title: Věc T-515/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Lego v. EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Díl z dětské stavebnice) („(Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující díl z dětské stavebnice – Důvod neplatnosti – Nedodržení podmínek ochrany – Článek 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 – Vzhledové znaky výrobku podmíněné pouze jeho technickou funkcí – Vzhledové znaky výrobku, které musí být nezbytně napodobeny v jejich přesném tvaru a rozměrech, aby mohly sloužit k propojení s jinými výrobky – (Průmyslové) vzory umožňující sestavení nebo propojení několika vzájemně zaměnitelných výrobků v rámci jednoho stavebnicového systému – Článek 8 odst. 1 až 3 nařízení č. 6/2002“)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Lego v. EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Díl z dětské stavebnice)
      (Věc T-515/19) (1)

      („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující díl z dětské stavebnice - Důvod neplatnosti - Nedodržení podmínek ochrany - Článek 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 - Vzhledové znaky výrobku podmíněné pouze jeho technickou funkcí - Vzhledové znaky výrobku, které musí být nezbytně napodobeny v jejich přesném tvaru a rozměrech, aby mohly sloužit k propojení s jinými výrobky - (Průmyslové) vzory umožňující sestavení nebo propojení několika vzájemně zaměnitelných výrobků v rámci jednoho stavebnicového systému - Článek 8 odst. 1 až 3 nařízení č. 6/2002“)
      (2021/C 217/50)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Lego A/S (Billund, Dánsko) (zástupci: V. von Bomhard a J. Fuhrmann, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Delta Sport Handelskontor GmbH (Hamburk, Německo) (zástupci: C. Klawitter a L.-E. Appel, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. dubna 2019 (věc R 31/2018-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Delta Sport Handelskontor a Lego.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 10. dubna 2019 (věc R 31/2018-3) se zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  EUIPO a společnost Delta Sport Handelskontor GmbH ponesou vlastní náklady řízení a každý z nich nahradí jednu polovinu nákladů řízení vynaložených společností Lego A/S.

         (1)  Úř. věst. C 305, 9.9.2019.


title: Věc T-588/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Novomatic v. EUIPO – adp Gauselmann (Power Stars) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o zrušení – Obrazová ochranná známka Evropské unie Power Stars – Částečné zrušení – Částečná neexistence skutečného užívání – Důkaz o skutečném užívání – Článek 51 odst. 1 písm. a) a odst. 2 nařízení (EU) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) a odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001] – Povinnost uvést odůvodnění – Článek 75 odst. 1 první věta nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 94 odst. 1 první věta nařízení 2017/1001) – Právo být vyslechnut – Článek 75 odst. 1 druhá věta nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 94 odst. 1 druhá věta nařízení 2017/1001)“)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Novomatic v. EUIPO – adp Gauselmann (Power Stars)
      (Věc T-588/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Obrazová ochranná známka Evropské unie Power Stars - Částečné zrušení - Částečná neexistence skutečného užívání - Důkaz o skutečném užívání - Článek 51 odst. 1 písm. a) a odst. 2 nařízení (EU) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) a odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001] - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 odst. 1 první věta nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 94 odst. 1 první věta nařízení 2017/1001) - Právo být vyslechnut - Článek 75 odst. 1 druhá věta nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 94 odst. 1 druhá věta nařízení 2017/1001)“)
      (2021/C 217/51)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Rakousko) (zástupce: M. Ringer, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Walicka a S. Hanne, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Německo) (zástupkyně: K. Mandel, advokátka)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. června 2019 (věc R 2038/2018-2) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi adp Gauselmann a Novomatic.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Novomatic AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 337, 7.10.2019.


title: Věc T-798/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Bennahmias v. Parlament („Institucionální právo – Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Parlamentu – Příspěvek na parlamentní asistenci – Vrácení neoprávněně vyplacených částek – Důkazní břemeno – Povinnost uvést odůvodnění – Nesprávné právní posouzení – Nesprávné skutkové zjištění – Přiměřenost“)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Bennahmias v. Parlament
      (Věc T-798/19) (1)

      („Institucionální právo - Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Parlamentu - Příspěvek na parlamentní asistenci - Vrácení neoprávněně vyplacených částek - Důkazní břemeno - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné právní posouzení - Nesprávné skutkové zjištění - Přiměřenost“)
      (2021/C 217/52)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Jean-Luc Bennahmias (Marseille, Francie) (zástupci: J. M. Rikkers, J.-L. Teheux, M. Ganilsy a C. De Kuyper, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Lorenz a M. Ecker, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí generálního tajemníka Parlamentu ze dne 16. září 2019, kterým se žalobci nařizuje vrácení částky 29 806 euro neoprávněně vyplacené na parlamentní asistenci, jakož i příslušného oznámení o dluhu ze dne 19. září 2019.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Jean-Luc Bennahmias ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

         (1)  Úř. věst. C 45, 10.2.2020.


title: Věc T-799/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Bennahmias v. Parlament („Institucionální právo – Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Parlamentu – Příspěvek na parlamentní asistenci – Vrácení neoprávněně vyplacených částek – Důkazní břemeno – Povinnost uvést odůvodnění – Nesprávné právní posouzení – Nesprávné skutkové zjištění – Přiměřenost“)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/41

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Bennahmias v. Parlament
      (Věc T-799/19) (1)

      („Institucionální právo - Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Parlamentu - Příspěvek na parlamentní asistenci - Vrácení neoprávněně vyplacených částek - Důkazní břemeno - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné právní posouzení - Nesprávné skutkové zjištění - Přiměřenost“)
      (2021/C 217/53)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Jean-Luc Bennahmias (Marseille, Francie) (zástupci: J. M. Rikkers, J.-L. Teheux, M. Ganilsy a C. De Kuyper, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Lorenz a M. Ecker, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí generálního tajemníka Parlamentu ze dne 16. září 2019, kterým se žalobci nařizuje vrácení částky 15 105 eur neoprávněně vyplacené na parlamentní asistenci, jakož i příslušného oznámení o dluhu ze dne 19. září 2019.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Jean-Luc Bennahmias ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

         (1)  Úř. věst. C 45, 10.2.2020.


title: Věc T-93/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Albert Darboven Holding v. EUIPO – (WINDSOR-CASTLE) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie WINDSOR CASTLE – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Rozlišovací způsobilost – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Pochvalný charakter“)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/41

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Albert Darboven Holding v. EUIPO – (WINDSOR-CASTLE)
      (Věc T-93/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie WINDSOR CASTLE - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Pochvalný charakter“)
      (2021/C 217/54)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Albert Darboven Holding GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo) (zástupce: A. Thünken, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Schäfer, A. Söder a D. Hanf, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. prosince 2019 (věc R 2448/2018-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení WINDSOR-CASTLE jako ochranné známky Evropské unie

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 19. prosince 2019 (věc R 2448/2018-1) se zrušuje.

                  2)

                  EUIPO se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 114, 6. 4. 2020.


title: Věc T-168/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Creaton South-East Europe v. EUIPO – Henkel (CREATHERM) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie CREATHERM – Starší mezinárodní slovní ochranná známka CERETHERM – Relativní důvod pro zamítnutí – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/42

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Creaton South-East Europe v. EUIPO – Henkel (CREATHERM)
      (Věc T-168/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie CREATHERM - Starší mezinárodní slovní ochranná známka CERETHERM - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2021/C 217/55)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Creaton South-East Europe Kft. (Lenti, Maďarsko) (zástupci: J. Muyldermans a P. Maeyaert, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: E. Markakis a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Německo)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. ledna 2020 (věc R 1090/2019-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Henkel a Creaton South-East Europe.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Creaton South-East Europe Kft. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 191, 8.6.2020.


title: Věc T-175/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Laboratorios Ern v. EUIPO – Sanolie (SANOLIE) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SANOLIE – Starší národní slovní ochranná známka SANODIN – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/43

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Laboratorios Ern v. EUIPO – Sanolie (SANOLIE)
      (Věc T-175/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SANOLIE - Starší národní slovní ochranná známka SANODIN - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 217/56)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: R. Guerras Mazón, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: S. Palmero Cabezas, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Sanolie (Istanbul, Turecko)

         Předmět

      Žaloba proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. ledna 2020 (věc R 2405/2018-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Laboratorios Ern a Sanolie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Laboratorios Ern se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  – Úř. věst. C 175, 25.5.2020.


title: Věc T-354/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Kfz-Gewerbe v. EUIPO – The Blink Fish (vyobrazení ryby) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Evropské unie vyobrazující rybu – Starší národní slovní ochranná známka BLINKA – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Neexistence nebezpečí záměny – Neexistence podobnosti označení – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Povinnost uvést odůvodnění – Článek 94 odst. 1 první věta nařízení 2017/1001“)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/43

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – Kfz-Gewerbe v. EUIPO – The Blink Fish (vyobrazení ryby)
      (Věc T-354/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie vyobrazující rybu - Starší národní slovní ochranná známka BLINKA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 94 odst. 1 první věta nařízení 2017/1001“)
      (2021/C 217/57)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Wirtschaftsgesellschaft des Kfz-Gewerbes mbH (Bonn, Německo) (zástupce: N. Hebeis, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: L. Lapinskaite, J. Crespo Carrillo a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: The Blink Fish Srl (Milán, Itálie)

         Předmět

      Žaloba proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. dubna 2020 (věc R 2333/2019-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Wirtschaftsgesellschaft des Kfz-Gewerbes a The Blink Fish.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Wirtschaftsgesellschaft des Kfz-Gewerbes mbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  – Úř. věst. C 262, 10.8.2020.


title: Věc T-374/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – KM v. Komise („Veřejná služba – Úředníci – Pozůstalý manžel/manželka – Pozůstalostní důchod – Články 18 a 20 přílohy VIII služebního řádu – Podmínky způsobilosti – Délka trvání manželství – Námitka protiprávnosti – Rovné zacházení – Zásada zákazu diskriminace na základě věku – Přiměřenost“)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/44

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2021 – KM v. Komise
      (Věc T-374/20) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Pozůstalý manžel/manželka - Pozůstalostní důchod - Články 18 a 20 přílohy VIII služebního řádu - Podmínky způsobilosti - Délka trvání manželství - Námitka protiprávnosti - Rovné zacházení - Zásada zákazu diskriminace na základě věku - Přiměřenost“)
      (2021/C 217/58)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: KM (zástupce: M. Müller-Trawinski, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Mongin a T. Bohr, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci řízení podporující žalovanou: Evropský parlament (zástupci: M. Windisch a U. Rösslein, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a M. Alver, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící jednak na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 7. října 2019, kterým byla zamítnuta žádost o přiznání pozůstalostního důchodu žalobkyni, a jednak, aby byla Komisi uložena povinnost vydat nové rozhodnutí a přiznat žalobkyni pozůstalostní důchod.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské komise ze dne 7. října 2019, kterým byla zamítnuta žádost, aby byl KM přiznán pozůstalostní důchod, se zrušuje.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené KM.

                  4)

                  Evropský parlament a Rada Evropské unie ponesou každý vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 255, 3. 8. 2020.


title: Věc T-11/20: Usnesení Tribunálu ze dne 26. března 2021 – Paravan v. EUIPO – paragon (Paragon) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o zrušení – Zpětvzetí návrhu na zrušení – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/45

      Usnesení Tribunálu ze dne 26. března 2021 – Paravan v. EUIPO – paragon (Paragon)
      (Věc T-11/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Zpětvzetí návrhu na zrušení - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2021/C 217/59)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Paravan GmbH (Pfronstetten-Aichelau, Německo) (zástupci: I. Jung a L. Delpy, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: paragon GmbH & Co. KGaA (Delbrück, Německo) (zástupkyně: A. Wulff, advokátka)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. října 2019 (věc R 28/2019-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Paravan GmbH a paragon GmbH & Co. KGaA.

         Výrok

                  1)

                  O žalobě již není důvodné rozhodnout.

                  2)

                  Společnosti Paravan GmbH a paragon GmbH & Co. KGaA ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 68, 2.3.2020.


title: Věc T-158/21: Žaloba podaná dne 24. března 2021 – Minority SafePack – milion podpisů pro rozmanitost v Evropě v. Komise

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/45

      Žaloba podaná dne 24. března 2021 – Minority SafePack – milion podpisů pro rozmanitost v Evropě v. Komise
      (Věc T-158/21)
      (2021/C 217/60)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Výbor občanů evropské občanské iniciativy „Minority SafePack – milion podpisů pro rozmanitost v Evropě“ (Cîrţa, Rumunsko) (zástupce: T. Hieber, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil sdělení Komise ze dne 14. ledna 2021 o evropské občanské iniciativě „Minority SafePack – milion podpisů pro rozmanitost v Evropě“, C(2021)171 final;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že Evropská komise porušila povinnost uvést odůvodnění, kterou má podle čl. 296 odst. 2 SFEU.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Evropská komise dopustila zjevně nesprávného posouzení, když po předložení úspěšné evropské občanské iniciativy „Minority SafePack – milion podpisů pro rozmanitost v Evropě“ odmítla přijmout legislativní návrh.


title: Věc T-168/21: Žaloba podaná dne 30. března 2021 – Magnetec v. EUIPO (Světle modrá)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/46

      Žaloba podaná dne 30. března 2021 – Magnetec v. EUIPO (Světle modrá)
      (Věc T-168/21)
      (2021/C 217/61)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Magnetec GmbH (Langenselbold, Německo) (zástupci: M. Kloth, R. Briske a D. Habel, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška unijní barevné ochranné známky (světle modrá) – Přihláška č. 18 022 608

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. ledna 2021, ve věci R 217/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vzniklých v průběhu odvolacího řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 49 odst. 1 ve spojení s článkem 33 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001.


title: Věc T-169/21: Žaloba podaná dne 26. března 2021 – The Smiley Company v. EUIPO – SC Ha Ha Ha Production (SMILEY)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/46

      Žaloba podaná dne 26. března 2021 – The Smiley Company v. EUIPO – SC Ha Ha Ha Production (SMILEY)
      (Věc T-169/21)
      (2021/C 217/62)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: The Smiley Company SPRL (Brusel, Belgie) (zástupce: B. Fontaine, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: SC Ha Ha Ha Production SRL (Calinesti, Rumunsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie SMILEY – Přihláška č. 17 569 641

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. ledna 2021, ve věci R 2936/2019-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 47 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 10 odst. 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-170/21: Žaloba podaná dne 25. března 2021 – Ben Ali v. Rada

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/47

      Žaloba podaná dne 25. března 2021 – Ben Ali v. Rada
      (Věc T-170/21)
      (2021/C 217/63)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Saint-Étienne-du-Rouvray, Francie) (zástupce: A. de Saint Remy, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  určil, že žaloba, kterou podal Mehdi Ben Ali, je přípustná a opodstatněná;

                  —

                  rozhodl podle příslušných procesních ustanovení v naléhavém řízení;

                  —

                  v každém případě přijal podle článku 64 svého jednacího řádu organizační procesní opatření, kterým bude Komisi uloženo, aby předložila „veškeré dokumenty týkající se přijetí“ napadeného nařízení;

                  —

                  zrušil s okamžitou účinností jednak rozhodnutí Rady (SZBP) 2021/55, které bylo zasláno dopisem ze dne 25. ledna 2021 – SGS 21/0041, jenž byl odeslán dne 26. ledna 2021 doporučeně s dodejkou a doručen dne 29. ledna 2021, které se ho týká a vede k tomu, že jeho jméno zůstává na seznamu osob, na které se vztahují omezující opatření, který je uveden v příloze rozhodnutí Rady Evropské unie 2011/72/SZBP, které bylo pozměněno rozhodnutím Rady 2021/55/SZBP, v příloze I nařízení Rady (EU) 101/2011, které provádí prováděcí nařízení Rady (EU) 2021/49, kterým se provádí nařízení (EU) č. 101/2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Tunisku, a jednak prováděcí nařízení Rady (EU) 2021/49, kterým se provádí nařízení (EU) č. 101/2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Tunisku;

                  —

                  uložil Radě Evropské unie povinnost zaplatit mu celkovou částku ve výši 150 000 eur jako náhradu za veškeré způsobené újmy;

                  —

                  uložil Radě Evropské unie povinnost zaplatit mu částku ve výši 30 000 eur jako náhradu jeho výdajů na obhajobu v této věci a v souladu s článkem 91 jednacího řádu také výdaje na obhajobu jakožto náklady, jejichž náhradu lze přiznat;

                  —

                  uložil Radě Evropské unie náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce sedm žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z neexistence dostatečného právního základu. Žalobce tvrdí, že sankce je odůvodněná pouze tehdy, pokud je způsobilá dosáhnout cílů, které sleduje, a že pouhé konstatování hrozby pro mír není dostatečné. V projednávané věci totiž Rada Evropské unie opatření nepříznivě zasahující do právního postavení odůvodnila cílem udržitelného rozvoje tuniského hospodářství a společnosti. Cílem sankcí uložených Radou proto není zachování nebo obnovení míru, nýbrž hospodářský a demokratický rozvoj tuniské společnosti. Sankce je tedy nutno zrušit nebo pozměnit.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu. Žalobce má za to, že ve stádiu přijímání rozhodnutí byla jeho základní práva porušena použitým postupem, protože mezi uvedenými důvody a ochranou jeho individuálních práv existuje nerovnováha. Ve stádiu zařazení do seznamu byla jeho práva porušena nedostatečným procesním postupem, který mu neumožnil uplatnit účinný opravný prostředek. Žalobce konečně tvrdí, že ve stádiu, kdy je režim uplatňován, postup výjimek nerespektuje právo na účinnou právní ochranu.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění. Žalobce v této souvislosti tvrdí, že tuniský stát neučinil žádná rozhodnutí a zejména neuvedl žádné relevantní skutečnosti, které by mohly odůvodňovat jeho zařazení na sporný seznam.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení. Zjevně nesprávné posouzení spočívá podle žalobce v tom, že neexistují žádné důkazy o tom, že by se podílel na jakémkoli protiprávním jednání, které by představovalo zneužití tuniských veřejných prostředků nebo praní peněz. Rovněž obvinění, že se podílel na zneužití pravomoci veřejného činitele, nebyla ničím podložena.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z porušení článků 31, 46 a 55 Úmluvy Organizace spojených národů proti korupci. Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že podle těchto ustanovení musí být opatření, kterým se zmrazují finanční prostředky nebo kterým dochází ke konfiskaci, založeno buď na rozhodnutí dožadujícího smluvního státu, nebo na vylíčení relevantních skutkových okolností týmž dožadujícím státem s popisem požadovaných opatření.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z nesprávného posouzení, kterého se měla dopustit Rada při posuzování proporcionality opatření přijatých proti žalobci.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci.


title: Věc T-173/21: Žaloba podaná dne 31. března 2021 – Novelis Deutschland v. EUIPO Cuki Cofresco (grilovací miska)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/49

      Žaloba podaná dne 31. března 2021 – Novelis Deutschland v. EUIPO Cuki Cofresco (grilovací miska)
      (Věc T-173/21)
      (2021/C 217/64)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Novelis Deutschland GmbH (Göttingen, Německo) (zástupce: U. Herberth, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Cuki Cofresco Srl (Volpiano, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Žalobkyně

         Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství č. 516836-0007 (grilovací miska)

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. února 2021, ve věci R 1856/2019-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  zamítl návrh na prohlášení neplatnosti napadeného průmyslového vzoru Společenství;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení včetně nákladů řízení vynaložených v průběhu odvolacího řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 6 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 6/2002.


title: Věc T-182/21: Žaloba podaná dne 7. dubna 2021 – PKK v. Rada

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/50

      Žaloba podaná dne 7. dubna 2021 – PKK v. Rada
      (Věc T-182/21)
      (2021/C 217/66)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Kurdistan Workers’ Party (PKK) (zástupkyně: A. van Eik a T. Buruma, advokátky)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) č. 2021/142 a prováděcí nařízení Rady 2021/138 v rozsahu, v němž se týkají PKK („Kurdská strana pracujících“; také známá jako „KADEK“; „KONGRA-GEL);

                  —

                  žalobkyně nadto požaduje, aby byla jí byla přiznána náhrada nákladů řízení včetně úroků, jejichž výše bude upřesněna později.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně sedm žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Rady (SZBP) 2021/142 (1) a prováděcí nařízení Rady 2021/138 (2) jsou neplatná v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně, protože jsou v rozporu se zásadou právní jistoty anebo s čl. 1 odst. 2 společného postoje Rady 2001/931/SZBP (3) anebo s čl. 2 odst. 3 nařízení Rady č. 2580/2001 (4). Žalobkyně tvrdí, že Rada jasně a přesně neidentifikovala konceptualizaci PKK.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Rady (SZBP) 2021/142 a prováděcí nařízení Rady 2021/138 jsou neplatná v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně, protože žalobkyně nemůže být kvalifikována jako skupina nebo subjekt zapojené do teroristických činů, jak jsou definovány v čl. 1 odst. 3 společného postoje Rady 2001/931/SZBP.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Rady (SZBP) 2021/142 a prováděcí nařízení Rady 2021/138 jsou neplatná v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně, protože příslušný orgán nepřijal rozhodnutí ve smyslu čl. 1 odst. 4 společného postoje Rady 2001/931/SZBP.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Rady (SZBP) 2021/142 a prováděcí nařízení Rady 2021/138 jsou neplatná v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně, protože Rada neprovedla řádné prověření, jak to požaduje čl. 1 odst. 6 společného postoje Rady 2001/931/SZBP.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Rady (SZBP) 2021/142 a prováděcí nařízení Rady 2021/138 jsou neplatná v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně, protože rozhodnutí a prováděcí nařízení nesplňují požadavky proporcionality a subsidiarity.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Rady (SZBP) 2021/142 a prováděcí nařízení Rady 2021/138 jsou neplatná v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně, protože nerespektují povinnost uvést odůvodnění podle článku 296 Smlouvy o fungování Evropské unie.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí (SZBP) 2021/142 a prováděcí nařízení Rady 2021/138 jsou neplatná v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně, protože porušují právo žalobkyně na obhajobu a její právo na účinnou soudní ochranu a opravný prostředek.

         (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2021/142 ze dne 5. února 2021, kterým se aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí (SZBP) 2020/1132 (Úř. věst. 2021, L 43, s. 14).

         (2)  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2021/138 ze dne 5. února 2021, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) 2020/1128 (Úř. věst. 2021, L 43, s. 1).

         (3)  Společný postoj Rady 2001/931/SZBP ze dne 27. prosince 2001 o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (Úř. věst. 2001, L 344, s. 93).

         (4)  Nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 ze dne 27. prosince 2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu (Úř. věst. 2001, L 344, s. 70).


title: Věc T-183/21: Žaloba podaná dne 7. dubna 2021 – QP a další v. Rada a další

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/51

      Žaloba podaná dne 7. dubna 2021 – QP a další v. Rada a další
      (Věc T-183/21)
      (2021/C 217/67)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: QP a dalších 15 žalobců (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaní: Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) a Eulex Kosovo

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  ohledně pracovního vztahu:

                              —

                              pro všechny žalobce:

                                          —

                                          překvalifikoval smluvní vztah žalobců na pracovní smlouvy na dobu neurčitou,

                                          —

                                          uložil žalovaným zaplatit žalobcům náhradu škody z důvodu jejich neúčasti na vnitrostátním systému sociálního zabezpečení, stanovenou na základě použitelných právních předpisů,

                                          —

                                          uložil jim zaplatit úroky z těchto částek,

                                          —

                                          určil žalovaným lhůtu pro stanovení uvedené náhrady, která má být stanovena na základě relevantních použitelných právních předpisů a zásad stanovených Tribunálem v rozhodnutí, které vydá,

                              —

                              pro žalobce, jejichž smluvní vztah byl ukončen jednostranným rozhodnutím žalovaných:

                                          —

                                          uložil žalovaným zaplatit odstupné:

                                                      —

                                                      žalobci QP: 42 092,50 eur,

                                                      —

                                                      žalobci QT: 69 880,54 eur,

                                                      —

                                                      žalobci QU: 53 749,17 eur,

                                                      —

                                                      žalobci QV: 57 159,69 eur,

                                                      —

                                                      žalobci QY: 63 298,15 eur,

                                                      —

                                                      žalobci RB: 55 303,02 eur,

                                                      —

                                                      žalobci RD: 55 373,64 eur,

                                                      —

                                                      žalobci RF: 40 201,21 eur,

                                          —

                                          uložil žalovaným zaplatit každému z následujících žalobců odškodnění za protiprávní propuštění oceněné ex aequo et bono na 12 500 eur za odpracovaný rok:

                                          —

                                          uložil žalovaným zaplatit každému z těchto žalobců, QP, QR, QS, QT, QU, QV, QW, QY, QZ, RA, RB, RC, RD a RE, rozdíl v platu po jeho snížení k 1. září 2012,

                                          —

                                          uložil jim zaplatit úroky z těchto částek,

                  —

                  co se týče dalších nároků:

                              —

                              konstatoval, že žalobci měli být přijati jako dočasní zaměstnanci jedné z prvních tří žalovaných, a prohlásil, že tyto žalované zacházely s žalobci bez jakéhokoliv objektivního odůvodnění protiprávním a diskriminačním způsobem, co se týče jejich odměny, důchodových nároků a souvisejících výhod, jakož i záruky dalšího zaměstnání,

                              —

                              uložil prvním třem žalovaným zaplatit každému z žalobců náhradu újmy vzniklé neuplatňováním odměn, důchodových nároků, náhrad a výhod plynoucích z použití pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie, způsobené protiprávním nerovným zacházením,

                              —

                              uložil jim zaplatit úroky z těchto částek,

                              —

                              určil žalovaným lhůtu pro stanovení uvedené náhrady s přihlédnutím k platové třídě a platovému stupni, do nichž měli být žalobci zařazeni, průměrnému růstu odměn, kariérnímu vývoji, příspěvkům, které by jim měly být vypláceny z titulu smluv dočasných zaměstnanců, a pro srovnání takto získaných výsledků s odměnami, které byly žalobcům skutečně vyplaceny,

            podpůrně:

                  —

                  uložil prvním třem žalovaným zaplatit žalobcům náhradu škody plynoucí z jejich mimosmluvní odpovědnosti za nedodržování jejich základních práv, oceněnou ex aequo et bono na 20 000 eur za odpracovaný rok,

                  —

                  uložil jim zaplatit úroky z těchto částek,

                  —

                  uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby předkládají žalobci sedm žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází ze zneužití práva používáním po sobě jsoucích smluv na dobu určitou a z porušení zásady proporcionality. Žalobci se dovolávají uplatňování hmotného práva použitelného na své smlouvy a požadují přeměnu svých pracovních smluv uzavřených s orgány na pracovní smlouvy na dobu neurčitou, jakož i zpětné vyplacení svých sociálních práv a, pro některé z nich, zaplacení odstupného.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásady rovného zacházení a nediskriminace. Žalobci mají za to, že právní rámec, který žalobci nastolili ohledně uzavírání individuálních mezinárodních pracovních smluv je v porovnání s podmínkami přijímání ostatních zaměstnanců Unie diskriminační, dále nedostatečně jasný a, konečně, v rozporu s pravidly evropského veřejného pořádku, včetně hodnot a zásad zakotvených Listinou základních práv Evropské unie.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení práva být vyslechnut.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z právní nejistoty a z porušení práva na řádnou správu.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady konzultace zástupců zaměstnanců.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází z porušení Evropského kodexu řádné správní praxe.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vychází z porušení práva na volný pohyb pracovníků.


title: Věc T-187/21: Žaloba podaná dne 9. dubna 2021 – Firearms United Network a další v. Evropská komise

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/53

      Žaloba podaná dne 9. dubna 2021 – Firearms United Network a další v. Evropská komise
      (Věc T-187/21)
      (2021/C 217/68)
      Jednací jazyk: polština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Firearms United Network (Varšava, Polsko), Tomasz Walter Stępień (Żelechów, Polsko), Michał Budzyński (Cegłów, Polsko), Andrzej Marcjanik (Złotokłos, Polsko) (zástupkyně: E. Woźniak, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za neplatné a zrušil nařízení Komise (EU) 2021/57, ze dne 25. ledna 2021, kterým se mění příloha XVII nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH), pokud jde o olovo v brocích v mokřadech nebo v jejich okolí (1).

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení ustanovení Listiny základních práv Evropské unie (2) (článek 16, čl. 17 odst. 1, čl. 21 odst. 1, čl. 45 odst. 1 a čl. 48 odst. 1) v důsledku omezení svobody zahájit a provozovat podnikatelskou činnost spojenou se střelectvím, omezení práva na vlastnictví a užívání střelných zbraní, munice obsahující olovo a objektů tvořících střelnice a nakládání s nimi, diskriminace sportovních střelců a myslivců, omezení možnosti pohybovat se s municí obsahující olovo a zavedení domněnky, že osoby, které se pohybují v oblastech mokřadů s municí obsahující olovo, jsou osobami, které v oblastech mokřadů střílí municí s obsahem olova a porušují tudíž stanovený zákaz.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení ustanovení Smlouvy o Evropské unii (3) (článek 2, čl. 3 odst. 2 a čl. 3 odst. 3) v důsledku porušení svobody a práva provozovat mysliveckou a sportovní střelbu, porušení zásady právního státu zavedením domněnky, že osoby, které se pohybují v oblastech mokřadů s municí obsahující olovo, jsou osobami, které v oblastech mokřadů střílí municí s obsahem olova, a porušení pocitu bezpečí zavedením předpisů znemožňujících identifikaci oblastí mokřadů a tím i územního rozsahu platnosti zákazu, a následného přizpůsobení chování platným předpisům.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení ustanovení Smlouvy o Evropské unii (čl. 5 odst. 2, čl. 5 odst. 3 a čl. 5 odst. 4) v důsledku porušení zásady svěření pravomocí, spočívajícího v provedení opatření, která by mohla být uspokojivě provedena členskými státy a jejichž forma a rozsah jdou nad rámec toho, co je nezbytné k dosažení cílů Smluv.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci v důsledku vydání nařízení, jehož účelem je výrazně omezit civilní střelectví na území Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. 2021, L 24, s. 19

         (2)  Úř. věst. 2012,C 326, s. 391

         (3)  Úř. věst. 2016, C 202, s. 13


title: Věc T-188/21: Žaloba podaná dne 9. dubna 2021 – Lück v. EUIPO – R.H. Investment (MALLE)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/54

      Žaloba podaná dne 9. dubna 2021 – Lück v. EUIPO – R.H. Investment (MALLE)
      (Věc T-188/21)
      (2021/C 217/69)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Jörg Lück (Hilden, Německo) (zástupce: L. Becker, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: R.H. Investment UG (haftungsbeschränkt) (Erlangen, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Žalobce

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie MALLE – Ochranná známka Evropské unie č. 2 631 166

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. prosince 2020, ve věci R 1393/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí ve spojení s rozhodnutím zrušovacího oddělení ze dne 18. května 2020 zrušil;

                  —

                  uložil vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-190/21: Žaloba podaná dne 7. dubna 2021 – RI a další v. Rada a další

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/55

      Žaloba podaná dne 7. dubna 2021 – RI a další v. Rada a další
      (Věc T-190/21)
      (2021/C 217/70)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: RI a dalších 15 žalobců (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaní: Rada Evropské unie, Evropská komise, Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) a Eulex Kosovo

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  ohledně pracovního vztahu:

                              —

                              překvalifikoval smluvní vztah žalobců na pracovní smlouvy na dobu neurčitou,

                              —

                              uložil žalovaným zaplatit odstupné:

                                          —

                                          žalobci RW: 65 726,17 eur,

                                          —

                                          žalobci RZ: 84 748,27 eur,

                              —

                              uložil žalovaným zaplatit žalobcům náhradu škody z důvodu jejich neúčasti na vnitrostátním systému sociálního zabezpečení, stanovenou na základě použitelných právních předpisů,

                              —

                              uložil jim zaplatit úroky z těchto částek,

                              —

                              určil žalovaným lhůtu pro určení výše uvedené náhrady, která má být stanovena,

                  —

                  co se týče dalších nároků:

                              —

                              konstatoval, že žalobci měli být přijati jako dočasní zaměstnanci jedné z prvních tří žalovaných, a prohlásil, že tyto žalované zacházely s žalobci bez jakéhokoliv objektivního odůvodnění protiprávním a diskriminačním způsobem, co se týče jejich odměny, důchodových nároků a souvisejících výhod, jakož i záruky dalšího zaměstnání,

                              —

                              uložil prvním třem žalovaným zaplatit každému z žalobců náhradu újmy vzniklé neuplatňováním odměn, důchodových nároků, náhrad a výhod plynoucích z použití pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie, způsobené protiprávním nerovným zacházením,

                              —

                              uložil jim zaplatit úroky z těchto částek,

                              —

                              určil žalovaným lhůtu pro stanovení uvedené náhrady s přihlédnutím k platové třídě a platovému stupni, do nichž měli být žalobci zařazeni, průměrnému růstu odměn, kariérnímu vývoji, příspěvkům, které by jim měly být vypláceny z titulu smluv dočasných zaměstnanců, a pro srovnání takto získaných výsledků s odměnami, které byly žalobcům skutečně vyplaceny,

            podpůrně:

                  —

                  uložil prvním třem žalovaným zaplatit žalobcům náhradu škody plynoucí z jejich mimosmluvní odpovědnosti za nedodržování jejich základních práv, oceněnou ex aequo et bono na 20 000 eur za odpracovaný rok,

                  —

                  uložil jim zaplatit úroky z těchto částek,

                  —

                  uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby předkládají žalobci sedm žalobních důvodů, které jsou v zásadě totožné s důvody uplatněnými v rámci věci T-183/21, QP a další v. Rada a další, nebo jim podobné.


title: Věc T-192/21: Žaloba podaná dne 12. dubna 2021 – Laboratorios Ern v. EUIPO – Beta Sports (META)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/56

      Žaloba podaná dne 12. dubna 2021 – Laboratorios Ern v. EUIPO – Beta Sports (META)
      (Věc T-192/21)
      (2021/C 217/71)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupkyně: T. González Martínez, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Beta Sports LLC (Coconut Creek, Florida, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie META – přihláška č. 17 973 308

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. ledna 2021 ve věci R 1152/2020-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  zamítl přihlášku ochranné známky Evropské unie č. 17 973 308 META pro třídu 5;

                  —

                  uložil žalovanému, případně vedlejšímu účastníkovi, náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-194/21: Žaloba podaná dne 12. dubna 2021 – Fidia farmaceutici v. EUIPO – Stelis Biopharma (HYALOSTEL ONE)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/57

      Žaloba podaná dne 12. dubna 2021 – Fidia farmaceutici v. EUIPO – Stelis Biopharma (HYALOSTEL ONE)
      (Věc T-194/21)
      (2021/C 217/72)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Fidia farmaceutici SpA (Abano Terme, Itálie) (zástupci: R. Kunz-Hallstein a H. Kunz-Hallstein, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Stelis Biopharma ltd. (Karnataka, Indie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie obrazové ochranné známky HYALOSTEL ONE – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 399 649

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. ledna 2021 ve věci R 831/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení a podpůrně, pokud do řízení vstoupí další účastnice v řízení před odvolacím senátem, uložil EUIPO a vedlejší účastnici řízení nahradit náklady řízení společně a nerozdílně.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  porušení čl. 165 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 a čl. 32 písm. f) a čl. 39 odst. 5 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

                  —

                  porušení práva být vyslechnut a povinnosti uvést odůvodnění podle čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-196/21: Žaloba podaná dne 12. dubna 2021 – Lea Nature Services v. EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO…?)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/58

      Žaloba podaná dne 12. dubna 2021 – Lea Nature Services v. EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO…?)
      (Věc T-196/21)
      (2021/C 217/73)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Lea Nature Services (Périgny, Francie) (zástupce: F. Drageon, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Debonair Trading Internacional Lda (Funchal, Portugalsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie SO…? – Ochranná známka Evropské unie č. 17 473 513

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. února 2021, ve věci R 1235/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  rozhodl, že žalovaný a další účastnice řízení před odvolacím senátem ponesou náklady, které vynaložili v řízení před Tribunálem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-197/21: Žaloba podaná dne 12. dubna 2021 – Lea Nature Services v. EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO…?)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/59

      Žaloba podaná dne 12. dubna 2021 – Lea Nature Services v. EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO…?)
      (Věc T-197/21)
      (2021/C 217/74)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Lea Nature Services (Périgny, Francie) (zástupce: F. Drageon, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Debonair Trading Internacional Lda (Funchal, Portugalsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie SO…? – Ochranná známka Evropské unie č. 485 078

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. února 2021, ve věci R 1234/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení před Tribunálem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-198/21: Žaloba podaná dne 12. dubna 2021 – Ancor Group v. EUIPO – Cody’s Drinks International (CODE-X)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/59

      Žaloba podaná dne 12. dubna 2021 – Ancor Group v. EUIPO – Cody’s Drinks International (CODE-X)
      (Věc T-198/21)
      (2021/C 217/75)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Ancor Group GmbH (Igersheim, Německo) (zástupci: J. Wachsmuth a W. Berlit, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Cody’s Drinks International GmbH (Brémy, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie CODE-X – Přihláška č. 17 893 826

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. února 2021, ve věci R 208/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  potvrdil rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 28. listopadu 2018, kterým byly zamítnuty námitky proti přihlášce ochranné známky Evropské unie č. 17 893 826;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-199/21: Žaloba podaná dne 30. března 2021 – EurO3zon v. ECHA

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/60

      Žaloba podaná dne 30. března 2021 – EurO3zon v. ECHA
      (Věc T-199/21)
      (2021/C 217/76)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: EurO3zon (Zemst, Belgie) (zástupci: I. de Seze, F. Puel a L. Marchal, advokáti)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil akt žalované spočívající v pozastavení hodnocení dokumentace žalobkyně o účinné látce Ozone (O3) podle nařízení o biocidních přípravcích (1) a ve sloučení tohoto postupu hodnocení s jinou dokumentací žalobkyně a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že žalovaná jednala ultra vires a že jí scházela pravomoc k přijetí napadeného aktu, neboť žalovaná nemá žádnou výslovnou či implicitní pravomoc jednat v oblasti hodnocení biocidních účinných látek podle unijního práva či v oblasti povinného sdílení údajů vzhledem k neexistenci ustanovení, která by tak stanovila.

                              —

                              Dále žalobkyně tvrdí, že odůvodněním pro napadený akt je podle žalované jistý dokument, který zaznamenává souhlas Evropské komise a členských států zasedajících ve Výboru pro biocidní přípravky; to neodpovídá po věcné stránce ani to není z hlediska své povahy závazné pro žalovanou.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že žalovaná porušila zásadu právní jistoty a legitimní očekávání žalobkyně.

                              —

                              Napadený akt neobsahuje žádný odkaz či citaci jakéhokoli právního ustanovení, které by opravňovalo žalovanou jednat tak, jak jednala.

                              —

                              Žalobkyně rovněž tvrdí, že napadený akt podkopává její legitimní očekávání, neboť se ve výsledku odchyluje od výslovných právních a procesních postupů stanovených nařízením o biocidních přípravcích, zejména s ohledem na tam stanovené povinné lhůty.

                              —

                              Legitimní očekávání žalobkyně je napadeným aktem podkopáno také z toho důvodu, že dokument, na který žalovaná poukazuje jako na odůvodnění aktu, se ve skutečnosti týká postupů a situací, které jsou pro situaci žalobkyně irelevantní. Žalobkyně rovněž namítá, že napadený akt vytváří mezi hospodářskými subjekty právní nejistotu.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že žalovaná postupovala vůči žalobkyni diskriminačně.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že ji napadený akt vystaví procesním požadavkům a průtahům, kterým nebyly vystaveny třetí strany v podobných situacích.

                              —

                              Napadený akt povede k tomu, že výlučná práva žalobkyně ke chráněným obchodním informacím budou porušena a použita ve prospěch třetích stran bez finanční náhrady, což je důsledek, jemuž nejsou vystaveny třetí strany v podobných situacích.

                              —

                              Dále žalobkyně namítá, že důvěrné obchodní informace obsažené v dokumentaci k účinné látce byly se třetími stranami sdíleny bez svolení a nad rámec závazku důvěrnosti, což je důsledek, jemuž nejsou vystaveny třetí strany v podobných situacích.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že napadený akt není odůvodněn, neboť jasně a jednoznačně neuvádí úvahy agentury, které by umožnily žalobkyni seznámit se s důvody daného opatření a příslušnému soudu provést přezkum.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že přijetím napadeného aktu žalovaná porušila zásadu proporcionality, protože s sebou nepřináší vhodné kroky pro dosažení legitimních cílů, které sleduje, a jde nad rámec toho, co je pro jejich dosažení nezbytné.

                              —

                              Žalobkyně dále tvrdí, že opatření obsažená v napadeném aktu nejsou nejméně omezujícími opatřeními k dosažení sledovaných cílů.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 ze dne 22. května 2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání (Úř. věst. 2012, L 167, s. 1)


title: Věc T-200/21: Žaloba podaná dne 29. března 2021 – JS v. EIOÚ

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/61

      Žaloba podaná dne 29. března 2021 – JS v. EIOÚ
      (Věc T-200/21)
      (2021/C 217/77)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: JS (zástupkyně: L. Levi a A. Champetier, advokátky)

         Žalovaný: Evropský inspektor ochrany údajů (EIOÚ)

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí EIOÚ ze dne 18. ledna 2021, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce;

                  —

                  v případě potřeby zrušil také rozhodnutí ze dne 9. března 2021, kterým byla zamítnuta žádost o přezkum tohoto původního rozhodnutí;

                  —

                  nařídil náhradu újmy, která mu vznikla;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby uplatňuje žalobce jediný žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 1, článků 5, 19, 20 a 23 nařízení (EU) č. 2018/1725 (1), zásad nezbytnosti a proporcionality a článků 8 a 41 Listiny základních práv Evropské unie.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 ze dne 23. října 2018 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení nařízení (ES) č. 45/2001 a rozhodnutí č. 1247/2002/ES (Úř. věst. L 295, 21.11.2018, s. 39).


title: Věc T-201/21: Žaloba podaná dne 6. dubna 2021 – Covington & Burling a Van Vooren v. Komise

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/62

      Žaloba podaná dne 6. dubna 2021 – Covington & Burling a Van Vooren v. Komise
      (Věc T-201/21)
      (2021/C 217/78)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Covington & Burling (Saint-Josse-ten-Noode, Belgie) a Bart Van Vooren (Meise, Belgie) (zástupce: P. Diaz Gavier, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise ze dne 12. března 2021 odmítající umožnit přístup k dokumentům (1) požadovaným na základě nařízení o transparentnosti,

                  —

                  uložil Komisi bezodkladně umožnit přístup k požadovaným dokumentům, a

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení a dalších výdajů vynaložených společností Covington v projednávané věci.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby předkládají žalobci pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila pochybení tím, že k odůvodnění zamítnutí přístupu k požadovaným dokumentům vycházela z čl. 4 odst. 3 druhé odrážky nařízení o transparentnosti (2).

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že i kdyby se čl. 4 odst. 3 druhá odrážka nařízení o transparentnosti, nebo jakékoliv jiné odůvodnění uvedené v daném odstavci, mohl použít, Komise neprokázala, v čem požadované dokumenty splňovaly dané podmínky.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila pochybení tím, že k odůvodnění zamítnutí přístupu k požadovaným dokumentům vycházela z nařízení o postupu projednávání ve výborech (3).

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila pochybení tím, že k odůvodnění zamítnutí přístupu k požadovaným dokumentům vycházela ze vzorového jednacího řádu výborů.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí porušuje obecné zásady transparentnosti a zasahuje do demokratické legitimity prováděcích aktů.

         (1)  Poznámka: požadované dokumenty se týkají komitologie, zejména pak způsobu, jakým určité členské státy hlasovaly o návrhu nařízení Komise, kterým se mění příloha III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1925/2006, pokud jde o botanické druhy obsahující deriváty hydroxyanthracenu.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43).

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. 2011, L 55, s. 13).


title: Věc T-202/21: Žaloba podaná dne 13. dubna 2021 – Vita Zahnfabrik v. EUIPO – VIPI Produtos Odontológicos (VITABLOCS TriLuxe forte)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/63

      Žaloba podaná dne 13. dubna 2021 – Vita Zahnfabrik v. EUIPO – VIPI Produtos Odontológicos (VITABLOCS TriLuxe forte)
      (Věc T-202/21)
      (2021/C 217/79)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Vita Zahnfabrik H. Rauter GmbH & Co. KG (Bad Säckingen, Německo) (zástupci: A. Theis a F. Hauck, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: VIPI Indústria, Comércio, Exportação E Importação De Produtos Odontológicos LTDA (Pirassununga, Brazílie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie slovní ochranné známky VITABLOCS TriLuxe forte – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 346 271

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. února 2021, ve věci R 818/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  změnil napadené rozhodnutí tak, že se zamítne námitka proti části mezinárodního zápisu č. 1 346 271 namířená proti Evropské unii v plném rozsahu a že další účastníci řízení před odvolacím senátem budou uloženy náklady řízení před EUIPO;

                  —

                  podpůrně, aby zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  uložil EUIPO náklady tohoto řízení před Tribunálem.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Nesprávné použití čl. 47 odst. 5 a čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-205/21: Žaloba podaná dne 15. dubna 2021 – Kewazo v. EUIPO (Liftbot)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/65

      Žaloba podaná dne 15. dubna 2021 – Kewazo v. EUIPO (Liftbot)
      (Věc T-205/21)
      (2021/C 217/82)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Kewazo GmbH (Garching, Německo) (zástupce P. Baronikians, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Liftbot – Přihláška č. 18 191 963

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. února 2021, ve věci R 1160/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  zrušil zamítavé rozhodnutí EUIPO ze dne 15. září 2020;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-209/21: Žaloba podaná dne 17. dubna 2021 – Ignacio Carrasco v. EUIPO – Santos Carrasco Manzano (La Hoja del Carrasco)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/67

      Žaloba podaná dne 17. dubna 2021 – Ignacio Carrasco v. EUIPO – Santos Carrasco Manzano (La Hoja del Carrasco)
      (Věc T-209/21)
      (2021/C 217/84)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Ignacio Carrasco SL (Guijuelo, Španělsko) (zástupce: J.L. Donoso Romero, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Santos Carrasco Manzano SA (Guijuelo, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně před Tribunálem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka La Hoja del Carrasco – ochranná známka Evropské unie č. 15 670 813

         Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. února 2021 ve věci R 175/2020-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v plném rozsahu;

                  —

                  v důsledku toho zamítl návrh na prohlášení neplatnosti v plném rozsahu;

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti Santos Carrasco Manzano SA náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Porušení č. 60 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-212/21: Žaloba podaná dne 19. dubna 2021 – Groschopp v. EUIPO (Sustainability through Quality)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/67

      Žaloba podaná dne 19. dubna 2021 – Groschopp v. EUIPO (Sustainability through Quality)
      (Věc T-212/21)
      (2021/C 217/85)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Groschopp AG Drives & More (Viersen, Německo) (zástupkyně: R. Schiffer, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Sustainability through Quality – Přihláška č. 18 158 368

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. února 2021, ve věci R 1076/2020-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-216/21: Žaloba podaná dne 20. dubna 2021 – Ryanair a Malta Air v. Komise

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/68

      Žaloba podaná dne 20. dubna 2021 – Ryanair a Malta Air v. Komise
      (Věc T-216/21)
      (2021/C 217/86)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ryanair DAC (Swords, Irsko) a Malta Air ltd. (Pietà, Malta) (zástupci: F-C. Laprévote, E. Vahida, V. Blanc, S. Rating a I. Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 4. května 2020 o státní podpoře SA.57082 (2020/N) – Francie – COVID-19 – Dočasný rámec čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU – Záruka a akcionářská půjčka ve prospěch společnosti Air France (1), a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

                  —

                  Žalobkyně rovněž požádaly, aby o jejich žalobě bylo rozhodnuto ve zrychleném řízení podle článku 23a statutu Soudního dvora.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná nesprávně vyloučila KLM a Air France-KLM z působnosti napadeného rozhodnutí.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná zneužila své pravomoci a nesprávně použila čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU a Dočasný rámec, když (i) dospěla k závěru, že podpora je určena na nápravu vážné poruchy ve francouzském hospodářství; (ii) řádně neposoudila, zda se příjemce potýkal s finančními obtížemi; (iii) dospěla k závěru, že akcionářská půjčka je slučitelná s tehdy platným dočasným rámcem, a přezkoumala ji jako opatření představující dluh namísto vlastního kapitálu, a (iv) porušila svoji povinnost poměřit pozitivní účinky podpory a její negativní účinky na podmínky obchodu a na zachování nenarušené hospodářské soutěže (to znamená „posouzení vyváženosti“).

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila příslušná ustanovení SFEU a obecné zásady unijního práva týkající se zákazu diskriminace, volného poskytování služeb a svobody usazování, které sloužily jako základ liberalizace trhu letecké dopravy v EU od konce 80. let 20. století (2). Liberalizace trhu letecké dopravy v EU umožnila rozvoj skutečně panevropských nízkonákladových leteckých společností. Žalobkyně nicméně tvrdí, že žalovaná ignorovala škodu způsobenou krizí COVID-19 takovýmto panevropským leteckým společnostem a jejich roli v leteckém propojení Franciem, když Francii povolila vyhradit podporu společnosti Air France. Žalobkyně rovněž tvrdí, že čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU stanoví výjimku ze zákazu státní podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU, avšak nestanoví výjimku z ostatních pravidel a zásad SFEU.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná navzdory závažným obtížím nezahájila formální vyšetřovací řízení a porušila procesní práva žalobkyň.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila povinnost uvést odůvodnění.

         (1)  Úř. věst. 2021, C 50, s. 3.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 ze dne 24. září 2008 o společných pravidlech pro provozování leteckých služeb ve Společenství (přepracované znění) (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. 2008, L 293, s. 3).


title: Věc T-220/21: Žaloba podaná dne 23. dubna 2021 – Thomas Henry v. EUIPO (Spicy Ginger)

text:
               7.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/69

      Žaloba podaná dne 23. dubna 2021 – Thomas Henry v. EUIPO (Spicy Ginger)
      (Věc T-220/21)
      (2021/C 217/87)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Thomas Henry GmbH (Berlín, Německo) (zástupci: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie Spicy Ginger – Přihláška č. 18 093 014

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. února 2021, ve věci R 435/2020-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-248/21: Žaloba podaná dne 7. května 2021 – Fibrecycle v. EUIPO (BACK 2 NATURE)

text:
               28.6.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/30

      Žaloba podaná dne 7. května 2021 – Fibrecycle v. EUIPO (BACK 2 NATURE)
      (Věc T-248/21)
      (2021/C 252/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Fibrecycle Pty Ltd (Helensvale, Austrálie) (zástupce: T. Stein, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie slovní ochranné známky BACK-2-NATURE – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 485 655

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. března 2021, ve věci R 1699/2020-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Žaloba podniku SÝN hf. ze dne 9. července 2021 proti Kontrolnímu úřadu ESVO (Věc E-4/21) 2021/C 343/10

text:
               26.8.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 343/29

      Žaloba podniku SÝN hf. ze dne 9. července 2021 proti Kontrolnímu úřadu ESVO
      (Věc E-4/21)
      (2021/C 343/10)
      Společnost SÝN hf., zastoupená Dórou Sif Tynes, advokátkou z advokátní kanceláře ADVEL, Kalkofnsvegur 2, 101 Reykjavík, Island, podala dne 9. července 2021 k Soudnímu dvoru ESVO žalobu proti Kontrolnímu úřadu ESVO.
      Společnost SÝN hf. požaduje, aby Soudní dvůr ESVO:

                  1.

                  zrušil rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 023/21/KOL ze dne 26. března 2021 ve věci podpory společnosti Farice ehf. na investice do třetího podmořského kabelu;

                  2.

                  uložil Kontrolnímu úřadu ESVO náhradu veškerých nákladů řízení.

            Právní a skutkové okolnosti a žalobní důvody:

                  —

                  Společnost SÝN hf. (dále jen „žalobce“), se sídlem Suðurlandsbraut 8, Reykjavík, je komunikační a mediální společnost působící na všech telekomunikačních trzích a trzích televizního a rozhlasového vysílání na Islandu. Historie společnosti sahá do konce 90. let 20. století, kdy byly po liberalizaci telekomunikačních služeb na Islandu založeny společnosti Íslandssími hf. a Tal hf. Žalobce poskytuje komplexní služby elektronických komunikací včetně služeb datového centra pod značkou Vodafone na základě dohody o partnerství se společností Vodafone Group plc.

                  —

                  Společnost Farice hf. byla založena v roce 2002 islandskými a faerskými subjekty za účelem přípravy, výstavby a provozování podmořského kabelového systému elektronických komunikací zajišťujícího mezinárodní konektivitu mezi Islandem, Faerskými ostrovy a Spojeným královstvím.

                  —

                  Podaná žaloba je žaloba na neplatnost rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 023/21/KOL (dále jen „napadené rozhodnutí“). Napadené rozhodnutí bylo přijato dne 26. března 2021 v návaznosti na oznámení islandských orgánů ze dne 23. března 2021.

                  —

                  Žalobce žádá zrušení napadeného rozhodnutí z důvodu, že Kontrolní úřad ESVO:

                              —

                              porušil svou povinnost zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 1 odst. 2 části I protokolu 3 k Dohodě mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora (dále jen „dohoda o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru“), neboť měl mít pochybnosti o slučitelnosti opatření s Dohodou o EHP,

                              —

                              porušil svou povinnost řádně uvést důvody podle článku 16 dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru.


title: Věc C-362/20: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 15. července 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Antwerpen – Belgie) – Openbaar Ministerie, Federale Overheidsdienst Financiën v. Profit Europe NV, Gosselin Forwarding Services NV („Řízení o předběžné otázce – Obchodní politika – Nařízení (EU) č. 1071/2012 – Prováděcí nařízení (EU) č. 430/2013 – Společný celní sazebník – Sazební zařazení – Kombinovaná nomenklatura – Podpoložky 7307 11 10, 7307 19 10 a 7307 19 90 – Rozsah – Sazební zařazení vyplývající z rozsudku Soudního dvora – Konečné antidumpingové clo na dovoz příslušenství (fitinek) pro trouby nebo trubky z kujné (tvárné) litiny se závitem – Použitelnost konečného antidumpingového cla na příslušenství (fitinky) pro trouby nebo trubky z litiny s kuličkovým grafitem se závitem“)

text:
               30.8.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 349/12

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 15. července 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Antwerpen – Belgie) – Openbaar Ministerie, Federale Overheidsdienst Financiën v. Profit Europe NV, Gosselin Forwarding Services NV
      (Věc C-362/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Obchodní politika - Nařízení (EU) č. 1071/2012 - Prováděcí nařízení (EU) č. 430/2013 - Společný celní sazebník - Sazební zařazení - Kombinovaná nomenklatura - Podpoložky 7307 11 10, 7307 19 10 a 7307 19 90 - Rozsah - Sazební zařazení vyplývající z rozsudku Soudního dvora - Konečné antidumpingové clo na dovoz příslušenství (fitinek) pro trouby nebo trubky z kujné (tvárné) litiny se závitem - Použitelnost konečného antidumpingového cla na příslušenství (fitinky) pro trouby nebo trubky z litiny s kuličkovým grafitem se závitem“)
      (2021/C 349/15)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hof van beroep te Antwerpen

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Openbaar Ministerie, Federale Overheidsdienst Financiën

         Žalované: Profit Europe NV, Gosselin Forwarding Services NV

         Výrok

      Nařízení Komise (EU) č. 1071/2012 ze dne 14. listopadu 2012 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz příslušenství (fitinek) pro trouby nebo trubky z kujné (tvárné) litiny se závitem pocházejícího z Čínské lidové republiky a Thajska a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 430/2013 ze dne 13. května 2013 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz příslušenství (fitinek) pro trouby nebo trubky z kujné (tvárné) litiny se závitem pocházejícího z Čínské lidové republiky a Thajska, o konečném výběru prozatímního cla uloženého z tohoto dovozu a o ukončení řízení s ohledem na Indonésii, ve znění před změnami provedenými v konečném nařízení prováděcím nařízením Komise (EU) 2019/262 ze dne 14. února 2019 musí být vykládána v tom smyslu, že prozatímní a konečné antidumpingové clo uložené těmito nařízeními se uplatní na příslušenství (fitinky) pro trouby nebo trubky z litiny s kuličkovým grafitem se závitem pocházející z Číny.

         (1)  Úř. věst. C 399, 23.11.2020.


title: Spojené věci C-584/20 P a C-621/20 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. července 2021 – Evropská komise v. Landesbank Baden-Württemberg (C-584/20 P), Jednotný výbor pro řešení krizí v. Landesbank Baden-Württemberg (C-621/20 P) („Kasační opravný prostředek – Bankovní unie – Jednotný mechanismus pro řešení krizí – Jednotný fond pro řešení krizí – Výpočet příspěvků předem na rok 2017 – Autentizace rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB) – Povinnost uvést odůvodnění – Důvěrné údaje – Legalita nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63“)

text:
               30.8.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 349/13

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. července 2021 – Evropská komise v. Landesbank Baden-Württemberg (C-584/20 P), Jednotný výbor pro řešení krizí v. Landesbank Baden-Württemberg (C-621/20 P)
      (Spojené věci C-584/20 P a C-621/20 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Bankovní unie - Jednotný mechanismus pro řešení krizí - Jednotný fond pro řešení krizí - Výpočet příspěvků předem na rok 2017 - Autentizace rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB) - Povinnost uvést odůvodnění - Důvěrné údaje - Legalita nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63“)
      (2021/C 349/16)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         (Věc C-584/20 P)

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou, A. Nijenhuis, V. Di Bucci a A. Steiblytė, zmocněnci)

         Další účastnici řízení: Landesbank Baden-Württemberg (zástupci: H. Berger a M. Weber, Rechtsanwälte), Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB) (zástupci: K.-P. Wojcik, P. A. Messina, J. Kerlin a H. Ehlers, zmocněnci, ve spolupráci s H.-G. Kamannem a P. Geyem, Rechtsanwälte, jakož i F. Louisem, avocat)

         Vedlejší účastník podporující navrhovatelku: Španělské království (zástupce: J. Rodríguez de la Rúa Puig, zmocněnec)

         Vedlejší účastnice podporující Landesbank Baden-Württemberg: Fédération bancaire française (zástupci: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats),

         (Věc C-621/20 P)

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB) (zástupci: K.-P. Wojcik, P. A. Messina, J. Kerlin a H. Ehlers, zmocněnci, ve spolupráci s H.-G. Kamannem a P. Geyem, Rechtsanwälte, jakož i F. Louisem, avocat)

         Další účastnice řízení: Landesbank Baden-Württemberg (zástupci: H. Berger a M. Weber, Rechtsanwälte), Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou, A. Nijenhuis, V. Di Bucci a A. Steiblytė, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující navrhovatele: Španělské království (zástupce: J. Rodríguez de la Rúa Puig, zmocněnec)

         Vedlejší účastnice podporující Landesbank Baden-Württemberg: Fédération bancaire française se sídlem v Paříži (Francie), zastoupená A. Gosset-Grainvillem, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats

         Výrok

                  1)

                  Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 23. září 2020, Landesbank Baden-Württemberg v. SRB (T 411/17, EU:T:2020:435), se zrušuje.

                  2)

                  Rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí, přijaté na jeho výkonném zasedání konaném dne 11. dubna 2017, o výpočtu příspěvků předem na rok 2017 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/SRF/2017/05) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká Landesbank Baden-Württemberg.

                  3)

                  Účinky rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí, přijatého na jeho výkonném zasedání konaném dne 11. dubna 2017, o výpočtu příspěvků předem na rok 2017 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/SRF/2017/05), zůstávají v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí týká Landesbank Baden-Württemberg, zachovány do doby, než v přiměřené lhůtě, která nepřesáhne šest měsíců ode dne vyhlášení tohoto rozsudku, vstoupí v platnost nové rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí, kterým se stanoví příspěvek této instituce předem do Jednotného fondu pro řešení krizí na rok 2017.

                  4)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení v prvním stupni i řízení o kasačním opravném prostředku.

                  5)

                  Jednotný výbor pro řešení krizí ponese vlastní náklady řízení v prvním stupni i řízení o kasačním opravném prostředku a nahradí náklady řízení vynaložené Landesbank Baden-Württemberg v prvním stupni.

                  6)

                  Landesbank Baden-Württemberg, Fédération bancaire française a Španělské království ponesou vlastní náklady řízení o kasačním opravném prostředku.

         (1)  Úř. věst. C 423, 7.12.2020.

         Úř. věst. C 443, 21.12.2020.


title: Věc C-709/20: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. července 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Appeal Tribunal (Northern Ireland) – Spojené království) – CG v. The Department for Communities in Northern Ireland („Řízení o předběžné otázce – Občanství Unie – Státní příslušník členského státu, který není ekonomicky aktivní a pobývá na území jiného členského státu na základě vnitrostátního práva – Článek 18 první pododstavec SFEU – Zákaz diskriminace na základě státní příslušnosti – Směrnice 2004/38/ES – Článek 7 – Podmínky pro získání práva pobytu na dobu delší než tři měsíce – Článek 24 – Sociální pomoc – Pojem – Rovné zacházení – Dohoda o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska – Přechodné období – Vnitrostátní ustanovení, které z nároku na sociální pomoc vylučuje občany Unie, kteří mají právo pobytu na dobu určitou na základě vnitrostátního práva – Listina základních práv Evropské unie – Články 1, 7 a 24“)

text:
               30.8.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 349/14

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 15. července 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Appeal Tribunal (Northern Ireland) – Spojené království) – CG v. The Department for Communities in Northern Ireland
      (Věc C-709/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Občanství Unie - Státní příslušník členského státu, který není ekonomicky aktivní a pobývá na území jiného členského státu na základě vnitrostátního práva - Článek 18 první pododstavec SFEU - Zákaz diskriminace na základě státní příslušnosti - Směrnice 2004/38/ES - Článek 7 - Podmínky pro získání práva pobytu na dobu delší než tři měsíce - Článek 24 - Sociální pomoc - Pojem - Rovné zacházení - Dohoda o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska - Přechodné období - Vnitrostátní ustanovení, které z nároku na sociální pomoc vylučuje občany Unie, kteří mají právo pobytu na dobu určitou na základě vnitrostátního práva - Listina základních práv Evropské unie - Články 1, 7 a 24“)
      (2021/C 349/17)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Appeal Tribunal (Northern Ireland)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: CG

         Žalovaný: The Department for Communities in Northern Ireland

         Výrok

      Článek 24 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání právní úpravě hostitelského členského státu, která z nároku na sociální pomoc vylučuje ekonomicky neaktivní občany Unie, kteří nemají dostatečné prostředky a kterým uvedený členský stát přiznal právo přechodného pobytu, ačkoliv je tato sociální pomoc zaručena státním příslušníkům dotyčného členského státu, kteří se nacházejí ve stejné situaci.
      Pokud však občan Unie na základě vnitrostátního práva legálně pobývá na území jiného členského státu, než jehož je státním příslušníkem, jsou vnitrostátní orgány příslušné k poskytování sociální pomoci povinny ověřit, že odmítnutí poskytnout takovou pomoc na základě této právní úpravy nevystavuje uvedeného občana, jakož i děti, o které pečuje, konkrétní a aktuální hrozbě, že budou porušena jejich základních práva, jak jsou zakotvena v článcích 1, 7 a 24 Listiny základních práv Evropské unie. Pokud tento občan nemá žádné prostředky k pokrytí svých potřeb, jakož i potřeb svých dětí, a je osamocen, musí se tyto orgány ujistit, že v případě odepření sociální pomoci může uvedený občan nicméně žít se svými dětmi za důstojných podmínek. V rámci této analýzy mohou uvedené orgány přihlédnout ke všem opatřením podpory upraveným vnitrostátním právem, kterých mohou dotyčný občan a jeho děti skutečně využít.

         (1)  Úř. věst. C 110, 29.3.2021.


title: Věc C-244/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Giurgiu (Rumunsko) dne 16. dubna 2021 – C.I.I. v. Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Tribunalul Giurgiu

text:
               30.8.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 349/15

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Giurgiu (Rumunsko) dne 16. dubna 2021 – C.I.I. v. Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Tribunalul Giurgiu
      (Věc C-244/21)
      (2021/C 349/18)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Tribunalul Giurgiu

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: C.I.I.

         Žalovaný: Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Tribunalul Giurgiu
      V usnesení ze dne 1. července 2021 se Soudní dvůr (desátý senát) prohlásil zjevně nepříslušným k zodpovězení předběžné otázky, kterou Tribunalul Giurgiu (Rumunsko) položil v rozhodnutí ze dne 9. dubna 2021.