

                  uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-4/14: Žaloba podaná dne 2. ledna 2014 — Industrias Ponsa v. Komise

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/50

         Žaloba podaná dne 2. ledna 2014 — Industrias Ponsa v. Komise
   (Věc T-4/14)
   2014/C 52/97
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Industrias Ponsa, SA (Manresa-Barcelona, Španělsko) (zástupci: J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco a J. Corral García, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil články 1 až 6 rozhodnutí;

               —

               podpůrně zrušil článek 4 rozhodnutí v rozsahu, v němž nařizuje navrácení podpor, a

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou tytéž, jako byly uvedeny ve věci T-3/14, Anudal Industrial v. Komise.