title: Věc T-320/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. dubna 2015 – Planet v. Komise „Ochrana finančních zájmů Unie — Systém včasného varování (EWS) umožňující identifikovat míru rizika spojeného se subjekty, kterým jsou zadány veřejné zakázky — Vyšetřování OLAF týkající se provádění veřejné zakázky na projekt modernizace institucí v Sýrii — Rozhodnutí o aktivaci výstrah W1a a W1b — Právní základ — Základní práva — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/8

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. dubna 2015 – Planet v. Komise
   (Věc T-320/09) (1)

   („Ochrana finančních zájmů Unie - Systém včasného varování (EWS) umožňující identifikovat míru rizika spojeného se subjekty, kterým jsou zadány veřejné zakázky - Vyšetřování OLAF týkající se provádění veřejné zakázky na projekt modernizace institucí v Sýrii - Rozhodnutí o aktivaci výstrah W1a a W1b - Právní základ - Základní práva - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2015/C 190/08)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion (Atény, Řecko) (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou a F. Dintilhac, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Komise přijatých na základě vyšetřování Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) o aktivaci v systému včasného varování (EWS) výstrah „W1a“ a poté výstrah „W1b“.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropského úřadu pro boj s podvody (OLAF), kterými požádal o registraci společnosti Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion v systému včasného varování (EWS), jakož i rozhodnutí Evropské komise o aktivaci výstrah W1a a W1b týkajících se této společnosti se zrušují.

               2)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7. 11. 2009.


title: Věc T-598/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. června 2013 — MPDV Mikrolab v. OHIM (Lean Performance Index) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Lean Performance Index — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/73

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. června 2013 — MPDV Mikrolab v. OHIM (Lean Performance Index)
   (Věc T-598/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Lean Performance Index - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 225/162
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Mosbach, Německo) (zástupce: W. Göpfert, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: G. Marten a R. Pethke, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 15. září 2011 (věc R 131/2011-1) týkajícímu se přihlášky slovní ochranné známky Lean Performance Index jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti MPDV Mikrolab GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32, 4.2.2012.


title: Věc T-302/12: Usnesení Tribunálu ze dne 20. června 2014 – Torrefacção Camelo v. OHIM – Lorenzo Pato Hermanos (ornamentace pro obaly na kávu)

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/59

         Usnesení Tribunálu ze dne 20. června 2014 – Torrefacção Camelo v. OHIM – Lorenzo Pato Hermanos (ornamentace pro obaly na kávu)
   (Věc T-302/12) (1)

   2014/C 292/74
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 273, 8.9.2012.


title: Věc T-108/05: Žaloba podaná dne 22. února 2005 Suzy Frederic-Leemans proti Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/30

         Žaloba podaná dne 22. února 2005 Suzy Frederic-Leemans proti Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru
   (Věc T-108/05)
   (2005/C 115/55)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 22. února 2005 žaloba podaná proti Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru Suzy Frederic-Leemans, bydlištěm v Lahas (Francie), zastoupenou Georgesem Vandersandenem, Laurem Levim a Aurore Finchelstein, advokáty
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil penzijní bulletin žalobkyně z května 2004, s účinkem použití opravného koeficientu na úrovni hlavního města její země pobytu nebo alespoň opravného koeficientu, který odpovídajícím způsobem odráží rozdíly životních nákladů v místě, kde žalobkyně musí vydávat své výdaje, a který tedy odpovídá zásadě rovnováhy.

               2.

               uložil Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru náhradu nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a argumenty uplatňované v projednávané věci jsou podobné těm, které jsou uplatňovány ve věci T-35/05, Elisabeth Agne-Dapper a další v. Komise.


title: Věc T-115/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. května 2013 — Buzil-Werk Wagner v. OHIM — Roca Sanitario (Roca) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Roca — Starší národní obrazová ochranná známka ROCA a starší mezinárodní obrazová ochranná známka Roca — Relativní důvod zamítnutí — Podobnost výrobků — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/75

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. května 2013 — Buzil-Werk Wagner v. OHIM — Roca Sanitario (Roca)
   (Věc T-115/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Roca - Starší národní obrazová ochranná známka ROCA a starší mezinárodní obrazová ochranná známka Roca - Relativní důvod zamítnutí - Podobnost výrobků - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 225/168
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Buzil-Werk Wagner GmbH & Co. KG (Memmingen, Německo) (zástupce: D. Waldhauser, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: G. Schneider a M. Lenz, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 9. ledna 2012 (věc R 1907/2010-4) týkajícímu se námitkového mezi společnostmi Roca Sanitario, SA a Buzil-Werk Wagner GmbH & Co. KG

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Buzil-Werk Wagner GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 157, 2.6.2012.


title: Věc T-695/16 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. července 2017 – Komise v. RN „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Pozůstalý manžel/manželka — Důchody — Pozůstalostní důchod — Článek 20 přílohy VIII služebního řádu — Podmínky pro vznik nároku — Nesprávné právní posouzení“

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/46

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. července 2017 – Komise v. RN
   (Věc T-695/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Pozůstalý manžel/manželka - Důchody - Pozůstalostní důchod - Článek 20 přílohy VIII služebního řádu - Podmínky pro vznik nároku - Nesprávné právní posouzení“)
   (2017/C 283/71)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: A.-C. Simon, F. Simonetti a G. Gattinara, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: RN (zástupce: F. Moyse, advokát) a Evropský parlament (zástupci: M. Ecker a E. Taneva, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 20. července 2016, RN v. Komise (F-104/15 EU:F:2016:163), znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 20. července 2016, RN v. Komise (F-104/15), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací jinému senátu Tribunálu, než který rozhodl o tomto kasačním opravném prostředku.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 441, 28.11.2016.


title: Věc T-486/11: Žaloba podaná dne 2. září 2011 — Telekomunikacja Polska v. Komise

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/27

         Žaloba podaná dne 2. září 2011 — Telekomunikacja Polska v. Komise
   (Věc T-486/11)
   2011/C 340/56
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Telekomunikacja Polska SA (Varšava, Polská republika) (zástupci: M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, advokáti, C. Vajda, QC a A. Howard, barrister)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               Zrušit v plném rozsahu rozhodnutí Komise K(2011) 4378 v konečném znění ze dne 22. června 2011; nebo podpůrně

               —

               zrušit v plném rozsahu článek 2 napadeného rozhodnutí; nebo podpůrně

               —

               snížit pokutu stanovenou v tomto rozhodnutí v rozsahu, v něž to Tribunál uzná za vhodné; a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z

                           —

                           nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení, kterých se Komise dopustila tím, že neprokázala legitimní zájem na zahájení šetření a na přijetí rozhodnutí o protiprávním jednání týkajícím se jednání žalobkyně v minulosti;

               2)

               Druhý žalobní důvodu vychází z

                           —

                           toho, že článek 2 napadeného rozhodnutí je v rozporu s článkem 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv (EÚLP) a článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie (Listina), jelikož správní orgán, konkrétně Komise, posuzovala opodstatněnost trestně-právních obvinění namísto nezávislého soudu v souladu se zárukami uvedenými v článku 6;

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z

                           —

                           toho, že článek 2 je neplatný, jelikož Komise během správního řízení nerespektovala práva obhajoby žalobkyně, jelikož nesdělila své stanovisko k přitěžujícím a polehčujícím okolnostem při výpočtu pokuty;

               4)

               Cílem čtvrtého žalobního důvodu je dosáhnout

                           —

                           snížení pokuty na základě toho, že se Komise dopustila nesprávného posouzení závažnosti protiprávního jednání a porušila zásadu proporcionality, když při stanovení základní částky pokuty:

                                       a)

                                       nezohlednila skutečnost, že protiprávní jednání se týkalo různých praktik, které trvaly různě dlouho a měly různou intenzitu;

                                       b)

                                       došla nesprávným posouzením ke zjištění, že protiprávní jednání mělo negativní dopad na hospodářskou soutěž a spotřebitele na relevantním trhu.

               5)

               Cílem pátého žalobního důvodů je dosáhnout

                           —

                           snížení pokuty na základě toho, že Komise nespravedlivě a neprávem nezohlednila polehčující okolnosti:

                                       a)

                                       nepřihlédla ke kompenzačním opatřením přijatým žalobkyní ve formě velkých investic do zlepšení širokopásmové infrastruktury v Polsku ku prospěchu soutěžitelů a spotřebitelů;

                                       b)

                                       nepřihlédla k dobrovolnému ukončení protiprávního jednání;

                                       c)

                                       nepřihlédla k závazkům nabídnutým žalobkyní.


title: Věc T-259/06: Žaloba podaná dne 20. září 2006 – Torres v. OHIM – Navisa Industrial Vinícola Española (MANSO DE VELASCO)

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/52

         Žaloba podaná dne 20. září 2006 – Torres v. OHIM – Navisa Industrial Vinícola Española (MANSO DE VELASCO)
   (Věc T-259/06)
   (2006/C 294/108)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Miguel Torres, S.A. (Barcelona, Španělsko) (zástupci: E. Armijo Chávarri a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Navisa Industrial Vinícola Española, S.A.
   Návrhy žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního senátu OHIM ze dne 29. června 2006 ve věci R 865/2005-1 a uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka MANSO DE VELASCO pro výrobky třídy 33 – přihláška č. 2 261 527.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Navisa Industrial Vinícola Española, S.A.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Španělská slovní ochranná známka VELASCO pro výrobky třídy 33.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám a zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b nařízení (ES) č. 40/94 (1), neboť mezi kolidujícími označeními neexistuje nebezpečí záměny, které by způsobovalo jejich neslučitelnost.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-378/02: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. května 2007 – Technische Glaswerke Ilmenau v. Komise

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/41

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. května 2007 – Technische Glaswerke Ilmenau v. Komise
   (Věc T-378/02) (1)

   (2007/C 183/79)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 55, 8.3.2003.


title: Věc F-79/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 14. září 2010 — AE v. Evropská komise ( Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Úrazové pojištění a pojištění pro nemocem z povolání — Článek 73 služebního řádu — Odmítnutí uznat skutečnost, že nemoc má svůj původ v povolání — Hypersenzibilita na elektromagnetická pole )

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/48

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 14. září 2010 — AE v. Evropská komise
   (Věc F-79/09)
   (Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Úrazové pojištění a pojištění pro nemocem z povolání - Článek 73 služebního řádu - Odmítnutí uznat skutečnost, že nemoc má svůj původ v povolání - Hypersenzibilita na elektromagnetická pole)
   2010/C 317/84
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: AE (Muchamiel, Španělsko) (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Currall a D. Martin, zmocněnci, poté J. Currall a J. Baquero Cruz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení jednak rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ) ze dne 15. prosince 2008, doručeného dne 16. ledna 2009, kterým byla zamítnuta žádost žalobce uznat ve smyslu článku 73 služebního řádu jako nemoc z povolání nemoc, kterou trpí, a jednak, v případě potřeby, rozhodnutí ze dne 11. června 2009, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce. Návrh na zaplacení 12 000 eur jako náhrady škody za utrpěnou nemajetkovou újmu

      Výrok rozsudku

               1)

               Evropské komisi se ukládá, aby AE zaplatila částku ve výši 2 000 eur.

               2)

               Zbývající návrhová žádání v žalobě se zamítají.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a uhradí jednu čtvrtinu nákladů řízení vynaložených žalobcem.

               4)

               Žalobce ponese tři čtvrtiny vlastních nákladů řízení.


title: Věc T-395/05: Žaloba podaná dne  31. října 2005  – Multikauf v. OHIM

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/34

         Žaloba podaná dne 31. října 2005 – Multikauf v. OHIM
   (Věc T-395/05)
   (2006/C 48/67)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Multikauf Warenhandelsgesellschaft mbH (Krailling, Německo) (zástupce: M. Bahmann, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Demo Holding S. A. (Lucemburk, Lucembursko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 20. června 2005, v odvolacím řízení R 895/2004-1, doručené prostřednictvím DHL zástupci žalobkyně dne 31. srpna 2005;

               —

               zamítnout námitku podanou zúčastněnou třetí stranou prostřednictvím jejího zástupce dne 18. září 2001 proti zápisu ochranné známky Společenství č. 1841121 „webmulti“.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „webmulti“ pro výrobky tříd 3, 7, 8, 9, 16, 20, 21, 25 a 30 – přihláška č. 1 841 121

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Demo Holding S.A.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní a obrazové ochranné známky národní, mezinárodní a ochranné známky Společenství „WEB“ pro výrobky tříd 3, 9 a 25.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: námitce bylo vyhověno a přihláška byla pro určité přihlašované výrobky zamítnuta.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: odvolání žalobkyně bylo zamítnuto.

      Dovolávané žalobní důvody: namítané ochranné známky nebyly pro část výrobků používány.


title: Věc T-423/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2011 — Ryanair v. Komise ( „Státní podpory — Hospodářská soutěž — Zneužití dominantního postavení — Letecké odvětví — Výlučné užívání terminálu 2 letiště Mnichov — Žaloba pro nečinnost — Stanovisko Komise — Nevydání rozhodnutí ve věci — Povinnost jednat — Neexistence“ )

text:
               2.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 194/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. května 2011 — Ryanair v. Komise
   (Věc T-423/07) (1)

   (Státní podpory - Hospodářská soutěž - Zneužití dominantního postavení - Letecké odvětví - Výlučné užívání terminálu 2 letiště Mnichov - Žaloba pro nečinnost - Stanovisko Komise - Nevydání rozhodnutí ve věci - Povinnost jednat - Neexistence)
   2011/C 194/16
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ryanair Ltd (Dublin, Irsko) (zástupce: E. Vahida, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn, S. Noë a E. Righini, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na určení nečinnosti Komise spočívající v tom, že protiprávně nepřijala stanovisko ke stížnosti žalobkyně týkající se na jedné straně údajné státní podpory poskytnuté Spolkovou republikou Německo společnosti Lufthansa a jejím Star Alliance partnerům ve formě výlučného užívání terminálu 2 letiště Mnichov (Německo) a na druhé straně údajného zneužití dominantního postavení ze strany letiště Mnichov.

      Výrok rozsudku

               1)

               Není již namístě rozhodnout o návrhových žádáních směřujících proti nečinnosti předložených společností Ryanair Ltd v otázce údajné státní podpory ve prospěch společnosti Lufthansa.

               2)

               Návrhová žádání směřující proti nečinnosti předložená společností Ryanair Ltd v otázce údajné státní podpory ve prospěch Star Allinace partnerů společnosti Lufthansa se zamítají.

               3)

               Návrhová žádání směřující proti nečinnosti předložená společností Ryanair Ltd v otázce údajného zneužití dominantního postavení se zamítají.

               4)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení, jakož i polovinu nákladů řízení vynaložených společností Ryanair.

               5)

               Společnost Ryanair ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 8, 12.1.2008.


title: Věc T-255/06: Žaloba podaná dne 15. září 2006 – Budějovický Budvar v. OHIM – Anheuser-Busch (BUD)

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/39

         Žaloba podaná dne 15. září 2006 – Budějovický Budvar v. OHIM – Anheuser-Busch (BUD)
   (Věc T-255/06)
   (2006/C 281/69)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Česká republika) (zástupce: F. Fajgenbaum, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Anheuser-Busch, Incorporated
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí R 241/2005-2 druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. června 2006;

               —

               zamítnout přihlášku k zápisu ochranné známky Společenství „BUD“ č. 1 257 849 pro všechny výrobky ve třídách 16, 21, 25 a 32;

               —

               předat OHIM rozhodnutí Soudu;

               —

               uložit společnosti Anheuser-Busch náhradu všech nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Anheuser-Busch, Incorporated.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „BUD“ pro výrobky zařazené ve třídách 16, 21, 25 a 32 – přihláška č. 1 257 849.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Chráněné označení původu „BUD“ k označení piva.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 62 odst. 1 nařízení č. 40/94 (1) a článku 20 prováděcího nařízení č. 2868/95 (2) v tom, že odvolací senát není příslušný k rozhodnutí o platnosti označení původu, kterého se žalobkyně dovolává v rámci svých námitek. Uplatňuje také, že označení „BUD“ představuje označení původu chráněné ve Francii a v Rakousku. Žalobkyně se mimoto dovolává chybného použití čl. 8 odst. 4 nařízení č. 40/94 v tom, že podle jejího názoru představuje označení původu „BUD“ označení užívané v obchodním styku.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, 14.1.1994, s. 1).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, 15.12.1995, s. 1).


title: Věc T-569/10: Žaloba podaná dne 13. prosince 2010 — Bimbo v. OHIM — Panrico (BIMBO DOUGHNUTS)

text:
               12.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/15

         Žaloba podaná dne 13. prosince 2010 — Bimbo v. OHIM — Panrico (BIMBO DOUGHNUTS)
   (Věc T-569/10)
   2011/C 46/29
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bimbo, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Panrico, SL (Barcelona, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               změnit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 7. října 2010 ve věci R 838/2009-4 a vyhovět přihlášce ochranné známky Společenství č. 5096847;

               —

               podpůrně zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 7. října 2010 ve věci R 838/2009-4 a

               —

               uložit žalovanému a dalšímu účastníku řízení náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „BIMBO DOUGHNUTS“, pro zboží třídy 30 — přihláška ochranné známky Společenství č. 5096847.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastník řízení před odvolacím senátem.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: španělská slovní ochranná známka „DONUT“, zapsaná pod č. 399563 pro výrobky třídy 30; španělská obrazová ochranná známka „donuts“, zapsaná pod č. 643273 pro výrobky třídy 30; španělská slovní ochranná známka „DOGHNUTS“, zapsaná pod č. 1288926 pro výrobky třídy 30; španělská obrazová ochranná známka „donuts“, zapsaná pod č. 2518530 pro výrobky třídy 30; portugalská slovní ochranná známka „DONUTS“, zapsaná pod č. 316988 pro výrobky třídy 30; mezinárodní slovní ochranná známka „DONUT“, zapsaná pod č. 355753 pro výrobky třídy 30; mezinárodní obrazová ochranná známka „donuts“, zapsaná pod č. 814272 pro výrobky třídy 30.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobkyně má za to, že napadené rozhodnutí porušuje články 75 a 76 nařízení Rady (ES) č. 207/2009, jelikož odvolací senát nepřihlédl ke skutečnostem a důkazům předloženým včas účastníky řízení, a čl. 8 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení, jelikož odvolací senát posoudil nesprávně nebezpečí záměny.


title: Věc C-170/12: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation — Francie) — Peter Pinckney v. KDG Médiatech AG ( „Nařízení (ES) č. 44/2001 — Soudní příslušnost — Věci týkající se deliktní nebo kvazideliktní odpovědnosti — Majetková autorská práva — Hmotný nosič, na němž je rozmnožováno chráněné dílo — Zveřejnění na internetových stránkách — Určení místa, kde vznikla škoda“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/27

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation — Francie) — Peter Pinckney v. KDG Médiatech AG
   (Věc C-170/12) (1)

   (Nařízení (ES) č. 44/2001 - Soudní příslušnost - Věci týkající se deliktní nebo kvazideliktní odpovědnosti - Majetková autorská práva - Hmotný nosič, na němž je rozmnožováno chráněné dílo - Zveřejnění na internetových stránkách - Určení místa, kde vznikla škoda)
   2013/C 344/45
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Peter Pinckney

      Žalovaná: KDG médiatech AG

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour de cassation — Výklad čl. 5 bodu 3 nařízení Rady č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2001 L 12, s. 1) — Příslušnost vnitrostátního soudu ve věcech týkajících se deliktní nebo kvazideliktní odpovědnosti — Kritéria pro určení „místa, kde došlo nebo může dojít ke škodné události“ — Porušení majetkových práv autora zveřejněním elektronického obsahu informací na internetových stránkách nebo na hmotném nosiči reprodukujícím tento obsah — Obsah informací určený veřejnosti

      Výrok

   Článek 5 bod 3 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že v případě tvrzeného porušení majetkových autorských práv zaručených členským státem, v němž má sídlo soud, k němuž byla podána žaloba, je tento soud příslušný k projednání žaloby na náhradu škody podané autorem díla proti společnosti usazené v jiném členském státě, která uvedené dílo v tomto členském státě rozmnožila na hmotném nosiči, který je následně prodáván společnostmi usazenými v třetím členském státě prostřednictvím internetové stránky, jež je přístupná rovněž v obvodu soudu, k němuž byla podána žaloba. Uvedený soud je příslušný pouze k rozhodnutí o škodě, ke které došlo na území členského státu, v němž se tento soud nachází.

      (1)  Úř. věst. C 174, 16.6.2012.


title: Věc T-12/12: Žaloba podaná dne 12. ledna 2012 — Laboratoires CTRS v. Komise

text:
               25.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 58/15

         Žaloba podaná dne 12. ledna 2012 — Laboratoires CTRS v. Komise
   (Věc T-12/12)
   2012/C 58/29
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Laboratoires CTRS (Boulogne-Billancourt, Francie) (zástupci: K. Bacon, Barrister, M. Utges Manley, Solicitor, a M. Barnden, Solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               v souladu s článkem 265 SFEU rozhodl, že žalovaná v rozporu s právem nevydala rozhodnutí, čímž porušila čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 726/2004 (1);

               —

               podpůrně, zrušil rozhodnutí žalované ze dne 5. prosince 2011, kterým odmítla udělení registrace podle nařízení (ES) č. 726/2004; a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod týkající se žaloby pro nečinnost podané na základě článku 265 SFEU a vycházející z toho, že odmítnutí přijmout konečné rozhodnutí o žádosti o registraci Orphacolu je v rozporu s požadavky čl. 10 odst. 2 nařízení č. 726/2004, které ukládají, aby konečné rozhodnutí bylo přijato ve lhůtě stanovené postupem projednávání ve výborech.

               2)

               Druhý žalobní důvod týkající se žaloby na neplatnost podané podpůrně na základě článku 263 SFEU a vycházející z toho, že žalobkyně tím, že přijala rozhodnutí, které bylo zamítnuto stálým výborem a odvolacím výborem v rámci postupu projednávání ve výborech, porušila nařízení (ES) č. 182/2011 (2).

               3)

               Třetí žalobní důvod týkající se žaloby na neplatnost podané podpůrně na základě článku 263 SFEU a vycházející z toho, že rozhodnutí je každopádně stiženo zásadními nesprávnými právními posouzeními týkajícími se výkladu směrnice 2001/83/ES (ve znění pozdějších předpisů) (3) a není odůvodněno, čímž došlo k porušení článku 296 SFEU.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (Úř. věst. L 136, s. 1; Zvl. vyd. 13/34, s. 229)

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, s. 13)

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69)


title: Věc T-139/12: Žaloba podaná dne 28. března 2012 — Wehmeyer v. OHIM — Cluett, Peabody (Fairfield)

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/25

         Žaloba podaná dne 28. března 2012 — Wehmeyer v. OHIM — Cluett, Peabody (Fairfield)
   (Věc T-139/12)
   2012/C 165/44
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wehmeyer GmbH & Co. KG (Cáchy, Německo) (zástupce: C. Weil, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cluett, Peabody & Co. Inc. (New York, Spojené státy)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 19. ledna 2012 ve věci R 2509/2010-1;

               —

               zamítnout námitku podanou další účastnicí řízení před odvolacím senátem proti přihlášce obchodní známky Společenství „Fairfield“; a

               —

               uložit OHIM a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení včetně nákladů vzniklých žalobkyni v řízení před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „Fairfield“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 14, 18 a 25 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6294342

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: přihláška ochranné známky Společenství č. 3079481 pro obrazovou ochrannou známku „FAIRFIELD BY ARROW“ pro výrobky zařazené do třídy 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné zamítnutí sporné ochranné známky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát nesprávně rozhodl, že mezi oběma ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.


title: Věc C-124/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  6. dubna 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te 's-Gravenhage) – Federatie Nederlandse Vakbeweging (FNV) v. Staat der Nederlanden (Sociální politika — Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků — Směrnice 93/104/ES — Nárok na placenou dovolenou za kalendářní rok — Finanční náhrada za nevyčerpání minimální doby placené dovolené za kalendářní rok)

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/19

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. dubna 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te 's-Gravenhage) – Federatie Nederlandse Vakbeweging (FNV) v. Staat der Nederlanden
   (Věc C-124/05) (1)

   (Sociální politika - Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků - Směrnice 93/104/ES - Nárok na placenou dovolenou za kalendářní rok - Finanční náhrada za nevyčerpání minimální doby placené dovolené za kalendářní rok)
   (2006/C 143/33)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Gerechtshof te 's-Gravenhage
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Federatie Nederlandse Vakbeweging (FNV)

      Žalovaný: Staat der Nederlanden
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Gerechtshof te 's-Gravenhage – Výklad čl. 7 odst. 2 směrnice Rady 93/104/ES ze dne 23. listopadu 1993 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 307, s. 18) – Slučitelnost vnitrostátního předpisu, který stanoví možnost za trvání pracovní smlouvy písemně dohodnout, že za nevyčerpání minimální dovolené za kalendářní rok bude v následujícím roce poskytnuta finanční náhrada
   Výrok
   Článek 7 směrnice Rady 93/104/ES ze dne 23. listopadu 1993 o některých aspektech úpravy pracovní doby, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/34/ES ze dne 22. června 2000, musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby vnitrostátní předpis umožnil za trvání pracovní smlouvy nahradit dny dovolené za kalendářní rok ve smyslu odstavce 1 tohoto článku 7, jež v jednom roce nebyly vyčerpány, poskytnutím finanční náhrady v následujícím roce.

      (1)  Úř. věst. C 155, 25.6.2005.


title: Věc T-324/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. května 2007 – F v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Příspěvek za práci v zahraničí — Žaloba na neplatnost — Žaloba na náhradu škody — Článek 4 odst. 1 písm. a) přílohy VII k Statutu — Pojem mezinárodní organizace — Obvyklé bydliště a hlavní profesní činnost — Zpětné odmítnutí přiznání příspěvku za práci v zahraničí — Vydání bezdůvodného obohacení )

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/20

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. května 2007 – F v. Komise
   (Věc T-324/04) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Příspěvek za práci v zahraničí - Žaloba na neplatnost - Žaloba na náhradu škody - Článek 4 odst. 1 písm. a) přílohy VII k Statutu - Pojem ‚mezinárodní organizace‘ - Obvyklé bydliště a hlavní profesní činnost - Zpětné odmítnutí přiznání příspěvku za práci v zahraničí - Vydání bezdůvodného obohacení“)
   (2007/C 155/38)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce
      : F (Rhode-Saint-Genèse, Belgie) (zástupce: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná
      : Komise Evropských společenství (zástupce: H. Krämer, zmocněnec)
   Předmět věci
   Jednak návrh na zrušení rozhodnutí Komise, kterým žalobci odmítla přiznat se zpětným účinkem příspěvek za práci v zahraničí, a rozhodnutí Komise, kterým v této souvislosti stanovila způsob vymáhání bezdůvodně vyplacených částek, a jednak návrh, kterým se žalobce domáhá vrácení veškerých částek zvýšených o úroky, které byly a budou sraženy z jeho mzdy od 1. února 2004, a návrh, kterým se domáhá náhrady majetkové a nemajetkové újmy, která mu byla údajně způsobena
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004.


title: Věc T-315/06: Žaloba podaná dne 17. listopadu 2006 – Ercros v. OHIM – Degussa (TAI CROS)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/68

         Žaloba podaná dne 17. listopadu 2006 – Ercros v. OHIM – Degussa (TAI CROS)
   (Věc T-315/06)
   (2006/C 326/142)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ercros, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: R. Thierie, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Degussa AG (Düsseldorf, Německo)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               „prostě a jednoduše změnit“ napadené rozhodnutí (rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 20. září 2006 v odvolacím řízení R 29/2006-1);

               —

               vyhovět námitce a odmítnout přihlášku obrazové ochranné známky č. 2 768 851„TAICROS“;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Degussa AG

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „TAI CROS“ pro výrobky zařazené do třídy 1 (přihláška č. 2 768 851)

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Španělské slovní ochranné známky „CROS“, španělská slovní ochranná známka „SOCIEDAD ANONIMA CROS“, španělské obrazové ochranné známky „CROS“, jakož i španělská slovní ochranná známka „ERCROS“ pro výrobky zařazené do třídy 1

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), protože existuje nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-479/07: Žaloba podaná dne 26. října 2007 – Francouzská republika v. Rada Evropské unie

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/32

         Žaloba podaná dne 26. října 2007 – Francouzská republika v. Rada Evropské unie
   (Věc C-479/07)
   (2007/C 297/52)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: E. Belliard, G. de Bergues a A.-L. During, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. de Gregorio Merino a M.-M. Joséphidès, zmocněnci)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit nařízení Rady (ES) č. 809/2007 ze dne 28. června 2007, kterým se mění nařízení (ES) č. 894/97, (ES) č. 812/2004 a (ES) č. 2187/2005, pokud jde o unášené tenatové sítě (1);

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Ve své žalobě, která byla kanceláři Soudu prvního stupně podána dne 10. října 2007 (faxem obdržená dne 5. října 2007) a v souladu s článkem 51 a čl. 54 druhým pododstavcem statutu Soudního dvora usnesením Soudu (osmého senátu) ze dne 26. října 2007 předána Soudnímu dvoru, žalobkyně zpochybňuje definici „unášené tenatové sítě“, kterou Rada přijala v nařízení č. 809/2007 v rozsahu, v němž toto nařízení zahrnuje mezi unášené tenatové sítě sítě vybavené zařízením na stabilizaci sítě, jako je thonaille. Tím, že toto nařízení rozšířilo zákaz unášených tenatových sítí uvedený v nařízeních č. 894/2007, 812/2004 a 2187/2005 na sítě vybavené zařízením na stabilizaci sítě, jako je thonaille, porušilo jak povinnost uvést odůvodnění, tak zásady proporcionality a zákazu diskriminace.
   Svým prvním žalobním důvodem tak žalobkyně poukazuje na to, že Rada porušila svou povinnost uvést odůvodnění, když v napadeném nařízení neuvedla ani důvody, které ji vedly k tomu, aby zahrnula sítě vybavené zařízením na stabilizaci sítě mezi unášené tenatové sítě, a tedy k rozšíření věcné působnosti omezení použitelných na tento druh sítí, ani vědecká a technická stanoviska, na nichž založila přijetí tohoto opatření.
   Svým druhým žalobním důvodem upozorňuje na zjevně nevhodný charakter zákazu sítí vybavených zařízením na stabilizaci sítě, jako je thonaille, jak s ohledem na cíl sledovaný výše uvedenými nařízeními, který spočívá v omezení nekontrolovaného rozvoje rybolovných činností prováděných pomocí unášených tenatových sítí, tak s ohledem na cíl omezení vedlejších úlovků. Rybolov pomocí thonaille, který je prováděn ve velmi malém rozsahu omezeným počtem malých plavidel, je totiž činností řemeslné povahy uskutečňované na malé části pobřeží Středozemního moře. Kromě toho byly na thonaille provedeny technické změny, aby se co nejvíce snížilo riziko vedlejších úlovků, a zejména těch, které jsou chráněnými druhy.
   Ve třetím žalobním důvodu konečně žalobkyně tvrdí, že byla porušena zásada zákazu diskriminace, jelikož napadené nařízení zachází s thonaille stejně jako s unášenými tenatovými sítěmi, zatímco situace obou kategorií sítí je odlišná jak s ohledem na technické vlastnosti thonaille, tak s ohledem na malý počet dotčených plavidel a omezený rozsah prováděných rybolovných činností.

      (1)  Úř. věst. L 182, s. 1.


title: Věc C-322/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 7. června 2016 – Global Starnet Ltd v. Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma Monopoli di Stato

text:
               19.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 7. června 2016 – Global Starnet Ltd v. Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma Monopoli di Stato
   (Věc C-322/16)
   (2016/C 343/37)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Global Starnet Ltd

      Odpůrci: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma Monopoli di Stato

      Předběžné otázky

               1)

               Primárně, má být čl. 267 odst. 3 SFEU vykládán v tom smyslu, že soud posledního stupně nemá bezpodmínečnou povinnost předložit žádost o rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu evropského práva, pokud v průběhu téhož vnitrostátního řízení Ústavní soud posoudil ústavnost vnitrostátní úpravy, přičemž v zásadě použil stejné normativní parametry, jako jsou ty, o jejichž výklad je Soudní dvůr žádán, i když formálně jsou odlišné, protože jsou obsaženy v ustanoveních Ústavy a nikoli v unijních smlouvách?

               2)

               Podpůrně pro případ, že Soudní dvůr odpoví na otázku týkající se výkladu čl. 267 odst. 3 v tom smyslu, že předložit žádost o rozhodnutí o předběžné otázce je povinné, brání ustanovení a zásady uvedené v článcích 26 – Vnitřní trh – 49 – Právo usazování – 56 – Volný pohyb služeb – 63 – Volný pohyb kapitálu – Smlouvy o FEU a článku 16 – Svoboda podnikání – Listiny základních práv EU, jakož i obecná zásada legitimního očekávání (která „patří mezi základní zásady Unie“, jak konstatoval Soudní dvůr v rozsudku ze dne 14. března 2013, Agrargenossenschaft Neuzelle, C-545/11, EU:C:2013:169), přijetí a použití vnitrostátní právní úpravy [čl. 1 odst. 78 písm. b) body 4, 8, 9, 17, 23 a 25 zákona č. 220/2010), která stanoví i vůči osobám, které již jsou držiteli koncesí v oblasti elektronického provozování legálních her, nové požadavky a povinnosti prostřednictvím dodatku ke stávající smlouvě (a bez jakékoli lhůty pro postupné přizpůsobení)?


title: Věc C-130/10: Žaloba podaná dne 11. března 2010 — Evropský parlament v. Rada Evropské unie

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/26

         Žaloba podaná dne 11. března 2010 — Evropský parlament v. Rada Evropské unie
   (Věc C-130/10)
   2010/C 134/40
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Evropský parlament (zástupci: E. Perillo, K. Bradley, A. Auersperger Matić, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit nařízení Rady (EU) č. 1286/2009 (1) ze dne 22. prosince 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 881/2002 (2) o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem;

               —

               nařídit zachování účinků nařízení Rady (EU) č. 1286/2009 do jeho nahrazení

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Evropský parlament zastává stanovisko, že nařízení Rady (EU) č. 1286/2009 ze dne 22. prosince 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem je neplatné z těchto důvodů:

               —

               ohledně cíle a obsahu nařízení je správným právním základem článek 75 Smlouvy o fungování Evropské unie;

               —

               podpůrně nejsou splněny podmínky pro použití článku 215 Smlouvy o fungování Evropské unie, neboť návrh nebyl platně podán a Rada nepřijala rozhodnutí podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii.

         Pokud Soudní dvůr prohlásí napadené nařízení za neplatné, navrhuje Parlament, aby Soudní dvůr využil své pravomoci zachovat účinky napadeného nařízení podle čl. 264 odst. 2 SEU až do jeho nahrazení.

      (1)  Úř. věst. L 346, s. 42.

      (2)  Úř. věst. L 139, s. 9; Zvl. vyd. 18/01, s. 294.


title: Věc F-46/15: Žaloba podaná dne 20. března 2015 – ZZ v. Komise

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/34

         Žaloba podaná dne 20. března 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-46/15)
   (2015/C 190/40)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: J.-N. Louis, N. de Montigny a D. Verbeke, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí bruselského oddělení pro úhradu léčebných výloh, kterým bylo zamítnuto uznání nemoci, kterou trpí žalobce, jako vážné nemoci.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí vedoucího bruselského oddělení pro úhradu léčebných výloh ze dne 27. května 2014, kterým byla zamítnuta žádost o uznání nemoci, kterou trpí žalobce, jako vážné nemoci, a jeho žádost o převzetí léčebných výdajů souvisejících s touto nemocí ve výši 100 %;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-186/15: Žaloba podaná dne 14. dubna 2015 – CSTP Azienda della Mobilità v. Komise

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/29

         Žaloba podaná dne 14. dubna 2015 – CSTP Azienda della Mobilità v. Komise
   (Věc T-186/15)
   (2015/C 190/32)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: CSTP Azienda della Mobilità SpA (Salerno, Itálie) (zástupci: G. Capo a L. Visone, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 19. ledna 2015 o státní podpoře SA.35842 (2014/C) (ex 2012/NN), oznámené žalobkyni dne 19. února 2015, jež bylo Itálií provedeno;

               —

               prohlásil v souladu s články 263 a 264 SFEU, že rozhodnutí Komise ze dne 19. ledna 2015 v řízení o státní podpoře SA.35842 (2014/C) (ex 2012/NN) (ohledně částky 4 9 51  838 eur) je od počátku neplatné v části, v níž uvádí, že částky přiznané jako náhrady za závazek veřejné služby ve smyslu nařízení (EHS) č. 1191/69, poskytnuté podle článku 11 tohoto nařízení při dodržení tarifních povinností v odvětví místní dopravy, je třeba považovat za neoznámené opatření představující státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               prohlásil v souladu s články 263 a 264 SFEU, že rozhodnutí Komise ze dne 19. ledna 2015 v řízení o státní podpoře SA.35842 je od počátku neplatné v části, v níž stanoví provozní opatření na vymáhání podpory placené italským státem;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených CSTP.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s těmi, které jsou dovolávány ve věci T-185/15, Buonotourist v. Komise.


title: Věc T-50/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. března 2011 — Ifemy's v. OHIM — Dada & Co Kids (Dada & Co. kids) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Dada & Co. kids — Starší národní slovní ochranná známka DADA — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence skutečného užívání starší ochranné známky — Článek 43 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009)“ )

text:
               30.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. března 2011 — Ifemy's v. OHIM — Dada & Co Kids (Dada & Co. kids)
   (Věc T-50/09) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Dada & Co. kids - Starší národní slovní ochranná známka DADA - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence skutečného užívání starší ochranné známky - Článek 43 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2011/C 130/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ifemy's Holding GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: H. G. Augustinowski, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Dada & Co. Kids Srl (Prato, Itálie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 27. listopadu 2008 (věc R 911/2008-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Ifemy’s Holding GmbH a Dada & Co. Kids Srl

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Ifemy’s Holding GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 90, 18.4.2009.


title: Věc F-32/05: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 15. září 2009 — Perez Santander v. Rada

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/85

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 15. září 2009 — Perez Santander v. Rada
   (Věc F-32/05) (1)

   2009/C 267/156

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 193 ze dne 6.5.2008, s. 32. (věc původně zapsaná u Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-201/05 a postoupená Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).


title: Věc T-39/08: Žaloba podaná dne 22. ledna 2008 – Evropaïki Dynamiki v. Komise

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/34

         Žaloba podaná dne 22. ledna 2008 – Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-39/08)
   (2008/C 92/69)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion kai Tilematikis AE (Athény, Řecko) (zástupce: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise, kterým byla nabídka žalobkyně ohodnocena jako neúspěšná a veřejná zakázka byla zadána úspěšnému uchazeči;

               —

               uložit Komisi povinnost nahradit škodu ve výši 441 564,50 eur, která byla žalobkyni způsobena dotčeným zadávacím řízením;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v souvislosti s touto žalobou i v případě, že žaloba bude zamítnuta;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v souvislosti s touto žalobou.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně předložila nabídku v odpověď na veřejnou výzvu k podání nabídek týkajících se hostingu, správy, zlepšení, podpory a údržby internetového portálu Komise o e-learningu (elearningeuropa.info) (Úř. věst. 2007/S 87-105977). Žalobkyně napadá rozhodnutí žalované ze dne 12. listopadu 2007, kterým byla nabídka žalobkyně zamítnuta a kterým bylo žalobkyni sděleno, že zakázka bude zadána jinému uchazeči. Žalobkyně mimoto požaduje náhradu škody, která jí byla údajně způsobena zadávacím řízením.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu a že rozhodnutí neodůvodnila podle článku 253 ES. Krom toho žalobkyně tvrdí, že žalovaná při hodnocení nabídek zaměnila hodnotící kritéria s kritérii pro zadání zakázky a použila hodnotící kritéria, která nebyla sdělena uchazečům před uplynutím lhůty pro podání nabídek. Konečně žalobkyně tvrdí, že žalovaná porušila zásadu zákazu diskriminace.


title: Věc T-467/17: Žaloba podaná dne 26. července 2017 – Barata v. Parlament

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/33

         Žaloba podaná dne 26. července 2017 – Barata v. Parlament
   (Věc T-467/17)
   (2017/C 347/42)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Carlos Manuel Henriques Barata (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: G. Pandey, D. Rovetta a V. Villante, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil následující rozhodnutí a akty, je-li to nutné k prohlášení protiprávnosti a nepoužitelnosti Oznámení o výběrovém řízení EP/CAST/S/16/2016 (1) ve vztahu k žalobci na základě článku 277 SFEU:

                           —

                           rozhodnutí ředitele pro lidské zdroje ze dne 26. října 2016 o nezařazení C. Baraty do návrhu seznamu uchazečů jako smluvního zaměstnance ve funkční skupině I na pozici řidiče v rámci tzv. CAST výběrového řízení 2016/2017;

                           —

                           rozhodnutí spočívající v e-mailu ze dne 28. listopadu 2016 od INLO DG Parlamentu, který bylo opětovně potvrzeno rozhodnutí o nezařazení C. Baraty do návrhu seznamu uchazečů jako smluvního zaměstnance ve funkční skupině I na pozici řidiče v rámci tzv. CAST výběrového řízení 2016/2017;

                           —

                           rozhodnutí generálního sekretariátu Evropského parlamentu ze dne 25. dubna 2017 podepsané Klausem Wellem, zaslané C. Baratovi prostřednictvím doporučeného dopisu, které zamítlo stížnost žalobce podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu úředníků Evropské unie podanou dne 9. ledna 2017;

               —

               uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1.

               Na podporu žaloby předkládá žalobce 4 žalobní důvody, když má za to, že došlo k porušení článku 24 služebního řádu EU a článku 296 SFEU na základě zjevně nesprávného posouzení žalobcových teoretických dovedností a zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu spočívající v závěru o neautentičnosti dotazníku údajně odpovídajícímu dokumentu předloženému žalobcem v průběhu výběrového řízení. Zjevná nesprávnost byla výsledkem chybějící kontroly ze strany Parlamentu náležité péče subdodavatele, jemuž bylo svěřeno posouzení uchazečů v rámci výběrového řízení 2016 CAST. To má samo o sobě negativní dopad na povinnost sdělit žalobci dostatečné odůvodnění.

               2.

               Žalobce se dovolává také porušení zásady účinné soudní ochrany z důvodu porušení svého práva na obhajobu a práva být slyšen, tedy porušení článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a namítá protiprávnost a nepoužitelnost Oznámení o výběrovém řízení EP/CAST/S/16/2016.

               3.

               Žalobce rovněž tvrdí, že Parlament jednal ultra vires, když výběrovým řízením pověřil Ecole de Maîtrise Automobile (dále subdodavatele), který nebyl vázán služebním řádem EU a interním kodexem chování orgánů EU. Podle žalobce se tak jednalo o porušení oznámení o výběrovém řízení a článku 30 služebního řádu spolu s přílohou III služebního řádu, což přispělo k výše uvedenému porušení povinnosti řádné správy.

               4.

               Žalobce dále poukazuje na porušení článku 1 služebního řádu, zásady zákazu diskriminace a zásady proporcionality s ohledem na vedení výběrového řízení subdodavatelem Parlamentu a jinými subdodavateli a vzhledem k omezenému výběru druhého jazyka uchazečů účastnících se výzvy k vyjádření zájmu.

               5.

               Nakonec žalobce uvádí, že došlo k porušení zásady rovných příležitostí, jakož i čl. 296 odst. 2 SFEU a článku 25 služebního řádu s ohledem na skutečnost, že Evropský parlament ani subdodavatelé neuvedli důvody svých rozhodnutí, k čemuž přispěl nedostatek dohledu ze strany Parlamentu. Žalobce tvrdí, že tím došlo k porušení oznámení o výběrovém řízení EP/CAST/S/16/2016, porušení zásady rozumné a řádné správy a porušení legitimního očekávání žalobce a zásady rovnosti.

      (1)  Výzva k vyjádření zájmu – smluvní zaměstnanci – funkční skupina I – Řidič (f/m) EP/CAST/S/16/2016 (Úř. věst. 2016, C 131 A/01)


title: Věc T-72/11: Žaloba podaná dne 3. února 2011 — Sogepi Consulting y Publicidad v. OHIM (ESPETEC)

text:
               9.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/15

         Žaloba podaná dne 3. února 2011 — Sogepi Consulting y Publicidad v. OHIM (ESPETEC)
   (Věc T-72/11)
   2011/C 113/31
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sogepi Consulting y Publicidad SL (Vic, Španělsko) (zástupci: J. P. de Oliveira Vaz Miranda Sousa, T. Barceló Rebaque a N. Esteve Manasanch, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 12. listopadu 2010 ve věci R 312/2010-2;

               —

               v důsledku toho povolit zápis ochranné známky Společenství č. 7 114 572„ESPETEC“ a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství:slovní ochranná známka „ESPETEC“ pro výrobky třídy 29.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí zápisu dotčené ochranné známky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), jelikož výrazu „ESPETEC“ nechybí rozlišovací způsobilost, pokud se samostatně zohlední dotčené výrobky a porušení článku 7.3 nařízení (ES) č. 207/2009, jelikož důkazy o použití ochranné známky „ESPETEC“ na trhu byly zkresleny a nesprávně ohodnoceny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc F-56/08: Žaloba podaná dne 9. června 2008 – De Britto Patricio-Dias v. Komise

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/74

         Žaloba podaná dne 9. června 2008 – De Britto Patricio-Dias v. Komise
   (Věc F-56/08)
   (2008/C 209/136)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Jorge De Britto Patricio-Dias (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Massaux, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (OOJ), kterým byla zamítnuta žádost žalobce o nárok jeho dětí na primární režim zdravotního pojištění
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí OOJ č. R/559/07 ze dne 10. března 2008;

               —

               rozhodnout, že jeho děti mají nárok na primární režim zdravotního pojištění;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


               25.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/7

         Žaloba podaná dne 21. dubna 2015 Kontrolním úřadem ESVO proti Islandu
   (Věc E-11/15)
   (2015/C 209/06)
   Dne 21. dubna 2015 podal Kontrolní úřad ESVO, zastoupený zplnomocněnými zástupci Kontrolního úřadu ESVO (se sídlem na adrese 35, Rue Belliard, 1040 Brusel) Markusem Schneiderem a Marlene Lie Hakkebovou, k Soudu ESVO žalobu na Island.
   Kontrolní úřad ESVO požaduje, aby Soudní dvůr ESVO:

               1.

               prohlásil, že Island nepřijal ve stanovené lhůtě opatření nutná k provedení právního aktu uvedeného v bodech 7a, 7e a 7i přílohy XIX Dohody o Evropském hospodářském prostoru (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a zrušuje směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES), začleněného do Dohody o EHP protokolem 1 k uvedené dohodě, a nesplnil tak své povinnosti podle uvedeného právního aktu a podle článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               uložil Islandu uhradit náklady tohoto řízení.

      Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

               —

               Podle této žaloby Island nejpozději do 24. listopadu 2014 nevyhověl odůvodněnému stanovisku Kontrolního úřadu ESVO ze dne 24. září 2014, které se zabývá skutečností, že země do svého vnitrostátního právního řádu neprovedla směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a zrušuje směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, uvedenou v bodech 7a, 7e a 7i přílohy XIX Dohody o Evropském hospodářském prostoru a začleněnou do této dohody protokolem 1 k uvedené dohodě (dále jen „akt“).

               —

               Kontrolní úřad ESVO tvrdí, že Island ve stanovené lhůtě nepřijal opatření nutná k provedení zmiňované směrnice, čímž nesplnil své povinnosti vyplývající z tohoto aktu a z článku 7 Dohody o EHP.


title: Věc T-40/10: Žaloba podaná dne 29. ledna 2010 — Elf Aquitaine v. Komise

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/49

         Žaloba podaná dne 29. ledna 2010 — Elf Aquitaine v. Komise
   (Věc T-40/10)
   2010/C 100/75
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Francie) (zástupci: É. Morgan de Rivery, S. Thibault-Liger a A. Noël-Baron, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit na základě článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) v plném rozsahu rozhodnutí Evropské komise č. K(2009) 8682 v konečném znění ze dne 11. listopadu 2009 ve věci COMP/38.589 — Termostabilizátory v rozsahu, v němž se týká společnosti Elf Aquitaine;

               —

               podpůrně, zrušit na základě článku 263 SFEU:

                           —

                           článek 2 odst. 11, 13, 28 a 30 rozhodnutí Evropské komise č. K(2009) 8682 v konečném znění ze dne 11. listopadu 2009 v rozsahu, ve kterém ukládá i) dvě pokuty ve výši 3 864 000 eur a 7 154 000 eur společně a nerozdílně společnostem Arkema France, CECA a Elf Aquitaine, a ii) dvě pokuty ve výši 2 704 800 eur a 5 007 800 eur společnosti Elf Aquitaine a

                           —

                           článek 1 odst. 1 písm. h) a odst. 2 písm. h) rozhodnutí Evropské komise č. K(2009) 8682 v konečném znění ze dne 11. listopadu 2009 v rozsahu, ve kterém tyto dva odstavce konstatují, že společnost Elf Aquitaine porušila článek 81 ES a článek 53 EHP i) v odvětví cínových stabilizátorů v období od 16. března 1994 do 31. března 1996 a v období od 9. září 1997 do 21. března 2000, a ii) v odvětví ESBO/esterů v období od 11. září 1991 do 26. září 2000;

               —

               podpůrněji:

                           —

                           zrušit na základě článku 263 SFEU čl. 1 odst. 1 písm. h) rozhodnutí Evropské komise č. K(2009) 8682 v konečném znění ze dne 11. listopadu 2009 v rozsahu, v němž konstatuje, že společnost Elf Aquitaine porušila článek 81 ES a článek 53 EHP v odvětví cínových stabilizátorů v období od 16. března 1994 do 31. března 1996;

                           —

                           a snížit na základě článku 261 SFEU:

                                       —

                                       pokuty ve výši 3 864 000 eur a 7 154 000 eur uložené společně a nerozdílně společnostem Arkema France, CECA a Elf Aquitaine na základě čl. 2 odst. 11 a 28 rozhodnutí Evropské komise č. K(2009) 8682 v konečném znění ze dne 11. listopadu 2009 a

                                       —

                                       pokuty ve výši 2 704 800 eur a 5 007 800 eur uložené společnosti Elf Aquitaine na základě čl. 2 odst. 13 a 30 rozhodnutí č. K(2009) 8682 v konečném znění ze dne 11. listopadu 2009;

               —

               v každém případě uložit Evropské komisi náhradu všech nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V projednávané věci se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise K(2009) 8682 v konečném znění ze dne 11. listopadu 2009 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.589 — Termostabilizátory), které se týká kartelových dohod na trzích cínových stabilizátorů a stabilizátorů ESBO/estery na celém území EHP, jež se týkaly stanovení cen, rozdělení trhů a výměny citlivých obchodních informací, nebo podpůrně zrušení nebo snížení pokuty, která byla uložena žalobkyni.
   Žaloba spočívá na dvou žalobních důvodech směřujících ke zrušení rozhodnutí v plném rozsahu. První žalobní důvod vychází z porušení práv obhajoby žalobkyně. Na základě druhého žalobního důvodu má žalobkyně za to, že rozhodnutí je stiženo několika právními vadami spočívajícími v přičtení protiprávních jednání, kterých se dopustila její dceřiná společnost Arkema a její dceřiná společnost CECA.
   Žaloba je rovněž podpůrně založena na dvou žalobních důvodech a podpůrněji na dalších dvou žalobních důvodech. Ve třetím (podpůrném) žalobním důvodu se žalobkyně dovolává několika nesprávných právních posouzení, která by měla přinejmenším vést ke zrušení čtyř pokut, které ji byly uloženy podle článku 2 rozhodnutí. Na základě čtvrtého (podpůrného) žalobního důvodu má žalobkyně za to, že pokud Tribunál vyhoví třetímu žalobnímu důvodu, měl by rovněž zrušit článek 1 rozhodnutí. V pátém (podpůrnějším) žalobním důvodu má žalobkyně za to, že pokud Tribunál zamítne první část třetího žalobního důvodu týkající se porušení pravidel o promlčení, čl. 1 odst. 1 písm. h) rozhodnutí by měl být přinejmenším zrušen v rozsahu, v němž konstatuje, že žalobkyně porušila článek 81 ES a článek 53 EHP v odvětví cínových stabilizátorů v období od 16. března 1994 do 31. března 1996. V šestém (podpůrnějším) žalobním důvodu má žalobkyně za to, že pokud Tribunál zamítne dva hlavní žalobní důvody a třetí podpůrný žalobní důvod, porušení jejích práv obhajoby by mělo přinejmenším vést ke snížení čtyř pokut, které ji byly uloženy.


title: Věc F-115/06: Žaloba podaná dne 2. října 2006 – Sanchez Ferriz a další v. Komise

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/66

         Žaloba podaná dne 2. října 2006 – Sanchez Ferriz a další v. Komise
   (Věc F-115/06)
   (2006/C 294/130)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Carlos Sanchez Ferriz (Bruxelles, Belgie) a další (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit seznam úředníků povýšených za období pro povýšení 2005 z toho důvodu, že tento seznam neobsahuje jména žalobců, jakož i případně přípravné akty vedoucí k tomuto rozhodnutí;

               —

               podpůrně zrušit přidělení bodů pro povýšení za výše uvedené období pro povýšení, zejména v návaznosti na doporučení výboru pro povýšení;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce se dovolává na podporu své žaloby čtyř žalobních důvodů:

               —

               první vychází z porušení článku 45 služebního řádu;

               —

               druhý vychází z porušení Obecných prováděcích ustanovení k uvedenému článku;

               —

               třetí vychází z porušení zásady zákazu diskriminace a zjevně nesprávného právního posouzení;

               —

               čtvrtý vychází z porušení článků 6 a 10 přílohy XIII služebního řádu;

               —

               pátý vychází z porušení zákazu svévolného postupu a zákazu zneužití pravomoci, jakož i z porušení povinnosti uvést odůvodnění.


title: Věc F-80/15: Žaloba podaná dne 26. května 2015 – ZZ a ZZ v. Komise

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/58

         Žaloba podaná dne 26. května 2015 – ZZ a ZZ v. Komise
   (Věc F-80/15)
   (2015/C 279/74)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a ZZ (zástupci: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Konstatování protiprávnosti článku 45 a přílohy I služebního řádu úředníků, jakož i příslušných přechodných opatření, a zrušení rozhodnutí OOJ o nezahrnutí žalobců na seznam úředníků povýšených do platových tříd AD13 nebo AD14 v rámci každoročního povyšování v roce 2014.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               V prvé řadě:

                           —

                           konstatovat protiprávnost článku 45 služebního řádu a přílohy I, jakož i příslušných přechodných opatření;

                           —

                           zrušit rozhodnutí OOJ ze dne 14. listopadu 2014 o nezahrnutí žalobců na seznam úředníků povýšených do platových tříd AD 13 nebo AD 14 v rámci každoročního povyšování v roce 2014 stanoveného v článku 45 služebního řádu;

                           —

                           uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

               —

               Podpůrně:

                           —

                           zrušit rozhodnutí OOJ ze dne 14. listopadu 2014 o nezahrnutí žalobců na seznam úředníků povýšených do platových tříd AD 13 nebo AD 14 v rámci každoročního povyšování v roce 2014 stanoveného v článku 45 služebního řádu;

                           —

                           uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-228/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Sezione Prima bis ze dne 22. dubna 2004 ve věci Consorzio G.f.M. proti Ministero della Difesa a Società Coop.a.r.l. „La Cascina“ a Zilch s.r.l.

text:
               24.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Sezione Prima bis ze dne 22. dubna 2004 ve věci Consorzio G.f.M. proti Ministero della Difesa a Società Coop.a.r.l. „La Cascina“ a Zilch s.r.l.
   (Věc C-228/04)
   (2004/C 190/18)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio – Sezione Prima bis (Itálie) ze dne 22. dubna 2004 ve věci Consorzio G.f.M. proti Ministero della Difesa a Società Coop.a.r.l. „La Cascina“ a Zilch s.r.l., které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 2. června 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Tribunale Amministratiovo Regionale del Lazio – Sezione Prima bis žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Musí být čl. 29 první pododstavec písm. e) a f) směrnice Rady 92/50/EHS (1) ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, jedná-li se pouze o tato ustanovení, vykládán v tom smyslu, že kde zákonodárce Společenství používá větu „který nesplnil povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení podle právních předpisů státu, v němž je usazen, nebo podle právních předpisů státu žadavatele“ nebo větu „který nesplnil povinnosti vztahující se k placení daní a poplatků podle právních předpisů státu žadavatele“, bylo jeho úmyslem odkazovat pouze a výlučně na situaci, kdy dotyčná osoba ke dni uplynutí lhůty stanovené pro podávání žádostí o účast na výběrovém řízení (nebo kdykoliv před zadáním zakázky) splnila tyto povinnosti úplným a včasným zaplacením?

               2)

               Musí být v důsledku toho prováděcí vnitrostátní italský právní předpis (čl. 12 písm. d) a e) vládního nařízení s mocí zákona č. 157 ze dne 17. března 1995), v části, ve které narozdíl od právního předpisu Společenství uvedeného výše povoluje vyloučení osob, které „nesplnily povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení pracovníků podle italských právních předpisů nebo podle právních předpisů státu, v němž jsou usazeni“ nebo osob, které „nesplnily povinnosti vztahující se k placení daní a poplatků podle italských právních předpisů nebo podle právních předpisů státu, v němž jsou usazeni“ z výběrového řízení, vykládán s ohledem pouze na nesplnění – ověřitelné ke dni uvedenému výše (uplynutí lhůty stanovené pro podávání žádostí o účast nebo bezprostředně před zadáním, i prozatímním, zakázky) – těchto povinností, aniž by byl přikládán význam následujícímu „uvedení do pořádku“ jejich postavení?

               3)

               Nebo naopak může být vnitrostátní zákonodárce (pokud s ohledem na to, co je uvedeno v otázce 2 výše, bude rozhodnuto, že vnitrostátní právní předpis není v souladu se smyslem a účelem právního předpisu Společenství), považován s ohledem na omezení, kterým podléhá pro účely provádění pravidel Společenství obsažených ve sporné směrnici, za oprávněného k zavedení možnosti ucházet se o zakázku pro osoby, které ačkoliv „nesplňují povinnosti“ ke dni uplynutí lhůty stanovené pro účast na řízení, nicméně prokáží, že mohou své postavení uvést do pořádku (a že pro to již podnikly příslušné kroky) před zadáním zakázky?

               4)

               Pokud bude rozhodnuto, že výklad uvedený v otázce 3 je možný, tedy dovoluje zavedení pružnějších pravidel ve srovnání s přísnějším výkladem pojetí „splnění“ povinností zákonodárce Společenství, jsou tato pravidla v rozporu se základními zásadami Společenství jako zásadou rovného zacházení pro všechny občany Unie nebo – s ohledem pouze na výběrová řízení – zásadou rovných podmínek pro všechny osoby, které podaly žádost o účast na takových řízeních?

      (1)  Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 1.


title: Věc T-328/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  2. května 2006  – O2 (Germany) GmbH & Co. OHG v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Oznámená dohoda — Mobilní telekomunikace třetí generace — Negativní atest — Individuální výjimka — Analýza situace v případě neexistence dohody — Dopad dohody na hospodářskou soutěž )

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/15

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 2. května 2006 – O2 (Germany) GmbH & Co. OHG v. Komise
   (Věc T-328/03) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Oznámená dohoda - Mobilní telekomunikace třetí generace - Negativní atest - Individuální výjimka - Analýza situace v případě neexistence dohody - Dopad dohody na hospodářskou soutěž“)
   (2006/C 154/40)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: O2 (Germany) GmbH & Co. OHG (Mnichov, Německo), (zástupci: N. Green, QC, K. Baconem, barrister, B. Amory a F. Marchini Camia, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně R. Wainwright, S. Rating a P. Oliver, poté É. Gippini Fournier, P. Hellström a K. Mojzesowicz, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení článku 2 a čl. 3 písm. a) rozhodnutí Komise 2004/207/ES ze dne 16. července 2003 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Smlouvy o EHP (věc COMP/38.369 – T-Mobile Deutschland a O2 Germany: rámcová dohoda o sdílení sítí) (Úř. věst. L 75, s. 32)
   Výrok rozsudku

               1)

               Článek 2 a čl. 3 písm. a) rozhodnutí Komise 2004/207/ES ze dne 16. července 2003 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Smlouvy o EHP (věc KOMP/38.369 – T-Mobile Deutschland a O2 Germany: rámcová dohoda o sdílení sítí) se zrušují v rozsahu, v němž z nich vyplývá, že smluvní ustanovení uvedená v těchto článcích spadají do oblasti působnosti článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP.

               2)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 275, 15.11.2003.


title: Věc C-231/08 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 3. února 2009 — Massimo Giannini v. Komise Evropských společenství ( Kasační opravný prostředek — Veřejná služba Společenství — Právo na spravedlivý proces — Porušení článků 4, 27 a 29 služebního řádu — Zásada zákazu diskriminace — Zájem služby a povinnost péče — Zkreslení důkazů a pravidel upravujících zajišťování důkazů — Kasační opravný prostředek částečně zjevně nepřípustný a částečně zjevně neopodstatněný )

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/18

         Usnesení Soudního dvora ze dne 3. února 2009 — Massimo Giannini v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-231/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba Společenství - Právo na spravedlivý proces - Porušení článků 4, 27 a 29 služebního řádu - Zásada zákazu diskriminace - Zájem služby a povinnost péče - Zkreslení důkazů a pravidel upravujících zajišťování důkazů - Kasační opravný prostředek částečně zjevně nepřípustný a částečně zjevně neopodstatněný“)
   2009/C 113/36
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Massimo Giannini (zástupci: L. Levi a C. Ronzi, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a L. Lozano Palacios, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 12. března 2008, Giannini v. Komise (T-100/04), kterým Soud zamítl navrhovatelovu žalobu, kterou se domáhal zrušení rozhodnutí výběrové komise pro výběrové řízení KOM/A/9/01, konané pro účely vytvoření rezervy pro budoucí přijímání administrátorů v oblastech ekonomiky a statistiky, nezapsat žalobce na seznam vhodných kandidátu k přijetí, vytvořený na základě uvedeného výběrového řízení, a žaloba na náhradu škody — Porušení práva na spravedlivý proces spočívající v nepřiměřené délce trvání řízení — Porušení článků 4, 27 a 29 služebního řádu úředníků, jakož i pojmu „služební zájem“ a povinnosti řádné péče — Porušení zásady nediskriminace a pravidel, jimiž se řídí provádění důkazů

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               M. Gianninimu se ukládá náhrada nákladů řízení o kasačním opravném prostředku..

      (1)  Úř. věst. C 223, 30.8.2008.


title: Věc T-235/08: Žaloba podaná dne 9. června 2008 – Acron a Dorogobuzh v. Rada

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/59

         Žaloba podaná dne 9. června 2008 – Acron a Dorogobuzh v. Rada
   (Věc T-235/08)
   (2008/C 209/106)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Acron OAO (Velký Novgorod, Rusko) a Dorogobuzh (Verchnedneprovsky, Rusko) (zástupci: P. Vander Schueren a B. Evtimov, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhové žádání žalobkyň

               —

               zrušit nařízení Rady (ES) č. 236/2008 ze dne 10. března 2008, kterým se zastavuje částečný prozatímní přezkum antidumpingového cla z dovozu dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska prováděný podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 384/96, v rozsahu, v němž ukládá antidumpingové clo žalobkyním a s ní spojeným společnostem, které jsou definovány v odstavci 11 napadeného rozhodnutí;

               —

               nařídit příslušným orgánům, aby ve světle závažnosti porušení práva Společenství přerušily ukládání antidumpingového cla žalobkyni a s ní spojeným společnostem, dokud orgány Společenství nepřijmou opatření nezbytná k dosažení souladu s rozsudkem Soudního dvora;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, ruské společnosti vyrábějící a vyvážející dusičnan amonný, usilují, na základě článku 230 ES, o zrušení nařízení Rady (ES) č. 236/2008 (dále jen „napadené rozhodnutí“) (1).
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje jeden důvod pro zrušení, rozdělený do dvou částí. Žalobkyně tvrdí, že orgány Společenství nesprávně stanovily běžnou hodnotu žalobkyň, což vedlo k jejímu umělému nárůstu; dospěly tudíž k nesprávnému konstatování dumpingu, čímž porušily články 1 a 2 základního nařízení (2), dopustily se řady zjevně nesprávných posouzení a porušení základních zásad práva Společenství. Tato porušení podle žalobkyně přímo vedla k neopodstatněnému ukončení dílčího předběžného šetření beze změny antidumpingového opatření vůči žalobkyním.
   Žalobkyně konkrétně tvrdí, na základě prvního žalobního důvodu, že se orgány Společenství dopustily nesprávného právního posouzení a porušily čl. 2 odst. 3 a odst. 5 základního nařízení tím, že nevzaly v úvahu významnou část výrobních nákladů žalobkyň jakožto nespolehlivé, nebo de facto tím, že použily netržní hospodářskou metodiku pro stanovení hlavní části běžné hodnoty žalobkyň.
   Dále žalobkyně tvrdí, že tím, že se Komise rozhodla přistoupit k úpravě ceny plynu, porušila čl. 2 odst. 5 větu druhou nebo se dopustila zjevně nesprávného posouzení a neposkytnutí odůvodnění tím, že zavedla úpravu ceny plynu na základě ceny plynu ve Společenství ve Waidhaus, Německo, a tím, že výši úpravy neodpočetla od 30 % ruského vývozního cla na ruský plyn.
   Žalobkyně tvrdí, že pokud by dumpingové rozpětí bylo stanoveno správně, v souladu se základním nařízením a základními zásadami práva Společenství, Komise by konstatovala neexistenci dumpingu de minimis a antidumpingová opatření by mohla být zrušena nebo významně změněna, pokud jde o žalobkyně a s nimi spojené společnosti.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 236/2008 ze dne 10. března 2008, kterým se zastavuje částečný prozatímní přezkum antidumpingového cla z dovozu dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska prováděný podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 384/96 (Úř. věst. L 75, s. 1).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 56, s. 1; Zvl. vyd. 11/10, s. 45).


title: Věc C-12/14: Žaloba podaná dne 10. ledna 2014 – Evropská komise v. Republika Malta

text:
               26.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 159/11

         Žaloba podaná dne 10. ledna 2014 – Evropská komise v. Republika Malta
   (Věc C-12/14)
   2014/C 159/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: K. Mifsud-Bonnici, D. Martin, zmocněnci)

      Žalovaná: Republika Malta

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Maltská republika tím, že snížila maltské starobní důchody o částku důchodu ve veřejné službě Spojeného království ve smyslu The Principal Civil Service Pension Schneme resp. The National Health Service Pension Scheme nebo The Armed Forces Pension Scheme 1975 ve vztahu k The Royal Air Force, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 46b nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 (1) ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a na jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění nařízení č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996 (2) a článku 54 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (3) ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení

               —

               uložit Republice Malta náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise má za to, že Malta tím, že krátila zákonné maltské starobní důchody o důchody ve veřejné službě přiznané podle právní úpravy jiného členského státu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z nařízení 1408/71 a 883/2004. Komise zastává stanovisko, že starobní důchodové systémy Spojeného království se zakládají na právních předpisech a proto patří do působnosti uvedených nařízení. Tato nařízení zakazují krácení maltského starobního důchodu o částku důchodu ve veřejné službě Spojeného království. Mezi Spojeným královstvím a Maltou nebyla uzavřena žádná úmluva o sociálním zabezpečení ohledně důchodu ve veřejné službě Spojeného království a Malta není uvedena ani v žádné z příloh nařízení 1408/71 nebo 883/2004, takže nejsou splněny podmínky stanovené těmito nařízeními pro další uplatňování dohod o sociálním zabezpečení.
   Vzhledem k tomu, že důchodový systém ve veřejné službě Spojeného království spadá do působnosti těchto nařízení, čl. 46b odst. 1 nařízení 1408/71 a čl. 54 odst. 1 nařízení 883/2004 zakazují použití pravidla předcházení souběhu nároků, jako je oddíl 56 maltského Social Security Act.

      (1)  Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/001, s. 35.

      (2)  Úř. věst. L 28, s. 1

      (3)  Úř. věst. L 166, s. 1


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. září 2005 ve věci C-58/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof): Antje Köhler proti Finanzamt Düsseldorf-Nord (Šestá směrnice o DPH — Místo zdanitelného plnění — Dodání zboží uskutečněné na výletní lodi — Přeprava uskutečněná ve Společenství — Vynětí z daňové povinnosti v případě zastávky mimo Společenství — Dosah vynětí)

text:
               29.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 271/7

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 15. září 2005
   ve věci C-58/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof): Antje Köhler proti Finanzamt Düsseldorf-Nord (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Místo zdanitelného plnění - Dodání zboží uskutečněné na výletní lodi - Přeprava uskutečněná ve Společenství - Vynětí z daňové povinnosti v případě zastávky mimo Společenství - Dosah vynětí)
   (2005/C 271/13)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-58/04, Antje Köhler proti Finanzamt Düsseldorf-Nord, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Bundesfinanzhof (Německo) ze dne 23. října 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 11. února 2004, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda, N. Colneric, K. Schiemann (zpravodaj), E. Juhász a E. Levits, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: M. Ferreira, vydal dne 15. září 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Zastavení uskutečněná lodí v přístavech třetích zemí, v jejichž průběhu cestující mohou opustit loď, byť i jen na krátkou dobu, představují „zastávky mimo Společenství“ ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. c) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění vyplývajícím ze směrnice Rady 92/111/EHS ze dne 14. prosince 1992, kterou se mění směrnice 77/388 a zavádějí se zjednodušení pro daň z přidané hodnoty.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc C-545/10: Žaloba podaná dne 23. listopadu 2010 — Evropská komise v. Česká republika

text:
               5.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/5

         Žaloba podaná dne 23. listopadu 2010 — Evropská komise v. Česká republika
   (Věc C-545/10)
   2011/C 38/06
   Jednací jazyk: čeština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Šimerdová, H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalovaná: Česká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Česká republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 1, čl. 6 odst. 2, čl. 7 odst. 3, článku 11 a čl. 30 odst. 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES (1) ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti;

               —

               určit, že Česká republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 10 odst. 7 směrnice Rady ze dne 29. července 1991 o rozvoji železnic Společenství (91/440/EHS (2));

               —

               uložit České republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Článek 4 odst. 1 směrnice 2001/14/ES porušila Česká republika tím, že stanovila maximální výši poplatků za použití infrastruktury, kterou nemůže provozovatel infrastruktury překročit. Stanovení poplatků za použití infrastruktury a vybírání těchto poplatků provádí v souladu ustanovením čl. 4 odst. 1 směrnice 2001/14/ES provozovatel infrastruktury. Členské státy jsou oprávněny stanovit pouze rámec zpoplatnění za použití infrastruktury.
   Článek 6 odst. 2 směrnice 2001/14/ES porušila Česká republika tím, nepřijala opatření, na základě kterých by se provozovatelům infrastruktury poskytovaly podněty ke snižování nákladů na zajištění infrastruktury a výše poplatků za přístup.
   Článek 7 odst. 3 směrnice 2001/14/ES porušila Česká republika tím, že nezajistila, aby poplatky za minimální přístupový balík a přístup k dopravním zařízením po železnici byly stanoveny ve výši nákladů přímo vynaložených za provoz železniční dopravy.
   Článek 11 směrnice 2001/14/ES porušila Česká republika tím, že nezavedla systém odměňování výkonu povzbuzující podniky a provozovatele infrastruktury v minimalizaci závad a zvyšování výkonu železniční sítě.
   Článek 30 odst. 5 směrnice 2001/14/ES porušila Česká republika tím, že jej nesprávně provedla do své vnitrostátní právní úpravy.
   Článek 10 odst. 7 Směrnice 91/440/EHS porušila Česká republika tím, že nezajistila, aby byl České republice zřízen subjekt, který by mohl být považován za subjekt dle čl. 10 odst. 7 a plnil funkce, které jsou v tomto ustanovení uvedené.

      (1)  Úř. věst. L 75, s. 29; Zvl. vyd. 07/05, s. 404.

      (2)  Úř. věst. L 237, s. 25; Zvl. vyd. 07/01, s. 341.