title: Věc T-644/16: Žaloba podaná dne 9. září 2016 – ClientEarth v. Komise

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/54

         Žaloba podaná dne 9. září 2016 – ClientEarth v. Komise
   (Věc T-644/16)
   (2016/C 402/64)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ClientEarth (Londýn, Spojené království) (zástupci: O. Brouwer, advokát, a N. Frey, Solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí žalované, kterým zamítla přístup k požadovaným dokumentům podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (1), které bylo sděleno žalobkyni dne 1. července 2016 dopisem s referenčním číslem C(2016) 4286 final;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení žalobkyně podle článku 87 jednacího řádu Tribunálu, včetně nákladů řízení jakéhokoliv vedlejšího účastníka řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně 5 žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, které vedlo k nesprávnému použití výjimky pro oblast mezinárodních vztahů (třetí odrážka čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení č. 1049/2001) a k nedostatečnému odůvodnění:

                           —

                           Komise neurčila použitelnost výjimky pro oblast mezinárodních vztahů. Komise především neurčila, jak je pouhé zpřístupnění právních dokumentů, které obsahují úvahy o unijním právu, schopné samo o sobě odhalit strategické cíle sledované Evropskou unií v průběhu jednání nebo jak oslabuje vyjednávací postavení Komise. Komise je vázána právem a nemůže jednat o mezinárodních smlouvách, které porušují unijní právo. Žalobkyně dále uvádí, že článek 4 odst. 1 písm. a) nařízení č. 1049/2001 (a další výjimky) nemohou být uplatněny „in perpetuum“, tj. pokud Komise vede kdekoliv jednání ohledně mezinárodních smluv. Komise nadto neodůvodnila, jak by zveřejnění požadovaných dokumentů mohlo konkrétně a skutečně ohrozit veřejný zájem, pokud jde o mezinárodní vztahy.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, které vedlo k nesprávnému použití ochrany výjimky v oblasti právního poradenství (druhá odrážka čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1049/2001) a k nedostatečnému odůvodnění:

                           —

                           Komise neprokázala, zda existuje přiměřeně předvídatelné, a nikoli jen čistě hypotetické riziko, že zpřístupnění požadovaných dokumentů ohrozí zájem žalobkyně na získání nezávislého, objektivního a úplného právního poradenství.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, které vedlo k nesprávnému použití ochrany výjimky v oblasti rozhodovacího procesu (první pododstavec čl. 4 odst. 3 nařízení č. 1049/2001) a k nedostatečnému odůvodnění:

                           —

                           Komise neprokázala, jak by přístup k požadovaným dokumentům mohl konkrétně a skutečně ohrozit rozhodovací proces.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, které vedlo k nesprávnému použití kritéria převažujícího veřejného zájmu a k nedostatečnému odůvodnění:

                           —

                           Existuje převažující veřejný zájem, protože zpřístupnění by umožnila vést debatu o přístupu ke právní ochraně, především přístupu k (a roli) vnitrostátních soudů, a o potřebě zachovat jednotu a autonomii unijního práva. Tato témata jsou v přímém zájmu občanů EU a nevládních organizací, jako je žalobkyně.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 6 nařízení č. 1049/2001 (částečný přístup) a požadavku na provedení dokazování

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že Komise nepřezkoumala, nebo přezkoumala ovšem nikoliv právně dostačujícím způsobem, a neudělila částečný přístup k požadovaným dokumentům.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43, Zvl. vyd. s. 0043 – 0048).


title: Věc C-429/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (Irsko) dne 5. srpna 2015 – Evelyn Danqua v. Minister for Justice and Equality, Irsko a Attorney General

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (Irsko) dne 5. srpna 2015 – Evelyn Danqua v. Minister for Justice and Equality, Irsko a Attorney General
   (Věc C-429/15)
   (2015/C 320/31)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Court of Appeal

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: Evelyn Danqua

      Odpůrci: Minister for Justice and Equality, Irsko a Attorney General

      Další účastník řízení: Refugee Legal Services

      Předběžné otázky

               1)

               Je vhodné použít žádost o azyl, která se řídí vnitrostátními právními předpisy, v nichž jsou promítnuty povinnosti členského státu podle [směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany] pro srovnání s žádostí o podpůrnou ochranu z hlediska zásady rovnocennosti?

               2)

               Je-li odpověď na první otázku kladná, je v tomto ohledu relevantní, že lhůta stanovená pro žádosti o podpůrnou ochranu slouží významnému cíli, kterým je zajistit, aby byly žádosti o mezinárodní ochranu vyřizovány v přiměřené lhůtě?


title: Věc C-182/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Symvoulio tis Epikrateias (Řecko) ze dne 3. března 2004 ve věci ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon

text:
               7.8.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 201/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Symvoulio tis Epikrateias (Řecko) ze dne 3. března 2004 ve věci ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon
   (Věc C-182/04)
   (2004/C 201/12)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Symvoulio tis Epikrateias ze dne 3. března 2004 ve věci ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, která došla Kanceláři Soudního dvora Evropských společenství dne 19. dubna 2004.
   Otázky položené v rámci této věci jsou totožné s otázkami položenými ve věci C-181/04.


title: Věc C-212/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 9. května 2011 — Jyske Bank Gibraltar Limited v. Administración del Estado

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 9. května 2011 — Jyske Bank Gibraltar Limited v. Administración del Estado
   (Věc C-212/11)
   2011/C 226/21
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Jyske Bank Gibraltar Limited

      Žalovaná: Administración del Estado

      Předběžná otázka

   Může členský stát v souladu s čl. 22 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES (1) ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu vyžadovat, aby informace, které musí poskytovat úvěrové instituce působící na jeho území bez stálé provozovny, byly předávány bezpodmínečně a přímo jeho vlastním orgánům, jejichž úkolem je předcházení praní peněz, nebo musí být žádost o informace naopak zaslána finanční zpravodajské jednotce členského státu, na jehož území má dožádaná instituce sídlo?

      (1)  Úř. věst. L 309, s. 15.


title: Věc T-28/14: Usnesení Tribunálu ze dne 25. června 2014 – José Manuel Baena Grupo v. OHIM – Neuman (Personnage assis)

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/58

         Usnesení Tribunálu ze dne 25. června 2014 – José Manuel Baena Grupo v. OHIM – Neuman (Personnage assis)
   (Věc T-28/14) (1)

   2014/C 303/70
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 78, 15. 3. 2014.


title: Spojené věci F-106/13 a F-25/14: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 8. října 2015 – DD v. FRA „Veřejná služba — Zaměstnanci FRA — Dočasný zaměstnanec — Posudek o vývoji služebního postupu — Interní odvolání — Obvinění z diskriminace — Obvinění z pronásledování ve smyslu směrnice 2000/43 — Administrativní vyšetřování — Disciplinární řízení — Disciplinární sankce — Důtka — Články 2, 3 a 11 přílohy IX služebního řádu — Vypovězení smlouvy na dobu neurčitou — Článek 47 písm. c), i) PŘOZ — Právo být vyslechnut — Článek 41 odst. 2 písm. a) Listiny základních práv Evropské unie“

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/62

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 8. října 2015 – DD v. FRA
   (Spojené věci F-106/13 a F-25/14) (1)

   („Veřejná služba - Zaměstnanci FRA - Dočasný zaměstnanec - Posudek o vývoji služebního postupu - Interní odvolání - Obvinění z diskriminace - Obvinění z pronásledování ve smyslu směrnice 2000/43 - Administrativní vyšetřování - Disciplinární řízení - Disciplinární sankce - Důtka - Články 2, 3 a 11 přílohy IX služebního řádu - Vypovězení smlouvy na dobu neurčitou - Článek 47 písm. c), i) PŘOZ - Právo být vyslechnut - Článek 41 odst. 2 písm. a) Listiny základních práv Evropské unie“)
   (2015/C 381/87)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: DD (zástupci: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Agentura Evropské unie pro základní práva (FRA) (zástupci: M. Kjaerum, zmocněnec, P. Jenkinson, advokát)

      Předmět věci

   Věc F-106/13: Návrh na zrušení rozhodnutí ředitele FRA, kterým byla uložena disciplinární sankce ve formě důtky udělené žalobci.
   Věc F-25/14: Návrh na zrušení rozhodnutí, kterým byla ukončena smlouva žalobce, jakož i rozhodnutí o zamítnutí stížnosti a návrhu na náhradu utrpěné materiální a nemateriální škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí ze dne 20. února 2013, kterým ředitel Agentury Evropské unie pro základní práva uložil DD důtku, se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí ze dne 13. června 2013, kterým ředitel Agentury Evropské unie pro základní práva vypověděl smlouvu DD dočasného zaměstnance na dobu neurčitou, se zrušuje.

               3)

               Žaloby ve spojených věcech F 106/13 a F 25/14 se ve zbývající části odmítají.

               4)

               Agentura Evropské unie pro základní práva ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené DD.

      (1)  Úř. věst. C 45 15. 2. 2014, s. 46 a Úř. věst. 184 16. 6. 2014, s. 43.


title: Věc C-644/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 15. prosince 2016 – Synthon BV v. Astellas Pharma Inc.

text:
               20.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 15. prosince 2016 – Synthon BV v. Astellas Pharma Inc.
   (Věc C-644/16)
   (2017/C 086/11)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatel: Synthon BV

      Odpůrce: Astellas Pharma Inc.

      Předběžné otázky

               1)

                           a.

                           Je třeba článek 6 směrnice 2004/48 (1) vykládat v tom smyslu, že v případě kritéria, které je třeba použít pro odůvodněnost žádosti o předložení důkazů, je třeba rozlišovat podle toho, zda účastník řízení, od něhož se předložení vyžaduje, je osoba, která (údajně) porušila právo, nebo třetí osoba?

                           b.

                           Pokud je třeba na tuto otázku odpovědět kladně, v jakém rozsahu se potom kritéria liší?

               2)

                           a.

                           Pokud proti žádosti o předložení důkazních prostředků je uvedeno, že právo duševního vlastnictví, na jehož základě se vyžaduje předložení těchto důkazních prostředků, je neplatné (nebo již neexistuje), musí odůvodněnost této námitky být posouzena podlé téhož kritéria, jaké se použije pro otázku věrohodnosti uplatňovaného porušení (za předpokladu, že uplatňované právo duševního vlastnictví existuje)?

                           b.

                           Pokud je tato otázka zodpovězena záporně, v jakém rozsahu se liší kritéria?

                           c.

                           Je třeba při odpovědi na otázku 2a) a 2b) rozlišovat podle toho, zda dotčené právo duševního vlastnictví bylo přiznáno poté, co byla přezkoumána jeho platnost (jako evropský patent) nebo zda vzniklo na základě zákona (jako autorské právo)?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví (Úř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 45).


title: Věc T-21/08: Žaloba podaná dne 8. ledna 2008 – Evets v. OHIM (QWIK TUNE)

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/61

         Žaloba podaná dne 8. ledna 2008 – Evets v. OHIM (QWIK TUNE)
   (Věc T-21/08)
   (2008/C 64/99)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evets Corporation (Irvine, Spojené státy) (zástupce: S. Ryan, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí R 604/2007–4 čtvrtého odvolacího senátu ze dne 5. listopadu 2007;

               —

               namísto toho rozhodnout, že žádost o navrácení do původního stavu byla podána ve lhůtě stanovené v čl. 78 odst. 2;

               —

               vrátit věc čtvrtému odvolacímu senátu k projednání věcné otázky, zda byla při obnovení dotčené ochranné známky vynaložena veškerá nezbytná péče;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka Společenství „QWIK TUNE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9 a 15 – přihláška č. 117 994

      Rozhodnutí oddělení pro správu ochranných známek a právní záležitosti: Zamítnutí žádosti o navrácení do původního stavu a prohlášení, že zmíněná ochranná známka je považována za zrušenou

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání a prohlášení, že žádost o navrácení do původního stavu je považována za nepodanou

      Dovolávané žalobní důvody: Žalobní důvody a hlavní argumenty, kterých se žalobkyně dovolává, jsou totožné nebo obdobné jako ve věci T-20/08, Evets v. OHIM (DANELECTRO).


title: Věc C-453/15: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 8. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – trestní řízení proti A, B „Řízení o předběžné otázce — Daně — DPH — Směrnice 2006/112/ES — Článek 56 — Místo poskytnutí služeb — Pojem ‚podobné právo‘ — Převod emisních povolenek na emise skleníkových plynů“

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/3

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 8. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – trestní řízení proti A, B
   (Věc C-453/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - DPH - Směrnice 2006/112/ES - Článek 56 - Místo poskytnutí služeb - Pojem ‚podobné právo‘ - Převod emisních povolenek na emise skleníkových plynů“)
   (2017/C 038/04)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního trestního řízení

   A, B

      Za přítomnosti: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

      Výrok

   Článek 56 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že „podobná práva“ uvedená v tomto ustanovení zahrnují povolenky na emise skleníkových plynů definované v čl. 3 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES.

      (1)  Úř. věst. C 363, 3.11.2015.


title: Věc C-258/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 24. května 2012 — Vodafone Omnitel Nv v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 24. května 2012 — Vodafone Omnitel Nv v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (Věc C-258/12)
   2012/C 217/29
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Vodafone Omnitel Nv

      Žalovaný: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Předběžné otázky

   Musí být ustanovení práva Společenství platná v daném odvětví, zejména ustanovení směrnice č. 2002/20/ES (1), vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě uvedené v tomto usnesení, zejména zákonu č. 266 z roku 2005, zejména z důvodu jejího konkrétního použití při regulaci?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice); Úř. věst. L 108, s. 21.


title: Věc T-430/15: Žaloba podaná dne 30. července 2015 – Flowil International Lighting v. OHIM – Lorimod Prod Com (Silvania Food)

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/38

         Žaloba podaná dne 30. července 2015 – Flowil International Lighting v. OHIM – Lorimod Prod Com (Silvania Food)
   (Věc T-430/15)
   (2015/C 320/55)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Flowil International Lighting (Holding) BV (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupce: J. Güell Serra, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: SC Lorimod Prod Com, Srl (Simleul Silvaniei, Rumunsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvky „Silvania Food“ – Přihláška č. 11 042 082

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. května 2015, ve věci R 616/2014-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-165/12: Žaloba podaná dne 11. dubna 2012 — European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Evropská komise

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/17

         Žaloba podaná dne 11. dubna 2012 — European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Evropská komise
   (Věc T-165/12)
   2012/C 184/30
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Lucembursko) a Εvropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupce: Β. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise CMS/cms D(2012)/00008 ze dne 8. února 2012, které bylo žalobkyním oznámeno dne 9. února 2012 a kterým Evropská komise odmítla jejich nabídku v omezeném nabídkovém řízení EuropeAid/131431/C/SER/AL a

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobkyně domáhají zrušení rozhodnutí Evropské komise CMS/cms D(2012)/00008 ze dne 8. února 2012, které jim bylo oznámeno dne 9. února 2012 a kterým Evropská komise odmítla jejich nabídku v omezeném nabídkovém řízení EuropeAid/131431/C/SER/AL.
   Žalobkyně tvrdí, že je třeba napadené rozhodnutí v souladu s článkem 263 SFEU zrušit z důvodu porušení ustanovení unijního práva, a konkrétně z následujících tří důvodů:

               1)

               Zaprvé z důvodu, že Komise porušila zásadu transparentnosti, neboť napadené rozhodnutí i po dopisu Komise ze dne 21. února 2012 neumožnilo uchazečům přístup k hodnotící zprávě Komise.

               2)

               Zadruhé z důvodu, že Komise porušila povinnost uvést odůvodnění:

                           —

                           jelikož pokud jde o charakteristiky a výhody technické nabídky vybraného uchazeče, v napadeném rozhodnutí zcela chybělo i po dopisu Komise ze dne 21. února 2012 jak analytické bodové hodnocení technické nabídky vybraného uchazeče tak odůvodnění tohoto bodového hodnocení;

                           —

                           jelikož pokud jde o technickou nabídku samotných žalobkyň, napadené rozhodnutí i po dopisu Komise ze dne 21. února 2012 obsahovalo zcela nedostatečné odůvodnění přidělených bodů.


title: Věc T-543/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. října 2014 – Grau Ferrer v. OHIM – Rubio Ferrer (Bugui va) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Bugui va — Starší slovní národní ochranná známka Bugui a starší slovní ochranná známka Společenství BUGUI — Relativní důvod pro zamítnutí — Zamítnutí námitek — Článek 76 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 — Existence starší ochranné známky — Nezohlednění důkazů předložených na podporu námitek odvolacímu senátu — Posuzovací pravomoc odvolacího senátu — Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 — Článek 15 odst. 1 druhý pododstavec písm. a) nařízení č. 207/2009 — Skutečné užívání starší ochranné známky — Podoba, která se liší v jednotlivostech neměnících rozlišovací způsobilost známky“

text:
               8.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 439/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. října 2014 – Grau Ferrer v. OHIM – Rubio Ferrer (Bugui va)
   (Věc T-543/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Bugui va - Starší slovní národní ochranná známka Bugui a starší slovní ochranná známka Společenství BUGUI - Relativní důvod pro zamítnutí - Zamítnutí námitek - Článek 76 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 - Existence starší ochranné známky - Nezohlednění důkazů předložených na podporu námitek odvolacímu senátu - Posuzovací pravomoc odvolacího senátu - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 - Článek 15 odst. 1 druhý pododstavec písm. a) nařízení č. 207/2009 - Skutečné užívání starší ochranné známky - Podoba, která se liší v jednotlivostech neměnících rozlišovací způsobilost známky“)
   (2014/C 439/36)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Xavier Grau Ferrer (Caldes de Montbui, Španělsko) (zástupce: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: S. Palmero Cabezas a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastníci před Tribunálem: Juan Cándido Rubio Ferrer (Xeraco, Španělsko) a Alberto Rubio Ferrer (Xeraco) (zástupkyně: A. Cañizares Doménech, advokátka)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. října 2012 (spojené věci R 274/2011-4 a R 520/2011-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Xavierem Grau Ferrerem na straně jedné a Juanem Cándido Rubio Ferrerem a Albertem Rubio Ferrerem na straně druhé

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 11. října 2012 (spojené věci R 274/2011-4 a R 520/2011-4) se zrušuje.

               2.

               OHIM ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Xavierem Grau Ferrerem.

               3.

               Juan Cándido Rubio Ferrer a Alberto Rubio Ferrer ponesou vlastní náklad řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 23.2.2013.


title: Věc T-353/16: Žaloba podaná dne 28. června 2016 – European Social Enterprise Law Association v. EUIPO (EUROPEAN SOCIAL ENTERPRISE LAW ASSOCIATION)

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/31

         Žaloba podaná dne 28. června 2016 – European Social Enterprise Law Association v. EUIPO (EUROPEAN SOCIAL ENTERPRISE LAW ASSOCIATION)
   (Věc T-353/16)
   (2016/C 314/42)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: European Social Enterprise Law Association (Londýn, Spojené království) (zástupce: L. Fletcher, solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „EUROPEAN SOCIAL ENTERPRISE LAW ASSOCIATION“ – Přihláška č. 14 062 129

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. dubna 2016, ve věci R 2208/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-532/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Zaragoza (Španělsko) dne 9. října 2015 – Eurosaneamientos S.L. a další v. ArcelorMittal Zaragoza, S.A.

text:
               21.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 429/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Zaragoza (Španělsko) dne 9. října 2015 – Eurosaneamientos S.L. a další v. ArcelorMittal Zaragoza, S.A.
   (Věc C-532/15)
   (2015/C 429/15)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Audiencia Provincial de Zaragoza

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelky: Eurosaneamientos S.L., Entidad Urbanística Conservación Parque Tecnológico de reciclado López Soriano, UTE PTR Acciona Infraestructuras S.A.

      Odpůrkyně: ArcelorMittal Zaragoza, S.A.

      Předběžné otázky

               1)

               Je existence právního předpisu přijatého státem, podle něhož stát vykonává dohled nad určováním odměn právních zástupců tím, že prostřednictvím prováděcího předpisu stanovuje jejich přesnou a závaznou výšku a tím, že zejména v případě, kdy je uložena náhrada nákladů řízení, přiznává soudům pravomoc následně přezkoumat v každém konkrétním případě výšku těchto odměn, i když je tento přezkum omezen na ověření správnosti použití sazebníku, aniž by bylo možné se odchýlit od mezí stanovených právním předpisem, kterým se stanovují sazebníky, v souladu s čl. 4 odst. 3 [SEU] a článkem 101 SFEU?

               2)

               Vzhledem k vymezení pojmů „naléhavé důvody obecného zájmu“, „přiměřenost“ a „nezbytnost“ uvedených v článcích [4] a [15] směrnice o službách na vnitřním trhu (1) Soudním dvorem Evropské unie jsou vnitrostátní soudy oprávněny mít v případech, v nichž vnitrostátní prováděcí předpis upravuje stanovení ceny služeb a v nichž lze konkludentně konstatovat, že existují naléhavé důvody obecného zájmu, jelikož právní předpis provádějící směrnici tuto otázku neupravuje, přestože judikatura Společenství nepodporuje takový závěr, za to, že v konkrétním případě existuje omezení, které nevychází z obecného zájmu, a v důsledku toho neuplatnit nebo upravit právní předpis, který stanovuje odměny právních zástupců vystupujících před soudem?

               3)

               Může být přijetí právního předpisu s těmito vlastnostmi v rozporu s právem na spravedlivý proces ve smyslu judikatury Soudního dvora Evropské unie?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (Úř. věst. L 376, s. 36).


title: Věc T-411/08 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 14. listopadu 2008 – Artisjus v. Komise ( Řízení o předběžných opatřeních — Rozhodnutí Komise nařizující ukončení jednání ve vzájemné shodě v oblasti společné správy autorských práv — Návrh na odklad provádění — Nedostatek naléhavosti )

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/39

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 14. listopadu 2008 – Artisjus v. Komise
   (Věc T-411/08 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Rozhodnutí Komise nařizující ukončení jednání ve vzájemné shodě v oblasti společné správy autorských práv - Návrh na odklad provádění - Nedostatek naléhavosti“)
   (2009/C 69/90)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület (Budapešť, Maďarsko) (zástupci: Z. Hegymegi-Barakonyi a P. Vörös, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropského společenství (zástupci: F. Castillo de la Torre a V. Bottka, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad provádění ustanovení článku 3 ve spojení s čl. 4 odst. 2 a 3 rozhodnutí Komise K(2008) 3435 konečné ze dne 16. července 2008 o řízení o použití článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 – CISAC), v rozsahu, v němž se týká žalobkyně
   Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-482/04: Žaloba podaná dne 13. prosince 2004 Komsa Kommunikation Sachsen AG proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               5.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 57/30

         Žaloba podaná dne 13. prosince 2004 Komsa Kommunikation Sachsen AG proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-482/04)
   (2005/C 57/52)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 13. prosince 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) Komsa Kommunikation Sachsen AG, se sídlem v Hartmannsdorf (Německo), zastoupenou advokátem F. Hagemannem. Dalším účastníkem řízení před odvolacím senátem byla Anders + Kern Präsentationssysteme GmbH & Co. KG, se sídlem v Norderstedt (Německo).
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. září 2004 (věc R 65/2003-4) v té části, v níž bylo vyhověno odvolání vznesenému u odvolacího senátu namitatelkou pro výrobky „Přístroje pro záznam, přenos a reprodukci obrazu, zvuku a dat; elektrotechnické a elektronické přístroje a z nich složené systémy k dálkovému řízení průmyslových pracovních postupů; veškeré výše uvedené výrobky též k zabudování do automobilů; strojově čitelné a programově vybavené nosiče údajů všeho druhu“ uvedené v přihlášce ochranné známky Společenství;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               Žalobkyně.

               Dotčená ochranná známka Společenství:

               Obrazová ochranná známka „@k“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 35, 37, 38 a 42 (přihláška č. 1322460).

               Majitel ochranné známky nebo označení, namítaných v námitkovém řízení:

               Anders + Kern Präsentationssysteme GmbH & Co. KG.

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Obrazová ochranná známka Společenství „A+K“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 6, 9 a 20 (ochranná známka Společenství č. 294 546).

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Zamítnutí námitek.

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Vyhovění odvolání Anders + Kern Präsentationssysteme GmbH & Co. KG, pokud se jedná o výrobky „Přístroje pro záznam, přenos a reprodukci obrazu, zvuku a dat; elektrotechnické a elektronické přístroje a z nich složené systémy k dálkovému řízení průmyslových pracovních postupů; veškeré výše uvedené výrobky též k zabudování do automobilů; strojově čitelné a programově vybavené nosiče údajů všeho druhu“. Zamítnutí odvolání ve zbývající části.

               Dovolávané žalobní důvody:

               Rozhodnutí odvolacího senátu porušuje čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94, neboť odvolací senát nesprávně posoudil podmínky existence nebezpečí záměny ochranných známek. Takové nebezpečí záměny mezi srovnávanými ochrannými známkami podle názoru žalobkyně neexistuje.


title: Věc C-249/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Sofia-grad — Bulharsko) — Hristo Byankov v. Glaven sekretar na Ministerstvo na vatreshnite raboti ( „Právo občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států — Směrnice 2004/38/ES — Článek 27 — Správní opatření zakazující opustit vnitrostátní území z důvodu nezaplacení dluhu vzniklého vůči právnické osobě soukromého práva — Zásada právní jistoty ve vztahu ke správním aktům, které nabyly právní moci — Zásady rovnocennosti a efektivity“ )

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/12

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Sofia-grad — Bulharsko) — Hristo Byankov v. Glaven sekretar na Ministerstvo na vatreshnite raboti
   (Věc C-249/11) (1)

   (Právo občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států - Směrnice 2004/38/ES - Článek 27 - Správní opatření zakazující opustit vnitrostátní území z důvodu nezaplacení dluhu vzniklého vůči právnické osobě soukromého práva - Zásada právní jistoty ve vztahu ke správním aktům, které nabyly právní moci - Zásady rovnocennosti a efektivity)
   2012/C 366/20
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Hristo Byankov

      Žalovaný: Glaven sekretar na Ministerstvo na vatreshnite raboti

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Administrativen sad Sofia-grad — Výklad článku 4 SEU ve spojení s články 20 SFEU a 21 SFEU, jakož i článkem 52 odst. 1 Listiny základních práv — Výklad čl. 27 odst. 1 a čl. 31 odst. 1 a 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77) — Omezení svobody pohybu — Rozhodnutí ukládající dlužníkovi správní opatření zákazu opustit území členského státu z důvodu, že nebyla uhrazena pohledávka — Zásada právní jistoty u pravomocných správních aktů — Otázka povinnosti příslušného správního orgánu přezkoumat legalitu správního aktu, který nebyl napaden odvoláním a stal se proto pravomocným, aby bylo zajištěno, že nedošlo k nepřiměřenému omezení svobody volného pohybu

      Výrok

               1)

               Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že brání použití vnitrostátního ustanovení, které stanoví omezení práva volného pohybu státního příslušníka členského státu v rámci Unie pouze z důvodu, že posledně uvedený má vůči právnické osobě soukromého práva dluh, který překračuje zákonem stanovenou maximální částku dluhu a na který není poskytnuto zajištění.

               2)

               Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě členského státu, podle níž může být správní řízení, v němž byl uložen takový zákaz opustit území, jako je zákaz dotčený v původním řízení, který nabyl právní moci a proti němuž nebyla podána soudní žaloba, obnoveno v případě, kdy je tento zákaz zjevně v rozporu s unijním právem, pouze za takových podmínek, jako jsou podmínky, které jsou taxativně uvedené v článku 99 soudního řádu správního (Administrativnoprocesualen kodeks), a to bez ohledu na to, že takový zákaz nadále vyvolává právní účinky vůči osobě, které je určen.

      (1)  Úř. věst. C 232, 6.8.2011.


title: Věc C-396/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Klagenævnet for Udbud (Dánsko) dne 20. srpna 2014 – MT Højgaard A/S a Züblin A/S v. Banedanmark

text:
               3.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 388/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Klagenævnet for Udbud (Dánsko) dne 20. srpna 2014 – MT Højgaard A/S a Züblin A/S v. Banedanmark
   (Věc C-396/14)
   2014/C 388/06
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Klagenævnet for Udbud

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: MT Højgaard A/S a Züblin A/S

      Žalovaná: Banedanmark

      Předběžná otázka

   Musí být zásada rovného zacházení podle článku 10 ve spojení s článkem 51 směrnice 2004/17/ES (1) Evropského parlamentu a Rady, vykládána v tom smyslu, že v takové situaci, jako je situace, která nastala v projednávaném případě, brání zadavateli zadat veřejnou zakázku uchazeči, který nebyl vybrán v rámci předvýběru z důvodu, že se do něj nepřihlásil?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (Úř. věst. 2004, L 134, s. 1).


title: Věc T-294/13: Žaloba podaná dne 27. května 2013 — Fialtor v Komise a ECB

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/19

         Žaloba podaná dne 27. května 2013 — Fialtor v Komise a ECB
   (Věc T-294/13)
   (2013/C 226/26)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Fialtor Ltd (Belize, Belize) (zástupci: C. Paschalides, Solicitor, and A. Paschalides, lawyer)

      Žalované: Evropská centrální banka, Evropská komise

      Návrhová žádání

      Návrhy

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál

               —

               uložil povinnost nahradit škodu ve výši 278 925,79 euro z důvodu, že podmínky vyžadované podle memoranda o porozumění ze dne 26. dubna 2013 mezi Kyprem a žalovanými v bodech 1.23 až 1.27 obsahují požadavky, které jsou ve zjevném rozporu s normami vyšší právní síly na ochranu jednotlivců, konkrétně s článkem 17 Listiny základních práv Evropské unie a článkem 1 Protokolu č. 1 k Evropské úmluvě o lidských právech,

               —

               prohlásil, že relevantní podmínky jsou neplatné, a nařídil okamžité přehodnocení nástrojů finanční pomoci podle článků 14 až 18 Smlouvy, kterou se zřizuje Evropský mechanismus pro stabilitu (dále jen „Smlouva EMS“), na základě jejího článku 19, aby došlo ke změnám ve smyslu rozsudku tohoto soudu,

               —

               v rozsahu, v němž náhrada podle první části návrhu neodpovídá skutečnosti, že relevantní podmínky budou zrušené, uložil povinnost nahradit škodu za porušení článku 263 SFEU.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z toho, že relevantní podmínky v memorandu o porozumění obsahují požadavky, které jsou „ve zjevném rozporu s normami vyšší právní síly na ochranu jednotlivců“ (1), když:

                           —

                           uvedené normy mají vyšší právní sílu, jelikož jsou obsažené v Listině a EÚLP,

                           —

                           žalované jsou podle čl. 51 odst. 1 Listiny a čl. 6 odst. 2 SEU povinny respektovat a dodržovat základní práva zaručená Listinou a EÚLP a

                           —

                           bankovní vklady jsou majetkem ve smyslu uvedeného článku 17 Listiny a článku 1 Protokolu č. 1 k EÚLP.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že popsaná porušení práva byla natolik intenzivní, že představují zjevné porušení norem vyšší právní síly, když:

                           —

                           v době, kdy byl žalobce zbaven svých bankovních vkladů, neexistovaly v právní úpravě, která se zabývá zbavení bankovních vkladů, žádné „podmínky, které stanoví zákon“, a to v rozporu s Listinou a Protokolem,

                                       —

                                       žalobce byl zbaven svých vkladů bez „spravedlivé náhrady v přiměřené lhůtě“ v rozporu s článkem 17 Listiny a článkem 1 Protokolu,

                                       —

                                       zbavení vkladů je prima facie protiprávní, ledaže „při dodržení zásady proporcionality … jsou … nezbytná a pokud skutečně odpovídají cílům obecného zájmu, které uznává Unie, nebo potřebě ochrany práv a svobod druhého“ (2),

                           —

                           konkurující veřejný zájem na zabránění panice a útoku na bankovní systém z krátkodobého a střednědobého hlediska nebyl zvážen při hodnocení veřejného zájmu podle článku 17 Listiny a článku 1 Protokolu,

                           —

                           cílem nebylo poškodit nebo potrestat Kypr, ale pomoci mu a eurozóně poskytnutím podpory stability, a tedy poskytnout úlevu a nedestabilizovat jeho finanční instituce a hospodářskou životaschopnost, a

                           —

                           neexistuje vztah proporcionality mezi zásahem a legitimním cílem, protože podle článku 3 Smlouvy EMS z roku 2012 je skutečným cílem „mobilizovat financování a na základě přísné podmínečnosti… ve prospěch členů EMS, kteří mají závažné finanční problémy nebo jim takové problémy hrozí, pokud je to nevyhnutelné na ochranu finanční stability eurozóny a jednotlivých členských států“ bez toho, aby bylo jejich hospodářství paralyzováno.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že zbavení žalobce vkladů nebylo nezbytné nebo přiměřené.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že žalované v konečném důsledku způsobily, že žalobce byl zbaven svých bankovních vkladů, protože pokud by nedošlo ke zjevnému porušení, bankovní vklady žalobce by byly chráněny na základě jeho práv podle Listiny a Protokolu, takže ztráta žalobce by byla dostatečně přímá a předvídatelná.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že pokud jsou výše uvedená tvrzení opodstatněná, relevantní podmínky musí být prohlášeny za neplatné bez ohledu na to, že byly určeny Kypru, protože žalobce je jimi přímo a bezprostředně dotčen a způsob jejich provedení porušuje Smlouvu nebo právní normy, které jí provádí a nebo byly zneužitím pravomoci, pokud se rozhodne, že zbavení žalobce jeho bankovních vkladů rozvrací právní stát v rozporu s čl. 6 odst. 1 SEU.

      (1)  Viz rozsudek ze dne 2. prosince 1971, Zuckerfabrik Schoeppenstedt v. Rada, 5/71, Recueil s. 975.

      (2)  Článek 52 odst. 1 Listiny.


title: Věc T-253/14: Usnesení Tribunálu ze dne 8. září 2015 – Chemo Ibérica v. OHIM – Novartis (EXELTIS)

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/58

         Usnesení Tribunálu ze dne 8. září 2015 – Chemo Ibérica v. OHIM – Novartis (EXELTIS)
   (Věc T-253/14) (1)

   (2015/C 381/74)
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 253, 4. 8. 2014.


title: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. října 2004 ve věci C-279/02 P: Nuno Antas de Campos proti Evropskému parlamentu (Opravný prostředek — Úředník — Nařízení (ES, Euratom, ESUO) č. 2688/95 — Zamítnutí žádosti o poskytnutí uvolnění)

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (třetího senátu)
   ze dne 14. října 2004
   ve věci C-279/02 P: Nuno Antas de Campos proti Evropskému parlamentu (1)

   (Opravný prostředek - Úředník - Nařízení (ES, Euratom, ESUO) č. 2688/95 - Zamítnutí žádosti o poskytnutí uvolnění)
   (2004/C 314/01)
   Jednací jazyk: portugalština
   Ve věci C-279/02 P, jejímž předmětem je opravný prostředek na základě článku 49 Statutu ES Soudního dvora, podaný dne 29. července 2002, Nuno Antas de Campos, úředník Evropského parlamentu, s bydlištěm v Lisabonu (Portugalsko) (advokáti: C. Botelho Moniz a E. Maia Cadete); přičemž druhým účastníkem řízení je: Evropský parlament (zmocněnci: R. de Silva Passos a J. F. de Wachter), Soudní dvůr (třetí senát), ve složení A. Rosas, předseda třetího senátu, N. Colneric a K. Schiemann (zpravodaj), soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 14. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Opravný prostředek se zamítá.

               2)

               N. Antasovi de Campos se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.11.2002.


title: Věc T-657/14: Usnesení Tribunálu ze dne 9. února 2015 – Španělsko v. Komise

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/39

      Usnesení Tribunálu ze dne 9. února 2015 – Španělsko v. Komise
      (Věc T-657/14) (1)

      (2015/C 107/52)
      Jednací jazyk: španělština
      Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 380, 27. 10. 2014.


               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/1

         2009/C 193/01
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 180, 1.8.2009

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 167, 18.7.2009

      Úř. věst. C 153, 4.7.2009

      Úř. věst. C 141, 20.6.2009

      Úř. věst. C 129, 6.6.2009

      Úř. věst. C 113, 16.5.2009

      Úř. věst. C 102, 1.5.2009

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-648/11: Usnesení Tribunálu ze dne 17. července 2014 – Smart Technologies v. OHIM (SMART NOTEBOOK)

text:
               22.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/24

         Usnesení Tribunálu ze dne 17. července 2014 – Smart Technologies v. OHIM (SMART NOTEBOOK)
   (Věc T-648/11) (1)

   2014/C 329/35
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda devátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 58, 25. 2. 2012.


title: Věc C-547/09: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 20. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Innsbruck — Rakousko) — Pensionsversicherungsanstalt v. Andrea Schwab

text:
               6.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 232/23

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 20. května 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Innsbruck — Rakousko) — Pensionsversicherungsanstalt v. Andrea Schwab
   (Věc C-547/09) (1)

   2011/C 232/36
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc C-289/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 24. května 2016 – Kamin und Grill Shop GmbH v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V.

text:
               26.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 350/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 24. května 2016 – Kamin und Grill Shop GmbH v. Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V.
   (Věc C-289/16)
   (2016/C 350/17)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Kamin und Grill Shop GmbH

      Odpůrkyně: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V.

      Předběžná otázka

   Jedná se o „přímý“ prodej konečnému spotřebiteli ve smyslu čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 834/2007 (1) již tehdy, pokud hospodářský subjekt nebo jeho prodejní personál prodají konečnému spotřebiteli produkty bez zapojení třetí osoby, nebo „přímý“ prodej krom toho ještě předpokládá, že se prodej uskuteční v místě skladování produktů za současné přítomnosti hospodářského subjektu nebo jeho prodejního personálu a konečného spotřebitele?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení (EHS) č. 2092/91 (Úř. věst. 2007, L 189, s. 1).


title: Výmaz věci C-256/03

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/37

         Výmaz věci C-256/03 (1)

   (2004/C 300/73)
   Usnesením ze dne 25. srpna 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-256/03: Komise Evropských společenství proti Irsku.

      (1)  Úř. věst. C 184, 2.8.2003.


title: Věc C-138/13: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin – Německo) – Naime Dogan v. Spolková republika Německo „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Dohoda o přidružení EHS-Turecko — Dodatkový protokol — Článek 41 odst. 1 — Právo pobytu rodinných příslušníků tureckého státního příslušníka — Vnitrostátní právní úprava vyžadující od rodinného příslušníka, který si přeje vstoupit na vnitrostátní území, prokázání základních jazykových znalostí — Přípustnost — Směrnice 2003/86/ES — Sloučení rodiny — Článek 7 odst. 2 — Slučitelnost“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/11

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. července 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin – Německo) – Naime Dogan v. Spolková republika Německo
   (Věc C-138/13) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Dohoda o přidružení EHS-Turecko - Dodatkový protokol - Článek 41 odst. 1 - Právo pobytu rodinných příslušníků tureckého státního příslušníka - Vnitrostátní právní úprava vyžadující od rodinného příslušníka, který si přeje vstoupit na vnitrostátní území, prokázání základních jazykových znalostí - Přípustnost - Směrnice 2003/86/ES - Sloučení rodiny - Článek 7 odst. 2 - Slučitelnost“)
   2014/C 315/15
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Naime Dogan

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Výrok

   Článek 41 odst. 1 dodatkového protokolu podepsaného dne 23. listopadu 1970 v Bruselu a uzavřeného, schváleného a potvrzeného jménem Evropského hospodářského společenství nařízením Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972 o uzavření dodatkového protokolu a finančního protokolu podepsaných dne 23. listopadu 1970 a připojených k Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem a o opatřeních, která mají být přijata pro jejich vstup v platnost, musí být vykládán v tom smyslu, že doložka „standstill“ zakotvená v uvedeném ustanovení brání pravidlu vnitrostátního práva, které bylo zavedeno po vstupu uvedeného dodatkového protokolu v platnost v dotyčném členském státě, které ukládá manželům/manželkám tureckých státních příslušníků/tureckých státních příslušnic pobývajících v uvedeném členském státě, kteří/které si přejí vstoupit na území tohoto státu za účelem sloučení rodiny, podmínku prokázat nejprve nabytí základních znalostí úředního jazyka tohoto členského státu.

      (1)  Úř. věst. C 171, 15.6.2013.


title: Věc C-583/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Riigikohus (Estonsko) dne 12. prosince 2012 — Sintax Trading OÜ v. Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus

text:
               23.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Riigikohus (Estonsko) dne 12. prosince 2012 — Sintax Trading OÜ v. Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
   (Věc C-583/12)
   2013/C 55/07
   Jednací jazyk: estonština

      Předkládající soud

   Riigikohus

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně a odpůrkyně v řízení o kasační stížnosti: Sintax Trading OÜ

      Žalovaný a navrhovatel v řízení o kasační stížnosti: Maksu- ja Tolliameti Pohja maksu- ja tollikeskus

      Další účastnice řízení: OÜ Acerra

      Předběžné otázky

               1)

               Může v čl. 13 odst. 1 nařízení č. 1383/2003 (1) uvedené „řízení, jež má stanovit, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví“ být vedeno také u celního orgánu, nebo musí být „orgán příslušný vydat rozhodnutí“, kterého se týká kapitola III nařízení, od celních orgánů oddělen?

               2)

               Ve druhém bodě odůvodnění nařízení č. 1383/2003 se mezi cíli nařízení uvádí též ochrana spotřebitele a podle třetího bodu odůvodnění by mělo být zavedeno příslušné řízení, které by umožnilo celním orgánům zákaz uvedení zboží porušující právo duševního vlastnictví na celní území Společenství co možná nejúčinněji prosazovat, aniž by tím byla ohrožena svoboda právně dovoleného obchodu, jak je uvedeno v druhém bodě odůvodnění tohoto nařízení a v prvním bodě odůvodnění provádějícího nařízení č. 1891/2004 (2).
               Je s těmito cíly slučitelné, pokud opatření stanovená v článku 17 nařízení č. 1383/2003 mohou být použita pouze tehdy, pokud majitel práv zahájí řízení ke stanovení, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví, uvedené v čl. 13 odst. 1 nařízení, nebo musí mít s ohledem na co možná nejúčinnější prosazování těchto cílů možnost zahájit příslušné řízení i celní orgán?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1383/2003 ze dne 22. července 2003 o přijímání opatření celních orgánů proti zboží podezřelému z porušení určitých práv duševního vlastnictví a o opatřeních, která mají být přijata proti zboží, o kterém bylo zjištěno, že tato práva porušilo (Úř. věst. L 196, s. 7; Zvl. vyd. 02/03, s. 469).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1891/2004 ze dne 21. října 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1383/2003 o zásahu celních orgánů proti zboží podezřelému z porušení některých práv k duševnímu vlastnictví a opatřeních, která mají být přijata vůči zboží, o kterém bylo zjištěno, že tato práva porušilo (Úř. věst. L 328, s. 16).


title: Věc T-309/15 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. října 2016 – CW v. Parlament „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Psychické obtěžování — Povinnost administrativy poskytnout pomoc — Článek 24 služebního řádu — Žádost o pomoc — Dočasná opatření k vytvoření odstupu — Povinnost jednat s náležitou péčí — Odpovědnost — Žádost o náhradu škody — Rozhodnutí o zamítnutí administrativní stížnosti — Zkreslení předložených důkazů — Nesprávné právní posouzení“

text:
               12.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. října 2016 – CW v. Parlament
   (Věc T-309/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Psychické obtěžování - Povinnost administrativy poskytnout pomoc - Článek 24 služebního řádu - Žádost o pomoc - Dočasná opatření k vytvoření odstupu - Povinnost jednat s náležitou péčí - Odpovědnost - Žádost o náhradu škody - Rozhodnutí o zamítnutí administrativní stížnosti - Zkreslení předložených důkazů - Nesprávné právní posouzení“)
   (2016/C 462/24)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: CW (Brusel, Belgie) (zástupce: C. Bernard-Glanz, advokát)

      Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupci: M. Dean a E. Taneva, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 26. března 2015, CW v. Parlament (F-124/13, EU:F:2015:23), a znějící na zrušení tohoto rozsudku

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 26. března 2015, CW v. Parlament (F-124/13), se zrušuje.

               2)

               Věc se postupuje jinému senátu Tribunálu, než který rozhodoval o tomto kasačním opravném prostředku.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 270, 17.8.2015.


title: Věc T-30/13: Žaloba podaná dne 22. ledna 2013 — GRE v. OHIM — Villiger Söhne (LIBERTE american blend)

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/27

         Žaloba podaná dne 22. ledna 2013 — GRE v. OHIM — Villiger Söhne (LIBERTE american blend)
   (Věc T-30/13)
   2013/C 79/47
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Německo) (zástupkyně: I. Memmler a S. Schulz, advokátky)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Villiger Söhne GmbH (Waldshut-Tiengen, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 15. listopadu 2012 ve věci R 731/2012-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „LIBERTE american blend“ pro výrobky zařazené do třídy 34 — přihláška ochranné známky Společenství č. 7 481 252

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Villiger Söhne GmbH

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní a obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „La LIBERTAD“ pro výrobky zařazené do tříd 14 a 34

      Rozhodnutí námitkového oddělení: vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc C-345/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Unabhängiger Verwaltungssenat im Land Niederösterreich (Rakousko) dne 10. srpna 2006 – ve věci Gottfried Heinrich

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Unabhängiger Verwaltungssenat im Land Niederösterreich (Rakousko) dne 10. srpna 2006 – ve věci Gottfried Heinrich
   (Věc C-345/06)
   (2006/C 281/30)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Unabhängiger Verwaltungssenat im Land Niederösterreich
   Účastníci původního řízení

      Stěžovatel: Gottfried Heinrich.
   Předběžné otázky

               1)

               Je třeba pod dokumenty ve smyslu čl. 2 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (1) ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise chápat i takové akty, které se podle článku 254 Smlouvy o ES vyhlašují v Úředním věstníku Evropské unie?

               2)

               Mají nařízení, příp. jejich části, závaznou platnost, jestliže nebyly – v rozporu s nařízením čl. 254 odst. 2 Smlouvy o ES – zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331.


title: Výmaz věci C-35/04

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/19

         Výmaz věci C-35/04 (1)

   (2005/C 45/40)

      (Jednací jazyk: francouzština)

   Usnesením ze dne 24. září 2004 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-35/04, Komise Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství.

      (1)  Úř. věst. C 71, 20.3.2004.


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. července 2004 ve věci C-407/03: Komise Evropských společenství proti Finské republice (Nesplnění povinnosti státem — Ochrana přírodních stanovišť — Volně žijící živočichové a planě rostoucí rostliny)

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/15

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 15. července 2004
   ve věci C-407/03: Komise Evropských společenství proti Finské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Ochrana přírodních stanovišť - Volně žijící živočichové a planě rostoucí rostliny)
   (2004/C 228/28)
   Jednací jazyk: finština
   Ve věci C-407/03, Komise Evropských společenství (zmocněnci: M. van Beek a M. Huttunen) proti Finské republice (zmocněnkyně: A. Guimaraes-Purokoski), jejímž předmětem je určení, že Finská republika tím, že ve svých právních předpisech nezajistila dostatečnou právní jistotu ohledně povinnosti provádět odpovídající posouzení všech projektů, včetně těch, které podléhají posouzení důsledků na životní prostředí, podle čl. 6 odst. 3 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice, Soudní dvůr (pátý senát), ve složení C. Gulmann, předseda senátu, S. von Bahr et R. Silva de Lapuerta (zpravodaj), soudci, generální advokátka: J. Kokott, tajemník: R. Grass, vydal dne 15. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Finská republika tím, že ve svých právních předpisech nezajistila dostatečnou právní jistotu ohledně povinnosti provádět odpovídající posouzení všech projektů, včetně těch, které podléhají posouzení důsledků na životní prostředí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 6 odst. 3 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin.

               2)

               Finské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst C 275, 15.11.2003.


title: Věc C-443/12: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené království) — Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd v. Sanofi ( „Humánní léčivé přípravky — Dodatkové ochranné osvědčení — Nařízení (ES) č. 469/2009 — Článek 3 — Podmínky získání tohoto osvědčení — Postupné uvedení dvou léčivých přípravků, které zčásti nebo zcela obsahují totožnou účinnou látku, na trh — Kombinace účinných látek, z nichž jedna již byla uvedena na trh ve formě léčivého přípravku s jedinou účinnou látkou — Možnost získat několik osvědčení na základě téhož patentu a dvou rozhodnutí o registraci“ )

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/18

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. prosince 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené království) — Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd v. Sanofi
   (Věc C-443/12) (1)

   (Humánní léčivé přípravky - Dodatkové ochranné osvědčení - Nařízení (ES) č. 469/2009 - Článek 3 - Podmínky získání tohoto osvědčení - Postupné uvedení dvou léčivých přípravků, které zčásti nebo zcela obsahují totožnou účinnou látku, na trh - Kombinace účinných látek, z nichž jedna již byla uvedena na trh ve formě léčivého přípravku s jedinou účinnou látkou - Možnost získat několik osvědčení na základě téhož patentu a dvou rozhodnutí o registraci)
   2014/C 52/30
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd

      Žalovaný: Sanofi

      Za přítomnosti: Sanofi Pharma Bristol-Myers Squibb SNC

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — High Court of Justice (Chancery Division) — Výklad čl. 3 písm. a) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (Úř. věst. 2009 L 152, s. 1) — Podmínky získání dodatečného ochranného osvědčení — Pojem „výrobek chráněný platným základním patentem“ — Kritéria — Možnost vydat osvědčení pro každý léčivý přípravek v případě patentu vztahujícího se na několik léčivých přípravků

      Výrok

   Za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, kdy na základě patentu chránícího inovativní účinnou látku a rozhodnutí o registraci pro léčivý přípravek, který obsahuje tuto účinnou látku jakožto jedinou účinnou látku, již majitel tohoto patentu získal pro tuto účinnou látku dodatkové ochranné osvědčení, jež mu umožňuje bránit použití uvedené účinné látky, samostatně nebo v kombinaci s dalšími účinnými látkami, musí být čl. 3 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby na základě téhož patentu, ale pozdějšího rozhodnutí o registraci pro odlišný léčivý přípravek, jež obsahuje uvedenou účinnou látku v kombinaci s jinou účinnou látkou, která není jako taková chráněna uvedeným patentem, majitel téhož patentu získal druhé dodatkové ochranné osvědčení pro tuto kombinaci účinných látek.

      (1)  Úř. věst. C 389, 15.12.2012.


title: Spojené věci T-142/94 a T-143/94: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. května 2009 — Roche v. Rada a Komise

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/50

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. května 2009 — Roche v. Rada a Komise
   (Spojené věci T-142/94 a T-143/94) (1)

   2009/C 153/94

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 174, 25.6.1994.


title: Věc T-41/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. května 2011 — SIMS — École de ski internationale v. OHIM — SNMSF (esf école du ski français) ( „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Společenství „esf école du ski français“ — Absolutní důvody pro zamítnutí — Státní symbol — Článek 7 odst. 1 písm. h) nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 6 ter Pařížské úmluvy — Ochranná známka, která by mohla klamat veřejnost — Článek 7 odst. 1 písm. g) nařízení č. 207/2009“ )

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. května 2011 — SIMS — École de ski internationale v. OHIM — SNMSF (esf école du ski français)
   (Věc T-41/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Společenství „esf école du ski français“ - Absolutní důvody pro zamítnutí - Státní symbol - Článek 7 odst. 1 písm. h) nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 6 ter Pařížské úmluvy - Ochranná známka, která by mohla klamat veřejnost - Článek 7 odst. 1 písm. g) nařízení č. 207/2009)
   2011/C 186/45
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Syndicat international des moniteurs de ski — École de ski internationale (SIMS — École de ski internationale) (Albertville, Francie) (zástupce: L. Raison-Rebufat, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně A. Folliard-Monguiral, poté A. Folliard-Monguiral a J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Syndicat national des moniteurs du ski français (SNMSF) (Meylan, Francie) (zástupce: J.-P. Stouls, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. listopadu 2009 (věc R 235/2009-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Syndicat international des moniteurs de ski — École de ski internationale (SIMS — École de ski internationale) a Syndicat national des moniteurs du ski français (SNMSF)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Syndicat international des moniteurs de ski — École de ski internationale (SIMS — École de ski internationale) se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Spojené věci C-231/07 a C-232/07: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 14. května 2008 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Brusel – Belgie) – Tiercé Ladbroke SA (C-231/07), Derby SA (C-232/07) v. Belgický stát (Jednací řád — Čl. 104 odst. 3 první pododstavec — Šestá směrnice o DPH — Čl. 13 část B písm. d) bod 3 — Osvobození — Pojmy vkladové účty a  platby — Odepření osvobození)

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/6

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 14. května 2008 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Brusel – Belgie) – Tiercé Ladbroke SA (C-231/07), Derby SA (C-232/07) v. Belgický stát
   (Spojené věci C-231/07 a C-232/07) (1)

   (Jednací řád - Čl. 104 odst. 3 první pododstavec - Šestá směrnice o DPH - Čl. 13 část B písm. d) bod 3 - Osvobození - Pojmy „vkladové účty“ a „platby“ - Odepření osvobození)
   (2008/C 183/11)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Cour d'appel de Brusel
   Účastníci původního řízení

      Odvolatelky: Tiercé Ladbroke SA (C-231/07), Derby SA (C-232/07)

      Odpůrce: Belgický stát
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Cour d'appel de Bruxelles – Výklad čl. 13 části B písm. d) bodu 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) – Osvobození od DPH operací, včetně sjednávání, týkajících se vkladových účtů a plateb – Sázky, loterie a další formy her – Plnění buralistes, kteří jsou pověřeni přijímáním sázek na účet mandanta a vyplacením případných výher sázejícím – Možnost využít osvobození stanoveného v čl. 13 části B písm. d) bodu 3
   Výrok
   Výraz „operace včetně sjednání týkající se vkladových a běžných účtů [a] plateb“ použitý v čl. 13 části B písm. d) bodu 3 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán v tom smyslu, že se nevztahuje na poskytování služeb mandatářem, který jedná na účet mandanta, jenž vykonává činnost související s přijímáním sázek na koňské dostihy a jiné sportovní události, která spočívá v tom, že tento mandatář přijímá sázky jménem mandanta, zaznamenává je, potvrzuje zákazníkovi předáním stvrzenky, že sázka je uzavřena, vybírá peníze, vyplácí výhry, nese sám odpovědnost vůči mandantovi za správu vybraných peněžních prostředků, jakož i za krádež nebo ztrátu peněz a za tuto činnost pobírá odměnu ve formě provize od mandanta.

      (1)  Úř. věst. C 170, 21.7.2007.


title: Věc T-130/14 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. října 2015 – Rada v. Simpson „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Postup v platové třídě — Zařazení do platové třídy — Rozhodnutí o nepřiznání platové třídy AD9 dotyčné osobě po úspěšné účasti ve veřejném výběrovém řízení pro stupeň AD9 — Zkreslení důkazů“

text:
               14.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. října 2015 – Rada v. Simpson
   (Věc T-130/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Postup v platové třídě - Zařazení do platové třídy - Rozhodnutí o nepřiznání platové třídy AD9 dotyčné osobě po úspěšné účasti ve veřejném výběrovém řízení pro stupeň AD9 - Zkreslení důkazů“)
   (2015/C 414/36)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: původně M. Bauer a A. Bisch, poté M. Bauer a E. Rebasti, zmocněnci)

      Další účastník řízení: Erik Simpson (Brusel, Belgie) (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 12. prosince 2013, Simpson v. Rada (F-142/11, Sb. VS, EU:F:2013:201), který směruje k částečnému zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 12. prosince 2013, Simpson v. Rada (F-142/11, Sb. VS, EU:F:2013:201) se zrušuje v rozsahu, v němž Soud pro veřejnou službu zrušil rozhodnutí, kterým Rada Evropské unie zamítla žádost E. Simpsona o povýšení do platové třídy AD9 podanou z důvodu, že uspěl ve výběrovém řízení EPSO/AD/113/07 a v rozsahu, v němž byla Radě uložena náhrada veškerých nákladů řízení (body 1 a 3 výroku tohoto rozsudku).

               2)

               Věc se vrací zpět Soudu pro veřejnou službu.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Věc T-338/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. listopadu 2012 — Getty Images v. OHIM (PHOTOS.COM) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství PHOTOS.COM — Absolutní důvody pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 21. listopadu 2012 — Getty Images v. OHIM (PHOTOS.COM)
   (Věc T-338/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství PHOTOS.COM - Absolutní důvody pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 9/62
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Images (US), Inc. (New York, New York, Spojené státy) (zástupce: P. Olson, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: V. Melgar, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 6. dubna 2011 (věc R 1831/200-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení PHOTOS.COM jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Getty Images (US), Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011.


title: Věc C-361/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. července 2014 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 13. května 2014 ve věcech T-458/10 až T-458/10 a T-471/10, Peter McBride a další v. Evropská komise

text:
               29.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 339/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. července 2014 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 13. května 2014 ve věcech T-458/10 až T-458/10 a T-471/10, Peter McBride a další v. Evropská komise
   (Věc C-361/14 P)
   2014/C 339/16
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet, A. Szmytkowska, zmocněnci, B. Doherty, Barrister)

      Další účastníci řízení: Peter McBride, Hugh McBride, Mullglen Ltd, Cathal Boyle, Thomas Flaherty, Ocean Trawlers Ltd, Patrick Fitzpatrick, Eamon McHugh, Eugene Hannigan, Larry Murphy a Brendan Gill

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu Evropské unie (sedmého senátu) vydaný dne 13. května 2014 ve spojených věcech T-458/10 až T-458/10 a T-471/10, Peter McBride a další v. Evropská komise;

               —

               zamítnout žalobu na neplatnost a v každém případě první žalobní důvod

               —

               podpůrně vrátit věc zpět Tribunálu Evropské unie k rozhodnutí o žalobních důvodech, jež mu byly předloženy a o kterých Soudní dvůr Evropské unie nerozhodl, a

               —

               uložit žalobcům v prvostupňovém řízení náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku a řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Komise tvrdí, že rozsudek, jenž je předmětem řízení o kasačním opravném prostředku, by měl být zrušen z následujících důvodů:

               Zaprvé, Tribunál nesprávně vyložil a aplikoval článek 266 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“ nebo „Smlouva“) ve spojení s článkem 263 SFEU a zásadu efektivnosti, zásadu svěření pravomocí, zásadu právní jistoty, zásadu kontinuity právního řádu, časovou působnost právních norem, zásadu legitimního očekávání a zásady pro časovou posloupnost norem, když zrušil určitá rozhodnutí Komise, jimiž měly být splněny povinnosti Komise vyplývající z rozsudků ve spojených věcech T-218/03 až T-241/03, Boyle a další v. Komise a spojených věcech C-373/06 P, C-379/06 P a C-382/06 P, Flaherty a další v. Komise. Podle napadeného rozsudku měla Komise přijmout nezbytná opatření k dosažení souladu s těmito rozsudky, avšak neměla k tomu pravomoc.

               Zadruhé, Tribunál svůj rozsudek řádně neodůvodnil a neodpověděl na hlavní argument Komise (jakož i na otázku týkající se přípustnosti v jedné věci). Porušil tak článek 36 Statutu Soudního dvora a článek 81 jednacího řádu Tribunálu.


title: Věc C-342/08: Žaloba podaná dne 24. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Belgické království

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/17

         Žaloba podaná dne 24. července 2008 – Komise Evropských společenství v. Belgické království
   (Věc C-342/08)
   (2008/C 285/29)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Rozet a A. Sipos, zmocněnci)

      Žalované: Belgické království
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Belgické království tím, že nezajistilo vypracování vnějšího havarijního plánu pro všechny závody uvedené v článku 9 směrnice Rady 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek (1), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/105/ES ze dne 16. prosince 2003 (2), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 11 odst. 1 písm. c) této směrnice;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise tvrdí, že vypracování vnějších havarijních plánů pro opatření mimo závody uvedené v článku 9 směrnice 96/82/ES je základním požadavkem této směrnice. Belgické království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze směrnice, v rozsahu, v němž nevypracovalo takové plány pro 59 závodů nacházejících se na jeho území, zatímco podle samotného znění této směrnice měly být uvedené plány vypracovány nejpozději tři roky po nejzazším datu provedení směrnice, tedy dne 3. února 2002.

      (1)  Úř. věst., L 10, s. 13; Zvl. vyd. 05/02, s. 410.

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/105/ES ze dne 16. prosince 2003, kterou se mění směrnice Rady 96/82/ES o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek (Úř. věst. L 345, s. 97; Zvl. vyd. 05/04, s. 398).


title: Věc C-595/13: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Staatssecretaris van Financiën v. Fiscale Eenheid X NV cs „Řízení o předběžné otázce — Šestá směrnice o DPH — Osvobození — Článek 13 část B písm. d) bod 6 — Zvláštní investiční fondy — Pojem — Investice do nemovitostí — Spravování fondů kolektivního investování — Pojem — Skutečná správa nemovitosti“

text:
               8.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/2

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. prosince 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Staatssecretaris van Financiën v. Fiscale Eenheid X NV cs
   (Věc C-595/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Šestá směrnice o DPH - Osvobození - Článek 13 část B písm. d) bod 6 - Zvláštní investiční fondy - Pojem - Investice do nemovitostí - Spravování fondů kolektivního investování - Pojem - Skutečná správa nemovitosti“)
   (2016/C 048/02)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaný: Fiscale Eenheid X NV cs

      Výrok

               1)

               Článek 13 část B písm. d) bod 6 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 91/680/EHS ze dne 16. prosince 1991, musí být vykládán v tom smyslu, že takové investiční společnosti, jako jsou společnosti dotčené ve věci v původním řízení, v nichž je kapitál akumulován několika investory, kteří nesou riziko spojené se spravováním aktiv shromážděných v dotčené společnosti pro účely nákupu, držení, spravování a prodeje nemovitostí s cílem dosáhnout zisku, který se rozdělí mezi podílníky formou dividend, přičemž tito podílníci získávají výhodu i z nárůstu hodnoty jejich podílu, mohou být považovány za „zvláštní investiční fondy“ ve smyslu tohoto ustanovení pod podmínkou, že tyto společnosti v dotyčném členském státě podléhají zvláštnímu státnímu dozoru.

               2)

               Článek 13 část B písm. d) bod 6 šesté směrnice 77/388 musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „spravování“, který je uveden v tomto ustanovení, nezahrnuje skutečnou správu nemovitostí zvláštního investičního fondu.

      (1)  Úř. věst. C 39, 8. 2. 2014.


title: Věc C-500/06: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 17. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Giudice di pace di Genova – Itálie) – Corporación Dermoestética SA v. To Me Group Advertising Media (Články 3 odst. 1 písm. g) ES, 4 ES, 10 ES, 43 ES, 49 ES, 81 ES, 86 ES a 98 ES — Vnitrostátní právní předpisy, které zakazují reklamu na léčebné postupy v oblasti lékařské kosmetiky a kosmetické chirurgie)

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 17. července 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Giudice di pace di Genova – Itálie) – Corporación Dermoestética SA v. To Me Group Advertising Media
   (Věc C-500/06) (1)

   (Články 3 odst. 1 písm. g) ES, 4 ES, 10 ES, 43 ES, 49 ES, 81 ES, 86 ES a 98 ES - Vnitrostátní právní předpisy, které zakazují reklamu na léčebné postupy v oblasti lékařské kosmetiky a kosmetické chirurgie)
   (2008/C 223/14)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Giudice di pace di Genova
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Corporación Dermoestética SA

      Žalovaná: To Me Group Advertising Media

      Za přítomnosti: Cliniche Futura Srl
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Giudice di pace di Genova – Výklad článků 43, 49, 81, 86 a 98 ES – Slučitelnost vnitrostátního ustanovení, které zakazuje na celoplošných televizních stanicích reklamu na lékařskou a chirurgickou péči prováděnou v soukromých léčebných zařízeních majících k tomu řádné povolení a které omezuje výdaje na reklamu na 5 % příjmů v předcházejícím roce
   Výrok
   Články 43 ES a 49 ES ve spojení s články 48 ES a 55 ES musí být vykládány v tom smyslu, že brání takové právní úpravě, jako je úprava dotčená v původním řízení, v rozsahu, ve kterém tato úprava zakazuje reklamu na lékařskou a chirurgickou péči poskytovanou soukromými lékařskými zařízeními na celoplošných televizních stanicích a zároveň tuto reklamu za určitých podmínek povoluje na místních televizních stanicích.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Věc C-494/07: Žaloba podaná dne 12. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               12.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 8/10

         Žaloba podaná dne 12. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-494/07)
   (2008/C 8/17)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Patakia a D. Recchia, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala nezbytná opatření pro správné provedení povinností vyplývajících z čl. 6 odst. 4, článku 12 a článku 13 (celá příloha IV) směrnice Rady 92/43/EHS (1) ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin do vnitrostátního práva, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z tohoto ustanovení;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise přezkoumala slučitelnost opatření přijatých Řeckou republikou k provedení směrnice 92/43/EHS.
   Tento přezkum ukázal, že některá ustanovení směrnice nebyla provedena úplně nebo správně.
   Konkrétně se Komise domnívá, že použití v řecké právní úpravě výrazu „λόγοι ουσιώδους δημοσίου συμφέροντος“ („zásadní důvody veřejného zájmu“) namísto výrazu „επιτακτικοί λόγοι σημαντικού δημοσίου συμφέροντος“ („naléhavé důvody převažujícího veřejného zájmu“) použitého v čl. 6 odst. 4 směrnice, představuje nesprávné provedení tohoto ustanovení, jelikož rozšiřuje možnost výjimky, která je v něm stanovena a je neslučitelné s nezbytností striktního výkladu směrnice.
   Navíc se Komise domnívá, že zahrnutí do řecké právní úpravy důvodů „zvláštního hospodářského významu“ v rámci „naléhavých důvodů převažujícího veřejného zájmu“, kterými čl. 6 odst. 4 směrnice podmiňuje výjimku stanovenou tímtéž ustanovením, představuje nesprávné provedení čl. 6 odst. 4 směrnice v rozsahu, v němž vytváří dodatečné možnosti pro výjimky.
   Konečně Komise konstatovala, že, jak to uznávají řecké orgány, ustanovení řeckých právních předpisů provádějících články 12 a 13 směrnice neodkazují na přílohu, která upřesňuje jejich oblast působnosti, takže výše citované články směrnice nebyly správně provedeny.
   Komise se v důsledku toho domnívá, že Řecká republika správně neprovedla čl. 6 odst. 4, článek 12 a článek 13 směrnice 92/43/EHS o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin.

      (1)  Úř. věst. L 206, 22.7.1992.


title: Věc T-77/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  25. listopadu 2005  – Balduni v. Komise

text:
               28.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/26

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 25. listopadu 2005 – Balduni v. Komise
   (Věc T-77/05) (1)

   (2006/C 22/51)

      Jednací jazyk: italština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 93, 16.4.2005


title: Spojené věci C-147/11 a C-148/11: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. září 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal — Spojené království) — Secretary of State for Work and Pensions v. Lucja Czop (C-147/11), Margita Punakova (C-148/11) ( „Nařízení (EHS) č. 1612/68 — Směrnice 2004/38/ES — Právo trvalého pobytu — Dávka sociální pomoci — Péče o dítě — Pobyt občana před přistoupením státu jeho původu k Unii“ )

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/8

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. září 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Upper Tribunal — Spojené království) — Secretary of State for Work and Pensions v. Lucja Czop (C-147/11), Margita Punakova (C-148/11)
      (Spojené věci C-147/11 a C-148/11) (1)

      (Nařízení (EHS) č. 1612/68 - Směrnice 2004/38/ES - Právo trvalého pobytu - Dávka sociální pomoci - Péče o dítě - Pobyt občana před přistoupením státu jeho původu k Unii)
      (2012/C 331/11)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Upper Tribunal

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Secretary of State for Work and Pensions

         Žalované: Lucja Czop (C-147/11), Margita Punakova (C-148/11)

         Předmět věci

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Upper Tribunal — Výklad článku 12 nařízení Rady č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (Úř. věst. L 257, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 15) a čl. 12 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46) — Právo pobytu polské státní příslušnice, která se před přistoupením Polska odebrala do Spojeného království, po přistoupení vykonávala samostatnou výdělečnou činnost po dobu kratší než jeden rok a má v péči dítě, které v době výkonu samostatné výdělečné činnosti zahájilo všeobecné studium

         Výrok

                  1)

                  Článek 12 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství musí být vykládán v tom smyslu, že osobě, která skutečně pečuje o dítě migrujícího pracovníka nebo bývalého migrujícího pracovníka, jež navštěvuje školy v hostitelském členském státě, přiznává právo pobytu na území tohoto státu, avšak tento článek nelze vykládat tak, že toto právo přiznává osobě, která skutečně pečuje o dítě osoby samostatně výdělečně činné.

                  2)

                  Článek 16 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že občan Unie, jenž je státním příslušníkem členského státu, který nedávno přistoupil k Evropské unii, může na základě tohoto ustanovení uplatňovat právo trvalého pobytu, jestliže v hostitelském členském státě nepřetržitě pobýval po dobu delší pěti let, přičemž část tohoto nepřetržitého pobytu spadala do doby před přistoupením prvně uvedeného státu k Evropské unii, pokud se tento pobyt uskutečnil v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 7 odst. 1 směrnice 2004/38.

         (1)  Úř. věst. C 152, 21.5.2011.


title: Věc T-775/14: Žaloba podaná dne 24. listopadu 2014 – Red Lemon v. OHIM – Lidl Stiftung (ABTRONIC)

text:
               2.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/39

      Žaloba podaná dne 24. listopadu 2014 – Red Lemon v. OHIM – Lidl Stiftung (ABTRONIC)
      (Věc T-775/14)
      (2015/C 073/50)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Red Lemon, Inc. (Hong Kong, Čína) (zástupci: T. Wieland a S. Müller, advokáti)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo)

         Údaje týkající se řízení před OHIM

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „ABTRONIC“ – Přihláška č. 8 534 811

         Řízení před OHIM: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 4. září 2014, ve věci R 2060/2013-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí a zamítl námitky,

                  —

                  uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-283/09: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy Warszawa — Polská republika) — Artur Weryński v. Mediatel 4B Spółka z o.o. ( „Soudní spolupráce v občanských věcech — Dokazování — Výslech svědka dožádaným soudem na žádost dožadujícího soudu — Náhrady náležející svědkům“ )

text:
               2.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/5

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sąd Rejonowy Warszawa — Polská republika) — Artur Weryński v. Mediatel 4B Spółka z o.o.
   (Věc C-283/09) (1)

   (Soudní spolupráce v občanských věcech - Dokazování - Výslech svědka dožádaným soudem na žádost dožadujícího soudu - Náhrady náležející svědkům)
   2011/C 103/06
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Rejonowy Warszawa

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Artur Weryński

      Žalovaná: Mediatel 4B Spółka z o.o.

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Výklad nařízení Rady (ES) č. 1206/2001 ze dne 28. května 2001 o spolupráci soudů členských států při dokazování v občanských nebo obchodních věcech (Úř. věst. L 174, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 121) — Výslech svědka soudem jednoho členského státu na žádost soudu jiného členského státu — Náhrada vyplácená svědkům — Možnost dožádaného soudu požadovat po dožadujícím soudu zálohu na náhradu nákladů náležející vyslechnutému svědkovi

      Výrok

   Články 14 a 18 nařízení Rady (ES) č. 1206/2001 ze dne 28. května 2001 o spolupráci soudů členských států při dokazování v občanských nebo obchodních věcech musí být vykládány v tom smyslu, že dožadující soud není povinen dožádanému soudu uhradit zálohu na náhradu nákladů svědka nebo uhradit náhradu náležející vyslechnutému svědkovi.

      (1)  Úř. věst. C 244, 10.10.2009.


title: Věc C-321/16: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Dublin District Court – Irsko) – trestní řízení proti Owenu Pardueovi „Řízení o předběžné otázce — Listina základních práv Evropské unie — Preambule a články 6, 20, 41, 47 a 48 — Pravomoci vnitrostátního orgánu činného v trestním řízení — Absence uplatňování unijního práva — Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora — Zjevný nedostatek pravomoci Soudního dvora“

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/12

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Dublin District Court – Irsko) – trestní řízení proti Owenu Pardueovi
   (Věc C-321/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Listina základních práv Evropské unie - Preambule a články 6, 20, 41, 47 a 48 - Pravomoci vnitrostátního orgánu činného v trestním řízení - Absence uplatňování unijního práva - Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Zjevný nedostatek pravomoci Soudního dvora“)
   (2017/C 063/17)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Dublin District Court

      Účastník původního trestního řízení

   Owen Pardue

      Výrok

   Soudní dvůr Evropské unie zjevně nemá pravomoc k zodpovězení otázek položených rozhodnutím Dublin District Court (okresního soudu v Dublinu, Irsko) ze dne 27. května 2016.

      (1)  Úř. věst. C 279, 1.6.2016.