title: Věc T-172/07: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 2. června 2008 – Atlantic Dawn a další v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Rybolovné kvóty — Nařízení (ES) č. 2371/2002 — Neexistence bezprostředního dotčení — Nepřípustnost )

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/20

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 2. června 2008 – Atlantic Dawn a další v. Komise
   (Věc T-172/07) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Rybolovné kvóty - Nařízení (ES) č. 2371/2002 - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost“)
   (2008/C 183/42)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Atlantic Dawn; Antarctic Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal); Atlantean Ltd (Killybegs, Donegal); Killybegs Fishing Enterprises Ltd (Killybegs, Donegal); Doyle Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal); Western Seaboard Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal); O'Shea Fishing Co. Ltd (Killybegs, Donegal); Aine Fishing Co. Ltd (Burtonport, Donegal); Brendelen Ltd (Greencastle, Donegal); Cavankee Fishing Co. Ltd (Greencastle, Donegal); Ocean Trawlers Ltd (Killybegs, Donegal); Eileen Oglesby (Burtonport, Donegal); Noel McGing (Killybegs, Donegal); Mullglen (Dublin, Irsko); Bradan Fishing Co. Ltd (Sligo, Sligo, Irsko); Larry Murphy (Castletownbere, Cork, Irlande); Pauric Conneely (Claregalway, Galway, Irlande); Thomas Flaherty (Kilronan, Aran Islands, Galway); Carmarose (Killybegs, Donegal, Irsko) (zástupci: G. Hogan, SC, N. Travers, T. O'Sullivan, BL a D. Barry, solicitor)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: K. Banks, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyně: Španělské království (zástupce: N. Díaz Agad, abogado del Estado)
   Předmět věci
   Zrušení nařízení Komise (ES) č. 147/2007 ze dne 15. února 2007, kterým se upravují určité rybolovné kvóty od roku 2007 do 2012 v souladu s článkem 23 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (Úř. věst. L 46, s. 10; Zvl. vyd. 04/05, s. 460)
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobkyně, Atlantic Dawn Ltd a další, ponesou vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Komisí.

               3)

               Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 170, 21.7.2007.


title: Věc F-13/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 28. září 2011 — De Nicola v. EIB ( Veřejná služba — Zaměstnanci Evropské investiční banky — Posouzení — Povýšení — Žaloba na náhradu škody — Přípustnost )

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/37

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 28. září 2011 — De Nicola v. EIB
   (Věc F-13/10) (1)

   (Veřejná služba - Zaměstnanci Evropské investiční banky - Posouzení - Povýšení - Žaloba na náhradu škody - Přípustnost)
   2011/C 340/73
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Carlo De Nicola (Strassen, Lucembursko) (zástupce: L. Isola, advokát)

      Žalovaná: Evropská investiční banka (zástupci: T. Gilliams a F. Martin, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí odvolacího výboru, kterým se zamítá odvolání žalobce proti posouzení jeho výkonů během roku 2008, jakož i na zrušení hodnotící zprávy za rok 2008, a návrh, aby byla EIB uložena náhrada za nemajetkovou a majetkovou újmu, která žalobci vznikla.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Carlo De Nicola ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Evropskou investiční bankou.

               3)

               Evropská investiční banka ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 134, 22.5.2010, s. 53.


title: Věc T-587/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. ledna 2015 – Schwerdt v. OHIM – Iberamigo (cat & clean) („Ochranná známka Společenství – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Společenství cat & clean – Starší španělská slovní ochranná známka CLEAN CAT – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 – Překážky volného pohybu zboží – Článek 34 SFEU – Článek 16 Listiny základních práv“)

text:
               2.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 21. ledna 2015 – Schwerdt v. OHIM – Iberamigo (cat & clean)
      (Věc T-587/13) (1)

      („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství cat & clean - Starší španělská slovní ochranná známka CLEAN CAT - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Překážky volného pohybu zboží - Článek 34 SFEU - Článek 16 Listiny základních práv“)
      (2015/C 073/33)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Miriam Schwerdt (Porta-Westfalica, Německo) (zástupce: K. Kruse, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: A. Poch, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Iberamigo, SA (Rubi, Španělsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 3. září 2013 (věc R 1799/2012-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Iberamigo, SA a Miriam Schwerdt.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Miriam Schwerdt se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Výmaz věci T-66/97

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/63

         Výmaz věci T-66/97 (1)

   (2005/C 217/132)

      (Jednací jazyk: nizozemština)

   Usnesením ze dne 16. června 2005 rozhodl předseda pátého senátu Soudu prvního stupně Evropských společenství o výmazu věci T-66/97, J. T. F. J. Op't Veld proti Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 142, 10.5.1997


title: Věc C-94/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bergamo (Itálie) dne 28. února 2011 — trestní řízení proti Survivalovi Godwinovi

text:
               7.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bergamo (Itálie) dne 28. února 2011 — trestní řízení proti Survivalovi Godwinovi
   (Věc C-94/11)
   2011/C 139/26
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Bergamo

      Účastník původního řízení

   Survival Godwin

      Předběžná otázka

   Brání články 15 a 16 směrnice 2008/115/ES (1) s ohledem na zásady loajální spolupráce a užitečného účinku směrnic tomu, aby chování státního příslušníka třetí země, který neoprávněně pobývá v členském státu, mohlo z důvodu jeho prosté nespolupráce v rámci řízení o vyhoštění, a konkrétně prostého nedodržení příkazu k ukončení pobytu vydaného správním orgánem, být trestným činem, za který lze uložit trest odnětí svobody až na 4 léta v případě, že nesplnil první příkaz vydaný policejním ředitelem, a trest odnětí svobody až na 5 let v případě nesplnění následných příkazů?

      (1)  Úř. věst. L 348, s. 98.


title: Věc T-622/14: Žaloba podaná dne 15. srpna 2014 – Lauritzen Holding v. OHIM – IC Companys (IWEAR)

text:
               6.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 351/26

         Žaloba podaná dne 15. srpna 2014 – Lauritzen Holding v. OHIM – IC Companys (IWEAR)
   (Věc T-622/14)
   2014/C 351/34
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lauritzen Holding AS (Drøbak, Norsko) (zástupci: P. Walsh a S. Dunstan, Solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: IC Companys A/S (Kodaň, Dánsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 2. června 2014 ve věci R 1935/2013-2.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „IWEAR“ pro výrobky zařazené do tříd 18, 25 a 28 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0 6 29  806

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: starší ochranná známka „INWEAR“ zapsaná jako ochranná známka Společenství č. 2 1 68  284

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství


title: Věc T-153/11: Žaloba podaná dne 14. března 2011 — Zenato Azienda Vitivinicola Srl v. OHIM — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (ZENATO RIPASSA)

text:
               7.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/24

         Žaloba podaná dne 14. března 2011 — Zenato Azienda Vitivinicola Srl v. OHIM — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (ZENATO RIPASSA)
   (Věc T-153/11)
   2011/C 139/46
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Zenato Azienda Vitivinicola Srl (Peschiera del Garda, Itálie) (zástupce: A. Rizzoli, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Verona, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil tuto žalobu společně s jejími přílohami za přípustnou,

               —

               zrušil rozhodnutí odvolacího senátu (body 1, 2 a 3 výroku) v části, v níž vyhovuje odvolání, vyhovuje námitkám a v plném rozsahu zamítá přihlášku, ukládá přihlašovatelce náhradu nákladů řízení osoby podávající námitky v námitkovém řízení a v odvolacím řízení,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ZENATO RIPASSA“ (přihláška č. 5 848 015), pro výrobky třídy 33 (alkoholické nápoje)

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Italská slovní ochranná známka „RIPASSO“ (č. 682 213), pro výrobky třídy 33 („vína, pálenky a likéry“)

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Vyhovění námitkám a zamítnutí přihlášky v plném rozsahu

      Dovolávané žalobní důvody:Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


               21.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/4

         Žádost Fürstliches Landgericht o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO podaná dne 18. března 2014 v řízení ve věci společnosti Otto Kaufmann AG
   (Věc E-9/14)
   (2014/C 274/04)
   Dopisem ze dne 18. března 2014, který podatelna Soudního dvora ESVO obdržela dne 21. března 2014, požádal Fürstliches Landgericht (knížecí zemský soud, Lichtenštejnsko) Soudní dvůr ESVO o poradní stanovisko v řízení ve věci společnosti Otto Kaufmann AG, týkající se následující otázky:

               —

               Vyžaduje Dohoda o EHP, a zejména ustanovení o volném pohybu služeb a svobodě usazování, a/nebo jednotlivé akty sekundárního práva (např. směrnice 2004/18/ES o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby nebo směrnice 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu, jež byly obě začleněny do práva EHP), aby v případě, že vnitrostátní právo umožňuje soudům trestní postih právnických osob, byly tyto tresty jasným způsobem zaznamenány, například v rejstříku trestů?


title: Věc C-435/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — CHS Tour Services GmbH v. Team4 Travel GmbH ( „Směrnice 2005/29/ES — Nekalé obchodní praktiky — Prodejní brožura obsahující nesprávnou informaci — Kvalifikace jako „klamavá obchodní praktika“ — Případ, kdy obchodníkovi nelze vytýkat žádné porušení povinnosti náležité péče“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof — Rakousko) — CHS Tour Services GmbH v. Team4 Travel GmbH
   (Věc C-435/11) (1)

   (Směrnice 2005/29/ES - Nekalé obchodní praktiky - Prodejní brožura obsahující nesprávnou informaci - Kvalifikace jako „klamavá obchodní praktika“ - Případ, kdy obchodníkovi nelze vytýkat žádné porušení povinnosti náležité péče)
   2013/C 344/16
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: CHS Tour Services GmbH

      Žalovaná: Team4 Travel GmbH

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberster Gerichtshof — Výklad článku 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (Úř. věst. L 149, s. 22) — Brožura obsahující nesprávné informace — Možnost či nemožnost podnikatele prokázat, že požadavky profesionální péče byly dodrženy za účelem zabránění, aby uvedené obchodní praktiky byly kvalifikovány jako „klamavé“

      Výrok

               1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („směrnice o nekalých obchodních praktikách“) musí být vykládána v tom smyslu, že v případě, kdy obchodní praktika splňuje všechna kritéria uvedená v čl. 6 odst. 1 této směrnice k tomu, aby byla kvalifikována jako klamavá praktika vůči spotřebiteli, není namístě ověřovat, zda je taková praktika rovněž v rozporu s požadavky náležité profesionální péče ve smyslu čl. 5 odst. 2 písm. a) téže směrnice, aby mohla být platně považována za nekalou, a tudíž zakázána na základě čl. 5 odst. 1 uvedené směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 340,19.11.2011


title: Věc T-296/11: Žaloba podaná dne 8. června 2011 — Cementos Portland Valderrivas v. Komise

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/26

         Žaloba podaná dne 8. června 2011 — Cementos Portland Valderrivas v. Komise
   (Věc T-296/11)
   2011/C 238/46
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Cementos Portland Valderrivas, SA (Pamplona, Španělsko) (zástupce: L. Ortiz Blanco, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou,

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 30. března 2011,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Projednávaná žaloba je podána proti rozhodnutí Komise ze dne 30. března 2011, v řízení podle čl. 18 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 přijatému ve věci COMP/39.520 — cement a související výrobky
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje jediný žalobní důvod vycházející z porušení výše uvedeného článku 18 a zásady proporcionality.

               —

               V tomto ohledu zaprvé tvrdí, že informace požadované na základě napadeného řízení nijak nesouvisejí s předpokládaným protiprávním jednáním, a tedy že nemohou Komisi umožnit ověřit žádnou domněnku odůvodňující šetření ohledně Valderrivas. V důsledku toho se žalobkyně domnívá, že kritérium nezbytnosti, kterému na základě článku 18 nařízení č. 1/2003 podléhá výkon pravomocí v oblasti žádosti o informace, není splněno. Žalobkyně rovněž tvrdí, že skutečnost, že rozhodnutí neobsahuje žádný odkaz na takové domněnky, nemůže Tribunálu zabránit vykonat potřebný přezkum nezbytnosti, který mu přísluší.

               —

               Zadruhé se žalobkyně domnívá, že napadené rozhodnutí je v rozporu se zásadou proporcionality v rozsahu, v němž pro Valderrivas představuje zjevně nepřiměřené břemeno v souvislosti s potřebami šetření. Tato nepřiměřenost vyplývá z povahy, nepřiměřeného rozsahu a podrobnosti požadovaných informací, z povinnosti zpracovat a předložit tyto informace ve zvláštních formátech a ze lhůty stanovené pro poskytnutí informací.


title: Věc C-391/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Andalucía (Španělsko) dne 20. července 2015 – Marina del Mediterráneo S.L. a další v. Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía

text:
               19.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Andalucía (Španělsko) dne 20. července 2015 – Marina del Mediterráneo S.L. a další v. Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía
   (Věc C-391/15)
   (2015/C 346/07)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de Andalucía

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Marina del Mediterráneo S.L., Marina del Mediterráneo Duquesa S.L., Marina del Mediterráneo Estepona S.L., Marina del Mediterráneo Este S.L., Marinas del Mediterráneo Torre S.L., Marina del Mediterráneo Marbella S.L., Gómez Palma S.C., Enrique Alemán S.A., Cyes Infraestructuras S.A., Cysur Obras y Medioambiente S.A.

      Žalovaný: Consejería de Obras Públicas y Vivienda de la Junta de Andalucía

      Další účastníci řízení: Agencia Pública de Puertos de Andalucía, UTE Nassir Bin Abdullah and Sons, S.L., Puerto Deportivo de Marbella, S.A. a Ayuntamiento de Marbella

      Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 1 odst. 1 a čl. 2 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 89/665 (1) s ohledem na zásady loajální spolupráce a užitečného účinku směrnice vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jakou představuje čl. 310 odst. 2 zákona č. 30/2007 ze dne 30. října 2007 o zakázkách ve veřejném sektoru [nyní čl. 40 odst. 2 královského legislativního nařízení č. 3/2011 ze dne 14. listopadu 2011, kterým se kodifikuje zákon o zakázkách ve veřejném sektoru], v tom rozsahu, v jakém znemožňuje přezkoumat v rámci zvláštního přezkumného řízení v oblasti zadávání veřejných zakázek takové akty vydané zadavateli, jako například rozhodnutí o přijetí nabídky některého z uchazečů, jimž je vytýkáno porušení ustanovení týkajících se odůvodnění technické a ekonomické způsobilosti, obsažených ve vnitrostátních a unijních právních předpisech?

               2)

               Pokud bude odpověď na první otázku kladná, má se mít za to, že čl. 1 odst. 1 a čl. 2 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 89/665 mají přímý účinek?

      (1)  Směrnice Rady ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 246).


title: Věc C-514/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. září 2015 HIT Groep BV proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 15. července 2015 ve věci T-436/10, Hit Groep v. Komise

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. září 2015 HIT Groep BV proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 15. července 2015 ve věci T-436/10, Hit Groep v. Komise
   (Věc C-514/15 P)
   (2015/C 398/24)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: HIT Groep BV (zástupci: G. van der Wal a L. Parret, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               určit, že uplatňované důvody kasačního opravného prostředku jsou opodstatněné, zrušit napadený rozsudek, (dodatečně) určit, že žaloba navrhovatelky podaná proti spornému rozhodnutí (1) je opodstatněná a zrušit sporné rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká navrhovatelky, zejména čl. 1 bod 9 písm. b), čl. 2 bod 9 a čl. 4 bod 22, podpůrně zrušit pokutu uloženou navrhovatelce v čl. 2 bodu 9 sporného rozhodnutí resp. ji snížit v rozsahu, který bude Soudní dvůr považovat za přiměřený, přinejmenším však zrušit napadený rozsudek a vrátit věc k rozhodnutí Tribunálu v souladu s rozsudkem Soudního dvora;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vzniklých navrhovatelce v prvostupňovém řízení a v řízení o kasačním opravném prostředku včetně nákladů jejího právního zastoupení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               a)

               V bodech 174 až 188 a v bodě 224 napadeného rozsudku Tribunál rozhodl neoprávněně, nesprávně, neúplně, resp. nesrozumitelně odůvodnil a v napadeném rozsudku a uvedl v rozporu s čl. 296 odst. 2 SFEU, čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie (2) (dále jen: Listina), čl. 23 odst. 2 druhým pododstavcem nařízení č. 1/2003, čl. 7 odst. 1 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen: EÚLP), článkem 49 Listiny a s obecnými právními zásadami, zejména zásadou proporcionality, že Komise při uplatnění horní hranice pokuty pro navrhovatelku, platné podle čl. 23 odst. 2 druhého pododstavce nařízení č. 1/2003 (3), mohla vycházet z obratu navrhovatelky v (účetním) období roku 2003 a že tím, že vycházela z tohoto účetního období, neporušila zásadu proporcionality; Tribunál proto žalobu (nynější) navrhovatelky zamítl a uložil jí náhradu nákladů řízení.

               b)

               Tribunál neprávem, nesprávně a v rozporu s čl. 296 odst. 2 SFEU, čl. 41 odst. 2 písm. c) a čl. 49 odst. 3 Listiny a s obecnými právními zásadami, zejména se zásadou proporcionality, neposoudil proporcionalitu pokuty, která byla uložena navrhovatelce Komisí; (přinejmenším) v tomto rozsahu není rozsudek Tribunálu odůvodněn resp. je odůvodněn nedostatečně (nesrozumitelně); Tribunál proto žalobu (nynější) navrhovatelky zamítl a uložil jí náhradu nákladů řízení.

         Na rozdíl od rozhodnutí Tribunálu je odchýlení od čl. 23 odst. 2 druhého pododstavce nařízení č. 1/2003 (v projednávaném případě) nepřípustné a nesprávné. Takové odchýlení – v rámci něhož se namísto předchozího účetního období (2009) uplatní v rámci tohoto ustanovení účetní období roku 2003 – je v rozporu s tímto ustanovením a jeho účelem. Článek 23 odst. 2 druhý pododstavec nařízení č. 1/2003 má zabránit tomu, aby byla pokuta uložena ve výši, která přesahuje platební schopnost podniku v okamžiku, v němž je činěn odpovědným za protiprávní jednání a v němž je mu Komisí uložena finanční sankce. Toto ustanovení je zárukou zásady proporcionality, která není dodržena, došlo-li k odchýlení od jeho znění.
   Odchýlení od tohoto ustanovení (jeho znění) porušuje (v projednávaném případě) i čl. 7 odst. 1 EÚLP, článek 49 Listiny a zásadu proporcionality (zásadu legality a požadavek určitosti).
   Rozsudky Soudního dvora, v nichž bylo umožněno odchýlení od výslovného znění čl. 23 odst. 2 druhého pododstavce nařízení č. 1/2003 (rozsudky ze dne 7. června 2007, Britannia Alloys & Chemicals v. Komise, C-76/06 P, EU:C:2007:326, a ze dne 14. května 2014, 1. garantovaná v. Komise, C-90/13 P, EU:C:2014:326), byly přijaty (dlouho) poté, co došlo k projednávaným skutečnostem, na jejichž základě byla navrhovatelce uložena pokuta. Retroaktivní použití této judikatury tudíž porušuje čl. 7 odst. 1 EÚLP a článek 49 Listiny.
   Pokud by mohlo být odchýlení od čl. 23 odst. 2 druhé věty nařízení č. 1/2003 ve výjimečných případech přípustné, vyžaduje podrobné odůvodnění; v napadeném rozsudku však v rozporu s čl. 7 odst. 1 EÚLP a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny takové odůvodnění není resp. je nedostatečné.
   Dodržení zásady proporcionality vyžaduje, aby unijní soud (v každém případě) (následně) zkoumal při odchýlení od čl. 23 odst. 2 druhé věty nařízení č. 1/2003, zda pokuta odpovídá cíli tohoto ustanovení a zásadě proporcionality, což Tribunál v napadeném rozsudku (a Komise ve sporném rozhodnutí) neprovedl, přinejmenším to však neodůvodnil resp. to odůvodnil nedostatečně.

      (1)  Rozhodnutí Komise K(2010) 4387 v konečném znění ze dne 30. června 2010 týkajícího se řízení podle článku 101 [SFEU] a článku 53 dohody o EHP (věc COMP/38.344 – Předpínací ocel) ve znění pozměňovacího rozhodnutí K (2010) 6676 v konečném znění ze dne 30. září 2010 a rozhodnutí Komise K(2011) 2269 v konečném znění ze dne 4. dubna 2011.

      (2)  Úř. věst. 2000, C 364, s. 1.

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích [101 SFEU] a [102 SFEU] (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc T-55/15: Žaloba podaná dne 3. února 2015 – Certified Angus Beef v. OHIM – Certified Australian Angus Beef (CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF)

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/34

      Žaloba podaná dne 3. února 2015 – Certified Angus Beef v. OHIM – Certified Australian Angus Beef (CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF)
      (Věc T-55/15)
      (2015/C 107/45)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Certified Angus Beef, LLC (Wooster, Ohio, Spojené státy americké) (zástupce: C. Aikens, barrister)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Certified Australian Angus Beef Pty Ltd (Surrey Hills, Austrálie)

         Údaje týkající se řízení před OHIM

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis obrazové ochranné známky obsahující slovní prvky „CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF“ s vyznačením Evropské unie – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 095 394

         Řízení před OHIM: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. října 2014 ve věci R 662/2014-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  vyhověl námitkám v plném rozsahu;

                  —

                  uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-137/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. května 2007 – La Perla v. OHIM – Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC) ( Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC — Starší vnitrostátní obrazové a slovní ochranné známky LA PERLA a LA PERLA PARFUMS — Důvody zamítnutí — Článek 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 40/94 )

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/21

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. května 2007 – La Perla v. OHIM – Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC)
   (Věc T-137/05) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC - Starší vnitrostátní obrazové a slovní ochranné známky LA PERLA a LA PERLA PARFUMS - Důvody zamítnutí - Článek 52 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 40/94“)
   (2007/C 155/41)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Gruppo La Perla SpA (Boloňa, Itálie) (zástupci: R. Morresi a A. Dal Ferro, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně M. Capostagno, poté O. Montalto, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vedlejší účastnice řízení před Soudem: Worldgem Brands – Gestão e Investimentos Lda, původně Cielo Brands – Gestão e Investimentos Lda (Madeira, Portugalsko) (zástupci: G. Bozzola a C. Bollomunno, advokáti)
   Předmět věci
   Žaloba proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 25. ledna 2005 (věc R 537/2004-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Gruppo La Perla SpA a Worldgem Brands – Gestão e Investimentos Lda.
   Výrok

               1.

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 25. ledna 2005 (věc R 537/2004-1) se zrušuje.

               2.

               Vedlejší účastnice řízení ponese vlastní náklady řízení a nahradí jednu třetinu nákladů řízení žalobkyně.

               3.

               Žalobkyně ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení.

               4.

               OHIM ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 132, 28.5.2005.


title: Věc C-22/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. ledna 2010 společností REWE-Zentral AG proti rozsudku Soudu prvního stupně (šestého senátu) vydanému dne 11. listopadu 2009 ve věci T-150/08, REWE-Zentral AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory); Vedlejší účastnice řízení: Aldi Einkauf GmbH & Co. OGH

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/15

         Kasační opravný prostředek podaný dne 14. ledna 2010 společností REWE-Zentral AG proti rozsudku Soudu prvního stupně (šestého senátu) vydanému dne 11. listopadu 2009 ve věci T-150/08, REWE-Zentral AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory); Vedlejší účastnice řízení: Aldi Einkauf GmbH & Co. OGH
   (Věc C-22/10 P)
   2010/C 80/28
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: REWE-Zentral AG (zástupci: M. Kinkeldey a A. Bognár, advokáti)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               1)

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. listopadu 2009;

               2)

               uložit žalovanému a odpůrci v řízení o kasačním opravném prostředku náhradu nákladů tohpto řízení, jakož i řízení před Soudem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tento kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku Soudu prvního stupně, kterým tento soud zamítl žalobu navrhovatelky požadující zrušení rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 15. února 2008 zamítajícího návrh navrhovatelky na zápis slovního označení CLINA. Soud svým rozsudkem potvrdil rozhodnutí odvolacího senátu, podle kterého existuje nebezpečí záměny se starší ochrannou známkou Společenství CLINAIR.
   Jako žalobní důvod je uplatněno porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 ze dne 20 prosince 1993 o ochranné známce Společenství (dále jen „NOZS“)
   Soud údajně podle navrhovatelky při posouzení nebezpečí záměny v rozporu s právem neprovedl důkladné celkové zvážení všech relevantních okolností. Soud údajně tím, že nesprávně předpokládal vysokou fonetickou a vzhledovou podobnost kolidujících označení, což je údajně rovněž právně chybné, došel k závěru, že tuto podobnost nelze odstranit daným pojmovým rozdílem, kterýžto závěr je údajně rovněž právním pochybením. Dále Soud údajně správně právně neposoudil nízkou rozlišovací schopnost starší ochranné známky. Tím Soud podle navrhovatelky nesprávně použil čl. 8 odst. 1 písm. b) NOZS a porušil tak právo Společenství.
   Soud údajně zejména také dostatečně nezohlednil skutečnost, že porovnávaná označení CLINAIR a CLINA vykazují podstatné fonetické a vzhledové odlišnosti, které je třeba zohlednit z právních důvodů, a že starší ochranná známka CLINAIR má zvláštní sémantický obsah, který je rovněž třeba zohlednit z právních důvodů, jenž novější ochranné známce zcela chybí. Soud podle navrhovatelky rovněž nezohlednil, že slovní část „CLIN“ má podstatně menší rozlišovací schopnost a proto může mít na celkový dojem ochranné známky CLINAIR z právních důvodů jen slabý vliv. Z tohoto důvodu údajně nemůže pouhá shoda v této části slova z právních důvodů stačit k tomu, aby odůvodňovala nebezpečí záměny podle čl. 8 odst. 1 písm. b) NOZS, zvláště když existující fonetické, vzhledové a pojmové rozdíly nejsou nepodstatné.


title: Věc T-487/14: Žaloba podaná dne 27. června 2014 – CHEMK a KF v. Komise

text:
               25.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/49

         Žaloba podaná dne 27. června 2014 – CHEMK a KF v. Komise
   (Věc T-487/14)
   2014/C 282/64
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) (Chelyabinsk, Rusko) a Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (Novokuznetsk, Rusko) (zástupci: B. Evtimov a M. Krestiyanova, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) č. 360/2014 ze dne 9. dubna 2014 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz ferosilicia pocházejícího z Čínské lidové republiky a Ruska na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (1) (dále jen „základní nařízení“) (Úř. věst. L 107, s. 13);

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z právního pochybení plynoucího z nesprávného výkladu čl. 2 odst. 9 základního nařízení nebo ze zjevně nesprávného posouzení v závěru Komise, že jediný hospodářský subjekt je irelevantní pro výpočet určené vývozní ceny (včetně úprav vývozní ceny) podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, a v závěru, který z toho plyne, že úplný odpočet všech prodejních, správních a režijních nákladů a zisku RFA International od určené vývozní ceny CHEMK Group byl odůvodněný. V rozsahu, v němž Komise mohla při zamítnutí tvrzení žalobkyň, že existuje jediný hospodářský subjekt, vycházet z výše uvedených závěrů, žalobkyně tvrdí, že takové zamítnutí je rovněž stiženo právním pochybením nebo zjevně nesprávným posouzením.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení čl. 11 odst. 10 základního nařízení a souvisejícího porušení čl. 11 odst. 9 základního nařízení, když Komise odpočetla antidumpingová cla od určené vývozní ceny žalobkyň. Porušení čl. 11 odst. 9 základního nařízení plyne z toho, že Komise uplatnila novou metodu pro posouzení toho, zda jsou cla řádně zohledněna v ceně dalšího prodeje, tedy metodu, která byla odlišná od metody použité při posledním prozatímním přezkumu, který vedl k uložení platného cla žalobkyním.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že závěry Komise o údajné pravděpodobnosti obnovení dumpingu působícího újmu ve vztahu k ruským dovozům obsahují řadu zjevně nesprávných posouzení skutkového stavu a důkazů.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, s. 51).


title: Věc T-323/07: Žaloba podaná dne 30. srpna 2007 – El Morabit v. Rada Evropské unie

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/52

         Žaloba podaná dne 30. srpna 2007 – El Morabit v. Rada Evropské unie
   (Věc T-323/07)
   (2007/C 269/93)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Mohamed El Morabit (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupce: U. Sarikaya, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit napadené rozhodnutí Rady ze dne 28. června 2007.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce napadá rozhodnutí Rady (1), kterým Rada rozhodla, že příslušné orgány ve vztahu k žalobci přijaly rozhodnutí ve smyslu čl. 1 odst. 4 společného postoje a že se na něj i nadále vztahují omezující opatření nařízení (ES) č. 2580/2001.
   Žalobce uplatňuje, že sice byl soudem uznán vinným z účasti na teroristicky motivované zločinné organizaci, ale že proti tomuto rozhodnutí podal kasační opravný prostředek. Rozhodnutí Rady tedy bylo vydáno předčasně a porušuje článek 6 EÚLP, jakož i články 47 a 48 Listiny základních práv Evropské unie.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2007/445/ES ze dne 28. června 2007, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a zrušují rozhodnutí 2006/379/ES a 2006/1008/ES (Úř. věst. L 169, s. 58).


title: Věc C-193/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španělsko) dne 7. dubna 2016 – E v. Subdelegación del Gobierno en Álava

text:
               11.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španělsko) dne 7. dubna 2016 – E v. Subdelegación del Gobierno en Álava
   (Věc C-193/16)
   (2016/C 251/05)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: E

      Odpůrce: Subdelegación del Gobierno en Álava

      Předběžná otázka

   Představuje odvolatel, odsouzený za opakované trestné činy zneužití nezletilých k trestu odnětí svobody na 12 let, skutečné a aktuální ohrožení veřejné bezpečnosti ve smyslu čl. 27 odst. 1 a 2 směrnice 2004/38/ES (1), s ohledem na to, že je ve vězení a že poté, co si odpykal šest let trestu, mu zbývá odpykat ještě několik let, než bude propuštěn na svobodu?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46).


title: Věc C-423/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Den Haag (Nizozemština) dne 13. července 2017 – Staat der Nederlanden v. Warner-Lambert Company LLC

text:
               25.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 318/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Den Haag (Nizozemština) dne 13. července 2017 – Staat der Nederlanden v. Warner-Lambert Company LLC
   (Věc C-423/17)
   (2017/C 318/13)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof Den Haag

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: Staat der Nederlanden

      Odpůrkyně: Warner-Lambert Company LLC

      Předběžné otázky

               1)

               Má být článek 11 směrnice 2001/83 (1) nebo jiné ustanovení unijního práva vykládáno v tom smyslu, že oznámení, kterým osoba žádá o povolení k uvedení generika na trh ve smyslu článku 10 směrnice 2001/83 nebo je jejím držitelem, která orgán informují o tom, že části souhrnu údajů o referenčním léčivém přípravku, které se týkají indikací nebo způsobu dávkování a spadají do oblasti působnosti patentové ochrany třetí osoby, se neuvádějí v souhrnu údajů a v příbalovém letáku generického přípravku, je třeba považovat za návrh na omezení povolení k uvedení na trh, který musí vést k tomu, že povolení k uvedení na trh vůbec neplatí či nadále neplatí pro indikace nebo způsoby dávkování chráněné patentem?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Brání pak článek 11 a čl. 21 odst. 3 směrnice 2001/83 nebo jiná ustanovení unijního práva příslušnému orgánu v tom, aby v případě povolení uděleného v souladu s článkem 6 ve spojení s článkem 10 směrnice 2001/83 zveřejnil souhrn údajů o léčivém přípravku a příbalový leták včetně částí, které se týkají indikací nebo způsobů dávkování a spadají do oblasti působnosti patentové ochrany třetí osoby, pokud žadatel o povolení k uvedení na trh nebo jeho držitel orgán seznámil se skutečností, že části souhrnu údajů o referenčním léčivém přípravku, které se týkají indikací nebo způsobů dávkování a spadají do oblasti působnosti patentové ochrany třetí osoby, se neuvádějí v souhrnu údajů a v příbalovém letáku?

               3)

               Má pro odpověď na druhou otázku význam, že příslušný orgán od držitele povolení vyžaduje, aby v příbalovém letáku, který je povinen přiložit k obalu léčivého přípravku, uvedl odkaz na internetovou stránku tohoto orgánu, na níž je zveřejněn souhrn údajů o léčivém přípravku včetně částí, které se týkají indikací nebo způsobů dávkování a spadají do oblasti působnosti patentové ochrany třetí osoby, přičemž tyto části se v souladu s článkem 11 směrnice 2001/83 neuvádějí v příbalovém letáku?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. 2001, L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69).


title: Věc T-256/15: Žaloba podaná dne 22. května 2015 – Telefónica v. Komise

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/37

         Žaloba podaná dne 22. května 2015 – Telefónica v. Komise
   (Věc T-256/15)
   (2015/C 245/44)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Telefónica, S.A. (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Ruiz Calzado a J. Domínguez Pérez, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil článek 1 rozhodnutí;

               —

               zrušil čl. 4 odst. 1 rozhodnutí v rozsahu, v němž Španělskému království ukládá povinnost ukončit režim podpory uvedený v článku 1;

               —

               zrušil čl. 4 odst. 2, 3, 4 a 5 rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládá povinnost navrácení státní podpory určené Komisí;

               —

               podpůrně omezil povinnost navrácení uloženou v čl. 4 odst. 2 rozhodnutí na stejné podmínky, které byly stanoveny v prvním a druhém rozhodnutí, a

               —

               uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutí napadené v tomto řízení je totéž, které bylo napadeno ve věcech T-12/15, Banco de Santander a Santusa v. Komise, a T-252/15, Ferrovial SA a další v. Komise.
   Předložené žalobní důvody a hlavní argumenty jsou obdobné žalobním důvodům a hlavním argumentům předloženým v uvedených věcech.
   Žalobkyně se dovolává zejména nesprávného právního posouzení, jehož se měla dopustit Komise při posuzování stanoviska GŘ pro daně svým závěrem, že představuje nové opatření, které může představovat novou státní podporu, a při vyslovení závěru, že prvními dvěma rozhodnutími nebyla pokryta možnost uplatnit dotčené opatření na akvizice nepřímých podílů.


title: Věc C-76/14: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Braşov – Rumunsko) – Mihai Manea v. Instituția Prefectului județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Inmatriculare a Vehiculelor „Řízení o předběžné otázce — Vnitrostátní zdanění — Článek 110 SFEU — Daň z motorových vozidel vybíraná členským státem při první registraci nebo při prvním zápisu vlastnického práva — Nediskriminace ojetých motorových vozidel z jiných členských států oproti podobným motorovým vozidlům dostupným na domácím trhu“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/12

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Braşov – Rumunsko) – Mihai Manea v. Instituția Prefectului județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Inmatriculare a Vehiculelor
   (Věc C-76/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Vnitrostátní zdanění - Článek 110 SFEU - Daň z motorových vozidel vybíraná členským státem při první registraci nebo při prvním zápisu vlastnického práva - Nediskriminace ojetých motorových vozidel z jiných členských států oproti podobným motorovým vozidlům dostupným na domácím trhu“)
   (2015/C 198/15)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Braşov

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Mihai Manea

      Žalovaný: Instituția Prefectului județul Brașov – Serviciul Public Comunitar Regim de Permise de Conducere și Inmatriculare a Vehiculelor

      Výrok

   Článek 110 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že

               —

               nebrání tomu, aby členský stát zavedl daň z motorových vozidel, které podléhají dovezená ojetá vozidla při jejich první registraci v tomto členském státě, jakož i vozidla již registrovaná v uvedeném členském státě při prvním zápisu vlastnického práva k těmto vozidlům v témže státě;

               —

               brání tomu, aby tento členský stát od výše uvedené daně osvobodil již registrovaná vozidla, za která byla uhrazena dříve platná daň, jež byla shledána neslučitelnou s unijním právem.

      (1)  Úř. věst. C 151, 19.5.2014.


title: Věc T-404/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 18. června 2013 — Fluorsid a Minmet v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Celosvětový trh s fluoridem hlinitým — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Žaloba na neplatnost — Lhůta k podání žaloby — Opožděnost — Nepřípustnost — Stanovení cen a rozdělení trhů — Důkaz protiprávního jednání — Právo na obhajobu — Vymezení relevantního trhu — Pokuty — Závažnost protiprávního jednání — Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/60

         Rozsudek Tribunálu ze dne 18. června 2013 — Fluorsid a Minmet v. Komise
   (Věc T-404/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Celosvětový trh s fluoridem hlinitým - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Žaloba na neplatnost - Lhůta k podání žaloby - Opožděnost - Nepřípustnost - Stanovení cen a rozdělení trhů - Důkaz protiprávního jednání - Právo na obhajobu - Vymezení relevantního trhu - Pokuty - Závažnost protiprávního jednání - Pokyny pro výpočet pokut z roku 2006)
   2013/C 225/134
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Fluorsid SpA (Assemini, Itálie); a Minmet financing Co. (Lausanne, Švýcarsko) (zástupci: L. Vasques a F. Perego, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, C. Cattabriga a K. Mojzesowicz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 3043 ze dne 25. června 2008, v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.180 — fluorid hlinitý) o kartelové dohodě na celosvětovém trhu s fluoridem hlinitým, která se týká stanovení cen a rozdělení trhů na celosvětové úrovni, jakož i podpůrné snížení pokuty uložené žalobkyním.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Fluorsid SpA a Minmet financing Co. ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 301, 22.11.2008.


title: Věc C-339/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landesgericht Innsbruck ze dne 22. června 2005 ve věci Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols proti Spolkové zemi Tyrolsko

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landesgericht Innsbruck ze dne 22. června 2005 ve věci Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols proti Spolkové zemi Tyrolsko
   (Věc C-339/05)
   (2005/C 281/17)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Landesgericht Innsbruck (Rakousko) ze dne 22. června 2005 ve věci Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols proti Spolkové zemi Tyrolsko, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 19. září 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Landesgericht Innsbruck žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Musí členský stát nebo územní celek členského státu při odměňování smluvních zaměstnanců zohlednit profesní zkušenost v některých zařízeních ve Švýcarsku, jež jsou srovnatelná se zařízeními uvedenými v § 41 odst. 2 Tiroler Landesvertragsbedienstetengesetz (tyrolský zemský zákon o smluvních zaměstnancích) (případně v § 26 odst. 2 Vertragsbedienstetengesetz 1948) bez časového omezení, nebo musí být Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně jedné a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob (Úř. věst. 2002 L 114, s. 6), zejména její čl. 9 odst. 1 přílohy I, vykládána v tom smyslu, že je přípustné omezit započtení na dobu profesní zkušenosti, kterou zaměstnanci ve Švýcarsku odpracovali po vstupu v platnost této dohody dne 1. června 2002?


title: Věc T-337/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. listopadu 2013 — El Hogar Perfecto del Siglo XXI v. OHIM — Wenf International Advisers (Vývrtka) ( „Průmyslový vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný průmyslový vzor Společenství znázorňující vývrtku — Starší národní průmyslový vzor — Důvod neplatnosti — Nedostatek individuální povahy — Neexistence odlišného celkového dojmu — Informovaný uživatel — Míra volnosti původce — Články 4, 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“ )

text:
               11.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. listopadu 2013 — El Hogar Perfecto del Siglo XXI v. OHIM — Wenf International Advisers (Vývrtka)
   (Věc T-337/12) (1)

   (Průmyslový vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný průmyslový vzor Společenství znázorňující vývrtku - Starší národní průmyslový vzor - Důvod neplatnosti - Nedostatek individuální povahy - Neexistence odlišného celkového dojmu - Informovaný uživatel - Míra volnosti původce - Články 4, 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002)
   2014/C 9/36
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: El Hogar Perfecto del Siglo XXI, SL (Madrid, Španělsko) (zástupci: C. Ruiz Gallegos a E. Veiga Conde, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: Ó. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Wenf International Advisers Ltd (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (zástupci: J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela a I. Munilla Muñoz, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 1. června 2012 (věc R 89/2011-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Wenf International Advisers Ltd a El Hogar Perfecto del Siglo XXI, SL.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti El Hogar Perfecto del Siglo XXI,SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 287, 22.9.2012.


title: Věc C-545/08: Žaloba podaná dne 4. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Polská republika

text:
               4.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/10

         Žaloba podaná dne 4. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Polská republika
   (Věc C-545/08)
   (2009/C 82/18)
   Jednací jazyk: polština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Nijenhuis a K. Mojzesowicz, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že sazby pro koncové uživatele za širokopásmové služby regulovala bez předchozí analýzy trhu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 16 a 17 směrnice 2002/22/ES (1) ve spojení s články 16 a 27 směrnice 2002/21/ES (2),

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Polská republika údajně tím, že sazby pro koncové uživatele za širokopásmové služby regulovala bez předchozí analýzy trhu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 16 a 17 směrnice 2002/22/ES ve spojení s články 16 a 27 směrnice 2002/21/ES.
   Zaprvé jsou údajně povinnosti, které předseda Urząd Komunikacji Elektronicznej uložil Telekomunikacja Polska dva roky po vstupu platných předpisů Společenství v platnost v Polsku, totiž požadavek, aby podnik sazby pro koncové uživatele za širokopásmové služby předložil ke schválení vnitrostátnímu regulačnímu úřadu, a požadavek, aby sazby byly stanoveny na základě nákladů pro poskytnutí služeb, novými povinnostmi a nikoli zachováním existujících povinností.
   Zadruhé nemohou být podle žalobkyně regulační povinnosti týkající se sazeb pro koncové uživatele za širokopásmové služby uložené Telekomunikacja Polska předsedou Urząd Komunikacji Elektronicznej považovány za přechodné opatření ve smyslu článku 27 rámcové směrnice, jelikož se článek 17 směrnice 98/10/ES, o který se v článku 27 jedná, týká pouze sazeb za užívání pevné veřejné telefonní sítě a pevných veřejných telefonních služeb.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L 108, s. 51; Zvl. 13/29, s. 367).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, s. 33; Zvl. vyd. 13/29, s. 349).


title: Věc F-111/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 25. května 2016 – GW v. Komise „Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Úhrada léčebných výdajů — Konkrétní a podrobný přezkum“

text:
               11.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/49

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 25. května 2016 – GW v. Komise
   (Věc F-111/15) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Úhrada léčebných výdajů - Konkrétní a podrobný přezkum“)
   (2016/C 251/55)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: GW (zástupci: N. de Montigny a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. S. Bohr a F. Simonetti, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise odmítnout proplatit žalobci a jeho manželce náklady uvedené na třech fakturách za lékařský zákrok a za léčbu související s rakovinou, kterou manželka trpí.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské komise o odmítnutí považovat náklady na zdravotní péči o paní T., uvedené na vyúčtováních č. 67 a 68 ze dne 7. února 2014 a č. 72 ze dne 12. března 2014, se zrušuje.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené GW.

      (1)  Úř. věst. C 354, 26.10.2015, s. 55.


title: Věc T-422/03: Usnesení Tribunálu ze dne 18. prosince 2009 — Enviro Tech Europe a Enviro Tech International v. Komise

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/48

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. prosince 2009 — Enviro Tech Europe a Enviro Tech International v. Komise
   (Věc T-422/03) (1)

   2010/C 37/69

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 47, 21.2.2004.


title: Věc T-21/09: Žaloba podaná dne 16. ledna 2009 – Eurotel v. OHIM – DVB Project (DVB)

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/48

         Žaloba podaná dne 16. ledna 2009 – Eurotel v. OHIM – DVB Project (DVB)
   (Věc T-21/09)
   (2009/C 69/106)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Eurotel SpA (Milán, Itálie) (zástupce: F. Paola, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: DVB Project
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí, a v důsledku toho obrazovou ochrannou známku Společenství „DVB“ z důvodu, že zjevně odporuje liteře a duchu čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení o ochranné známce Společenství, prohlásit za neplatnou,

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: obrazová ochranná známka „DVB“ (přihláška k zápisu č. 275771) pro výrobky a služby ve třídách 9 a 38

      Majitel ochranné známky Společenství: DVB Project

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: účastnice řízení, která navrhuje prohlášení neplatnosti, neuplatňuje žádnou ochrannou známku, ale uvádí, že předmětná ochranná známka je popisná a druhová

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení č. 40/94 o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-298/11: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad — Varna — Bulharsko) —  „Dobrudžanska petrolna kompanyia“ AD v. Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite

text:
               6.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/21

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad — Varna — Bulharsko) — „Dobrudžanska petrolna kompanyia“ AD v. Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za prihodite
   (Věc C-298/11) (1)

   2012/C 303/36
   Jednací jazyk: bulharština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 232, 6.8.2011.


title: Věc T-521/09: Žaloba podaná dne 21. prosince 2009 — Areva T&D v. Komise

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/42

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2009 — Areva T&D v. Komise
   (Věc T-521/09)
   2010/C 51/78
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Areva T&D SA (Paříž, Francie) (zástupci: A. Schild a C. Simphal, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se týká společnosti Areva T&D SA; a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Předmětem této žaloby, podané společností Areva T&D SA je zrušení rozhodnutí Evropské komise K(2009) 7601 konečného ze dne 7. října 2009 o použití článku 81 ES (nyní článek 101 SFEU) a článku 53 EHP — věc COMP/39.129 — Silové transformátory.
   Žalobkyně na podporu své žaloby na neplatnost uplatňuje čtyři žalobní důvody.
   První důvod se týká porušení povinnosti uvést odůvodnění, stanovené článkem 296 SFEU. Žalobkyně soudí, že Komise neodůvodnila postoupení své sankční pravomoci následující poté, co rozhodla o společné odpovědnosti Areva T&D SA, jakož i doplnění dodatečné povinnosti k podmínkám stanoveným ve sdělení ze dne 19. února 2002 pro dosažení osvobození od pokuty.
   Druhým žalobním důvodem žalobkyně vytýká Komisi, že porušila čl. 101 odst. 1 SFEU a konkrétně právní pravidla týkající se přičitatelnosti protiprávního jednání v právu hospodářské soutěže. Podle žalobkyně Komise nemohla přičíst společnosti T&D SA odpovědnost za protisoutěžní jednání předcházející převzetí společnosti Alstom T&D SA společností Alstom. V rozhodné době Alstom T&D SA ve skutečnosti nebyla autonomní společností, ale společností kontrolovanou mateřskou společností Alstom. V důsledku toho Komise měla za to, na základě použití zásad o přičitatelnosti protiprávního jednání v případě převzetí podniku, že pouze mateřská společnost v rozhodné době v projednávané věci, tedy Alstom, mohla být odpovědná za protisoutěžní jednání předcházející převzetí. Žalobkyně mimoto soudí, že Komise tím, že určila odpovědnost společností Areva T&D SA, porušila základní právní zásady právní jistoty a individualizace a personality trestu.
   Třetím žalobním důvodem má žalobkyně za to, že Komise porušila čl. 101 odst. 1 SFEU a konkrétně pravidla o společné odpovědnosti. Žalobkyně tvrdí, že Komise nemohla učinit Areva T&D SA a Alstom společně odpovědnými z úhrady pokuty, jelikož již ke dni vydání rozhodnutí netvořily hospodářskou jednotku. Konečně žalobkyně soudí, že Komise tím, že rozhodla o společné odpovědnosti společností Alstom a Areva T&D SA, nerespektovala dvě základní zásady práva Unie, a to zásadu rovného zacházení a zásadu právní jistoty.
   Svým čtvrtým žalobním důvodem žalobkyně vytýká Komisi, že porušila čl. 101 odst. 1 SFEU a konkrétně pravidla stanovená sdělením Komise o osvobození od pokut a snížení jejich výše (1). Žalobkyně rovněž tvrdí, že Komise tím, že odmítla přiznat společnosti Areva T&D SA osvobození od pokuty, porušila obecné právní zásady legitimního očekávání a právní jistoty.

      (1)  Úř. věst. C 45, s. 3.


title: Věc T-395/10: Usnesení Tribunálu ze dne 12. dubna 2011 — Stichting Corporate Europe Observatory v. Komise ( „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Implicitní odmítnutí přístupu — Explicitní rozhodnutí přijaté po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               11.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 173/10

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. dubna 2011 — Stichting Corporate Europe Observatory v. Komise
   (Věc T-395/10) (1)

   (Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Implicitní odmítnutí přístupu - Explicitní rozhodnutí přijaté po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2011/C 173/22
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupci: S. Crosby, solicitor a S. Santoro, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Clotuche-Duvieusart a C. ten Dam, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení implicitního rozhodnutí Komise, kterým byl žalobkyni částečně odmítnut přístup k určitým dokumentům týkajícím se vztahů mezi Evropskou unií a Indickou republikou.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Evropská komise nahradí náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc C-164/05: Žaloba podaná dne 8. dubna 2005 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice

text:
               14.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 115/18

         Žaloba podaná dne 8. dubna 2005 Komisí Evropských společenství proti Francouzské republice
   (Věc C-164/05)
   (2005/C 115/33)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 8. dubna 2005 žaloba směřující proti Francouzské republice podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou D. Maidani a H. Støvlbaekem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Francouzská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001, kterou se mění směrnice Rady 89/48/EHS a 92/51/EHS o obecném systému pro uznávání odborných kvalifikací a směrnice Rady 77/452/EHS, 77/453/EHS, 78/686/EHS, 78/687/EHS, 78/1026/EHS, 78/1027/EHS, 80/154/EHS, 80/155/EHS, 85/384/EHS, 85/432/EHS, 85/433/EHS a 93/16/EHS o povolání zdravotní sestry odpovědné za všeobecnou péči (ošetřovatele odpovědného za všeobecnou péči), zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky, architekta, farmaceuta a lékaře (1), nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               2.

               uložil Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Lhůta k provedení této směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 1. ledna 2003.

      (1)  Úř. věst. L 206, 31.7.2001, s. 1.


title: Věc C-631/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Patent- und Markensenat (Rakousko) dne 2. prosince 2013 — Arne Forsgren v. Österreichisches Patentamt

text:
               1.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 61/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Patent- und Markensenat (Rakousko) dne 2. prosince 2013 — Arne Forsgren v. Österreichisches Patentamt
   (Věc C-631/13)
   2014/C 61/06
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Patent- und Markensenat

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Arne Forsgren

      Žalovaný: Österreichisches Patentamt

      Předběžné otázky

               1)

               Může být podle čl. 1 písm. b) a čl. 3 písm. a) a b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (1) vydáno, při splnění dalších podmínek, ochranné osvědčení pro účinnou látku chráněnou základním patentem (zde: D protein), je-li tato účinná látka obsažena v léčivém přípravku (zde: Synflorix) v kovalentní (molekulární) vazbě spolu s jinými účinnými látkami, přičemž si však ponechává vlastní účinek?

               2)

               V případě kladné odpovědi na otázku 1:

                           2.1.

                           Může být podle čl. 3 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 469/2009 vydáno ochranné osvědčení pro látku chráněnou základním patentem (zde: D protein), má-li tato látka vlastní léčebný účinek (zde: jakožto očkovací látka proti bakteriím Haemophilus influenzae), avšak v registraci léčivého přípravku se tento účinek neuvádí?

                           2.2.

                           Může být podle čl. 3 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 469/2009 vydáno ochranné osvědčení pro látku chráněnou základním patentem (zde: D protein) je-li uvedená látka v povolení označena jako „nosič“ vlastních účinných látek (zde: pneumokokové polysacharidy), táž látka zesiluje jakožto „adjuvans“ účinek zmíněných účinných látek, avšak tento účinek není výslovně uveden v registraci léčivého přípravku?

      (1)  Úř. věst. L 152, s. 1.


title: Věc T-61/15: Žaloba podaná dne 6. února 2015 – 1&1 Internet v. OHIM – Unoe Bank (1e1)

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/36

      Žaloba podaná dne 6. února 2015 – 1&1 Internet v. OHIM – Unoe Bank (1e1)
      (Věc T-61/15)
      (2015/C 107/47)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: 1&1 Internet AG (Montabaur, Německo) (zástupkyně: G. Klopp, advokátka)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Unoe Bank, SA (Madrid, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před OHIM

         Navrhovatelka: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „(1e1)“ – přihláška č. 11 047 479

         Řízení před OHIM: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. prosince 2014, ve věci R 101/2014-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí týkající se námitkového řízení č. B 002090507 mezi společnostmi 1&1 Internet AG a UNO E Bank;

                  —

                  uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-47/15: Žaloba podaná dne 2. února 2015 – Německo v. Komise

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/31

         Žaloba podaná dne 2. února 2015 – Německo v. Komise
   (Věc T-47/15)
   (2015/C 127/43)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze, K. Petersen, a T. Lübbig, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil podle článku 264 SFEU rozhodnutí Komise ze dne 25. listopadu 2014 v řízení Státní podpora SA.33995 (2013) (ex 2013/NN) – Německo, Podpora elektřiny z obnovitelných zdrojů a nižší příplatek EEG pro uživatele s vysokou spotřebou energie, C (2014) 8786 final;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu
               Evropská komise nesprávně posoudila výchozí skutkový stav, totiž fungování Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien (zákon o upřednostnění obnovitelných energií), zejména systém finančních toků podle tohoto zákona. Dále nesprávně posoudila roli „státu“ jako zákonodárce a nositele orgánů dohledu a z tohoto nesprávně vyvodila kontrolní situaci.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z neexistence „zvýhodnění“ v důsledku zvláštního režimu vyrovnání
               Evropská komise se dopustila právního pochybení při použití čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že v rozporu s judikaturou Soudního dvora vycházela ze zvýhodnění uživatelů s vysokou spotřebou energie.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z neexistence poskytnutí údajného zvýhodnění státem nebo ze státních prostředků
               Evropská komise použila čl. 107 odst. 1 SFEU nesprávně i v tom, že vycházela z toho, že státní orgány kontrolují majetek různých soukromých podniků, které se podílí na systému zákona o upřednostnění obnovitelných energií.


title: Věc T-215/09: Žaloba podaná dne 3. června 2009 — Freistaat Sachsen v. Komise

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/58

         Žaloba podaná dne 3. června 2009 — Freistaat Sachsen v. Komise
   (Věc T-215/09)
   2009/C 180/107
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Freistaat Sachsen (zástupci: U. Soltész a P. Melcher, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobce

               —

               na základě čl. 231 odst. 1 ES zrušit rozhodnutí Komise K(2009) 2010 v konečném znění ze dne 24. března 2009 (NN 4/09, ex N 361/08 — Německo, Letiště Drážďany) v rozsahu, ve kterém v něm Komise konstatuje, že se u poskytnutí kapitálu, jenž poskytlo Německo na novou výstavbu a prodloužení vzletové a přistávací dráhy na letišti Drážďany, jedná o státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES a

               —

               podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Soudu prvního stupně Evropských společenství uložit Komisi náhradu nákladů řízení žalobce.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobce napadá rozhodnutí Komise K(2009) 2010 v konečném znění ze dne 24. března 2009 (NN 4/09, ex N 361/08) — Německo, Letiště Drážďany, kterým Komise podle čl. 87 odst. 3 písm. c) ES schválila poskytnutí vlastního kapitálu, který Německo za účelem nové výstavby a prodloužení vzletové a přistávací dráhy provedlo na letišti Drážďany, jako opatření slučitelné se společným trhem. Navrhuje, aby bylo toto rozhodnutí zrušeno v části, ve které Komise sporné opatření kvalifikovala jako státní podporu.
   K odůvodnění své žaloby žalobce nejprve poukazuje na to, že Komise použitím práva upravujícího státní podpory na sporné opatření porušila rozdělení pravomocí uvedené ve Smlouvě o ES a zásadu omezeného svěření pravomocí upravenou v čl. 5 odst. 1 ES. Státní financování budování infrastruktury, ke které mají podle objektivních a nediskriminačních podmínek otevřený přístup všichni potenciální uživatelé, jako obecné hospodářsko-politické opatření obecně nespadá do rozsahu působnosti práva upravujícího státní podpory.
   Ve druhém žalobním důvodu žalobce napadá skutečnost, že Flughafen Dresden GmbH byla v souvislosti s nahrazením staré vzletové a přistávací dráhy novou považována za podnik ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES.
   Krom toho uvádí, že Komise nezohlednila, že se u Flughafen Dresden GmbH jedná o státní jednoúčelovou společnost (single purpose vehicle), která využívá soukromoprávní organizační formy a nepřichází proto v úvahu jako příjemce státní podpory, pokud ji stát vybaví prostředky, které jsou nezbytné k plnění jejích úkolů.
   Ve čtvrtém žalobním důvodu žalobce napadá to, že použité pokyny z roku 2005 (1) jsou v rozporu s primárním právem Společenství, neboť provozovatelé regionálních letišť nemají povahu podniku a tyto pokyny jsou proto věcně nesprávné a vnitřně rozporné. Pokyny z roku 2005 měly pokyny z roku 1994 (2) doplňovat, ne nahrazovat. Pokyny z roku 2005 podřizují i zřizování letišť právu upravujícímu státní podpory. Tato činnost byla v předchozích a nedále platných pokynech z roku 1994 výslovně vyňata z působnosti práva upravujícího státní podpory.
   V pátém žalobním důvodu žalobce podpůrně uvádí, že sporné opatření splňuje všechny podmínky rozsudku Altmark Trans (3), a konečně i proto není podporou.

      (1)  Sdělení Komise — Pokyny Společenství pro financování letišť a pro státní podpory na zahájení činnosti pro letecké společnosti s odletem z regionálních letišť, Úř. věst. 2005, C 312, s. 1.

      (2)  Sdělení Komise — Použití článků 92 a 93 Smlouvy o ES jakož i článku 61 Dohody o EHP na státní podpory v letecké dopravě, Úř. věst. 1994, C 350, s. 5.

      (3)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 24. července 2003, Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00, Recueil, s. I-7747, bod 88 a násl.).


title: Věc T-187/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. listopadu 2008 – Schräder v. CPVO (SUMCOL 01) ( Odrůdové právo Společenství — Rostlinná odrůda SUMCOL 01 — Zamítnutí žádosti o ochranu odrůdy ve Společenství — Neexistence odlišnosti odrůdy, která je předmětem žádosti )

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/21

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. listopadu 2008 – Schräder v. CPVO (SUMCOL 01)
   (Věc T-187/06) (1)

   („Odrůdové právo Společenství - Rostlinná odrůda SUMCOL 01 - Zamítnutí žádosti o ochranu odrůdy ve Společenství - Neexistence odlišnosti odrůdy, která je předmětem žádosti“)
   (2009/C 6/43)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Německo) (zástupci: původně T. Leidereiter, W.-A. Schmidt a I. Memmler, poté T. Leidereiter a W.-A. Schmidt, advokáti)

      Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství (CPVO) (zástupci: B. Kiewiet a M. Ekvad, zmocněnci, ve spolupráci s G. Schohem, advokátem)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí odvolacího senátu CPVO ze dne 2. května 2006 (věc A 003/2004) týkajícímu se přihlášky odrůdového práva Společenství pro rostlinou odrůdu „SUMCOL 1“
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Ralfu Schräderovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 212, 2.9.2006.


title: Věc C-212/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vergabekammer Südbayern (Německo) dne 15. dubna 2016 – DUK Versorgungswerk eV a Gothaer Pensionskasse AG v. BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH

text:
               11.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vergabekammer Südbayern (Německo) dne 15. dubna 2016 – DUK Versorgungswerk eV a Gothaer Pensionskasse AG v. BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH
   (Věc C-212/16)
   (2016/C 251/11)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Vergabekammer Südbayern

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: DUK Versorgungswerk eV, Gothaer Pensionskasse AG

      Odpůrkyně: BG Klinik für Berufskrankheiten Bad Reichenhall gGmbH

      Přizvaní: Versorgungsanstalt des Bundes und der Länder, VBG Verwaltungs-Berufsgenossenschaft

      Předběžné otázky

               1)

               Je slučitelné se zajištěním účinné právní ochrany podle čl. 1 odst. 3 a čl. 2d odst. 1 písm. a) směrnice 89/665/EHS (1) ve znění směrnice 2007/66/ES (2), že pro osobu, která uplatňovala neúčinnost smlouvy uzavřené bez předchozího oznámení o zadání veřejné zakázky v Úředním věstníku Evropské unie, nelze zahájit přezkumné řízení z důvodu nedostatku hrozící újmy, protože veřejný zadavatel, který neučinil před zadáním veřejných zakázek oznámení v Úředním věstníku Evropské unie a neprovedl žádný regulovaný postup při zadávání veřejných zakázek, určí plnění, které je třeba poskytnout, prostřednictvím prohlášení v přezkumném řízení závazně takovým způsobem, aby ho žalující hospodářský subjekt nemohl poskytovat?

               2.

                           a)

                           Představuje podstatnou změnu smlouvy ve smyslu judikatury Soudního dvora (rozsudek ze dne 19.06.2008 – C-454/06, pressetext Nachrichtenagentur), pokud veřejný podnik vyčleněný z jiného veřejného podniku v rámci převodu části závodu ve smyslu směrnice 2001/23/ES (3) uzavře s dosavadním poskytovatelem plnění podnikového důchodového zabezpečení vyčleňujícího veřejného podniku novou smlouvu o podnikovém důchodovém zabezpečení, která je pro zajištění práv zaměstnanců převedených do nového podniku spočívajících v dávkách ve stáří a invaliditě plynoucích z podnikového důchodového zabezpečení v tomto ohledu totožná s původní smlouvou a vyčleňující veřejný podnik řídí vyčleněný veřejný podnik jako jediný společník?

                     V případě kladné odpovědi na otázku 2 a):

                           b)

                           Je provedení vyjednávacího řízení bez předchozího zveřejnění oznámení o zakázce podle čl. 31 bodu 1 písm. b) směrnice 2004/18/ES (4) pouze s jedním hospodářským subjektem (totiž dosavadním poskytovatelem plnění vyčleňujícího veřejného podniku) přípustné, pokud se zaměstnanci vyčleňujícího veřejného podniku stanou vyčleněním podniku zaměstnanci vyčleněného veřejného zadavatele a podle svých pracovních smluv, které se podle čl. 3 odst. 1 směrnice 2001/23/ES převádějí v nezměněné formě, ve spojení s existující podnikovou praxí, mají podle vnitrostátních právních předpisů nárok vůči svému novému zaměstnavateli, aby byly poskytovány služby podnikového důchodového zabezpečení od dosavadního poskytovatele plnění, u kterého před převodem podniku vznikly nároky?

                     Pro případ záporné odpovědi na otázku b):

                           c)

                           Může veřejný zadavatel, který neučinil před zadáním veřejných zakázek oznámení v Úředním věstníku Evropské unie a neprovedl postup při zadávání veřejných zakázek podle článku 28 směrnice 2004/18/ES, vykonat své právo určit plnění – bez porušení zásad hospodářské soutěže, transparentnosti a rovného zacházení zakotvených v právu veřejných zakázek – před provedením postupu při zadávání veřejných zakázek podle pravidel v tom smyslu, že u požadavku formy provedení pro podnikové důchodové zabezpečení rovněž určí to, jak se bude financovat budoucí poskytovatel plnění? Může tak veřejný zadavatel stanovit, že mohou být nabízena pouze plnění průběžně financované důchodové pojišťovny a tím jsou vyloučeny kapitálově financované důchodové pojišťovny, i když se jejich plnění vůči pojištěným zaměstnancům nemohou odlišovat na základě vnitrostátních pracovněprávních předpisů a z důvodu čl. 3 odst. 1 směrnice 2001/23/ES?

                     V případě kladné odpovědi na otázku c):

                           d)

                           Platí to před uplynutím lhůty pro provedení směrnice 2014/24/EU (5) i tehdy, pokud by to vedlo k tomu, že pouze jeden hospodářský subjekt (totiž dosavadní poskytovatel plnění) by byl s to poskytovat plnění, nebo veřejný zadavatel, který chce provést vyjednávací řízení bez zveřejnění oznámení o zakázce pouze s jedním hospodářským subjektem, musí podle čl. 31 bodu 1 písm. b) směrnice 2004/18/ES při určení plnění již před uplynutím lhůty pro provedení směrnice 2014/24/EU zkoumat, zda neexistuje přiměřená alternativa nebo náhrada a neexistence hospodářské soutěže není výsledkem umělého omezení parametrů veřejné zakázky, jak je to stanoveno v čl. 32 odst. 2 písm. b) druhém pododstavci směrnice 2014/24/EU?

      (1)  Směrnice Rady ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 246).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/66/ES ze dne 11. prosince 2007 , kterou se mění směrnice Rady 89/665/EHS a 92/13/EHS, pokud jde o zvýšení účinnosti přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek (Úř. věst. L 335, s. 31).

      (3)  Směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů (Úř. věst. L 82, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 98).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132).

      (5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. L 94, s. 65).


title: Spojené věci T-166/07 a T-285/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2010 — Itálie v. Komise ( „Jazykový režim — Oznámení o výběrovém řízení pro administrátory a asistenty — Zveřejnění ve třech úředních jazycích — Změny — Zveřejnění ve všech úředních jazycích — Výběr druhého jazyka ze tří — Nařízení č. 1 — Články 27, 28 a čl. 29 odst. 1, služebního řádu — Článek 1 odst. 1 a 2 přílohy III služebního řádu — Povinnost uvést odůvodnění — Zásada zákazu diskriminace — Zneužití pravomoci“ )

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2010 — Itálie v. Komise
   (Spojené věci T-166/07 a T-285/07) (1)

   (Jazykový režim - Oznámení o výběrovém řízení pro administrátory a asistenty - Zveřejnění ve třech úředních jazycích - Změny - Zveřejnění ve všech úředních jazycích - Výběr druhého jazyka ze tří - Nařízení č. 1 - Články 27, 28 a čl. 29 odst. 1, služebního řádu - Článek 1 odst. 1 a 2 přílohy III služebního řádu - Povinnost uvést odůvodnění - Zásada zákazu diskriminace - Zneužití pravomoci)
   2010/C 301/38
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupci: ve věci T-166/07, P. Gentili, avvocato dello Stato, a ve věci T-285/07, původně P. Gentili a I. Braguglia, zmocněnec, poté P. Gentili a R. Adam, zmocněnec, a nakonec P. Gentili a I. Bruni, zmocněnec)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: ve věci T-166/07, původně J. Currall, H. Krämer a M. Velardo, zmocněnci, poté J. Currall a I. Baquero Cruz, zmocněnec, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem, a ve věci T-285/07, původně J. Currall a A. Aresu, zmocněnec, poté J. Currall a I. Baquero Cruz, ve spolupráci s A. Dal Ferrem)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Litevská republika (zástupce: D. Kriaučiūnas, zmocněnec) (věc T-166/07); a Řecká republika (zástupci: S. Vodina a M. Michelogiannaki, zmocněnci) (věc T-285/07)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení oznámení o výběrovém řízení EPSO/AD/94/07 za účelem vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí na místa administrátorů (AD5) v oblasti informací, komunikací a médií (Úř. věst. 2007, C 45 A, s. 3), EPSO/AST/37/07 za účelem vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí na místa asistentů (AST3) v oblasti komunikací a informací (Úř. věst. 2007, C 45 A, s. 15) a EPSO/AD/95/07 za účelem vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí na místa administrátorů (AD5) v oblasti informací (knihovna/dokumentace) (Úř. věst. 2007, C 103 A, s. 7).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Italská republika ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Evropskou komisí.

               3)

               Litevská republika a Řecká republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 7.7.2007.


title: Spojené věci T-331/10 RENV a T-416/10 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. května 2015 – Yoshida Metal Industry v. OHIM – Pi Design a další (Znázornění plochy s černými puntíky) „Ochranná známka Společenství — Prohlášení neplatnosti — Obrazové ochranné známky Společenství znázorňující plochu s černými puntíky — Absolutní důvod zamítnutí — Označení tvořené výlučně tvarem zboží nezbytným k dosažení technického výsledku — Článek 7 odst. 1 písm. e), ii) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               6.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/6

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. května 2015 – Yoshida Metal Industry v. OHIM – Pi Design a další (Znázornění plochy s černými puntíky)
   (Spojené věci T-331/10 RENV a T-416/10 RENV) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Prohlášení neplatnosti - Obrazové ochranné známky Společenství znázorňující plochu s černými puntíky - Absolutní důvod zamítnutí - Označení tvořené výlučně tvarem zboží nezbytným k dosažení technického výsledku - Článek 7 odst. 1 písm. e), ii) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 221/07)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (Tsubame-shi, Japonsko) (zástupci: S. Verea, K. Muraro a M. Balestriero, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Pi-Design AG (Triengen, Švýcarsko); Bodum France (Neuilly-sur-Seine, Francie) a Bodum Logistics A/S (Billund, Dánsko) (zástupci: H. Pernez a R. Löhr, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloby podaná proti rozhodnutím prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 20. května 2010 (věci R 1235/2008 1 a R 1237/2008 1) týkajícímu se námitkového řízení/řízení o prohlášení neplatnosti mezi Pi-design AG, Bodum France a Bodum Logistics A/S na jedné straně a Yoshida Metal Industry Co. Ltd na straně druhé.

      Výrok

               1.

               Žaloby se zamítají.

               2.

               Společnost Yoshida Metal Industry Co. Ltd ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a společnostmi Pi Design AG, Bodum France a Bodum Logistics A/S v řízení před Tribunálem a Soudním dvorem.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9. 10. 2010.


title: Věc T-423/10: Žaloba podaná dne 16. září 2010 — Redaelli Tecna v. Komise

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/36

         Žaloba podaná dne 16. září 2010 — Redaelli Tecna v. Komise
   (Věc T-423/10)
   ()
   2010/C 317/65
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Redaelli Tecna SpA (Milán, Itálie) (zástupci: R. Zaccà, M. Todino, E. Cruellas Sada, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž shledává účast společnosti Redaelli na kartelové dohodě uvedené v napadeném rozhodnutí výlučně za období od 1984 do 1992;

               —

               zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž zamítá žádost o shovívavost podanou společností Redaelli, a tudíž patřičně snížit pokutu z důvodu spolupráce společnosti Redaelli při vyšetřování Komise prostřednictvím uvedené žádosti;

               —

               krom toho spravedlivě snížit pokutu uloženou společnosti Redaelli coby náhradu za nepřiměřenou délku řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutí napadené v této věci je totožné s rozhodnutím ve věci T-385/10, Arcelormittal Wire France a další v. Komise.
   Žalobkyně zejména uvádí:

               —

               že se Komise dopustila vážného porušení zásady rovného zacházení, když přísnější kritéria uplatnila pouze na společnost Redaelli a když jí odmítla nárok na shovívavost, který byl naproti tomu přiznán jiným podnikům, jejichž žádosti o shovívavost měly z hlediska „přidané hodnoty“ velmi chabý obsah a značně nižší přidanou hodnotu, než je přidaná hodnota poskytnutá žalobkyní. Tímto Komise rovněž porušila zásadu legitimního očekávání, neboť v zásadě zklamala legitimní očekávání žalobkyně, že její žádost bude posouzena s ohledem na kritéria vypracovaná v praxi Komise v době podání žádosti a zakotvená ve sdělení z roku 2002;

               —

               že Komise neoprávněně přičetla kartelovou dohodu účastníkům za období 1984–1992, aniž podala dostatečné důkazy existence této kartelové dohody během dotčené doby;

               —

               že nepřiměřená délka správního řízení porušila práva žalobkyně na obhajobu tím, že jí zabránila uvést důkazy ve svůj prospěch, které se mezitím staly nedostupnými, a rovněž měla negativní dopad na skutečné posouzení žádosti o shovívavost podané žalobkyní.


title: Věc T-124/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  26. října 2005  – Ouariachi v. Komise ( Žaloba na náhradu škody — Mimosmluvní odpovědnost Společenství — Škoda způsobená zaměstnancem při výkonu jeho funkce — Neexistence příčinné souvislosti )

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/21

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 26. října 2005 – Ouariachi v. Komise
   (Věc T-124/04) (1)

   („Žaloba na náhradu škody - Mimosmluvní odpovědnost Společenství - Škoda způsobená zaměstnancem při výkonu jeho funkce - Neexistence příčinné souvislosti“)
   (2006/C 10/41)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Jamal Ouariachi (Rabat, Maroko) (zástupci: F. Blanmailland a C. Verbrouck, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Dintilhac a G. Boudot, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žaloba směřující k náhradě škody, která údajně vznikla žalobci v důsledku údajného protiprávního jednání zaměstnance delegace Komise v Chartúmu (Súdán)
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně neopodstatněná.

               2)

               Žalobci se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 30.4.2004.


title: Věc C-433/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským súdem v Prešove (Slovenská republika) dne 22. srpna 2011 — SKP v. Kveta Polhošová

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským súdem v Prešove (Slovenská republika) dne 22. srpna 2011 — SKP v. Kveta Polhošová
   (Věc C-433/11)
   2011/C 340/12
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Krajský súd v Prešove

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: SKP

      Žalovaná: Kveta Polhošová

      Předběžné otázky

               1)

               Mají se články 5 až 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu (1) vykládat tak, že za nekalou obchodní praktiku se má považovat i praktika dodavatele, podle níž postupuje pohledávky proti spotřebitelům na subjekt v konkurzu (úpadku), pokud není spotřebitelům zaručena náhrada nákladů soudního řízení vzniklého ze spotřebitelské smlouvy?

               2)

               Pokud je odpověď na předchozí otázku taková, že je v rozporu s právem EU, postupují-li se pohledávky proti spotřebitelům pro účely vymáhání na subjekt v úpadku, tak zda v takovém případě:

                           A.

                           lze vykládat článek 47 Listiny základních práv EU tak, že mu neodporuje postup soudu, že na ochranu spotřebitelů soud neuplatní zákonné poplatkové zvýhodnění správce úpadce a že v tomto případě soud neporuší právo správce úpadce na soudní ochranu, zastaví-li řízení z důvodu nezaplacení poplatku za žalobu?

                           B.

                           brání čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 91/13/EHS o nekalých podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (2) použití ustanovení národního práva o osvobození správce konkurzní podstaty od soudních poplatků, pokud by bez nekalé obchodní praktiky žalobce nebyl osvobozen od soudních poplatků a zastavením řízení by se předešlo soudnímu řízení o plnění z nekalé podmínky?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 149, s. 22)

      (2)  Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288.


title: Věc T-239/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. července 2014 – Jyoti Ceramic Industries v. OHIM – DeguDent (ZIECON) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ZIECON — Starší slovní ochranná známka Společenství CERCON — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Zkoumání skutečností z moci úřední — Článek 76 nařízení č. 207/2009“

text:
               25.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. července 2014 – Jyoti Ceramic Industries v. OHIM – DeguDent (ZIECON)
   (Věc T-239/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ZIECON - Starší slovní ochranná známka Společenství CERCON - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Zkoumání skutečností z moci úřední - Článek 76 nařízení č. 207/2009“)
   2014/C 282/36
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd (Nashik, Indie) (zástupci: R. Egerer, D. Jochim a A. Kolb, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: DeguDent GmbH (Hanau, Německo) (zástupci: W. Blau, T. Hertl a P. Winkler, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 2. března 2012 (věc R 2546/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi DeguDent GmbH a Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnost Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd. ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a společností DeguDent GmbH.

      (1)  Úř. věst. C 209, 14.7.2012.