title: Věc T-135/06: Žaloba podaná dne  5. května 2006  – Al-Faqih v. Rada

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/29

         Žaloba podaná dne 5. května 2006 – Al-Faqih v. Rada
   (Věc T-135/06)
   (2006/C 165/58)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih (Birmingham, Spojené království) (zástupci: N. Garcia, advokát, S. Cox, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušení článku 2 nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 ve znění nařízení Rady (ES) č. 561/2003 ze dne 27. března 2003 a nařízení Komise (ES) č. 246/2006 ze dne 10. února 2006 a odkazu na žalobce v příloze I;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce je libyjský občan s bydlištěm ve Spojeném království. Domáhá se zrušení mimo jiné nařízení č. 246/2006 (1), kterým bylo jeho jméno přidáno na seznam osob, skupin a subjektů spojených s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem, kterých se týká zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů podle článku 2 nařízení č. 881/2002 (2).
   Žalobce uplatňuje, že Rada neměla pravomoc k přijetí článku 2 nařízení č. 881/2002 ve znění změn, jelikož články 60 ES, 301 ES a 308 ES nedávají Radě pravomoc, aby tak učinila. Dále Rada a Komise zneužily svých pravomocí, jelikož článek 2 nařízení č. 881/2002 ve znění změn neslouží ke splnění cílů článků 60 ES, 301 ES a 308 ES.
   Žalobce dále tvrdí, že článek 2 nařízení č. 881/2002 ve znění změn je v rozporu se základními zásadami práva Společenství, zejména zásadami subsidiarity, proporcionality a ochrany základních práv.
   Konečně žalobce uplatňuje porušení podstatné procesní náležitosti při přijetí článku 2 nařízení č. 881/2002 ve znění změn, zejména požadavku, aby Rada a Komise uvedly přiměřené důvody, proč nemohou být opatření, která jsou považována za nezbytná, stanovena jednotlivými členskými státy.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 246/2006 ze dne 10. února 2006, kterým se po šedesáté třetí mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001 (Úř. věst. 2006 L 40, s. 13).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu (Úř. věst. 2002 L, s. 9; Zvl. vyd. 18/01, s. 294).


title: Věc F-59/13 RENV: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. dubna 2016 – Rouffaud v. ESVČ „Veřejná služba — Postoupení Soudu po zrušení — Zaměstnanci ESVČ — Smluvní zaměstnanec — Smluvní zaměstnanec pro pomocné práce — Překvalifikování smlouvy smluvního zaměstnance pro pomocné práce na smlouvu smluvního zaměstnance na dobu neurčitou — Odmítnutí“

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/47

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. dubna 2016 – Rouffaud v. ESVČ
   (Věc F-59/13 RENV) (1)

   („Veřejná služba - Postoupení Soudu po zrušení - Zaměstnanci ESVČ - Smluvní zaměstnanec - Smluvní zaměstnanec pro pomocné práce - Překvalifikování smlouvy smluvního zaměstnance pro pomocné práce na smlouvu smluvního zaměstnance na dobu neurčitou - Odmítnutí“)
   (2016/C 191/67)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Thierry Rouffaud (Brusel, Belgie) (zástupci: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost (zástupci: S. Marquardt a M. Silva, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o zamítnutí žádosti žalobce, aby jeho po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou byly překvalifikovány na smlouvu na dobu neurčitou a aby doba odpracovaná v postavení smluvního zaměstnance pro pomocné práce byla uznána jako doba odpracovaná v postavení smluvního zaměstnance.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení vynaložené ve věcech F-59/13 a F-59/13 RENV.

               3)

               Evropská služba pro vnější činnost ponese vlastní náklady řízení vynaložené ve věci T-457/14 P a nahradí náklady řízení vynaložené T. Rouffaudem ve věci T-457/14 P.

      (1)  Úř. věst. C 233, 10. 8. 2013, s. 14 (původní věc F-59/13).


title: Věc C-369/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre, ze dne 24. srpna 2004 ve věci Hutchison 3G UK Ltd, mmO2 plc, Orange 3G Ltd, T-Mobile (UK) Ltd, Vodafone Group Services Ltd proti Commissioners of Customs and Excise

text:
               6.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre, ze dne 24. srpna 2004 ve věci Hutchison 3G UK Ltd, mmO2 plc, Orange 3G Ltd, T-Mobile (UK) Ltd, Vodafone Group Services Ltd proti Commissioners of Customs and Excise
   (Věc C-369/04)
   (2004/C 273/27)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre, ze dne 24. srpna 2004 ve věci Hutchison 3G UK Ltd, mmO2 plc, Orange 3G Ltd, T-Mobile (UK) Ltd, Vodafone Group Services Ltd proti Commissioners of Customs and Excise, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 26. srpna 2004, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   VAT and Duties Tribunals, London Tribunal Centre, žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Za okolností uvedených ve sjednaném popisu skutečností, má být pojem „hospodářské činnosti“ vykládán pro účely čl. 4 odst. 1 a 2 šesté směrnice (1) tak, že zahrnuje vydávání licencí ministrem formou dražby práv k využívání telekomunikačního vybavení ve vymezených částech elektromagnetického spektra (dále jen „činnost“), a jaké úvahy jsou relevantní pro vyřešení této otázky?

               2)

               Za okolností uvedených ve sjednaném popisu skutečností, jaké úvahy jsou relevantní pro vyřešení otázky, zda-li ministerstvo tím, že provádělo činnost, jednalo jako „orgán veřejné správy“ ve smyslu čl. 4 odst. 5 šesté směrnice?

               3)

               Za okolností uvedených ve sjednaném popisu skutečností, může činnost (i) zčásti být a zčásti nebýt hospodářskou činností, nebo (ii) zčásti být prováděna a zčásti nebýt prováděna veřejnoprávním subjektem jednajícím jako orgán veřejné správy, s tím, že na činnost by se zčásti uplatňovala DPH podle šesté směrnice a zčásti nikoliv?

               4)

               Jaká musí být pravděpodobnost vzniku „výrazného narušení hospodářské soutěže“ ve smyslu čl. 4 odst. 5 druhého pododstavce šesté směrnice a jaká musí být časová blízkost mezi takovým narušením a takovou činností jakou je činnost, aby osoba provádějící tuto činnost podle tohoto pododstavce byla považována za povinnou k dani ohledně takové činnosti? V jakém rozsahu, pokud vůbec, se této otázky týká zásada fiskální neutrality?

               5)

               Obsahuje slovo „telekomunikace“ v příloze D šesté směrnice (na kterou odkazuje čl. 4 odst. 5 třetí pododstavec šesté směrnice) vydávání licencí ministrem formou dražby práv k využívání telekomunikačního vybavení ve vymezených částech elektromagnetického spektra, a to za okolností uvedených ve sjednaném popisu skutečností?

               6)

               Jestliže (i) se členský stát rozhodne provést čl. 4 odst. 1 a čl. 4 odst. 5 šesté směrnice právními a správními předpisy svěřujícími ministerstvu (jako v tomto případě britskému ministerstvu financí) pravomoc přijímat pokyny, jež určují, které zboží nebo služby dodávané ministerstvy mají být považovány za zdanitelné dodávky, a (ii) takové ministerstvo na základě této pravomoci vydává anebo má v úmyslu vydávat pokyny o tom, že určité dodávky jsou zdanitelné; je zásada zakotvená ve věci C-106/89 Marleasing [1990] ECR 1-4135, odstavec 8 relevantní pro výklad vnitrostátních právních a správních předpisů a těchto pokynů (a pokud ano, v čem)?

      (1)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1).


title: Věc C-22/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Napoli (Itálie) dne 17. ledna 2013 — Mascolo v. Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Napoli (Itálie) dne 17. ledna 2013 — Mascolo v. Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca
   (Věc C-22/13)
   2013/C 86/20
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Napoli

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Raffaella Mascolo

      Žalované: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje právní rámec v oblasti školství, [který umožňuje uzavírat s týmž pedagogickým pracovníkem po sobě jdoucí smlouvy na dobu určitou bez možnosti návaznosti, někdy v neomezeném počtu, a to i v případech pokrytí trvalých personálních potřeb), rovnocenné opatření ve smyslu ustanovení 5 směrnice 1999/70/ES (1)?

               2)

               Kdy je třeba mít za to, že pracovní poměr je výkonem „státní“ služby ve smyslu ustanovení 5 směrnice 1999/70/ES, a zejména ve smyslu výrazu „specifická odvětví nebo kategorie zaměstnanců“, což tedy může odůvodňovat odlišné důsledky oproti důsledkům plynoucím ze soukromoprávních pracovních poměrů?

               3)

               Zahrnuje pojem pracovní podmínky podle ustanovení 4 směrnice 1999/70/ES, při zohlednění vysvětlení obsažených v čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice 2000/78/ES (2) a v čl. 14 odst. 1 písm. c) směrnice 2006/54/ES (3), důsledky protiprávního ukončení pracovního poměru? Je v případě kladné odpovědi na předchozí otázku možné rozdíl mezi důsledky, které vnitrostátní právní předpisy běžně pojí s protiprávním ukončením pracovního poměru, podle toho, zda se jedná o pracovní poměr na dobu neurčitou nebo na dobu určitou, odůvodnit podle ustanovení 4?

               4)

               Je na základě zásady loajální spolupráce zakázáno, aby stát v řízení o předběžné otázce týkající se výkladu popsal Soudnímu dvoru Evropské unie vnitrostátní právní rámec způsobem, který vědomě neodpovídá skutečnosti, a je soud v případě neexistence jiného výkladu vnitrostátního práva, který by též splňoval povinnosti vyplývající z členství v Evropské unii, povinen vykládat vnitrostátní právní předpisy, pokud je to možné, v souladu s výkladem, který podal daný stát?

               5)

               Je uvedení předpokladů, za nichž se pracovní smlouva na dobu určitou může přeměnit na pracovní smlouvu na dobu neurčitou, jednou z podmínek vztahujících se na pracovní smlouvu nebo pracovní poměr, které stanoví směrnice 91/533/EHS (4), a zejména její čl. 2 odst. 1 a odst. 2 písm. e)?

               6)

               Je v případě kladné odpovědi na předchozí otázku změna právních předpisů se zpětnou účinností, která zaměstnancům nezaručuje možnost uplatnit jejich práva vyplývající ze směrnice, a sice dodržení pracovních podmínek stanovených v aktu o přijetí do pracovního poměru, v rozporu s čl. 8 odst. 1 směrnice 91/533/EHS a cíli stanovenými touto směrnicí, zejména v druhém bodě jejího odůvodnění?

      (1)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, Úř. věst. L 175, s. 43; Zvl. vyd. 05/03, s. 368.

      (2)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, Úř. věst. L 303, Zvl. vyd. 05/04, s. 79.

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění), Úř. věst. L 204, s. 23.

      (4)  Směrnice Rady 91/533/EHS ze dne 14. října 1991 o povinnosti zaměstnavatele informovat zaměstnance o podmínkách pracovní smlouvy nebo pracovního poměru, Úř. věst. L 288, s. 32; Zvl. vyd. 05/02, s. 3.


title: Věc T-78/13: Žaloba podaná dne 7. února 2013 — Red Bull v. OHIM — Sun Mark (BULLDOG)

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/31

         Žaloba podaná dne 7. února 2013 — Red Bull v. OHIM — Sun Mark (BULLDOG)
   (Věc T-78/13)
   2013/C 108/79
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Red Bull (Fuschl am See, Rakousko) (zástupci: A. Renck a I. Fowler, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sun Mark Ltd (Middlesex, Spojené království)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 16. listopadu 2012 ve věci R 0107/2012-2; a

               —

               uložil náhradu nákladu řízení žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem, připojí-li se jakožto vedlejší účastník řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „BULLDOG“ pro výrobky zařazené do třídy 32 a 33 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 9 215 567

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní a mezinárodní zápis slovní ochranné známky „BULL“ a „RED BULL“ pro výrobky zařazené do třídy 32 a 33

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc F-136/07: Žaloba podaná dne 6. prosince 2007 – Nijs v. Účetní dvůr

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/37

         Žaloba podaná dne 6. prosince 2007 – Nijs v. Účetní dvůr
   (Věc F-136/07)
   (2008/C 79/71)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Bart Nijs (Aalst, Belgie) (zástupce: F. Rollinger, advokát)

      Žalovaný: Účetní dvůr
   Předmět a popis sporu
   Zrušení jednak rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 5. září 2007 o zařazení žalobce na základě disciplinárního řízení do nižší platové třídy AD 9 platového stupně 5, a jednak rozhodnutí o zproštění jeho funkcí, zahájení správního šetření vůči jeho osobě a jeho nepovýšení do platové třídy AD 11 v roce 2007. Žádost o náhradu morální a materiální újmy
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit výslovné rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 5. září 2007 o zařazení žalobce do nižší platové třídy AD 9 platového stupně 5 na základě disciplinárního řízení zahájeného dne 27. září 2006;

               —

               zrušit související a navazující rozhodnutí, zejména rozhodnutí ze dne 26. září 2006 o zproštění žalobce jeho funkcí, rozhodnutí ze dne 27. září 2007 zahájení správního šetření vůči jeho osobě a rozhodnutí o jeho nepovýšení do platové třídy AD 11 v roce 2007;

               —

               zrušit rozhodnutí omezené schůze Účetního dvora ze dne 8. března 2007 o obnovení mandátu Michela Hervého ode dne 1. července 2007 na období šesti let;

               —

               uložit Účetnímu dvoru zaplatit žalobci částku 10 000 eur jako náhradu morální újmy utrpěné v průběhu disciplinárního řízení a po jeho skončení, jakož i jako náhradu majetkové újmy tvořené rozdílem mezi platem pobíraným žalobcem od data vstupu posledních rozhodnutí o povýšení v účinnost a platem, na který by měl žalobce nárok v případě povýšení k tomuto datu;

               —

               uložit Účetnímu dvoru náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-620/14: Žaloba podaná dne 15. srpna 2014 – Diapharm v. Komise

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/49

         Žaloba podaná dne 15. srpna 2014 – Diapharm v. Komise
   (Věc T-620/14)
   2014/C 409/70
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Diapharm GmbH & Co. KG (Münster, Německo) (zástupci: M. Weidner, N. Hußmann a T. Guttau, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že žalovaná v rozporu s čl. 13 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (Úř. věst. L 404, s. 9) nepověřila Evropský úřad pro bezpečnost potravin provedením vědeckého hodnocení zdravotních tvrzení týkajících se rostlinných látek za účelem přijetí seznamu schválených tvrzení týkajících se rostlinných látek platných pro Společenství podle čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1924/2006 a veškeré nezbytné podmínky pro používání těchto tvrzení,

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod.
   Žalobní důvod: porušení čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 1924/2006 (1)

   Žalobkyně se domnívá, že nečinnost Komise porušuje čl. 13 odst. 3 nařízení č. 1924/2006, který stanoví závaznou lhůtu k provedení na 31. ledna 2010. Žalobkyně Komisi vytýká, že nechala tuto lhůtu uplynout. Žalobkyně v této souvislosti uvádí, že Komise není oprávněna odložit provedení vědeckého hodnocení zdravotních tvrzení týkajících se rostlinných látek na časově neomezenou dobu. Nečinnost žalované podle názoru žalobkyně napomáhá roztříštěnosti právních režimů v Unii a odporuje hlavnímu cíli nařízení, kterým je vytvoření jednotné právní úpravy v celé Evropě.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (Úř. věst. L 404, s. 9).


title: Věc C-295/07 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Département du Loiret, Scott SA ( Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Preferenční cena pozemku — Rozhodnutí Komise — Navrácení podpory neslučitelné se společným trhem — Aktualizovaná hodnota podpory — Složená úroková míra — Nedostatek odůvodnění — Zrušení v plném rozsahu — Přípustnost )

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/4

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Département du Loiret, Scott SA
   (Věc C-295/07 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Preferenční cena pozemku - Rozhodnutí Komise - Navrácení podpory neslučitelné se společným trhem - Aktualizovaná hodnota podpory - Složená úroková míra - Nedostatek odůvodnění - Zrušení v plném rozsahu - Přípustnost“)
   (2009/C 32/07)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupce: J. Flett, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Département du Loiret, Scott SA (zástupci: J. Lever, QC, J. Gardner, Barrister a G. Peretz, Barristers, R. Griffith a M. Papadakis, solicitors)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 29. března 2007, Département du Loiret v. Komise (T 369/00), kterým Soud zrušil rozhodnutí Komise 2002/14/ES ze dne 12. července 2000 o státní podpoře poskytnuté Francií ve prospěch Scott Paper SA/Kimberly-Clark (Úř. věst. 2002, L 12, s. 1) v rozsahu, v němž se týká podpory poskytnuté ve formě preferenční ceny pozemku uvedené v jeho článku 1 – Metoda výpočtu úroků dlužných z protiprávně vybraných částek: jednoduché nebo složené úrokové míry? – Odůvodnění volby této metody a obrácení důkazního břemene – Okamžik, ke kterému je třeba posuzovat existenci protiprávního zvýhodnění
   Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 29. března 2007, Département du Loiret v. Komise (T 369/00), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací Soudu prvního stupně Evropských společenství.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc T-142/15: Žaloba podaná dne 30. března 2015 – DHL Express (Francie) v. OHIM – Chronopost (WEBSHIPPING)

text:
               26.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/33

         Žaloba podaná dne 30. března 2015 – DHL Express (Francie) v. OHIM – Chronopost (WEBSHIPPING)
   (Věc T-142/15)
   (2015/C 171/39)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: DHL Express (Francie) (Le Bourget, Francie) (zástupci: A. Casalonga, F. Codevelle a C. Bercial Arias, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Chronopost (Paříž, Francie)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitel sporné ochranné známky: další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: ochranná známka Společenství č. 1 909 183

      Řízení před OHIM: řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. ledna 2015 ve věci R 2425/2013-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil,

               —

               prohlásil, že majitel ochranné známky Společenství č. 1 909 183 WEBSHIPPING musí být zbaven svých práv a musí se mít za to, že s ochrannou známkou nebyly spojeny žádné účinky, počínaje dnem podání návrhu na prohlášení neplatnosti, tj. 6. červencem 2012,

               —

               uložil OHIM a případnému vedlejšímu účastníkovi řízení náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009.


title: Vyškrtnutí věci C-468/04

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/32

         Vyškrtnutí věci C-468/04 (1)

   (2006/C 60/65)

      (Jednací jazyk: řečtina)

   Usnesením ze dne 15. listopadu 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o vyškrtnutí věci C-468/04: Komise Evropských společenství proti Řecké republice.

      (1)  Úř. věst. C 314, 18.12.2004.


title: Věc T-672/16: Žaloba podaná dne 21. září 2016 – C=Holdings v. EUIPO – Trademarkers (C=commodore)

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/27

         Žaloba podaná dne 21. září 2016 – C=Holdings v. EUIPO – Trademarkers (C=commodore)
   (Věc T-672/16)
   (2016/C 410/38)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: C=Holdings BV (Oldenzaal, Nizozemsko) (zástupci: P. Maeyaert, K. Neefs, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Trademarkers NV (Antverpy, Belgie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „C=commodore“ s vyznačením Evropské unie – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 907 082

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. července 2016 ve věci R 2585/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil v rozsahu, v němž jím bylo zamítnuto odvolání žalobkyně, a vrátil věc odvolacímu senátu;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) a článku 75 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-388/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. února 2009 – Deutsche Post a DHL International v. Komise ( Státní podpory — Rozhodnutí nevznášet námitky — Žaloba na neplatnost — Aktivní legitimace — Přípustnost — Závažné obtíže )

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/34

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. února 2009 – Deutsche Post a DHL International v. Komise
   (Věc T-388/03) (1)

   („Státní podpory - Rozhodnutí nevznášet námitky - Žaloba na neplatnost - Aktivní legitimace - Přípustnost - Závažné obtíže“)
   (2009/C 69/79)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Deutsche Post AG (Bonn, Německo); a DHL International (Diegem, Belgie) (zástupci: J. Sedemund a T. Lübbig, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Kreuschitz a M. Niejahr, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K (2003) 2508 v konečném znění ze dne 23. července 2003 nevznášet námitky po předběžném přezkumném řízení podle čl. 88 odst. 3 ES, proti několika opatřením přijatým belgickými orgány ve prospěch společnosti La Poste SA, belgického poštovního veřejného podniku.
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise K (2003) 2508 v konečném znění ze dne 23. července 2003 nevznášet námitky po předběžném přezkumném řízení podle čl. 88 odst. 3 ES proti několika opatřením přijatým belgickými orgány ve prospěch společnosti La Poste, belgického poštovního veřejného podniku, se zrušuje.

               2)

               Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé společnostem Deutsche Post AG a DHL International.

      (1)  Úř. věst. C 35, 7.2.2004.


title: Věc T-336/13: Žaloba podaná dne 24. června 2013 — Borghezio v. Parlament

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/36

         Žaloba podaná dne 24. června 2013 — Borghezio v. Parlament
   (Věc T-336/13)
   2013/C 252/61
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mario Borghezio (Turín, Itálie) (zástupce: H. Laquay, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že žaloba je přípustná a opodstatněná a v důsledku toho zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu přijaté formou prohlášení předsedy Evropského parlamentu na plenárním zasedání dne 10. června 2013, podle nějž se žalobce s účinností ode dne 3. června 2013 stává „nezařazeným“ poslancem a je tedy od tohoto dne vyloučen z politické skupiny „Evropa Svobody a Demokracie“;

               —

               uložil náhradu nákladů řízení podle práva.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobce — kromě poukázání na to, že rozhodnutí o tom, že bude vykonávat mandát jako nezařazený poslanec vyvolává právní účinky, protože ho zbavuje možnosti vykonávat svůj poslanecký mandát za stejných podmínek jako poslanci, kteří patří do určité politické skupiny — uvádí dva žalobní důvody týkající se věci samé. Žalobce tvrdí, že Parlament má povinnost ověřit, zda nebyly závažným a zjevným způsobem porušeny stanovy politické skupiny nebo obecná právní zásada.

               1)

               První žalobní důvod vycházející ze závažného a zjevného porušení stanov politické skupiny „Evropa Svobody a Demokracie“, neboť rozhodnutí o vyloučení žalobce ze skupiny bylo přijato před dalším zasedáním této skupiny, což je v rozporu s tím, co je stanoveno v jejích stanovách.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práva žalobce na obhajobu, protože žalobce neměl na zasedání politické skupiny „Evropa Svobody a Demokracie“ možnost uvést důvody na svoji obhajobu.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 1. prosince 2004 ve věci T-27/02, Kronofrance SA proti Komisi Evropských společenství (Státní podpory — Rozhodnutí Komise nevznést námitky — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Multisektorální rámec pro regionální podpory velkých investičních plánů)

text:
               5.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/18

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 1. prosince 2004
   ve věci T-27/02, Kronofrance SA proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Státní podpory - Rozhodnutí Komise nevznést námitky - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Multisektorální rámec pro regionální podpory velkých investičních plánů)
   (2005/C 31/36)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-27/02, Kronofrance SA, se sídlem v Sully-sur-Loire (Francie), zastoupená R. Niererem, advokátem, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: V. Kreuschitz a J. Flett, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), podporované Glunz AG a OSB Deutschland GmbH, se sídlem v Meppen (Německo), zastoupené H.-J. Niemeyerem a K. Zieglerem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise SG (2001) D ze dne 25. července 2001 nevznést námitky proti podpoře poskytnuté německými orgány Glunz AG, Soud (čtvrtý rozšířený senát), ve složení H. Legal, předseda, V. Tiili, M. Vilaras, I. Wiszniewska-Białecka a V. Vadapalas, soudci; vedoucí soudní kanceláře: J. Plingers, rada, vydal dne 1. prosince 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Rozhodnutí Komise SG (2001) D ze dne 25. července 2001 nevznést námitky proti podpoře poskytnuté německými orgány Glunz AG se zrušuje.

               2)

               Komise ponese mimo své náklady i náklady řízení vzniklé žalobkyni.

               3)

               Glunz AG a OSB Deutschland GmbH ponesou náklady řízení, které jim vznikly v rámci jejich vedlejšího účastenství.

      (1)  Úř. věst. C 118, 18.5.2002.


title: Věc C-600/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 16. listopadu 2015 – Staatssecretaris van Financiën v. Lemnis Lighting BV

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 16. listopadu 2015 – Staatssecretaris van Financiën v. Lemnis Lighting BV
   (Věc C-600/15)
   (2016/C 048/20)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Staatssecretaris van Financiën

      Odpůrce: Lemnis Lighting BV

      Předběžná otázka

   Je třeba čísla 8539, 8541, 8543, 8548 a 9405 KN vykládat v tom smyslu, že výrobky, jako jsou LED žárovky, tvořené elektroluminiscenčními diodami a dalšími elektrickými součástkami, jakož i skleněným obalem a Edisonovou objímkou, které k tomu, aby mohly sloužit k osvětlení, musí být umístěny do svítidla nebo osvětlovacího zařízení, musí být zařazeny do jednoho z těchto čísel? Je-li tomu tak, do kterého z nich by měly být zařazeny? Není-li tomu tak, do jakého jiného čísla by mělo být zařazení provedeno?


title: Věc T-624/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2013 — Yueqing Onesto Electric v. OHIM — Ensto (ONESTO) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství — Obrazová ochranná známka ONESTO — Starší obrazová ochranná známka Společenství ENSTO — Relativní důvody pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2013 — Yueqing Onesto Electric v. OHIM — Ensto (ONESTO)
   (Věc T-624/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropského společenství - Obrazová ochranná známka ONESTO - Starší obrazová ochranná známka Společenství ENSTO - Relativní důvody pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 129/37
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Yueqing Onesto Electric Co. Ltd (Zhejiang, Čína) (zástupce: B. Piepenbrink, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Ensto Oy (Porvoo, Finsko) (zástupce: F. Teixeira Baptista, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. září 2011 (věc R 2535/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Enstem Oy a Yueqing Onesto Electric Co. Ltd.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Yueqing Onesto Electric Co. Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 32, 4.2.2012.


title: Věc C-121/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 8. března 2011 — Association sans but lucratif PRO-BRAINE (A.S.B.L.), Michel Bernard, Charlotte de Lantsheere v. Commune de Braine-le-Château

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 8. března 2011 — Association sans but lucratif PRO-BRAINE (A.S.B.L.), Michel Bernard, Charlotte de Lantsheere v. Commune de Braine-le-Château
   (Věc C-121/11)
   2011/C 152/25
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil d'État

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Association sans but lucratif PRO-BRAINE (A.S.B.L.), Michel Bernard, Charlotte de Lantsheere

      Žalovaná: Commune de Braine-le-Château

      Předběžná otázka

   Je konečné rozhodnutí o dalším provozování povolené nebo již provozované skládky přijaté na základě článku 14 písm. b) směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (1) povolením ve smyslu čl. 1 odst. 2 směrnice 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (2)?

      (1)  Úř. věst. L 182, s. 1; Zvl. vyd. 15/04, s. 228.

      (2)  Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248.


title: Věc C-190/07: Žaloba podaná dne 3. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               9.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/10

         Žaloba podaná dne 3. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-190/07)
   (2007/C 129/18)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: C. Cattabriga, zmocněnec)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2004/117/ES (1) ze dne 22. prosince 2004, kterou se mění směrnice Rady 66/401/EHS, 66/402/EHS, 2002/54/ES, 2002/55/ES a 2002/57/ES, pokud jde o zkoušky pod úředním dohledem a rovnocennost osiva vyprodukovaného ve třetích zemích, nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto ustanoveních neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 8 uvedené směrnice;

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2004/117/ES uplynula dne 1. října 2005.

      (1)  Úř. věst. 2005, L 14, s. 18.


title: Věc C-170/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Conseil d'Etat (Francie), section du contentieux, ze dne 15. prosince 2004 ve věci Société Denkavit International BV a Denkavit France SARL proti Ministère de l'Economie, des Finances et de l'Industrie (Ministerstvu hospodářství, financí a průmyslu)

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Conseil d'Etat (Francie), section du contentieux, ze dne 15. prosince 2004 ve věci Société Denkavit International BV a Denkavit France SARL proti Ministère de l'Economie, des Finances et de l'Industrie (Ministerstvu hospodářství, financí a průmyslu)
   (Věc C-170/05)
   (2005/C 155/09)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozhodnutím Conseil d'Etat (Francie), section du contentieux, ze dne 15. prosince 2004 ve věci Denkavit International BV a Denkavit France SARL proti Ministère de l'Economie, des Finances et de l'Industrie (Ministerstvu hospodářství, financí a průmyslu), které došlo kanceláři Soudního dvora dne 8. února 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Conseil d'Etat (Francie), section du contentieux, žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Lze s ohledem na zásadu svobody usazování kritizovat ustanovení, jež daňově zatěžuje mateřskou společnost, která je příjemcem výplaty dividend a která není daňovým rezidentem ve Francii, ale přitom osvobozuje od takového daňového zatížení mateřské společnosti, které jsou daňovým rezidentem ve Francii?

               2)

               Lze takové ustanovení o sražení daně u zdroje samo o sobě kritizovat s ohledem na zásadu svobody usazování, nebo je na místě, pokud daňová smlouva mezi Francií a jiným členským státem, umožňující toto sražení daně u zdroje, upravuje možnost započíst na daň dlužnou v tomto jiném členském státě daň odvedenou podle kritizovaného ustanovení, zohlednit tuto smlouvu pro posouzení slučitelnosti tohoto ustanovení se zásadou svobody usazování?

               3)

               Pokud je zvolena druhá alternativa uvedená v bodě 2, postačuje existence výše zmíněné smlouvy k tomu, aby bylo kritizované ustanovení považováno za pouhý mechanismus rozdělení zdanitelné částky mezi dva dotyčné státy bez dopadu na podniky, nebo musí okolnost, že mateřská společnost, která není daňovým rezidentem ve Francii, nemůže provést započtení stanovené smlouvou, vést k tomu, že toto ustanovení bude považováno za porušení zásady svobody usazování?


title: Věc T-553/13: Žaloba podaná dne 17. října 2013 — European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Společný evropský podnik pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy

text:
               14.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 367/36

         Žaloba podaná dne 17. října 2013 — European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Společný evropský podnik pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy
   (Věc T-553/13)
   2013/C 367/65
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Lucembursko) a Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupce: D. Mabger, advokát)

      Žalovaný: Společný evropský podnik pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               Zrušil rozhodnutí o zadání veřejné zakázky přijaté žalovaným dne 7. srpna 2013, jež se týká otevřeného zadávacího řízení F4E-ADM-0464 (Úř. věst. 2012/S 213-352451), jehož předmětem bylo zadání Rámcové smlouvy na poskytování sériových služeb s názvem „Provedení projektů v oblasti informačních a komunikačních technologií (ICT) pro Fusion for Energy“ (Úř. věst. 2013/S 198-342743);

               —

               uložil žalovanému, aby žalobkyním nahradil škodu za ztrátu příležitosti získat smlouvu;

               —

               uložil žalovanému, aby žalobkyním nahradil exemplární škodu;

               —

               uložil žalovanému, aby žalobkyním nahradil právní a jiné náklady a výdaje vzniklé v souvislosti s touto žalobou, a to i v případě, že žaloba bude zamítnuta.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod, vycházející z toho, že žalovaný nedodržel předpisy EU, jelikož přistoupil k hodnocení nabídek a zadání zakázky po uplynutí platnosti nabídek.

               2)

               Druhý žalobní důvod, vycházející z toho, že žalovaný nedodržel předpisy EU, jelikož porušil povinnost uvést odůvodnění. Žalovaný poskytl žalobkyním hodnotící zprávu, která neobsahovala žádné konkrétní hodnotící připomínky týkající se nabídky žalobkyň.


title: Věc T-178/04: Žaloba podaná dne 17. května 2004 MPS Group Inc. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (Ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               7.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/17

         Žaloba podaná dne 17. května 2004 MPS Group Inc. proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (Ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc T-178/04)
   (2004/C 201/38)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 17. května 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) MPS Group Inc., se sídlem v Jacksonville, Florida (USA), zastoupenou K. O'Rourke a P. Kavanaghem, advokáty.
   Modis-Distribuiçao Centralizada SA byla rovněž účastníkem řízení před odvolacím senátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu ze dne 4. února 2004 v té části, v níž vyhověl námitkám číslo B000170599 s ohledem na následující služby třídy 35: „zprostředkování práce; poradenství v oblasti náboru zaměstnanců; příprava mezd a výplatních listin; vedení časové evidence; zajišťování zaměstnanců na dobu určitou a na dobu neurčitou“;

               —

               podpůrně zrušil rozhodnutí v té části, v níž se týká následujících služeb třídy 35: „zprostředkování práce, poradenství v oblasti náboru zaměstnanců, zajišťování zaměstnanců na dobu určitou a na dobu neurčitou“.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               MPS Group Inc.

               Přihlašovaná ochranná známka Společenství:

               Přihláška ochranné známky Společenství č. 778795 „MODIS“ pro služby třídy 35 (zprostředkování práce, poradenství v oblasti náboru zaměstnanců, příprava mezd a výplatních listin,...), třídy 41 (školení zaměstnanců) a třídy 42 (psychometrické testování)

               Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení:

               Modis-Distribuiçao Centralizada SA

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Portugalská ochranná známka „MODIS“ pro služby třídy 35 (reklama, obchodní management, podniková správa)

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství pro třídy 35 a 41 a přijetí přihlášky pro třídu 42.

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení v té části, v níž vyhovělo námitkám ohledně služeb přihlašovaných pro třídu 41, postoupení věci k dalšímu řízení průzkumovému referentovi a zamítnutí odvolání v ostatní části.

               Dovolávané žalobní důvody:

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. a) a čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství  (1), rozhodnutím, že dotčené služby jsou podobné.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství, (Úř. věst. L 11, 14.1.1994, s. 1)


title: Věc C-398/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 14. října 2009 — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning a KID-Holding A/S v. Skatteministeriet

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 14. října 2009 — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning a KID-Holding A/S v. Skatteministeriet
   (Věc C-398/09)
   2009/C 312/37
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Østre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram og Sportsforretning, KID-Holding A/S

      Žalovaný: Skatteministeriet

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba rozsudek Soudního dvora ze dne 14. ledna 1997, Comateb a další (C-192/95 až C-218/95; Recueil, s. I-165) (1) vykládat v tom smyslu, že předpokladem přenesení neoprávněně vybrané daně z výrobku na další subjekt je, že taková daň je přenesena na kupujícího takového výrobku v rámci jednotlivé operace, nebo může k přenesení na další subjekty v rámci cen dojít rovněž v cenách jiných výrobků při zcela odlišných operacích, buď před nebo po relevantním prodeji výrobků, například v tom směru, že je provedeno celkové hodnocení přenesení na další subjekty v rámci čtyřletého období se zahrnutím velkého počtu skupin výrobků, které zahrnují jak dovezené, tak nedovezené výrobky?

               2)

               Je třeba pojem práva Společenství „přenesení“ vykládat v tom smyslu, že neoprávněně vybranou daň z prodeje výrobků lze považovat za přenesenou na další subjekty pouze tehdy, pokud je cena výrobku vyšší než cena platná bezprostředně před zavedením daně, nebo lze daň považovat za přenesenou také v případě, kdy podnik podléhající takové dani současně se zavedením neoprávněně vybírané daně dosáhl úspor na jiných daních vybíraných na jiném základě, a takový subjekt proto zachoval své ceny beze změny?

               3)

               Je třeba pojem práva Společenství „bezdůvodné obohacení“ vykládat v tom smyslu, že vrácení neoprávněně vybrané daně z prodeje výrobků lze považovat za bezdůvodné obohacení, pokud takový subjekt před prodejem výrobku podléhajícího dani nebo po jeho prodeji dosáhl úspory v důsledku zrušení jiných daní vybíraných na jiném základě, má-li se za to, že zrušení jiných daní přináší užitek i jiným podnikům, včetně subjektů, které neodváděly neoprávněně vybíranou daň nebo ji odváděly v menším rozsahu?

               4)

               Má-li se za to, že neoprávněně vybíraná daň má v důsledku své struktury takový účinek, že podniky, které dovážely výrobky, odváděly na daních poměrně více než podniky, které ve větším rozsahu pořizovaly tuzemské výrobky, a současně se zavedením neoprávněně vybírané daně byla oprávněně vybírána jiná daň na jiném základě, jejíž dopad na oba takové subjekty byl relativně stejný, bez ohledu na složení pořízení dotčených subjektů, je třeba zodpovědět následující otázky:

                           i)

                           zda právo Společenství připouští úplné nebo částečné odmítnutí vrácení neoprávněně vybrané daně podniku, který dováží zboží, z důvodu přenesení na další subjekty a bezdůvodného obohacení, pokud takové odmítnutí vede ke vzniku situace, kdy se takový subjekt bude v důsledku povinnosti uhradit relativně větší částku na neoprávněné dani než srovnatelný podnik, který pořizuje srovnatelné tuzemské zboží, nacházet za jinak stejných podmínek v horší situaci v důsledku restrukturalizace daní a odmítnutí vrácení než srovnatelné podniky, které ve větším rozsahu pořizují tuzemské zboží;

                           ii)

                           zda vrácení neoprávněně vybrané daně v relevantní situaci může pojmově vést ke vzniku „bezdůvodného obohacení“ a lze jej tedy odmítnout, pokud je vrácení — i když se má za to, že daň byla přenesena na další subjekt — nezbytné k dosažení situace, kdy účinek restrukturalizace daní zůstává při jinak stejných podmínkách po jakémkoli vrácení daně stejný pro podniky, které dováží výrobky, jako pro podniky, které pořizují tuzemské výrobky;

                           iii)

                           zda odmítnutí vrácení v takové situaci, které vede k tomu, že podniky, které ve větším rozsahu pořizovaly tuzemské výrobky a získávaly tak výhodu oproti subjektům, které ve větším rozsahu výrobky dovážely, je jinak v rozporu s právem Společenství, včetně zásady rovného zacházení; a

                           iv)

                           zda odpověď na třetí otázku znamená, že není odůvodněné odmítnout vrácení neoprávněně vybrané daně z důvodu bezdůvodného obohacení, v rozsahu, v němž takové vrácení pouze neutralizuje výhodu takových podniků, které pořizovaly tuzemské výrobky, oproti subjektům, které ve větším rozsahu výrobky dovážely.

      (1)  Recueil 1997, I-165.


title: Věc T-137/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 17. prosince 2008 – Portela v. Komise ( Mimosmluvní odpovědnost — Uvádění vadných digitálních teploměrů s označením CE na trh — Nečinnost Komise — Příčinná souvislost — Žaloba částečně zjevně nepřípustná a částečně bez právního základu )

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/25

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 17. prosince 2008 – Portela v. Komise
   (Věc T-137/07) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Uvádění vadných digitálních teploměrů s označením ‚CE‘ na trh - Nečinnost Komise - Příčinná souvislost - Žaloba částečně zjevně nepřípustná a částečně bez právního základu“)
   (2009/C 55/46)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portela – Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda, (Queluz, Portugalsko) (zástupce: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Guerra e Andrade a B. Schima, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh směřující k uložení Komisi, aby jednala v souladu s článkem 14a směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. července 1993 o zdravotnických prostředcích (Úř. věst. L 169, s. 1; Zvl. vyd. 13/12, s. 82), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/79/ES ze dne 27. října 1998 o diagnostických zdravotních pomůckách in vitro (Úř. věst. L 331, s. 1, Zvl. vyd. 13/21, s. 319) a prostřednictvím Spolkové republiky Německo nařídila certifikační společnosti TÜV Rheinland Product Safety GmbH uplatnit ve prospěch žalobkyně povinné pojištění odpovědnosti za škodu stanovené v bodě 6 přílohy XI směrnice 93/42, které tato společnost uzavřela, a v případě nemožnosti nahradit vzniklou škodu na základe hlavního návrhu, podpůrně návrh směřující k získání náhrady škody způsobené žalobkyni z důvodu různých opomenutí ze strany Komise
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Portela – Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 7.7.2007.


title: Věc F-94/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. dubna 2016 – Wolff v. ESVČ „Veřejná služba — Zaměstnanci ESVČ — Výbor zaměstnanců — Volby do výboru zaměstnanců — Platnost — Článek 1 pátý pododstavec příloha II služebního řádu — Volební řád ESVČ — První kolo voleb — Nedosažení kvora — Prodloužení doby pro hlasování — Dodatečné prodloužení doby pro hlasování — Nezorganizování druhého kola voleb — Protiprávnost“

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/49

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. dubna 2016 – Wolff v. ESVČ
   (Věc F-94/15) (1)

   („Veřejná služba - Zaměstnanci ESVČ - Výbor zaměstnanců - Volby do výboru zaměstnanců - Platnost - Článek 1 pátý pododstavec příloha II služebního řádu - Volební řád ESVČ - První kolo voleb - Nedosažení kvora - Prodloužení doby pro hlasování - Dodatečné prodloužení doby pro hlasování - Nezorganizování druhého kola voleb - Protiprávnost“)
   (2016/C 191/71)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Oren Wolff (Etterbeek, Belgie) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost (zástupci: původně M. Silva a S. Marquardt, zmocněnci, poté G.-J. van Hegelsom, S. Marquardt a E. Chaboureau, zmocněnci, nakonec G.-J. van Hegelsom, S. Marquardt a E. Chaboureau, zmocněnci, M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire a S. Moya Izquierdo, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí, kterým se zamítá námitka žalobce proti výsledkům do výboru zaměstnanců ESVČ.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí ze dne 23. dubna 2015, kterým Evropská služba pro vnější činnost zamítla návrh Orena Wolffa směřující k prohlášení neplatnosti výsledků voleb členů výboru zaměstnanců se zrušuje.

               2)

               Evropská služba pro vnější činnost ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Orenem Wolffem.

      (1)  Úř. věst. C 294, 7. 9. 2015, s. 83.


title: Věc T-109/13: Žaloba podaná dne 21. února 2013 — Othman v. Rada

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/23

         Žaloba podaná dne 21. února 2013 — Othman v. Rada
   (Věc T-109/13)
   2013/C 129/46
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Razan Othman (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               v důsledku toho zrušil rozhodnutí 2012/739/SZBP ze dne 29. listopadu 2012, jakož i nařízení č. 1117/2012 (EU) ze dne 29. listopadu 2012 a následné prováděcí předpisy v části, v níž se týkají žalobce;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody, které jsou v podstatě shodné nebo podobné žalobním důvodům uplatňovaným ve věci T-432/11, Makhlouf v. Rada (1).

      (1)  Úř. věst 2011, C 290, s. 13.


title: Věc C-632/15: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. dubna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Înalta Curte de Casație şi Justiție – Rumunsko) – Costin Popescu v. Guvernul României a další „Řízení o předběžné otázce — Doprava — Silniční doprava — Řidičské průkazy — Směrnice 2006/126/ES — Článek 13 odst. 2 — Pojem ‚řidičské oprávnění udělené před 19. lednem 2013‘ — Vnitrostátní právní předpisy provádějící tuto směrnici — Povinnost získat řidičský průkaz uložená osobám, které před nabytím účinnosti těchto právních předpisů měly oprávnění řídit mopedy bez řidičského průkazu“

text:
               19.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/4

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. dubna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Înalta Curte de Casație şi Justiție – Rumunsko) – Costin Popescu v. Guvernul României a další
   (Věc C-632/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Doprava - Silniční doprava - Řidičské průkazy - Směrnice 2006/126/ES - Článek 13 odst. 2 - Pojem ‚řidičské oprávnění udělené před 19. lednem 2013‘ - Vnitrostátní právní předpisy provádějící tuto směrnici - Povinnost získat řidičský průkaz uložená osobám, které před nabytím účinnosti těchto právních předpisů měly oprávnění řídit mopedy bez řidičského průkazu“)
   (2017/C 195/04)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Înalta Curte de Casație şi Justiție

      Účastníci původního řízení

      Dovolatel: Costin Popescu

      Žalovaní: Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere si înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră, Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și înmatriculare a vehiculelor

      Výrok

   Ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES ze dne 20. prosince 2006 o řidičských průkazech, konkrétně její čl. 13 odst. 2, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání vnitrostátním právním předpisům přijatým za účelem provedení této směrnice do vnitrostátního práva, v jejichž důsledku zaniká oprávnění řídit mopedy osobám, které nejsou držiteli řidičského průkazu, jehož vydání podléhá složení podobných zkoušek, jako jsou zkoušky vyžadované pro jiná motorová vozidla.

      (1)  Úř. věst. C 68, 22.2.2016.


title: Věc T-475/17: Žaloba podaná dne 2. srpna 2017 – Rogesa v. Komise

text:
               25.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 318/17

         Žaloba podaná dne 2. srpna 2017 – Rogesa v. Komise
   (Věc T-475/17)
   (2017/C 318/23)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Německo) (zástupci: S. Altenschmidt a A. Sitzer, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 20. června 2017, a podpůrně rozhodnutí ze dne 11. července 2007, kterými byla zamítnuta její druhá žádost ze dne 29. května 2007 (č. 2017/1788), a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že podmínky pro práva na přístup k dokumentům jsou splněny

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 3 první větu nařízení č. 1049/2001 (1) ve spojení s čl. 2 odst. 1 nařízení č. 1367/2006 (2), jelikož je oprávněna získat přístup k požadovaným dokumentům.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z neexistence výjimky na základě článku 4 nařízení č. 1049/2001

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že požadované dokumenty neobsahují obchodně citlivé údaje ve smyslu čl. 4 odst. 2 první odrážky nařízení č. 1049/2001 a že každopádně existuje převažující veřejný zájem na jejich zpřístupnění.

                           —

                           Žalobkyně dále tvrdí, že důvod zamítnutí stanovený v čl. 4 odst. 2 druhé odrážce nařízení č. 1049/2001, podle něhož může být přístup k dokumentu odepřen, pokud by jeho zpřístupnění vedlo k porušení ochrany soudního řízení a právního poradenství, se rovněž neuplatní, jelikož o věci C-80/16 (ArcelorMittal Atlantique et Lorraine) předložené Soudnímu dvoru již bylo prakticky rozhodnuto rozsudkem ze dne 26. července 2017.

                           —

                           Žalobkyně navíc tvrdí, že Komise jí měla každopádně umožnit částečný přístup, popřípadě po skrytí důvěrných údajů. Rozhodnutí Komise je tak rovněž v rozporu s čl. 4 odst. 6 nařízení č. 1049/2001 a se zásadou proporcionality, stanovenou v čl. 5 odst. 4 SEU.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z procesních vad, kterých se Komise dopustila

                           —

                           A konečně, žalobkyně tvrdí, že byl porušen článek 8 nařízení č. 1049/2001. Navzdory dvojímu prodloužení lhůty, podruhé na dobu neurčitou, totiž do okamžiku podání žaloby nebylo přijato žádné rozhodnutí týkající se druhé žádosti žalobkyně, podané dne 29. května 2017. Článek 8 nařízení č. 1049/2001 přitom stanoví možnost pouze jednoho prodloužení lhůty, a to o 15 pracovních dní, a nikoliv prodloužení na dobu neurčitou.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. 2006, L 264, s. 13.


title: Věc F-6/05: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 18. června 2008 – Kröppelin v. Rada

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/38

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 18. června 2008 – Kröppelin v. Rada
   (Věc F-6/05)
   (2008/C 197/75)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci v důsledku smírného urovnání sporu.


title: Věc T-179/15: Žaloba podaná dne 13. dubna 2015 – Lions Gate Entertainment v. OHIM (DIRTY DANCING)

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/26

         Žaloba podaná dne 13. dubna 2015 – Lions Gate Entertainment v. OHIM (DIRTY DANCING)
   (Věc T-179/15)
   (2015/C 190/30)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lions Gate Entertainment Inc. (Santa Monica, Spojené státy) (zástupci: D. Farnsworth, Solicitor, a J. Hill, Barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Společenství „DIRTY DANCING“ – přihláška č. 12 036 265

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 10. února 2015 ve věci R 2252/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009, ve spojení s jeho čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 3


title: Věc T-449/17: Žaloba podaná dne 18. července 2017 – Sevenfriday v. EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY)

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/35

         Žaloba podaná dne 18. července 2017 – Sevenfriday v. EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY)
   (Věc T-449/17)
   (2017/C 300/44)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sevenfriday AG (Curych, Švýcarsko) (zástupci: M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini a G. Bellomo, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Seven SpA (Leinì, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie „SEVENFRIDAY“ – přihláška č. 13 500 533

      Řízení před EUIPO: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. května 2017 ve věci R 2292/2016-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž jím bylo zamítnuto odvolání podané společností Sevenfriday AB proti rozhodnutí B252649 ze dne 10. října 2016, a v důsledku toho vyhověl přihlášce k zápisu ochranné známky Evropské unie č. 16500533;

               —

               podpůrně zrušil napadené rozhodnutí, a to přinejmenším v rozsahu, v němž se týká výrobků zařazených do třídy 9.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Vyškrtnutí věci C-160/05

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/14

         Vyškrtnutí věci C-160/05 (1)

   (2005/C 330/37)

      (Jednací jazyk: francouzština)

   Usnesením ze dne 4. října 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o vyškrtnutí věci C-160/05: Komise Evropských společenství proti Francouzské republice.

      (1)  Úř. věst. C 115, 14.5.2005


title: Věc T-602/15: Žaloba podaná dne 23. října 2015 – Jenkinson v. Rada a další

text:
               7.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/17

         Žaloba podaná dne 23. října 2015 – Jenkinson v. Rada a další
   (Věc T-602/15)
   (2016/C 090/25)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Liam Jenkinson (Keery, Irsko) (zástupci: N. de Montigny a J. N. Louis, advokáti)

      Žalovaní: Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) a Společná akce Evropské unie „Eulex Kosovo“

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               1.

               Pokud jde o práva plynoucí ze soukromoprávní smlouvy:

                           —

                           změnil smluvní vztah na pracovní smlouvu na dobu neurčitou,

                           —

                           konstatoval porušení smluvních povinností žalovanými, zejména pak povinnosti oznámení výpovědi v rámci ukončení smlouvy na dobu neurčitou,
                           V důsledku toho, v rámci náhrady újmy utrpěné na základě zneužívání po sobě jdoucích smluv na dobu určitou projevující se dlouhodobou nejistotou žalobce a porušení povinnosti oznámení výpovědi v rámci ukončení smlouvy:

                                       —

                                       uložil žalovaným zaplatit žalobci náhradu za nedodržení výpovědní lhůty ve výši 176 601,55 eur, stanovenou na základě počtu let služby v misích zřízených Evropskou unií,

                                       —

                                       podpůrně, uložil žalovaným zaplatit žalobci náhradu za nedodržení výpovědní lhůty ve výši 45 985,15 eur, stanovenou na základě počtu let služby pro čtvrtého z žalovaných,

                           —

                           rozhodl, že propuštění žalobce má zneužívající povahu, a v důsledku toho uložil žalovaným zaplatit mu náhradu vyčíslenou ex aequo et bono na 50 000 eur,

                           —

                           konstatoval, že žalovaní nevystavili dokumenty požadované zákonem při ukončení smlouvy, určené pro správu sociálního zabezpečení, a

                                       —

                                       uložil jim zaplatit žalobci částku 100,00 eur za každý den prodlení, počínaje dnem podání této žaloby,

                                       —

                                       uložil jim předat žalobci dokumenty související s ukončením smlouvy, určené pro správu sociálního zabezpečení,

                           —

                           uložil žalovaným zaplatit úroky z výše uvedených částek, stanovené na základě belgické zákonné úrokové míry.

               2.

               Pokud jde o zneužití pravomoci a diskriminaci:

                           —

                           prohlásil, že první tři žalovaní zacházeli s žalobcem během jeho práce v misích, které zřídili, diskriminačním způsobem, co se týče jeho odměny, důchodových práv a souvisejících výhod, jakož i co se týče záruky dalšího pracovního uplatnění, aniž by to bylo objektivně odůvodněno,

                           —

                           určil, že žalobce měl být přijat jako dočasný zaměstnanec jedním z prvních tří žalovaných,

                           —

                           uložil prvním třem žalovaným nahradit mu újmu způsobenou ztrátou odměny, důchodu, příspěvků a výhod, k níž došlo na základě výše uvedených porušení unijního práva,
                           uložil jim zaplatit úroky z těchto částek, stanovené na základě belgické zákonné úrokové míry,

                           —

                           stanovil účastníků řízení lhůtu pro stanovení uvedené náhrady, která by měla zohledňovat platovou třídu a platový stupeň, do nichž měl být žalobce při přijetí zařazen, průměrný růst odměn, jeho služební postup a příspěvky, které měl pobírat na základě takové smlouvy dočasného zaměstnance; a srovnal získaný výsledek s odměnou, kterou žalobce skutečně obdržel.

         Podpůrně:

               —

               konstatoval porušení povinností žalovanými,

               —

               uložil jim nahradit žalobci újmu plynoucí z uvedených porušení, která je ex aequo et bono odhadována na 150 000,00 eur.

         Každopádně:
   Uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce osm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází ze zneužití práva, kterého se žalovaní dopustili po sobě jdoucím využíváním smluv na dobu určitou, a z jejich porušení zásady proporcionality.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení ochrany pracovníků při hromadném propouštění žalovanými.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady rovného zacházení a nediskriminace žalovanými.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení práva žalobce být vyslechnut žalovanými.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z právní nejistoty způsobené žalovanými žalobci a z jejich porušení práva na řádnou správu.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z porušení zásady konzultace zástupců zaměstnanců žalovanými.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vychází z porušení Evropského kodexu řádné správní praxe žalovanými.

               8.

               Osmý žalobní důvod vychází z porušení práva pracovníků na volný pohyb žalovanými.


title: Věc T-475/11 P: Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2013 — Marcuccio v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Náhrada nahraditelných nákladů — Chybějící právní zájem — Zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek“ )

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/22

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2013 — Marcuccio v. Komise
   (Věc T-475/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Náhrada nahraditelných nákladů - Chybějící právní zájem - Zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek)
   2013/C 336/46
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Berardis Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferro, advokát)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 20. června 2011, vydanému ve věci Marcuccio v. Komise (F-67/10, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), jehož předmětem je zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 311, 22.10.2011.


title: Věc C-157/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) ze dne 28. ledna 2005 ve věci Winfried L. Holböck proti Finanzamt Salzburg-Land

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) ze dne 28. ledna 2005 ve věci Winfried L. Holböck proti Finanzamt Salzburg-Land
   (Věc C-157/05)
   (2005/C 143/40)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) ze dne 28. ledna 2005 ve věci Winfried L. Holböck proti Finanzamt Salzburg-Land, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 7. dubna 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Verwaltungsgerichtshof žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Brání ustanovení o volném pohybu kapitálu (články 56 a násl. ES) vnitrostátní právní úpravě, která existovala 31. prosince 1993 (a dále platila také po přistoupení Rakouska k EU dne 1. ledna 1995), podle které jsou dividendy z tuzemských akcií zdaněny sazbou daně ve výši poloviny průměrné sazby daně připadající na celkové příjmy, zatímco dividendy z akciové společnosti se sídlem ve třetím státě (v řízení před postupujícím soudem: ve Švýcarsku), na které má poplatník daně dvoutřetinovou účast, vždy zdaněny běžnou sazbou daně?


title: Věc T-652/11: Žaloba podaná dne 23. prosince 2011 — Sabbagh v. Rada

text:
               25.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 58/12

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2011 — Sabbagh v. Rada
   (Věc T-652/11)
   2012/C 58/22
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Bassam Sabbagh (Damašek, Sýrie) (zástupci: M. A. Bastin a J. M. Salva, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál

               —

               prohlásil, že žaloba je ve všech částech přípustná;

               —

               prohlásil, že všechny žalobní důvody jsou opodstatněné;

               —

               rozhodl, že napadené akty mohou být částečně zrušeny, protože část aktu, která má být zrušena, je od něj oddělitelná,

               —

               a v důsledku toho

                           —

                           částečně zrušil rozhodnutí 2011/782 ze dne 1. prosince 2011, kterým bylo zrušeno rozhodnutí 2011/273/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a prováděcí nařízení (EU) č. 1151/2011 ze dne 14. listopadu 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 442/2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, a to vypuštěním jména B. Sabbagha ze seznamu sankcionovaných osob,

                           —

                           a nebude-li tomuto návrhovému žádání vyhověno, zrušil rozhodnutí 2011/782 ze dne 1. prosince 2011, kterým bylo zrušeno rozhodnutí 2011/273/SZBP SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a prováděcí nařízení (UE) č. 1151/2011 ze dne 14. listopadu 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 442/2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, a to odstraněním B. Sabbagha ze seznamu sankcionovaných osob,

               —

               a nebude-li těmto návrhovým žádáním vyhověno, rozhodl, že tato rozhodnutí a nařízení jsou ve vztahu k B. Sabbaghovi neúčinná, a nařídil odstranění jeho jména a jeho údajů ze seznamu osob, vůči nimž jsou namířena sankční opatření Evropské unie,

               —

               uložil Radě náhradu škody ve výši 500 000 dolarů jako předběžné náhrady majetkové a nemajetkové újmy způsobené uvedením B. Sabbagha na seznamu sankcionovaných osob,

               —

               uložil Radě náhradu veškerých nákladů řízení, zejména veškerých nákladů, odměn a výdajů vynaložených žalobcem na jeho obhajobu v tomto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce šest žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, s tím, že žalobce zpochybňuje důvody, které vůči němu byly v napadených aktech uplatněny.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu a práva na spravedlivý proces, s tím, že napadené akty nebyly žalobci oznámeny a nebyli mu sděleny žádné důkazy nebo závažné skutečnosti odůvodňující jeho zařazení na seznam sankcionovaných osob.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění, neboť žalovaná v souvislosti se stanovením omezujících opatření vůči žalobci uvedla v napadených aktech pouze neodůvodněná tvrzení.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení práva na účinnou soudní ochranu, neboť porušení povinnosti uvést odůvodnění brání evropskému soudu v provedení přezkumu legality napadených aktů.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení práva vlastnit majetek, neboť vyhlášené sankce jsou nepřiměřeným zásahem do žalobcova práva volně nakládat svým majetkem.

               6)

               Šestý žalobní důvod vychází z újmy způsobené zařazením žalobce na seznam sankcionovaných osob, neboť zveřejnění napadených aktů v tisku mělo dopad na legitimní očekávání žalobcových klientů ve vztahu k žalobci.


title: Věc T-104/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2013 — Verus v. OHIM — Performance Industries manufacturing (VORTEX) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství VORTEX — Starší slovní ochranná známka Společenství VORTEX — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Právo přednosti — Článek 29 nařízení č. 207/2009 — Částečné vzdání se — Článek 50 nařízení č. 207/2009 — Porušení práva být vyslechnut — Článek 75 věta druhá nařízení č. 207/2009“ )

text:
               29.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 189/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2013 — Verus v. OHIM — Performance Industries manufacturing (VORTEX)
   (Věc T-104/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství VORTEX - Starší slovní ochranná známka Společenství VORTEX - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Právo přednosti - Článek 29 nařízení č. 207/2009 - Částečné vzdání se - Článek 50 nařízení č. 207/2009 - Porušení práva být vyslechnut - Článek 75 věta druhá nařízení č. 207/2009)
   2013/C 189/42
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Verus Eood (Sofia, Bulharsko) (zástupci: původně S. Vykydal, poté F. Henkel, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Walicka, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Performance Industries Manufacturing, Inc. (Odessa, Florida, Spojené státy)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 21. prosince 2011 (věc R 512/2011-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Verus Eood a Performance Industries Manufacturing Inc.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Verus Eood se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 157, 2.6.2012.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. února 2005 ve věci T-296/02, Lidl Stiftung Co. KG proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory ) (OHIM) („Ochranná známka Společenství — Námitky — Nebezpečí záměny — Přihláška slovní ochranné známky LINDENHOF — Starší slovní a obrazová ochranná známka LINDERHOF — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/26

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 15. února 2005
   ve věci T-296/02, Lidl Stiftung Co. KG proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory ) (OHIM) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitky - Nebezpečí záměny - Přihláška slovní ochranné známky LINDENHOF - Starší slovní a obrazová ochranná známka LINDERHOF - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2005/C 93/51)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-296/02, Lidl Stiftung Co. KG, se sídlem v Neckarsulm (Německo), zastoupený P. Großem, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: A. von Mühlendahl, B. Müller a G. Schneider), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM, který je vedlejším účastníkem před Soudem, je REWE-Zentral AG, se sídlem v Kolíně (Německo), zastoupená M. Kinkeldeyem, advokátem, jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 17. července 2002 (věc R 0036/2002-3) týkajícímu se námitkového řízení mezi Lidl Stiftung Co. KG a REWE-Zentral AG, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, A. W. H. Meij a N. J. Forwood, soudci; vedoucí soudní kanceláře: I. Natsinas, rada, vydal dne 15. února 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 289, 23.11.2002.


title: Věc T-46/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2015 – Deutsche Lufthansa a další v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Evropský trh letecké nákladní dopravy — Dohody a jednání ve vzájemné shodě ve vztahu k několika složkám cen za služby letecké nákladní dopravy (zavedení palivových a bezpečnostních příplatků, odmítnutí uhradit provizi z příplatků) — Článek 101 SFEU, článek 53 Dohody o EHP a článek 8 dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskem o letecké dopravě — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. prosince 2015 – Deutsche Lufthansa a další v. Komise
   (Věc T-46/11) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh letecké nákladní dopravy - Dohody a jednání ve vzájemné shodě ve vztahu k několika složkám cen za služby letecké nákladní dopravy (zavedení palivových a bezpečnostních příplatků, odmítnutí uhradit provizi z příplatků) - Článek 101 SFEU, článek 53 Dohody o EHP a článek 8 dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskem o letecké dopravě - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 048/40)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Deutsche Lufthansa AG (Kolín nad Rýnem, Německo); Lufthansa Cargo AG (Frankfurt nad Mohanem, Německo), a Swiss International Air Lines AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupci: původně S. Völcker, F. Louis, E. Arsenidou a A. Israel, poté S. Völcker a J. Orogolas, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně M. Kellerbauer, S. Noë a N. von Lingen, poté S. Noë a A. Dawes, zmocněnci, ve spolupráci s J. Anderson, barrister)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení článků 1 až 4 rozhodnutí Komise C (2010) 7694 final ze dne 9. listopadu 2010 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc COMP/39258 – letecká nákladní doprava).

      Výrok rozsudku

               1)

               Články 1 až 4 rozhodnutí Komise C (2010) 7694 final ze dne 9. listopadu 2010 v řízení podle článku 101 SFEU, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (věc COMP/39258 – letecká nákladní doprava) se zrušují v rozsahu, v němž se týkají společností Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG a Swiss International Air Lines AG.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé společnostem Deutsche Lufthansa, Lufthansa Cargo a Swiss International Air Lines.

      (1)  Úř. věst. C 80, 12.3.2011.


title: Věc T-100/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2015 – Tecalan v. OHIM – Ensinger (TECALAN) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství TECALAN — Starší slovní ochranná známka Společenství TECADUR — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2015 – Tecalan v. OHIM – Ensinger (TECALAN)
   (Věc T-100/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství TECALAN - Starší slovní ochranná známka Společenství TECADUR - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 198/50)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Tecalan GmbH (Grünberg, Německo) (zástupce: S. Holthaus, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Ensinger GmbH (Nufringen, Německo) (zástupce: K. Gründig-Schnelle, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. prosince 2013 (věc R 2308/2012-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Ensinger GmbH a Tecalan GmbH

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Tecalan GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 112, 14.4.2014.


title: Věc T-571/15: Žaloba podaná dne 29. září 2015 – Bimbo v. OHIM – ISMS (BIMBO BEL SIMPLY MARKET)

text:
               7.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/37

         Žaloba podaná dne 29. září 2015 – Bimbo v. OHIM – ISMS (BIMBO BEL SIMPLY MARKET)
   (Věc T-571/15)
   (2015/C 406/37)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bimbo, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: International Supermarket Stores (ISMS) SA (Croix, Francie)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „BIMBO BEL SIMPLY MARKET“ – Přihláška č. 1 0 3 35  321

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. července 2015 ve věci R 1297/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               změnil rozhodnutí odvolacího senátu ze dne 17. července 2015 v souladu s čl. 65 odst. 3 nařízení č. 207/2009 a přihlášku ochranné známky Společenství č. 1 0 3 35  321 zamítl v celém rozsahu;

               —

               podpůrně a jen pro případ zamítnutí předchozího návrhového žádání, zrušil rozhodnutí odvolacího senátu ze dne 17. července 2015;

               —

               uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), čl. 8 odst. 5, čl. 42 odst. 2 a 3 a čl. 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-507/10 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 17. prosince 2010 — Uspaskich v. Parlament ( „Řízení o předběžných opatřeních — Zbavení člena Evropského parlamentu imunity — Návrh na odklad vykonatelnosti“ )

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/24

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 17. prosince 2010 — Uspaskich v. Parlament
   (Věc T-507/10 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Zbavení člena Evropského parlamentu imunity - Návrh na odklad vykonatelnosti)
   2011/C 55/44
   Jednací jazyk: litevština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Viktor Uspaskich (Kėdainiai, Litva) (zástupce: V. Sviderskis, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Lorenz, A. Pospíšilová Padowska a L. Mašalaite, zmocněnci)

      Předmět

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 7. září 2010 o zbavení žalobce imunity.

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžná opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-307/09: Žaloba podaná dne 6. srpna 2009 — Earle Beauty v. OHIM (NATURALLY ACTIVE)

text:
               10.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 244/13

         Žaloba podaná dne 6. srpna 2009 — Earle Beauty v. OHIM (NATURALLY ACTIVE)
   (Věc T-307/09)
   2009/C 244/21
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Liz Earle Beauty Co. Ltd (Ryde, Spojené království) (zástupce: M. Cover, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 11. května 2009 ve věci R 27/2009-2 a prohlásit, že dotyčná ochranná známka Společenství může být přihlášena a zapsána, a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „NATURALLY ACTIVE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 5, 16, 18, 35 a 44

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009), neboť odvolací senát dospěl k chybnému závěru, že pojem „Naturally Active“ je v anglickém jazyce běžným, a tudíž veřejnosti snadno srozumitelným pochvalným termínem, který tedy nemá žádnou vnitřní rozlišovací způsobilost; porušení čl. 7 odst. 3 nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 3 nařízení Rady č. 207/2009), neboť odvolací senát i) dospěl k nesprávnému názoru, že ochranná známka nenabyla dostatečnou rozlišovací způsobilost na základě užívání, a že ii) nepřikládal dostatečně velkou váhu objektivním důkazům žalobkyně a v důsledku toho neměla pádné ani dostatečné důvody pro svá rozhodnutí ve vztahu k tomuto ustanovení; porušení čl. 7 odst. 2 nařízení Rady č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 2 nařízení Rady č. 207/2009), neboť odvolací senát se při přezkumu tohoto ustanovení v rámci svých rozhodnutí týkajících se čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení nesprávně zaměřil na všechny členské státy EU, místo aby se zaměřil pouze na ty členské státy, v nichž se hovoří převážně anglicky.


title: Věc T-489/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. března 2013 — Rousse Industry v. Komise ( „Státní podpory — Státní podpora poskytnutá Bulharskem formou zřeknutí se pohledávek — Rozhodnutí prohlašující tuto podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její vrácení — Nová podpora — Narušení hospodářské soutěže — Povinnost uvést odůvodnění“ )

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. března 2013 — Rousse Industry v. Komise
   (Věc T-489/11) (1)

   (Státní podpory - Státní podpora poskytnutá Bulharskem formou zřeknutí se pohledávek - Rozhodnutí prohlašující tuto podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařizující její vrácení - Nová podpora - Narušení hospodářské soutěže - Povinnost uvést odůvodnění)
   2013/C 129/35
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Rousse Industry (Rousse, Bulharsko) (zástupci: A. Angelov a S. Panov, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Urraca Caviedes a D. Stefanov, agents)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2012/706/EU ze dne 13. července 2011, týkající se státní podpory SA.28903 (C 12/2010) (ex N 389/2009) poskytnuté Bulharskem ve prospěch Rousse Industry (Úř. věst. 2012, L 320, s. 27).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Rousse Industry AD ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Evropskou komisí včetně nákladů týkajících se řízení o předběžných opatřeních.

      (1)  Úř. věst. C 347, 26.11.2011.


title: Věc T-218/17: Žaloba podaná dne 12. dubna 2017 – HF v. Parlament

text:
               6.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/30

         Žaloba podaná dne 12. dubna 2017 – HF v. Parlament
   (Věc T-218/17)
   (2017/C 178/44)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: HF (zástupce: A. Tymen, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou,
               a v důsledku toho

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 3. června 2016 o zamítnutí žádosti žalobkyně o pomoc ze dne 11. prosince 2014,

               —

               v případě potřeby zrušil rozhodnutí ze dne 4. ledna 2017, obdržené dne 11. ledna 2017, o zamítnutí stížnosti žalobkyně ze dne 6. září 2016,

               —

               uložil žalovanému povinnost nahradit nemajetkovou újmu žalobkyně, jejíž výše se stanoví ex aequo et bono na 90 000 eur,

               —

               uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení práva na obhajobu, z porušení článku 41 Listiny základních práv Evropské unie, z porušení práva být vyslechnut a z porušení zásady kontradiktornosti.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z procesních pochybení, jež mohou představovat vadu sporného rozhodnutí, a z nedostatku nestrannosti řízení vedeného výborem.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení, z porušení povinnosti poskytnout pomoc a povinnosti jednat s náležitou péčí a z porušení článků 12a a 24 služebního řádu.


title: Věc C-474/08: Žaloba podaná dne 4. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Belgické království

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/13

         Žaloba podaná dne 4. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-474/08)
   (2009/C 32/21)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Patakia a B. Schima, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že
               Belgické království

               —

               tím, že neurčilo, že v případě odepření přístupu do přenosové nebo distribuční soustavy se lze obrátit na regulační orgán, který v souladu s čl. 23 odst. 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES (1) ve lhůtě dvou měsíců závazně rozhodne,
               tím, že z pravomoci regulačního orgánu stanovené v čl. 23 odst. 2 směrnice 2003/54/ES vyňalo některé prvky rozhodující pro výpočet sazeb,
               nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z výše uvedené směrnice;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise zaprvé tvrdí, že čl. 23 odst. 5 směrnice 2003/54/ES nebyl proveden do belgického práva. Příslušná ustanovení belgického práva upravující organizaci trhu s elektřinou jsou totiž tak obecná, že z nich nelze s jistotou určit, zda existuje individuální právo podat opravný prostředek proti rozhodnutím, kterými je odepřen přístup do soustavy pro distribuci nebo přenos elektřiny. Tato ustanovení především nestanoví žádný přesný procesní rámec a není v nich určena lhůta pro odpověď regulačního orgánu, v tomto případě Commission nationale de régulation de l`électricité (Národní komise pro regulaci elektřiny, dále jen „CRE“).
   Zadruhé žalobkyně žalované vytýká, že porušila čl. 23 odst. 2 směrnice 2003/54/ES tím, že svěřila králi, tedy jinému orgánu než CRE, pravomoc stanovit zvláštní pravidla upravující odpisy a ziskové rozpětí související s investicemi ve vnitrostátním a evropském zájmu. Tento postup není v souladu s výše uvedeným článkem, jelikož se zdá, že regulační orgán nemá ani v jednom z těchto dvou případů žádný vliv na metodologie používané při výpočtu nebo stanovení sazeb za přenos nebo distribuci.

      (1)  Úř. věst. L 176, s. 37.