201807200252012762018/C 276/056652016CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL201806134411Věc C-665/16: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 13. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Minister Finansów v. Gmina Wrocław „Řízení o předběžné otázce – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 2 odst. 1 písm. a) – Dodání zboží za úplatu – Článek 14 odst. 1 – Převod práva nakládat s hmotným majetkem jako vlastník – Článek 14 odst. 2 písm. a) – Převod vlastnického práva k majetku ve vlastnictví obce na státní pokladnu za platbu odškodného za účelem výstavby státní silnice – Pojem, odškodné‘ – Plnění podléhající DPH“
 ---documentbreak--- C2762018CS410120180613CS00054141Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 13. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Minister Finansów v. Gmina Wrocław
   (Věc C-665/16) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Článek 2 odst. 1 písm. a) — Dodání zboží za úplatu — Článek 14 odst. 1 — Převod práva nakládat s hmotným majetkem jako vlastník — Článek 14 odst. 2 písm. a) — Převod vlastnického práva k majetku ve vlastnictví obce na státní pokladnu za platbu odškodného za účelem výstavby státní silnice — Pojem, odškodné‘ — Plnění podléhající DPH““2018/C 276/05Jednací jazyk: polština
      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Minister Finansów

      Žalovaná: Gmina Wrocław

      Výrok

   Článek 2 odst. 1 písm. a) a čl. 14 odst. 2 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že převod vlastnického práva k nemovitosti ve vlastnictví osoby povinné k dani z přidané hodnoty na státní pokladnu členského státu za platbu odškodného vyplývající ze zákona v takové situaci, jako je situace dotčená v původním řízení, kdy tatáž osoba zastupuje jak vyvlastňovací orgán, tak vyvlastněnou obec, a kdy tato osoba v praxi i nadále spravuje dotčený majetek, i když vyplacení odškodného bylo provedeno pouze prostřednictvím interního účetního převodu v rámci obecního rozpočtu, představuje plnění podléhající dani z přidané hodnoty.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 112, 10.4.2017.


201807201122013552018/C 276/61TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180626363611Věc T-259/13 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2018 – Francie v. Komise „EZOZF – Záruční sekce – EZZF a EZFRV – Výdaje vyloučené z financování – Opatření na podporu rozvoje venkova – Oblasti s přírodním znevýhodněním – Paušální finanční oprava – Výdaje vynaložené Francií – Kritérium intenzity chovu – Kontroly na místě“
 ---documentbreak--- C2762018CS3610120180626CS0061361361Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2018 – Francie v. Komise
   (Věc T-259/13 RENV) (
         1
      )
   „„EZOZF — Záruční sekce — EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Opatření na podporu rozvoje venkova — Oblasti s přírodním znevýhodněním — Paušální finanční oprava — Výdaje vynaložené Francií — Kritérium intenzity chovu — Kontroly na místě““2018/C 276/61Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: D. Colas, S. Horrenberger, R. Coesme, E. de Moustier a A.-L. Desjonquères, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně D. Bianchi, G. von Rintelen a J. Aquilina, poté D. Bianchi, G. von Rintelen a A. Lewis, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Španělské království (zástupce: M. Sampol Pucurull, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na částečné zrušení prováděcího rozhodnutí Komise 2013/123/EU ze dne 26. února 2013, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2013, L 67, s. 20).

      Výrok rozsudku

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Francouzská republika a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

            3)

            Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


201807200162012732018/C 276/222642018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180413151621Věc C-264/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Ústavním soudem (Belgie) dne 13. dubna 2018 – P. M., N. G. d. M., P. V. d. S. v. Ministerraad
 ---documentbreak--- C2762018CS1510120180413CS0022151162Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Ústavním soudem (Belgie) dne 13. dubna 2018 – P. M., N. G. d. M., P. V. d. S. v. Ministerraad
   (Věc C-264/18)2018/C 276/22Jednací jazyk: nizozemština
      Předkládající soud

   Verfassungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: P. M., N. G. d. M., P. V. d. S.

      Žalovaná: Ministerraad (Rada ministrů)

      Předběžná otázka

   Je čl. 10 písm. c) a d) body i), ii) a v) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU (
         1
      ) ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES slučitelný se zásadou rovnosti, případně ve spojení se zásadou subsidiarity a s články 46 a 59 Smlouvy o fungování Evropské unie, nevztahují-li se na zde uvedené služby pravidla pro zadávání veřejných zakázek stanovená ve výše uvedené směrnici, která nicméně garantují volnou hospodářskou soutěž a volný pohyb při zadávání veřejných zakázek na služby?
   (
         1
      ) – Úř. věst. L 94, s. 65.


201807200312013152018/C 276/441412017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180601313112Věc C-141/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 1. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španělsko) – José Luis Cabana Carballo v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
 ---documentbreak--- C2762018CS3120120180601CS0044312311Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 1. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia del País Vasco – Španělsko) – José Luis Cabana Carballo v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Věc C-141/17) (
         1
      )2018/C 276/44Jednací jazyk: španělštinaPředseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 195, 19.6.2017.


201807200402013442018/C 276/232652018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180417161611Věc C-265/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 17. dubna 2018 – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos v. Akvilė Jarmuškienė
 ---documentbreak--- C2762018CS1610120180417CS0023161161Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 17. dubna 2018 – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos v. Akvilė Jarmuškienė
   (Věc C-265/18)2018/C 276/23Jednací jazyk: litevština
      Předkládající soud

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastnice původního řízení

      Odvolatelka: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Odpůrkyně: Akvilė Jarmuškienė

      Zúčastněná třetí strana: Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Předběžná otázka

   Musí být články 282 až 292 směrnice Rady 2006/112/ES (
         1
      ) ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty vykládány v tom smyslu, že za takových okolností, jako jsou okolnosti v projednávaném případě, kdy jsou dvě věci dodány prostřednictvím jediné transakce, ale horní mez ročního obratu (objemu činnosti) stanovená v článku 287 směrnice 2006/112/ES (a v odpovídajícím ustanovení vnitrostátních právních předpisů) je překročena pouze v důsledku dodání jedné z těchto věcí, má osoba povinná k dani (dodavatel) povinnost mimo jiné vypočítat a odvést daň z přidané hodnoty (1) z celkové hodnoty transakce (z hodnoty obou dodaných věcí), nebo (2) pouze z té části transakce, v důsledku které byla uvedená horní mez (objem činnosti) překročena (z hodnoty jedné z dodaných věcí)?
   (
         1
      ) – Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.


201807200262013402018/C 276/066832016CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL201806134522Věc C-683/16: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Köln – Německo) – Deutscher Naturschutzring, Dachverband der deutschen Natur- und Umweltschutzverbände e.V. v. Spolková republika Německo „Řízení o předběžné otázce – Společná rybářská politika – Nařízení (EU) č. 1380/2013 – Článek 11 – Zachování biologických mořských zdrojů – Ochrana životního prostředí – Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin – Výlučná pravomoc Evropské unie“
 ---documentbreak--- C2762018CS420120180613CS00064252Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 13. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Köln – Německo) – Deutscher Naturschutzring, Dachverband der deutschen Natur- und Umweltschutzverbände e.V. v. Spolková republika Německo
   (Věc C-683/16) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Společná rybářská politika — Nařízení (EU) č. 1380/2013 — Článek 11 — Zachování biologických mořských zdrojů — Ochrana životního prostředí — Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin — Výlučná pravomoc Evropské unie““2018/C 276/06Jednací jazyk: němčina
      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Köln

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Deutscher Naturschutzring, Dachverband der deutschen Natur- und Umweltschutzverbände e.V.

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Výrok

            1)

            Článek 11 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát přijal opatření týkající se vod spadajících do jeho svrchované pravomoci či jurisdikce, která jsou nutná pro účely plnění povinností tohoto členského státu podle článku 6 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, jimiž se v oblastech Natura 2000 zcela zakazuje profesionální mořský rybolov pomocí kontaktních zařízení pro lov při dně, jakož i pevných sítí, pokud taková opatření mají dopad na rybářská plavidla plující pod vlajkou jiných členských států.

            2)

            Článek 11 odst. 1 nařízení č. 1380/2013 musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát přijal taková opatření, jako jsou opatření dotčená ve věci v původním řízení, týkající se vod spadajících do jeho svrchované pravomoci či jurisdikce, která jsou nezbytná k tomu, aby tento členský stát splnil své povinnosti vyplývající ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 104, 3.4.2017.


201807200682013012018/C 276/242692018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180419161722Věc C-269/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 19. dubna 2018 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, J, S, další účastníci řízení: C, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 ---documentbreak--- C2762018CS1620120180419CS0024162172Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 19. dubna 2018 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, J, S, další účastníci řízení: C, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Věc C-269/18)2018/C 276/24Jednací jazyk: nizozemština
      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, J, S

      Další účastníci řízení: C, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Předběžné otázky

            1)

            V případě, že byla žádost o mezinárodní ochranu azylovým orgánem zamítnuta jako zjevně nedůvodná ve smyslu čl. 46 odst. 6 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (přepracované znění) (Úř. věst. 2013, L 180) (
                  1
               ) a opravný prostředek, který proti tomu byl podán u soudu, nemá podle vnitrostátního práva automaticky odkladný účinek: Musí být čl. 46 odst. 8 této směrnice vykládán v tomto případě v tom smyslu, že již samotné podání návrhu na vydání předběžného opatření vede k tomu, že žadatel již na území tohoto členského státu nepobývá neoprávněně ve smyslu článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (Úř. věst. 2008, L 348) (
                  2
               ) a spadá proto do rozsahu působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU ze dne 26. června 2013, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (přepracované znění) (Úř. věst. 2013, L 180) (
                  3
               )?

            2)

            Je pro zodpovězení první otázky relevantní, že vnitrostátní právo – s ohledem na zásadu nenavracení – nepočítá s vyhoštěním žadatele dříve, než soud na návrh rozhodne, že není možné čekat až do rozhodnutí o opravném prostředku, který byl podán proti rozhodnutí o odmítnutí mezinárodní ochrany?

      (
         1
      ) – Úř. věst. 2013, L 180, s. 60.
   (
         2
      ) – Úř. věst. 2008, L 348, s. 98.
   (
         3
      ) – Úř. věst. 2013, L 180, s. 96.


201807201112013062018/C 276/621042015TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180620363722Věc T-104/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. června 2018 – KV v. Komise „Grantové dohody, které byly uzavřeny v rámci akčního programu v oblasti celoživotního učení (2007-2013) – Projekty ‚Green Business is Smart Busines‘ a ‚LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT‘ – Nezpůsobilé výdaje – Žaloba na neplatnost – Nepříslušnost Komise“
 ---documentbreak--- C2762018CS3620120180620CS0062362372Rozsudek Tribunálu ze dne 20. června 2018 – KV v. Komise
   (Věc T-104/15) (
         1
      )
   „„Grantové dohody, které byly uzavřeny v rámci akčního programu v oblasti celoživotního učení (2007-2013) — Projekty ‚Green Business is Smart Busines‘ a ‚LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT‘ — Nezpůsobilé výdaje — Žaloba na neplatnost — Nepříslušnost Komise““2018/C 276/62Jednací jazyk: angličtina
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: KV (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně C. Gheorghiu a K. Skelly, poté C. Gheorghiu, I. Rubene J. King, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast (EACEA) (zástupci: původně H. Monet a D. Homann, poté H. Monet, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh zakládající se na článku 263 SFEU, který zní na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise C(2014) 9706 final ze dne 16. prosince 2014, kterým se jako neopodstatněná zamítá žaloba podaná žalobkyní proti rozhodnutí EACEA ze dne 23. září 2014, jež prohlašuje některé personální výdaje za nezpůsobilé s ohledem na grantové dohody uzavřené dne 30. září 2010 a dne 9. září 2011 mezi žalobkyní a EACEA na provedení evropských projektů „Green Business is Smart Business“ et „LadybizIT: Woman entrepreneurship on the verge of ICT“.

      Výrok rozsudku

            1)

            Prováděcí rozhodnutí Komise C(2014) 9706 final ze dne 16. prosince 2014 se zrušuje.

            2)

            Ve zbývající části se žaloba odmítá jako nepřípustná.

            3)

            Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené KV.

            4)

            Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast (EACEA)ponese vlastní náklady řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 155, 11.5.2015.


201807200322013642018/C 276/07392017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL201806145621Věc C-39/17: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Francie) – Lubrizol France SAS v. Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures „Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb zboží – Články 28 a 30 SFEU – Poplatky s rovnocenným účinkem – Článek 110 SFEU – Vnitrostátní zdanění – Solidární příspěvek společností na sociální zabezpečení – Poplatek – Vyměřovací základ – Celkový roční obrat společností – Směrnice 2006/112/ES – Článek 17 – Přemístění zboží do jiného členského státu – Hodnota přemístěného zboží – Zahrnutí do celkového ročního obratu“
 ---documentbreak--- C2762018CS510120180614CS00075162Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Francie) – Lubrizol France SAS v. Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures
   (Věc C-39/17) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb zboží — Články 28 a 30 SFEU — Poplatky s rovnocenným účinkem — Článek 110 SFEU — Vnitrostátní zdanění — Solidární příspěvek společností na sociální zabezpečení — Poplatek — Vyměřovací základ — Celkový roční obrat společností — Směrnice 2006/112/ES — Článek 17 — Přemístění zboží do jiného členského státu — Hodnota přemístěného zboží — Zahrnutí do celkového ročního obratu““2018/C 276/07Jednací jazyk: francouzština
      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Lubrizol France SAS

      Odpůrkyně: Caisse nationale du Régime social des indépendants (RSI) participations extérieures

      Výrok

   Články 28 a 30 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, která stanoví, že vyměřovací základ pro příspěvky vybírané na základě ročního obratu společností, za předpokladu, že tento roční obrat dosáhne či přesáhne určitou výši, se vypočítá s ohledem na hodnotu zboží přemístěného osobou povinnou k úhradě sporných poplatků nebo na její účet, pro účely jejího podnikání, z tohoto členského státu do jiného členského státu Evropské unie, přičemž tato hodnota je zohledněna od tohoto přemístění, zatímco jestliže je totéž zboží přemístěno osobou povinnou k úhradě sporných příspěvků nebo na její účet, pro účely jejího podnikání, na území dotčeného členského státu, je jeho hodnota zohledněna v rámci uvedeného vyměřovacího základu až při jeho pozdějším prodeji, za podmínky:

            —

            zaprvé, že hodnota tohoto zboží není znovu zohledněna v rámci uvedeného vyměřovacího základu při jeho pozdějším prodeji v tomto členském státě;

            —

            zadruhé, že je jeho hodnota odečtena z uvedeného základu v případě, kdy toto zboží není určeno k tomu, aby bylo prodáno v jiném členském státě nebo kdy bylo opětovně dopraveno do členského státu původu, aniž bylo prodáno, a

            —

            zatřetí, že výhody plynoucí z určení uvedených poplatků plně nekompenzují zátěž nesenou vnitrostátním produktem uvedeným na vnitrostátní trh při jeho uvedení na trh, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 112, 10.4.2017.


201807200532013182018/C 276/453032017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180423313113Věc C-303/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. dubna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Headlong Limited v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
 ---documentbreak--- C2762018CS3130120180423CS0045313311Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. dubna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Headlong Limited v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
   (Věc C-303/17) (
         1
      )2018/C 276/45Jednací jazyk: maďarštinaPředseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 269, 14.8.2017.


201807200852013312018/C 276/633062015TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180620373821Spojené věci T-306/15 a T-484/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. června 2018 – KV v. EACEA „Rozhodčí doložka – Dohody o grantech uzavřené v rámci akčního programu pro celoživotní vzdělávání (2007-2013) – Projekty NEST a ‚This is IT‘ – Nezpůsobilé náklady – Překvalifikování žalob“
 ---documentbreak--- C2762018CS3710120180620CS0063371382Rozsudek Tribunálu ze dne 20. června 2018 – KV v. EACEA
   (Spojené věci T-306/15 a T-484/15) (
         1
      )
   „„Rozhodčí doložka — Dohody o grantech uzavřené v rámci akčního programu pro celoživotní vzdělávání (2007-2013) — Projekty NEST a ‚This is IT‘ — Nezpůsobilé náklady — Překvalifikování žalob““2018/C 276/63Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobce: KV (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast (EACEA) (zástupci: původně H. Monet a D. Homann, poté H. Monet, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrhy na základě článku 272 SFEU znějící na určení, že prohlášením některých osobních výdajů vynaložených žalobkyní v rámci projektů „Network of Staff and Teachers in childcare services“ (NEST) a „Facilitating and fostering digital competence through volunteers – This is IT“ (This is IT) za nezpůsobilé, EACEA nesprávně vyložila a uplatnila smluvní ustanovení týkající těchto projektů.

      Výrok rozsudku

            1)

            Věci T-306/15 a T-484/15 se spojují pro účely rozhodnutí, kterým se končí řízení.

            2)

            Žaloby se zamítají.

            3)

            KV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 279, 24.8.2015.


201807200412013452018/C 276/081692017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL201806146721Věc C-169/17: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino v. Administración del Estado „Řízení o předběžné otázce – Články 34 a 35 SFEU – Volný pohyb zboží – Množstevní omezení – Opatření s rovnocenným účinkem – Ochrana prasat – Produkty vyrobené nebo uváděné na trh ve Španělsku – Požadavky na jakost masa, kýty, plece a sušeného karé z iberských prasat – Podmínky pro používání označení ‚živená krmivy‘ – Zlepšování jakosti produktů – Směrnice 2008/120/ES – Působnost“
 ---documentbreak--- C2762018CS610120180614CS00086172Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino v. Administración del Estado
   (Věc C-169/17) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Články 34 a 35 SFEU — Volný pohyb zboží — Množstevní omezení — Opatření s rovnocenným účinkem — Ochrana prasat — Produkty vyrobené nebo uváděné na trh ve Španělsku — Požadavky na jakost masa, kýty, plece a sušeného karé z iberských prasat — Podmínky pro používání označení ‚živená krmivy‘ — Zlepšování jakosti produktů — Směrnice 2008/120/ES — Působnost““2018/C 276/08Jednací jazyk: španělština
      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Asociación Nacional de Productores de Ganado Porcino

      Žalovaná: Administración del Estado

      Výrok

            1)

            Články 34 a 35 SFEU musejí být vykládány v tom smyslu, že:

                     —

                     článek 34 nebrání vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která stanoví, že prodejní označení „iberico de cebo“ (iberské živené krmivy) může být přiděleno pouze výrobkům, které splňují určité podmínky stanovené uvedenou vnitrostátní právní úpravou, jelikož tato právní úprava umožňuje dovoz a uvádění na trh výrobků z jiných členských států než ze státu, který přijal uvedenou vnitrostátní právní úpravu, pod označeními, která nesou podle právní úpravy členského státu jejich původu, i když jsou obdobná, podobná nebo shodná s označeními stanovenými vnitrostátní právní úpravou dotčenou ve věci v původním řízení.

                     —

                     článek 35 SFEU nebrání vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení.

            2)

            Článek 3 odst. 1 písm. a) směrnice 2008/120 ve spojení s článkem 12 této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která podmiňuje použití některých obchodních označení pro produkty z iberských prasat, vyrobených nebo uváděných na trh ve Španělsku, dodržováním podmínek chovu iberských prasat ze strany producentů, jež jsou přísnější než podmínky stanovené v tomto čl. 3 odst. 1 písm. a) a minimálního věku pro porážku 10 měsíců.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 195, 19.6.2017.


201807200362012972018/C 276/463712017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180412313114Věc C-371/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. dubna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Uber BV v. Richard Leipold
 ---documentbreak--- C2762018CS3140120180412CS0046314311Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. dubna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Uber BV v. Richard Leipold
   (Věc C-371/17) (
         1
      )2018/C 276/46Jednací jazyk: němčinaPředseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 318, 25.9.2017.


201807200382013432018/C 276/092232017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL201806147711Věc C-223/17 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 14. června 2018 – Lubrizol France SAS v. Rada Evropské unie, Evropská komise „Kasační opravný prostředek – Společný celní sazebník – Všeobecná cla na některé zemědělské produkty a průmyslové výrobky – Žádosti o pozastavení cel – Nařízení (EU) č. 1344/2011 – Schválená pozastavení cel – Námitka – Nařízení (EU) č. 1387/2013 – Zrušení napadených pozastavení – Srovnatelné výrobky dostupné v dostatečném množství na unijním trhu“
 ---documentbreak--- C2762018CS710120180614CS00097171Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 14. června 2018 – Lubrizol France SAS v. Rada Evropské unie, Evropská komise
   (Věc C-223/17 P) (
         1
      )
   „„Kasační opravný prostředek — Společný celní sazebník — Všeobecná cla na některé zemědělské produkty a průmyslové výrobky — Žádosti o pozastavení cel — Nařízení (EU) č. 1344/2011 — Schválená pozastavení cel — Námitka — Nařízení (EU) č. 1387/2013 — Zrušení napadených pozastavení — Srovnatelné výrobky dostupné v dostatečném množství na unijním trhu““2018/C 276/09Jednací jazyk: angličtina
      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Lubrizol France SAS (zástupci: R. MacLean, solicitor, ve spolupráci s A. Bochonem, advokátem)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: M. Balta a F. Florindo Gijón, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: A. Lewis a A. Caeiros, zmocněnci)

      Výrok

            1)

            Kasační opravný prostředek se zamítá.

            2)

            Společnost Lubrizol France SAS ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

            3)

            Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 221, 10.7.2017.


201807201152013072018/C 276/645372015TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180626383811Věc T-537/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2018 – Deutsche Post v. EUIPO – Verbis Alfa a EasyPack (InPost) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie InPost – Starší obrazové ochranné známky Evropské unie INFOPOST a ePOST a starší národní slovní ochranná známka POST – Relativní důvod pro zamítnutí – Neexistence nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Neexistence poškození dobrého jména a neexistence oslabení – Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 5 nařízení 2017/1001] – Důkazy předložené poprvé před Tribunálem“
 ---documentbreak--- C2762018CS3810120180626CS0064381381Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2018 – Deutsche Post v. EUIPO – Verbis Alfa a EasyPack (InPost)
   (Věc T-537/15) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie InPost — Starší obrazové ochranné známky Evropské unie INFOPOST a ePOST a starší národní slovní ochranná známka POST — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Neexistence poškození dobrého jména a neexistence oslabení — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 5 nařízení 2017/1001] — Důkazy předložené poprvé před Tribunálem““2018/C 276/64Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deutsche Post AG (Bonn, Německo) (zástupci: původně M. Viefhues a T. Heitmann, poté M. Viefhues, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Rajh, G. Sakalaite-Orlovskiene a D. Walicka, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Verbis Alfa sp. z o.o. (Krakov, Polsko) a EasyPack sp. z o.o. (Krakov) (zástupci: M. Żabińska, A. Kockläuner a O. Nilgen, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. června 2015 (věc R 546/2014-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Deutsche Post na jedné straně a společnostmi Verbis Alfa a EasyPack na druhé straně.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti Deutsche Post AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 371, 9.11.2015.


201807200222013232018/C 276/252852018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180425171821Věc C-285/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) dne 25. dubna 2018 – Kauno miesto savivaldybė, Kauno miesto savivaldybės administracija
 ---documentbreak--- C2762018CS1710120180425CS0025171182Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) dne 25. dubna 2018 – Kauno miesto savivaldybė, Kauno miesto savivaldybės administracija
   (Věc C-285/18)2018/C 276/25Jednací jazyk: litevština
      Předkládající soud

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Kauno miesto savivaldybė, Kauno miesto savivaldybės administracija

      Další účastníci řízení: UAB Irgita, UAB Kauno švara

      Předběžné otázky

            1)

            Spadá transakce „in-house“ za okolností projednávaného případu do oblasti působnosti směrnice 2004/18 (
                  1
               ) nebo směrnice 2014/24, (
                  2
               ) byl-li postup směřující k uzavření sporné transakce „in-house“ – včetně správního postupu – zahájen v okamžiku, kdy byla směrnice 2004/18 stále platná, ale samotná smlouva byla uzavřena dne 19. května 2016, kdy tato směrnice již platná nebyla?

            2)

            Za předpokladu, že transakce „in-house“ spadá do oblasti působnosti směrnice 2004/18:

                     a)

                     Musí být čl. 1 odst. 2 písm. a) této směrnice (popřípadě další ustanovení této směrnice) vykládán s přihlédnutím k rozsudkům Soudního dvora ve věcech Teckal (C-107/98), Jean Auroux a další (C-220/05), ANAV (C-410/04) a v dalších věcech v tom smyslu, že pojem „transakce in-house“ spadá do oblasti působnosti unijního práva, že obsah a použití tohoto pojmu nepodléhá právu členských států a že mimo jiné nepodléhá omezením možnosti uzavírat takové transakce, například podmínce, že veřejné zakázky nemohou zajistit kvalitu, dostupnost a návaznost poskytovaných služeb?

                     b)

                     V případě, že odpověď na předchozí otázku bude záporná, tj. že pojem „transakce in-house“ spadá částečně či zcela do oblasti působnosti práva členských států, má být výše uvedené ustanovení směrnice 2004/18 vykládáno v tom smyslu, že členské státy mají prostor pro uvážení při stanovení omezení či dodatečných podmínek pro uzavírání transakcí „in-house“ (nad rámec unijního práva a judikatury Soudního dvora, která ho vykládá), ale že tento prostor pro uvážení mohou využít jedině tak, že přijmou konkrétní a jednoznačnou právní úpravu zadávání veřejných zakázek?

            3)

            Za předpokladu, že transakce „in-house“ spadá do oblasti působnosti směrnice 2014/24:

                     a)

                     Musí být čl. 1 odst. 4 a článek 12 této směrnice (popřípadě další ustanovení této směrnice) a článek 36 Listiny ve vzájemném spojení či samostatně vykládány s ohledem na rozsudky Soudního dvora ve věcech Teckal (C 107/98), Jean Auroux a další (C 220/05), ANAV (C 410/04) a v dalších věcech v tom smyslu, že pojem „transakce in-house“ spadá do oblasti působnosti unijního práva, že obsah a použití tohoto pojmu nepodléhá právu členských států a že mimo jiné nepodléhá omezením možnosti uzavírat takové transakce, například podmínce, že veřejné zakázky nemohou zajistit kvalitu, dostupnost a návaznost poskytovaných služeb?

                     b)

                     V případě, že odpověď na předchozí otázku bude záporná, tj. že pojem „transakce in-house“ spadá částečně či zcela do oblasti působnosti práva členských států, má být článek 12 směrnice 2014/24 vykládán v tom smyslu, že členské státy mají prostor pro uvážení při stanovení omezení či dodatečných podmínek pro uzavírání transakcí „in-house“ (nad rámec unijního práva a judikatury Soudního dvora, která ho vykládá), ale že tento prostor pro uvážení mohou využít jedině tak, že přijmou konkrétní a jednoznačnou právní úpravu zadávání veřejných zakázek?

            4)

            Bez ohledu na to, která směrnice se na spornou transakci „in-house“ uplatní, mají být zásada rovného zacházení a zákazu diskriminace dodavatelů veřejných zakázek a zásada transparentnosti (článek 2 směrnice 2004/18 a článek 18 směrnice 2014/24), obecný zákaz diskriminace na základě státní příslušnosti (článek 18 SFEU), svoboda usazování (článek 49 SFEU), volný pohyb služeb (článek 56 SFEU), možnost přiznat podnikům výlučná práva (článek 106 SFEU), a judikatura Soudního dvora (rozsudky ve věcech Teckal, ANAV, Sea, Undis Servizi a v dalších věcech) chápány a vykládány v tom smyslu, že transakce „in-house“ uzavřená mezi veřejným zadavatelem a subjektem, který je od tohoto veřejného zadavatele právně oddělen a který veřejný zadavatel ovládá obdobně, jako ovládá vlastní organizační složky, přičemž tento subjekt vykonává převážnou část své činnosti ve prospěch tohoto veřejného zadavatele, je jako taková legální a mimo jiné neporušuje právo ostatních hospodářských subjektů na spravedlivou hospodářskou soutěž, nediskriminuje tyto hospodářské subjekty a nijak nezvýhodňuje ovládaný subjekt, jenž danou transakci „in-house“ uzavřel?

      (
         1
      ) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. 2004, L 134, s. 114).
   (
         2
      ) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. 2014, L 94, s. 65).


201807200542013192018/C 276/104212017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL201806138811Věc C-421/17: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 13. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej v. Polfarmex Spółka Akcyjna w Kutnie „Řízení o předběžné otázce – Daně – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 2 odst. 1 písm. a) – Oblast působnosti – Zdanitelná plnění – Dodání zboží za úplatu – Převod nemovitosti akciovou společností ve prospěch akcionáře jako protiplnění za odkup jeho akcií“
 ---documentbreak--- C2762018CS810120180613CS00108181Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 13. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny – Polsko) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej v. Polfarmex Spółka Akcyjna w Kutnie
   (Věc C-421/17) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Daně — Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Článek 2 odst. 1 písm. a) — Oblast působnosti — Zdanitelná plnění — Dodání zboží za úplatu — Převod nemovitosti akciovou společností ve prospěch akcionáře jako protiplnění za odkup jeho akcií““2018/C 276/10Jednací jazyk: polština
      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

      Žalovaná: Polfarmex Spółka Akcyjna w Kutnie

      Výrok

   Článek 2 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že převod nemovitého majetku z akciové společnosti na jednoho z jejích akcionářů takovým způsobem jako ve věci v původním řízení z titulu protiplnění za odkup akcií uvedenou akciovou společností v rámci vnitrostátními právními předpisy upraveného mechanismu stažení akcií, jež vyjadřují podíl tohoto akcionáře na jejím základním kapitálu, z oběhu, představuje úplatné dodání zboží podléhající DPH, pokud je uvedený nemovitý majetek určený pro ekonomickou činnost této akciové společnosti.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 357, 23.10.2017.


201807200622012842018/C 276/262882018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180425191911Věc C-288/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 25. dubna 2018 – X BV v. Staatssecretaris van Financiën
 ---documentbreak--- C2762018CS1910120180425CS0026191191Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 25. dubna 2018 – X BV v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-288/18)2018/C 276/26Jednací jazyk: nizozemština
      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka v řízení o kasačním opravném prostředku: X BV

      Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Staatssecretaris van Financiën

      Předběžná otázka

   Musí být podpoložky 8528 51 00 a 8528 59 40 kombinované nomenklatury (ve znění platném od 1. ledna 2007 do 25. října 2013) vykládány v tom smyslu, že ploché panelové displeje s obrazovkou používající technologii displeje z tekutých krystalů (LCD), které byly navrženy a vyrobeny pro reprodukci dat ze zařízení pro automatizované zpracování dat a kompozitních videosignálů pocházejících z jiných zdrojů, musí být bez ohledu na ostatní objektivní charakteristiky a vlastnosti konkrétního monitoru zařazeny do podpoložky 8528 59 40 KN, pokud nejsou vzhledem ke svým rozměrům, hmotnosti a funkcím vhodné pro práci z blízka? Je přitom relevantní, zda je uživatel (čtenář) obrazovky totožný s osobou, která zpracovává data v zařízení pro automatizované zpracování dat nebo je do tohoto zařízení zadává?


201807200912013602018/C 276/652272016TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180621393911Věc T-227/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. června 2018 – Haverkamp IP v. EUIPO – Sissel (Tapis de sol) „Průmyslový vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie – Zapsaný průmyslový vzor Společenství znázorňující rohožku – Starší průmyslový vzor – Důvod neplatnosti – Nedostatek individuální povahy – Informovaný uživatel – Míra volnosti původce vzoru – Důkaz o saturaci stavu techniky – Neexistence odlišného celkového dojmu – Článek 6 a článek 25 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 – Článek 63 odstavec 1 nařízení č. 6/2002“
 ---documentbreak--- C2762018CS3910120180621CS0065391391Rozsudek Tribunálu ze dne 21. června 2018 – Haverkamp IP v. EUIPO – Sissel (Tapis de sol)
   (Věc T-227/16) (
         1
      )
   „„Průmyslový vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Zapsaný průmyslový vzor Společenství znázorňující rohožku — Starší průmyslový vzor — Důvod neplatnosti — Nedostatek individuální povahy — Informovaný uživatel — Míra volnosti původce vzoru — Důkaz o saturaci stavu techniky — Neexistence odlišného celkového dojmu — Článek 6 a článek 25 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 — Článek 63 odstavec 1 nařízení č. 6/2002““2018/C 276/65Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Haverkamp IP GmbH), které bylo povoleno, aby vstoupila do řízení na místo Reinharda Haverkampa (Kindberg, Rakousko) (zástupce: A. Waldenberger, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: S. Hanne a D. Walicka, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Sissel GmbH (Bad Dürkheim, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. února 2016 (věc R 2618/2014-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Sissel a R. Haverkampem.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti Haverkamp IP GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 243, 4.7.2016.


201807200112012712018/C 276/114582017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL201806148922Věc C-458/17 P: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 14. června 2018 – Rami Makhlouf v. Rada Evropské unie, Evropská komise „Kasační opravný prostředek – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Syrské arabské republice – Opatření namířená proti předním podnikatelkám a podnikatelům působícím v Sýrii a proti vlivným členům rodin Assad a Makhlouf – Právo na obhajobu – Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy“
 ---documentbreak--- C2762018CS820120180614CS00118292Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 14. června 2018 – Rami Makhlouf v. Rada Evropské unie, Evropská komise
   (Věc C-458/17 P) (
         1
      )
   „„Kasační opravný prostředek — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Syrské arabské republice — Opatření namířená proti předním podnikatelkám a podnikatelům působícím v Sýrii a proti vlivným členům rodin Assad a Makhlouf — Právo na obhajobu — Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy““2018/C 276/11Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Rami Makhlouf (zástupce: E. Ruchat, advokát)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: V. Piessevaux a S. Kyriakopoulou, zmocněnci, Evropská komise (zástupci: L. Havas a R. Tricot, zmocněnec)

      Výrok

            1)

            Kasační opravný prostředek se zamítá.

            2)

            Rami Makhlouf ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie a Evropskou komisí.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 309, 18.9.2017.


201807200342013162018/C 276/272982018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180502192022Věc C-298/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeitsgerichts Cottbus – Kammern Senftenberg (Německo) dne 2. května 2018 – Reiner Grafe a Jürgen Pohle v. Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH a OSL Bus GmbH
 ---documentbreak--- C2762018CS1920120180502CS0027192202Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeitsgerichts Cottbus – Kammern Senftenberg (Německo) dne 2. května 2018 – Reiner Grafe a Jürgen Pohle v. Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH a OSL Bus GmbH
   (Věc C-298/18)2018/C 276/27Jednací jazyk: němčina
      Předkládající soud

   Arbeitsgerichts Cottbus – Kammern Senftenberg

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Reiner Grafe, Jürgen Pohle

      Žalovaní: Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH, OSL Bus GmbH

      Předběžné otázky

            1)

            Představuje předání provozu autobusových linek autobusovým dopravcem jinému dopravci na základě zadávacího řízení podle směrnice 92/50/EHS (
                  1
               ) o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby převod podniku ve smyslu čl. 1 odst. 1 směrnice 77/178/EHS (
                  2
               ), i když mezi oběma uvedenými podniky nebyla převedena žádná významná hmotná aktiva podniku, zejména autobusy?

            2)

            Odůvodňuje domněnka, že při zadání zakázky na služby na dobu určitou již autobusy nemají velký význam pro hodnotu podniku na základě rozumného obchodního rozhodnutí podniku z důvodu jejich stáří a stoupajících technických požadavků (emise výfukových plynů, nízkopodlažní vozidla), odklon Soudního dvora Evropské unie od jeho rozhodnutí ze dne 25. ledna 2001 (C-172/99) v tom smyslu, že za těchto podmínek může vést k použitelnosti směrnice 77/187/EHS i převzetí podstatné části personálu?

      (
         1
      ) – Směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209, 1992, s. 1; Zvl. vyd. 06/001, s. 322)
   (
         2
      ) – Směrnice Rady 77/187/ES ze dne 14. února 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů (Úř. věst. 1977, L 61, s. 26).


201807200282013142018/C 276/473812017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180329323211Věc C-381/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 29. března 2018 – Evropská komise v. Chorvatská republika, podporovaná Francouzskou republikou
 ---documentbreak--- C2762018CS3210120180329CS0047321321Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 29. března 2018 – Evropská komise v. Chorvatská republika, podporovaná Francouzskou republikou
   (Věc C-381/17) (
         1
      )2018/C 276/47Jednací jazyk: chorvatštinaPředseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 283, 28.8.2017.


201807200632013282018/C 276/125892016CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL201806079911Věc C-589/16: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 7. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Rakousko) – Mario Alexander Filippi a další „Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora – Nedostatečné upřesnění skutkového a právního rámce sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících potřebu odpovědi na předběžnou otázku – Zjevná nepřípustnost“
 ---documentbreak--- C2762018CS910120180607CS00129191Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 7. června 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Rakousko) – Mario Alexander Filippi a další
   (Věc C-589/16) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora — Nedostatečné upřesnění skutkového a právního rámce sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících potřebu odpovědi na předběžnou otázku — Zjevná nepřípustnost““2018/C 276/12Jednací jazyk: němčina
      Předkládající soud

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Mario Alexander Filippi, Martin Manigatterer, Play For Me GmbH, ATG GmbH, Christian Vöcklinger, Gmalieva s.r.o., PBW GmbH, Felicitas GmbH, Celik KG, Christian Guzy, Martin Klein, Shopping Center Wels Einkaufszentrum GmbH, Game Zone Entertainment AG, Fortuna Advisory Kft., Finanzamt Linz, Klara Matyiko

      Za účasti: Landespolizeidirektion Oberösterreich, Bezirkshauptmann von Eferding, Bezirkshauptmann von Ried im Innkreis, Bezirkshauptmann von Linz-Land

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Zemský správní soud spolkové země Horní Rakousko, Rakousko) rozhodnutím ze dne 16. listopadu 2016 je zjevně nepřípustná.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 38, 6.2.2017.


201807200902013332018/C 276/662282016TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180621394022Věc T-228/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 21. června 2018 – Haverkamp IP v. EUIPO – Sissel (Povrchový vzor evokující oblázkovou pláž) „Průmyslový vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující povrchový vzor evokující oblázkovou pláž – Starší (průmyslový) vzor – Důvod neplatnosti – Nedostatek novosti – Článek 5 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“
 ---documentbreak--- C2762018CS3920120180621CS0066392402Rozsudek Tribunálu ze dne 21. června 2018 – Haverkamp IP v. EUIPO – Sissel (Povrchový vzor evokující oblázkovou pláž)
   (Věc T-228/16) (
         1
      )
   „„Průmyslový vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství znázorňující povrchový vzor evokující oblázkovou pláž — Starší (průmyslový) vzor — Důvod neplatnosti — Nedostatek novosti — Článek 5 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002““2018/C 276/66Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Haverkamp IP GmbH (Kindberg, Rakousko), které bylo povoleno, aby vstoupila do řízení na místo Reinharda Haverkamp (zástupce: A. Waldenberger, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: S. Hanne a D. Walicka, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Sissel GmbH (Bad Dürkheim, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. února 2016 (věc R 2619/2014-3), které se týká řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Sissel a R. Haverkampem.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti Haverkamp IP GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 243, 4.7.2016.


201807200372013542018/C 276/283022018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180504202011Věc C-302/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vreemdelingenbetwistingen (Belgie) dne 4. května 2018 – X v. Belgische Staat
 ---documentbreak--- C2762018CS2010120180504CS0028201201Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vreemdelingenbetwistingen (Belgie) dne 4. května 2018 – X v. Belgische Staat
   (Věc C-302/18)2018/C 276/28Jednací jazyk: nizozemština
      Předkládající soud

   Vreemdelingenbetwistingen

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: X

      Odpůrce: Belgische Staat

      Předběžné otázky

            1)

            Musí být čl. 5 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/109/ES (
                  1
               ), který (mj.) stanoví, že státní příslušník třetí země musí pro získání právního postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta prokázat, že ‚má’ pro potřeby vlastní a vyživovaných rodinných příslušníků stálé a pravidelné finanční příjmy, které jsou dostatečné k zajištění jejich výživy a výživy jejich rodinných příslušníků, aniž by využívali systému sociální podpory dotčeného členského státu, vykládán v tom smyslu, že tím jsou myšleny pouze „vlastní příjmy“ státních příslušníků třetích zemí?

            2)

            Postačí v tomto ohledu, že má státní příslušník třetí země příjmy k dispozici, aniž by byly kladeny jakékoli požadavky ohledně původu těchto prostředků, takže tyto prostředky mohou být státnímu příslušníku třetí země poskytnuty i rodinným příslušníkem nebo třetí osobou?

            3)

            Pokud bude odpověď na posledně uvedenou otázku kladná, postačí v tomto případě k prokázání, že žadatel může mít příjmy ve smyslu čl. 5 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/109/ES, závazek třetí osoby k převzetí nákladů, v němž se tato třetí osoba zavazuje poskytnout žadateli, který žádá o získání právního postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta‚ natolik stabilní, pravidelné a dostatečné existenční prostředky pro sebe a vyživované rodinné příslušníky, aby nemuseli být financováni veřejnými orgány?

      (
         1
      ) – Směrnice Rady 2003/109/ES ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty (Úř. věst. 2004, L 16, s. 44; Zvl. vyd. 19/006, s. 272).


201807200842013102018/C 276/673252016TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180620404121Věc T-325/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. června 2018 – České dráhy v. Komise „Hospodářská soutěž – Správní řízení – Rozhodnutí, kterým se nařizuje provedení kontroly – Proporcionalita – Neexistence svévole – Povinnost uvést odůvodnění – Dostatečně závažné indicie – Právní jistota – Legitimní očekávání – Právo na respektování soukromého života – Právo na obhajobu“
 ---documentbreak--- C2762018CS4010120180620CS0067401412Rozsudek Tribunálu ze dne 20. června 2018 – České dráhy v. Komise
   (Věc T-325/16) (
         1
      )
   „„Hospodářská soutěž — Správní řízení — Rozhodnutí, kterým se nařizuje provedení kontroly — Proporcionalita — Neexistence svévole — Povinnost uvést odůvodnění — Dostatečně závažné indicie — Právní jistota — Legitimní očekávání — Právo na respektování soukromého života — Právo na obhajobu““2018/C 276/67Jednací jazyk: čeština
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: České dráhy, a.s. (Praha, Česká republika) (zástupci: K. Muzikář, J. Kindl a V. Kuča, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Rossi, A. Biolan, G. Meessen, P. Němečková a M. Šimerdová, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2016) 2417 final ze dne 18. dubna 2016 v řízení podle čl. 20 odst. 4 nařízení (ES) č. 1/2003, které bylo určeno společnosti České dráhy a všem společnostem, které přímo nebo nepřímo kontroluje, a kterým jim bylo nařízeno podrobit se kontrole (věc AT.40156 – Falcon)

      Výrok rozsudku

            1)

            Rozhodnutí Komise C(2016) 2417 final ze dne 18. dubna 2016 v řízení podle čl. 20 odst. 4 nařízení (ES) č. 1/2003, které bylo určeno společnosti České dráhy, a.s. a všem společnostem, které přímo nebo nepřímo kontroluje, a kterým jim bylo nařízeno podrobit se kontrole (věc AT.40156 – Falcon), se zrušuje v části, v níž se týká jiných tratí než trati Praha-Ostrava a jiného jednání než domnělého uplatňování podnákladových cen.

            2)

            Ve zbývající části se žaloba zamítá.

            3)

            Každá účastnice řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 314, 29.8.2016.


201807200202013532018/C 276/483822017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180524323212Věc C-382/17: Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 24. května 2018 – Evropská komise v. Portugalská republika
 ---documentbreak--- C2762018CS3220120180524CS0048322321Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 24. května 2018 – Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-382/17) (
         1
      )2018/C 276/48Jednací jazyk: portugalštinaPředseda osmého senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 277, 21.8.2017.


201807200552013252018/C 276/293142018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180508212111Věc C-314/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 8. května 20185 – Openbaar Ministerie v. SF
 ---documentbreak--- C2762018CS2110120180508CS0029211211Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 8. května 20185 – Openbaar Ministerie v. SF
   (Věc C-314/18)2018/C 276/29Jednací jazyk: nizozemština
      Předkládající soud

   Rechtbank Amsterdam

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Openbaar Ministerie

      Odpůrce: SF

      Předběžné otázky

            1)

            Je nutno vykládat čl. 1 odst. 3 a čl. 5 č. 3 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV (
                  1
               ) a čl. 1 písm. a) a b), čl. 3 odst. 3 a 4 a článek 25 rámcového rozhodnutí 2008/909/SVV (
                  2
               ) v tom smyslu, že vystavující členský stát jako vystavující stát
            v případě, ve kterém vykonávající členský stát podmiňuje předání vlastního státního příslušníka k trestnímu stíhání zárukou uvedenou v čl. 5 bodu 3 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV, že dotčená osoba bude po vyslechnutí vrácena do vykonávajícího členského státu, aby zde vykonala případný trest odnětí svobody nebo ochranné opatření spojené s odnětím osobní svobody uložené ve vystavujícím členském státě,
            musí být dotčená osoba – poté co trest odnětí svobody nebo ochranné opatření spojené s odnětím osobní svobody nabylo právní moci – skutečně vrácena až teprve tehdy, „jsou-li všechna ostatní řízení týkající se trestného činu, pro nějž bylo o předání požádáno“ – jako například řízení o zabrání věci – pravomocně ukončena?

            2)

            Je nutno vykládat článek 25 rámcového rozhodnutí 2008/909/SVV v tom smyslu, že členský stát, pokud vydal vlastního státního příslušníka na základě záruky uvedené v čl. 5 bodu 3 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV, smí jako vykonávající stát při uznání a výkonu rozsudku vydaného proti této osobě – na rozdíl od čl. 8 odst. 2 rámcového rozhodnutí 2008/909/SVV – prověřit, zda trest odnětí svobody odpovídá trestu, který by byl za příslušný čin uložen ve vykonávajícím státu, a smí uložený trest odnětí svobody v případě potřeby přeměnit?

      (
         1
      ) – Rámcové rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. 2002, L 190, s. 1).
   (
         2
      ) – Rámcové rozhodnutí 2008/909/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o uplatňování zásady vzájemného uznávání rozsudků v trestních věcech, které ukládají trest odnětí svobody nebo opatření spojená se zbavením osobní svobody, za účelem jejich výkonu v Evropské unii (Úř. věst. 2008, L 327, s. 27),


201807200972013492018/C 276/686192016TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180626414111Věc T-619/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2018 – Sicignano v. EUIPO – IN.PRO.DI (GiCapri „a giacchett’e capri“) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie GiCapri ‚a giacchett’e capri‘ – Starší obrazová ochranná známka Evropské unie CAPRI – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C2762018CS4110120180626CS0068411411Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2018 – Sicignano v. EUIPO – IN.PRO.DI (GiCapri „a giacchett’e capri“)
   (Věc T-619/16) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie GiCapri ‚a giacchett’e capri‘ — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie CAPRI — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]““2018/C 276/68Jednací jazyk: italština
      Účastníci řízení

      Žalobce: Pasquale Sicignano (Santa Maria la Carità, Itálie) (zástupci: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli a G. Petrocchi, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: L. Rampini a J. Crespo Carrillo, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Inghirami Produzione Distribuzione SpA (IN.PRO.DI) (Milán, Itálie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. června 2016 (věc R 806/2015-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností IN.PRO.DI a P. Sicignanem.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Pasqualu Sicignanovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 392, 24.10.2016.


201807200672013212018/C 276/134022017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL2018051791022Věc C-402/17 P: Usnesení Soudního dvora (desátý senát) ze dne 17. května 2018 – JYSK sp. z o.o. v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek – Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora – Odmítnutí poskytnutí finančního příspěvku z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) na velký projekt ‚Evropské centrum sdílených služeb‘ – Žaloba na neplatnost – Podnik odpovědný za provedení projektu – Podmínky přípustnosti – Neexistence bezprostředního dotčení“
 ---documentbreak--- C2762018CS920120180517CS001392102Usnesení Soudního dvora (desátý senát) ze dne 17. května 2018 – JYSK sp. z o.o. v. Evropská komise
   (Věc C-402/17 P) (
         1
      )
   „„Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Odmítnutí poskytnutí finančního příspěvku z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) na velký projekt ‚Evropské centrum sdílených služeb‘ — Žaloba na neplatnost — Podnik odpovědný za provedení projektu — Podmínky přípustnosti — Neexistence bezprostředního dotčení““2018/C 276/13Jednací jazyk: angličtina
      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: JYSK sp. z o.o. (zástupce: H. Sønderby Christensen, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a B.-R. Killmann, zmocněnci)

      Výrok

            1)

            Kasační opravný prostředek se odmítá jako zjevně nepřípustný.

            2)

            Společnosti JYSK sp. z o.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 309, 18.9.2017.


201807201032013032018/C 276/696212016TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180620414222Věc T-621/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. června 2018 – České dráhy v. Komise „Hospodářská soutěž – Správní řízení – Rozhodnutí, kterým se nařizuje provedení kontroly – Kontrola nařízená na základě informací získaných jinou kontrolou – Proporcionalita – Povinnost uvést odůvodnění – Právo na respektování soukromého života – Právo na obhajobu“
 ---documentbreak--- C2762018CS4120120180620CS0069412422Rozsudek Tribunálu ze dne 20. června 2018 – České dráhy v. Komise
   (Věc T-621/16) (
         1
      )
   „„Hospodářská soutěž — Správní řízení — Rozhodnutí, kterým se nařizuje provedení kontroly — Kontrola nařízená na základě informací získaných jinou kontrolou — Proporcionalita — Povinnost uvést odůvodnění — Právo na respektování soukromého života — Právo na obhajobu““2018/C 276/69Jednací jazyk: čeština
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: České dráhy, a.s. (Praha, Česká republika) (zástupci: K. Muzikář, J. Kindl a V. Kuča, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Rossi, A. Biolan, G. Meessen, P. Němečková et M. Šimerdová, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2016) 3993 final ze dne 22. června 2016 v řízení podle čl. 20 odst. 4 nařízení (ES) č. 1/2003, které bylo určeno společnosti České dráhy a všem společnostem, které přímo nebo nepřímo kontroluje, a kterým jim bylo nařízeno podrobit se kontrole (věc AT.40401 – Twins).

      Výrok rozsudku

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Českým dráhám, a.s. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 392, 24.10.2016.


201807200442012982018/C 276/494152017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180426323213Věc C-415/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. dubna 2018 – Evropská komise v. Chorvatská republika, podporovaná Francouzskou republikou
 ---documentbreak--- C2762018CS3230120180426CS0049323321Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. dubna 2018 – Evropská komise v. Chorvatská republika, podporovaná Francouzskou republikou
   (Věc C-415/17) (
         1
      )2018/C 276/49Jednací jazyk: chorvatštinaPředseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 277, 21.8.2017.


201807200942012902018/C 276/707392016TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180626424321Věc T-739/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2018 – Akant Monika i Zbigniew Harasym v. EUIPO – Hunter Douglas Holding (COSIMO) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie COSIMO – Starší slovní ochranná známka Evropské unie COSIFLOR – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Důkaz skutečného užívání starší ochranné známky – Článek 42 odstavec 2 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 47 odstavec 2 nařízení 2017/1001)“
 ---documentbreak--- C2762018CS4210120180626CS0070421432Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2018 – Akant Monika i Zbigniew Harasym v. EUIPO – Hunter Douglas Holding (COSIMO)
   (Věc T-739/16) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie COSIMO — Starší slovní ochranná známka Evropské unie COSIFLOR — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Důkaz skutečného užívání starší ochranné známky — Článek 42 odstavec 2 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 47 odstavec 2 nařízení 2017/1001)““2018/C 276/70Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Akant Monika i Zbigniew Harasym sp. j. (Koszalin, Polsko) (zástupce: M. Krekora, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Hunter Douglas Holding GmbH & Co.KG (Düsseldorf, Německo) (zástupce: M. Sonntag, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. srpna 2016 (věc R 2364/2015-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Hunter Douglas Holding a Akant Monika i Zbigniew Harasym.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Akant Monika i Zbigniew Harasym sp.j. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 462, 12.12.2016.


201807200472012812018/C 276/144812017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180530101011Věc C-481/17: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 30. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Veliko Tarnovo – Bulharsko) – Nikolaj Jančev v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite „Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Režim podpory, který byl schválen Evropskou komisí – Investiční podpory v oblasti zemědělství – Osvobození od daně – Sleva na dani z příjmu právnických osob – Podmínky – Zamítnutí přiznání individuální podpory na základě tohoto režimu podpor“
 ---documentbreak--- C2762018CS1010120180530CS0014101101Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 30. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Veliko Tarnovo – Bulharsko) – Nikolaj Jančev v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
   (Věc C-481/17) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Režim podpory, který byl schválen Evropskou komisí — Investiční podpory v oblasti zemědělství — Osvobození od daně — Sleva na dani z příjmu právnických osob — Podmínky — Zamítnutí přiznání individuální podpory na základě tohoto režimu podpor““2018/C 276/14Jednací jazyk: bulharština
      Předkládající soud

   Administrativen sad Veliko Tarnovo

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Nikolaj Jančev

      Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

      Výrok

   Rozhodnutí Evropské komise C(2011)863 ze dne 11. února 2011 týkající se poskytnutí státních podpor na základě ustanovení článků 107 a 108 SFEU, kterým se schvaluje státní podpora N 546/2010 zavedená Bulharskou republikou ve prospěch investic v zemědělských podnicích prostřednictvím slevy na dani z příjmu právnických osob, musí být vykládáno tak, že nebrání tomu, aby členský stát odmítl přiznat podporu na základě tohoto režimu, jelikož žadatel nesplňoval určitou podmínku, jež je stanovena vnitrostátním právem, podle níž nelze přiznat jakoukoli podporu daňovému poplatníkovi, který má dluhy vůči státu, a to bez ohledu na skutečnost, že taková podmínka nebyla výslovně v uvedeném rozhodnutí stanovena.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 369, 30.10.2017.


201807200582012832018/C 276/504912017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180528323214Věc C-491/17: Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 28. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom – Spojené království) – Hoteles Pinero Canarias SL v. Keefe, nezpůsobilý zletilý, zastoupený v řízení Eytonem
 ---documentbreak--- C2762018CS3240120180528CS0050324321Usnesení předsedy třetího senátu Soudního dvora ze dne 28. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supreme Court of the United Kingdom – Spojené království) – Hoteles Pinero Canarias SL v. Keefe, nezpůsobilý zletilý, zastoupený v řízení Eytonem
   (Věc C-491/17) (
         1
      )2018/C 276/50Jednací jazyk: angličtinaPředseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


201807200832013092018/C 276/71712017TC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180626434311Věc T-71/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2018 – France.com v. EUIPO – France (FRANCE.com) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie FRANCE.com – Starší mezinárodní obrazová ochranná známka France – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Podobnost označení – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C2762018CS4310120180626CS0071431431Rozsudek Tribunálu ze dne 26. června 2018 – France.com v. EUIPO – France (FRANCE.com)
   (Věc T-71/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie FRANCE.com — Starší mezinárodní obrazová ochranná známka France — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001]““2018/C 276/71Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: France.com, Inc. (Coral Gables, Florida, Spojené státy americké) (zástupce: A. Bertrand, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Francouzská republika (zástupci: F. Alabrune, D. Colas a D. Segoin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. října 2016 (věc R 2452/2015-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Francouzskou republikou a France.com

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti France.com, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 112, 10.4.2017.


201807200452012802018/C 276/151902018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180530111111Věc C-190/18: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 30. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce juge de paix du premier canton de Schaerbeek – Belgie) – Société nationale des chemins de fer belges (SNCB) v. Gherasim Sorin Rusu „Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora – Nedostatečné upřesnění skutkového a právního rámce sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících potřebu odpovědi na předběžné otázky – Zjevná nepřípustnost“
 ---documentbreak--- C2762018CS1110120180530CS0015111111Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 30. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce juge de paix du premier canton de Schaerbeek – Belgie) – Société nationale des chemins de fer belges (SNCB) v. Gherasim Sorin Rusu
   (Věc C-190/18) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora — Nedostatečné upřesnění skutkového a právního rámce sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících potřebu odpovědi na předběžné otázky — Zjevná nepřípustnost““2018/C 276/15Jednací jazyk: francouzština
      Předkládající soud

   Juge de paix du premier canton de Schaerbeek

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Société nationale des chemins de fer belges (SNCB)

      Žalovaný: Gherasim Sorin Rusu

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná juge de paix du premier canton de Schaerbeek (Belgie) rozhodnutím ze dne 20. února 2018 je zjevně nepřípustná.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 166, 14.5.2018.


201807200102012922018/C 276/303292018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180517212222Věc C-329/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 17. května 2018 – Valsts ieņēmumu dienests v. SIA „Altic“
 ---documentbreak--- C2762018CS2120120180517CS0030212222Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 17. května 2018 – Valsts ieņēmumu dienests v. SIA „Altic“
   (Věc C-329/18)2018/C 276/30Jednací jazyk: lotyština
      Předkládající soud

   Augstākā tiesa

      Účastnice původního řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Valsts ieņēmumu dienests

      Další účastnice řízení: SIA „Altic“

      Předběžné otázky

            1)

            Musí být s ohledem na cíl nařízení (ES) č. 178/2002 (
                  1
               ), kterým je zajištění bezpečnosti potravin (jenž je dosažen mimo jiné zajištěním sledovatelnosti potravin), vykládán čl. 168 písm. a) směrnice (
                  2
               ) v tom smyslu, že nebrání odepření nároku na odpočet daně odvedené na vstupu v případě, že osoba povinná k dani, která je zapojena do potravinového řetězce, neprokázala, že při výběru svého smluvního partnera jednala co nejpečlivěji (pečlivěji než jsou obvyklé obchodní praktiky), což v podstatě spočívá v povinnosti provést ověření ve vztahu ke smluvnímu partnerovi, ale zároveň ověřila kvalitu potravin, čímž splnila cíl nařízení č. 178/2002?

            2)

            Ukládá požadavek stanovený v článku 6 nařízení č. 852/2004 (
                  3
               ) a v článku 31 nařízení č. 882/2004 (
                  4
               ), týkající se registrace potravinářského podniku, vykládaný ve světle čl. 168 písm. a) směrnice 2006/112/ES, aby smluvní partner tohoto podniku ověřil jeho registraci a je toto ověření relevantní pro účely určení, zda uvedený partner věděl nebo měl vědět, že se účastní transakce s fiktivním podnikem vzhledem ke zvláštnostem uvedené transakce?

      (
         1
      ) – Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (Úř. věst. 2002, L 31, s. 1; Zvl. vyd. 15/06, s. 463).
   (
         2
      ) – Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).
   (
         3
      ) – Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (Úř. věst. 2004, L 139, s. 1; Zvl. vyd. 13/34, s. 319).
   (
         4
      ) – Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (Úř. věst. 2004, L 165, s. 1; Zvl. vyd. 03/45, s. 200).


201807200242012942018/C 276/516152017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180426333311Věc C-615/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. dubna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Düsseldorf – Německo) – Eurowings GmbH v. Klaus Rövekamp, Christiane Rupp
 ---documentbreak--- C2762018CS3310120180426CS0051331331Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. dubna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Düsseldorf – Německo) – Eurowings GmbH v. Klaus Rövekamp, Christiane Rupp
   (Věc C-615/17) (
         1
      )2018/C 276/51Jednací jazyk: němčinaPředseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 63, 19.2.2018.


201807200172013522018/C 276/161662018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180301111112Věc C-166/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Regionale per la Campania (Itálie) dne 1. března 2018 – Idroenergia Scrl v. Agenzia delle dogane e dei Monopoli – Ufficio delle Dogane di Caserta
 ---documentbreak--- C2762018CS1120120180301CS0016112111Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione Tributaria Regionale per la Campania (Itálie) dne 1. března 2018 – Idroenergia Scrl v. Agenzia delle dogane e dei Monopoli – Ufficio delle Dogane di Caserta
   (Věc C-166/18)2018/C 276/16Jednací jazyk: italština
      Předkládající soud

   Commissione Tributaria Regionale per la Campania

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Idroenergia Scrl

      Odpůrce: Agenzia delle dogane e dei Monopoli – Ufficio delle Dogane di Caserta
   Usnesením ze dne 21. června 2018 prohlásil Soudní dvůr (šestý senát) žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podanou Commissione tributaria regionale per la Campania (Itálie) za zjevně nepřípustnou.


201807200602013272018/C 276/313352018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180523222321Věc C-335/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski gradski sad (Bulharsko) dne 23. května 2018 – trestní řízení proti AK
 ---documentbreak--- C2762018CS2210120180523CS0031221232Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski gradski sad (Bulharsko) dne 23. května 2018 – trestní řízení proti AK
   (Věc C-335/18)2018/C 276/31Jednací jazyk: bulharština
      Předkládající soud

   Sofijski gradski sad

      Účastník původního řízení

   AK

      Předběžné otázky

            1)

            Má být čl. 4 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1889/2005 (
                  1
               ) vykládán v tom smyslu, že připouští vnitrostátní právní úpravu, která stanoví automatické zabavení zajištěné peněžní částky, která nebyla při přepravě přes vnější hranici Evropské unie řádně ohlášena, a to již z důvodu samotného neohlášení této částky, aniž je zabavení nezbytné pro účely zjištění jejího původu?

            2)

            Má být čl. 9 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1889/2005 vykládán v tom smyslu, že připouští vnitrostátní právní úpravu, která za skutek uvedený v první otázce kromě hrozby trestem odnětí svobody až do výše pěti let a peněžitým trestem ve výši jedné pětiny hodnoty předmětu trestného činu stanoví povinné zabavení předmětu trestného činu, bez ohledu na původ neohlášeně částky?

      (
         1
      ) – Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 ze dne 26. října 2005 o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící (Úř. věst. 2005, L 309, s. 9).


201807200662013132018/C 276/172492018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180411121211Věc C-249/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 11. dubna 2018 – Staatssecretaris van Financiën, další účastnice řízení: CEVA Freight Holland BV
 ---documentbreak--- C2762018CS1210120180411CS0017121121Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 11. dubna 2018 – Staatssecretaris van Financiën, další účastnice řízení: CEVA Freight Holland BV
   (Věc C-249/18)2018/C 276/17Jednací jazyk: nizozemština
      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Staatssecretaris van Financiën

      Další účastnice řízení: CEVA Freight Holland BV

      Předběžné otázky

            1.

            Musí být článek 78 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (
                  1
               ), kterým se vydává celní kodex Společenství, vykládán v tom smyslu, že deklarant je s odkazem na čl. 147 odst. 1 druhý pododstavec nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (
                  2
               ), kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, oprávněn v rámci zaúčtování dodatečně zvolit jinou, nižší transakční cenu dováženého zboží, aby snížil celní dluh?

            2

                        a.

                        Je při použití čl. 221 odst. 3 nařízení (EHS) č. 2913/92 určení dne, kdy došlo ke sdělení dlužníkovi, otázkou unijního práva?

                        b.

                        V případě kladné odpovědi na otázku 2a: musí být čl. 221 odst. 3 nařízení (EHS) č. 2913/92 vykládán v tom smyslu, že dlužník musí sdělení uvedené v tomto ustanovení obdržet do tří let ode dne vzniku celního dluhu, nebo postačuje, že mu sdělení bylo během této lhůty odesláno?

      (
         1
      ) – Nařízení ze dne 12. října 1992 (Úř. věst. 1992, L 302, s. 1).
   (
         2
      ) – Nařízení ze dne 2. července 1993 (Úř. věst. 1993, L 253, s. 1).


201807200462012992018/C 276/323362018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180523232311Věc C-336/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Apelativen sad Sofia (Bulharsko) dne 23. května 2018 – trestní řízení proti EP
 ---documentbreak--- C2762018CS2310120180523CS0032231231Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Apelativen sad Sofia (Bulharsko) dne 23. května 2018 – trestní řízení proti EP
   (Věc C-336/18)2018/C 276/32Jednací jazyk: bulharština
      Předkládající soud

   Apelativen sad Sofia

      Účastník původního řízení

   EP

      Předběžné otázky

            1)

            Má být čl. 4 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1889/2005 (
                  1
               ), podle kterého lze neohlášenou peněžní hotovost zadržet podle vnitrostátního práva, vykládat v tom smyslu, že umožňuje automatické zabavení částky jako důsledek neohlášení, aniž se zkoumá původ částky, nebo je třeba jej vykládat tak, že umožňuje pouze dočasné zajištění částky až do zjištění původu příslušným vnitrostátním orgánem? Odpovídá čl. 251 odst. 2 Nakazatelen kodeks (trestní zákon) možnosti stanovené v čl. 4 odst. 2 nařízení?

            2)

            V závislosti na odpovědi na první otázku: má být čl. 9 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1889/2005 vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která za porušení ohlašovací povinnosti podle článku 3 nařízení stanoví kumulaci trestů odnětí svobody nebo peněžitého trestu a zabavení neohlášené částky bez přezkumu jejího původu? Je současné použití čl. 251 odst. 1 NK a čl. 251 odst. 2 NK – tedy uložení trestu stanoveného v čl. 251 odst. 1 NK a zabavení částky, jež je předmětem trestného činu podle čl. 251 odst. 1 NK, které je důsledkem odsouzení a které stanoví čl. 251 odst. 2 NPK – v souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení č. 1889/2005, který za porušení ohlašovací povinnosti podle článku 3 nařízení vyžaduje účinné a odrazující sankce, které jsou přiměřené porušení práva a nebezpečí vycházejícímu z tohoto porušení pro společnost?

      (
         1
      ) – Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 ze dne 26. října 2005 o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící (Úř. věst. 2005, L 309, s. 9).


201807200612013122018/C 276/182512018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180412121322Věc C-251/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Noord-Holland (Nizozemsko) dne 12. dubna 2018 – Trace Sport v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven
 ---documentbreak--- C2762018CS1220120180412CS0018122132Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Noord-Holland (Nizozemsko) dne 12. dubna 2018 – Trace Sport v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven
   (Věc C-251/18)2018/C 276/18Jednací jazyk: nizozemština
      Předkládající soud

   Rechtbank Noord-Holland

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Trace Sport tegen Inspecteur van de Belastingdienst

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

      Předběžné otázky

            1)

            Je prováděcí nařízení č. 501/2013 (
                  1
               ) platné v rozsahu, ve kterém se vztahuje na výrobce/vývozce Kelani Cycles?

            2)

            Je prováděcí nařízení č. 501/2013 platné v rozsahu, ve kterém se vztahuje na výrobce/vývozce Creative Cycles?

      (
         1
      ) – Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 501/2013 ze dne 29. května 2013 , kterým se konečné antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky rozšiřuje na dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska (Úř. věst. 2013, L 153, s. 1).


201807200192012932018/C 276/333422018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180524242521Věc C-342/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. května 2018 Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 15. března 2018 ve věci T-130/17, Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. v. Komise
 ---documentbreak--- C2762018CS2410120180524CS0033241252Kasační opravný prostředek podaný dne 24. května 2018 Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 15. března 2018 ve věci T-130/17, Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. v. Komise
   (Věc C-342/18 P)2018/C 276/33Jednací jazyk: polština
      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (zástupce: M. Jeżewski, adwokat)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

            —

            zrušil napadené usnesení vydané Tribunálem dne 15. března 2018, kterým byla žaloba společnosti Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. ve věci T-130/17 prohlášena za nepřípustnou;

            —

            rozhodl o přípustnosti žaloby podané navrhovatelkou ve věci T-130/17 na základě článku 263 SFEU, znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2016) 6950 final ze dne 28. října 2016 o přezkumu výjimky z požadavků na přístup třetích osob a regulaci sazeb udělené pro plynovod OPAL na základě směrnice 2003/55/ES (
                  1
               ), a prohlásil ji za přípustnou;

            —

            vrátil věc Tribunál k meritornímu projednání.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

            1)

            Tribunál se dopustil nesprávného výkladu článku 263 SFEU, když měl za to, že navrhovatelka není napadeným rozhodnutím bezprostředně dotčena.
            V rámci tohoto důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka uvádí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že navrhovatelka není napadeným rozhodnutím bezprostředně dotčena. Tento přístup Tribunálu není v souladu s dosavadní judikaturou týkající se bezprostředního dopadu rozhodnutí Komise na jiné hospodářské subjekty než na vnitrostátní regulační orgány, které jsou adresáty uvedených rozhodnutí. Navrhovatelka konkrétně poznamenává, že německý regulační orgán měl zjevně zájem přijetí regulační výjimky.

            2)

            Tribunál se dopustil nesprávného výkladu článku 263 SFEU, když rozhodl, že navrhovatelka není napadeným rozhodnutím osobně dotčena.
            V rámci tohoto důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že ji lze prostřednictvím její situace individualizovat ve smyslu judikatury týkající se přípustnosti žalob. V důsledku svého postavení na trhu je navrhovatelka napadeným rozhodnutím osobně dotčena. Toto rozhodnutí má rovněž na navrhovatelku dopad vzhledem k majetkovým poměrům v plynovodu Jamal, jenž konkuruje plynovodu OPAL (což je prodloužení plynovodu Nord Stream), a vzhledem k situaci navrhovatelky, která je hospodářským subjektem s povinností zaručit bezpečnost zásobování plynem.

            3)

            Tribunál se dopustil nesprávného výkladu čl. 263 čtvrtého pododstavce (in fine) SFEU, když rozhodl, že napadené rozhodnutí není nařizovacím aktem.
            V rámci tohoto důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že napadené rozhodnutí je nařizovacím aktem a že závěr Tribunálu je v tomto ohledu nesprávný.

      (
         1
      ) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES (Úř. věst. 2003, L 176, s. 57; Zvl. vyd. 12/02, s. 230).


201807200592013202018/C 276/192572018CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180413131311Věc C-257/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Centrale Raad van Beroep (Nizozemsko) dne 13. dubna 2018 – M. Güler v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
 ---documentbreak--- C2762018CS1310120180413CS0019131131Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Centrale Raad van Beroep (Nizozemsko) dne 13. dubna 2018 – M. Güler v. Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
   (Věc C-257/18)2018/C 276/19Jednací jazyk: nizozemština
      Předkládající soud

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: M. Güler

      Odpůrce: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

      Předběžné otázky

            1)

            Může se turecký státní příslušník, který se zapojil do řádného trhu práce, nabyl státní příslušnost členského státu, aniž by se vzdal turecké státní příslušnosti, a v důsledku svého dobrovolného rozhodnutí se vzdal státní příslušnosti hostitelského členského státu, a tudíž i unijního občanství, dovolávat článku 6 rozhodnutí č. 3/80 (
                  1
               ), aby se vyhnul požadavku na pobyt podle TW (
                  2
               )?

            2)

            Pokud bude na tuto otázku zodpovězeno kladně, k jakému okamžiku musí tento turecký státní příslušník splňovat podmínku, že není unijním občanem, aby mohl uplatňovat nárok podle článku 6 rozhodnutí č. 3/80: již k okamžiku odchodu z hostitelského členského státu, nebo poprvé až k pozdějšímu okamžiku, v němž nastala okolnost rozhodná pro splatnost dávky exportované do cizí země?

            3)

            Je třeba čl. 6 odst. 1 rozhodnutí č. 3/80 vykládat v tom smyslu, že tureckému státnímu příslušníkovi, který v okamžiku své reemigrace do Turecka byl stále státním příslušníkem členského státu, avšak této státní příslušnosti se později dobrovolně vzdal, nelze od tohoto pozdějšího okamžiku odpírat nárok na zvláštní nepříspěvkové peněžité dávky, které jsou přiznávány jakožto minimální příjem na základě životního minima dotčeného členského státu, pouze z toho důvodu, že pobývá v Turecku, i když v okamžiku jeho odchodu z dotčeného členského státu nezískal žádný nárok na tyto zvláštní peněžité dávky, jelikož tehdy nebyly splněny podmínky pro její přiznání?

      (
         1
      ) – Rozhodnutí Rady přidružení ES–Turecko č. 3/80 ze dne 19. září 1980 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení členských států Evropských společenství na turecké pracovníky a jejich rodiny (Úř. věst. 1983, C 110, s. 60).
   (
         2
      ) – Wet van 6 november 1986, houdende verlening van toeslagen tot het relevante sociaal minimum aan uitkeringsgerechtigden op grond van de Werkloosheidswet, de Ziektewet, de Algemene Arbeidsongeschiktheidswet, de Wet op de arbeidsongeschiktheidsverzekering en de Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening militairen (toeslagenwet) (Zákon ze dne 6. listopadu 1986 o přiznávání příplatků k platnému životnímu minimu příjemců sociálních dávek podle zákona o nezaměstnanosti, zákona o zdravotním pojištění, všeobecného zákona o pracovní neschopnosti, zákona o pojištění v případě pracovní neschopnosti a zákona o pojištění v případě pracovní neschopnosti příslušníků ozbrojených sil. [zákon o příplatcích k sociálním dávkám]).


201807200142013512018/C 276/526452017CJC27620180806CS01CSINFO_JUDICIAL20180323333312Věc C-645/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. března 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Frankfurt am Main – Německo) – Emirates Airlines – Direktion für Deutschland v. Aylin Wüst, Peter Wüst
 ---documentbreak--- C2762018CS3320120180323CS0052332331Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. března 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Frankfurt am Main – Německo) – Emirates Airlines – Direktion für Deutschland v. Aylin Wüst, Peter Wüst
   (Věc C-645/17) (
         1
      )2018/C 276/52Jednací jazyk: němčinaPředseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
   (
         1
      ) – Úř. věst. C 129, 24.4.2017.