title: Věc C-102/06: Žaloba podaná dne  21. února 2006  Komisí Evropských společenství proti Rakouské republice

text:
               22.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/7

         Žaloba podaná dne 21. února 2006 Komisí Evropských společenství proti Rakouské republice
   (Věc C-102/06)
   (2006/C 96/12)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 21. února 2006 žaloba směřující proti Rakouské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Carmel O'Reilly a Wolfgangem Bogensbergerem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Rakouská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/9/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl ve členských státech (1), a v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomila, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2.

               uložil Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 6. února 2005.

      (1)  Úř. věst. L 31, s. 18


title: Věc T-298/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. ledna 2008 – Efkon v. Parlament a Rada ( Žaloba na neplatnost — Směrnice 2004/52/ES — Interoperabilita elektronických systémů mýtného — Neexistence osobního dotčení — Nepřípustnost )

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/27

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. ledna 2008 – Efkon v. Parlament a Rada
   (Věc T-298/04) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Směrnice 2004/52/ES - Interoperabilita elektronických systémů mýtného - Neexistence osobního dotčení - Nepřípustnost“)
   (2008/C 92/55)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Efkon AG (Graz-Andritz, Rakousko) (zástupci: původně G. Zanger, poté M. Novak, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: U. Rösslein a A. Neergaard, zmocněnci) a Rada Evropské unie (zástupci: A. Lopes Sabino a M. Bauer, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Komise Evropských společenství (zástupci: R. Vidal Puig a G. Braun, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na celkové nebo podpůrně částečné zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/52/ES ze dne 29. dubna 2004, o interoperabilitě elektronických systémů mýtného ve Společenství (Úř. věst. L 166, s. 124, oprava v Úř. věst. L 200, s. 50).
   Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Efkon AG ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených Radou.

               3)

               Parlament a Komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004.


title: Věc C-77/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgie) dne 13. února 2017 – X v. Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/28

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgie) dne 13. února 2017 – X v. Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
   (Věc C-77/17)
   (2017/C 144/37)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Conseil du Contentieux des Étrangers

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: X

      Žalovaný: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Generální komisař pro uprchlíky a osoby bez státní příslušnosti)

      Předběžné otázky

               A.

               Je třeba čl. 14 odst. 5 směrnice 2011/95/EU (1) vykládat v tom smyslu, že vytváří nové ustanovení o vyloučení z postavení uprchlíka, které je upraveno v článku 13 téže směrnice a tudíž v článku 1 A Ženevské úmluvy?

               B.

               V případě kladné odpovědi na otázku A, je takto vykládaný čl. 14 odst. 5 slučitelný s článkem 18 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 78 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, které stanoví zejména soulad sekundárního unijního práva s Ženevskou úmluvou, jejíž ustanovení o vyloučení upravené v čl. 1 F je formulováno taxativně a je vykládáno restriktivně?

               C.

               V případě záporné odpovědi na otázku A, je třeba čl. 14 odst. 5 směrnice 2011/95/EU vykládat v tom smyslu, že zavadí důvod pro odmítnutí postavení uprchlíka, který není upraven v Ženevské úmluvě, jejíž dodržování je uloženo článkem 18 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 78 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie?

               D.

               V případě kladné odpovědi na otázku C, je čl. 14 odst. 5 výše uvedené směrnice slučitelný s článkem 18 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 78 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, které stanoví zejména soulad sekundárního unijního práva s Ženevskou úmluvou, neboť zavádí důvod pro odmítnutí postavení uprchlíka bez jakéhokoliv přezkumu obav z pronásledování, jak to vyžaduje čl. 1 A Ženevské úmluvy?

               E.

               V případě záporné odpovědi na otázky A a C, jak vykládat čl. 14 odst. 5 výše uvedené směrnice v souladu s článkem 18 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 78 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, které stanoví zejména soulad sekundárního unijního práva s Ženevskou úmluvou?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany (Úř. věst. 2011, L 337, s. 9).


title: Věc C-410/14: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 2. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Dr. Falk Pharma GmbH v. DAK-Gesundheit „Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky — Směrnice 2004/18/ES — Článek 1 odst. 2 písm. a) — Pojem ‚veřejná zakázka‘ — Systém nakupování zboží spočívající v tom, že jako dodavatel je připuštěn každý hospodářský subjekt, který splňuje předem stanovené podmínky — Dodávání léčivých přípravků hrazených z obecného systému sociálního zabezpečení — Dohody uzavřené zdravotní pojišťovnou se všemi dodavateli léčivých přípravků s danou účinnou látkou, kteří souhlasí s poskytnutím slevy v předem stanovené výši z prodejní ceny — Právní úprava, která stanoví v zásadě povinnost nahradit léčivý přípravek hrazený ze zdravotního pojištění a uváděný na trh subjektem, jenž neuzavřel takovou dohodu, léčivým přípravkem téhož druhu a uváděným na trh subjektem, který takovou dohodu uzavřel“

text:
               8.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/6

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 2. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf – Německo) – Dr. Falk Pharma GmbH v. DAK-Gesundheit
   (Věc C-410/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Směrnice 2004/18/ES - Článek 1 odst. 2 písm. a) - Pojem ‚veřejná zakázka‘ - Systém nakupování zboží spočívající v tom, že jako dodavatel je připuštěn každý hospodářský subjekt, který splňuje předem stanovené podmínky - Dodávání léčivých přípravků hrazených z obecného systému sociálního zabezpečení - Dohody uzavřené zdravotní pojišťovnou se všemi dodavateli léčivých přípravků s danou účinnou látkou, kteří souhlasí s poskytnutím slevy v předem stanovené výši z prodejní ceny - Právní úprava, která stanoví v zásadě povinnost nahradit léčivý přípravek hrazený ze zdravotního pojištění a uváděný na trh subjektem, jenž neuzavřel takovou dohodu, léčivým přípravkem téhož druhu a uváděným na trh subjektem, který takovou dohodu uzavřel“)
   (2016/C 287/07)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastnice původního řízení

      Odvolatelka: Dr. Falk Pharma GmbH

      Žalovaná: DAK-Gesundheit

      za účasti: Kohlpharma GmbH,

      Výrok

               1)

               Článek 1 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby musí být vykládán v tom smyslu, že takový systém dohod, jako je systém dotčený v původním řízení, prostřednictvím kterého veřejný subjekt hodlá na trhu nakupovat zboží tak, že po celou dobu platnosti tohoto systému bude uzavírat smlouvy s každým hospodářským subjektem, jenž se zaváže dodávat dotčené zboží za předem stanovených podmínek, aniž dotyčný veřejný subjekt provede výběr mezi subjekty, které projeví zájem, nýbrž po celou dobu platnosti takového systému umožní každému takovému subjektu k tomuto systému přistoupit, nepředstavuje veřejnou zakázku ve smyslu této směrnice.

               2)

               Za předpokladu, že předmět takového řízení o připuštění k systému dohod, jako je řízení dotčené v původním řízení, má nepochybný přeshraniční význam, musí být toto řízení koncipováno a vedeno v souladu se základními pravidly Smlouvy o FEU, zejména se zásadou zákazu diskriminace a zásadou rovného zacházení s hospodářskými subjekty, jakož i s povinností transparentnosti, která z nich plyne.

      (1)  Úř. věst. C 409, 17.11.2014


title: Věc T-176/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. prosince 2014 – DTL Corporación v. OHIM – Vallejo Rosell (Generia) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Generia — Starší obrazová ochranná známka Společenství Generalia generación renovable — Relativní důvod k zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst.1 písm. b), nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 63 odstavec 2 a článek 75 nařízení č. 207/2009“

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. prosince 2014 – DTL Corporación v. OHIM – Vallejo Rosell (Generia)
   (Věc T-176/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Generia - Starší obrazová ochranná známka Společenství Generalia generación renovable - Relativní důvod k zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst.1 písm. b), nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 63 odstavec 2 a článek 75 nařízení č. 207/2009“)
   (2015/C 034/40)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: DTL Corporación, SL (Madrid, Španělsko) (zástupce: A. Zuazo Araluze, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Mar Vallejo Rosell (Pinto, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 24. ledna 2013 (věc R 661/2012 4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Mar Vallejo Rosell a společností DTL Corporación, SL.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               DTL Corporación, SL ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 156, 1.6.2013.


title: Věc F-51/11: Žaloba podaná dne 21. dubna 2011 — ZZ v. Komise

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/56

         Žaloba podaná dne 21. dubna 2011 — ZZ v. Komise
   (Věc F-51/11)
   2011/C 252/124
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: P. Giatagantzidis a K. Kyriazi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí EPSO o znovuotevření otevřeného výběrového řízení EPSO/AD/77/06 a vyzvání žalobce k opakované účasti v první fázi uvedeného řízení.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí EPSO o znovuotevření výběrového řízení;

               —

               zrušit rozhodnutí EPSO ze dne 11. března 2011;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-548/15: Žaloba podaná dne 22. září 2015 – Guiral Broto v. OHIM – Gastro & Soul (Café del Sol)

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/58

         Žaloba podaná dne 22. září 2015 – Guiral Broto v. OHIM – Gastro & Soul (Café del Sol)
   (Věc T-548/15)
   (2015/C 398/73)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ramón Guiral Broto (Marbella, Španělsko) (zástupce: J. de Castro Hermida, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Německo)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „Café del Sol“ – Přihláška č. 6 1 05  985

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. července 2015, ve věci R 2755/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil a prohlásil za přípustnou námitku založenou na španělské ochranné známce č. 2348110 ve třídě 42 mezinárodní nomenklatury, která má přednost a jejímž majitelem je Ramón Giral Broto;

               —

               po prohlášení uvedené námitky za přípustnou potvrdil rozhodnutí námitkového oddělení v tom smyslu, že zamítne přihlášku ochranné známky Společenství CAFE DEL SOL č. 006104608 pro „služby zajišťující stravování a nápoje; dočasné ubytování“ ve třídě 43 mezinárodní nomenklatury, podanou německou obchodní společností Gastro & Soul GmbH, nebo, pokud k tomu Tribunál není příslušný, vrátil věc zpět odvolacímu senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu s pokynem považovat námitku za přípustnou;

               —

               připustil jako důkazy vedle důkazů předložených v rámci správního řízení i dokumenty přiložené k této žalobě pod číslem 1 až 4, jak jsou uvedeny v seznamu příloh připojenému k žalobě.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Odvolací senát rozhodl v napadeném rozhodnutí ultra petita, jelikož žalobce neuvedl nepřípustnost námitky mezi důvody odvolání;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-110/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. května 2016 – International Management Group v. Komise „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty vztahující se k vyšetřování OLAF — Odepření přístupu — Výjimka vztahující se k ochraně cílů inspekce, vyšetřování a auditu — Povinnost provést konkrétní a individuální přezkum — Kategorie dokumentů“

text:
               11.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. května 2016 – International Management Group v. Komise
   (Věc T-110/15) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty vztahující se k vyšetřování OLAF - Odepření přístupu - Výjimka vztahující se k ochraně cílů inspekce, vyšetřování a auditu - Povinnost provést konkrétní a individuální přezkum - Kategorie dokumentů“)
   (2016/C 251/30)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: International Management Group (Brusel, Belgie) (zástupci: původně M. Burgstaller, solicitor, a E. Wright, barrister, poté A. Tymen a L. Levi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Baquero Cruz a S. Bartelt, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) THOR/C4/LL/el/(S) (2015) 4287 ze dne 6. února 2015, kterým byl žalobkyni odepřen přístup k dokumentům vztahujícím se k vyšetřování, kterému byla podrobena.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti International Management Group se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 138, 27.4.2015.


title: Spojené věci C-124/11, C-125/11 a C-143/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. prosince 2012 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht — Německo) — Spolková republika Německo v. Karen Dittrich (C-124/11), Spolková republika Německo v. Robert Klinke (C-125/11) a Jörg-Detlef Müller v. Spolková republika Německo (C-143/11) ( „Rovné zacházení v zaměstnání a povolání — Vnitrostátní právní úprava — Podpora vyplácená úředníkům v případě nemoci — Směrnice 2000/78/ES — Článek 3 — Oblast působnosti — Pojem „odměna“  “ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. prosince 2012 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht — Německo) — Spolková republika Německo v. Karen Dittrich (C-124/11), Spolková republika Německo v. Robert Klinke (C-125/11) a Jörg-Detlef Müller v. Spolková republika Německo (C-143/11)
   (Spojené věci C-124/11, C-125/11 a C-143/11) (1)

   (Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Vnitrostátní právní úprava - Podpora vyplácená úředníkům v případě nemoci - Směrnice 2000/78/ES - Článek 3 - Oblast působnosti - Pojem „odměna“)
   2013/C 26/08
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Spolková republika Německo (C-124/11 a C-125/11), Jörg-Detlef Müller (C-143/11)

      Žalovaní: Karen Dittrich (C-124/11), Robert Klinke (C-125/11), Spolková republika Německo (C-143/11)

      Předmět věci

   Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesverwaltungsgericht — Výklad směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79) — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví podporu vyplácenou úředníkům v případě nemoci a vylučuje registrované partnery z okruhu rodinných příslušníků, kterým může být dotčená podpora poskytnuta — Rovné zacházení s pracovníky, kteří uzavřeli registrované partnerství a s pracovníky, kteří uzavřeli manželství — Oblast působnosti směrnice 2000/78/ES — Pojem odměna

      Výrok

   Článek 3 odst. 1 písm. c) a odst. 3 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládán v tom smyslu, že taková podpora vyplácená úředníkům v případě nemoci, jako je podpora poskytovaná úředníkům Spolkové republiky Německo na základě zákona o spolkových úřednících (Bundesbeamtengesetz), spadá do působnosti uvedené směrnice, jestliže ji financuje stát jakožto veřejný zaměstnavatel, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 269, 10.9.2011.


title: Věc T-536/12: Žaloba podaná dne 12. prosince 2012 — Aroa Bodegas v. OHIM — Bodegas Muga (aroa)

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/25

         Žaloba podaná dne 12. prosince 2012 — Aroa Bodegas v. OHIM — Bodegas Muga (aroa)
   (Věc T-536/12)
   2013/C 38/46
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aroa Bodegas (Zurukoain, Španělsko) (zástupce: S. Alonso Maruri, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bodegas Muga, SL (Haro, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 11. října 2012 ve věci R 1845/2010-4;

               —

               zrušil rozhodnutí námitkového oddělení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 2. srpna 2010 (námitka B1509499);

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka se slovním prvkem „aroa“ pro produkty tříd 29, 32 a 33 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 8 276 297

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Bodegas Muga, SL

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní ochranná známka se slovním prvkem „aro“ pro produkty třídy 33

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-358/09: Žaloba podaná dne 16. září 2009 — Sociedad Agricola Requingua v. OHIM — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Toro (TORO DE PIEDRA)

text:
               7.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 267/79

         Žaloba podaná dne 16. září 2009 — Sociedad Agricola Requingua v. OHIM — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Toro (TORO DE PIEDRA)
   (Věc T-358/09)
   2009/C 267/141
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sociedad Agricola Requingua Ltda (Santiago, Chile) (zástupce: E. Vorbuchner, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Toro (Toro, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 18. června 2009 ve věci R 1117/2008-2;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, tj. nákladů námitkového řízení, řízení před odvolacím senátem a nákladů tohoto řízení; a

               —

               uložit dalšímu účastníkovi řízení před odvolacím senátem, aby nesl vlastní náklady řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „TORO DE PIEDRA“ pro výrobky zařazené do třídy 33

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka Společenství „D. ORIGEN TORO“ pro výrobky zařazené do třídy 33; Španělská obrazová ochranná známka „Denominación de Origen TORO“ pro výrobky zařazené do třídy 33

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 z důvodu, že odvolací senát nesprávně rozhodl, že mezi dotčenými ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny; porušení čl. 75 odst. 2 nařízení Rady č. 207/2009 a práva být vyslechnut z důvodu, že odvolací senát nepřihlédl k poslednímu vyjádření žalobkyně; porušení povinnosti uvést odůvodnění podle čl. 75 odst. 1 nařízení Rady č. 207/2009 z důvodu, že odvolací senát neodůvodnil, proč nepřihlédl k poslednímu vyjádření žalobkyně.


title: Spojené věci C-346/03 a C-529/03: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne  23. února 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale civile e penale di Cagliari, Tribunale ordinario di Cagliari) – Giuseppe Atzeni, Francesco Atzori, Giuseppe Ignazio Boi v. Regione autonoma della Sardegna (Státní podpory — Rozhodnutí 97/612/ES — Zvýhodnění půjček ve prospěch zemědělských podniků — Článek 92 odst. 2 písm. b) a odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy ES [nyní po změně čl. 87 odst. 2 písm. b) a odst. 3 písm. a) a c) ES] — Přípustnost — Právní základ — Legitimní očekávání)

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 23. února 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale civile e penale di Cagliari, Tribunale ordinario di Cagliari) – Giuseppe Atzeni, Francesco Atzori, Giuseppe Ignazio Boi v. Regione autonoma della Sardegna
   (Spojené věci C-346/03 a C-529/03) (1)

   (Státní podpory - Rozhodnutí 97/612/ES - Zvýhodnění půjček ve prospěch zemědělských podniků - Článek 92 odst. 2 písm. b) a odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy ES [nyní po změně čl. 87 odst. 2 písm. b) a odst. 3 písm. a) a c) ES] - Přípustnost - Právní základ - Legitimní očekávání)
   (2006/C 131/09)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soudy
   Tribunale civile e penale di Cagliari, Tribunale ordinario di Cagliari
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Giuseppe Atzeni, Francesco Atzori, Giuseppe Ignazio Boi

      Žalovaná: Regione autonoma della Sardegna
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunale civile e penale di Cagliari – Platnost rozhodnutí Komise 97/612/ES ze dne 16. dubna 1997 o podporách poskytnutých regionem Sardinie (Itálie) v zemědělském odvětví (Úř. věst. L 248, s. 27)
   Výrok
   Přezkum rozhodnutí Komise 97/612/ES ze dne 16. dubna 1997 o podporách poskytnutých regionem Sardinie (Itálie) v zemědělském odvětví neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost tohoto rozhodnutí.

      (1)  Úř. věst. C 264, 1.11.2003.

      Úř. věst. C 71, 20.3.2004.


title: Spojené věci F-135/11, F-51/12, F-110/12: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 26. června 2013 — BU v. EMA ( „Veřejná služba — Dočasný zaměstnanec — Neprodloužení smlouvy uzavřené na dobu určitou — Akt zasahující do právního postavení — Žádost ve smyslu čl. 90 odst. 1 služebního řádu — Žádost o změnu kvalifikace smlouvy — Přiměřená lhůta — Stížnost proti zamítnutí stížnosti — Článek 8 pracovního řádu ostatních zaměstnanců — Povinnost péče“ )

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/44

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 26. června 2013 — BU v. EMA
   (Spojené věci F-135/11, F-51/12, F-110/12) (1)

   (Veřejná služba - Dočasný zaměstnanec - Neprodloužení smlouvy uzavřené na dobu určitou - Akt zasahující do právního postavení - Žádost ve smyslu čl. 90 odst. 1 služebního řádu - Žádost o změnu kvalifikace smlouvy - Přiměřená lhůta - Stížnost proti zamítnutí stížnosti - Článek 8 pracovního řádu ostatních zaměstnanců - Povinnost péče)
   2013/C 252/75
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: BU (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Orlandi, J.-N. Louis a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) (zástupci: ve věci F-135/11, původně S. Vincenzo, poté T. Jablonski a Mme G. Gavrilidou, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duron, advokáty, ve věci F-51/12, T. Jablonski a G. Gavrilidou, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duron, advokáty, a ve věci F-110/12, T. Jablonski a Rampal Olmedo, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Evropské agentury pro léčivé přípravky neprodloužit žalobci pracovní smlouvu dočasného zaměstnance.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské agentury pro léčivé přípravky neprodloužit BU pracovní smlouvu oznámené dopisem ze dne 30. května 2011 se zrušuje.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba F-135/11 zamítá.

               3)

               Žaloby F-51/12 a F-110/12 se zamítají.

               4)

               Evropská agentura pro léčivé přípravky ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených BU ve věci F-135/11 a F-51/12.

               5)

               BU ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou agenturou pro léčivé přípravky ve věci F-110/12.

      (1)  Úř. věst. C 65, 3.3.2012, s. 24.

      Úř. věst. C 209, 14.7.2012, s. 14.

      Úř. věst. C 379, 8.12.2012, s. 34.


title: Věc C-229/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 2. května 2017 – Evonik Degussa GmbH v. Spolková republika Německo

text:
               7.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 2. května 2017 – Evonik Degussa GmbH v. Spolková republika Německo
   (Věc C-229/17)
   (2017/C 256/02)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Evonik Degussa GmbH

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Předběžné otázky

               1)

               Jedná se o „výrobu vodíku“ ve smyslu přílohy I bodu 2 rozhodnutí 2011/278/EU (1) pouze tehdy, pokud se ze dvou atomů vodíku H vyrobí prostřednictvím chemické syntézy molekula vodíku H2, nebo zahrnuje pojem výroby také případ, kdy se u plynné směsi s obsahem vodíku – bez syntézy – zvýší relativní podíl vodíku H2 v této směsi tím, že se odstraní ostatní složky plynu – buď fyzikální či chemickou cestou – aby se tak získal – v souladu s formulací uvedenou v bodu 2 přílohy rozhodnutí 2011/178/EU – „produkt […] vyjádřen[ý] v (čisté) obchodovatelné produkci a na 100 % čistotu příslušné látky“?

               2)

               V případě, že je nutno na první otázku odpovědět v tom smyslu, že pojem výroby nezahrnuje zvýšení relativního podílu vodíku H2 ve směsi plynů, vyvstává dále tato otázka:
               Je nutno formulaci „prvky příslušných výrobních procesů přímo či nepřímo spojené s výrobou vodíku a se separací vodíku a oxidu uhelnatého“ vykládat v tom smyslu, že se systémové hranice referenční úrovně produktu pro vodík, které jsou popsány v bodu 2 přílohy I rozhodnutí Komise ze dne 27. dubna 2011 (2011/278/EU), vztahují pouze na oba prvky současně („a“), nebo může být prvek „separace vodíku a oxidu uhelnatého“ sám o sobě považován za prvek, na nějž se vztahují systémové hranice?

               3)

               V případě, že by byla druhá otázka zodpovězena v tom smyslu, že prvek „separace vodíku a oxidu uhelnatého“ může být sám o sobě považován za prvek, na nějž se vztahují systémové hranice, vyvstává dále otázka:
               Jedná se o prvek „separace vodíku a oxidu uhelnatého“ pouze tehdy, pokud je vodík H2 separován pouze od oxidu uhelnatého CO, nebo je prvek „separace vodíku a oxidu uhelnatého“ dán i tehdy, pokud se vodík separuje nejen od oxidu uhelnatého, ale také od dalších látek – např. oxidu uhličitého CO2 nebo CnHn?

               4)

               V případě, že by bylo nutno žalobkyni soudně přiznat nárok na navýšení bezplatných povolenek na emise, vyvstává otázka, zda je nutno bod 3 výroku rozsudku Soudního dvora ze dne 28. dubna 2014 (C-191/14) vykládat v tom smyslu, že

                           a)

                           se na povolenky, jež příslušný orgán členského státu stanovil před 1. březnem 2017 pro roky 2013 až 2020, vztahuje opravný koeficient jednotný pro všechna odvětví, uvedený v článku 4 a příloze II rozhodnutí 2013/448/EU v původním znění, a že

                           b)

                           je nutno uplatnit pro navýšení pro roky 2013 až 2017, jež bylo soudně přiznáno po 1. březnu 2017, opravný koeficient jednotný pro všechna odvětví, uvedený v článku 4 a příloze II rozhodnutí 2013/448/EU v původním znění, a že

                           c)

                           je nutno uplatnit pro navýšení pro roky 2018 až 2020, jež bylo soudně přiznáno po 1. březnu 2017, opravný koeficient jednotný pro všechna odvětví, uvedený v článku 4 a příloze II rozhodnutí 2013/448/EU ve znění rozhodnutí 2017/126/EU, platného ode dne 1. března 2017?

      (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (oznámeno pod číslem K(2011) 2772); Úř. věst. L 130, s. 1.


title: Věc T-422/09: Žaloba podaná dne 19. října 2009 — São Paulo Alpargatas v. OHIM — Fischer (BAHIANAS LAS ORIGINALES)

text:
               5.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/33

         Žaloba podaná dne 19. října 2009 — São Paulo Alpargatas v. OHIM — Fischer (BAHIANAS LAS ORIGINALES)
   (Věc T-422/09)
   2009/C 297/51
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: São Paulo Alpargatas, SA (zástupce: P. Merino Baylos, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Enrique Fischer

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               přijetí žaloby tím, že se zruší rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. srpna 2009 ve věci a všechny akty, které mu předcházely, v souladu s právem Společenství;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Enrique Fischer

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní spojení „BAHIANAS (LAS ORIGINALES)“ (přihláška č. 5 024 591) pro výrobky ve třídě 25.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová ochranná známka Společenství, která obsahuje slovní označení „havaianas“ (č. 3 772 431), španělská obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní označení „havaianas“ (M 2 341 904) a španělská slovní ochranná známka „HAVAIANAS“ (M 2 341 905), všechny pro výrobky ve třídě 25.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí.

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávný výklad čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-482/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. června 2011 — ATB Norte v. OHIM — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Città) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BRICO CENTER Città — Starší obrazové ochranné známky Společenství ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro a CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. června 2011 — ATB Norte v. OHIM — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Città)
   (Věc T-482/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BRICO CENTER Città - Starší obrazové ochranné známky Společenství ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro a CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 232/49
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ATB Norte, SL (Burgos, Španělsko) (zástupci: původně P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. Curtis-Oliver a G. Marín Raigal, poté F. Brandolini Kujman advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: O. Montalto a G. Mannucci, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Itálie) (zástupci: G. Ghidini, M. Mergati a C. Signorini, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. září 2009 (věc R 1047/2008-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi ATB Norte, SL a Bricocenter Italia Srl.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 28. září 2009 (věc R 1047/2008-4) se zrušuje v rozsahu, v němž vyhovělo odvolání společnosti Bricocenter Italia Srl před odvolacím senátem týkajícímu se služeb „reklamy“, „vedení obchodních záležitostí“ a „komerční správy“, jichž se týkala přihláška ochranné známky Společenství.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia a OHIM ponesou každý své vlastní náklady řízení vynaložené v průběhu řízení před Tribunálem.

      (1)  Úř. věst. C 24, 30.01.2010.


title: Věc T-402/05: Žaloba podaná dne  3. listopadu 2005  – Italská republika v. Komise

text:
               28.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/16

         Žaloba podaná dne 3. listopadu 2005 – Italská republika v. Komise
   (Věc T-402/05)
   (2006/C 22/31)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: Danilo Del Gaizo, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit sdělení Evropské komise, Generálního ředitelství regionální politiky – Programy a projekty Kypru, Řecka, Maďarska, Itálie, Malty a Nizozemska, č. 08799 ze dne 24. srpna 2005, jehož předmětem je platba Komisí jiné částky, než částky požadované. Réf.: Programe POR Campanie 2000 – 2006 (č. CCI 1999 IT 16 1 PO 007);

               —

               zrušit sdělení Evropské komise, Generálního ředitelství regionální politiky – Programy a projekty Kypru, Řecka, Maďarska, Itálie, Malty a Nizozemska, č. 08978 ze dne 30. srpna 2005, jehož předmětem je platba Komisí jiné částky, než částky požadované. Réf.: Programe DOCUP Lombardie 2000 – 2006 (č. CCI 2000 IT 16 2 DO 014);

               —

               zrušit sdělení Evropské komise, Generálního ředitelství regionální politiky – Programy a projekty Kypru, Řecka, Maďarska, Itálie, Malty a Nizozemska, č. 09753 ze dne 19. září 2005, jehož předmětem je platba Komisí jiné částky, než částky požadované. Réf.: Programe DOCUP cíl 2 Latium 2000 – 2006 (čo CCI 2000 IT 16 2 DO 009);

               —

               zrušit sdělení Evropské komise, Generálního ředitelství regionální politiky – Programy a projekty Kypru, Řecka, Maďarska, Itálie, Malty a Nizozemska, č. 09985 ze dne 23. září 2005, jehož předmětem je platba Komisí jiné částky, než částky požadované. Réf.: Programe DOCUP Toscane cíl 2 (č. CCI 2000 IT 16 2 DO 001);

               —

               zrušit sdělení Evropské komise, Generálního ředitelství regionální politiky – Programy a projekty Kypru, Řecka, Maďarska, Itálie, Malty a Nizozemska, č. 10654 ze dne 11. října 2005, jehož předmětem je platba Komisí jiné částky, než částky požadované.- Réf.: Programme DOCUP Piémont (no CCI 2000 IT 16 2 DO 007);

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty, které byly uplatněny ve věci T-345/04, Italská republika v. Komise (1).

      (1)  Úř. věst. C 262, 23. října 2004, s. 55.


title: Věc C-213/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. dubna 2013 — Impresa Pizzarotti & C. Spa v. Comune di Bari

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. dubna 2013 — Impresa Pizzarotti & C. Spa v. Comune di Bari
   (Věc C-213/13)
   2013/C 207/20
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Impresa Pizzarotti & C. Spa

      Odpůrkyně: Comune di Bari

      Předběžné otázky

               1)

               Je možné smlouvu o pronájmu věci budoucí, která se má uzavřít, a to i v posledně navržené formě závazku k pronájmu, považovat za veřejnou zakázku na stavební práce, byť s některými charakteristickými prvky nájemní smlouvy, a tudíž nemůže být zahrnuta mezi smlouvy vyloučené z působnosti úpravy zadávání veřejných zakázek podle článku 16 směrnice 2004/18/ES (1)?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, může vnitrostátní soud a konkrétně tento předkládající soud považovat pravomocný rozsudek případně existující v projednávané věci, který je popsán v části, v níž je vylíčen skutkový stav, za neúčinný, protože umožnil existenci právní situace, která je v rozporu s právem Společenství v oblasti veřejných zakázek, a zda je tedy možné vykonat pravomocný rozsudek, který je v rozporu s právem Společenství?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114).


title: Věc C-338/09: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Rakousko) — Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH v. Landeshauptmann von Wien ( „Volný pohyb služeb — Svoboda usazování — Pravidla hospodářské soutěže — Kabotážní doprava — Vnitrostátní linková autobusová osobní doprava — Žádost o provozování linkové dopravy — Koncese — Povolení — Podmínky — Požadavek sídla nebo stálého usazení na vnitrostátním území — Snížení příjmů ohrožující výnosnost provozování již povolené linkové dopravy“ )

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/7

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 22. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Rakousko) — Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH v. Landeshauptmann von Wien
   (Věc C-338/09) (1)

   (Volný pohyb služeb - Svoboda usazování - Pravidla hospodářské soutěže - Kabotážní doprava - Vnitrostátní linková autobusová osobní doprava - Žádost o provozování linkové dopravy - Koncese - Povolení - Podmínky - Požadavek sídla nebo stálého usazení na vnitrostátním území - Snížení příjmů ohrožující výnosnost provozování již povolené linkové dopravy)
   2011/C 63/12
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Yellow Cab Verkehrsbetriebs GmbH

      Žalovaný: Landeshauptmann von Wien

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Výklad článku 49 a násl. ES, jakož i článku 81 a násl. ES — Právní předpis členského státu stanovící jako podmínku pro udělení povolení k provozu osobní linkové dopravy, že žadatel o povolení musí mít sídlo v tomto státě, a že nová linka nesmí ohrozit výnosnost podobné stávající dopravní linky

      Výrok

               1)

               Článek 49 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která vyžaduje jako podmínku pro udělení povolení k provozování městské linkové autobusové osobní dopravy, která pravidelně obsluhuje stanovené zastávky dle jízdního řádu, aby hospodářské subjekty žádající o povolení, které jsou usazeny v jiných členských státech, měly sídlo nebo byly jinak usazeny na území tohoto členského státu ještě před tím, než je jim toto povolení k provozování této linky uděleno. Naproti tomu článek 49 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví požadavek usazení, pokud se usazení vyžaduje po udělení tohoto povolení a před tím, než žadatel zahájí provozování uvedené linky.

               2)

               Článek 49 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že se povolení k provozu turistické autobusové linky zamítne z důvodu snížení výnosnosti konkurenčního podniku, kterému bylo povoleno provozovat linku na trase zcela nebo zčásti totožné s požadovanou trasou, a to pouze na základě tvrzení tohoto konkurenčního podniku.

      (1)  Úř. věst. C 282, 21.11.2009.


title: Výmaz věci C-177/02

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/16

         Výmaz věci C-177/02 (1)

   (2005/C 19/32)

      (Jednací jazyk: italština)

   Usnesením ze dne 19. října 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věcí C-177/02, C-178/02, C-179/02 a C-180/02 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Corte Suprema di cassazione): Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura - AGEA proti Azienda Agricola Fava Allessandro e Delledonne Carla (C-177/02), Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura – AGEA proti Luigi Serpelloni. (C-178/02), Azienda Agricola Coato Giovanni, Lorenzo e Vaccaro Ivana proti Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura – AGEA (C-179/02) a Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura – AGEA proti Battista e Giacomo Malzani (C-180/02).

      (1)  Úř. věst. C 156, 29.6.2002.


title: Věc C-515/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 22. listopadu 2007 – Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie, další účastník řízení: Staatssecretaris van Financiën

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/33

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 22. listopadu 2007 – Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie, další účastník řízení: Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-515/07)
   (2008/C 22/60)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie

      Další účastník řízení: Staatssecretaris van Financiën
   Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 6 odst. 2 a čl. 17 odst. 1, 2 a 6 šesté směrnice (1) vykládat tak, že osoba povinná k dani může učinit součástí aktiv svého podniku úhrnem nejen majetek investiční, nýbrž i veškeré zboží a služby používané jak pro účely podniku, tak i pro účely, jež s podnikem nesouvisí, a při nabytí tohoto zboží a využití těchto služeb přímo a v celém rozsahu odpočítat fakturovanou DPH?

               2)

               V případě kladné odpovědi na otázku 1: Vede užití čl. 6 odst. 2 šesté směrnice ohledně služeb a majetku, které nepředstavují investiční majetek, k tomu, že se DPH vybere jednorázově v období, v němž je proveden odpočet pro tyto služby a majetek, anebo musí docházet k výběru i v následujících obdobích? Pokud je naposled uvedená alternativa správná: Jak se v takovém případě určí základ daně pro majetek a služby, ohledně nichž neprovádí osoba povinná k dani žádné odpisy?

      (1)  Šestá směrnice Rady (77/388/EHS) ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23).


title: Věc T-369/10: Žaloba podaná dne 2. září 2010 — Handicare v. OHIM — Apple Corps (BEATLE)

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/35

         Žaloba podaná dne 2. září 2010 — Handicare v. OHIM — Apple Corps (BEATLE)
   (Věc T-369/10)
   ()
   2010/C 301/59
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Handicare Holding BV (Helmond, Nizozemsko) (zástupce: G. van Roeyen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Apple Corps Ltd (Londýn, Spojené království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 31. května 2010 ve věci R 1276/2009-2 a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „BEATLE“ pro výrobky zařazené do třídy 12

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis obrazové ochranné známky Spojeného království „BEATLES“ a „THE BEATLES“ č. 1341242 pro výrobky zařazené do třídy 9; zápis španělské obrazové ochranné známky „BEATLES“ pro výrobky zařazené do třídy 9; zápisy německé obrazové ochranné známky „BEATLES“ č. 11148166 a č. 2072741 pro výrobky zařazené do třídy 9; zápis portugalské obrazové ochranné známky „BEATLES“ č. 312175 pro výrobky zařazené do třídy 9; zápis francouzské obrazové ochranné známky „BEATLES“ č. 1584857 pro výrobky zařazené do třídy 9; zápis italské obrazové ochranné známky „BEATLES“ č. 839105 pro výrobky zařazené do třídy 9; zápis slovní ochranné známky Společenství „BEATLES“ č. 219048 pro výrobky zařazené do tříd 6, 9, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 34 a 41; zápis obrazové ochranné známky Společenství „BEATLES“ č. 219014 pro výrobky zařazené do tříd 6, 9, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 34 a 41;

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění odvolání a zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 4 nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát námitku z uvedených důvodů nezamítl, ačkoliv bylo prokázáno, že skutečná podobnost mezi dotyčnými výrobky neexistuje; porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát nesprávně konstatoval, že podmínky pro uplatnění uvedeného článku byly splněny.


title: Věc T-561/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2016 – Universidad Internacional de la Riojav. EUIPO – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR — Starší slovní ochranná známka Evropské unie UNIRIOJA — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2016 – Universidad Internacional de la Riojav. EUIPO – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR)
   (Věc T-561/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR - Starší slovní ochranná známka Evropské unie UNIRIOJA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 022/35)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Universidad Internacional de la Rioja, SA (Logroño, Španělsko) (zástupci: C. Lema Devesa a A. Porras Fernandez Toledano, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Universidad de la Rioja (Logroño, Španělsko) (zástupci: původně J. Diez Hochleitner Rodríguez, D. Garayalde Niño a A. I. Alpera Plazas, advokáti, poté J Diez Hochleitner Rodríguez a D Garayalde Niño, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. června 2015 (věc R 1914/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi Universidad de la Rioja a Universidad Internacional de la Rioja

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Universidad Internacional de la Rioja, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 389, 23.11.2015.


title: Věc T-213/11 P(I): Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 15. července 2011 — Výbor zástupců zaměstnanců EIB a další v. Bömcke ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení před Soudem pro veřejnou službu — Počítání lhůty — Opožděnost“ )

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/23

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 15. července 2011 — Výbor zástupců zaměstnanců EIB a další v. Bömcke
   (Věc T-213/11 P(I)) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení před Soudem pro veřejnou službu - Počítání lhůty - Opožděnost)
   2011/C 282/47
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Výbor zástupců zaměstnanců Evropské investiční banky (Lucemburk, Lucembursko), Jean-Pierre Bodson (Lucemburk); Evangelos Kourgias (Senningerberg, Lucembursko), Manuel Sutil (Nondkeil, Francie), Patrick Vanhoudt (Gonderange, Lucembursko), Marie-Christel Heger (Lucemburk) (zástupci: J. Wilson, A. Senes a B. Entringer, advokáti)

      Další účastník řízení: Eberhard Bömcke (Athus, Belgie) (zástupce: D. Lagasse, advokát)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení předsedy druhého senátu Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ze dne 17. března 2011, Bömcke v. EIB (F-95/10 INT, nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí), směřující ke zrušení tohoto usnesení

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Výbor zástupců zaměstnanců Evropské investiční banky, Jean-Pierre Bodson, Evangelos Kourgias, Manuel Sutil, Patrick Vanhoudt a Marie-Christel Heger ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 152, 21.5.2011.


title: Věc F-60/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 27. října 2010 — Birkhoff v. Komise ( Úředníci — Odměna — Rodinné přídavky — Příspěvek na vyživované dítě — Dítě trpící vážnou nemocí nebo postižením, které mu brání v obstarávání jeho potřeb — Žádost o prodloužení vyplácení příspěvku — Článek 2 odst. 5 přílohy VII služebního řádu — Maximální příjem dítěte jako podmínka pro prodloužení vyplácení příspěvku — Náklady odpočitatelné z uvedeného příjmu )

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/60

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 27. října 2010 — Birkhoff v. Komise
   (Věc F-60/09) (1)

   (Úředníci - Odměna - Rodinné přídavky - Příspěvek na vyživované dítě - Dítě trpící vážnou nemocí nebo postižením, které mu brání v obstarávání jeho potřeb - Žádost o prodloužení vyplácení příspěvku - Článek 2 odst. 5 přílohy VII služebního řádu - Maximální příjem dítěte jako podmínka pro prodloužení vyplácení příspěvku - Náklady odpočitatelné z uvedeného příjmu)
   2010/C 346/119
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Německo) (zástupkyně: C. Inzillo, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a B. Eggers, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí o zamítnutí žádosti žalobce o prodloužení vyplácení příspěvku na vyživované dítě podle čl. 2 pátého pododstavce přílohy VII služebního řádu.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               G. Birkhoffovi se ukládá náhrada veškerých nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 205, 29.8.2009, s. 50.


title: Věc C-307/04 P: Opravný prostředek podaný dne 15. července 2004 SEC Corporation proti rozsudku vydanému dne 29. dubna 2004 druhým senátem Soudu prvního stupně Evropských společenství ve spojených věcech T-236/01, T-239/01, T-244/01 až T-246/01, T-251/01 a T-252/01, mezi Tokai Carbon Co. Ltd a dalšími a Komisí Evropských společenství

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/1

         Opravný prostředek podaný dne 15. července 2004 SEC Corporation proti rozsudku vydanému dne 29. dubna 2004 druhým senátem Soudu prvního stupně Evropských společenství ve spojených věcech T-236/01, T-239/01, T-244/01 až T-246/01, T-251/01 a T-252/01, mezi Tokai Carbon Co. Ltd a dalšími a Komisí Evropských společenství
   (Věc C-307/04 P)
   (2004/C 239/02)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 15. července 2004 opravný prostředek podaný SEC Corporation (věc T-251/01 (1)), se sídlem v Amagasaki, Hyogo (Japonsko), zastoupenou K. Platteauem, advokátem, proti rozsudku vydanému dne 29. dubna 2004 druhým senátem Soudu prvního stupně Evropských společenství ve spojených věcech T-236/01, T-239/01, T-244/01 až T-246/01, T-251/01 a T-252/01, mezi Tokai Carbon Co. Ltd a dalšími a Komisí Evropských společenství.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               a)

               zrušil část rozsudku, proti němuž je podán opravný prostředek v rozsahu, v němž stanoví, že Komise byla oprávněna použít celosvětový obrat jako rozlišující faktor pro stanovení základní částky pokuty uložené účastníku řízení podávajícímu opravný prostředek;

               b)

               zrušit článek 3 rozhodnutí (2), ve znění pozměněném Soudem prvního stupně v rozsahu, v němž ukládá účastníku řízení podávajícímu opravný prostředek pokutu ve výši 6,138 milionů eur, nebo alespoň tuto pokutu podstatně snížit na částku, kterou Soudní dvůr uzná za vhodnou; a

               c)

               uložit Komisi náhradu nákladů vzniklých před Soudem prvního stupně a Soudním dvorem.

         Právní důvody a hlavní tvrzení:
   Účastník řízení podávající opravný prostředek uvádí, že rozsudek Soudu prvního stupně by měl být zrušen z následujících důvodů:

               1)

               Porušení článku 253 Smlouvy o ES a zásad non bis in idem a spravedlnosti rozhodnutím, že Komise v rámci stanovení pokuty uložené SEC a v kontextu zvláštního charakteru případu není povinna vzít v úvahu sankce, které byly dříve uloženy SEC americkými orgány pro hospodářskou soutěž na základě stejných skutečností.

               2)

               Porušení článku 253 Smlouvy o ES a zásad spravedlnosti a přiměřenosti rozhodnutím, že Komise je oprávněna rozlišit základní částku pokuty zúčastněných stran pouze na základě celosvětového obratu bez ohledu na rozsah aktivit SEC v EHP.

      (1)  Úř. věst. C 31, 02.02.2002, s. 12.

      (2)  Rozhodnutí 2002/271/ES ze dne 18. července 2001, které se týká řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Smlouvy o EHP – Věc COMP/E-1/36.490 – Grafitové elektrody (Úř. věst. 2002, L 100, s. 1).


title: Věc C-136/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Schienen-Control Kommission Wien (Rakousko) dne 18. března 2011 — Westbahn Management GmbH v. ÖBB Infrastruktur AG

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Schienen-Control Kommission Wien (Rakousko) dne 18. března 2011 — Westbahn Management GmbH v. ÖBB Infrastruktur AG
   (Věc C-136/11)
   2011/C 173/09
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Schienen-Control Kommission Wien

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Westbahn Management GmbH

      Žalovaná: ÖBB Infrastruktur AG

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutno čl. 8 odst. 2 ve spojení s přílohou II částí II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1371/2007 ze dne 23. října 2007 o právech a povinnostech cestujících v železniční přepravě (1) vykládat v tom smyslu, že informace o hlavních přípojích musí kromě času odjezdu podle jízdního řádu zahrnovat také oznámení o zpoždění nebo odřeknutí těchto přípojů?

         V případě kladné odpovědi na první otázku:

               2)

               Je nutno článek 5 ve spojení s přílohou II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (2) vykládat ve světle čl. 8 odst. 2 ve spojení s přílohou II částí II nařízení (ES) č. 1371/2007 v tom smyslu, že provozovatel infrastruktury je povinen poskytnout železničním podnikům nediskriminačním způsobem informace o skutečných časech příjezdu, průjezdu a odjezdu vlaků jiných železničních podniků, pokud se u těchto vlaků jedná o hlavní přípoje ve smyslu přílohy II části II nařízení (ES) č. 1371/2007?

      (1)  Úř. věst. L 315, s. 14.

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti, Úř. věst. L 75, s. 29.


title: Věc T-424/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2012 — Dosenbach-Ochsner v. OHIM — Sisma (Vyobrazení slonů v obdélníku) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Společenství znázorňující slony v obdélníku — Starší mezinárodní a národní obrazové ochranné známky znázorňující slona a starší národní slovní ochranná známka elefanten — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Rozlišovací způsobilost starších ochranných známek“ )

text:
               17.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2012 — Dosenbach-Ochsner v. OHIM — Sisma (Vyobrazení slonů v obdélníku)
   (Věc T-424/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Společenství znázorňující slony v obdélníku - Starší mezinárodní a národní obrazové ochranné známky znázorňující slona a starší národní slovní ochranná známka elefanten - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Rozlišovací způsobilost starších ochranných známek)
   2012/C 80/28
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dosenbach-Ochsner AG Schuhe und Sport (Dietikon, Švýcarsko) (zástupce: O. Rauscher, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Mannucci, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Sisma SpA (Mantova, Itálie) (zástupce: F. Caricato, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. července 2010 (věc R 1638/2008-4), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Dosenbach-Ochsner AG Schuhe und Sport a Sisma SpA.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné znánky a vzory) (OHIM) ze dne 15. července 2010 (věc R 1638/2008-4) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů vynaložených společností Dosenbach-Ochsner AG Schuhe und Sport.

               3)

               Společnost Sisma SpA ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 317, 20.11.2010.


title: Věc T-248/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. června 2013 — International Engine Intellectual Property Company v. OHIM (PURE POWER) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství PURE POWER — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/70

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. června 2013 — International Engine Intellectual Property Company v. OHIM (PURE POWER)
   (Věc T-248/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství PURE POWER - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 225/154
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: International Engine Intellectual Property Company, LLC (Warrenville, Illinois, Spojené státy) (zástupci: C. Thomas a B. Reiter, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. února 2011 (věc R 2310/2010-2) týkajícímu se zápisu slovního označení PURE POWER jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 16.7.2011.


title: Věc T-679/13: Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2014 – AEMN v. Parlament

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/65

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. září 2014 – AEMN v. Parlament
   (Věc T-679/13) (1)

   2014/C 409/88
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda devátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 85, 22.3.2014.


title: Věc T-94/17: Žaloba podaná dne 13. února 2017 – ACTC v. EUIPO– Taiga (tigha)

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/44

         Žaloba podaná dne 13. února 2017 – ACTC v. EUIPO– Taiga (tigha)
   (Věc T-94/17)
   (2017/C 112/61)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ACTC GmbH (Erkrath, Německo) (zástupci: V. Hoene, D. Eickemeier a S. Gantenbrink, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Taiga AB (Varberg, Švédsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „tigha“ – Přihláška č. 11 459 617

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. prosince 2016 ve věci R 693/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 42 odst. 2 nařízení č. 207/2009.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 12. července 2005 ve věci T- 163/04, Michael Schäfer proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Žádost o navrácení do původního stavu — Žaloba před odvolacím senátem — Náklady řízení — Rozdělení)

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/23

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 12. července 2005
   ve věci T- 163/04, Michael Schäfer proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Žádost o navrácení do původního stavu - Žaloba před odvolacím senátem - Náklady řízení - Rozdělení)
   (2005/C 229/50)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-163/04, Michael Schäfer, s bydlištěm v Bergisch-Gladbach (Německo), zastoupeným I. Reesem, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnec: G. Schneider), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM, vedlejším účastníkem v řízení před Soudem, byla KoKa Verwaltung GmbH, se sídlem v Hamburku (Německo), zastoupená T. E. Lampelem, advokátem, jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. prosince 2003 (věc R 93/2003-2), v rozsahu, v němž bylo tímto rozhodnuto o rozdělení nákladů řízení před odvolacím senátem, Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda senátu, P. Lindh a V. Vadapalas, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 12. července 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyně ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 251, 09.10.2004


title: Věc T-498/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. prosince 2014 – Nanu-Nana Joachim Hoepp v. OHIM – Vincci Hoteles (NAMMU) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství NAMMU — Relativní důvod zamítnutí — Důkaz o skutečném užívání starší ochranné známky — Článek 57 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 a pravidlo 22 odst. 2 až 4 nařízení (ES) č. 2868/95“

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. prosince 2014 – Nanu-Nana Joachim Hoepp v. OHIM – Vincci Hoteles (NAMMU)
   (Věc T-498/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství NAMMU - Relativní důvod zamítnutí - Důkaz o skutečném užívání starší ochranné známky - Článek 57 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 207/2009 a pravidlo 22 odst. 2 až 4 nařízení (ES) č. 2868/95“)
   (2015/C 034/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Brémy, Německo) (zástupci: A. Nordemann, T. Boddien a M. Maier, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Vincci Hoteles, SA (Alcobendas, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 27. června 2013 (věc R 611/2012-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG a Vincci Hoteles SA

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 344, 23.11.2013.


title: Věc C-125/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Østre Landsret ze dne 15. března 2005 ve věci VW-Audi Forhandleforeningen, jednající za Vulcan Silkeborg proti Skandinavisk Motor Co. A/S

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Østre Landsret ze dne 15. března 2005 ve věci VW-Audi Forhandleforeningen, jednající za Vulcan Silkeborg proti Skandinavisk Motor Co. A/S
   (Věc C-125/05)
   (2005/C 143/25)
   Jednací jazyk: dánština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Østre Landsret (Dánsko) ze dne 15. března 2005 ve věci VW-Audi Forhandleforeningen, jednající za Vulcan Silkeborg proti Skandinavisk Motor Co. A/S, který došel kanceláři Soudního dvora dne 17. března 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Østre Landsret žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               Musí být čl. 5 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 1475/95 (1) ze dne 28. června 1995 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na kategorie dohod o distribuci a servisu motorových vozidel („nařízení č. 1475/95 o blokových výjimkách“) vykládán v tom smyslu, že výpověď dohody o distribuci s výpovědní lhůtou jednoho roku dodavatelem vyžaduje uvedení širšího odůvodnění, nežli jen dodavatelův odkaz na toto ustanovení?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: jaké požadavky mohou být podle práva Společenství kladeny na obsah takového odůvodnění a kdy je takové odůvodnění nezbytné?

               3)

               Jaké následky mohou být vyvozeny ze skutečnosti, že odůvodnění nebylo poskytnuto řádně či včas?

               4)

               Musí být čl. 5 odst. 3 nařízení č. 1475/95 o blokových výjimkách vykládán v tom smyslu, že výpověď dohody s distributorem s výpovědní lhůtou jednoho roku musí být uskutečněna na základě návrhu na reorganizaci již vytvořeného dodavatelem?

               5)

               V případě kladné odpovědi na čtvrtou otázku:
               Jaké požadavky mohou být podle práva Společenství stanoveny, pokud jde o obsah a formu návrhu na reorganizaci, vytvořeného dodavatelem a kdy musí být tento návrh předložen?

               6)

               V případě kladné odpovědi na čtvrtou otázku:
               Musí dodavatel informovat distributora, jehož dohoda je vypovídána, o obsahu návrhu na reorganizaci a pokud tomu tak je, ke kterému okamžiku a v jaké formě?

               7)

               V případě kladné odpovědi na čtvrtou otázku:
               Jaké jsou následky mohou být vyvozeny ze skutečnosti, že případný návrh na reorganizaci není v souladu s požadavky, které mohou být stanoveny pro jeho formu a obsah?

               8)

               Z dánské verze čl. 5 odst. 3 nařízení č. 1475/95 o blokových výjimkách vyplývá, že výpověď dohody s distributorem s výpovědní lhůtou jednoho roku předpokládá, že „[…] v případě potřeby zásadní reorganizace celku nebo podstatné části sítě […]“. Pojem „potřeba“ se nachází ve všech jazykových verzích nařízení č. 1475/95, ale slovo „zásadní“ se nachází pouze ve verzi dánské.
               Za těchto podmínek:
               Jaké požadavky mohou být stanoveny, pokud jde o povahu reorganizace, aby byl dodavatel oprávněný vypovědět dohodu s distributorem s výpovědní lhůtou jednoho roku podle čl. 5 odst. 3 nařízení č. 1475/95 o blokových výjimkách?

               9)

               Je třeba při posuzování otázky, zda jsou podmínky pro to, aby byl dodavatel oprávněný vypovědět smlouvu s výpovědní lhůtou jeden rok podle čl. 5 odst. 3 nařízení č. 1475/95, splněny, přikládat význam případným hospodářským důsledkům, které dodavatel může utrpět, pokud by vypověděl dohodu s distributorem s výpovědní lhůtou dva roky?

               10)

               Kdo nese důkazní břemeno při prokazování splnění podmínek, že dodavatel může vypovědět dohodu s výpovědní lhůtou jednoho roku podle čl. 5 odst. 3 nařízení č. 1475/95 a za jakých podmínek může být tohoto břemena zbaven?

               11)

               Musí být čl. 5 odst. 3 nařízení č. 1475/95 o blokových výjimkách vykládán v tom smyslu, že podmínky pro výpověď dohody s výpovědní lhůtou jednoho roku podle tohoto ustanovení dodavatelem mohou být splněny již na základě pouhé skutečnosti, že provedení nařízení č. 1400/2002 o blokových výjimkách může, jako takové, vyžadovat důkladnou reorganizaci dodavatelovy distribuční sítě?

      (1)  Úř. věst. L 145, 29.6.1995, s. 25.


title: Věc F-65/08: Žaloba podaná dne 30. července 2008 – Kipp v. Europol

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/55

         Žaloba podaná dne 30. července 2008 – Kipp v. Europol
   (Věc F-65/08)
   (2008/C 285/98)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Michael Kipp (Haag, Nizozemsko) (zástupce: P. de Casparis, advokát)

      Žalovaný: Evropský policejní úřad (Europol)
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí ze dne 4. října 2007, kterým Europol žalobce informoval, že není možné mu nabídnout stálé pracovní místo
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 4. října 2007, kterým žalovaný žalobce informoval, že není možné mu nabídnout stálé pracovní místo, jakož i rozhodnutí ze dne 29. dubna 2008, kterým se zamítá stížnost podaná proti prvnímu rozhodnutí, a rozhodnutí ze dne 12. června 2008, které následovalo po rozhodnutí ze dne 4. října 2007;

               —

               uložit Europolu náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-185/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vrhovno Sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) dne 22. dubna 2015 – Marja Kostanjevec v. F&S LEASING, GmbH

text:
               3.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 254/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vrhovno Sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) dne 22. dubna 2015 – Marja Kostanjevec v. F&S LEASING, GmbH
   (Věc C-185/15)
   (2015/C 254/05)
   Jednací jazyk: slovinština

      Předkládající soud

   Vrhovno Sodišče Republike Slovenije

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Marjan Kostanjevec

      Žalovaná: F&S LEASING GmbH.

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být pojem vzájemné žaloby ve smyslu čl. 6 odst. 3 nařízení č. 44/2001 (1) vykládán v tom smyslu, že zahrnuje i návrh podaný jako vzájemná žaloba podle vnitrostátního práva poté, co byl v dovolacím řízení zrušen pravomocný a vykonatelný rozsudek, jenž byl vydán v řízení o původní žalobě odpůrkyně, a tatáž věc byla vrácena soudu prvního stupně k novému projednání, ale navrhovatel se ve své vzájemné žalobě založené na bezdůvodném obohacení domáhá vrácení částky, kterou byl povinen zaplatit na základě zrušeného rozsudku vydaného v řízení o původní žalobě odpůrkyně?

               2)

               Musí být pojem „věci týkající se smlouvy uzavřené spotřebitelem“ uvedený v čl. 15 odst. 1 nařízení č. 44/2001 vykládán v tom smyslu, že zahrnuje i případ, kdy spotřebitel podá svůj návrh, kterým uplatňuje nárok založený na bezdůvodném obohacení, jako vzájemnou žalobu podle vnitrostátního práva, spojenou s původní žalobou, která se však týká věci související se smlouvou uzavřenou spotřebitelem ve smyslu uvedeného ustanovení nařízení č. 44/2001, a kterým se navrhovatel – spotřebitel – domáhá vrácení částky, již byl povinen zaplatit na základě rozsudku (následně) zrušeného, jenž byl vydán v řízení o původní žalobě odpůrkyně, a tedy vrácení částky vyplývající z věci týkající se smluv uzavřených spotřebitelem?

               3)

               Pokud ve výše uvedeném případě není možné založit příslušnost na pravidlech týkajících se příslušnosti k rozhodování o vzájemné žalobě, ani na pravidlech týkajících se příslušnosti ve věcech spotřebitelských smluv,

                           a)

                           musí být pojem „případy, kdy předmět sporu tvoří smlouva nebo nároky ze smlouvy“ podle čl. 5 odst. 1) nařízení č. 44/2001 vykládán v tom smyslu, že zahrnuje i návrh, v rámci kterého navrhovatel uplatňuje nárok založený na bezdůvodném obohacení, který je však podán jako vzájemná žaloba podle vnitrostátního práva, spojená s původní žalobou odpůrkyně, která se týká smluvního vztahu mezi stranami, kde předmětem nároku založeného na bezdůvodném obohacení je vrácení částky, kterou byl navrhovatel povinen zaplatit na základě rozsudku (následně) zrušeného, jenž byl vydán v řízení o původní žalobě odpůrkyně, a tedy vrácení částky vyplývající ze sporu, jehož předmět tvoří smlouva nebo nároky ze smlouvy;
                           a pokud je možné odpovědět na předchozí otázku kladně,

                           b)

                           musí být ve výše uvedeném případě příslušnost podle místa plnění ve smyslu čl. 5 odst. 1) nařízení č. 44/2001 zkoumána na základě pravidel týkajících se plnění závazků vyplývajících z nároku založeného na bezdůvodném obohacení?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42).


title: Věc C-324/06: Žaloba podaná dne 24. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/28

         Žaloba podaná dne 24. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-324/06)
   (2006/C 224/52)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Szmytkowska a P. Andrade, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Portugalská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2004/116/ES (1) ze dne 23. prosince 2004, kterou se mění příloha směrnice Rady 82/471/EHS, pokud jde o zápis Candida guilliermondii, a v každém případě tím, že tyto předpisy nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 30. června 2005.

      (1)  Úř. věst. L 379, s. 81.


title: Věc C-555/14: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. února 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 6 de Murcia – Španělsko) – IOS Finance EFC SA v. Servicio Murciano de Salud „Řízení o předběžné otázce — Postup proti opožděným platbám v obchodních transakcích — Směrnice 2011/7/EU — Obchodní transakce mezi soukromými podniky a orgány veřejné moci — Vnitrostátní právní úprava podmiňující okamžitou úhradu jistiny pohledávky vzdáním se úroku z prodlení a náhrady nákladů spojených s vymáháním“

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/2

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. února 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 6 de Murcia – Španělsko) – IOS Finance EFC SA v. Servicio Murciano de Salud
   (Věc C-555/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Postup proti opožděným platbám v obchodních transakcích - Směrnice 2011/7/EU - Obchodní transakce mezi soukromými podniky a orgány veřejné moci - Vnitrostátní právní úprava podmiňující okamžitou úhradu jistiny pohledávky vzdáním se úroku z prodlení a náhrady nákladů spojených s vymáháním“)
   (2017/C 112/02)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 6 de Murcia

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: IOS Finance EFC SA

      Žalovaná: Servicio Murciano de Salud

      Výrok

   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU ze dne 16. února 2011 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích, zejména její čl. 7 odst. 2 a 3, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je vnitrostátní právní úprava ve věci v původním řízení, která věřiteli umožňuje vzdát se úroku z prodlení a náhrady nákladů spojených s vymáháním výměnou za okamžitou úhradu jistiny splatných pohledávek, za předpokladu, že byl souhlas k takovému vzdání se nároku dán svobodně, což přísluší ověřit vnitrostátnímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 56, 16.2.2015.


title: Věc C-140/14: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 16. července 2015 – Evropská komise v. Republika Slovinsko „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2008/98/ES a 1999/31/ES — Prevence a odstraňování skládek výkopové zeminy a dalších odpadů — Ukládání na skládky odpadů — Nepřijetí opatření za účelem odstranění a uložení těchto odpadů — Uplatnění právních prostředků před soudem“

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/10

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 16. července 2015 – Evropská komise v. Republika Slovinsko
   (Věc C-140/14) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2008/98/ES a 1999/31/ES - Prevence a odstraňování skládek výkopové zeminy a dalších odpadů - Ukládání na skládky odpadů - Nepřijetí opatření za účelem odstranění a uložení těchto odpadů - Uplatnění právních prostředků před soudem“)
   (2015/C 311/10)
   Jednací jazyk: slovinština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: E. Sanfrutos Cano a M. Žebre, zmocněnci)

      Žalovaná: Republika Slovinsko (zástupce: J. Morela, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Republika Slovinsko

                           —

                           tím, že povolila uložení výkopové zeminy na parcele č. 115/1 v obci Teharje (Bukovžlak), aniž se ujistila, že na tuto skládku nebyl dříve či současně připuštěn jiný odpad, a jelikož tedy nebylo přijato žádné opatření, aby z této skládky byly odstraněny odpady, na které se vydané povolení nevztahuje, musela být uvedená skládka považována za nedovolenou skládku nesplňující podmínky a požadavky stanovené jednak v článku 13 a čl. 36 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic a jednak v čl. 5 odst. 3 písm. e), článku 6 ve spojení s rozhodnutím Rady 2003/33/ES ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví kritéria a postupy pro přijímání odpadů na skládky podle článku 16 a přílohy II směrnice 1999/31/ES, v článcích 7 až 9, 11 a 12 směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů a v jejích přílohách I až III, a

                           —

                           tím, že nepřijala od dubna 2009 dostatečná opatření k zamezení a následnému odstranění skládky výkopové zeminy spadající pod položky odpadů 17 05 06 (vytěžená hlušina neuvedená pod položkou 17 05 05) a 17 05 05 (vytěžená hlušina obsahující nebezpečné látky) v místě výstavby obecní infrastruktury pro obchodní zónu Gaberje-jih, takže tato skládka musela být rovněž považována za nedovolenou skládku nesplňující výše uvedená ustanovení směrnic 1999/31 a 2008/98 a články 12, 15 a 17 posledně uvedené směrnice,
                           nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze všech těchto ustanovení.

               2)

               Republice Slovinsko se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 184, 16.6.2014.


title: Věc F-47/13: Žaloba podaná dne 17. května 2013 — ZZ v. Rada

text:
               20.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 207/63

         Žaloba podaná dne 17. května 2013 — ZZ v. Rada
   (Věc F-47/13)
   2013/C 207/110
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí nezařadit žalobce na seznam úředníků funkční skupiny AD navržených na povýšení v roce 2012

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí generálního sekretariátu Rady č. 63/12 ze dne 20. července 2012, jež se týká seznamu úředníků navržených na povýšení během období 2012, na kterém nebylo uvedeno jméno žalobce, a zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 11. února 2011;

               —

               uložit žalované náhradu škody a zaplacení úroků z prodlení a kompenzačních úroků ve výši 6,75 % za vzniklou majetkovou i nemajetkovou újmu;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-470/15: Žaloba podaná dne 11. srpna 2015 – Cham v. Rada

text:
               12.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/36

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2015 – Cham v. Rada
   (Věc T-470/15)
   (2015/C 337/40)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Cham Holding (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že žaloba je přípustná a opodstatněná;

               —

               v důsledku toho zrušil rozhodnutí 2015/837/SZBP ze dne 28. května 2015 a následující akty k jeho provedení v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně;

               —

               uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody, které jsou v podstatě totožné s důvody či podobné důvodům uplatňovaným ve věci T 432/14, Makhlouf v. Rada (1).

      (1)  Úř. věst. C 290, s. 13.


title: Věc T-399/15: Žaloba podaná dne 20. července 2015 – Morgan & Morgan v. OHIM – Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan)

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/56

         Žaloba podaná dne 20. července 2015 – Morgan & Morgan v. OHIM – Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan)
   (Věc T-399/15)
   (2015/C 311/61)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Morgan & Morgan International Insurance Brokers S.r.l. (Conegliano, Itálie) (zástupci: F. Gatti a F. Caricato, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Grupo Morgan & Morgan (Ciudad de Panamá, Panama)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „Morgan & Morgan“ – Přihláška č. 11 596 087

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 7. května 2015 ve věci R 1657/2014-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               uznal žalobu podanou žalobkyní a prohlásil ji za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               změnil napadené rozhodnutí;

               —

               umožnil konečný zápis ochranné známky Společenství č. 11 596 087 jménem Morgan & Morgan International Insurance Brokers S.r.l. ve třídě 36;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů tří řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-531/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španělsko) dne 8. října 2015 – Elda Otero Ramos v. Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social

text:
               21.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 429/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španělsko) dne 8. října 2015 – Elda Otero Ramos v. Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social
   (Věc C-531/15)
   (2015/C 429/14)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Elda Otero Ramos

      Odpůrci: Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Předběžné otázky

               1)

               Jsou pravidla týkající se důkazního břemene, která jsou stanovena v článku 19 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění) (1), použitelná na situaci rizika během kojení, která je uvedena v čl. 26 odst. 4 zákona o prevenci pracovních rizik ve spojení s čl. 26 odst. 3 téhož zákona, tj. španělského právního předpisu, jímž se provádí čl. 5 odst. 3 směrnice Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň (2)?

               2)

               Lze v případě kladné odpovědi na první otázku mít za to, že existence rizik pro kojení při výkonu povolání zdravotní sestry v oddělení urgentní nemocniční péče, jež jsou prokázána odbornou zprávou vydanou lékařem, který je současně vedoucím oddělení urgentní péče nemocnice, v níž zaměstnankyně slouží, představuje skutečnost nasvědčující tomu, že došlo k přímé nebo nepřímé diskriminaci, ve smyslu článku 19 směrnice?

               3)

               Lze v případě kladné odpovědi na druhou otázku mít za to, že pokud zaměstnankyně zaujímá pracovní místo, které bylo v přehledu pracovních míst vyhotoveném zaměstnavatelem na základě konzultace se zástupci zaměstnanců zařazeno mezi pracovní místa prostá rizika, a pokud oddělení preventivního lékařství/prevence pracovních rizik dotyčné nemocnice vydalo prohlášení o způsobilosti, přičemž výše uvedené dokumenty neobsahují žádné podrobnější odůvodnění zmíněných závěrů, tyto skutečnosti v každém případě a bez možnosti jakéhokoli zpochybnění prokazují, že nebyla porušena zásada rovnosti ve smyslu výše uvedeného článku?

               4)

               V případě kladné odpovědi na druhou otázku a záporné odpovědi na třetí otázku, který z účastníků řízení – zaměstnankyně, která podala žalobu, nebo žalovaný zaměstnavatel – v případě, že je třeba prokázat, že z výkonu práce vyplývá existence rizik pro matku nebo kojené dítě, musí v souladu s článkem 19 směrnice 2006/54/ES prokázat, zaprvé, že úprava pracovních podmínek nebo pracovní doby není proveditelná, nebo že by podmínky daného pracovního místa mohly mít i navzdory takovéto úpravě záporný dopad na zdraví těhotné zaměstnankyně nebo kojence – čl. 26 odst. 2 zákona o prevenci pracovních rizik ve spojení s čl. 26 odst. 4 téhož zákona, jímž se provádí čl. 5 odst. 2 směrnice 92/85/EH; a zadruhé, že tato změna pracovního místa není technicky nebo objektivně proveditelná nebo nemůže být rozumně požadována na základě náležitého odůvodnění – čl. 26 odst. 3 zákona o prevenci pracovních rizik ve spojení s čl. 26 odst. 4 téhož zákona, jímž se provádí čl. 5 odst. 3 směrnice 92/85/EHS?

      (1)  Úř. věst. L 204, s. 23.

      (2)  Úř. věst. L 348, s. 1; Zvl. vyd. 05/02, s. 110.


title: Věc C-109/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 29. února 2012 — Laboratoires Lyocentre

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 29. února 2012 — Laboratoires Lyocentre
   (Věc C-109/12)
   2012/C 133/36
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Laboratoires Lyocentre

      Další účastníci řízení: Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus, Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

      Předběžné otázky

               1)

               Vylučuje zařazení přípravku mezi zdravotnické prostředky opatřené označením CE ve smyslu směrnice 93/42/EHS (1) o zdravotnických prostředcích, provedené podle této směrnice, aby příslušný vnitrostátní orgán jiného členského státu zařadil tento přípravek z důvodu jeho farmakologických, imunologických a metabolických účinků mezi léčivé přípravky ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice 2001/83/ES (2) o léčivých přípravcích?

               2)

               Bude-li první otázka zodpovězena záporně: Může tento příslušný vnitrostátní orgán zařadit přípravek mezi léčivé přípravky pouze za dodržení postupu stanoveného ve směrnici 2001/83/ES o léčivých přípravcích nebo je nutné před zahájením postupu směřujícího k zařazení přípravku mezi léčivé přípravky podle směrnice o léčivých přípravcích provést řízení o ochranné doložce podle článku 8 nebo je třeba postupovat podle ustanovení o nesprávně připojeném označení CE podle článku 18 směrnice 93/42/EHS o zdravotnických prostředcích?

               3)

               Vylučuje směrnice 2001/83/ES o léčivých přípravcích, směrnice 93/42/EHS o zdravotnických prostředcích nebo jiné předpisy unijního práva (mimo jiné ochrana zdraví a lidského života a ochrana spotřebitele), aby přípravky stejného složení a stejné účinnosti byly na území stejného členského státu uváděny na trh jako léčivé přípravky ve smyslu směrnice 2001/83/ES o léčivých přípravcích, které vyžadují k uvedení na trh registraci, na straně jedné, a jako zdravotnické prostředky ve smyslu směrnice 93/42/EHS o zdravotnických prostředcích, na straně druhé?

      (1)  Směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (Úř. věst. L 169, s. 1; Zvl. vyd. 13/12, s. 82)

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69)


title: Věc F-141/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 30. května 2013 — Marcuccio v. Komise ( „Veřejná služba — Článek 34 odst. 1 a 6 jednacího řádu — Žaloba podaná telefaxem ve lhůtě pro podání žaloby — Vlastnoruční podpis advokáta odlišný od podpisu nacházejícího se na originálu žaloby zaslané poštou — Zmeškání lhůty pro podání žaloby — Zjevná nepřípustnost“ )

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/50

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 30. května 2013 — Marcuccio v. Komise
   (Věc F-141/11) (1)

   (Veřejná služba - Článek 34 odst. 1 a 6 jednacího řádu - Žaloba podaná telefaxem ve lhůtě pro podání žaloby - Vlastnoruční podpis advokáta odlišný od podpisu nacházejícího se na originálu žaloby zaslané poštou - Zmeškání lhůty pro podání žaloby - Zjevná nepřípustnost)
   2013/C 252/90
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a J. Baquero Cruz, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení implicitního rozhodnutí Komise, kterým se zamítá žádost žalobce o zaplacení mzdových nedoplatků za období od září do prosince 2010 a za leden 2011

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               L. Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 65, 3.3.2012, s. 25.