title: Věc F-148/15: Žaloba podaná dne 21. prosince 2015 – ZZ v. Komise

text:
               15.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 59/52

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-148/15)
   (2016/C 059/60)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: P. Vanden Casteele, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí výběrové komise výběrového řízení EPSO/AD/306/15 – právníci lingvisté francouzského jazyka (AD7), o nepřipuštění žalobce do další fáze výběrového řízení z důvodu, že žalobce neměl úroveň vzdělání odpovídající úplnému právnickému vzdělání dosaženému v belgické, francouzské nebo lucemburské instituci vyššího vzdělávání.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí o výběru a jmenování přijatá v rámci „oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/306/15 na základě kvalifikačních předpokladů a na základě zkoušek“ vyhrazeného pro „Právníky lingvisty (AD 7) francouzského jazyka (FR)“ (Úřední věstník EU, 21. května 2015), včetně rozhodnutí, na které je poukázáno v emailu ze dne 24. září 2015 doručeném žalobci, že „po posouzení vaší žádosti, (…) vás výše uvedená výběrová komise nemůže připustit do další fáze výběrového řízení“.


title: Věc F-88/09: Žaloba podaná dne 23. října 2009 — Z v. Soudní dvůr

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/80

         Žaloba podaná dne 23. října 2009 — Z v. Soudní dvůr
   (Věc F-88/09)
   2010/C 24/154
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Z (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaný: Soudní dvůr Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Jednak zrušení rozhodnutí o převedení žalobce v zájmu služby na jiné ředitelství a dále uložení žalovanému zaplatit náhradu za nemajetkovou újmu.

      Návrhové žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 18. prosince 2008 o převedení žalobce na ředitelství knihovny s účinností od 1. ledna 2009;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí ze dne 9. července 2009, doručené dne 13. července 2009, o zamítnutí stížnosti;

               —

               uložit žalovanému zaplatit částku 50 000 eur jako náhradu za nemajetkovou újmu;

               —

               uložit Soudnímu dvoru náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-461/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te 's Hertogenbosch (Nizozemsko) dne 15. října 2012 — Granton Advertising BV v. Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te 's Hertogenbosch (Nizozemsko) dne 15. října 2012 — Granton Advertising BV v. Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag
   (Věc C-461/12)
   2013/C 9/51
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Granton Advertising BV

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag

      Předběžné otázky

               1)

               Má být pojem „jiné cenné papíry“ obsažený v čl. 13 části B písm. d) bodě 5 šesté směrnice 77/388/EHS (1) (od 1. ledna 2007 čl. 135 odst. 1 písm. f) osmé směrnice 2006/112/ES (2) v pozměněném znění) vykládán v tom smyslu, že zahrnuje Grantoncard, v případě které jde o přenosnou kartu, která je používána k (částečnému) zaplacení ceny zboží a služeb, a pokud ano, jsou pak vydávání a prodej takové karty osvobozeny od povinnosti odvést daň z obratu?

               2)

               Pokud tomu tak není, má být pojem „další převoditelné cenné papíry“ obsažený v čl. 13 části B písm. d) bodě 3 šesté směrnice 77/388/EHS (od 1. ledna 2007 čl. 135 odst. 1 písm. d) osmé směrnice 2006/112/ES v pozměněném znění) vykládán v tom smyslu, že zahrnuje Grantoncard, v případě které jde o přenosnou kartu, která je používána k (částečnému) zaplacení ceny zboží a služeb, a pokud ano, jsou pak vydávání a prodej takové karty osvobozeny od povinnosti odvést daň z obratu?

               3)

               Pokud Grantoncard představuje „jiný cenný papír“ nebo „další převoditelný cenný papír“ ve výše uvedeném smyslu, má pro zodpovězení otázky, zda jsou jejich vydávání a prodej osvobozeny od daně z obratu, význam, že při používání této karty je vybírání daně z (přiměřené části) poplatku, který za ně byl uhrazen, v praxi iluzorní?

      (1)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23).

      (2)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Spojené věci C-485/03 až 490/03: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. prosince 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království (Státní podpory — Režim podpor — Neslučitelnost se společným trhem — Lhůta pro výkon rozhodnutí Komise — Zrušení režimu podpor — Pozastavení dosud nevyplacených podpor — Navrácení poskytnutých podpor — Absolutní nemožnost výkonu)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/1

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. prosince 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Spojené věci C-485/03 až 490/03) (1)

   (Státní podpory - Režim podpor - Neslučitelnost se společným trhem - Lhůta pro výkon rozhodnutí Komise - Zrušení režimu podpor - Pozastavení dosud nevyplacených podpor - Navrácení poskytnutých podpor - Absolutní nemožnost výkonu)
   (2006/C 331/02)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Castillo de la Torre a J. L. Buendía Sierra, zmocněnci)

      Žalovaná: Španělské království (zástupce: N. Díaz Abad, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí, ve lhůtě k tomu stanovené, opatření nezbytných k zajištění uplatnění článků 2 a 3 rozhodnutí Komise ze dne 11. července 2001 o režimu státních podpor prováděném Španělskem ve prospěch podniků v provincii Álava v podobě slevy na dani ve výši 45 % z investic (oznámeno pod číslem C(2001)1759) (Úř. věst. L 296, s. 1) – Daňová opatření Territorio Histórico de Álava – Povinnost vrátit již vyplacené podpory a povinnost zrušit budoucí platby
   Výrok

               1)

               Španělské království tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě veškerá opatření nezbytná pro dosažení souladu s ustanoveními článků 2 a 3 každého z následujících rozhodnutí:

                           —

                           rozhodnutí Komise 2002/820/ES ze dne 11. července 2001 o režimu státních podpor prováděném Španělskem ve prospěch podniků v provincii Álava v podobě slevy na dani ve výši 45 % z investic (věc C-485/03);

                           —

                           rozhodnutí Komise 2002/892/ES ze dne 11. července 2001 o režimu státních podpor prováděném Španělskem ve prospěch určitých nově založených podniků v provincii Álava (věc C-488/03);

                           —

                           rozhodnutí Komise 2003/27/ES ze dne 11. července 2001 o režimu státních podpor prováděném Španělskem ve prospěch podniků v provincii Vizcaya v podobě slevy na dani ve výši 45 % z investic (věc C-487/03);

                           —

                           rozhodnutí Komise 2002/806/ES ze dne 11. července 2001 o režimu státních podpor prováděném Španělskem ve prospěch určitých nově založených podniků v provincii Vizcaya (věc C-490/03);

                           —

                           rozhodnutí Komise 2002/894/ES ze dne 11. července 2001 o režimu státních podpor prováděném Španělskem ve prospěch podniků v provincii Guipúzcoa v podobě slevy na dani ve výši 45 % z investic (věc C-486/03) a

                           —

                           rozhodnutí Komise 2002/540/ES ze dne 11. července 2001 o režimu státních podpor prováděném Španělskem ve prospěch určitých nově založených podniků v provincii Guipúzcoa (věc C-489/03),

                     nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedených rozhodnutí.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 21, 24.1.2004.


title: Věc T-669/15 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 17. prosince 2015 – Lysoform Dr. Hans Rosemann a další v. ECHA „Řízení o předběžných opatřeních — REACH — Dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání — Zařazení společnosti na seznam dodavatelů účinné látky uvedený v článku 95 nařízení (EU) č. 528/2012 — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“

text:
               15.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 59/20

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 17. prosince 2015 – Lysoform Dr. Hans Rosemann a další v. ECHA
   (Věc T-669/15 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - REACH - Dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání - Zařazení společnosti na seznam dodavatelů účinné látky uvedený v článku 95 nařízení (EU) č. 528/2012 - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
   (2016/C 059/22)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berlín, Německo), Ecolab Deutschland GmbH (Monheim na Rýně, Německo), Schülke & Mayr GmbH (Norderstedt, Německo) a Diversey Europe Operations BV (Utrecht, Nizozemsko) (zástupci: K. Van Maldegem, M. Grunchard a P. Sellar, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: C. Buchanan a W. Broere, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Evropské agentury pro chemické látky ze dne 16. července 2015 týkajícího se zařazení společnosti B. na seznam dodavatelů účinné látky uvedený v čl. 95 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 ze dne 22. května 2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání (Úř. věst. L 167, s. 1)

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-68/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Ordinario di Aosta (Itálie) dne 10. února 2014 – Equitalia Nord SpA v. CLR di Camelliti Serafino & C. Snc

text:
               7.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Ordinario di Aosta (Itálie) dne 10. února 2014 – Equitalia Nord SpA v. CLR di Camelliti Serafino & C. Snc
   (Věc C-68/14)
   2014/C 102/33
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Ordinario di Aosta

      Účastnice původního řízení

      Účastnice řízení, která podala odpor: Equitalia Nord SpA

      Odpůrkyně: CLR di Camelliti Serafino & C. Snc

      Předběžné otázky

               1)

               Jsou platné italské právní předpisy uvedené v čl. 3 odst. 1 a 4 nařízení s mocí zákona č. 95 ze dne 6. července 2012, ve znění částečně pozměněném přeměňovacím zákonem č. 135 ze dne 7. srpna 2012, v rozsahu, ve kterém stanoví, že „se s ohledem na výjimečnou povahu hospodářské situace a s přihlédnutím k prioritním potřebám dosažení cílů omezení veřejných výdajů s účinností ode dne vstupu tohoto opatření v platnost pro roky 2012, 2013 a 2014 aktualizace týkající se změny indexů ISTAT stanovená platnými právními předpisy nepoužije na nájemné, které mají platit orgány zahrnuté do konsolidovaného hospodářského výkazu veřejných orgánů, určené Istituto nazionale di Statistica ve smyslu čl. 1 odst. 3 zákona č. 196 ze dne 31. prosince 2009, jakož i nezávislými úřady, včetně Commissione nazionale per le società e la borsa (Consob) za užívání nemovitostí k institucionálním účelům v postavení nájemce“ a dále v odst. 4, že „se pro účely omezování veřejných výdajů, s odkazem na nájemní smlouvy v postavení nájemce, jejichž předmětem jsou nemovitosti využívané k institucionálním účelům, uzavřené ústředními orgány, určenými Istituto nazionale di Statistica ve smyslu čl. 1 odst. 3 zákona č. 196 ze dne 31. prosince 2009, jakož i nezávislými úřady, včetně Commissione nazionale per le società e la borsa (Consob), nájemné snižuje s účinností od 1. ledna 2015 v rozsahu 15% z částky placené aktuálně“, kdy „s účinností ode dne vstupu zákona přeměňujícího toto nařízení v platnost se sleva za předchozí období použije i na ukončené nájemní smlouvy nebo nájemní smlouvy obnovené po tomto datu“, v rozporu s ustanoveními čl. 106 odst. 1 a 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, protože mohou subjektům působícím v režimu hospodářské soutěže zajistit neoprávněnou a diskriminační výhodu ve vztahu k situaci jiných subjektů, které vykonávají stejnou činnost, ale uvedené právní předpisy se na ně nevztahují?

               2)

               Mohou být výše uvedené právní předpisy, s ohledem na to, že mohou subjektům působícím v režimu hospodářské soutěže poskytnout neoprávněnou a diskriminační výhodu ve vztahu k situaci jiných subjektů, které vykonávají stejnou činnost, ale uvedené právní předpisy se na ně nevztahují, považovány za „státní podporu“ ve smyslu a podle čl. 107 odst. 1 SFEU?


title: Věc F-57/07: Žaloba podaná dne 5. června 2007 – Wiedmann v. Parlament

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/45

         Žaloba podaná dne 5. června 2007 – Wiedmann v. Parlament
   (Věc F-57/07)
   (2007/C 183/87)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Thomas Wiedmann (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 26. června 2006, kterým byl žalobce jmenován úředníkem Evropských společenství, v části, ve které ho zařazuje do platové třídy AD6 platový stupeň 1;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby žalobce uplatňuje žalobní důvody velmi podobné žalobním důvodům uplatňovaným v rámci věci F-12/06 (1).

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006, s. 48.


title: Věc F-13/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 12. května 2010 — Peláez Jimeno v. Parlament ( „Veřejná služba — Úředníci — Předchozí stížnost — Lhůta pro stížnost — Zpoždění — Důkaz — Bývalý dočasný zaměstnanec — Jmenování úředníkem — Článek 5 odst. 4 přílohy XIII služebního řádu — Rovné zacházení“ )

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/53

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 12. května 2010 — Peláez Jimeno v. Parlament
   (Věc F-13/09) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Předchozí stížnost - Lhůta pro stížnost - Zpoždění - Důkaz - Bývalý dočasný zaměstnanec - Jmenování úředníkem - Článek 5 odst. 4 přílohy XIII služebního řádu - Rovné zacházení)
   2010/C 209/81
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Peláez Jimeno (Relegem-Asse, Belgie) (zástupce: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: původně C. Burgos a K. Zejdová, poté K. Zejdová a S. Seyr, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí OOJ o zařazení žalobkyně jakožto úřednice ve zkušební době do nižší platové třídy a nižšího platového stupně, než těch, do nichž byla zařazena jako dočasná zaměstnankyně.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Peláez Jimeno se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 90, 18.4.2009, s. 40.


title: Věc C-369/07: Žaloba podaná dne 3. srpna 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/22

         Žaloba podaná dne 3. srpna 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-369/07)
   (2007/C 269/44)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Righini a I. Chatzigiannis)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala opatření, která předpokládá výkon rozsudku Soudního dvora ze dne 12. května 2005 ve věci C-415/03 týkajícího se skutečnosti, že Řecko nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 3 rozhodnutí z roku 2002 o státních podporách poskytnutých Řeckem ve prospěch Olympiaki Aeroporia, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z tohoto rozhodnutí a z čl. 228 odst. 1 ES;

               —

               uložit Řecké republice povinnost zaplatit Komisi navrhnuté penále ve výši 53 611 eur za každý den prodlení s vykonáním rozsudku vydaného ve věci C-415/03 týkajícího se rozhodnutí z roku 2002 ode dne, kdy bude vydán rozsudek v projednávané věci, až do dne vykonání rozsudku vydaného ve věci C-415/03;

               —

               uložit Řecké republice povinnost zaplatit paušální částku, jejíž výše se získá vynásobením denní částky počtem dní, během kterých dochází k nesplnění povinnosti, ode dne, kdy byl vydán rozsudek ve věci C-415/03, až do dne, kdy bude vydán rozsudek v projednávané věci, co se týče rozhodnutí z roku 2002;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               1.

               Ve svém rozsudku ze dne 12. května 2005 ve věci C-415/03 dospěl Soudní dvůr k závěru, že Řecká republika tím, že nepřijala v předepsané lhůtě všechna opatření nezbytná k vrácení podpor, které byly shledány protiprávními a neslučitelnými se společným trhem, s vyloučením těch, které se týkají příspěvků národnímu orgánu sociálního zabezpečení, v souladu s článkem 3 rozhodnutí Komise 2003/372/ES ze dne 11. prosince 2002 o podpoře, kterou Řecko poskytuje ve prospěch Olympic Airways, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedeného článku 3.

               2.

               Domnívajíc se, že Řecká republika neoznámila službám Komise žádné opatření k vykonání rozsudku Soudního dvora ve věci C-415/03 navzdory opačným ubezpečením řeckých orgánů a že ještě nepřistoupila k vymáhání podpor, které byly shledány neslučitelnými s rozhodnutím z roku 2002, se Komise rozhodla předložit věc Soudnímu dvoru podle článku 228 ES.

               3.

               V souladu s článkem 228 ES a judikaturou Soudního dvora, jelikož Komise předložila věc Soudnímu dvoru z důvodu, že členský stát nepřijal opatření, která předpokládá výkon rozsudku Soudního dvora, ve lhůtách stanovených Komisí, Komise uvádí výši paušální částky nebo penále, kterou má zaplatit členský stát a kterou Komise považuje za adekvátní okolnostem. Konečné rozhodnutí týkající se penále, které má být uloženo, stanovené článkem 228 ES, přijme Soudní dvůr, který má v projednávané věci plnou rozhodovací pravomoc.

               4.

               Jak výše penále, tak výše paušální částky navržená Soudnímu dvoru Komisí v rámci její žaloby byly stanoveny na základě metody výpočtu zavedené ve sdělení Komise ze dne 13. prosince 2005 o provádění článku 228 ES.


title: Věc C-591/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 25. listopadu 2011 — Gas Natural SDG, SA, Bizcaia Energia, SL v. Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. a Iberdrola, S.A.

text:
               11.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 25. listopadu 2011 — Gas Natural SDG, SA, Bizcaia Energia, SL v. Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. a Iberdrola, S.A.
   (Věc C-591/11)
   2012/C 39/18
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: Gas Natural SDG a SA, Bizcaia Energia, S.L.

      Další účastníci řízení: Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. a Iberdrola, S.A.

      Předběžná otázka

               1)

               Může být článek 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (1) ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES, vykládán v tom smyslu, že nebrání uplatnění takových vnitrostátních právních předpisů, jako jsou právní předpisy, přezkoumávané v tomto řízení, jejichž cílem a dopadem je snížení odměny za výrobu elektřiny o částku odpovídající hodnotě povolenek na emise, které byly v příslušném období bezplatně přiděleny?

      (1)  Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. září 2004 ve věci C-385/02: Komise Evropských společenství proti Italské republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 93/37/EHS — Veřejné zakázky na stavební práce — Vyjednávací řízení bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky)

text:
               6.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/4

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 14. září 2004
   ve věci C-385/02: Komise Evropských společenství proti Italské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 93/37/EHS - Veřejné zakázky na stavební práce - Vyjednávací řízení bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky)
   (2004/C 273/07)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-385/02, Komise Evropských společenství (zmocněnci: K. Wiedner a R. Amorosi) proti Italské republice (zmocněnec: M. Fiorilli), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. Timmermans, předseda senátu, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues (zpravodaj), R. Schintgen a N. Colneric, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: M. Mugíca Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 14. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Italská republika tím, že Magistrato per il Po di Parma, místní orgán ministerstva veřejných prací (nyní ministerstvo infrastruktury a dopravy), zadal zakázky na dokončení stavby nádrže k zadržování povodní na vodním toku Parma v oblasti Marano (obec Parma), jakož i na práce na úpravu a dokončení zadržovací nádrže na vodním toku Enza a regulaci povodní na vodním toku Terdoppio na jihozápad od Cerana, ve vyjednávacím řízení bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky, ačkoliv podmínky k tomu nezbytné nebyly splněny, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 323, 21.12.2002.


title: Věc C-365/10: Žaloba podaná dne 22. července 2010 — Evropská komise v. Slovinská republika

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/19

      Žaloba podaná dne 22. července 2010 — Evropská komise v. Slovinská republika
      (Věc C-365/10)
      ()
      (2010/C 288/32)
      Jednací jazyk: slovinština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Alcover San Pedro a D. Kukovec, zmocněnci)

         Žalovaná: Slovinská republika

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  určit, že Slovinská republika tím, že po několik po sobě jdoucích let byly překračovány mezní hodnoty ročních a denních koncentrací PM10 ve vnějším ovzduší, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 1999/30/ES ze dne 22. dubna 1999 o mezních hodnotách pro oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku, částice a olovo ve vnějším ovzduší (1), obsažené počínaje dnem 11. června 2010 v čl.13 odst.1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (2);

                  —

                  uložit Slovinské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Z výroční zprávy o dodržování závazných denních a ročních mezních hodnot PM 10 předložené Slovinskou republikou vyplývá, že ve Slovinsku byly v letech 2005, 2006 a 2007 v zónách SI1, SI2 a SI4 a v aglomeracích SIL a SIM překročeny denní a roční mezní hodnoty koncentrace PM10 ve vnějším ovzduší. Evropská komise neobdržela žádné oznámení ohledně zproštění povinnosti uplatňování mezních hodnot v souladu s čl. 22 odst. 2 směrnice 2008/50/ES.

         (1)  Úř. věst. L 163, s. 41; Zvl. vyd. 15/04, s. 164.

         (2)  Úř. věst. L 152, s. 1.


title: Věc T-525/08: Žaloba podaná dne 1. prosince 2008 – Poste Italiane v. Komise

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/52

         Žaloba podaná dne 1. prosince 2008 – Poste Italiane v. Komise
   (Věc T-525/08)
   (2009/C 44/92)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Poste Italiane SpA (Řím, Itálie) (zástupci: A. Fratini, A. Sandulli a F. Filpo, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               vyhovět žalobě a v důsledku toho zrušit rozhodnutí Komise ze dne 16. července 2008 o podpoře C 42/2006, kterou Itálie poskytla pro odměňování běžných účtů Poste Italiane u Státní pokladny, které ještě nebylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou je napadeno rozhodnutí Komise ze dne 16. července 2008 o státní podpoře C 42/2006, kterou Itálie poskytla pro odměňování běžných účtů Poste Italiane u Státní pokladny. Toto rozhodnutí režim státní podpory týkající se odměňování běžných účtu Poste Italiane u Státní pokladny, upravený zákonem č. 266 ze dne 23. prosince 2005 a dohodou mezi ministerstvem hospodářství a financí a Poste Italiane ze dne 23. února 2006, který Itálie protiprávně vykonala v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy, prohlásilo za neslučitelný se společným trhem a nařídilo její navrácení.
   Na podporu vlastních tvrzení žalobkyně uplatňuje:

               —

               porušení článku 253 Smlouvy o ES a čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES z důvodu skutkového omylu a zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o to, jak Komise použila kritérium obezřetného vypůjčovatele, přičemž dospěla ke stanovení sazby soukromého vypůjčovatele;

               —

               porušení čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES z důvodu zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o posouzení alternativních investic. V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že v průběhu správního řízení italské orgány poukázaly na to, že takový parametr, jaký je uveden v dohodě, který je spojen se správou peněžních prostředků vyplývajících z poštovního sběru, poškozuje Poste s ohledem na možnost zisku z aktivní správy, a tudíž nepřiznává „zvýhodnění“ ve smyslu článku 87 Smlouvy o ES.

         K této skutečnosti žalobkyně rovněž odkazuje na relevantnost studie RBS a stanoviska finančních zprostředkovatelů, jakož i na srovnání se správami typu trading system, se správou peněžních prostředků v rámci pojistných smluv Poste Vita, se správou fondů Efiposte, francouzské společnosti, kterou kontroluje Poste a s náklady dluhu Státní pokladny.

               —

               porušení článku 253 Smlouvy o ES a čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES z důvodu chybějícího odůvodnění a zjevně nesprávného posouzení, článku 12 Smlouvy o ES z důvodu diskriminace, jakož i porušení zásad legitimního očekávání a právní jistoty v souvislosti s chybějící analýzou prvku zvýhodnění a narušení hospodářské soutěže v kontextu poslání univerzální služby příslušejícího Poste;

               —

               porušení obecných zásad legitimního očekávání, právní jistoty a proporcionality, pokud jde o nařízení navrácení údajné podpory příjemcem.


title: Věc C-333/13: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Leipzig – Německo) – Elisabeta Dano, Florin Dano v. Jobcenter Leipzig („Volný pohyb osob – Občanství Unie – Rovné zacházení – Státní příslušníci členského státu, kteří nejsou hospodářsky činní a pobývají na území jiného členského státu – Vyloučení těchto osob z pobírání zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek na základě nařízení (ES) č. 883/2004 – Směrnice 2004/38/ES – Právo pobytu nad tři měsíce – Článek 7 odst. 1 písm. b) a článek 24 – Podmínka týkající se dostatečných prostředků“)

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/4

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. listopadu 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Leipzig – Německo) – Elisabeta Dano, Florin Dano v. Jobcenter Leipzig
      (Věc C-333/13) (1)

      („Volný pohyb osob - Občanství Unie - Rovné zacházení - Státní příslušníci členského státu, kteří nejsou hospodářsky činní a pobývají na území jiného členského státu - Vyloučení těchto osob z pobírání zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek na základě nařízení (ES) č. 883/2004 - Směrnice 2004/38/ES - Právo pobytu nad tři měsíce - Článek 7 odst. 1 písm. b) a článek 24 - Podmínka týkající se dostatečných prostředků“)
      (2015/C 016/05)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Sozialgericht Leipzig

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Elisabeta Dano, Florin Dano

         Žalovaný: Jobcenter Leipzig

         Výrok

                  1)

                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, ve znění nařízení Komise (EU) č. 1244/2010 ze dne 9. září 2010, musí být vykládáno v tom smyslu, že „zvláštní nepříspěvkové peněžité dávky“ ve smyslu čl. 3 odst. 3 a článku 70 tohoto nařízení spadají do působnosti článku 4 uvedeného nařízení.

                  2)

                  Článek 24 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS ve spojení s jejím čl. 7 odst. 1 písm. b) a článek 4 nařízení č. 883/2004, ve znění nařízení č. 1244/2010, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, podle které jsou státní příslušníci jiných členských států vyloučeni z pobírání některých „zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek“ ve smyslu čl. 70 odst. 2 nařízení č. 883/2004, zatímco státním příslušníkům hostitelského členského státu, kteří se nacházejí ve stejné situaci, jsou tyto dávky zaručeny, pokud těmto státním příslušníkům jiných členských států nenáleží v hostitelském členském státě právo pobytu na základě směrnice 2004/38.

                  3)

                  Soudní dvůr Evropské unie nemá pravomoc odpovědět na čtvrtou otázku.

         (1)  Úř. věst. C 226, 3.8.2013.


title: Věc T-436/11: Usnesení Tribunálu ze dne 17. ledna 2012 — Afriqiyah Airways v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá s ohledem na situaci v Libyi — Vynětí ze seznamu dotčených osob a subjektů — Žaloba na neplatnost — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/24

         Usnesení Tribunálu ze dne 17. ledna 2012 — Afriqiyah Airways v. Rada
   (Věc T-436/11) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá s ohledem na situaci v Libyi - Vynětí ze seznamu dotčených osob a subjektů - Žaloba na neplatnost - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2012/C 89/41
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Afriqiyah Airways (Tripolis, Libye) (zástupce: B. Sarfati, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. M. Joséphidès a B. Driessen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího rozhodnutí Rady 2011/300/SZBP ze dne 23. května 2011, kterým se provádí rozhodnutí 2011/137/SZBP o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (Úř. věst. L 136, s. 85), v rozsahu, v němž se týká žalobkyně.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 290, 1.10.2011.


title: Věc T-414/05: Žaloba podaná dne  22. listopadu 2005  – NHL Enterprises v. OHIM

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/33

         Žaloba podaná dne 22. listopadu 2005 – NHL Enterprises v. OHIM
   (Věc T-414/05)
   (2006/C 36/70)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: NHL Enterprises B.V. (Rijswijk, Nizozemsko) (zástupce: G. Llewelyn, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Glory & Pompea (Mataró, Španělsko)
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „LA KINGS“ pro výrobky ve třídách 16, 25 a 41 – Přihláška č. 1 041 102

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Manufacturas Antonio Gassol S.A. Namítaná ochranná známka byla později postoupena Glory & Pompea, S.A.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Obrazová národní ochranná známka „KING“ pro výrobky ve třídě 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitky přijaty pro všechny výrobky, které byly přihlašovány ve třídě 25

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, neboť podobnost znaků mezi dotčenými ochrannými známkami, nehledě na totožnost výrobků, není dostatečně velká


title: Věc C-497/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemsko) dne 16. září 2013 — F. Faber v. Autobedrijf Hazet Ochten BV

text:
               14.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 367/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemsko) dne 16. září 2013 — F. Faber v. Autobedrijf Hazet Ochten BV
   (Věc C-497/13)
   2013/C 367/37
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: F. Faber

      Žalovaná: Autobedrijf Hazet Ochten BV

      Předběžné otázky

               1)

               Je vnitrostátní soud – ať už na základě zásady efektivity, na základě vysoké úrovně ochrany spotřebitele uvnitř Unie sledované směrnicí 1999/44 (1) nebo na základě jiných ustanovení či norem unijního práva – povinen zkoumat z úřední povinnosti, zda je kupující v rámci smlouvy spotřebitelem ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. a) směrnice 1999/44?

               2)

               Bude-li odpověď na první otázku kladná: Platí totéž i v případě, že procesní spis neobsahuje žádné (nebo nedostatečné či protichůdné) skutkové informace k možnosti zjištění povahy kupujícího?

               3)

               Bude-li odpověď na první otázku kladná: Platí totéž i pro řízení o opravném prostředku, ve kterém žalobce nenapadl rozsudek soudu prvního stupně v tom směru, že v něm nebyl proveden tento přezkum (z úřední povinnosti) a otázka, zda je nutné považovat kupujícího za spotřebitele, byla výslovně ponechána stranou?

               4)

               Lze směrnici 1999/44 (resp. její článek 5) považovat za normu, která je rovnocenná kogentním ustanovením vnitrostátního práva?

               5)

               Brání zásada efektivity, vysoká úroveň ochrany spotřebitele uvnitř Unie sledovaná směrnicí 1999/44 nebo jiná ustanovení či normy unijního práva nizozemskému právu ohledně břemene tvrzení a důkazního břemene spotřebitele/kupujícího pokud jde o povinnost oznámit prodávajícímu (včas) domnělou vadu dodaného zboží?

               6)

               Brání zásada efektivity, vysoká úroveň ochrany spotřebitele uvnitř Unie sledovaná směrnicí 1999/44 nebo jiná ustanovení či normy unijního práva nizozemskému právu ohledně břemene tvrzení a důkazního břemene spotřebitele/kupujícího v tom směru, že zboží je v rozporu se smlouvou a tento rozpor se smlouvou se projevil do šesti měsíců po dodání? Co znamenají slova „rozpor se smlouvou, který se … projeví“ v čl. 5 odst. 3 směrnice 1999/44, zejména: V jaké míře musí spotřebitel/kupující tvrdit skutečnosti a okolnosti týkající se rozporu se smlouvou (resp. jeho příčiny)? Postačí, pokud spotřebitel/kupující tvrdí a při odůvodněném popření prokáže, že nabytá věc nefunguje (bezvadně), nebo je povinen tvrdit a při odůvodněném popření prokázat, jaká vada prodané věci tuto nefunkčnost (resp. nikoli bezvadnou funkčnost) způsobuje (způsobila)?

               7)

               Hraje ještě při odpovědi na výše uvedené otázky roli, že F. Faber se v tomto řízení nechala v obou stupních zastoupit advokátem?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES ze dne 25. května 1999 o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží (Úř. věst. L 171, s. 12).


title: Věc C-205/14: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 2. června 2016 – Evropská komise v. Portugalská republika „Nesplnění povinnosti státem — Letecká doprava — Nařízení (EHS) č. 95/93 — Přidělování letištních časů na letištích Evropské unie — Článek 4 odst. 2 písm. b) — Nezávislost koordinátora — Pojem ‚zúčastněná strana‘ — Řídící orgán letiště — Funkční oddělení — Systém financování“

text:
               8.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/2

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 2. června 2016 – Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-205/14) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Letecká doprava - Nařízení (EHS) č. 95/93 - Přidělování letištních časů na letištích Evropské unie - Článek 4 odst. 2 písm. b) - Nezávislost koordinátora - Pojem ‚zúčastněná strana‘ - Řídící orgán letiště - Funkční oddělení - Systém financování“)
   (2016/C 287/02)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Guerra e Andrade a F. Wilman, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes a V. Moura Ramos, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Portugalská republika tím, že nezaručila nezávislost koordinátora pro přidělování letištních časů funkčním oddělením zúčastněných stran od tohoto koordinátora a nezajistila, aby systém financování činnosti koordinátora mohl zajistit jeho nezávislost, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 95/93 ze dne 18. ledna 1993 o společných pravidlech pro přidělování letištních časů na letištích Společenství, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 545/2009 ze dne 18. června 2009.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 212, 7.7.2014.


title: Věc T-324/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 10. září 2008 – Município de Gondomar v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Fond soudržnosti — Nařízení (ES) č. 1164/94 — Zrušení finanční podpory — Neexistence bezprostředního dotčení — Nepřípustnost )

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/40

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 10. září 2008 – Município de Gondomar v. Komise
   (Věc T-324/06) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Fond soudržnosti - Nařízení (ES) č. 1164/94 - Zrušení finanční podpory - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost“)
   (2008/C 285/73)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Município de Gondomar (Portugalsko) (zástupci: J. da Cruz Vilaça, D. Choussy a L. Pinto Monteiro, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Guerra e Andrade a A. Weimar, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 3782 ze dne 16. srpna 2006, kterým se zrušuje finanční podpora poskytnutá z Fondu soudržnosti na projekt č. 9/10/61/017 nazvaný „Sanace Grand Porto Sud – Součást sítě Gondomar“
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Município de Gondomar ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Komisí, včetně nákladů řízení o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Věc C-502/15: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. května 2017 – Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 91/271/EHS — Články 3 až 5 a 10 — Příloha I části A, B a D — Čištění městských odpadních vod — Stokové soustavy — Sekundární nebo rovnocenné čištění — Čištění podle přísnějších požadavků před vypuštěním do citlivých oblastí“

text:
               3.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/9

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. května 2017 – Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-502/15) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 91/271/EHS - Články 3 až 5 a 10 - Příloha I části A, B a D - Čištění městských odpadních vod - Stokové soustavy - Sekundární nebo rovnocenné čištění - Čištění podle přísnějších požadavků před vypuštěním do citlivých oblastí“)
   (2017/C 213/08)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: K. Mifsud-Bonnici a E. Manhaeve, zmocněnci)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: J. Kraehling, zmocněnec, ve spolupráci s S. Ford, barrister)

      Výrok

               1)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nezajistilo, aby vody sváděné do kombinovaného systému shromažďujícího městské odpadní vody a dešťové vody v aglomeracích Gowerton a Llanelli byly zadržované a odváděné pro účely čištění v souladu s požadavky směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 3, 4 a 10 této směrnice, jakož i přílohy I částí A a B této směrnice.

               2)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nezavedlo sekundární čištění městských odpadních vod v aglomeraci Ballycastle a nezavedlo žádné čištění městských odpadních vod v aglomeraci Gibraltar, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 4 směrnice 91/127 a přílohy I části B této směrnice.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nezajistilo, aby městské odpadní vody vstupující do stokových soustav aglomerací Tiverton, Durham (Barkers Haug), Chester-Street, Islip, Broughton Astley, Chilton, Witham a Chelmsford byly před vypuštěním do citlivých oblastí podrobeny čištění podle přísnějších požadavků, než je čištění popsané v článku 4 směrnice 91/271, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 5 této směrnice a přílohy I části B této směrnice.

               4)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               5)

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 16, 18.1.2016.


title: Věc C-544/12: Žaloba podaná dne 27. listopadu 2012 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/15

         Žaloba podaná dne 27. listopadu 2012 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-544/12)
   2013/C 46/28
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Hetsch, K. Simonsson a J. Hottiaux, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že nepřijala veškeré právní a správní předpisy nezbytné pro provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/12/ES ze dne 11. března 2009 o letištních poplatcích (1) a v každém případě tím, že je neoznámila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 1 a čl. 6 odst. 2, jakož i z článků 7,8, 9 a 13 této směrnice,

               —

               uložit Polské republice v souladu s čl. 260 odst. 3 SFEU pro porušení povinnosti sdělit opatření k provedení směrnice 2009/12/ES zaplacení pokuty ve výši 75 002,88 eur denně ode dne vyhlášení rozsudku v této věci;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2009/12/ES uplynula dne 15. března 2011.

      (1)  Úř. věst. L 70, s. 11.


title: Věc C-358/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 30. července 2012 — Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici v. Comune di Milano

text:
               13.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itálie) dne 30. července 2012 — Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici v. Comune di Milano
   (Věc C-358/12)
   2012/C 311/04
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici

      Žalovaná: Comune di Milano

      Předběžná otázka

   Brání zásada proporcionality, vyplývající z práva usazování a zásad zákazu diskriminace a ochrany hospodářské soutěže podle článků 49, 56 a 101 SFEU, jakož i zásada odůvodněnosti v ní zahrnutá, vnitrostátním právním předpisům, které jak pro veřejné zakázky překračující prahovou hodnotu, tak pro veřejné zakázky nepřekračující prahovou hodnotu Unie považují za vážné porušení právních předpisů v oblasti příspěvků, o kterém bylo pravomocně rozhodnuto, když jeho výše přesahuje částku 100 eur a zároveň přesahuje 5 % rozdílu mezi dlužnými částkami a zaplacenými částkami, pokud jde o jednotlivé platební nebo příspěvkové období, s následnou povinností veřejných zadavatelů vyloučit ze zadávacího řízení uchazeče, který je odpovědný za takové porušení, aniž by posuzovali jiná hlediska objektivně vypovídající o spolehlivosti uchazeče jako smluvního partnera?


title: Věc T-346/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013 — Gollnisch v. Parlament ( „Výsady a imunity — Člen Evropského parlamentu — Rozhodnutí o zbavení imunity — Činnosti spojené s funkcemi poslance — Postup zbavení poslanecké imunity — Rozhodnutí nechránit výsady a imunity — Zánik právního zájmu na podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               2.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013 — Gollnisch v. Parlament
   (Věc T-346/11) (1)

   (Výsady a imunity - Člen Evropského parlamentu - Rozhodnutí o zbavení imunity - Činnosti spojené s funkcemi poslance - Postup zbavení poslanecké imunity - Rozhodnutí nechránit výsady a imunity - Zánik právního zájmu na podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2013/C 63/36
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Bruno Gollnisch (Limonest, Francie) (zástupce: G. Dubois, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: R. Passos a D. Moore a K. Zejdová, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení rozhodnutí Parlamentu přijatého dne 10. května 2011 zbavit žalobce imunity, jakož i návrh na náhradu škody, kterou při této příležitosti utrpěl a zadruhé návrh na zrušení rozhodnutí Parlamentu přijatého dne 10. května 2011 nechránit imunitu žalobce, jakož i návrh na náhradu škody, kterou při této příležitosti utrpěl

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody ve věci T-346/11 se zamítají.

               2)

               Není již třeba rozhodnout o žalobě na neplatnost ve věci T-347/11.

               3)

               Žaloba na náhradu škody ve věci T-347/11 se zamítá.

               4)

               Bruno Gollnisch ponese náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vztahující se k řízení o předběžném opatření ve věcech T-346/11 a T-347/11.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


title: Věc C-109/10 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. října 2011 — Solvay SA v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Trh se sodou ve Společenství — Zneužití dominantního postavení — Porušení práva na obhajobu — Přístup ke spisu — Slyšení podniku“ )

text:
               17.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 370/12

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. října 2011 — Solvay SA v. Evropská komise
   (Věc C-109/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Trh se sodou ve Společenství - Zneužití dominantního postavení - Porušení práva na obhajobu - Přístup ke spisu - Slyšení podniku)
   2011/C 370/18
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Solvay SA (zástupci: P. Foriers, F. Louis, R. Jafferali a A. Vallery, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall, F. Castillo de la Torre, zmocněnci, N. Coutrelis, advokát)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) ze dne 17. prosince 2009, Solvay v. Komise (T-57/01), kterým Tribunál zamítl návrh navrhovatelky na zrušení rozhodnutí Komise 2003/6/ES ze dne 13. prosince 2000 v řízení podle článku 82 [ES] — Hospodářská soutěž — Trh se sodou ve Společenství (s výjimkou Spojeného království a Irska) — Zneužití dominantního postavení — Porušení práva na projednání věci v přiměřené lhůtě — Porušení práva na obhajobu — Chybné předchozí vymezení relevantního zeměpisného trhu — Chybějící odůvodnění — Mimořádné okolnosti prokazující neexistenci dominantního postavení

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. prosince 2009, Solvay v. Komise (T-57/01), se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí Komise 2003/6/ES ze dne 13. prosince 2000 v řízení podle článku 82 Smlouvy o ES (COMP/33.133 — C: Uhličitan sodný — Solvay), se zrušuje.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Věc T-467/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. prosince 2013 — Colgate-Palmolive v. OHIM — dm drogerie markt (360° SONIC ENERGY) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství 360° SONIC ENERGY — Starší mezinárodní slovní ochranná známka SONIC POWER — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               1.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/8

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. prosince 2013 — Colgate-Palmolive v. OHIM — dm drogerie markt (360° SONIC ENERGY)
   (Věc T-467/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství 360° SONIC ENERGY - Starší mezinárodní slovní ochranná známka SONIC POWER - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2014/C 31/13
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Colgate-Palmolive Company (New York, Spojené státy) (zástupci: M. Zintler a G. Schindler, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. května 2011 (věc R 1094/2010-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi dm-drogerie markt GmbH & Co. KG a Colgate-Palmolive Company

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Colgate-Palmolive Company se ukládá náhrada nákladů.

      (1)  Úř. věst. C 319, 29.10.2011.


title: Výmaz věci C- 322/02

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/34

         Výmaz věci C- 322/02 (1)

   (2004/C 228/72)
   Usnesením ze dne 17. května 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-322/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Augsburg): Eva-Maria Weller proti Deutsche Angestellten–Krankenkasse.

      (1)  Úř. věst. C 289, 23.11.2002.


title: Věc T-435/16: Žaloba podaná dne 22. prosince 2016 – MS v. Komise

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/21

         Žaloba podaná dne 22. prosince 2016 – MS v. Komise
   (Věc T-435/16)
   (2017/C 070/30)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: MS (Castries, Francie) (zástupkyně: L. Levi a M. Vandenbussche, advokátky)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
   rozhodl, že je tato žaloba přípustná a opodstatněná;
   a v důsledku toho

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 16. června 2016, kterým bylo odepřeno poskytnutí osobních údajů týkajících se žalobce;

               —

               uložil povinnost nahradit nemajetkovou újmu vyplývající z protiprávního jednání Evropské komise, stanovenou ex aequo et bono na 20 000 eur;

               —

               uložil žalované náhradu všech nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce jediný žalobní důvod vycházející z porušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. 2001, L 8, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 102), a konkrétně jeho článků 8, 13 a 20. Žalobce namítá také porušení základního práva na přístup k osobním údajům a práva na respektování soukromého života, jakož i porušení zásady práva na obhajobu, rovnosti zbraní a práva na řádnou správu. Napadené rozhodnutí je kromě toho protiprávně a neopodstatněně odůvodněno. Všechny tyto protiprávnosti představují pochybení, která žalobci způsobila skutečnou a určitou újmu.


title: Věc T-204/16: Žaloba podaná dne 3. května 2016 – Sun Media v. EUIPO - Meta4 Spain (METABOX)

text:
               27.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/30

         Žaloba podaná dne 3. května 2016 – Sun Media v. EUIPO - Meta4 Spain (METABOX)
   (Věc T-204/16)
   (2016/C 232/38)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sun Media Ltd (Central Hong Kong, Hongkong – zvláštní administrativní oblast Čínské lidové republiky) (zástupce: A. Schnider, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Meta4 Spain, SA (Las Rozas, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „METABOX“ – Přihláška č. 11 819 125

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. února 2016, ve věci R 307/2015-2.

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a, v případě, že vstoupí písemně do řízení, i další účastnici řízení před EUIPO, nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené žalobkyní v řízení před Tribunálem a v odvolacím řízení u EUIPO.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.

               —

               Porušení článku 75 a následujících nařízení č. 207/2009.

               —

               Porušení povinnosti EUIPO vykonávat svou pravomoc v souladu s obecnými zásadami práva Evropské unie.


title: Věc F-130/11: Žaloba podaná dne 2. prosince 2011 — ZZ a další v. Komise

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/22

         Žaloba podaná dne 2. prosince 2011 — ZZ a další v. Komise
   (Věc F-130/11)
   2012/C 65/41
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a další (zástupci: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o převodu nároků na důchod získaného před nástupem do služebního poměru u Komise na základě návrhu přepočteného Úřadem pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO).

      Návrhové žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí, jimiž byly zrušeny a nahrazeny návrhy na převod nároků žalobců na důchod v rámci jejich žádosti na základě čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu obsahující nový návrh vypočtený na základě prováděcích pokynů přijatých dne 3. března 2011;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-208/07: Žaloba podaná dne 5. června 2007 – BOT Elektrownia Bełchatów a další v. Komise

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/37

         Žaloba podaná dne 5. června 2007 – BOT Elektrownia Bełchatów a další v. Komise
   (Věc T-208/07)
   (2007/C 183/72)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: BOT Elektrownia Bełchatów S.A. (Rogowiec, Polsko), BOT Elektrownia Turów S.A. (Bogatynia, Polsko), BOT Elektrownia Opole S.A. (Brzezie, Polsko), Elektrownia 'Kozienice' S.A. (Świerże Górne, Polsko), Elektrownia Połaniec S.A. – Grupa Electrabel Polska (Połaniec, Polsko), Elektrownia 'Rybnik' S.A. (Rybnik, Polsko), Elektrownia Skawina S.A. (Skawina, Polsko), Elektrownia 'Stalowa Wola' S.A. (Stalowa Wola, Polsko), Południowy Koncern Energetyczny S.A. (Katowice, Polsko), Zespół Elektrowni Dolna Odra S.A. (Nowe Czarnowo, Polsko), Zespół Elektrowni Ostrołęka S.A. (Ostrołęka, Polsko) a Zespół Elektrowni Pątnów-Adamów-Konin S.A. (Konin, Polsko) (zástupci: B. Krużewski, M. Ciemiński, J. Młot-Schönthaler, N. Dodoo a S. Boullart, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhají zrušení rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. března 2007 o národním alokačním plánu pro přidělování povolenek na emise skleníkových plynů na období let 2008-2012 oznámeném Polskem v souladu se směrnicí 2003/87/ES.
   K odůvodnění své žaloby žalobkyně uvádějí, že Komise pochybila tím, že přijala rozhodnutí, kterým mimo jiné podstatně snížila celkové množství povolenek na emise CO2, které mohou vypouštět zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES (1).
   Žalobkyně v této souvislosti uplatňují, že Komise porušila podstatné procesní náležitosti stanovené směrnicí 2003/87/ES tím, že i) protiprávně přijala napadené rozhodnutí po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 9 odst. 3 uvedené směrnice, a ii) protiprávně omezila právo žalobkyň, aby byly konzultovány před tím, než Polsko přijalo konečný národní alokační plán pro přidělování povolenek na emise skleníkových plynů na období let 2008-2012.
   Žalobkyně krom toho uvádějí, že Komise zneužila pravomoci, jež jí byly svěřeny směrnicí 2003/87/ES tím, že i) použila příliš nízké údaje o růstu HDP v Polsku a příliš přísnou míru snížení emisí, v důsledku čehož bylo celkové množství povolenek na emise přidělených Polsku podhodnocené; a ii) zkreslila skutečný účel směrnice jakožto rentabilního nástroje ke splnění závazků smluvních stran Kjótského protokolu týkajících se emisí skleníkových plynů tím, že snížila vnitrostátní úroveň emisí pro období let 2008-2012 hluboko pod hodnotu, jíž je Polsku zapotřebí ke splnění cílů Kjótského protokolu.
   Závěrem žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásady legitimního očekávání, proporcionality, rovného zacházení a povinnosti spolupráce mezi orgány, jakož i svou povinnost uvést odůvodnění.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631).


title: Věc T-444/07 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 19. února 2008 – CPEM v. Komise ( Řízení o předběžných opatřeních — Návrh na odklad provádění — Předložení návrhu — Nepřípustnost — Sdružení — Finanční újma — Nedostatek naléhavosti )

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/29

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 19. února 2008 – CPEM v. Komise
   (Věc T-444/07 R) (1)

   („Řízení o předběžných opatřeních - Návrh na odklad provádění - Předložení návrhu - Nepřípustnost - Sdružení - Finanční újma - Nedostatek naléhavosti“)
   (2008/C 92/59)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Marseille, Francie) (zástupce: C. Bonnefoi, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Flynn a A. Steiblytė, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad provedení oznámení o dluhu č. 3240912189 ze dne 17. prosince 2007 týkajícího se rozhodnutí Komise C(2007) 4645 ze dne 4. října 2007, kterým se odnímá finanční podpora Evropského sociálního fondu (ESF) poskytnutá CPEM rozhodnutím C(1999) 2645 ze dne 17. srpna 1999.
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžná opatření se zamítá.

               2)

               O náhradě nákladů řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 37, 9.2.2008.


title: Věc T-420/09: Žaloba podaná dne 19. října 2009 — BSA v. OHIM — Loblaws (PRÉSIDENT)

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/37

         Žaloba podaná dne 19. října 2009 — BSA v. OHIM — Loblaws (PRÉSIDENT)
   (Věc T-420/09)
   2009/C 312/61
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: BSA (Paříž, Francie) (zástupce: D. Mason, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Loblaws, Inc.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. srpna 2009 ve věci R 1744/2008-4,

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „Président“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 5, 29, 30 a 42 — přihláška ochranné známky č. 2 135 200.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Loblaws, Inc.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Francouzská slovní ochranná známka „President’s Choice“ pro výrobky zařazené do tříd 5, 30, 31 a 32 a obrazová ochranná známka Společenství „PRESIDENT’S CHOICE“ pro výrobky zařazené do tříd 30, 31 a 32 (ochranná známka Společenství č. 1 872 407)

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitce.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Odmítnutí odvolání jako nepřípustného.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 59 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní článek 60 nařízení (ES) č. 207/2009) a článku 71 nařízení (ES) č. 2868/95 (1), jakož i zásady kontradiktornosti řízení podle čl. 6 odst. 1 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s. 1)


title: Věc C-407/09: Žaloba podaná dne 22. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/16

         Žaloba podaná dne 22. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-407/09)
   2010/C 11/27
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: Contù-Durande a Rochaud-Joët)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala opatření nezbytná pro provedení rozsudku vydaného Soudním dvorem dne 18. července 2007 ve věci C-26/07, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 228 odst. 1 ES;

               —

               nařídit, aby Řecká republika zaplatila Komisi na účet „Vlastní zdroje Evropského společenství“ navrhované penále ve výši 72 532,80 eur za každý den prodlení v přijetí opatření nezbytných pro provedení rozsudku vydaného Soudním dvorem ve věci C-26/07 ode dne vydání rozsudku v této věci do dne provedení rozsudku vydaného ve věci C-26/07;

               —

               nařídit, aby Řecká republika zaplatila Komisi na účet „Vlastní zdroje Evropského společenství“ paušální částku ve výši 10 512 eur za každý den prodlení ode dne vydání rozsudku ve věci C-26/07 do dne vydání rozsudku v této věci, nebo do dne přijetí opatření nezbytných pro provedení rozsudku ve věci C-26/07, pokud k tomuto dojde dříve;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V projednávané věci Řecká republika dosud nepřijala právní opatření nezbytná pro provedení směrnice 2004/80/ES do řeckého právního řádu.
   V důsledku toho je zřejmé, že Řecká republika dosud nepřijala opatření stanovená pro provedení rozsudku Soudního dvora ze dne 18. července 2007 ve věci C-26/07 Komise v. Řecká republika.
   Ve smyslu čl. 228 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES Komise v žalobě navrhne paušální částku nebo penále, jež je dotčený členský stát povinen zaplatit, ve výši, kterou považuje za přiměřenou okolnostem. V projednávané věci se Komise rozhodla, že navrhne Soudnímu dvoru penále a paušální částku.
   Komise na základě zásad a metod výpočtu stanovených ve sdělení ze dne 13. prosince 2005 bere v úvahu pro účely stanovení navrhované výše tři základní kritéria: a) závažnost porušení; b) délka trvání porušení; a c) potřeba zajistit, aby penále mělo odrazující charakter.
   Analýza praktického použití těchto kritérií v projednávaném případě vede k závěru, že délka trvání porušení a jeho důsledky na soukromé a veřejné zájmy jsou značné a odůvodňují uložení navrhovaného penále.
   Jak vyplývá ze zprávy Komise týkající se provedení směrnice, všechny členské státy kromě Řecka provedly směrnici do svého vnitrostátního právního řádu a poskytují ochranu požadovanou směrnicí.
   Neprovedení směrnice do řeckého právního řádu brání dosažení základního cíle volného pohybu osob v jednotném prostoru svobody, bezpečnosti a spravedlnosti. Dopady na obecné a individuální zájmy jsou v důsledku toho velmi významné.


title: Věc F-106/12: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 12. prosince 2012 — Goddijn v. Europol

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/33

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 12. prosince 2012 — Goddijn v. Europol
   (Věc F-106/12)
   2013/C 46/73
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.


title: Věc C-516/06 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 6. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Ferriere Nord SpA (Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Rozhodnutí Komise — Pokuta — Výkon — Nařízení (EHS) č. 2988/74 — Promlčení — Akt nepříznivě zasahující do právního postavení — Nepřípustnost)

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/13

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 6. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Ferriere Nord SpA
   (Věc C-516/06 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Rozhodnutí Komise - Pokuta - Výkon - Nařízení (EHS) č. 2988/74 - Promlčení - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Nepřípustnost)
   (2008/C 22/24)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Di Bucci a F. Amato, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Ferriere Nord SpA (zástupci: W. Viscardini a G. Donà, advokáti)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 27. září 2006, Ferriere Nord SpA v. Komise, (T-153/04), kterým Soud zrušil rozhodnutí Komise sdělená poštou dne 5. února a telefaxem dne 13. dubna 2004, týkající se nezaplaceného zůstatku pokuty uložené Ferriere Nord SpA rozhodnutím Komise 89/515/EHS ze dne 2. srpna 1989 v řízení podle článku 85 Smlouvy EHS (IV/31.553 – betonářské výztužné rohože)
   Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 27. září 2006, Ferriere Nord v. Komise (T-153/04), se zrušuje.

               2)

               Žaloba na neplatnost podaná Ferriere Nord SpA proti rozhodnutím Komise Evropských společenství oznámeným dopisem ze dne 5. února 2004 a faxem ze dne 13. dubna 2004, týkajícím se neuhrazeného zůstatku pokuty uložené Ferriere Nord SpA rozhodnutím Komise 89/515/EHS ze dne 2. srpna 1989 v řízení podle článku 85 Smlouvy o EHS (IV/31.553 – Ocelové svařované pletivo) je nepřípustná.

               3)

               Ferriere Nord SpA se ukládá náhrada nákladů řízení vzniklých v obou stupních.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Věc T-92/12: Žaloba podaná dne 23. února 2012 — Gas v. OHIM — Grotto (GAS)

text:
               28.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 126/21

         Žaloba podaná dne 23. února 2012 — Gas v. OHIM — Grotto (GAS)
   (Věc T-92/12)
   2012/C 126/41
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: André Pierre Gas (Marseille, Francie) (zástupce: L. Levy, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Grotto SpA (Chiuppano, Itálie)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. listopadu 2011 ve věci R 600/2009-1 v plném rozsahu a vrátil věc OHIM k novému rozhodnutí ve světle rozhodnutí, které bude vydáno;

               —

               uložil majitelce zpochybněné ochranné známky Společenství, aby zaplatila veškeré budoucí náklady tohoto řízení a nahradila jím doposud vynaložené náklady odvolacího řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „GAS“ pro výrobky zařazené do tříd 9, 18 a 25 — ochranná známka Společenství zapsaná pod č. 882548.

      Majitelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem.

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobce

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti spočívá jednak na použití čl. 53 odst. 1 písm. a) a c), čl. 8 odst. 1 písm. b), čl. 53 odst. 2 a čl. 8 odst. 1 nařízení č. 207/2009, a jednak na francouzských obrazových ochranných známkách „-GAS- BIJOUX“ a „BIJOUX -GAS-“ zapsaných pod č. 1 594 704 a č. 1 627 459 pro výrobky zařazené do tříd 14 a 25.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Prohlášení ochranné známky Společenství za neplatnou.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení a zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti.

      Dovolávané žalobní důvody:

               Porušení čl. 56 odst. 3 nařízení č. 40/94 (nový čl. 57 odst. 3) a pravidla 22 odst. 3 a 4 nařízení č. 2868/95; porušení čl. 15 odst. 1 a 2 nařízení č. 40/94 a článku L714 odst. 5 písm. b) francouzského zákoníku duševního vlastnictví; porušení článku 73 nařízení č. 40/94 (nový článek 75), jelikož se odvolací senát v několika případech dopustil nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení, pokud jde o důkaz o užívání starší ochranné známky v třídě 25.

               Nesprávné použití čl. 52 odst. 1 písm. a) a čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 a porušení článku 53 nařízení č. 40/94 a ustanovení francouzského práva, a sice článku 2262 občanského zákoníku a čl. L714 odst. 3 francouzského zákoníku duševního vlastnictví, jelikož odvolací senát nesprávně posoudil nebezpečí záměny.

               Porušení čl. 62 odst. 1 nařízení č. 40/94, jelikož odvolací senát poté, co rozhodl, že bude vykonávat pravomoci zrušovacího oddělení, nemohl omezit svůj přezkum pouze na starší práva vyplývající z ochranné známky zapsané pod č. 1 594 704, ani vrátit věc zrušovacímu oddělení k rozhodnutí o ostatních dovolávaných právech, která již byla předmětem přezkumu.


title: Věc C-38/06: Žaloba podaná dne  24. ledna 2006  Komisí Evropských společenství proti Portugalské republice

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/7

         Žaloba podaná dne 24. ledna 2006 Komisí Evropských společenství proti Portugalské republice
   (Věc C-38/06)
   (2006/C 74/14)
   Jednací jazyk: portugalština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 24. ledna 2006 žaloba směřující proti Portugalské republice podaná Komisí Evropských společenství zastoupenou Günterem Wilmsem a Margarida Afonso, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že tím, že odmítla vypočítat a poskytnout Komisi vlastní zdroje dlužné na základě dovozu zařízení a materiálu k výlučně vojenskému použití v období od 1. ledna 1998 do 31. prosince 2002 včetně a zaplatit příslušné úroky z prodlení, Portugalská republika nesplnila povinnosti které pro ni vyplývají článků 2, 9, 10 a 11 nařízení č. 1552/89 (1), pokud jde o období od 1. ledna 1998 do 30. května 2000 včetně a od tohoto dne povinnosti, které pro ni vyplývají z nařízení č. 1150/2000 (2).

               2.

               uložil Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Komise se domnívá, že článek 296 ES neumožňuje, aby členský stát osvobodil od cla dovoz vojenského materiálu, neboť vybírání takového cla není možné považovat za ohrožení základních zájmů bezpečnosti daného členského státu.
   Vzhledem k tomu, že portugalské orgány neuvedly konkrétní argumenty, které by odůvodnily potřebu vynětí z působnosti celních předpisů z důvodu zajištění ochrany základních zájmů bezpečnosti státu, Komise se domnívá, že portugalské orgány nesplnily povinnosti, které pro ně vyplývají z článku 26 ES, článku 20 celního kodexu Společenství (3) a následně ze společného celního sazebníku.
   Nelze tolerovat, aby členský stát nesplnil povinnosti vyplývající pro něj se solidárního spolufinancování rozpočtu Společenství a hájil se potřebou nižších nákladů na financování svých vojenských výdajů.
   V případě porušení stanovených norem musí nést následné hospodářské následky všechny členské státy, neboť v takovém případě se uplatní mechanismus kompenzace nedostačujících tradičních vlastních zdrojů a DPH prostřednictvím použití příjmů z „HDP“. Dodržování zásady řádného finančního hospodaření a respektování základních pojmů spravedlnosti a zodpovědnosti zavazuje členské státy, které způsobily nižší disponibilitu vlastních zdrojů, než jaká je požadována, aby jednotlivě převzaly odpovědnost za následky, které z toho plynou pro rozpočet Společenství, a aby tedy zaplatily částky, které v důsledku uvedených porušení nebyly zaplaceny.
   Uvedené nesplnění povinností trvalo až do dne 31. prosince 2002, neboť nařízení č. 150/2003 (4) se používá ode dne 1. ledna 2003. Pouze od uvedeného data umožňuje uvedené nařízení za stanovených podmínek pozastavit clo dlužné na základě dovozu určitých zbraní a vojenského zařízení.
   Portugalské orgány měly provést snížení cla v souladu s ustanoveními celního kodexu Společenství, která se týkají předmětných dovozů, a rovněž měly ověřit a poskytnout Komisi z nich plynoucí vlastní zdroje, v souladu s články 2, 9, 10 a 11 nařízení č. 1552/89 a odpovídajícími ustanoveními nařízení č. 1150/2000. Vzhledem k tomu, že byly porušeny celní předpisy, musí být Společenství přiznána částka, která odpovídá nezaplaceným vlastním zdrojům. K této částce je třeba připočítat úroky z prodlení stanovené článkem 11 nařízení č. 1150/2000.

      (1)  Nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 ze dne 29. května 1989, kterým se provádí rozhodnutí 88/376/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (neoficiální překlad) (Úř. věst. L 155, s. 1).

      (2)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 130, s. 1)

      (3)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1).

      (4)  Nařízení Rady (EHS) č. 150/2003 ze dne 21. ledna 2003 o pozastavení dovozního cla pro některé zbraně a vojenskou výzbroj (Úř. věst. L 25, s. 1).


title: Věc C-315/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen (Belgie) dne 7. června 2013 — Openbaar Ministerie v. Edgard Jan De Clercq a další

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen (Belgie) dne 7. června 2013 — Openbaar Ministerie v. Edgard Jan De Clercq a další
   (Věc C-315/13)
   2013/C 252/32
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Openbaar Ministerie

      Žalovaní: Edgard Jan De Clercq, Emiel Amede Rosa De Clercq, Nancy Genevieve Wilhelmina Rottiers, Ermelinda Jozef Martha Tampère, Thermotec NV

      Předběžná otázka

   Je třeba vykládat články 56 a 57 SFEU (dříve článek 49 a 50 Smlouvy o ES), jakož i čl. 3 odst. 1 a 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb (Úř. věst. 1997, L 18, s. 1; Zvl. vyd. 05/02, s. 431), případně ve spojení s článkem 19 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (Úř. věst. L 376, s. 36) v tom smyslu, že článek 141 programového zákona (I) ze dne 27. prosince 2006, podle kterého je osobě, u které nebo pro kterou vysílaní zaměstnanci nebo vysílaní stážisté přímo nebo prostřednictvím subdodavatele provádějí práce, uložena povinnost elektronicky (nebo, pokud to není možné, faxem nebo dopisem) sdělit před začátkem zaměstnání těchto osob Zemskému úřadu sociálního zabezpečení identifikační údaje osob, které nemohou svému zaměstnavateli předložit vyhotovené potvrzení o přijetí jejich předchozího ohlášení, ve spojení s článkem 157 tohoto zákona a čl. 183 odst. 1 bodu 1 trestního zákoníku pro oblast sociálního zabezpečení, který trestá nedodržení tohoto ustanovení správními sankcemi?


title: Výmaz věci T-89/04

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/45

         Výmaz věci T-89/04 (1)

   (2004/C 228/109)

      (Jednací jazyk: nizozemština)

   Usnesením ze dne 24. května 2004 rozhodl předseda prvního senátu Soudu prvního stupně Evropských společenství o výmazu věci T-89/04, C.I. Bieger proti Europolu.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc C-572/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Riigikohus (Estonsko) dne 2. listopadu 2015 – F. Hoffmann-La Roche AG v. Accord Healthcare OÜ

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Riigikohus (Estonsko) dne 2. listopadu 2015 – F. Hoffmann-La Roche AG v. Accord Healthcare OÜ
   (Věc C-572/15)
   (2016/C 027/16)
   Jednací jazyk: estonština

      Předkládající soud

   Riigikohus

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: F. Hoffmann-La Roche AG

      Žalovaná: Accord Healthcare OÜ

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 21 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 (1) ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (kodifikované znění) vykládán v tom smyslu, že se zkracuje doba platnosti dodatkového ochranného osvědčení, vydaného podle vnitrostátního práva v členském státě před jeho přistoupením k Evropské unii, jehož doba platnosti pro účinnou látku by byla podle informací uvedených v tomto osvědčení delší než 15 let od vydání první registrace léčivého přípravku, spočívajícího v této účinné látce nebo obsahující tuto účinnou látku?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Je čl. 21 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (kodifikované znění) v souladu s unijním právem, zejména s obecnými zásadami unijního práva o ochraně nabytých práv, se zákazem retroaktivity a s Listinou základních práv Evropské unie?

      (1)  Úř. věst. L 152, s. 1.


title: Věc C-482/06: Žaloba podaná dne 24. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/49

         Žaloba podaná dne 24. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-482/06)
   (2006/C 326/100)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Montaguti a G. Braga Cruz, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Portugalská republika tím, že nepřijala (všechny) právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES (1) ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru, a v každém případě tím, že nesdělila uvedené předpisy Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 12 uvedené směrnice;

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního práva uplynula dne 1. července 2005.

      (1)  Úř. věst. L 345, s. 90; Zvl. vyd. 13/32, s. 701.


title: Věc C-602/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. prosince 2014 Bharat Heavy Electricals Ltd proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 21. října 2014 ve věci T-374/14: Bharat Heavy Electricals Ltd v. Evropská komise

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. prosince 2014 Bharat Heavy Electricals Ltd proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 21. října 2014 ve věci T-374/14: Bharat Heavy Electricals Ltd v. Evropská komise
   (Věc C-602/14 P)
   (2015/C 311/17)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Bharat Heavy Electricals Ltd (zástupce: A. Mc Donagh, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise
   Usnesením ze dne 4. června 2015 Soudní dvůr (šestý senát) zamítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že společnost Bharat Heavy Electricals Ltd ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc F-143/11: Žaloba podaná dne 27. prosince 2011 — ZZ v. Komise

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/26

         Žaloba podaná dne 27. prosince 2011 — ZZ v. Komise
   (Věc F-143/11)
   2012/C 65/52
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Návrh na zrušení implicitního rozhodnutí Komise nenahradit čtvrtinu nákladů vynaložených žalobcem v rámci věci F-81/09, Marcuccio v. Komise, jejíž náhrada jí byla uložena rozsudkem ze dne 15. února 2011.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí vydané — nebo v každém případě jí přičitatelné — Komisí zamítnout návrhová žádání uvedená v žádosti žalobce ze dne 16. srpna 2011, jež byla zaslána Komisi, zastoupené jejím dočasným právním zástupcem a orgánu oprávněnému ke jmenování Komise;

               —

               určit, že Komise nepřijala opatření nezbytná pro vykonání rozsudku Tribunálu vydaného dne 15. února 2011 ve věci F-81/09, Marcuccio v. Komise, zejména opatření pro vykonání té části rozsudku ze dne 15. února 2011, která se týká nákladů řízení v této věci;

               —

               uložit Komisi povinnost uhradit žalobci částku 3 316,31 eur, která, pokud není a v rozsahu, v němž není, uhrazena žalobci, založí ve prospěch žalobce úroky z prodlení ve výši 10 % ročně a s roční kapitalizací, s účinkem od zítřejšího dne do dne, v němž bude tato částka uhrazena;

               —

               uložit Komisi povinnost uhradit žalobci částku 5 eur denně za každý další den, s účinkem od zítřejšího dne, kdy není výše uvedená částka uhrazena, do 180. dne následujícího po 17. srpnu 2011, přičemž tato částka 5 eur musí být uhrazena samotný den a není-li nebo v rozsahu, v němž není, uhrazena, založí ve prospěch žalobce úroky z prodlení ve výši 10 % ročně a s roční kapitalizací, s účinkem ode dne následujícího po dni, v němž měla být výše uvedená částka uhrazena, do dne, v němž bude tato částka uhrazena;

               —

               uložit Komisi povinnost uhradit žalobci částku ve výši 6 eur denně za každý další den, kdy od 181. dne po 17. srpnu 2011 není výše uvedená částka uhrazena, do 270. dne po 17. srpnu 2011, přičemž tato částka 6 eur musí být uhrazena samotný den a není-li nebo v rozsahu, v němž není, uhrazena, založí ve prospěch žalobce úroky z prodlení ve výši 10 % ročně a s roční kapitalizací, s účinkem ode dne následujícího po dni, v němž měla být výše uvedená částka uhrazena, do dne, v němž bude tato částka uhrazena

               —

               uložit Komisi povinnost uhradit žalobci částku ve výši 7,50 eur denně za každý další den, kdy od 271. dne po 17. srpnu 2011 není výše uvedená částka uhrazena, do 360. dne po 17. srpnu 2011, přičemž tato částka 7,50 eur musí být uhrazena samotný den a není-li nebo v rozsahu, v němž není, uhrazena, založí ve prospěch žalobce úroky z prodlení ve výši 10 % ročně a s roční kapitalizací, s účinkem ode dne následujícího po dni, v němž měla být výše uvedená částka uhrazena, do dne, v němž bude tato částka uhrazena

               —

               uložit Komisi povinnost uhradit žalobci částku ve výši 10 eur denně za každý další den, kdy od 361. dne po 17. srpnu 2011 není výše uvedená částka uhrazena, ad infinitum, přičemž tato částka 10 eur musí být uhrazena samotný den a není-li nebo v rozsahu, v němž není, uhrazena, založí ve prospěch žalobce úroky z prodlení ve výši 10 % ročně a s roční kapitalizací, s účinkem ode dne následujícího po dni, v němž měla být výše uvedená částka uhrazena, do dne, v němž bude tato částka uhrazena

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-25/10: Usnesení Tribunálu ze dne 8. listopadu 2011 — BASF Schweiz a BASF Lampertheim v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s cínovými stabilizátory a tepelnými stabilizátory ESBO/esters — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Zrušení rozhodnutí — Bezpředmětnost sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/16

         Usnesení Tribunálu ze dne 8. listopadu 2011 — BASF Schweiz a BASF Lampertheim v. Komise
   (Věc T-25/10) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s cínovými stabilizátory a tepelnými stabilizátory ESBO/esters - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Zrušení rozhodnutí - Bezpředmětnost sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2012/C 6/28
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: BASF Schweiz AG, dříve BASF Specialty Chemicals Holding GmbH (Bâle, Švýcarsko); a BASF Lampertheim GmbH (Lampertheim, Německo) (zástucpi: F. Montag a T. Wilson, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Ronkes Agerbeek a R. Sauer, zmocněnci, ve spolupráci s W. Bergem, advokátem)

      Předmět

   Návrh na zrušení článků 1 a 2 rozhodnutí Komise K(2009) 8682 v konečném znění ze dne 11. listopadu 2009 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory) v rozsahu, v němž jsou tato ustanovení určena žalobkyním, jakož i podpůrně návrh na snížení výše pokut uložených žalobkyním článkem 2 tohoto rozhodnutí.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není důvodné rozhodnout.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc C-302/08: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 2. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München — Německo) — Zino Davidoff SA v. Bundesfinanzdirektion Südost ( Ochranné známky — Mezinárodní zápis — Protokol k Madridské dohodě — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 146 — Totožnost účinků mezinárodního zápisu a zápisu ochranné známky Společenství ve Společenství — Nařízení (ES) č. 1383/2003 — Článek 5 odst. 4 — Zboží podezřelé z porušení práv k ochranné známce — Opatření celních orgánů — Majitel ochranné známky Společenství — Právo požadovat přijetí opatření i v jiných členských státech, než je členský stát, v němž je žádost o přijetí opatření podána — Rozšíření na majitele mezinárodního zápisu )

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/9

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 2. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht München — Německo) — Zino Davidoff SA v. Bundesfinanzdirektion Südost
   (Věc C-302/08) (1)

   („Ochranné známky - Mezinárodní zápis - Protokol k Madridské dohodě - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 146 - Totožnost účinků mezinárodního zápisu a zápisu ochranné známky Společenství ve Společenství - Nařízení (ES) č. 1383/2003 - Článek 5 odst. 4 - Zboží podezřelé z porušení práv k ochranné známce - Opatření celních orgánů - Majitel ochranné známky Společenství - Právo požadovat přijetí opatření i v jiných členských státech, než je členský stát, v němž je žádost o přijetí opatření podána - Rozšíření na majitele mezinárodního zápisu“)
   2009/C 205/15
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht München

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Zino Davidoff SA

      Žalovaný: Bundesfinanzdirektion Südost

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Finanzgericht München — Výklad čl. 5 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1383/2003 ze dne 22. července 2003 o přijímání opatření celních orgánů proti zboží podezřelému z porušení určitých práv duševního vlastnictví a o opatřeních, která mají být přijata proti zboží, o kterém bylo zjištěno, že tato práva porušilo (Úř. věst. L 196, s. 7; Zvl. vyd. 02/13, s. 469) — Právo podat žádost, aby celní orgány přijaly opatření, která krom toho, že požaduje přijetí opatření celních orgánů členského státu, v němž je žádost podána, požaduje přijetí opatření celních orgánů jednoho nebo více dalších členských států, je stanoveno pouze pro držitele ochranných známek Společenství — Rozšíření tohoto práva na držitele mezinárodně zapsaných ochranných známek ve smyslu článku 146 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství — Právní účinky přistoupení Evropského společenství k Protokolu k Madridské dohodě o mezinárodním zápisu ochranných známek

      Výrok

   Článek 5 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1383/2003 ze dne 22. července 2003 o přijímání opatření celních orgánů proti zboží podezřelému z porušení určitých práv duševního vlastnictví a o opatřeních, která mají být přijata proti zboží, o kterém bylo zjištěno, že tato práva porušilo, ve spojení s článkem 146 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1992/2003 ze dne 27. října 2003, musí být vykládán v tom smyslu, že umožňuje majiteli ochranné známky, která je předmětem mezinárodního zápisu, aby stejně jako majitel ochranné známky Společenství požadoval přijetí opatření celních orgánů jednoho nebo několika členských států jiných, než je členský stát, v němž podá svou žádost.

      (1)  Úř. věst. C 247, 27.9.2008.