title: Věc T-762/14: Žaloba podaná dne 13. listopadu 2014 – Philips and Philips France v. Komise

text:
               2.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/37

      Žaloba podaná dne 13. listopadu 2014 – Philips and Philips France v. Komise
      (Věc T-762/14)
      (2015/C 073/48)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Koninklijke Philips NV (Eindhoven, Nizozemsko) a Philips France (Suresnes, Francie) (zástupci: J. de Pree, S. Molin a A. ter Haar, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí v rozsahu, v jakém se týká společnosti Philips,

                  —

                  podpůrně zrušil pokutu, která byla společnosti Philips uložena v rozhodnutí, nebo snížil její výši,

                  —

                  každopádně uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Touto žalobou žalobkyně navrhují částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2014) 6250 final ze dne 3. září 2014 ve věci AT.39574 – Smart Card Chips (čipy pro inteligentní karty).
      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně devět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP, jelikož Komise právně dostačujícím způsobem neprokázala, že síť kontaktů, které byla společnost Philips součástí, představuje omezení hospodářské soutěže z hlediska jejího cíle.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP, jelikož Komise určila, že dotčené protiprávní jednání se vztahuje na všechna použití čipů pro inteligentní karty a neomezuje se pouze na SIM karty.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP, jelikož Komise právně dostačujícím způsobem neprokázala, že společnost Philips je součástí mnohostranné kartelové dohody spolu se společnostmi Infineon, Renesas a Samsung a podílela se na jediném a trvajícím protiprávním jednání.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení článku 41 Listiny základních práv Evropské unie, zásady řádné správy a povinnost řádné péče, neboť Komise neposuzovala tuto věc spravedlivě a nestranně.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP, jelikož Komise vzhledem ke způsobu, jakým vedla řízení, Komise právně dostačujícím způsobem neprokázala toto údajné protiprávní jednání.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z porušení článku 27 nařízení č. 1/2003 (1), článku 11 nařízení č. 773/2004 (2), článku 48 Listiny základních práv Evropské unie a práva společnosti Philips na obhajobu, protože Komise nezveřejnila důležitý důkaz v prospěch žalobkyň.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení článku 25 nařízení č. 1/2003, jelikož Komise neměla právo postihovat údajné protiprávní jednání v rozsahu, v jakém k němu došlo před 3. zářím 2004.

                  8.

                  Osmý žalobní důvod vycházející z porušení Pokynů pro výpočet pokut, neboť Komise nesprávně určila relevantní hodnotu tržeb.

                  9.

                  Devátý žalobní důvod vycházející z porušení Pokynů pro výpočet pokut, článku 23 nařízení č. 1/2003 a zásady proporcionality, jelikož Komise použila nepřiměřený koeficient závažnosti.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích [101 SFEU] a [102 SFEU] (Úř. věst. L 1, s. 1).

         (2)  Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků [101 SFEU] and [102 SFEU] (Úř. věst. L 123. s. 18).


title: Věc C-297/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království (Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 28 a 30 ES — Technické kontroly vyžadované na vozidlech již evidovaných v jiném členském státě před jejich evidencí v Nizozemsku)

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/6

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 20. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království
   (Věc C-297/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Porušení článků 28 a 30 ES - Technické kontroly vyžadované na vozidlech již evidovaných v jiném členském státě před jejich evidencí v Nizozemsku)
   (2007/C 269/12)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. van Beek a D. Zijlstra, zmocněnci)

      Žalovaný: Nizozemské království (zástupci: H. G. Sevenster a D.J.M. de Grave, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Finská republika (zástupce: E. Bygglin, zmocněnkyně)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 28 a 30 ES – Technické kontroly vyžadované na vozidlech již registrovaných v jiném členském státě před jejich registrací v Nizozemsku
   Výrok

               1)

               Nizozemské království tím, že podrobovalo vozidla starší tří let, jež byla předtím registrována v jiných členských státech, kontrole jejich fyzického stavu před jejich registrací v Nizozemsku, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článků 28 ES a 30 ES.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise Evropských společenství, Nizozemské království a Finská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 296, 26.11.2005.


title: Věc T-222/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2011 — ratiopharm v. OHIM — Nycomed (ZUFAL) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství ZUFAL — Starší slovní ochranná známka Společenství ZURCAL — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Podobnost výrobků — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Omezení výrobků označených v přihlášce ochranné známky — Článek 43 odst. 1 nařízení č. 207/2009“ )

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/48

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2011 — ratiopharm v. OHIM — Nycomed (ZUFAL)
   (Věc T-222/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ZUFAL - Starší slovní ochranná známka Společenství ZURCAL - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Podobnost výrobků - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Omezení výrobků označených v přihlášce ochranné známky - Článek 43 odst. 1 nařízení č. 207/2009)
   2011/C 269/107
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ratiopharm GmbH (Ulm, Německo) (zástupce: S. Völker, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: B. Schmidt, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Nycomed GmbH (Kostnice, Německo) (zástupce: A. Ferchland, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. března 2010 (věc R 874/2008-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Nycomed GmbH a ratiopharm GmbH.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti ratiopharm GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 195, 17.7.2010.


title: Věc C-319/07 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. července 2009 — 3F, dříve Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) v. Komise Evropských společenství, Dánské království, Norské království ( Kasační opravný prostředek — Daňové úlevy pro námořníky zaměstnané na lodích zapsaných v mezinárodním dánském rejstříku — Rozhodnutí Komise nevznášet námitky — Žaloba na neplatnost — Pojem zúčastněné strany — Odborový svaz pracovníků — Přípustnost žaloby )

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/3

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. července 2009 — 3F, dříve Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) v. Komise Evropských společenství, Dánské království, Norské království
   (Věc C-319/07 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Daňové úlevy pro námořníky zaměstnané na lodích zapsaných v mezinárodním dánském rejstříku - Rozhodnutí Komise nevznášet námitky - Žaloba na neplatnost - Pojem ‚zúčastněné strany‘ - Odborový svaz pracovníků - Přípustnost žaloby“)
   2009/C 205/03
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: 3F, dříve Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (zástupci: A. Bentley, QC, A. Worsøe, advokát)

      Další účastníci řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: N. Khan a H. van Vliet, zmocněnci), Dánské království, Norské království

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení rozšířeného druhého senátu Soudu prvního stupně ze dne 23. dubna 2007 ve věci T-30/03, Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) proti Komisi Evropských společenství, kterým Soud prohlásil za nepřípustnou žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Komise K(2002) 4370 v konečném znění, ze dne 13. listopadu 2002, považující za státní podporu slučitelnou se společným trhem opatření spočívající v daňových úlevách, která jsou použitelná na námořníky zaměstnané na dánských lodích — Pojem zúčastněné osoby — Odborový svaz zaměstnanců

      Výrok

               1)

               Usnesení Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 23. dubna 2007, SID v. Komise (věc T-30/03), se částečně zrušuje v rozsahu, v němž se nezabývalo argumenty, které předložil 3F, týkajícími se jednak jeho soutěžního postavení ve vztahu k jiným odborovým svazům při vyjednávání kolektivních smluv použitelných na námořníky, a jednak sociálních aspektů vyplývajících z daňových opatření vztahujících se na námořníky zaměstnané na lodích zapsaných v mezinárodním dánském rejstříku plavidel.

               2)

               Námitka nepřípustnosti vznesená Komisí Evropských společenství před Soudem prvního stupně Evropských společenství se zamítá.

               3)

               Věc se vrací Soudu prvního stupně Evropských společenství k rozhodnutí o návrhových žádáních 3F, jimiž se domáhá zrušení rozhodnutí Komise K(2002) 4370 v konečném znění, ze dne 13. listopadu 2002, nevznést námitky ohledně dánských daňových opatření použitelných na námořníky zaměstnané na lodích zapsaných v mezinárodním dánském rejstříku.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc C-135/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. března 2011 Internationaler Tierschutz-Fonds GmbH proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 13. ledna 2011 ve věci T-362/08, IFAW v. Evropská komise

text:
               18.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. března 2011 Internationaler Tierschutz-Fonds GmbH proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 13. ledna 2011 ve věci T-362/08, IFAW v. Evropská komise
   (Věc C-135/11 P)
   2011/C 179/14
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH (zástupci: S. Crosby, Advocaat, S. Santoro, Avvocato)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Dánské království, Finská republika, Švédské království

      Návrhová žádání

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               konstatoval, že napadený rozsudek je stižen právními vadami, a v příslušném rozsahu ho zrušil;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise, kterým se zamítá přístup k dopisu G. Schrödera a

               —

               uložil Komisi v souladu s článkem 69 jednacího řádu Soudního dvora náhradu nákladů řízení, které účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek vynaložila v obou řízeních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek uvádí, že Tribunál se v napadeném rozsudku dopustil právního pochybení tím, že:

               —

               neuznal, že Komise je povinna přezkoumat v plném rozsahu, zda důvody, z jakých členský stát nezpřístupnil dokument, spadají pod jednu z výjimek v článku 4 nařízení 1049/2001 (1), a to tím způsobem, že tyto výjimky porovná s obsahem dokumentu; a

               —

               rozhodnul, že byl z právního hlediska oprávněn v plném rozsahu přezkoumat odmítnutí dokument zpřístupnit, aniž by do předmětného dokumentu nahlédnul.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331)


title: Věc C-541/08: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. února 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Fokus Invest AG v. Finanzierungsberatung-Immobilientreuhand und Anlageberatung GmbH (FIAG) ( Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob — Článek 25 přílohy I dohody — Článek 63 SFEU a čl. 64 odst. 1 SFEU — Volný pohyb kapitálu — Společnost založená podle práva členského státu, jejíž obchodní podíly vlastní společnost založená podle švýcarského práva — Nabytí nemovitého majetku, který se nachází v tomto členském státě, touto společností )

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 11. února 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — Fokus Invest AG v. Finanzierungsberatung-Immobilientreuhand und Anlageberatung GmbH (FIAG)
   (Věc C-541/08) (1)

   („Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob - Článek 25 přílohy I dohody - Článek 63 SFEU a čl. 64 odst. 1 SFEU - Volný pohyb kapitálu - Společnost založená podle práva členského státu, jejíž obchodní podíly vlastní společnost založená podle švýcarského práva - Nabytí nemovitého majetku, který se nachází v tomto členském státě, touto společností“)
   2010/C 80/06
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Fokus Invest AG

      Žalovaná: Finanzierungsberatung-Immobilientreuhand und Anlageberatung GmbH (FIAG)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberster Gerichtshof (Rakousko) — Výklad čl. 57 odst. 1 Smlouvy o ES, jakož i článku 25 přílohy I dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, podepsané v Lucemburku dne 21. června 1999 (Úř. věst. L 114, s. 6) — Použitelnost zásady rovného zacházení na právnické osoby — Vnitrostátní právní úprava zavádějící režim předchozího povolení pro nabývání nemovitosti cizozemcem — Nabytí nemovitosti tuzemskou společností 100 % vlastněnou švýcarskými společnostmi

      Výrok

               1)

               Článek 25 přílohy I dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, podepsané v Lucemburku dne 21. června 1999, musí být vykládán v tom smyslu, že stejné zacházení jako s vlastními státními příslušníky stanovené pro oblast nabývání nemovitostí platí pouze pro fyzické osoby.

               2)

               Článek 64 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že ustanovení zákona Spolkové země Vídeň o nabývání nemovitého majetku cizozemci (Wiener Ausländergrunderwerbsgesetz) ze dne 3. března 1998, která ukládají cizozemcům ve smyslu tohoto zákona v případě nabývání nemovitostí nacházejících se ve spolkové zemi Vídeň povinnost být držiteli povolení pro účely tohoto nabytí, nebo předložit potvrzení o tom, že byly splněny podmínky, stanovené tímto zákonem, pro osvobození od této povinnosti, jsou přípustným omezením volného pohybu kapitálu ve vztahu ke Švýcarské konfederaci jakožto třetí zemi.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc T-114/16: Žaloba podaná dne 18. března 2016 – Delfin Wellness v. EUIPO – Laher (infrakabiny a sauny)

text:
               10.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/17

         Žaloba podaná dne 18. března 2016 – Delfin Wellness v. EUIPO – Laher (infrakabiny a sauny)
   (Věc T-114/16)
   (2016/C 165/19)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Delfin Wellness GmbH (Loinding, Rakousko) (zástupce: T. Riedler, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sabine Laher (Weyer, Rakousko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporného (průmyslového) vzoru: další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporný (průmyslový) vzor: (průmyslový) vzor Evropské unie č. 1058812 0001, č. 1058812 0002 a č. 1058812 0003

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. ledna 2016 ve věcech R 849/2014-3, R 850/2014-3 a R 851/2014-3

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadená rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO vydaná ve věcech R 849/2014-3, R 850/2014-3 a R 851/2014-3,

               —

               uložil OHIM a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů všech řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článku 64 nařízení č. 6/2002,

               —

               porušení čl. 65 písm. f) nařízení č. 6/2002,

               —

               porušení čl. 65 odst. 1 písm. d) nařízení č. 6/2002


title: Věc T-312/11: Žaloba podaná dne 14. června 2011 — Süd-Chemie v. OHIM — BYK-Cera (CERATIX)

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/32

         Žaloba podaná dne 14. června 2011 — Süd-Chemie v. OHIM — BYK-Cera (CERATIX)
   (Věc T-312/11)
   2011/C 238/53
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Süd-Chemie AG (Mnichov, Německo) (zástupci: W. Baron von der Osten-Sacken a A. Wenninger-Lenz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: BYK-Cera BV (Deventer, Nizozemsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 8. dubna 2011 (odvolání č. R 1585/2010-4);

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu jako žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: BYK-Cera BV.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „CERATIX“ pro výrobky zařazené do třídy 1 — přihláška č. 6 358 832.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranná známka „CERATOFIX“ pro výrobky zařazené do třídy 1.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Rozhodnutí námitkového oddělení bylo zrušeno a námitka byla zamítnuta.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 15 a čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009, protože žalovaný:

               —

               neprávem zpochybnil důkazní hodnotu podkladů předložených žalobkyní s paušálním odůvodněním, že tyto pocházejí od samotné žalobkyně;

               —

               nezohlednil reklamu jako „skutečné užívání“;

               —

               do posouzení, zda se jedná o skutečné užívání, nezahrnul všechny relevantní okolnosti a

               —

               předložené doklady o užívání neposoudil jako celek.


title: Věc C-183/05: Žaloba podaná dne 22. dubna 2005 Komisí Evropských společenství proti Irsku

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/22

         Žaloba podaná dne 22. dubna 2005 Komisí Evropských společenství proti Irsku
   (Věc C-183/05)
   (2005/C 182/42)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 22. dubna 2005 žaloba směřující proti Irsku podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Michelem Van Beekem, jako zmocněncem, ve spolupráci s Matthieuem Wemaërem, avocat, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Irsko tím, že omezilo provedení do právního řádu Irska ustanovení čl. 12 odst. 2 a čl. 13 odst. 1 písm. b) směrnice 92/43/EHS o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (1) na druhy uvedené v příloze IV této směrnice, vyskytující se v Irsku, nesplnilo povinnosti vyplývající pro něj z uvedených čl. 12 odst. 2 a čl. 13 odst. 1 písm. b) této směrnice a ze Smlouvy;

               —

               určil, že Irsko tím, že nepřijalo veškerá konkrétní opatření nezbytná pro účinné provedení systému přísné ochrany vyžadovaného čl. 12. odst. 1 směrnice 92/43/EHS, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedeného čl. 12 odst. 1 směrnice a ze Smlouvy;

               —

               určil, že Irsko tím, že v irské právní úpravě ponechalo ustanovení neslučitelná s ustanoveními čl. 12 odst. 1 a článku 16 směrnice 92/43/EHS, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedeného čl. 12 odst. 1 a článku 16 této směrnice a ze Smlouvy

               —

               uložil Irsku náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Komise uplatňuje, že Irsko nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze směrnice 92/43/EHS z následujících důvodů:

               —

               Provedení čl. 12 odst. 2 směrnice 92/43/EHS (směrnice o stanovištích) do irského právního řádu je neúplné, jelikož zakazuje držení a chov, dopravu a prodej nebo výměnu a nabízení za účelem prodeje nebo výměny druhů uvedených v příloze IV části a) této směrnice, pouze pokud se týče druhů živočichů vyskytujících se v Irsku.

               —

               Provedení čl. 12 odst. 1 této směrnice v Irsku je neúplné, jelikož Irsko nepřijalo veškerá konkrétní opatření nezbytná pro účinné vytvoření systému přísné ochrany pro druhy živočichů uvedené v příloze IV části a) nacházející se v Irsku.

               —

               Provedení čl. 12 odst. 1 a článku 16 této směrnice je nesprávné, neboť existuje souběžný režim výjimek, který je neslučitelný s působností a podmínkami provádění článku 16 a který vede k porušení povinnosti, vyplývající z čl. 12 odst. 1, vytvořit a zachovat systém přísné ochrany pro živočišné druhy uvedené v příloze IV části a) této směrnice, Irskem.

      (1)  Úř. věst. L 206, 22.7.1992, s. 7.


title: Věc C-383/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 8. srpna 2012 společností Environmental Manufacturing LLP proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 22. května 2012 ve věci T-570/10, Environmental Manufacturing LLP v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/13

      Kasační opravný prostředek podaný dne 8. srpna 2012 společností Environmental Manufacturing LLP proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 22. května 2012 ve věci T-570/10, Environmental Manufacturing LLP v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
      (Věc C-383/12 P)
      (2012/C 331/21)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Environmental Manufacturing LLP (zástupci: S. Malynicz, Barrister, M. Atkins, Solicitor, K. Shadbolt, Trade Mark Attorney)

         Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Société Elmar Wolf

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu (čtvrtého senátu) ve věci T-570/10 ze dne 22. května 2012 a vydal sám ve věci konečné rozhodnutí,

                  —

                  rozhodl, že Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a vedlejší účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Podle rozsudku ze dne 27. listopadu 2008, Intel Corporation (C-252/07, Sb. rozh. s. I-8823) platí, že důkaz o tom, že užívání pozdější ochranné známky působí nebo by působilo újmu rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky, předpokládá prokázání změny hospodářského chování průměrného spotřebitele výrobků nebo služeb, pro které je starší ochranná známka zapsána, vyplývající z užívání pozdější ochranné známky, nebo vážného nebezpečí, že by k takové změně mohlo v budoucnu dojít. Tribunál postupoval nesprávně, když takový důkaz nepožadoval a namísto toho učinil závěr, že stačí, že je oslabena schopnost starší ochranné známky identifikovat výrobky nebo služby, pro které je zapsána a užívána, jako pocházející od majitele uvedené ochranné známky, jelikož užívání pozdější ochranné známky způsobuje roztříštění identity starší ochranné známky a jejího působení na veřejnost.


title: Věc T-272/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 29. června 2007 – Keppenne v. Komise

text:
               22.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/17

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 29. června 2007 – Keppenne v. Komise
   (Věc T-272/04) (1)

   (2007/C 223/28)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 273, 6.11.2004.


title: Věc C-387/10: Žaloba podaná dne 2. srpna 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/12

         Žaloba podaná dne 2. srpna 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika
   (Věc C-387/10)
   ()
   2010/C 328/20
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a W. Mölls, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Rakouská republika porušila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 49 ES a z článku 36 Dohody o EHP tím, že vydala nebo zachovala právní předpisy, podle nichž mohou být jako daňoví zástupci investičních nebo nemovitostních podílových fondů ustanoveny pouze tuzemské úvěrové instituce nebo tuzemští fiduciární správci.

               —

               uložit Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle názoru Komise představují právní předpisy, podle nichž mohou být pouze tuzemské úvěrové instituce nebo tuzemští fiduciární správci ustanoveni jako daňoví zástupci investičních nebo nemovitostních podílových fondů požadavek usazení, který omezuje svobodu volného pohybu služeb.
   Na rozdíl od názoru Rakouska nejsou sporné právní předpisy způsobilé k tomu, aby zlepšily kvalitu zastoupení v daňových záležitostech a nejsou rovněž způsobilé k tomu, aby chránily zájmy investorů a finanční správy na řádném plnění daňových povinností. Odůvodnění omezení svobody volného pohybu služeb tak není zřejmé.


title: Věc C-377/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Španělsko) — International Bingo Technology, S.A. v. Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC) ( „Šestá směrnice o DPH — Článek 11 část A odst. 1 písm. a), čl. 17 odst. 5 a čl. 19 odst. 1 — Provozování hry bingo — Zákonná povinnost vyplatit hráčům formou výhry část prodejní ceny karet — Výpočet základu daně“ )

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/15

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Španělsko) — International Bingo Technology, S.A. v. Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)
   (Věc C-377/11) (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Článek 11 část A odst. 1 písm. a), čl. 17 odst. 5 a čl. 19 odst. 1 - Provozování hry bingo - Zákonná povinnost vyplatit hráčům formou výhry část prodejní ceny karet - Výpočet základu daně)
   2012/C 295/25
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: International Bingo Technology, S.A.

      Žalovaný: Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Výklad čl. 11 části A odst. 1 písm. a), čl. 17 odst. 5 a čl. 19 odst. 1 šesté směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Základ daně — Organizování hry bingo — Prodej účastnických karet hráčům — Použití části takto vybrané částky k vyplácení výher výhercům

      Výrok

               1)

               Článek 11 část A odst. 1 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 98/80/ES ze dne 12. října 1998, musí být vykládán v tom smyslu, že při prodeji takových karet binga, jako jsou karty dotčené ve věci v původním řízení, nezahrnuje základ daně z přidané hodnoty část ceny těchto karet, předem stanovenou zákonem, jež je určena na výplatu výher hráčům.

               2)

               Článek 17 odst. 5 a čl. 19 odst. 1 šesté směrnice 77/388, ve znění směrnice 98/80, musí být vykládány v tom smyslu, že členské státy nemohou stanovit, že pro účely výpočtu poměrné části odpočtu daně z přidané hodnoty je část prodejní ceny karet bingo, předem stanovená zákonem, která musí být vyplacena hráčům jakožto výhra, zahrnuta do obratu uvedeného ve jmenovateli zlomku podle citovaného čl. 19 odst. 1.

      (1)  Úř. věst. C 290, 1.10.2011.


title: Věc C-376/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court (Irsko) dne 7. srpna 2014 – C v. M

text:
               6.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 351/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court (Irsko) dne 7. srpna 2014 – C v. M
   (Věc C-376/14)
   2014/C 351/09
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: C

      Odpůrkyně: M

      Předběžné otázky

               1)

               Brání za okolností projednávané věci existence řízení ohledně péče o dítě, které probíhá ve Francii, vzniku obvyklého bydliště dítěte v Irsku?

               2)

               Přísluší i nadále otci či francouzským soudům práva péče o dítě a je tedy zadržování dítěte v Irsku protiprávní?

               3)

               Mohou se irské soudy zabývat otázkou obvyklého bydliště dítěte v případě, že dítě pobývá v Irsku od července 2012, kdy jeho přemístění do Irska nebylo v rozporu s francouzským právem?


title: Věc C-175/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale civile di Genova dne  24. března 2006  – Alessandro Tedesco v. Tomasoni Fittings Srl, RWO Marine Equipment Ltd

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale civile di Genova dne 24. března 2006 – Alessandro Tedesco v. Tomasoni Fittings Srl, RWO Marine Equipment Ltd
   (Věc C-175/06)
   (2006/C 154/17)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale civile di Genova
   Účastníci původního řízení

      Navrhovatel:Alessandro Tedesco

      Odpůrce: Tomasoni Fittings Srl, RWO Marine Equipment Ltd
   Předběžné otázky

               1)

               Patří žádost o popis podle článků 128 a 130 italského zákona o průmyslovém a duševním vlastnictví, podaná podle pokynů tohoto soudu v projednávaném případě, ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 1206/2001 ze dne 28. května 2001 (1) o spolupráci soudů členských států při dokazování v občanských nebo obchodních věcech mezi úkony „provádění dokazování“, kde soudní orgán členského státu může na základě uvedeného nařízení požádat příslušný soudní orgán jiného členského státu o provedení samotného dokazování?

               2)

               Trvá v případě kladné odpovědi a v případě neúplné žádosti o popis nebo žádosti, která nesplňuje podmínky článku 4 nařízení, pro dožádaný soudní orgán povinnost:

                           a)

                           předat potvrzení přijetí podle článku 7 nařízení;

                           b)

                           informovat o případné neúplnosti žádosti, a umožnit tak dožadujícímu soudnímu orgánu, aby doplnil nebo upravil svou žádost.

      (1)  Úř. věst. L 174, 27.6.2001, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 121.


title: Věc T-697/14: Žaloba podaná dne 29. září 2014 – MIP Metro v. OHIM – Associated Newspapers (METRO)

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/59

         Žaloba podaná dne 29. září 2014 – MIP Metro v. OHIM – Associated Newspapers (METRO)
   (Věc T-697/14)
   2014/C 409/80
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: Němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: J. Plate a R. Kaase, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Associated Newspapers Ltd (Londýn, Spojené království)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 29. července 2014 ve věci R 606/2013-5 v části, v níž se zrušuje rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 4. března 2013 o námitkách proti přihlášce ochranné známky [Společenství] 7 79  116„METRO“ a věc se vrací k přezkumu a meritornímu rozhodnutí námitkovému oddělení;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní prvek METRO pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 35, 36, 38, 39, 41 a 42 – přihláška ochranné známky Společenství č. 7 79  116

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranná známka „METRO“

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Rozhodnutí námitkového oddělení se zrušuje a věc se vrací námitkovému oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 74 odst. 2 nařízení č. 40/94


title: Věc T-748/14: Žaloba podaná dne 5. listopadu 2014 – Montenegro v. OHIM (Tvar láhve)

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/43

         Žaloba podaná dne 5. listopadu 2014 – Montenegro v. OHIM (Tvar láhve)
   (Věc T-748/14)
   (2015/C 007/49)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Montenegro Srl (Zola Predosa, Itálie) (zástupce: F. Jacobacci, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis trojrozměrné ochranné známky znázorňující tvar láhve č. 1 1 62  963 s vyznačením Evropské unie

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. srpna 2014, ve věci R 20/2014-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-222/16: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 15. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad – Varna – Bulharsko) – „MIP-TS“ OOD v. Načalnik na Mitnica Varna „Řízení o předběžné otázce — Obchodní politika — Nařízení (ES) č. 1225/2009 — Článek 13 — Obcházení — Prováděcí nařízení (EU) č. 791/2011 — Otevřené síťoviny ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky — Antidumpingové clo — Prováděcí nařízení (EU) č. 437/2012 a (EU) č. 21/2013 — Zaslání z Thajska — Rozšíření antidumpingového cla — Časová působnost — Celní kodex Společenství — Vybrání dovozního cla po propuštění zboží“

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/11

         Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 15. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad – Varna – Bulharsko) – „MIP-TS“ OOD v. Načalnik na Mitnica Varna
   (Věc C-222/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Obchodní politika - Nařízení (ES) č. 1225/2009 - Článek 13 - Obcházení - Prováděcí nařízení (EU) č. 791/2011 - Otevřené síťoviny ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky - Antidumpingové clo - Prováděcí nařízení (EU) č. 437/2012 a (EU) č. 21/2013 - Zaslání z Thajska - Rozšíření antidumpingového cla - Časová působnost - Celní kodex Společenství - Vybrání dovozního cla po propuštění zboží“)
   (2017/C 063/16)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad – Varna

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně:„MIP-TS“ OOD

      Žalovaný: Načalnik na Mitnica Varna

      Výrok

   Článek 1 odst. 1 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 791/2011 ze dne 3. srpna 2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz některých otevřených síťovin ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky, musí být vykládán v tom smyslu, že konečné antidumpingové clo zavedené tímto ustanovením je použitelné na takový dovoz otevřených síťovin ze skleněných vláken, kterých se týká toto ustanovení a jsou prohlášené za původem z Thajska, provedený přede dnem, k němuž vstoupilo v platnost nařízení Komise (EU) č. 437/2012 ze dne 23. května 2012 o zahájení šetření možného obcházení antidumpingových opatření uložených prováděcím nařízením č. 791/2011 a o zavedení celní evidence tohoto dovozu, jako je dovoz dotčený v původním řízení, jestliže je prokázáno, že tyto otevřené síťoviny ze skleněných vláken pochází ve skutečnosti z Čínské lidové republiky.

      (1)  Úř. věst. C 243, 4.7.2016.


title: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 10. listopadu 2004 ve věci T-303/04 R, European Dynamics SA proti Komisi Evropských společenství (Veřejné zakázky na služby — Řízení o vyhlášení veřejné zakázky Společenství — Předběžné opatření — Návrh na odklad vykonatelnosti — Naléhavost — Nedostatek)

text:
               19.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/17

      USNESENÍ PŘEDSEDY SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 10. listopadu 2004
   ve věci T-303/04 R, European Dynamics SA proti Komisi Evropských společenství
   (Veřejné zakázky na služby - Řízení o vyhlášení veřejné zakázky Společenství - Předběžné opatření - Návrh na odklad vykonatelnosti - Naléhavost - Nedostatek)
   (2005/C 69/33)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-303/04 R, European Dynamics SA, se sídlem v Aténách (Řecko), zastoupená S. Pappasem, avocat, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: L. Parpala a E. Manhaeve, ve spolupráci s J. Stuyckem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je jednak návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise ze dne 4. června 2004 [DIGIT/R2/CTR/mas D (2004) 324] zařadit nabídku předloženou v důsledku vyhlášení veřejné zakázky na poskytování informatických služeb skupinou, jíž je navrhovatelka členem, až na druhé místo, a jednak rozhodnutí Komise ze dne 14. července 2004 [DG DIGIT/R2/CTR/mas D (2004) 811], kterým se zamítají stížnosti ze dne 21. června, 1., 5. a 8. července 2004 podané navrhovatelkou proti zadání zakázky jiné skupině, předseda Soudu vydal dne 10. listopadu 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-289/11 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 3. května 2012 — Legris Industries SA v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Odvětví tvarovek z mědi a měděných slitin — Rozhodnutí Komise konstatující porušení článku 81 ES — Pokuty — Mateřské a dceřiné společnosti — Přičitatelnost protiprávního jednání“ )

text:
               16.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 174/13

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 3. května 2012 — Legris Industries SA v. Evropská komise
   (Věc C-289/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Odvětví tvarovek z mědi a měděných slitin - Rozhodnutí Komise konstatující porušení článku 81 ES - Pokuty - Mateřské a dceřiné společnosti - Přičitatelnost protiprávního jednání)
   2012/C 174/18
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Legris Industries SA (zástupkyně: A. Wachsmann a S. Thibault-Liger, avocates)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupce: C. Giolito, zmocněnec)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 24. března 2011 — Legris Industries v. Komise (T-376/06), kterým Tribunál zamítl návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2006) 4180 final ze dne 20. září 2006 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/F-1/38.121) — Tvarovky) — Odvětví tvarovek z mědi a měděných slitin — Porušení práva na přístup k nezávislému a nestrannému soudu — Přičitatelnost protiprávního jednání — Porušení zásad rovného zacházení, osobní odpovědnosti a individuální povahy sankcí — Zkreslení důkazů

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Legris Industries SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


20150731066617162015/C 270/543112014TC27020150817CS01CSINFO_JUDICIAL20150625424213Věc T-311/14: Usnesení Tribunálu ze dne 25. června 2015 – Seca Benelux a další v. Parlament
 ---documentbreak--- C2702015CS4230120150625CS0054423421Usnesení Tribunálu ze dne 25. června 2015 – Seca Benelux a další v. Parlament
   (Věc T-311/14) (
         1
      )2015/C 270/54Jednací jazyk: francouzštinaPředseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 194, 24.6.2014.


title: Věc C-276/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Tribunal des affaires de sécurité sociale de Saint-Etienne ze dne 5. dubna 2004 ve věci SAS Bricorama France proti Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales - Caisse ORGANIC

text:
               7.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Tribunal des affaires de sécurité sociale de Saint-Etienne ze dne 5. dubna 2004 ve věci SAS Bricorama France proti Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales - Caisse ORGANIC
   (Věc C-276/04)
   (2004/C 201/31)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Tribunal des affaires de sécurité sociale de Saint-Etienne (Francie) ze dne 5. dubna 2004 ve věci SAS Bricorama France proti Caisse Nationale de l'Organisation Autonome d'Assurance Vieillesse des Travailleurs Non-Salariés des Professions Industrielles et Commerciales - Caisse ORGANIC, který došel Kanceláři Soudního dvora dne 29. června 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Tribunal des affaires de sécurité sociale de Saint-Etienne žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o otázce, zda má být článek 87 Smlouvy o ES vykládán v tom smyslu, že veřejné podpory poskytnuté Francií prostřednictvím C.P.D.C. (Comité Professionnel de la Distribution des Carburants) a F.I.S.A.C (Fonds d'Intervention pour la Sauvegarde de l'Artisanat et du Commerce), spočívající v pomoci řemeslníkům a obchodníkům při ukončení činnosti a v dotaci režimu důchodového pojištění osob samostatně výdělečně činných v průmyslových a obchodních živnostech, jakož i režimu osob samostatně výdělečně činných v řemeslných živnostech, představují režimy státních podpor.


title: Věc F-69/15: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 30. června 2016 – Kaufmann v. Komise „Veřejná služba — Sociální zabezpečení — Společný režim zdravotního pojištění — Domácí zdravotní péče — Předchozí svolení — Podmínky — Povinnost využít poskytovatele, kteří jsou k poskytování domácí zdravotní péče nebo pečovatelských služeb oprávněni dle zákona — Zásada zákazu diskriminace — Zásada ochrany legitimního očekávání — Povinnost jednat s náležitou péčí — Meze — Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná — Soudní příkaz určený administrativě — Zjevná nepřípustnost — Článek 81 jednacího řádu“

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/44

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 30. června 2016 – Kaufmann v. Komise
   (Věc F-69/15)
   („Veřejná služba - Sociální zabezpečení - Společný režim zdravotního pojištění - Domácí zdravotní péče - Předchozí svolení - Podmínky - Povinnost využít poskytovatele, kteří jsou k poskytování domácí zdravotní péče nebo pečovatelských služeb oprávněni dle zákona - Zásada zákazu diskriminace - Zásada ochrany legitimního očekávání - Povinnost jednat s náležitou péčí - Meze - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná - Soudní příkaz určený administrativě - Zjevná nepřípustnost - Článek 81 jednacího řádu“)
   (2016/C 296/54)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sandra Kaufmann (Böhl-Iggelheim, Německo) (zástupce: F. Turk, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. S. Bohr a C. Ehrbar, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise o neudělení předchozího svolení bývalé úřednici, jejíž právní nástupkyní je žalobkyně, k čerpání domácí zdravotní péče a návrh, aby byla žalobkyni přiznána úhrada za péči o nemocnou osobu poskytovanou příslušným podnikem počínaje 1. lednem 2014.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zčásti odmítá jako zjevně nepřípustná a zčásti se zamítá jako zjevně neopodstatněná.

               2)

               Sandra Kaufmann ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.


title: Věc C-66/07: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Irsko (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2004/27/ES — Humánní léčivé přípravky — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/19

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 27. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-66/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/27/ES - Humánní léčivé přípravky - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2007/C 297/30)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Stromsky a D. Lawunmi, zmocněnci)

      Žalované: Irsko (zástupce: D. O'Hagan, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí, ve stanovené lhůtě, všech předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/27/ES ze dne 31. března 2004, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 136, s. 34; Zvl. vyd. 13/34, s. 262)
   Výrok

               1)

               Irsko tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/27/ES ze dne 31. března 2004, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, nesplnilo povinnosti, které pro ně z této směrnice vyplývají.

               2)

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 24.3.2007.


title: Věc T-53/06: Žaloba podaná dne  21. února 2006  – UPM-Kymmene v. Komise

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/41

         Žaloba podaná dne 21. února 2006 – UPM-Kymmene v. Komise
   (Věc T-53/06)
   (2006/C 86/80)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: UPM-Kymmene Oyj (Helsinky, Finsko) (zástupci: B. Amory, E. Friedel, F. Bimont, advokáti)

      Žalovaná: Komise evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               částečně zrušit rozhodnutí v rozsahu, v němž uvádí, že se Rosenlew Saint Frères Emballage účastnila jednání Valveplast na evropské úrovni od 18. července 1994 do 31. ledna 1999 a že na základě krátké účasti na jednání Valveplast (od 21. listopadu 1997 do 26. listopadu 1998) a její spolupráci na francouzských jednáních o pytlích s otevřenými otvory se Rosenlew Saint Frères Emballage dopustila jediného trvajícího porušení;

               —

               rozhodnout o snížení částky pokuty uložené žalobkyni na základě tohoto rozhodnutí;

               —

               rozhodnout o tom, že Komise vrátí žalobkyni neoprávněně zaplacenou část pokuty včetně úroků ode dne platby až do úplného a definitivního zaplacení Komisí; a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise K(2005)4634 konečné ze dne 30. listopadu 2005 ve věci COMP/F/38.354 – průmyslové pytle. Žalobkyně nezpochybňuje věcnou správnost prokázaných skutečností, nýbrž tvrdí, že rozhodnutí obsahuje různé chyby v posouzení skutečností týkajících se dceřiné společnosti žalobkyně, Rosenlew Saint Frères Emballage, a její úlohy v kartelových činnostech, a usiluje o snížení uložené pokuty z důvodu, že je neodůvodněná a nepřiměřená.
   Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává nesprávného posouzení skutkových okolností při použití čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES. Žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí je zatíženo chybou z důvodu nedostatku důkazu o jediném trvajícím porušení, kterého se dopustila Rosenlew Saint Frères Emballage. Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Komise nesprávně posoudila délku porušení. Podle žalobkyně Komise neprokázala, že se Rosenlew Saint Frères Emballage účastnila kartelových činností v odvětví blokových pytlů a účastnila se na jednání Valveplast na evropské úrovni a to od 20. prosince 2004. Krom toho žalobkyně tvrdí, že důkaz ohledně účasti Rosenlew Saint Frères Emballage na jednáních francouzské skupiny pro pytle s otevřenými otvory do 31. ledna 1999, je nedostatečný.
   Žalobkyně se dále dovolává porušení obecných zásad přiměřenosti, rovného zacházení a spravedlnosti, jakož i nesprávného posouzení při stanovení výše pokuty.
   Zaprvé žalobkyně tvrdí, že Komise překročila meze své posuzovací pravomoci podle čl. 23 odst. 3 nařízení č. 1/2003 tím, že stanovila výchozí částku pro pokutu, která je nepřiměřená závažnosti spáchaného porušení. V tomto ohledu žalobkyně zpochybňuje použití odrazujícího faktoru 2 a tvrdí, že podíl na trhu v roce 1996 v odvětví trhu s průmyslovými pytli, dotčený celkovým kartelem, nebyl odpovídajícím základem pro výpočet základní částky pokuty.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Komise chybně stanovila délku účasti Rosenlew Saint Frères Emballage na kartelových činnostech.
   Zatřetí žalobkyně tvrdí, že Komise dostatečně nevzala v úvahu skutečnost, že žalobkyně byla činěna odpovědnou pouze za své postavení mateřské společnosti, a tím porušila zásadu spravedlnosti.
   Začtvrté žalobkyně tvrdí, že Komise nevzala v úvahu některé polehčující okolnosti a nesprávně přičetla přitěžující okolnost opakování.
   Konečně, ve vztahu ke stanovení konečné výše pokuty žalobkyně zpochybňuje posouzeni kartelu Komisí jako velmi závažného porušení pravidel hospodářské soutěže, vzhledem k velmi omezenému účinku kartelu na hospodářskou soutěž i jeho zeměpisnému rozsahu.
   Žalobkyně se rovněž dovolává porušení práv obhajoby, jelikož v průběhu správní fáze jí nebyl poskytnut přístup k určitým důkazům, které byly Komisí použity ke stanovení délky porušení, jehož se dopustila Rosenlew Saint Frères Emballage.


title: Věc T-349/15: Žaloba podaná dne 30. června 2015 – CG v. OHIM – Perry Ellis International Group (P PRO PLAYER)

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/79

         Žaloba podaná dne 30. června 2015 – CG v. OHIM – Perry Ellis International Group (P PRO PLAYER)
   (Věc T-349/15)
   (2015/C 294/94)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CG verwaltungsgesellschaft mbH (Gevelsberg, Německo) (zástupce: T. Körber, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Perry Ellis International Group Holdings Limited (Nassau, Bahamy)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka: další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Dotčená sporná ochranná známka: černobílá obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „P PRO PLAYER“ – přihláška č. 10 889 764

      Řízení před OHIM: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. dubna 2015 ve věci R 2439/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-481/14: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Jørn Hansson v. Jungpflanzen Grünewald GmbH „Řízení o předběžné otázce — Duševní a průmyslové vlastnictví — Odrůdová práva Společenství — Nařízení (ES) č. 2100/94 — Protiprávní jednání — Přiměřená náhrada — Náhrada dalších vzniklých škod — Náklady soudních řízení a mimosoudní náklady“

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/9

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Jørn Hansson v. Jungpflanzen Grünewald GmbH
   (Věc C-481/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Duševní a průmyslové vlastnictví - Odrůdová práva Společenství - Nařízení (ES) č. 2100/94 - Protiprávní jednání - Přiměřená náhrada - Náhrada dalších vzniklých škod - Náklady soudních řízení a mimosoudní náklady“)
   (2016/C 296/12)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Jørn Hansson

      Žalovaná: Jungpflanzen Grünewald GmbH

      Výrok

               1)

               Článek 94 nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství musí být vykládán v tom smyslu, že nárok na náhradu škodu, který toto ustanovení přiznává držiteli chráněné odrůdy, k níž byla porušena práva, se vztahuje na veškerou škodu, která tomuto držiteli vznikla; na základě tohoto článku však nelze uložit paušální přirážku pro porušovatele a konkrétně ani povinnost k náhradě zisků a výhod, kterých dosáhl porušitel.

               2)

               Pojem „přiměřená náhrada“ obsažený v čl. 94 odst. 1 nařízení č. 2100/94 musí být vykládán v tom smyslu, že vedle platby obvyklého poplatku za licenční výrobu pokrývá veškerou škodu, která úzce souvisí s nezaplacením tohoto poplatku a pod níž může spadat kromě jiného i platba úroků z prodlení. Je na předkládajícím soudu, aby určil okolnosti, na základě kterých je třeba uvedený poplatek navýšit, s tím, že žádnou z těchto okolností nelze při vyčíslení přiměřené náhrady zohlednit více než jedenkrát.

               3)

               Článek 94 odst. 2 nařízení č. 2100/94 musí být vykládán v tom smyslu, že výše dalších škod podle tohoto ustanovení musí být stanovena na základě konkrétních okolností, které v tomto ohledu uvede držitel odrůdy, k níž byla porušena práva, a v případě potřeby, nejsou-li uvedené okolnosti vyčíslitelné, paušální metodou. Zmíněné ustanovení nebrání tomu, aby při vyčíslení této škody nebyly vzaty v potaz náklady vynaložené v rámci neúspěšného řízení o předběžném opatření, ani tomu, aby nebyly zohledněny mimosoudní náklady vynaložené v rámci řízení ve věci samé. Podmínkou nezohlednění těchto nákladů je nicméně skutečnost, že výše nákladů soudních řízení, jejichž náhrada může být uložena poškozenému v důsledku protiprávního jednání, nemůže poškozeného odradit od uplatňování jeho nároků u soudu, a to s ohledem na mimosoudní náklady, které bude muset uhradit, jakož i na jejich přínos pro hlavní žalobu na náhradu škody.

      (1)  Úř. věst. C 34, 2. 2. 2015.


title: Věc C-310/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemsko) dne 29. května 2017 – Levola Hengelo BV v. Smilde Foods BV

text:
               14.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemsko) dne 29. května 2017 – Levola Hengelo BV v. Smilde Foods BV
   (Věc C-310/17)
   (2017/C 269/12)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Účastnice původního řízení

      Odvolatelka: Levola Hengelo BV

      Odpůrkyně: Smilde Foods BV

      Předběžné otázky

               1)

                           a)

                           Brání unijní právo tomu, aby byla chuť potraviny jako vlastní duševní výtvor autora chráněna podle autorského práva? Zejména:

                           b)

                           Brání ochraně podle autorského práva skutečnost, že výraz „literární nebo umělecká díla“ v článku 2 odst. 1 Bernské úmluvy, který je závazný pro všechny členské státy Unie sice zahrnuje „všechny výtvory z literární, vědecké a umělecké oblasti, bez ohledu na způsob nebo formu jejich vyjádření“, ale příklady uvedené v daném předpise se vztahují pouze na výtvory, které lze vnímat zrakem nebo sluchem?

                           c)

                           Brání (možná) zkazitelnost potraviny nebo subjektivní povaha chuťového zážitku tomu, aby byla chuť potraviny klasifikována jako dílo chráněné podle autorského práva?

                           d)

                           Brání systém výlučných práv a omezení v článcích 2 až 5 směrnice 2001/29/ES (1) tomu, aby byla chuť potraviny chráněna podle autorského práva?

               2)

               V případě záporné odpovědi na otázku 1a):

                           a)

                           Které požadavky musí být splněny, aby mohla být chuť potraviny chráněna podle autorského práva?

                           b)

                           Je ochrana chuti podle autorského práva založena jedině a výhradně na chuti jako takové nebo (také) na receptuře potraviny?

                           c)

                           Jaký je rozsah důkazního břemene na straně účastníka, který v řízení (o porušení práv) uvádí, že vytvořil chuť potraviny, která je chráněna podle autorského práva? Může se tento účastník spokojit s tím, že soudci předloží v rámci řízení potravinu, aby si soudce, ochutnáním a přičichnutím, vytvořil vlastní názor na to, zda chuť potraviny splňuje požadavky na ochranu podle autorského práva? Nebo má žalující strana (případně též) předložit popis kreativních rozhodnutí, která souvisí s kompozicí chuti, nebo recepturu, na jejímž základě je třeba chuť považovat za vlastní duševní výtvor autora?

                           d)

                           Jak má soudce v řízení o porušení práv určit, zda se chuť potraviny žalovaného účastníka řízení shoduje s chutí potraviny žalujícího účastníka řízení takovým způsobem, že jde o porušení autorského práva? Je v této souvislosti relevantní (také) to, zda se celkové dojmy z obou chutí shodují?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. 2001, L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230).


title: Věc T-533/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. listopadu 2013 — IBSolution v. OHIM — IBS (IBSolution) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství IBSolution — Starší obrazová ochranná známka Společenství IBS — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               21.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 377/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. listopadu 2013 — IBSolution v. OHIM — IBS (IBSolution)
   (Věc T-533/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství IBSolution - Starší obrazová ochranná známka Společenství IBS - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 377/32
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: IBSolution GmbH (Neckarsulm, Německo) (zástupce: F. Ekey, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: IBS AB (Solna, Švédsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 21. září 2012 (věc R 771/2011-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi IBS AB a IBSolution GmbH.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               IBSolution GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení

      (1)  Úř. věst. C 46, 16.2.2013.


title: Věc C-361/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 4. srpna 2008 – Stichting Greenpeace Nederland v. Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, další účastnice řízení: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 4. srpna 2008 – Stichting Greenpeace Nederland v. Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, další účastnice řízení: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
   (Věc C-361/08)
   (2008/C 285/34)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Raad van State (Nizozemsko)
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Stichting Greenpeace Nederland

      Žalovaný: Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer

      Další účastnice řízení: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
   Předběžné otázky

               1)

               Musí být místo uvolnění geneticky modifikovaných organismů, které podle čl. 25 odst. 4 směrnice 2001/18/ES (1) nemůže být považováno za důvěrnou informaci, rovněž s přihlédnutím k účelu a systematice směrnice vykládáno v tom smyslu, že je tím míněn pozemek v katastru nemovitostí, nebo může být dostačující, pokud je uvedena větší zeměpisná oblast?

               2)

                           a)

                           V případě, že je dostačující větší zeměpisná oblast, jaké okolnosti mohou být zohledněny při stanovení údajů o oblasti?

                           b)

                           Má směrnice 2003/4/ES (2) význam při stanovení rozsahu o údajích o oblasti?

                           c)

                           Vyhovuje oblast, která je dvacetkrát větší než jednotlivá pokusná pole, zásadě proporcionality?

               3)

               Vyhovuje zásadě proporcionality, pokud na základě správních předpisů změněných dne 17. července 2008 byl zvolen celkový údaj o oblasti o stonásobné velikosti jednotlivých pokusných polí?

               4)

               Pokud je dostačující pouze údaj o oblasti vztahující se ke katastru nemovitostí, může navzdory čl. 25 odst. 4 směrnice 2001/18/ES existovat za okolností uvedených v čl. 4 odst. 2 směrnice 2003/4/ES odůvodnění pro to, aby s informacemi o přesném místě uvolnění bylo nakládáno jako s důvěrnými?

               5)

                           a)

                           Obsahuje čl. 4 odst. 2 směrnice 2003/4/ES taxativní výčet odůvodňujících skutečností?

                           b)

                           Pokud ano, spadají ochrana podniků včetně osob a výrobků, které se v něm nacházejí, a zamezení sabotáže ohledně klimatu pro biotechnologický rozvoj v Nizozemsku do odůvodňujících skutečností uvedených v čl. 4 odst. 2 směrnice 2003/4/ES?

               6)

               Je v případě kladné odpovědi na otázku 5 písm. a) a b) údaj o oblasti o dvacetinásobné nebo stonásobné velikosti pokusného pole s přihlédnutím k čl. 4 odst. 2 písm. h) směrnice 2003/4/ES a se zřetelem k ochraně soukromých (ochrana podniků včetně osob a výrobků, které se v něm nacházejí) a veřejných zájmů (zamezení sabotáže ohledně klimatu pro biotechnologický rozvoj v Nizozemsku) přiměřený?

               7)

                           a)

                           Je v případě záporné odpovědi na otázku 5 písm. a) ochrana podniků včetně osob a výrobků, které se v něm nacházejí, a zamezení sabotáže ohledně klimatu pro biotechnologický rozvoj v Nizozemsku přípustnou odůvodňující skutečností?

                           b)

                           Je v případě kladné odpovědi na otázku 7 písm. a) údaj o oblasti o dvacetinásobné nebo stonásobné velikosti pokusného pole se zřetelem k ochraně soukromých (ochrana podniků včetně osob a výrobků, které se v něm nacházejí) a veřejných zájmů (zamezení sabotáže ohledně klimatu pro biotechnologický rozvoj v Nizozemsku) přiměřený?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS (Úř. věst. L 106, s. 1; Zvl. vyd. 15/06, s. 77).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS (Úř. věst. L 41, s. 26; Zvl. vyd. 15/07, s. 375).


title: Věc T-409/05: Žaloba podaná dne  8. listopadu 2005  – Società A. S. TER. S.p.A. v. Komise Evropských společenství

text:
               28.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/19

         Žaloba podaná dne 8. listopadu 2005 – Società A. S. TER. S.p.A. v. Komise Evropských společenství
   (Věc T-409/05)
   (2006/C 22/36)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Società A. S. TER. S.p.A. (Janov, Itálie) (zástupci: Lorenzo Acquarone a Daniela Anselmi)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil napadené akty a, v důsledku toho, přiznal právo na přístup a tedy poskytnutí úplné kopie stížnosti a jejích příloh;

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, akciová společnost, jejíž většinový kapitál drží obec Janov, navrhuje zrušení rozhodnutí žalované, které odmítá přístup, podle čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (1) ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise, ke stížnosti (a jejím přílohám) zaslané Komisi dne 21. února 2005, která dala podnět k šetření, které by mohlo vést k zahájení formálního řízení o porušení povinnosti proti žalobkyni.
   Přístup byl zamítnut na základě toho, že zpřístupnění dokumentu by mohlo mít nepříznivý vliv na vedení šetření Komise.
   Na podporu svých tvrzení žalobkyně uvádí porušení čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1049/2001, zásad kontradiktornosti, transparentnosti, spolupráce a účastenství v řízení, jakož i nedostatek odpovídajícího odůvodnění.
   V tomto ohledu tvrdí, že, navzdory tvrzení žalované, není nutné zamítnout vydání dokumentů týkajících se řízení o porušení povinnosti, aby se zabránilo nepříznivému vlivu na šetření, ale, naopak, je nezbytné v rámci takovýchto šetření pro účely řízení, aby byla vedena s co největší transparentností a spoluprací, tak aby obec Janov a žalobkyně mohly předložit dokumentaci požadovanou k provedení šetření.
   Mimoto jelikož je žalobkyně účastníkem správních řízení před žalovanou, napadené rozhodnutí porušuje zásadu kontradiktornosti.
   Žalobkyně dodává, že námitky k právu na přístup musí být vykládány restriktivně a ve světle zásady práva na informace a zásady proporcionality.

      (1)  Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.


title: Věc C-654/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 7. prosince 2015 – Länsförsäkringar AB v. A/S Matek

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 7. prosince 2015 – Länsförsäkringar AB v. A/S Matek
   (Věc C-654/15)
   (2016/C 048/31)
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Högsta domstolen

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Länsförsäkringar AB

      Odpůrkyně: A/S Matek

      Předběžné otázky

   Otázky se týkají výkladu a uplatňování čl. 9 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (1) ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství v situaci, kdy třetí osoba bez souhlasu použije v rámci obchodování označení podobné ochranné známce Společenství.

               1)

               Má na výlučné právo majitele vliv skutečnost, že v období pěti let po zápise nepoužíval řádně ochrannou známku Společenství v Evropské unii v souvislosti se zbožím či službami, pro které byla zapsána?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, za jakých okolností a jakým způsobem ovlivňuje tato situace výlučné právo?

      (1)  Úř. věst. L 78 s. 1.


title: Věc C-537/10 P: Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 12. července 2011 — Deltafina SpA v. Evropská komise

text:
               8.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/18

         Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 12. července 2011 — Deltafina SpA v. Evropská komise
   (Věc C-537/10 P) (1)

   2011/C 298/32
   Jednací jazyk: italština
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.2011.


title: Věc C-323/08: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. prosince 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Španělsko) — Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo, Bartolomé Valera Huete v. Succession vacante de Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila ( Řízení o předběžné otázce — Ochrana zaměstnanců — Hromadné propouštění — Směrnice 98/59/ES — Ukončení pracovních smluv z důvodu smrti zaměstnavatele )

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/10

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. prosince 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Španělsko) — Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo, Bartolomé Valera Huete v. Succession vacante de Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila
   (Věc C-323/08) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Ochrana zaměstnanců - Hromadné propouštění - Směrnice 98/59/ES - Ukončení pracovních smluv z důvodu smrti zaměstnavatele“)
   2010/C 24/15
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo, Bartolomé Valera Huete

      Žalovaní: Succession vacante de Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Výklad článků 1, 2, 3, 4 a 6 směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (Úř. věst. L 225, s. 16; Zvl. vyd. 05/03, s. 327) — Vnitrostátní právní předpisy, které omezují pojem propouštění pouze na propouštění z hospodářských, technických, organizačních nebo výrobních důvodů — Ukončení pracovní smlouvy z důvodu smrti, odchodu do důchodu nebo nezpůsobilosti zaměstnavatele — Různá odškodnění v obou případech — Slučitelnost s Listinou základních práv Evropské unie a Chartou Společenství základních sociálních práv pracovníků

      Výrok

               1)

               Článek 1 odst. 1 směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění je třeba vykládat tak, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které ukončení pracovních smluv několika zaměstnanců, jejichž zaměstnavatelem je fyzická osoba, z důvodu smrti tohoto zaměstnavatele není kvalifikováno jako hromadné propouštění.

               2)

               Směrnice 98/59 nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví různá odškodnění podle toho, zda zaměstnanci ztratili své zaměstnání v důsledku smrti zaměstnavatele, nebo v důsledku hromadného propouštění.

      (1)  Úř. věst. C 236, 13.9.2008.


title: Věc T-112/10: Žaloba podaná dne 1. března 2010 — Prionics v. Komise a EFSA

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/73

         Žaloba podaná dne 1. března 2010 — Prionics v. Komise a EFSA
   (Věc T-112/10)
   2010/C 113/107
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Prionics AG (zástupci: H. Janssen a M. Franz, advokáti)

      Žalovaní: Evropská Komise a Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               prohlásit za neplatné „Vědecké stanovisko o analytické citlivosti schválených rychlých testů TSE“ EFSA a Komise v rozsahu, ve kterém v současné době nedoporučuje dva testy vyráběné žalobkyní, Prionicsâ-Check LIA a Prionicsâ-Check PrioSTRIP, k použití při sledování BSE;

               —

               uložit Komisi a EFSA náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně zpochybňuje vědecké stanovisko EFSA ze dne 10. prosince 2009 o analytické citlivosti povolených rychlých testů TSE (dále jen „stanovisko EFSA“). V tomto stanovisku se mimo jiné doporučuje, aby byla vhodnými pokusy nově posouzena analytická citlivost dvou testovacích systémů žalobkyně pro BSE (Prionics®-Check LIA a Prionics®-Check PrioSTRIP).
   K odůvodnění své žaloby uplatňuje žalobkyně čtyři žalobní důvody.
   V rámci prvního žalobního důvodu uplatňuje žalobkyně porušení zásady řádné správy, neboť žalovaní založili doporučení ve stanovisku EFSA na nesprávném posouzení skutkového stavu a rozporných údajích.
   Jako druhý žalobní důvod žalobkyně uplatňuje porušení zásady práva na obhajobu v řízení, které může vést k aktu nepříznivě zasahujícímu do jejího právního postavení. Krom toho v této souvislosti tvrdí, že došlo k porušení základních zásad rovnosti zacházení a ochrany legitimního očekávání, neboť EFSA v rozporu s vlastními zveřejněnými správními předpisy neumožnila žalobkyni, aby byla vyslechnuta před zveřejněním stanoviska EFSA.
   Zatřetí žalobkyně uplatňuje porušení základních zásad rovného zacházení a ochrany legitimního očekávání, jelikož EFSA v rozporu s vlastními zveřejněnými správními předpisy neuvedla ve svém stanovisku, jak se lze proti němu odvolat.
   Konečně žalobkyně tvrdí, že bylo porušeno její základní právo na svobodný výběr povolání a svobodu podnikání, neboť stanovisko EFSA bylo zveřejněno, aniž by byly zváženy jeho škodlivé důsledky pro žalobkyni.


title: Věc T-336/16: Žaloba podaná dne 22. června 2016 – Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo v. EUIPO – Gianni Versace (VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO)

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/35

         Žaloba podaná dne 22. června 2016 – Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo v. EUIPO – Gianni Versace (VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO)
   (Věc T-336/16)
   (2016/C 296/45)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo Srl (Busto Arsizio, Itálie) (zástupce: F. Caricato, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Gianni Versace SpA (Milán, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO“ – Přihláška č. 11 992 435

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. dubna 2016, ve věci R 1005/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               přijal tuto žalobu;

               —

               napadené rozhodnutí zrušil a v důsledku toho zapsal ochrannou známku č. 11 992 435 pro všechny požadované výrobky, aniž by tím byly dotčeny již přihlášené výrobky;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

   Žalobkyně se domnívá, že rozhodnutí ze dne 6. dubna 2016 je stiženo chybami z důvodu nedostatečného přezkumu důkazů, které prokazují nedostatečné používání ochranných známek uplatněných odpůrcem, a navíc neobsahuje pozorné posouzení nebezpečí záměny mezi ochrannými známkami a výrobky, s ohledem na všechny relevantní skutečnosti.


title: Věc T-455/07: Žaloba podaná dne 14. prosince 2007 – Centre d'Étude et de Valorisation des Algues v. Komise

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/46

         Žaloba podaná dne 14. prosince 2007 – Centre d'Étude et de Valorisation des Algues v. Komise
   (Věc T-455/07)
   (2008/C 51/86)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Centre d'Étude et de Valorisation des Algues SA (CEVA) (Pleubian, Francie) (zástupce: J.-M. Peyrical, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               určit, že řízení je postiženo vadou a že nebyla dodržena zásada kontradiktornosti, a z těchto důvodů zrušit oznámení Komise o dluhu č. 3240909271 ze dne 4. října 2007 a nařídit Komisi, aby CEVA vrátila částku uvedenou v dotčeném oznámení o dluhu;

               —

               podpůrně určit, že pochybení uvedená v auditorské zprávě RAIA nejsou natolik závažná, aby mohl být použit článek 3.5 přílohy II smlouvy, zrušit oznámení Komise o dluhu č. 3240909271 ze dne 4. října 2007 v rozsahu, v němž požaduje vrácení veškerých částek poukázaných ve prospěch CEVA v rámci smlouvy BIOPAL, a nařídit Komisi, aby CEVA vrátila částku uvedenou v dotčeném oznámení o dluhu;

               —

               dále podpůrně jmenovat znalce podle výběru Soudu, jehož úkolem bude znovu prostudovat metodu výpočtu CEVA, pokud jde o čas odpracovaný na projektech; konfrontovat tuto metodu se smlouvou BIOPAL a s náklady uvedenými ve výkazech výdajů; procentně vyjádřit odchylku mezi množstvím pochybení v záznamech o pracovní době, o kterém byla informována Komise, a množstvím pochybení v záznamech o pracovní době podle početní metody nadále uplatňované na CEVA; odhadnout časovou náročnost přímého pracovního výkonu při provádění úkolů CEVA v rámci smlouvy BIOPAL; stanovit, zda skutečně odpracovaný čas při provádění jeho úkolů mohl být nižší než 5 796,67 přímo odpracovaných hodin zaznamenaných CEVA.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou žalobce navrhuje zrušení oznámení o dluhu, kterým Komise žádá o vrácení veškerých záloh zaplacených žalobci na základě smlouvy BIOPAL č. QLK5–CT-2002-02431 v rámci projektu „Potraviny, výživa a zdraví“, jenž je součástí klíčové akce „Udržitelné řízení zemědělství, rybolovu a lesnictví a integrovaného rozvoje zemědělských oblastí včetně horských oblastí“, která je součástí projektu „Kvalita života a řízení živých zdrojů“ (1).
   Na podporu svého návrhu se dovolává žalobního důvodu vycházejícího z porušení práv, které spatřuje v tom, že Komise v rozporu se zásadou kontradiktornosti založila svou žádost o vrácení na časových výkazech a závěrech OLAF, s nimiž nebyl žalobce seznámen.
   Podpůrně žalobce napadá skutečnost, že Komise použila článek 26 přílohy II smlouvy a závěr Komise, že skutky, které jsou předmětem projednávané věci, byly natolik závažné, že je možné kvalifikovat je jako „závažné finanční pochybení“ odůvodňující vrácení veškerých záloh.

      (1)  Pátý rámcový program Evropského společenství pro výzkum, technologický vývoj a demonstrace, 1998–2002.


title: Věc C-407/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. srpna 2011 Government of Gibraltar proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 24. května 2011 ve věci T-176/09, Government of Gibraltar v. Evropská komise

text:
               1.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 290/6

         Kasační opravný prostředek podaný dne 1. srpna 2011 Government of Gibraltar proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 24. května 2011 ve věci T-176/09, Government of Gibraltar v. Evropská komise
   (Věc C-407/11 P)
   2011/C 290/10
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Government of Gibraltar (zástupci: D. Vaughan QC, M. Llamas, Barrister)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Španělské království

      Návrhová žádání navrhovatelky

               a)

               zrušit usnesení Tribunálu ze dne 24. května 2011 ve věci T-176/09;

               b)

               prohlásit žalobu podanou Government of Gibraltar ve věci T-176/09 za přípustnou;

               c)

               vrátit věc Tribunálu k rozhodnutí ve věci samé o žalobě podané Government of Gibraltar;

               d)

               podpůrně k b) a c), vrátit věc Tribunálu s příkazem, aby se zároveň s posouzením věci samé zabýval zbývajícími otázkami přípustnosti;

               e)

               uložit Komisi a Španělsku náhradu nákladů řízení, které Government of Gibraltar vznikly v řízeních před Soudním dvorem a Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka zpochybňuje rozsudek Tribunálu z následujících důvodů:

               1)

               Tribunál se dopustil porušení práva Evropské unie tím, že v projednávaném případě použil nebo chybně použil právní předpisy o částečném zrušení a oddělení, jelikož tento případ se týká opravy zápisu výměry území a nikoli skutečného částečného zrušení či oddělení; některé části lokality ES6120032 byly zjevně chybně označeny či jednoznačně vycházely z nesprávných a zavádějících informací poskytnutých Španělskem. Plocha lokality by měla být opravena přiměřeným zrušením.

               2)

               Tribunál porušil právo Evropské unie tím, že konstatoval, že částečné zrušení rozhodnutí 2009/95 (1) způsobem požadovaným Government of Gibraltar 1) by zahrnovalo nové vymezení geografických hranic lokality ES6120032 Tribunálem a změnilo zcela lokalitu ES6120032 a 2) pozměnilo by tedy podstatu rozhodnutí 2009/95 a nebylo by zjevně oddělitelné od zbytku rozhodnutí 2009/95.

               3)

               Tribunál porušil právo Evropské unie tím, že rozhodl, že neexistují důkazy, že by nové vymezení lokality ES6120032 způsobem požadovaným Government of Gibraltar splňovalo kritéria stanovená v příloze III směrnice o stanovištích pro klasifikaci jako lokality významné pro Společenství, když měl k dispozici řadu skutkových a právních důkazů, že tyto předpoklady splňuje a žádný z účastníků řízení nikdy netvrdil opak, takže tímto rozhodnutím zkreslil důkazy nebo provedl nesprávnou právní kvalifikaci skutečností a vyvodil z nich nesprávné právní následky nebo se dopustil zjevně nesprávných posouzení skutkových okolností a krom toho uplatnil chybné právní měřítko a za daných okolností přijal nepřiměřené postupy.

               4)

               Navíc nebo podpůrně k výše uvedeným důvodům se Tribunál dopustil procesního pochybení, kterým poškodil zájmy Government of Gibraltar, jelikož porušil její práva na obhajobu tím, že jí neumožnil podat připomínky k dokumentům předloženým ostatními účastníky řízení a nepředal jí dokument předložený Španělskem, který byl důležitý pro danou otázku, o kterou se Tribunál opíral při svém usnesení a tím, že za daných okolností přijal nepřiměřené postupy.

               5)

               Navíc nebo podpůrně k výše uvedeným důvodům se Tribunál dopustil procesního pochybení, kterým poškodil zájmy Government of Gibraltar, jelikož neodůvodnil své zjištění, že neexistovaly žádné důkazy pro to, že nové vymezení lokality ES6120032 způsobem požadovaným Government of Gibraltar by splňovalo kritéria stanovená v příloze III směrnice o stanovištích pro klasifikaci jako lokality významné pro Společenství, nebo tím, že nezohlednil či zamítl rozhodné protidůkazy.

      (1)  2009/95/ES: Rozhodnutí Komise ze dne 12. prosince 2008, kterým se přijímá druhý aktualizovaný seznam lokalit významných pro Společenství ve středomořské biogeografické oblasti podle směrnice Rady 92/43/EHS (oznámeno pod číslem K(2008) 8049) (Úř. věst. L 43, 13.2.2009, s. 393).


title: Věc T-402/17: Žaloba podaná dne 27. června 2017 – Vienna International Hotelmanagement v. EUIPO (Vienna House)

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/50

         Žaloba podaná dne 27. června 2017 – Vienna International Hotelmanagement v. EUIPO (Vienna House)
   (Věc T-402/17)
   (2017/C 277/72)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vienna International Hotelmanagement AG (Vídeň, Rakousko) (zástupce: M. Zrzavy, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Vienna House“ – Přihláška č. 14 501 357

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. dubna 2017, ve věci R 333/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-609/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. ledna 2015 – Blackrock v. OHIM (SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY — Ochranná známka tvořená reklamním sloganem — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. ledna 2015 – Blackrock v. OHIM (SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY)
   (Věc T-609/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY - Ochranná známka tvořená reklamním sloganem - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 089/23)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Blackrock, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené státy americké) (zástupci: S. Malynicz, barrister, K. Gilbert a M. Blair, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně I. Harrington, poté J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. září 2013 (věc R 572/2013-4) týkajícímu se přihlášky slovního označení SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Blackrock, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc F-124/15: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 13. července 2016 – Siragusa v. Rada „Veřejná služba — Úředníci — Skončení služebního poměru — Žádost úředníka o penzionování — Změna ustanovení Služebního řádu po podání žádosti — Domnělé zrušení dřívějšího rozhodnutí“

text:
               5.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/35

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 13. července 2016 – Siragusa v. Rada
   (Věc F-124/15) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Skončení služebního poměru - Žádost úředníka o penzionování - Změna ustanovení Služebního řádu po podání žádosti - Domnělé zrušení dřívějšího rozhodnutí“)
   (2016/C 326/59)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Sergio Siragusa (Brusel, Belgie) (zástupci: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a M. Veiga, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na zrušení rozhodnutí nevyhovět žádosti o odchod do předčasného důchodu podané žalobcem v tom rozsahu, ve kterém bylo toto rozhodnutí přijato po vstupu nového Služebního řádu v platnost a bylo jím zrušeno dřívější příznivé rozhodnutí, jakož i žaloba o náhradu domněle vzniklé hmotné a nehmotné újmy.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Sergio Siragusa ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie

               3)

               Evropskému parlamentu ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 414, 14. 12. 2015, s. 42.


title: Věc C-70/06: Žaloba podaná dne  7. února 2006  Komisí Evropských společenství proti Portugalské republice

text:
               8.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/15

         Žaloba podaná dne 7. února 2006 Komisí Evropských společenství proti Portugalské republice
   (Věc C-70/06)
   (2006/C 86/28)
   Jednací jazyk: portugalština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 7. února 2006 žaloba směřující proti Portugalské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Xavierem Lewisem a Antóniem Caeirosem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Portugalská republika tím, že nepřijala opatření nezbytná pro výkon rozsudku Soudního dvora Evropských společenství ze dne 14. října 2004 ve věci C-275/03, Komise v. Portugalská republika, který se týkal provedení směrnice Rady 89/665/EHS (1) ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, neslnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 228 odst. 1 ES;

               2.

               uložil Portugalské republice, aby Komisi prostřednictvím převodu na účet „vlastních zdrojů“ Evropských společenství uvedený v článku 9 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 (2) zaplatila pokutu ve výši 21.450 euro za každý den prodlení při výkonu rozsudku v uvedené věci C-275/03, počínaje dnem, kdy Soudní dvůr vyhlásil rozsudek až do dne výkonu uvedeného rozsudku.

               3.

               uložil Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Podle Komise nestanovil návrh zákona o mimosmluvní občanskoprávní odpovědnosti státu a dalších veřejných subjektů, předložený portugalskou vládou Assembleia da República, opatření nezbytná pro výkon rozsudku Soudního dvora ze dne 14. října 2004 ve věci C-275/03. Jelikož do dnešního dne nesdělila přijetí žádného jiného opatření k výkonu uvedeného rozsudku, je Komise toho názoru, že Portugalská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 228 odst. 1 ES.

      (1)  Úř. věst. L 395, s. 33.

      (2)  Ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 130, s. 1).


title: Věc T-401/08 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 14. listopadu 2008 – Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto v. Komise ( Řízení o předběžných opatřeních — Rozhodnutí Komise, kterým nařizuje ukončení jednání ve vzájemné shodě při kolektivní správě autorských práv — Návrh na odklad výkonu rozhodnutí — Neexistence naléhavosti )

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/38

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 14. listopadu 2008 – Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto v. Komise
   (Věc T-401/08 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Rozhodnutí Komise, kterým nařizuje ukončení jednání ve vzájemné shodě při kolektivní správě autorských práv - Návrh na odklad výkonu rozhodnutí - Neexistence naléhavosti“)
   (2009/C 69/89)
   Jednací jazyk: finština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto ry (Helsinky, Finsko) (zástupce: H. Pokela, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Paasivirta, F. Castillo de la Torre a P. Aalto, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad výkonu ustanovení článku 3 a čl. 4 odst. 2 a 3 rozhodnutí Komise K(2008)3435 v konečném znění ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698-CISAC) v rozsahu, ve kterém se tyto články týkají žalobkyně.
   Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.