title: Věc T-558/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. listopadu 2015 – Research Engineering & Manufacturing v. OHIM – Nedschroef Holding (TRILOBULAR) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství TRILOBULAR — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 52 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009“

text:
               11.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. listopadu 2015 – Research Engineering & Manufacturing v. OHIM – Nedschroef Holding (TRILOBULAR)
   (Věc T-558/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství TRILOBULAR - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 52 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009“)
   (2016/C 007/36)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Research Engineering & Manufacturing, Inc. (Middletown, Spojené státy americké) (zástupci: S. Malynicz, G. Hollingworth, barristers, K. Gilbert a M. Gilbert, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: M. Rajh, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Nedschroef Holding BV (Helmond, Nizozemsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. května 2014 (věc R 442/2013-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Nedschroef Holding BV a Research Engineering & Manufacturing, Inc.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Research Engineering & Manufacturing, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 351, 6. 10. 2014.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 9. dubna 2015 ve věci E-16/14 – Pharmaq AS v. Intervet International BV (Veterinární léčivé přípravky – dodatkové ochranné osvědčení – nařízení (EHS) č. 1768/92 – pojem „prvního povolení k uvedení produktu na trh“ v Evropském hospodářském prostoru – účinná látka)

text:
               22.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 350/8

         ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 9. dubna 2015
   ve věci E-16/14
   Pharmaq AS v. Intervet International BV
   (Veterinární léčivé přípravky – dodatkové ochranné osvědčení – nařízení (EHS) č. 1768/92 – pojem „prvního povolení k uvedení produktu na trh“ v Evropském hospodářském prostoru – účinná látka)
   (2015/C 350/11)
   Ve věci E-16/14, Pharmaq AS v. Intervet International BV – ŽÁDOST k Soudnímu dvoru podaná podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora okresním soudem Oslo (Oslo tingrett) ohledně výkladu článků 2, 3 a 4 nařízení Rady (EHS) č. 1768/92 ze dne 18. června 1992 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro léčivé přípravky, Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher (předseda), Per Christiansen a Páll Hreinsson (soudce zpravodaj), soudci, vynesl dne 9. dubna 2015 rozsudek, jehož výrok zní:

               1.

               Podle nařízení (EHS) č. 1768/92 může být ve státě EHP uděleno dodatkové ochranné osvědčení pro veterinární léčivé přípravky na základě registrace udělené v daném státě podle správního řízení o registraci stanoveného v hlavě III směrnice 2001/82/ES včetně řízení o registraci za výjimečných okolností podle čl. 26 odst. 3 této směrnice. Tato registrace je platnou registrací a v příslušných případech může být rovněž první registrací výrobku jako veterinárního léčivého přípravku podle čl. 3 písm. b) a d) nařízení (EHS) č. 1768/92.
               Povolení udělená na základě čl. 8 prvního pododstavce směrnice 2001/82/ES nepředstavují registraci ve smyslu nařízení (EHS) č. 1768/92. Toto ustanovení obsahující výjimku přísně omezuje použití tímto ustanovením povoleného opatření, když praví, že se použije pouze v případě závažných nákaz zvířat, pokud není k dispozici žádný jiný vhodný léčivý přípravek a Kontrolní úřad ESVO byl podrobně informován o podmínkách použití.
               Určení toho, zda „zvláštní výjimky ze schvalování“ vyhrazené norskými orgány nebo „licence AR 16“ udělované irskými orgány v letech 2003 až 2011 a dočasná registrace udělená ve Spojeném království v roce 2005 byly vydány na základě vnitrostátních ustanovení, kterými se provádí čl. 8 první pododstavec nebo čl. 26 odst. 3 směrnice 2001/82/ES, závisí zásadně na posouzení skutečností, k nimž došlo v rámci vnitrostátních řízení, což je záležitost spadající do kompetence vnitrostátních soudů.

               2.

               Podle článku 4 nařízení (EHS) č. 1768/92 spadá pod ochranu poskytovanou dodatkovým ochranným osvědčením konkrétní kmen daného viru, na který se vztahuje základní patent, ale který není uveden v registraci virové očkovací látky, na niž se lze odvolávat pro účely čl. 3 písm. b) nařízení (EHS) č. 1768/92, pouze pokud tento konkrétní kmen představuje tutéž účinnou látku jako zaregistrovaný léčivý přípravek a má léčebné účinky spadající pod léčebné indikace, pro které byla registrace udělena. Zda léčivý přípravek založený na takovémto jiném kmenu bude muset projít samostatnou registrací, není relevantní. Posouzení těchto aspektů je něčím, co musí určit vnitrostátní soud.
               Dodatkové ochranné osvědčení je neplatné do té míry, v níž bylo uděleno pro širší oblast působnosti, než jaká byla stanovena v příslušné registraci.


title: Věc C-400/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itálie) dne 29. srpna 2007 – SALF SpA v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/32

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Itálie) dne 29. srpna 2007 – SALF SpA v. Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   (Věc C-400/07)
   (2007/C 269/55)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SALF SpA

      Žalovaní: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   Předběžné otázky

               1)

               Po ustanoveních článků 2 a 3 (1), které upravují vztah mezi veřejnými orgány členského státu a farmaceutickými podniky – v tom smyslu, že umožňují, aby cena léčivého přípravku nebo zvýšení jeho ceny bylo stanoveno na základě údajů poskytnutých prvně jmenovanými, avšak pouze v míře uznané příslušným orgánem, a tedy na základě jednání mezi samotnými podniky a orgány příslušnými ke kontrole farmaceutických výdajů – upravuje čl. 4 odst. 1 [téže směrnice] „zmrazení cen všech léčivých přípravků nebo určité kategorie léčivých přípravků“ a činí z něj obecný prostředek, který musí být pro účely jeho zachování nejméně jednou za rok ověřován, s odvoláním na makroekonomické podmínky existující v členském státě.
               Toto ustanovení poskytuje příslušným orgánům lhůtu 90 dnů pro přijetí rozhodnutí a stanoví, že tyto orgány musejí v této lhůtě oznámit případně provedená zvýšení nebo snížení cen.
               Tento soud se táže: Je třeba výklad tohoto ustanovení v části, která se týká „případně provedených snížení“, chápat tak, že kromě obecné nápravy tvořené zmrazením cen všech kategorií nebo některé zvláštní kategorie léčivých přípravků je umožněna i jiná obecná náprava, kterou představuje snížení cen všech kategorií a některé zvláštní kategorie léčivých přípravků, nebo je třeba výraz „případně provedená snížení“ vykládat tak, že se vztahuje výhradně na léčivé přípravky, na něž je již uplatněno zmrazení cen?

               2)

               Lze čl. 4 odst. 1 [směrnice 89/105] – v části, v níž ukládá příslušným orgánům členského státu ověřit v případě zmrazení cen nejméně jednou za rok, zda makroekonomické podmínky odůvodňují zachování zmrazení – vykládat tak, že, je-li odpověď na první otázku ta, že snížení cen je možné, může být toto opatření použito i vícekrát v průběhu jediného roku a opakovaně v průběhu mnoha let (od roku 2002 do roku 2010)?

               3)

               Je možné ve smyslu výše uvedeného článku 4 [směrnice 89/105] – ve světle preambule, která zdůrazňuje, že hlavním cílem opatření na kontrolu cen léčivých přípravků je „podpora veřejného zdraví zajištěním dostupnosti dostatečného zásobování léčivými přípravky za přiměřené ceny“ a nutnost vyhnout se „rozdílům v těchto opatřeních[, které] mohou brzdit nebo narušovat obchod s léčivými přípravky uvnitř Společenství“ – považovat přijetí opatření, která se odvolávají pouze na „odhadované“, a nikoli „zjištěné“ ekonomické hodnoty výdajů, za slučitelné s právní úpravou Společenství (otázka se týká obou případů)?

               4)

               Musejí být požadavky spojené s dodržováním horních hranic farmaceutických výdajů, které je každý členský stát oprávněn si stanovit, vázány právě na jediný farmaceutický výdaj, nebo lze mít za to, že možnost brát v úvahu i údaje týkající se jiných zdravotnických výdajů spadají do pravomoci členských států?

               5)

               Musejí být zásady průhlednosti a účasti dotyčných podniků na zmrazení nebo obecném snížení cen léčiv vyplývajícím ze směrnice vykládány tak, že je nezbytné vždy a za jakýchkoliv okolností stanovit možnost odchylky od stanovené ceny (čl. 4 odst. 2 směrnice [89/105]) a konkrétní účast podniku žadatele, a následně povinnost správního orgánu odůvodnit případné odmítnutí?

      (1)  Směrnice Rady 89/105/EHS ze dne 21. prosince 1988 o průhlednosti opatření upravujících tvorbu cen u humánních léčivých přípravků a jejich začlenění do oblasti působnosti vnitrostátních systémů zdravotního pojištění (Úř. věst. L 40, s. 8; Zvl. vyd. 05/01, s. 345).


title: Věc C-142/14 P: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 3. června 2015 – The Sunrider Corporation v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Nannerl GmbH & Co. KG „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky SUN FRESH — Námitky majitele starší slovní ochranné známky Společenství SUNNY FRESH — Nebezpečí záměny — Podobnost výrobků označených kolidujícími ochrannými známkami — Právo být vyslechnut — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 8 odst. 1 písm. b) a články 75 a 76“

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/6

         Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 3. června 2015 – The Sunrider Corporation v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Nannerl GmbH & Co. KG
   (Věc C-142/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky SUN FRESH - Námitky majitele starší slovní ochranné známky Společenství SUNNY FRESH - Nebezpečí záměny - Podobnost výrobků označených kolidujícími ochrannými známkami - Právo být vyslechnut - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 8 odst. 1 písm. b) a články 75 a 76“)
   (2015/C 320/08)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: The Sunrider Corporation (zástupci: N. Dontas a K. Markakis, dikogoroi)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec) a Nannerl GmbH & Co. KG (zástupce: A. Thünken, Rechtsanwalt)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti The Sunrider Corporation se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 212, 7.7.2014.


title: Věc F-105/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 11. července 2007 – Dieter Wils v. Evropský parlament (Veřejná služba — Úředníci — Důchody — Zvýšení sazby příspěvku na důchodový systém podle ustanovení služebního řádu v jeho znění platném od 1. května 2004 )

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/46

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 11. července 2007 – Dieter Wils v. Evropský parlament
   (Věc F-105/05) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Zvýšení sazby příspěvku na důchodový systém podle ustanovení služebního řádu v jeho znění platném od 1. května 2004)
   (2007/C 199/88)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Dieter Wils (Altrier, Lucembursko) (zástupci: G. Vandersanden a C. Ronzi, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: J. F. De Wachter a M. Mustapha Pacha, zmocněnci)
   Předmět věci
   Veřejná služba – Zrušení platových výměrů žalobce od měsíce července 2004 v rozsahu, v němž se týkají zvýšení sazby příspěvku na důchodový systém na 9,75 % v důsledku použití ustanovení nového služebního řádu (původně T-399/05)
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení a polovinu nákladů řízení D. Wilse.

               3)

               D. Wils ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

               4)

               Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 10, 14.1.2006, s. 28.


title: Věc C-620/16: Žaloba podaná dne 29. listopadu 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/15

         Žaloba podaná dne 29. listopadu 2016 – Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-620/16)
   (2017/C 038/20)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: W. Mölls, L. Havas, J. Hottiaux, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Spolková republika Německo porušila rozhodnutí Rady 2014/699/EU (1) a čl. 4 odst. 3 SEU tím, že na 25 zasedání revizní komise Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu hlasovala v rozporu s postojem stanoveným v tomto rozhodnutí a vyjádřila veřejně námitku jak proti tomuto postoji, tak proti výkonu hlasovacích práv Unií, který v něm byl stanoven.

               —

               uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uvádí žalobkyně následující:
   Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF), ke které kromě 26 členských států patří rovněž Evropská unie, zpravuje Úmluvu o mezinárodní železniční přepravě (COTIF).
   Na 25 zasedání revizní komise OTIF se jednalo o určitých změnách Úmluvy a jejich přípojků. K některým z těchto bodů stanovila Rada v rozhodnutí 2014/699/EU postoj Unie.
   Na zasedání hlasovalo Německo ve dvou bodech v rozporu s postojem stanoveným v tomto rozhodnutí, vyslovilo veřejnou námitku proti tomuto postoji a v jednom případě i proti výkonu hlasovacích práv Unie stanovenému v tomto postoji.
   Toto jednání je neslučitelné s uvedeným rozhodnutím 2014/699/EU, jakož i s čl. 4 odst. 3 SEU.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2014/699/EU ze dne 24. června 2014 o postoji, který má být přijat jménem Evropské unie na 25. zasedání revizní komise Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční přepravu k některým změnám Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) a přípojků k ní (Úř. věst. 2014, L 293, s. 26).


title: Věc T-300/14: Usnesení Tribunálu ze dne 22. května 2015 – Fricopan Back v. Komise „Státní podpory — Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a energeticky náročných podniků — Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU — Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé — Žaloba na neplatnost — Návrh na úpravu návrhových žádání — Neexistence nové skutečnosti — Nepřípustnost“

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/26

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. května 2015 – Fricopan Back v. Komise
   (Věc T-300/14) (1)

   („Státní podpory - Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a energeticky náročných podniků - Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU - Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé - Žaloba na neplatnost - Návrh na úpravu návrhových žádání - Neexistence nové skutečnosti - Nepřípustnost“)
   (2015/C 245/31)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Fricopan Back GmbH Immekath (Klötze, Německo) (zástupci: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme a T. Wielsch, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci, ve spolupráci s A. Luke a C. Maurer, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4424 final o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci prováděcích opatření, která Spolková republika Německo zavedla ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a velkých odběratelů energií [státní podpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není namístě rozhodnout.

               2)

               Návrh na úpravu návrhových žádání projednávané žaloby v tom smyslu, že se vztahují na rozhodnutí Komise C (2014) 8786 final ze dne 25. listopadu 2014 o státní podpoře zavedené Spolkovou republikou Německo ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a velkých odběratelů energií, se odmítá jako nepřípustný.

               3)

               O návrhu na vstup do řízení jako vedlejší účastník řízení, podaném Kontrolním úřadem ESVO, již není namístě rozhodnout.

               4)

               Společnost Fricopan Back GmbH Immekath ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření.

               5)

               Kontrolní úřad ESVO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc C-2/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 3. ledna 2014 — trestní řízení proti Thi Bich Ngoc Nguyen a Nadine Schönherr

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/12

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 3. ledna 2014 — trestní řízení proti Thi Bich Ngoc Nguyen a Nadine Schönherr
      (Věc C-2/14)
      (2014/C 71/20)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníci původního trestního řízení

      Thi Bich Ngoc Nguyen
      Nadine Schönherr

         Další účastník řízení: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof (Spolkový nejvyšší státní zástupce při Spolkovém soudním dvoru)

         Předběžné otázky

      Jsou léčivé přípravky podle definice stanovené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (1), které obsahují „uvedené látky“ stanovené nařízením (ES) č. 273/2004 (2) a nařízením (ES) č. 111/2005 (3), na základě čl. 2 písm. a) těchto nařízení vyloučeny z oblasti jejich působnosti vždy, nebo pouze tehdy, pokud je složení léčivých přípravků takové, že uvedené látky nelze ve smyslu uvedených nařízení snadno použít nebo extrahovat snadno dostupnými nebo hospodárnými prostředky?

         (1)  Úř. věst L 311, s. 67.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 ze dne 11. února 2004 o prekursorech drog; Úř. věst. L 47, s. 1.

         (3)  Nařízení Rady (ES) č. 111/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se stanoví pravidla pro sledování obchodu s prekursory drog mezi Společenstvím a třetími zeměmi; Úř. věst. L 22, s. 1.


title: Věc C-400/12: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. ledna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Spojené království) — Secretary of State for the Home Department v. M. G. ( „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2004/38/ES — Článek 28 odst. 3 písm. a) — Ochrana proti vyhoštění — Způsob výpočtu doby deseti let — Zohlednění dob odnětí svobody“ )

text:
               22.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 85/7

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. ledna 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Spojené království) — Secretary of State for the Home Department v. M. G.
   (Věc C-400/12) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2004/38/ES - Článek 28 odst. 3 písm. a) - Ochrana proti vyhoštění - Způsob výpočtu doby deseti let - Zohlednění dob odnětí svobody)
   2014/C 85/11
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Secretary of State for the Home Department

      Žalovaný: M. G.

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London — Výklad čl. 28 odst. 3 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77) — Rozhodnutí o vyhoštění přijaté z naléhavých důvodů týkajících se veřejné bezpečnosti proti evropskému občanovi, který posledních deset let pobýval v hostitelském členském státu a byl odsouzen k trestu odnětí svobody — Pojem pobytu v posledních deseti letech na území hostitelského členského státu — Možnost vzít v úvahu dobu odnětí svobody — Výpočet požadované doby pobytu buď od počátku pobytu, nebo zpětně, od rozhodnutí o vyhoštění — Dopad předchozího odnětí svobody na posledně uvedený případ

      Výrok

               1)

               Článek 28 odst. 3 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, musí být vykládán v tom smyslu, že doba deseti let uvedená v tomto ustanovení musí být v zásadě nepřetržitá a počítá se nazpět ode dne, kdy bylo vydáno rozhodnutí o vyhoštění dotyčné osoby.

               2)

               Článek 28 odst. 3 písm. a) směrnice 2004/38 musí být vykládán v tom smyslu, že doba, kdy byla dotyčná osoba ve výkonu trestu odnětí svobody, může v zásadě přerušit nepřetržitost pobytu ve smyslu uvedeného ustanovení, a mít vliv na poskytnutí zvýšené ochrany, kterou stanoví, včetně případů, kdy tato osoba pobývala v hostitelském členském státě po dobu deseti let před výkonem trestu odnětí svobody. Tato okolnost však může být vzata v úvahu při celkovém posuzování, které se vyžaduje pro určení, zda byly předtím vytvořené integrační vazby na hostitelský členský stát přerušeny či nikoliv.

      (1)  Úř. věst. C 331, 27.10.2012.


title: Věc C-439/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgerichts Hamburg (Německo) dne 2. října 2012 — Karin Gawelczyk v. Generali Lebensversicherung AG

text:
               15.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgerichts Hamburg (Německo) dne 2. října 2012 — Karin Gawelczyk v. Generali Lebensversicherung AG
   (Věc C-439/12)
   2012/C 389/05
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgerichts Hamburg

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně a účastnice řízení podávající opravný prostředek: Karin Gawelczyk

      Žalovaná a odpůrkyně v řízení o opravném prostředku: Generali Lebensversicherung AG

      Předběžná otázka

   Je nutno vykládat čl. 15 odst. 1 první větu druhé směrnice Rady 90/619/EHS ze dne 8. listopadu 1990 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění (životního pojištění), kterou se stanoví opatření k usnadnění účinného výkonu volného pohybu služeb a kterou se mění směrnice 79/267/EHS (druhá směrnice o životním pojištění) s ohledem na čl. 31 odst. 1 směrnice 92/96/EHS ze dne 10. listopadu 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého životního pojištění a o změně směrnic 79/267/EHS a 90/619/EHS (třetí směrnice o životním pojištění) v tom smyslu, že brání takové právní úpravě, jako je úprava v ustanovení § 5a odst. 2 čtvrté větě Versicherungsvertragsgesetz ve znění třetího zákona, kterým se provádějí směrnice Rady Evropských společenství o životním pojištění ze dne 21. července 1994 (třetí prováděcí zákon k VAG), podle které zaniká právo na odstoupení od smlouvy nebo právo vznést námitku nejpozději rok po zaplacení první pojistné prémie, a to i v případě, že pojistník nebyl o právu odstoupit od smlouvy nebo vznést námitku poučen?


title: Věc C-569/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 1. října 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Special Commissioners of Income Tax, Londýn — Spojené království) — HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd v. The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs ( Nepřímé daně — Kapitálové vklady — Výběr daně ve výši 1,5 % z převodu nebo vydání akcií v rámci clearingového centra ( clearance service ) )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/6

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 1. října 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Special Commissioners of Income Tax, Londýn — Spojené království) — HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd v. The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Věc C-569/07) (1)

   („Nepřímé daně - Kapitálové vklady - Výběr daně ve výši 1,5 % z převodu nebo vydání akcií v rámci clearingového centra („clearance service“)“)
   2009/C 282/10
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Special Commissioners of Income Tax, Londýn

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: HSBC Holdings plc, Vidacos Nominees Ltd

      Žalovaná: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Special Commissioners of Income Tax, Londýn — Výklad článků 10 a 11 směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (Úř. věst. L 249, s. 25; Zvl. vyd. 09/01, s. 11), ve znění směrnice Rady 85/303/EHS ze dne 10. června 1985 (Úř. věst. L 156, s. 23; Zvl. vyd. 09/01, s. 122), a článků 43 ES, 49 ES a 56 ES — Nabídka učiněná společností „A“ usazenou v jednom členském státě získat akcie společnosti „B“ usazené v jiném členském státě výměnou za akcie společnosti „A“, které mají být kótovány na burze cenných papírů v tomto druhém členském státě — Uložení daně ve výši 1,5 % z převodu nebo vydání akcií v rámci clearingového centra („clearance service“)

      Výrok

   Článek 11 písm. a) směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů, ve znění směrnice Rady 85/303/EHS ze dne 10. června 1985, musí být vykládán v tom smyslu, že brání výběru takové daně z vydání akcií v rámci clearingového centra, o jakou se jedná ve věci v původním řízení.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc T-298/04: Žaloba podaná dne 21. července 2004 EFKON AG proti Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/38

         Žaloba podaná dne 21. července 2004 EFKON AG proti Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie
   (Věc T-298/04)
   (2004/C 262/73)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 21. července 2004 žaloba podaná proti Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie společností EFKON AG, se sídlem v Graz-Andritz (Rakousko), zastoupenou Georgem Zangerem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/52/ES ze dne 29. dubna 2004 (1);

               —

               podpůrně, zrušil čl. 2 odst. 1 písm. a), b), a c) a odstavce 3 a 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/52/ES ze dne 29. dubna 2004;

               —

               podpůrně, povolil žalobkyní používanou technologii (aktivní infračervenou) při zavedení elektronických systémů mýtného,

               —

               uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně navrhuje zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/52/ES. Uplatňuje, že napadená směrnice závazně předepisuje určité technologie, v rozporu se zásadou technologické neutrality právních aktů. Tímto je vytvářena regulace trhu ve prospěch technologií uvedených ve směrnici a je porušena zásada hospodářské soutěže. Žalobkyně je se svou technologií (obousměrnou vysokorychlostní-aktivní infračervenou komunikačnou technologií) vyloučena z trhu pro systémy mýtného.
   Dále žalobkyně uvádí, že směrnice nedosahuje zamýšleného cíle – vytvořit interoperabilitu mezi elektronickými systémy mýtného v členských státech – a zároveň brání spolupráci mezi členskými státy, což představuje porušení zásady subsidiarity. Dále se žalobkyně neúčastnila legislativního procesu, čímž bylo porušeno její právo na slyšení a byla tímto právním aktem diskriminována oproti průmyslu v oblasti mikrovln. Tržní regulace vytvořená evropským zákonodárcem poškozuje žalobkyni také při vykonávání jejich základních svobod zaručených Smlouvou o ES.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/52/ES ze dne 29. dubna 2004, o interoperabilitě elektronických systémů mýtného ve Společenství (Úř. věst. L 166, s. 124).


title: Věc C-209/04: Žaloba podaná dne 12. května 2004 Komisí Evropských společenství proti Rakouské republice

text:
               10.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/7

         Žaloba podaná dne 12. května 2004 Komisí Evropských společenství proti Rakouské republice
   (Věc C-209/04)
   (2004/C 179/15)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 12. května 2004 žaloba směřující proti Rakouské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Michelem Van Beekem a Bernhardem Schimou, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Rakouská republika nesplnila povinnosti, které jí jsou uloženy na základě čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků (1) (dále též směrnice o ochraně ptactva) a na základě čl. 6 odst. 4 ve spojení s čl. 7 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (2) (dále též, s ohledem na pojmy „volně žijící živočichové – planě rostoucí rostliny – stanoviště“, směrnice VPS), tím, že

                           —

                           lokality „Soren“ a „Gleggen-Köblern“, dílčí lokality, které podle vědeckých kritérií patří, spolu s vymezenou zvláště chráněnou oblastí „Lauteracher Ried“, mezi lokality nejvhodnější z hlediska počtu druhů a rozlohy podle čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice o ochraně ptactva, nebyly do tohoto zvláště chráněného území zahrnuty, a tím, že

                           —

                           při povolení projektu výstavby silnice Bodensee Schnellstraβe S 18 přesně a úplně nedodržela požadavky čl. 6 odst.4 směrnice VPS, které platí pro případ provádění projektu, existuje-li negativní výsledek posouzení jeho důsledků.

               2.

               uložil Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Rakouská republika oznámila Komisi lokalitu „Lauteracher Ried“ ve Vorarlbersku jako zvláště chráněnou oblast (ZCHO). Tato oblast je významným hnízdištěm druhu chřástal polní (Crex crex), který je uveden v příloze I směrnice o ochraně ptactva, jakož i hnízdištěm, místem pobytu a místem na tahových cestách řady dalších druhů tažných ptáků ve Vorarlbersku.
   Komise je toho názoru, že současné hranice ZCHO Lauteracher Ried nejsou z odborně-ornitologických hledisek totožné a nejsou, bez zahrnutí lokalit „Soren“ a „Gleggen-Köblern“, z odborných hledisek způsobilé zajistit dlouhodobou ochranu stavu ohrožených druhů ptáků. Z toho vyplývá, že Rakousko nesplnilo požadavky čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice na ochranu ptactva.
   Dále nebyly, v souvislosti s plánovanou výstavbou silnice Bodensee Schnellstraβe S 18, dodrženy povinnosti vyplývající z čl. 6 odst. 4 ve spojení s článkem 7 směrnice VPS, pokud se týká požadavků na ochranu lokality Lauteracher Ried. Posouzení z hlediska ochrany životního prostředí vedlo k negativnímu výsledku s ohledem na důsledky plánované výstavby silnice na cíle spočívající v ochraně a udržení druhů ptactva v Lauteracher Ried, a zdálo se, že požadavky posouzení důsledků podle čl. 6 odst. 3 směrnice VPS byly v podstatě splněny, ale další postupy vyplývající z čl. 6 odst. 4 při existenci negativního výsledku posouzení důsledků nebyly dodrženy; alternativní posouzení a kompenzační opatření nebyla správně provedena.

      (1)  Úř. věst. L 103, s. 1

      (2)  Úř. věst. L 206. s. 7


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 14. října 2004 ve věci C-193/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sozialgericht Stuttgart): Betriebskrankenkasse der Robert Bosch GmbH proti Bundesrepublik Deutschland (Sociální zabezpečení — Náhrada výdajů na zdravotní péči vynaložených v jiném členském státě — Článek 34 nařízení (EHS) č. 574/72 — Zdravotní pojišťovna uplatňující zjednodušený postup úplných náhrad faktur v nízké výši)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/20

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 14. října 2004
   ve věci C-193/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sozialgericht Stuttgart): Betriebskrankenkasse der Robert Bosch GmbH proti Bundesrepublik Deutschland (1)

   (Sociální zabezpečení - Náhrada výdajů na zdravotní péči vynaložených v jiném členském státě - Článek 34 nařízení (EHS) č. 574/72 - Zdravotní pojišťovna uplatňující zjednodušený postup úplných náhrad faktur v nízké výši)
   (2004/C 300/40)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci 193/03, Betriebskrankenkasse der Robert Bosch GmbH proti Bundersepublik Deutschland, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Sozialgericht Stuttgart ze dne 19. března 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 9. května 2003, Soudní dvůr (šestý senát), ve složení A. Borg Barthet (zpravodaj), předseda senátu, J.-P. Puissochet a S. von Bahr, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 14. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Článek 34 nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, na osoby samostatně výdělečně činné a na jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, v pozměněném úplném znění obsaženém v nařízení Rady (EHS) č. 2001/83 ze dne 2. června 1983 a ve znění nařízení Rady (ES) č. 1399/1999 ze dne 29. dubna 1999 musí být vykládán tak, že nebrání praxi zdravotní pojišťovny prováděné v rámci uplatňování vnitrostátních předpisů a spočívající v úplné náhradě výdajů na zdravotní péči vynaložených jejími pojištěnci v případě pobytu v jiném členském státě, pokud tyto výdaje nepřesáhnou částku 200 DEM.

      (1)  Úř. věst. C 200, 23.8.2003.


title: Věc T-584/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. dubna 2017 – HF v. Parlament „Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci pro pomocné práce — Článek 3b PŘOZ — Postupné zaměstnávání v postavení zaměstnance — Pracovní smlouvy na dobu určitou — Rozhodnutí o neobnovení — Zneužití pravomoci — Žádost o pomoc — Právo být vyslechnut — Mimosmluvní odpovědnost“

text:
               6.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. dubna 2017 – HF v. Parlament
   (Věc T-584/16) (1)

   („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci pro pomocné práce - Článek 3b PŘOZ - Postupné zaměstnávání v postavení zaměstnance - Pracovní smlouvy na dobu určitou - Rozhodnutí o neobnovení - Zneužití pravomoci - Žádost o pomoc - Právo být vyslechnut - Mimosmluvní odpovědnost“)
   (2017/C 178/17)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci/Účastnice řízení

      Žalobkyně: HF (zástupce: A. Tymen, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: L. Deneys a S. Alves, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Parlamentu, kterým žalobkyni nebyla obnovena smlouva smluvního zaměstnance pro pomocné práce, a na náhradu újmy, která žalobkyni údajně vznikla především v důsledku tohoto rozhodnutí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               HF se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 165, 10.5.2016 (věc původně zaregistrovaná před Soudem pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-14/16 a převedená Tribunálu Evropské unie dne 1. září 2016).


title: Věc C-3/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Brussel – Belgie) – Lucio Cesare Aquino v. Belgische Staat „Řízení o předběžné otázce — Unijní právo — Práva přiznaná jednotlivcům — Porušení soudem — Předběžné otázky — Předložení věci Soudnímu dvoru — Vnitrostátní soud rozhodující v posledním stupni“

text:
               15.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/10

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Brussel – Belgie) – Lucio Cesare Aquino v. Belgische Staat
   (Věc C-3/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Unijní právo - Práva přiznaná jednotlivcům - Porušení soudem - Předběžné otázky - Předložení věci Soudnímu dvoru - Vnitrostátní soud rozhodující v posledním stupni“)
   (2017/C 151/14)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van beroep te Brussel

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Lucio Cesare Aquino

      Odpůrce: Belgische Staat

      Výrok

               1)

               Článek 267 třetí pododstavec SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že soud, jehož rozhodnutí lze napadnout opravnými prostředky podle vnitrostátního práva, nelze považovat za soud rozhodující v posledním stupni v případech, kdy kasační stížnost podaná proti rozhodnutí tohoto soudu nebyla přezkoumána z důvodu zpětvzetí kasační stížnosti navrhovatele.

               2)

               Na druhou otázku není namístě odpovídat.

               3)

               Článek 267 třetí pododstavec SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že soud rozhodující v posledním stupni nemusí předkládat předběžnou otázku Soudnímu dvoru, jestliže je kasační stížnost odmítnuta z důvodů nepřípustnosti, které jsou vlastní řízení před tímto soudem, s výhradou dodržení zásad rovnocennosti a efektivity.

      (1)  Úř. věst. C 136, 18.4.2016.


title: Věc T-259/12: Usnesení Tribunálu ze dne 11. prosince 2014 – Alban Giacomo v. Komise

text:
               16.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/30

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. prosince 2014 – Alban Giacomo v. Komise
   (Věc T-259/12) (1)

   (2015/C 056/41)
   Jednací jazyk: italština
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 227, 28.7.2012.


title: Věc T-58/10: Žaloba podaná dne 11. února 2010 — Phoenix-Reisen a DRV v. Komise

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/49

         Žaloba podaná dne 11. února 2010 — Phoenix-Reisen a DRV v. Komise
   (Věc T-58/10)
   2010/C 113/79
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Phoenix-Reisen GmbH (Bonn, Německo) a Deutscher Reiseverband eV (DRV) (Berlín, Německo) (zástupce: R. Gerharz, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí žalované ze dne 20. listopadu 2009, oznámené dopisem ze dne 11. prosince 2009 o odmítnutí zakročit proti státním podporám poskytovaným Spolkovou republikou Německo ve formě plateb pro insolventní podniky;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobci se obrací proti rozhodnutí Komise K(2009) 8707 konečné ze dne 19. listopadu 2009 o státní podpoře NN 55/2009 — Německo, údajná státní podpora prostřednictvím plateb pro insolventní podniky a jejich financování. Komise v tomto rozhodnutí dospěla k závěru, že se v případě dotčeného opatření nejedná o státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES.
   Žalobci za účelem odůvodnění své žaloby tvrdí, že podporu insolventních podniků nelze odůvodnit směrnicí 80/987/EHS (1), neboť tato směrnice slouží výlučně ochraně zaměstnanců podniků, jež se nacházejí v platební neschopnosti, a nikoliv samotných podniků. Žalobci jsou toho názoru, že podniky nacházející se v platební neschopnosti by měly v případě právní praxe vykonávané ve Spolkové republice Německo přímo prospěch z plateb pro insolventní podniky. Dále žalobci uvádějí, že příklady v jiných zemích Společenství ukazují, že směrnici 80/897/EHS lze provést aniž by tím byly podporováni soutěžitelé nepřípustným způsobem.

      (1)  Směrnice Rady 80/987/EHS ze dne 20. října 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele (Úř. věst. L 283, s. 23; Zvl. vyd. 05/01, s. 217).


title: Věc T-437/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2011 — CDC Hydrogene Peroxide v. Komise ( „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Seznam položek tvořících obsah správního spisu týkajícího se řízení ve věci kartelových dohod — Odepření přístupu — Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby — Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu“ )

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. prosince 2011 — CDC Hydrogene Peroxide v. Komise
   (Věc T-437/08) (1)

   (Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Seznam položek tvořících obsah správního spisu týkajícího se řízení ve věci kartelových dohod - Odepření přístupu - Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby - Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu)
   2012/C 32/34
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CDC Hydrogene Peroxide Cartel Damage Claims (CDC Hydrogene Peroxide) (Brusel, Belgie) (zástupci: původně R. Wirtz, poté R. Wirtz a S. Echement a nakonec T. Funke, A. Kirschstein a D. Stein, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně P. Costa de Oliveira, A. Antoniadis a O. Weber, poté A. Bouquet, P. Costa de Oliveira a A. Antoniadis, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Švédské království (zástupkyně: A. Falk, K. Petkovska a S. Johannesson, zmocněnkyně)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evonik Degussa GmbH (Essen, Německo) (zástupci: původně C. Steinle, poté C. Steinle a M. Holm-Hadulla, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise SG.E3/MM/psi D(2008) 6658 ze dne 8. srpna 2008, kterým se odepírá neomezený přístup k seznamu položek tvořících obsah spisu ve věci COMP/F/38.620 — Peroxid vodíku a perboritan

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise SG.E3/MM/psi D(2008) 6658 ze dne 8. srpna 2008, kterým se odepírá neomezený přístup k seznamu položek tvořících obsah spisu ve věci COMP/F/38.620 — peroxid vodíku a perboritan, se zrušuje.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé CDC Hydrogene Peroxide Cartel Damage Claims (CDC Hydrogene Peroxide).

               3)

               Švédské království a společnost Evonik Degussa GmbH ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc T-17/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2012 — Evropaïki Dynamiki v. Komise ( „Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Poskytování informatických služeb týkajících se systému elektronické výměny údajů o sociálním zabezpečení v oblasti koordinace sociálního zabezpečení mobilních osob v Evropě (systém EESSI) — Odmítnutí nabídky uchazeče — Udělení zakázky — Povinnost uvést odůvodnění — Transparentnost — Rovné zacházení — Zjevně nesprávné posouzení — Nedostatek právního zájmu na podání žaloby — Mimosmluvní odpovědnost“ )

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2012 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-17/09) (1)

   (Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Poskytování informatických služeb týkajících se systému elektronické výměny údajů o sociálním zabezpečení v oblasti koordinace sociálního zabezpečení mobilních osob v Evropě (systém EESSI) - Odmítnutí nabídky uchazeče - Udělení zakázky - Povinnost uvést odůvodnění - Transparentnost - Rovné zacházení - Zjevně nesprávné posouzení - Nedostatek právního zájmu na podání žaloby - Mimosmluvní odpovědnost)
   2012/C 258/24
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a P. Katsimani, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: N. Bambara a E. Manhaeve, zmocněnci, ve spolupráci původně s W. Sparksem, solicitor, poté s E. Petritsi, advokátkou, a nakonec s O. Graber-Soudrym, solicitor)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise, kterým byla odmítnuta nabídka předložená žalobkyní v rámci zadávacího řízení VT/2008/019 EMPL EESSI na dodání informatických produktů a služeb v rámci systému EESSI (Úř. věst. 2008/S 111 — 148 213), jakož i rozhodnutí o udělení zakázky úspěšnému uchazeči, a návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 4.4.2009.


title: Věc C-521/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. října 2013 společností Think Schuhwerk GmbH proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 11. července 2013 ve věci T-208/12, Think Schuhwerk GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/52

         Kasační opravný prostředek podaný dne 1. října 2013 společností Think Schuhwerk GmbH proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 11. července 2013 ve věci T-208/12, Think Schuhwerk GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-521/13 P)
   2013/C 344/90
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Think Schuhwerk GmbH (zástupce: M. Gail, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka se domáhá, aby Soudní dvůr

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 11. července 2013 ve věci T-208/12;

               —

               vyhověl žalobním důvodům předloženým v prvním stupni;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Předkládají se především následující důvody kasačního opravného prostředku:
   1)   Porušení práva být vyslechnut

   V řízení před Tribunálem nepředložila žalovaná v tomto řízení ve lhůtě vyjádření k žalobě. Žalobkyně poté podala návrh na vydání rozsudku pro zmeškání. Tribunál však nerozhodl o zmeškání, ani se nevyjádřil k návrhu na vydání rozsudku pro zmeškání. Nadto nedal žalobkyni ani možnost požádat o ústní projednání.
   2)   Nepřihlédnutí k nedostatečnému odůvodnění

   Tribunál nepřihlédl k tomu, že odůvodnění je nedostatečné, jelikož se odvolací senát opíral o skutečnosti, které vyplývají z obecné praktické zkušenosti s obchodem s běžnými spotřebními předměty, jako je obuv, který každý zná a které jsou známy i spotřebitelům tohoto zboží. Jaké skutečnosti vyplývají z praktické zkušenosti s obchodem s tímto zbožím odvolací senát neuvedl. Úřad neodůvodnil, proč nemá tato poziční ochranná známka v červené barvě rozlišovací způsobilost, i když na trhu s obuví existují různé vzory a barvy pro obuv a tkaničky do obuvi.
   3)   Nepřihlédnutí k významu zásady přezkumu skutečností z moci úřední

   Tribunál nepřihlédl k tomu, že odvolací senát při svém rozhodnutí porušil zásadu přezkumu skutečností z moci úřední. OHIM přitom pouze uvedl, že žalobkyně nepředložila žádné důkazy, ze kterých by mohlo vyplynout, že ochranná známka bude relevantní veřejností chápána jako označení původu.
   4)   Nesprávný výklad a použití čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009

   Tribunál nepřihlédl k nesprávnému výkladu a použití čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 ze strany OHIM a tedy provedl rovněž nesprávný výklad a použití tohoto ustanovení.
   Na rozdíl od názoru Tribunálu by mohly červené konce tkaniček do obuvi, které se barevně odlišují od zbytku tkaničky, splňovat základní funkci označení původu. Tribunál však pro dotčenou ochrannou známku použil přísnější kritérium než pro obrazové a slovní ochranné známky. Nepřihlédl ani k tomu, že pro rozlišovací způsobilost není podstatné, aby se přihlašovaná známka odlišovala od norem obvyklých v daném obchodním odvětví.


title: Věc T-294/04: Žaloba podaná dne 23. července 2004 Internationaler Hilfsfonds e.V. proti Komisi Evropských společenství

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/37

         Žaloba podaná dne 23. července 2004 Internationaler Hilfsfonds e.V. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-294/04)
   (2004/C 262/71)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 23. července 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Internationaler Hilfsfonds e.V., se sídlem v Rosbachu (Německo), zastoupeným advokátem H. Kalteneckerem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               uložil žalovanému zaplatit žalobci 54.037,00 EUR z titulu utrpěné hmotné škody způsobené jednáním zaměstnanců Komise v rozporu s úředními povinnostmi, jakož i nést náklady řízení a náklady žalobce.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení
   Žalobce je německá nevládní organizace a působí v humanitární oblasti.
   Žalobce uvádí, že soud ve věci T-321/01 (1), týkající se zamítnutí dvou žádostí žalobce o spolufinancování, uznal jednání Komise za nesprávné a zrušil příslušné rozhodnutí Komise. Žalobce uplatňuje, že mu v řízení předcházejícím řízení před Soudem v rámci jednání u Evropského veřejného ochránce práv vznikly značné náklady, jejichž náhradu Soud se zřetelem k jednacímu řádu v rámci řízení T-321/01 nechtěl přiznat. Tímto tedy zbývá žalobci pouze cesta žaloby proti Komisi z titulu odpovědnosti za škodu způsobenou úředními osobami při výkonu jejich funkcí podle čl. 288 odst. 2 ES.

      (1)  Rozsudek ze dne 18.9.2003 ve věci T-321/01, Internationaler Hilfsfonds v. Kommission (dosud nezveřejněno ve Sbírce soudních rozhodnutí).


title: Věc T-36/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. července 2014 – Erreà Sport v. OHIM – Facchinelli (ANTONIO BACIONE) „Ochranná známka Společenství — Řízení o námitce — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ANTONIO BACIONE — Starší obrazová ochranná známka Společenství erreà a starší národní obrazová ochranná známka představující dva protínající se kosočtverce — Relativní důvody pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Protiprávní prospěch z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009“

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. července 2014 – Erreà Sport v. OHIM – Facchinelli (ANTONIO BACIONE)
   (Věc T-36/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o námitce - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ANTONIO BACIONE - Starší obrazová ochranná známka Společenství erreà a starší národní obrazová ochranná známka představující dva protínající se kosočtverce - Relativní důvody pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Protiprávní prospěch z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009“)
   2014/C 292/49
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Erreà Sport SpA (Torrile, Itálie) (zástupci: D. Caneva a G. Fucci, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM: Antonio Facchinelli (Dalang, Čína)

      Předmět věci

   Žaloba proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 24. října 2012 (věc R 1561/2011-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Erreà Sport SpA a Antoniem Facchinellim.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Erreà Sport SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 79, 16. 3. 2013.


title: Věc T-421/12: Usnesení Tribunálu ze dne 27. června 2014 – Württembergische Gemeinde-Versicherung v. Komise

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/59

         Usnesení Tribunálu ze dne 27. června 2014 – Württembergische Gemeinde-Versicherung v. Komise
   (Věc T-421/12) (1)

   2014/C 292/76
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 373, 1.12.2012.


title: Věc T-403/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 3. listopadu 2008 – Union nationale de l'apiculture française a další v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Směrnice 91/414/EHS — Přípravky na ochranu rostlin — Směrnice 2007/52/CE — Nedostatek osobního dotčení — Nepřípustnost )

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/30

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 3. listopadu 2008 – Union nationale de l'apiculture française a další v. Komise
   (Věc T-403/07) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Směrnice 91/414/EHS - Přípravky na ochranu rostlin - Směrnice 2007/52/CE - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost“)
   (2009/C 6/62)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Union nationale de l'apiculture française (Paříž, Francie); Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV (Utting am Ammersee, Německo); Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) (Castel Sanpietro Terme, Itálie) a Asociación Galega de Apicultura (AGA) (Saint-Jacques-de-Compostelle, Španělsko) (zástupce: B. Fau, advokát)

      Žalovaná: Komise (zástupci: M. Nolin a B. Doherty, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení směrnice Komise 2007/52/ES ze dne 16. srpna 2007, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinných látek ethoprofos, pirimifos-methyl a fipronil (Úř. věst. L 214, s. 3)
   Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Není namístě rozhodnout o návrzích na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

               3)

               Union nationale de l'apiculture française, Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV; Unione nazionale associazioni apicoltori italiani a Asociación Galega de Apicultura ponesou vlastní náklady řízen a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 8, 12.1.2008.


title: Věc C-247/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem College van Beroep voor het bedrijfsleven ze dne 28. května 2004 ve věci Transport Maatschappij Traffic B.V. proti Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               28.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem College van Beroep voor het bedrijfsleven ze dne 28. května 2004 ve věci Transport Maatschappij Traffic B.V. proti Staatssecretaris van Economische Zaken
   (Věc C-247/04)
   (2004/C 217/22)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem College van Beroep voor het bedrijfsleven ze dne 28. května 2004 ve věci Transport Maatschappij Traffic B.V. proti Staatssecretaris van Economische Zaken, který došel Kanceláři Soudního dvora dne 11. června 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   College van Beroep voor het bedrijfsleven žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Má být pojem „dlužná ze zákona“ v článku 236 celního kodexu (CK) (1) vykládán tak, že jeho účelem je výhradně otázka, zda jsou splněny předpoklady pro vznik celního dluhu, tak jak jsou stanoveny v hlavě VII kapitole 2 celního kodexu, nebo zda se o částce dlužné ze zákona hovoří pouze tehdy, pokud nelze uvést žádný důvod, a to ani na základě platných vnitrostátních předpisů ve smyslu čl. 4 odst. 23 CK, na základě něhož je sdělení o tom, že clo je dlužné, napadnutelné?

      (1)  Úř. věst. L 302, 13.10.1992, s. 1.


title: Věc C-280/09: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. prosince 2009 — Evropská komise v. Portugalská republika

text:
               13.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/45

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 15. prosince 2009 — Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-280/09) (1)

   2010/C 63/78

      Jednací jazyk: portugalština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 256, 24.10.2009.


title: Věc T-118/13: Žaloba podaná dne 20. února 2013 — Whirlpool Europe v. Komise

text:
               18.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/22

         Žaloba podaná dne 20. února 2013 — Whirlpool Europe v. Komise
   (Věc T-118/13)
   2013/C 141/39
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Whirlpool Europe BV (Breda, Nizozemsko) (zástupci: F. Wijckmans a H. Burez, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Zrušil rozhodnutí Komise ze dne 25. července 2012 o státní podpoře, kterou Francie zamýšlí poskytnout ve prospěch společnosti FagorBrandt [SA.23839 č. C 44/2007]

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z toho, že uvedené rozhodnutí porušuje čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a Pokyny Společenství pro státní podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích. Žalobkyně tvrdí, že vydané rozhodnutí je z právního hlediska protiprávní, jelikož nesplňuje jednu nebo několik (kumulativních) podmínek výše uvedených pokynů, nebo, v každém případě, Komise nezajistila požadovaný právní standart, aby každá z těchto podmínek byla splněna. Argumenty předložené na podporu toho žalobního důvodu se týkají nesplnění i) povinnosti posoudit v době přijetí rozhodnutí jednu nebo několik podmínek výše uvedených pokynů; ii) zásady „jednou a dost“; iii) podmínky, že podpora na restrukturalizaci nemůže sloužit k umělému udržování podniků při životě; iv) podmínek týkajících se posouzení předchozí protiprávní podpory; v) podmínky, že příjemce podpory musí být podnik v obtížích; vi) podmínky, že příjemce podpory nesmí být nově vzniklý podnik; vii) podmínky, že plán restrukturalizace musí umožnit obnovení dlouhodobé životaschopnosti příjemce podpory; viii) podmínky, že vyrovnávací opatření musí být přiměřená narušení hospodářské soutěže vyvolanému dotčenou podporou; a ix) podmínky, že podpora musí být omezena na minimum a že obchodní skupina musí poskytnout skutečný příspěvek.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že uvedené rozhodnutí porušuje povinnost uvést odůvodnění stanovenou v článku 296 SFEU, a to v několika bodech. Žalobkyně zejména tvrdí, že uvedené rozhodnutí není řádně odůvodněno, pokud jde o i) podmínku, že vyrovnávací opatření musí být přiměřená narušení hospodářské soutěže vyvolanému dotčenou podporou, a ii) povinnost vrátit předchozí protiprávní podporu.


title: Věc T-243/05: Žaloba podaná dne 30. června 2005 Řeckou republikou proti Komisi Evropských společenství

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/36

         Žaloba podaná dne 30. června 2005 Řeckou republikou proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-243/05)
   (2005/C 205/64)
   Jednací jazyk: řečtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 30. června 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Řeckou republikou, zastoupenou G. Kanellpoulosem a G. Svolopoulouem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí Komise,

               —

               podpůrně pozměnil napadené rozhodnutí způsobem podrobně uvedeným v žalobě,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Napadeným rozhodnutím Komise vyňala z okruhu účetní uzávěrky podle nařízení (ES) č. 729/70 určité výdaje uskutečněné Řeckou republikou v odvětví zemědělských plodin, olivového oleje a veřejnoprávní kontroly společného financování, s tím, že uvedené výdaje nebyly uznány jako v souladu s právem Společenství, ale byly přičteny k tíži Řecké republiky.
   Žalobkyně na podporu svých tvrzení především uvádí, že Komise nebyla oprávněna uložit sporné opravy, neboť jde o výdaje uskutečněné členským státem více než 24 měsíců před prvním sdělením Komise ohledně sporných výdajů.
   Kromě toho pokud jde o paušální opravu ve výši 5 % uloženou napadaným rozhodnutím v oblasti zemědělských plodin na základě toho, že příslušné orgány Řecké republiky přes dosažený pokrok údajně pokračovaly v uskutečňování plateb a to i v případech, kdy nebyla prokázaná řádná kontrola žádostí, žalobkyně zpochybňuje skutečnosti uváděné Komisí a dovolává se nesprávného posouzení skutkového stavu a nedostatečného odůvodnění napadeného rozhodnutí. Dále se dovolává porušení směrnic dokumentu Komise č. VI/5330/97 a obecné zásady proporcionality, jakož i nesprávného posouzení skutkového stavu a nedostatečného odůvodnění paušální opravy ve výši 5 %.
   Pokud jde o opravu v odvětví veřejnoprávní kontroly žalobkyně tvrdí, že opoždění plateb, které bylo důvodem pro uvedené opravy, bylo způsobeno částečně nutností provést další kontroly, částečně zjištěním velkých odchylek u nahlášených ploch, částečně mimořádnými okolnostmi, konkrétně podáním a přezkoumáním stížností týkajících se chyb sběru údajů do databází zjištěných po uskutečnění plateb, jakož i v jednom případě stávkou, což byl případ vyšší moci.


title: Věc C-359/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 4. srpna 2008 – Stichting Greenpeace Nederland v. Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, další účastnice řízení: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 4. srpna 2008 – Stichting Greenpeace Nederland v. Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, další účastnice řízení: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
   (Věc C-359/08)
   (2008/C 285/32)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Raad van State
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Stichting Greenpeace Nederland

      Žalovaný: Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer

      Další účastnice řízení: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
   Předběžné otázky

               1)

               Musí být místo uvolnění geneticky modifikovaných organismů, které podle čl. 25 odst. 4 směrnice 2001/18/ES (1) nemůže být považováno za důvěrnou informaci, rovněž s přihlédnutím k účelu a systematice směrnice vykládáno v tom smyslu, že je tím míněn pozemek v katastru nemovitostí, nebo může být dostačující, pokud je uvedena větší zeměpisná oblast?

               2)

                           a)

                           V případě, že je dostačující větší zeměpisná oblast, jaké okolnosti mohou být zohledněny při stanovení údajů o oblasti?

                           b)

                           Má směrnice 2003/4/ES (2) význam při stanovení rozsahu o údajích o oblasti?

                           c)

                           Vyhovuje oblast, která je dvacetkrát větší než jednotlivá pokusná pole, zásadě proporcionality?

               3)

               Vyhovuje zásadě proporcionality, pokud na základě správních předpisů změněných dne 17. července 2008 byl zvolen celkový údaj o oblasti o stonásobné velikosti jednotlivých pokusných polí?

               4)

               Pokud je dostačující pouze údaj o oblasti vztahující se ke katastru nemovitostí, může navzdory čl. 25 odst. 4 směrnice 2001/18/ES existovat za okolností uvedených v čl. 4 odst. 2 směrnice 2003/4/ES odůvodnění pro to, aby s informacemi o přesném místě uvolnění bylo nakládáno jako s důvěrnými?

               5)

                           a)

                           Obsahuje čl. 4 odst. 2 směrnice 2003/4/ES taxativní výčet odůvodňujících skutečností?

                           b)

                           Pokud ano, spadají ochrana podniků včetně osob a výrobků, které se v něm nacházejí, a zamezení sabotáže ohledně klimatu pro biotechnologický rozvoj v Nizozemsku do odůvodňujících skutečností uvedených v čl. 4 odst. 2 směrnice 2003/4/ES?

               6)

               Je v případě kladné odpovědi na otázku 5 písm. a) a b) údaj o oblasti o dvacetinásobné nebo stonásobné velikosti pokusného pole s přihlédnutím k čl. 4 odst. 2 písm. h) směrnice 2003/4/ES a se zřetelem k ochraně soukromých (ochrana podniků včetně osob a výrobků, které se v něm nacházejí) a veřejných zájmů (zamezení sabotáže ohledně klimatu pro biotechnologický rozvoj v Nizozemsku) přiměřený?

               7)

                           a)

                           Je v případě záporné odpovědi na otázku 5 písm. a) ochrana podniků včetně osob a výrobků, které se v něm nacházejí, a zamezení sabotáže ohledně klimatu pro biotechnologický rozvoj v Nizozemsku přípustnou odůvodňující skutečností?

                           b)

                           Je v případě kladné odpovědi na otázku 7 písm. a) údaj o oblasti o dvacetinásobné nebo stonásobné velikosti pokusného pole se zřetelem k ochraně soukromých (ochrana podniků včetně osob a výrobků, které se v něm nacházejí) a veřejných zájmů (zamezení sabotáže ohledně klimatu pro biotechnologický rozvoj v Nizozemsku) přiměřený?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS (Úř. věst. L 106, s. 1; Zvl. vyd. 15/06, s. 77).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS (Úř. věst. L 41, s. 26; Zvl. vyd. 15/07, s. 375).


title: Věc F-75/09: Žaloba podaná dne 11. září 2009 — Wenig v. Komise

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/85

         Žaloba podaná dne 11. září 2009 — Wenig v. Komise
   (Věc F-75/09)
   2009/C 267/155
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Fritz Harald Wenig (Brusel, Belgie) (zástupci: Georges-Albert Dal a Dominique Voillemot, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Předmět a popis sporu

   Jednak návrh na zrušení konkludentního rozhodnutí o zamítnutí žádosti žalobce o pomoc u Evropské komise ze dne 23. září 2008 a dále návrh na zrušení zamítavého rozhodnutí Evropské komise ze dne 14. listopadu 2008.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit konkludentní rozhodnutí o zamítnutí žádosti žalobce o pomoc ze dne 23. září 2008, kterou žalobce žádal, aby mu Evropská komise poskytla pomoc v rámci zásahu do jeho práv, ke kterému došlo z důvodu zveřejnění urážlivého a hanlivého článku publikovaného dne 7. září 2008 na internetových stránkách britského deníku Sunday Times a protiprávního jednání jeho autorů;

               —

               pokud bude rozhodnutí o zamítnutí žádosti žalobce o pomoc považováno za výslovné, zrušit rozhodnutí Komise ze dne 14. listopadu 2008 v rozsahu, v němž zamítá žádost žalobce o pomoc v rámci udělování ceny „Worst Conflicts of Interest Award“, jejíž pořadatelé ho uvádějí jako kandidáta, poškozují ho na jeho cti a porušují zásadu presumpce neviny;

               —

               uložit žalované, aby mu zaplatila náhradu finanční a nemajetkové újmy;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. července 2005 ve věci C-231/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia): Consorzio Aziende Metano (Coname) proti Comune di Cingia de' Botti (Články 43 ES, 49 ES a 81 ES — Koncese ke správě veřejných služeb distribuce plynu)

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/7

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 21. července 2005
   ve věci C-231/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia): Consorzio Aziende Metano (Coname) proti Comune di Cingia de' Botti (1)

   (Články 43 ES, 49 ES a 81 ES - Koncese ke správě veřejných služeb distribuce plynu)
   (2005/C 217/14)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-231/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia (Itálie) ze dne 14. února 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 28. května 2003, v řízení Consorzio Aziende Metano (Coname) proti Comune di Cingia de' Botti, za přítomnosti Padania Acque SpA, Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans (zpravodaj), A. Rosas, R. Silva de Lapuerta a A. Borg Barthet, předsedové senátu, R. Schintgen, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, G. Arestis, M. Ilešič, J. Malenovský a J. Klučka, soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 21. července 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Články 43 ES a 49 ES za okolností, jako jsou okolnosti dotčené v původním řízení, brání tomu, aby obec udělila koncesi ke správě veřejných služeb distribuce plynu přímo společnosti s většinově veřejným kapitálem, na jejímž kapitálu má uvedená obec podíl ve výši 0,97 %, pokud toto udělení nesplňuje požadavky transparentnosti, které, aniž by s sebou nutně nesly povinnost vyhlásit veřejnou zakázku, jsou zejména s to umožnit, aby podnik nacházející se na území jiného členského státu, než na kterém se nachází uvedená obec, mohl mít přístup k příslušným informacím týkajícím se uvedené koncese předtím, než bude udělena, tak aby tento podnik mohl dát najevo svůj zájem o získání této koncese, pokud by si to přál.

      (1)  Úř. věst. C 226, 20.9.2003.


title: Věc T-25/08: Žaloba podaná dne 11. ledna 2008 – Katjes Fassin v. OHIM (Yoghurt-Gums)

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/62

         Žaloba podaná dne 11. ledna 2008 – Katjes Fassin v. OHIM (Yoghurt-Gums)
   (Věc T-25/08)
   (2008/C 64/101)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich, Německo) (zástupce: R. Uecker, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 25. října 2007 (ve věci odvolání R 1322/2006-4);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů jak řízení o žalobě, tak odvolacího řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „Yoghurt-Gums“ pro výrobky zařazené do tříd 29, 30, 32 (přihláška č. 4 929 808).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (1), pokud jde o výrobky třídy 30, které jsou stále předmětem řízení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-43/10: Žaloba podaná dne 29. ledna 2010 — Elementis a další v. Komise

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/51

         Žaloba podaná dne 29. ledna 2010 — Elementis a další v. Komise
   (Věc T-43/10)
   2010/C 100/77
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Elementis plc, Elementis Holdings Ltd, Elementis UK Ltd a Elementis Services Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: T. Wessely, A. de Brousse, E. Spinelli, advokáti, a A. Woods, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské komise č. K(2009) 8682 ze dne 11. listopadu 2009 ve věci COMP/38589 — Termostabilizátory v rozsahu, v jakém se týká žalobkyň;

               —

               podpůrně, zrušit nebo podstatně snížit částky pokut uložených žalobkyním na základě rozhodnutí;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených žalobkyněmi v souvislosti s platbou celé pokuty nebo její části;

               —

               přijmout jakákoliv opatření, která Tribunál uzná za vhodná.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Prostřednictvím své žaloby se žalobkyně domáhají v souladu s článkem 263 SFEU zrušení rozhodnutí Komise č. K(2009) 8682 ze dne 11. listopadu 2009 ve věci COMP/38589 — Termostabilizátory, kterým bylo několik podniků, včetně žalobkyň, prohlášeno odpovědnými za porušení článku 81 ES (nyní 101 SFEU) a článku 53 EHP na základě toho, že byly účastníky dvou kartelových dohod, které ovlivňovaly odvětví cínových stabilizátorů a stabilizátorů ESBO/estery v celém EHP.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty, které žalobkyně předložily, jsou následující:

               Zaprvé žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila porušení práva tím, že přijala sankcionující rozhodnutí vůči žalobkyním v rozporu s pravidly týkajícími se promlčení obsaženými v čl. 25 odst. 5 a čl. 25 odst. 6 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (dále jen „nařízení č. 1/2003“) o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 ES (nyní články 101 a 102 SFEU) (1). Podle čl. 25 odst. 5 nařízení č. 1/2003 je absolutní promlčecí lhůta, po jejímž uplynutí Komise nesmí uložit sankce za protikartelová jednání, 10 let od okamžiku, kdy protiprávní jednání skončilo. Žalobkyně tedy tvrdí, že rozhodnutí přijaté po více než 11 letech po skončení protiprávního jednání žalobkyň (2. října 1998) bylo přijato v rozporu s výše uvedeným ustanovením. Dále žalobkyně tvrdí, že názor Komise, že pokuta je i přes uplynutí desetileté promlčecí lhůty legitimní, vychází z jejího erga omnes výkladu stavění promlčecí lhůty v čl. 26 odst. 6 nařízení č. 1/2003, který je podle žalobkyň vadný.

               Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Komise porušila práva obhajoby žalobkyň, jelikož přílišná délka zjišťovací fáze vyšetřování negativně ovlivnila schopnost žalobkyň účinně vykonat jejich práva obhajoby v tomto řízení.

               Zatřetí žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila zjevně nesprávných posouzení, když pokutu uloženou žalobkyním nesprávně stanovila na základě pokut uložených i) ve vztahu k období před spojením podniků; a ii) za účelem odrazení, z obratu dosaženého společným podnikem Akcros namísto obratu dosaženého žalobkyněmi. Podle žalobkyň by měly být pokuty sníženy o 50 %.

               Začtvrté žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávných právních posouzení a porušila zásady právní jistoty, osobní odpovědnosti a proporcionality tím, že nespecifikovala částku pokuty (uloženou společně a nerozdílně žalobkyním), která měla být žalobkyněmi uhrazena.

      (1)  Úř. věst. 2003 L 1 s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205.


title: Věc T-727/16: Žaloba podaná dne 10. října 2016 – Repower v. EUIPO – repowermap (REPOWER)

text:
               12.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/34

         Žaloba podaná dne 10. října 2016 – Repower v. EUIPO – repowermap (REPOWER)
   (Věc T-727/16)
   (2016/C 462/44)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Repower AG (Brusio, Švýcarsko) (zástupci: R. Kunz-Hallstein a H. Kunz-Hallstein, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: repowermap.org (Bern, Švýcarsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: mezinárodní zápis ochranné známky „REPOWER“ s vyznačením Evropské unie – mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 020 351

      Řízení před EUIPO: řízení o zrušení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. srpna 2016 ve věci R 2311/2014-5 (REV)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článku 80 nařízení č. 207/2009,

               —

               porušení článku 75 nařízení č. 207/2009


title: Věc T-112/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. března 2017 – Řecko v. Komise „EZOZF — Záruční sekce — EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Nařízení (ES) č. 1782/2003 — Nařízení (ES) č. 796/2004 — Režim podpor na plochu — Pojem ‚stálé pastviny‘ — Povinnost uvést odůvodnění — Proporcionalita — Paušální finanční oprava — Odpočet předchozí opravy“

text:
               15.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. března 2017 – Řecko v. Komise
   (Věc T-112/15) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Nařízení (ES) č. 1782/2003 - Nařízení (ES) č. 796/2004 - Režim podpor na plochu - Pojem ‚stálé pastviny‘ - Povinnost uvést odůvodnění - Proporcionalita - Paušální finanční oprava - Odpočet předchozí opravy“)
   (2017/C 151/35)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: původně I. Chalkias, G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou a A. Vasilopoulou, poté G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou a A. Vasilopoulou, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně D. Triantafyllou a A. Marcoulli, poté D. Triantafyllou, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise 2014/950/EU ze dne 19. prosince 2014, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2014, L 369, s. 71).

      Výrok rozsudku

               1)

               Prováděcí rozhodnutí Komise 2014/950/EU ze dne 19. prosince 2014, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), se zrušuje v rozsahu, v němž se týká částky opravy ve výši 5 007 867,36 eura, odpočtu ve výši 2 318 055,75 eura a finančního dopadu ve výši 2 689 811,61 eura, pokud jde o výdaje vynaložené Řeckou republikou v odvětví rozvoje venkova EZFRV Axe 2 (2007-2013, opatření vázaná na plochu) za hospodářský rok 2009, uložené z důvodu slabin týkajících se systému identifikace zemědělských pozemků (SIZP) a kontrol na místě (druhý pilíř, rok žádosti 2008).

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Řecká republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 171, 26.5.2015.


title: Věc T-12/13: Žaloba podaná dne 4. ledna 2013 — Sherwin Williams Sweden v. OHIM — Akzo Nobel Coatings International (ARTI)

text:
               23.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/18

         Žaloba podaná dne 4. ledna 2013 — Sherwin Williams Sweden v. OHIM — Akzo Nobel Coatings International (ARTI)
   (Věc T-12/13)
   2013/C 86/30
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sherwin Williams Sweden AB (Märsta, Švédsko) (zástupce: L. Ström, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Akzo Nobel Coatings International BV (Arnhem, Nizozemsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 18. října 2012 ve věci R 2085/2011-1 (kterým bylo potvrzeno rozhodnutí námitkového oddělení, námitka č. B 1 717 142 ze dne 9. srpna 2011);

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „ARTI“ pro výrobky zařazené do třídy 2 — Zápis ochranné známky Společenství č. 9 017 427

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis ochranné známky Beneluxu č. 753 216 a zápis mezinárodní slovní ochranné známky „ARTITUDE“ č. 872 478 pro výrobky zařazené do třídy 2

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc T-366/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. září 2010 Luigim Marcuccioem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 22. června 2010 ve věci F-78/09, Marcuccio v. Komise

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/60

      Kasační opravný prostředek podaný dne 1. září 2010 Luigim Marcuccioem proti usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 22. června 2010 ve věci F-78/09, Marcuccio v. Komise
      (Věc T-366/10 P)
      ()
      (2010/C 288/109)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

                  —

                  v každém případě zrušit v plném rozsahu a bez výjimky napadené usnesení;

                  —

                  určit, že žaloba v prvním stupni, na jejímž základě bylo vydáno napadené usnesení, byla zcela přípustná;

                  —

                  vyhovět v plném rozsahu a bez výjimky petitu žaloby v prvním stupni;

                  —

                  uložit odpůrkyni ve prospěch navrhovatele náhradu všech nákladů řízení a honorářů, které navrhovatel vynaložil a nadále vynakládá na projednávanou věc ve všech stupních řízení;

                  —

                  podpůrně vrátit věc Soudu pro veřejnou službu v jiném složení, aby znovu rozhodl o meritu této věci.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Projednávaný kasační opravný prostředek směřuje proti usnesení Soudu pro veřejnou službu (SVS) ze dne 22. června 2010. Toto usnesení odmítlo jako zjevně nepřípustnou žalobu, jejímž předmětem je náhrada škody, kterou navrhovatel utrpěl z důvodu, že mu odpůrkyně odmítla nahradit nahraditelné náklady, které údajně vynaložil ve věci T-18/04, Marcuccio v. Komise.
      Na podporu svých tvrzení navrhovatel uplatňuje nesprávný a neodůvodněný výklad pojmu „žádost“ ve smyslu článků 90 a 91 Služebního řádu úředníků, absolutní nedostatek odůvodnění, zkreslení skutkových okolností, jakož i nesprávný výklad judikatury týkající se nákladů řízení, k jejichž náhradě byl účastník řízení povinen.
      Navrhovatel rovněž uplatňuje porušení svého práva být vyslechnut, práva na obhajobu a skutečnost, že SVS nerozhodl o některých z jeho návrhů.


title: Věc T-281/10: Žaloba podaná dne 25. června 2010 — Milux v. OHIM (APPETITECONTROL)

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/47

         Žaloba podaná dne 25. června 2010 — Milux v. OHIM (APPETITECONTROL)
   (Věc T-281/10)
   ()
   2010/C 234/83
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Milux Holding S.A. (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: J. Bojs, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 29. dubna 2010 ve věci R 1433/2009-4;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „APPETITECONTROL“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 10 a 44

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně použil zásadu zákazu diskriminace ve vztahu ke skutkovým okolnostem v projednávané věci; podpůrně, porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát nesprávně dospěl k závěru, že přihlašovaná ochranná známka nemá dostatečnou inherentní rozlišovací způsobilost.


title: Věc C-684/15: Žaloba podaná dne 18. prosince 2015 – Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/20

         Žaloba podaná dne 18. prosince 2015 – Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-684/15)
   (2016/C 098/26)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Heller a K.-Ph. Wojcik, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nebytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (1), nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomilo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 130 odst. 1 uvedené směrnice,

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství podle čl. 260 odst. 3 SFEU zaplacení penále ve výši 6 700 EUR za každý den, počínaje dnem vyhlášení rozsudku v této věci, za nesplnění povinnosti sdělit opatření provádějící směrnici 2014/59/EU,

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2014/59/EU uplynula dne 31. prosince 2014.

      (1)  Úř. věst. L 173, s. 190.


title: Spojené věci C-4/10 a C-27/10: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. července 2011 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus — Finsko) — řízení zahájená ze strany Bureau National Interprofessionnel du Cognac ( „Nařízení (ES) č. 110/2008 — Zeměpisná označení lihovin — Časová působnost — Známka obsahující zeměpisné označení — Užívání, které vede k situaci způsobilé poškodit zeměpisné označení — Zamítnutí zápisu nebo neplatnost takové známky — Přímá použitelnost nařízení“ )

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. července 2011 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus — Finsko) — řízení zahájená ze strany Bureau National Interprofessionnel du Cognac
   (Spojené věci C-4/10 a C-27/10) (1)

   (Nařízení (ES) č. 110/2008 - Zeměpisná označení lihovin - Časová působnost - Známka obsahující zeměpisné označení - Užívání, které vede k situaci způsobilé poškodit zeměpisné označení - Zamítnutí zápisu nebo neplatnost takové známky - Přímá použitelnost nařízení)
   2011/C 269/13
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci původního řízení

   řízení zahájená ze strany Bureau National Interprofessionnel du Cognac

      za přítomnosti: Gust. Ranin Oy

      Předmět

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Korkein hallinto-oikeus — Výklad první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 92), jakož i článků 16 a 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 ze dne 15. ledna 2008 o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení lihovin a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1576/89 (Úř. věst L 39, s. 16) — Vztah mezi ochrannými známkami a chráněnými zeměpisnými označeními — Zápis obrazové ochranné známky zahrnující zejména zeměpisné označení „Cognac“ pro lihoviny, které nesplňují podmínky stanovené pro použití tohoto zeměpisného označení

      Výrok

               1)

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 ze dne 15. ledna 2008 o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení lihovin a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1576/89 se použije na posouzení platnosti zápisu ochranné známky, jež obsahuje zeměpisné označení chráněné tímto nařízením i v případě, že byl zápis proveden před vstupem daného nařízení v platnost.

               2)

               Články 23 a 16 nařízení č. 110/2008 musí být vykládány v tom smyslu, že:

                           —

                           příslušné vnitrostátní orgány musejí na základě čl. 23 odst. 1 tohoto nařízení zamítnout nebo prohlásit za neplatný zápis ochranné známky obsahující chráněné zeměpisné označení, která nepožívá časové výjimky podle odstavce 2 téhož článku, jestliže použití takové ochranné známky vede k některé ze situací uvedených v článku 16 daného nařízení;

                           —

                           taková situace, jako je situace popsaná ve druhé předběžné otázce, a sice zápis ochranné známky obsahující zeměpisné označení nebo výraz, jenž tomuto označení odpovídá, a jeho překlad pro lihoviny, které neodpovídají specifikacím vyžadovaným tímto zeměpisným označením, patří mezi situace uvedené v čl. 16 písm. a) a b) nařízení č. 110/2008, aniž je tím dotčeno případné uplatnění ostatních pravidel zakotvených v tomto článku 16.

      (1)  Úř. věst. C 63, 13.3.2010.


title: Věc T-189/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. července 2007 – Ente per le Ville vesuviane v. Komise ( Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) — Ukončení finanční pomoci Společenství — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Způsobilost jednat jako konečný příjemce finanční pomoci — Přímá souvislost — Práva na obhajobu — Porušení článku 12 nařízení (EHS) č. 4254/88 pozměněného — Nedostatečné dokazování )

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/32

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. července 2007 – Ente per le Ville vesuviane v. Komise
   (Věc T-189/02) (1)

   („Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) - Ukončení finanční pomoci Společenství - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Způsobilost jednat jako konečný příjemce finanční pomoci - Přímá souvislost - Práva na obhajobu - Porušení článku 12 nařízení (EHS) č. 4254/88 pozměněného - Nedostatečné dokazování“)
   (2007/C 211/61)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ente per le Ville vesuviane (Neapol, Itálie) (zástupci: E. Soprano a A. De Angelis, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Flynn a H. Speyart, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise D (2002) 810111 ze dne 13. března 2002 o ukončení finanční pomoci z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) v rámci investic do infrastruktury v Kampánii (Itálie) týkající se integrovaného systému zhodnocení tří vesuvských vil pro turistické účely (EFRR č. 86/05/04/054)
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Ente per le Ville vesuviane ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 191, 10.8.2002.


title: Věc T-366/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. září 2006 – Hensotherm v. OHIM – Hensel (HENSOTHERM) ( Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová a slovní ochranná známka Společenství HENSOTHERM — Národní slovní ochranná známka HENSOTHERM — Nepřípustnost žaloby proti rozhodnutí, kterým byla prohlášena neplatnost — Lhůta — Navrácení do původního stavu )

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/17

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. září 2006 – Hensotherm v. OHIM – Hensel (HENSOTHERM)
   (Věc T-366/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová a slovní ochranná známka Společenství HENSOTHERM - Národní slovní ochranná známka HENSOTHERM - Nepřípustnost žaloby proti rozhodnutí, kterým byla prohlášena neplatnost - Lhůta - Navrácení do původního stavu“)
   (2006/C 310/33)
   Jednací jazyk: švédština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hensotherm AB (Trelleborg, Švédsko) (zástupce: S. Hallbäck, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: S. Laitinen, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Soudem: Rudolf Hensel GmbH (Börnsen, Německo) (zástupce: M. Zöbisch, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 12. července 2004 (věc R 614/2003-1), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti obrazové ochranné známky Společenství HENSOTHERM.
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).

               3.

               Vedlejší účastnice ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 31, 5.2.2005.