title: Věc C-131/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. dubna 2008 Dorel Juvenile Group, Inc., proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 24. ledna 2008 ve věci T-88/06, Dorel Juvenile Group, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 1. dubna 2008 Dorel Juvenile Group, Inc., proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 24. ledna 2008 ve věci T-88/06, Dorel Juvenile Group, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-131/08 P)
   (2008/C 158/14)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Dorel Juvenile Group, Inc. (zástupce: Dr. G. Simon, Rechtsanwältin)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 24. ledna 2008 ve věci T-88/06;

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 11. ledna 2006 ve věci R 616/2004-2 a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatelka tvrdí, že posouzení podmínek pro zápis ochranné známky ze strany SPS je příliš restriktivní. Navrhovatelka uvádí, že SPS posoudil povahu pojmu „SAFETY 1st“ pomocí samostatné analýzy části „1st“ a založil své rozhodnutí na předpokladu, že jelikož část „1st“ nemá rozlišovací způsobilost, nemůže tuto způsobilost nabýt ani ve spojení s částí ochranné známky „SAFETY“. Podle navrhovatelky měl SPS rozlišovací způsobilost ochranné známky posoudit na základě celkového vnímání pojmu „SAFETY 1st“ běžným spotřebitelem. Rozdělení ochranné známky Soudem prvního stupně na její součásti neodpovídá pohledu a přístupu spotřebitelů.
   Napadený rozsudek je založen na kritériu, podle kterého se výraz safety first používá na označení výrobků, na nichž je uvedena požadovaná ochranná známka, „jako informace týkající se kvality a vlastnosti výrobků“. Navrhovatelka tvrdí, že toto kritérium je relevantní v kontextu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 (1), není však použitelné ve vztahu k čl. 7 odst. 1 písm. b). Soud prvního stupně tedy svůj názor, že dotčené označení spadá do působnosti čl. 7 odst. 1 písm. b), založil na skutečnosti, že nesplňuje podmínky na ochranu stanovené v čl. 7 odst. 1 písm. c).
   Konečně navrhovatelka uvádí, že SPS rovněž nezohlednil skutečnost, že čl. 12 písm. b) nařízení č. 40/94 obsahuje korigující pravidlo pro výklad čl. 7 odst. 1 písm. b).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, 1994, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-555/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias (Státní rada, Řecko) dne 3. listopadu 2011 — Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados „EEAE“ , Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE“ , Panellinios Syllogos Asfalistikon Symvoulon „PSAS“ , Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon „SEMA“ , Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symvoulon „PSAS“ v. Ypourgos Anaptixis a Omospondia Asfalistikon Syllogon Ellados

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/33

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Symvoulio tis Epikrateias (Státní rada, Řecko) dne 3. listopadu 2011 — Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados „EEAE“, Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE“, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symvoulon „PSAS“, Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon „SEMA“, Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symvoulon „PSAS“ v. Ypourgos Anaptixis a Omospondia Asfalistikon Syllogon Ellados
      (Věc C-555/11)
      (2012/C 25/61)
      Jednací jazyk: řečtina

         Předkládající soud

      Symvoulio tis Epikrateias (Státní rada, Řecko)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados „EEAE“, Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE“, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symvoulon „PSAS“, Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon „SEMA“, Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symvoulon „PSAS“

         Žalovaní: Ypourgos Anaptixis (ministr pro rozvoj) a Omospondia Asfalistikon Syllogon Ellados

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 2 odst. 3 druhý pododstavec směrnice 2002/92/ES, podle kterého „se tyto činnosti [uvedené v prvním pododstavci tohoto ustanovení] nepovažují za zprostředkování pojištění, jsou-li vykonávány pojišťovnou nebo zaměstnancem pojišťovny, který jedná jménem pojišťovacího podniku“, vykládán v tom smyslu, že dovoluje zaměstnanci pojišťovacího podniku, který nesplňuje požadavky podle čl. 4 odst. 1 směrnice, příležitostně a nikoli jako hlavní zaměstnání vykonávat činnost zprostředkování pojištění, i když tento zaměstnanec není ve vztahu podřízenosti k tomuto podniku, který nicméně dohlíží na jeho činnost, nebo dovoluje směrnice takovou činnost pouze tehdy, pokud je vykonávána v rámci vztahu podřízenosti?


title: Věc F-19/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 7. července 2011 — Galvan v. Komise ( „Veřejná služba — Osoba domáhající se statutu úředníka nebo pracovníka Evropské unie — Žaloba — Zjevná nepřípustnost — Nedodržení postupu před zahájením soudního řízení“ )

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/31

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 7. července 2011 — Galvan v. Komise
   (Věc F-19/11)
   (Veřejná služba - Osoba domáhající se statutu úředníka nebo pracovníka Evropské unie - Žaloba - Zjevná nepřípustnost - Nedodržení postupu před zahájením soudního řízení)
   2012/C 138/69
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mario Galvan (Besano, Itálie) (zástupkyně: S. Costantino, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět věci

   Návrh žalobce směřující k tomu, aby mu byl přiznán statut pracovníka Evropské unie

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               M. Galvan ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-411/05: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social de Madrid – Španělsko) – Félix Palacios de la Villa v. Cortefiel Servicios SA (Směrnice 2000/78/ES — Rovné zacházení v zaměstnání a povolání — Dosah — Kolektivní smlouva stanovící automatické ukončení pracovního poměru, pokud pracovník dosáhne věku 65 let a má nárok na starobní důchod — Diskriminace na základě věku — Odůvodnění)

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/6

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social de Madrid – Španělsko) – Félix Palacios de la Villa v. Cortefiel Servicios SA
   (Věc C-411/05) (1)

   (Směrnice 2000/78/ES - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Dosah - Kolektivní smlouva stanovící automatické ukončení pracovního poměru, pokud pracovník dosáhne věku 65 let a má nárok na starobní důchod - Diskriminace na základě věku - Odůvodnění)
   (2007/C 297/09)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Juzgado de lo Social de Madrid
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Félix Palacios de la Villa

      Žalovaná: Cortefiel Servicios SA
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Juzgado de lo Social de Madrid – Výklad čl. 2 odst. 1 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16) – Vnitrostátní prováděcí právní předpis, který obsahuje přechodné ustanovení považující za platné doložky o povinném odchodu do důchodu, které jsou obsaženy v kolektivních smlouvách a které nejsou odůvodněny cíli politiky zaměstnanosti
   Výrok
   Zákaz jakékoliv diskriminace na základě věku, jak jej zavedla směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jaká je dotčena v původním řízení, která považuje za platné doložky o povinném odchodu do důchodu obsažené v kolektivních smlouvách, jež jako jediné podmínky stanoví to, aby pracovník dosáhl věkové hranice pro odchod do důchodu stanovené vnitrostátním právem na 65 let a aby splňoval ostatní podmínky nároku na starobní důchod příspěvkového typu stanovené v oblasti sociálního zabezpečení, pokud

               —

               uvedené opatření, i když je založeno na věku, je v souvislosti s vnitrostátními právními předpisy objektivně a rozumně odůvodněno legitimním cílem souvisejícím s politikou zaměstnanosti a trhem práce a

               —

               prostředky zavedené k dosažení tohoto cíle obecného zájmu se nezdají být pro tento účel nepřiměřené, a nikoli nezbytné.

      (1)  Úř. věst. C 36, 11.2.2006.


title: Věc T-432/16: Žaloba podaná dne 26. července 2016 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik v. EUIPO (медведь)

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/22

      Žaloba podaná dne 26. července 2016 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik v. EUIPO (медведь)
      (Věc T-432/16)
      (2016/C 364/22)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Německo) (zástupce: A. Lingenfelser, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „медведь“ – Přihláška č. 14 397 921

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. května 2016, ve věci R 240/2016-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil a vyhověl její žádosti o zápis sporné ochranné známky;

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Sporná ochranná známka není popisná a má rozlišovací


title: Věc C-22/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul București (Rumunsko) dne 15. ledna 2016 – Fondul Proprietatea SA v. SC Hidroelectrica SA

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul București (Rumunsko) dne 15. ledna 2016 – Fondul Proprietatea SA v. SC Hidroelectrica SA
   (Věc C-22/16)
   (2016/C 118/14)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul București

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Fondul Proprietatea SA

      Žalovaná: SC Hidroelectrica SA

      Předběžné otázky

               1)

               Je ve smyslu článku 107 SFEU účast rumunské společnosti s veřejným kapitálem na základním kapitálu smíšené společnosti (rumunsko-turecké) rovnocenná státní podpoře, která podléhá oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 SFEU?
               Představuje tato účast veřejné financování mající selektivní povahu a může ovlivňovat obchod mezi členskými státy Evropské unie?

               2)

               Lze mít za to, že taková účast společnosti s veřejným kapitálem, jež je výrobcem elektrické energie, je v rozporu se zásadou oddělení vlastnictví přenosových soustav a provozovatelů přenosových soustav zakotvenou v článku 9 směrnice 2009/[7]2/ES (1) o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. L 211, s. 55).


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. května 2005 ve věci T-31/03, Grupo Sada, pa, SA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) („Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek ‚GRUPO SADA‘ — Starší národní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek ‚sadia‘ — Částečné zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/15

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 11. května 2005
   ve věci T-31/03, Grupo Sada, pa, SA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek ‚GRUPO SADA‘ - Starší národní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek ‚sadia‘ - Částečné zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2005/C 171/25)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci T-31/03, Grupo Sada, pa, SA, se sídlem v Madridu (Španělsko), zastoupená A. Aguilar De Armasem a J. Marrero Ortegou, advokáty, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: J. García Murillo a G. Schneider), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM vystupujícím jako vedlejší účastník řízení před Soudem je Sadia, SA, se sídlem v Concordia (Brazílie), zastoupená J. García del Santo a P. García Cabrerizem, advokáty, jejímž předmětem je žaloba na neplatnost podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 20. listopadu 2002 (věc R 567/2001-1), které se týká námitkového řízení mezi Sadia, SA a Grupo Sada, pa, SA, Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, P. Mengozzi a I. Wiszniewska-Białecka, soudci; vedoucí soudní kanceláře: B. Pastor, náměstkyně vedoucího soudní kanceláře, vydal dne 11. května 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 70, 22.3.2003


title: Věc C-423/04: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne  27. dubna 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Social Security Commissioner) – Sarah Margaret Richards v. Secretary of State for Work and Pensions (Rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení — Směrnice 79/7/EHS — Odmítnutí přiznat starobní důchod transsexuálce ve věku 60 let, která podstoupila chirurgickou operaci změny pohlaví z mužského na ženské)

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/13

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. dubna 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Social Security Commissioner) – Sarah Margaret Richards v. Secretary of State for Work and Pensions
   (Věc C-423/04) (1)

   (Rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení - Směrnice 79/7/EHS - Odmítnutí přiznat starobní důchod transsexuálce ve věku 60 let, která podstoupila chirurgickou operaci změny pohlaví z mužského na ženské)
   (2006/C 143/23)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   Social Security Commissioner
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Sarah Margaret Richards

      Žalovaný: Secretary of State for Work and Pensions
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Social Security Commissioner – Výklad článků 4 a 7 směrnice Rady 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení – Odmítnutí poskytnout starobní důchod transsexuálce, která podstoupila chirurgickou operaci změny pohlaví z mužského na ženské ve věku 60 let, ve kterém by měla nárok na takový důchod, pokud by byla ženou od narození
   Výrok

               1)

               Článek 4 odst. 1 směrnice Rady 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení musí být vykládán v tom smyslu, že brání právním předpisům, které osobě, jež v souladu s podmínkami stanovenými vnitrostátním právem změnila pohlaví z mužského na ženské, upírají starobní důchod z důvodu, že nedosáhla věku 65 let, ačkoliv stejná osoba by měla nárok na takový důchod ve věku 60 let, pokud by byla podle vnitrostátního práva považována za ženu.

               2)

               Není namístě omezit časové účinky tohoto rozsudku.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004.


title: Věc C-264/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. května 2011 Kaimer GmbH & Co. Holding KG a další proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 24. března 2011 ve věci T-379/06, Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG, Sanha Italia Srl. v. Evropská komise

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 27. května 2011 Kaimer GmbH & Co. Holding KG a další proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 24. března 2011 ve věci T-379/06, Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG, Sanha Italia Srl. v. Evropská komise
   (Věc C-264/11 P)
   2011/C 269/42
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG, Sanha Italia Srl. (zástupce: J. Brück, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 24. března ve věci C-379/09, Kaimer a další v. Komise v rozsahu, v němž zamítl žalobu, a zrušit rozhodnutí Komise ze dne 20. září 2006 K(2006) 4180 (věc COMP/F-1/38.121 Spojovací tvarovky);

               —

               podpůrně zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 24. března ve věci C-379/09, Kaimer a další v. Komise v rozsahu, v němž zamítl žalobu, a snížit pokutu uloženou článkem 2 rozhodnutí Komise ze dne 20. září 2006 K(2006) 4180 (věc COMP/F-1/38.121 Spojovací tvarovky);

               —

               podpůrněji vrátit věc Tribunálu;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Kasační opravný prostředek je směrován proti rozsudku, kterým Tribunál zčásti zamítl žalobu, kterou účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) podaly proti rozhodnutí K(2006) 4180 v konečném znění, které Komise vydala dne 20. září 2006 v řízení o použití článku 81 Smlouvy ES a článku 53 Dohody o EHP, týkajícím se kartelu v odvětví měděných spojovacích tvarovek a spojovacích tvarovek ze slitin mědi (věc COMP/F-1/38.121 Spojovací tvarovky).
   Navrhovatelky uplatňují tři důvody kasačního opravného prostředku:

               První důvod: Navrhovatelky vytýkají Tribunálu, že zkreslil důkaz, aby potvrdil přesnost okamžiku považovaného za začátek protiprávního jednání. Na rozdíl od jasné formulace tohoto dokumentu jej Tribunál vyložil jako důkaz prokazující začátek protiprávního jednání, zatímco pokud by byl správně vyložen prokazoval by právě opak, tedy skutečnost, že autor dokumentu nevěděl o postoji, který navrhovatelky hodlaly zaujmout na trhu. Navrhovatelky tvrdí, že dokument mohl být správně posouzen, aniž bylo nutné doplňovat další důkazy.

               Druhý důvod: Navrhovatelky Tribunálu vytýkají, že nesprávně posoudil důkazní hodnotu prohlášení doznávajících se svědků. První část druhého důvodu je založena na nesprávném právním posouzení, kterého se Tribunál dopustil, když přiznal prohlášením doznávajících se svědků významnou důkazní hodnotu, ačkoliv se jednalo o svědky, kteří museli Komisi poskytnout důkazy s významnou přidanou hodnotou, aby dosáhli co možná největšího snížení jejich pokut. Tato situace vedla k nepřiměřenému obviňování ostatních podniků, takže výpovědi neměly zvláštní důkazní hodnotu. Tribunál se touto otázkou v odůvodnění svého rozsudku nezabýval.

               Druhá část druhého důvodu je založena na skutečnosti, že Tribunál neosvětlil rozpor mezi rozdílnými výpověďmi doznávajících se svědků, takže odůvodnění jeho rozsudku je chybné a nedostatečné. První z doznávajících se svědků neuvedl navrhovatelky mezi podniky, které se na protiprávním jednání podílely, ačkoliv jeho výpověď byla úplná, a na jejím základě byl zcela zproštěn pokuty. Skutečnosti vytýkané navrhovatelkám byly založeny na výpovědích následujících svědků. Uvedený rozpor mohl být vyřešen, pokud by Tribunál přiznal zvláštní důkazní hodnotu výpovědi prvního podniku, který spolupracoval s Komisí.

               Třetí důvod: navrhovatelky vytýkají Tribunálu, že porušil Listinu základních práv Evropské unie a Evropskou úmluvu o lidských právech a základních svobodách (dále jen „EÚLP“). Tribunál porušil tyto dva právní instrumenty vyšší právní síly ve dvou ohledech. Zaprvé, přezkum hodnověrnosti, který Tribunál provedl v kartelovém sporu, nebyl v souladu s požadavky, které Listina základních práv a EÚLP stanoví v oblasti práva na účinný procesní prostředek, zatímco rozhodnutí, kterými Komise uložila pokuty, měla trestní povahu. Zadruhé, samotné řízení Komise není v souladu s podmínkami Listiny základních práv a EÚLP, protože sama Komise vyšetřuje relevantní skutečnosti, trestá jednání a následně sama přijímá konečné rozhodnutí a stanoví výši pokuty. Takový postup by mohl být přijatelný pouze tehdy, pokud by rozhodnutí Komise v plném rozsahu podléhala nezávislému soudnímu přezkumu. Rovněž v tomto ohledu se Tribunál omezuje na ověření skutečnosti, zda rozhodnutí Komise neobsahuje žádný zjevný rozpor a sám nečiní žádná skutková zjištění.


title: Věc T-683/14 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. listopadu 2015 – Morgan v. OHIM „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Posudek o vývoji služebního postupu — Hodnotící období 2010/2011 — Zkreslení — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení“

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/52

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. listopadu 2015 – Morgan v. OHIM
   (Věc T-683/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Posudek o vývoji služebního postupu - Hodnotící období 2010/2011 - Zkreslení - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení“)
   (2016/C 027/66)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Rhys Morgan (Alicante, Španělsko) (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně M. Paolacci a A. Lukošiūtė, poté A. Lukošiūtė, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 8. července 2014, Morgan v. OHIM (F-26/13, Sb. VS, EU:F:2014:180) a směřující ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Rhys Morgan ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 431, 1.12.2014.


title: Věc T-81/16: Žaloba podaná dne 18. února 2016 – Pirelli Tyre v. EUIPO (dva zvlněné pruhy na boční straně pneumatiky)

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/51

         Žaloba podaná dne 18. února 2016 – Pirelli Tyre v. EUIPO (dva zvlněné pruhy na boční straně pneumatiky)
   (Věc T-81/16)
   (2016/C 156/68)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Pirelli Tyre SpA (Miláno, Itálie) (zástupci: T. Müller, F. Togo, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: poziční ochranná známka EU představující dva zvlněné pruhy na boční straně pneumatiky – Přihláška č. 13 388 293

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. prosince 2015, ve věci R 1019/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               porušení několika formálních a procesních zásad při posuzování absolutních důvodů;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-659/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. čevna 2017 – LG Electronics v. EUIPO (Second Display) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Second Display — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/28

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. čevna 2017 – LG Electronics v. EUIPO (Second Display)
   (Věc T-659/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Second Display - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 249/42)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: LG Electronics, Inc. (Soul, Korejská republika) (zástupci: T. de Haan a P. Péters, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Ivanauskas, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. června 2016 (věc R 106/2016-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení Second Display jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti LG Electronics, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 402, 31.10.2016.


title: Věc T-416/16: Žaloba podaná dne 31. července 2016 – Othman v. Rada

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/21

      Žaloba podaná dne 31. července 2016 – Othman v. Rada
      (Věc T-416/16)
      (2016/C 364/20)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Razan Othman (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou,

                  —

                  v důsledku toho zrušil rozhodnutí (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016 a následné akty provádějící toto rozhodnutí v rozsahu, v němž se týkají žalobce,

                  —

                  uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů, které jsou v zásadě stejné jako důvody uplatněné v rámci věci T-410/16, Makhlouf v. Rada nebo jim podobné.


title: Věc F-99/09: Žaloba podaná dne 8. prosince 2009 — Papathanasiou v. OHIM

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/52

         Žaloba podaná dne 8. prosince 2009 — Papathanasiou v. OHIM
   (Věc F-99/09)
   2010/C 134/88
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Elisavet Papathanasiou (Alicante, Španělsko) (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Předmět a popis sporu

   Jednak zrušení klauzule ve smlouvě žalobkyně, která stanoví automatické ukončení pracovní smlouvy pro případ, že by žalobkyně neměla být vybrána v rámci externího výběrového řízení pro OHIM, jednak prohlášení, že výběrová řízení OHIM/AD/01/07, OHIM/AD/02/07, OHMI/AST/01/07 a OHIM/AST/02/02 nemají žádné účinky na smlouvu žalobkyně. Krom toho návrh na náhradu škody.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit dopis OHIM ze dne 12. března 2009 a v něm obsažená rozhodnutí OHIM, podle kterých pracovní poměr žalobkyně skončí po uplynutí 8-měsíční výpovědní doby, která začíná běžet dne 16. března 2009, na základě konstatování Soudu, že pracovní poměr žalobkyně s OHIM nadále trvá, aniž by jí byla dána výpověď. V rozsahu, v němž Soud považuje za nezbytné, žalobkyně také dále navrhuje, aby Soud zrušil dopis OHIM ze dne 3. srpna 2009 (přerušení běhu výpovědní doby po dobu 3 měsíců) a ze dne 9. října 2009 (zamítnutí stížnosti), které žalobkyně kvalifikuje jako nesamostatné,

               —

               zrušit nebo prohlásit rozvazovací klauzuli v článku 5 pracovní smlouvy žalobkyně s OHIM za neplatnou, podpůrně

                           —

                           prohlásit, že také v budoucnu nelze ukončit pracovní smlouvu žalobkyně na základě rozvazovací klauzule její pracovní smlouvy;

                           —

                           podpůrně konstatovat, že v každém případě nebyla výběrová řízení uvedená v dopise OHIM ze dne 12. března 2009 způsobilá vyvolat negativní účinky rozvazovací klauzule.

               —

               uložit OHIM náhradu škody v přiměřené, Soudem určené výši za morální a nehmotné újmy způsobené žalobkyni prohlášeními uvedenými v bodě 1 návrhového žádání.

               —

               pro případ, že by skutečná činnost žalobkyně k okamžiku rozhodnutí Soudu nebo zaplacení dlužných částek žalobkyni OHIM byla navzdory přetrvávající existenci pracovního poměru z důvodu protiprávního jednání OHIM již ukončena:

                           —

                           uložit OHIM náhradu hmotné újmy žalobkyni v plné výši — s konstatováním povinnosti OHIM, aby žalobkyni nadále zaměstnal za dosavadních podmínek a začlenil ji zpět do služby — zejména prostřednictvím zaplacení všech případně dlužných odměn a všech ostatních výdajů žalobkyně zapříčiněných protiprávním jednáním OHIM (snížené o obdrženou podporu v nezaměstnanosti).

                           —

                           podpůrně pro případ, že z právních nebo faktických důvodů v dané situaci nedojde k opětovnému začlenění žalobkyně do služby nebo dalšímu zaměstnání za dosavadních podmínek, uložit OHIM náhradu hmotné újmy, která žalobkyni vznikla protiprávním ukončením její činnosti ve výši rozdílu mezi jejím životním příjmem, který lze skutečně očekávat a životním příjmem, který by žalobkyně dosáhla, pokud by smlouva nadále běžela, s přihlédnutím k důchodovým dávkám a jiným nárokům;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-450/04: Žaloba podaná dne 9. listopadu 2004 Bouygues SA a Bouygues Télécom proti Komisi Evropských společenství

text:
               5.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 31/27

         Žaloba podaná dne 9. listopadu 2004 Bouygues SA a Bouygues Télécom proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-450/04)
   (2005/C 31/51)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 9. listopadu 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství společnostmi Bouygues SA, se sídlem v Paříži (Francie), a Bouygues Télécom, se sídlem v Boulogne Billancourt (Francie), zastoupenými Louisem Vogelem, Josephem Vogelem, Françoisem Sureauem, Didierem Théophilem, Bernardem Amorym a Alexandrem Verheydenem, advokáty.
   Žalobkyně navrhují, aby Soud:

               —

               zrušil článek 1 rozhodnutí Komise Evropských společenství č. K(2004) 3060 ze dne 2. srpna 2004;

               —

               zrušil článek 2 uvedeného rozhodnutí;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Tato žaloba je namířena proti rozhodnutí č. K(2004) 3060 ze dne 2. srpna 2004, ve kterém Komise Evropských společenství usoudila, že akcionářská výhoda udělená Francií Groupe France Télécom v prosinci 2002 ve formě úvěrové linky ve výši 9 miliard EUR, poskytnuté v kontextu prohlášení učiněných od července 2002, zakládá státní podporu neslučitelnou se společným trhem. Komise mimoto rozhodla, že tato podpora nemusí být navrácena.
   Pokud se jedná o konstatování podpory, žalobkyně mimoto vyčítají dotčenému rozhodnutí, že odmítlo kvalifikovat jako státní podporu závazky vyplývající z prohlášení francouzské vlády, která od července do října 2002 veřejně podpořila úvěr společnosti France Télécom, zatímco tento těžce zadlužený podnik vykázal obrovské ztráty.
   Na podporu svých tvrzení žalobkyně uplatňují:

               —

               že Komise tím, že odmítla kvalifikovat jako státní podporu prohlášení francouzské vlády z července, září a října 2002, posuzovaná ať jednotlivě či společně, nesprávně použila článek 87 Smlouvy. Žalovaná měla v tomto ohledu konstatovat, že uvedená prohlášení udělila společnosti France Télécom zvýhodnění, které narušilo jak soutěž, tak obchod mezi členskými státy;

               —

               že napadené rozhodnutí spočívá na protichůdných a nedostatečných odůvodněních. K tomuto bodu je upřesněno, že po konstatování, že prohlášení francouzské vlády splňovala veškeré rysy státní podpory, z toho Komise nevyvodila logické důsledky a nekvalifikovala uvedená prohlášení jako státní podporu;

               —

               že co se týče odmítnutí nařídit navrácení podpory, je třeba konstatovat porušení čl. 14 odst. 1 nařízení č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 88 Smlouvy, jakož i porušení základních forem kvůli nedostatečnosti odůvodnění. Žalobkyně mají v tomto ohledu za to, že Komise ovšemže mohla určit částku podpory, aniž by zasáhla do práv obhajoby Francie, a že navrácení předmětné podpory v projednávaném případě nezasahuje do zásady na ochranu legitimního očekávání.


title: Věc C-463/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. srpna 2013 — Stanley International Betting Ltd e Stanleybet Malta Ltd v. Ministero dell’Economia e delle Finanze a Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/44

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 23. srpna 2013 — Stanley International Betting Ltd e Stanleybet Malta Ltd v. Ministero dell’Economia e delle Finanze a Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato
   (Věc C-463/13)
   2013/C 344/76
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Stanley International Betting Ltd, Stanleybet Malta Ltd

      Žalovaní: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli di Stato

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba články 49 a násl. a články 56 a násl. SFEU a zásady stanovené Soudním dvorem Evropské unie v rozsudku ze dne 16. února 2012 [spojené věci C-72/10 a C-77/10] vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby do nabídkového řízení byly zahrnuty koncese s kratší délkou trvání než koncese vydané v minulosti, pokud dotčené nabídkové řízení bylo oznámeno za účelem nápravy následků plynoucích z protiprávního vyloučení určitého počtu subjektů z nabídkových řízení?

               2)

               Je třeba články 49 a násl. a články 56 a násl. SFEU a zásady stanovené Soudním dvorem Evropské unie v tomtéž rozsudku ze dne 16. února 2012 [spojené věci C-72/10 a C-77/10] vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby nutnost reorganizace systému prostřednictvím časového sladění konce platnosti koncesí představovala náležité příčinné odůvodnění zkrácení délky trvání koncesí nabídnutých v nabídkovém řízení v porovnání s délkou trvání koncesí udělených v minulosti?


title: Věc F-126/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 16. ledna 2007 – Borbély v. Komise (Úředníci — Náhrada nákladů — Příspěvek na zařízení — Denní příspěvek — Cestovní výdaje při převzetí funkce — Místo přijetí — Neomezená soudní pravomoc)

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/47

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 16. ledna 2007 – Borbély v. Komise
   (Věc F-126/05) (1)

   (Úředníci - Náhrada nákladů - Příspěvek na zařízení - Denní příspěvek - Cestovní výdaje při převzetí funkce - Místo přijetí - Neomezená soudní pravomoc)
   (2007/C 42/82)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Andrea Borbély (Brusel, Belgie) (zástupce: R. Stötzel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a H. Kraemer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Komise, kterým bylo žalobkyni zamítnuto poskytnutí příspěvku na zařízení a denního příspěvku, jakož i náhrada cestovních výdajů poté, co byl jako místo jejího přijetí stanoven Brusel
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 2. března 2005 se zrušuje v rozsahu, v němž je jím zamítnuto poskytnutí žalobkyni příspěvku na zařízení stanoveného v čl. 5 odst. 1 prvního pododstavce přílohy VII Služebního řádu a denního příspěvku stanoveného v čl. 10 odst. 1 téže přílohy.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá zaplatit žalobkyni, v souladu s platnými předpisy, uvedené příspěvky, zvýšené o úroky z prodlení od okamžiku splatnosti uvedených částek až do okamžiku skutečného zaplacení, jejichž sazba je stanovena Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace a použitelná v průběhu dotčeného období, zvýšená o dva body.

               3)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               4)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006, s. 54.


title: Spojené věci T-134/03 a T-135/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  27. září 2005  – Common Market Fertilizers v. Komise ( Prominutí dovozního cla — Článek 1 odst. 3 nařízení (ES) č. 3319/94 — Přímá fakturace dovozci — Pojem  odborná skupina  ve smyslu článku 907 nařízení (EHS) č. 2454/93 — Práva obhajoby —  Zjevná nedbalost  ve smyslu článku 239 nařízení (EHS) č. 2913/92 — Povinnost uvést odůvodnění )

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/21

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2005 – Common Market Fertilizers v. Komise
   (Spojené věci T-134/03 a T-135/03) (1)

   („Prominutí dovozního cla - Článek 1 odst. 3 nařízení (ES) č. 3319/94 - Přímá fakturace dovozci - Pojem ‚odborná skupina‘ ve smyslu článku 907 nařízení (EHS) č. 2454/93 - Práva obhajoby - ‚Zjevná nedbalost‘ ve smyslu článku 239 nařízení (EHS) č. 2913/92 - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2005/C 296/44)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně
      : Common Market Fertilizers (Brusel, Belgie) (zástupci: A. Sutton, advokát a N. Flandin, advokát)

      Žalovaná
      : Komise Evropských společenství (zástupce: X. Lewis, zmocněnec)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K (2002) 5217 konečné a K (2002) 5218 konečné ze dne 20. prosince 2002, kterými se konstatuje, že v uvedeném případě není prominutí dovozního cla odůvodněno
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení Komise.

      (1)  Úř. věst. C 158, 5.7.2003.


title: Věc C-168/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Mons (Belgie) dne 25. března 2016 – Sandra Nogueira, Victor Perez-Ortega, Virginie Mauguit, Maria Sanchez-Odogherty, José Sanchez-Navarro v. Crewling Ltd

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/18

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour du travail de Mons (Belgie) dne 25. března 2016 – Sandra Nogueira, Victor Perez-Ortega, Virginie Mauguit, Maria Sanchez-Odogherty, José Sanchez-Navarro v. Crewling Ltd
   (Věc C-168/16)
   (2016/C 191/22)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour du travail de Mons

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Sandra Nogueira, Victor Perez-Ortega, Virginie Mauguit, Maria Sanchez-Odogherty, José Sanchez-Navarro

      Odpůrkyně: Crewling Ltd

      Předběžná otázka

   Lze, s ohledem na:

               —

               požadavky předvídatelnosti řešení a právní jistoty, které vedly k přijetí pravidel v oblasti soudní příslušnosti a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, jak je stanoví Úmluva o příslušnosti a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ze dne 27. září 1968 (Úř. věst. 1972, L 299, s. 32), ve znění úmluvy ze dne 29. listopadu 1996 o přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království (Úř. věst. 1997, 915, s. 1), označované jako „Bruselská úmluva“, jakož i nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2001, L 12, s. 1) (viz zejména rozsudek ze dne 19. července 2012, Mahamdia, C- 154/11, body 44 a 46),

               —

               zvláštnosti související s odvětvím evropského letového provozu, v jehož rámci posádka letecké společnosti se sídlem v některém státě Unie, jež je k této letecké společnosti přidělena jinou společností se sídlem v témže státě, každodenně přelétává nad územím Evropské unie z mateřského letiště, které může být stejně jako v projednávaném případě umístěno v jiném členském státě,

               —

               vlastní specifika projednávaného případu, jež jsou uvedena v odůvodnění tohoto rozsudku,

               —

               hraniční určovatel dovozený z pojmu „mateřské letiště“ [tak jak jej definuje příloha III nařízení (EHS) č. 3922/91], který užívá nařízení č. 883/2004 k určení právních předpisů v oblasti sociálního zabezpečení, jež se použijí u členů letové posádky a posádky palubních průvodčích od 28. června 2012,

               —

               výklad odvozený z judikatury Soudního dvora Evropské unie dle rozsudků uvedených v odůvodnění tohoto rozhodnutí,

         pojem „obvyklé místo plnění pracovní smlouvy“ stanovený v čl. 19 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000, vykládat jako srovnatelný s pojmem „mateřské letiště“, jež je v příloze III nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 ze dne 16. prosince 1991 definováno jako „místo, které provozovatel určí členu posádky, v němž člen posádky obvykle začíná a končí dobu služby nebo sérii dob služby a v němž provozovatel za normálních okolností není odpovědný za ubytování dotyčného člena posádky“, a to za účelem určení smluvního státu (a tudíž příslušnosti jeho soudů), na jehož území zaměstnanci obvykle vykonávají svou práci, jedná-li se o zaměstnance, kteří byli jako členové posádky přiděleni společnosti podléhající právu některé ze zemí Unie, jež provozuje mezinárodní leteckou přepravu osob na celém území Evropské unie, pokud tento hraniční určovatel odvozený z „mateřského letiště“, které je chápáno jako „skutečné středisko pracovněprávního vztahu“ v tom smyslu, že zaměstnanci systematicky na takovém místě začínají a končí svůj pracovní den a organizují si zde každodenně svou práci, a v jehož blízkosti se po dobu trvání smluvního vztahu, v rámci něhož byli přiděleni uvedené letecké společnosti, skutečně usadili, má současně nejužší vazbu s určitým smluvním státem a zajišťuje nejpřiměřenější ochranu slabší straně smluvního vztahu?


title: Věc T-10/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. září 2008 – FVB v. OHIM – FVD (FVB) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství FVB — Starší slovní národní ochranná známka FVD — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/38

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. září 2008 – FVB v. OHIM – FVD (FVB)
   (Věc T-10/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství FVB - Starší slovní národní ochranná známka FVD - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 285/68)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: FVB Gesellschaft für Finanz- und Versorgungsberatung mbH (Osnabrück, Německo) (zástupce: P. Koehler, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: B. Schmidt, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Soudem: FVD Gesellschaft für Finanzplanung und Vermögensberatung Deutschland mbH, dříve FVD Gesellschaft für Finanzplanung und Vorsorgemanagement Deutschland mbH (Hamburg, Německo) (zástupci: původně J. Mattes a P. Heigl, advokáti)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 6. listopadu 2006 (věc R 1343/2005-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi FVD Gesellschaft für Finanzplanung und Vorsorgemanagement Deutschland mbH a FVB Gesellschaft für Finanz- und Versorgungsberatung mbH
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               FVB Gesellschaft für Finanz- und Versorgungsberatung mbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 56, 10.3.2007.


title: Věc T-308/05: Žaloba podaná dne 10. srpna 2005 – Italská republika v. Komise Evropských společenství

text:
               15.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 257/16

         Žaloba podaná dne 10. srpna 2005 – Italská republika v. Komise Evropských společenství
   (Věc T-308/05)
   (2005/C 257/30)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Italská republika (Zástupce: Antonio Cingolo, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhy žalobkyně

               —

               zrušit přípis Komise Evropských společenství ze dne 7. června 2005 č. 05272, generální ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, Maďarsku, Itálii, na Maltě a v Nizozemsku, jejichž předmětem je regionální operativní program Kampanie cíl 1 2000-2006 (č. CCI 1999 IT 16 1 PO 007) – Prohlášení o dočasných výdajích a žádost o platbu;

               —

               zrušit přípis Komise Evropských společenství ze dne 8. června 2005 č. 05453, generální ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, Maďarsku, Itálii, na Maltě a v Nizozemsku, jejichž předmětem je jednotný programový dokument (DOCUP) cíl 2 – Latium 2000-2006 (č. CCI 2000 IT 16 2 DO 009) – Platba jiné než požadované částky Komisí;

               —

               zrušit přípis Komise Evropských společenství ze dne 17. června 2005 č. 05726, generální ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, Maďarsku, Itálii, na Maltě a v Nizozemsku, jejichž předmětem je regionální operativní program Puglia 2000-2006 (č. CCI 1999 IT 16 PO 009) – Platby jiné než požadované částky Komisí;

               —

               zrušit přípis Komise Evropských společenství ze dne 17. června 2005 č. 05728, generální ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, Maďarsku, Itálii, na Maltě a v Nizozemsku, jejichž předmětem je regionální operativní program Puglia 2000-2006 (č. CCI 1999 IT 16 PO 009) – Platby jiné než požadované částky Komisí;

               —

               zrušit přípis Komise Evropských společenství ze dne 23. června 2005 č. 05952, generální ředitelství pro regionální politiku – Programy a projekty na Kypru, v Řecku, Maďarsku, Itálii, na Maltě a v Nizozemsku, jejichž předmětem je regionální operativní program Puglia 2000-2006 (č. CCI 1999 IT 16 PO 009) – Platby jiné než požadované částky Komisí;

               —

               zrušit všechny akty s nimi související a předpokládané; v důsledku toho uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty ve věci T-345/04, Italská republika v. Komise (1).

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Věc T-694/13: Žaloba podaná dne 31. prosince 2013 — Ipatau v. Rada

text:
               29.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/25

         Žaloba podaná dne 31. prosince 2013 — Ipatau v. Rada
   (Věc T-694/13)
   2014/C 93/43
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Vadzim Ipatau (Minsk, Bělorusko) (zástupce: M. Michalauskas, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady 2013/534/SZBP ze dne 29. října 2013, kterým se mění rozhodnutí Rady 2012/642/SZBP o omezujících opatřeních vůči Bělorusku, v rozsahu, v němž se týká žalobce;

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1054/2013 ze dne 29. října 2013, kterým se provádí čl. 8a odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2006 o omezujících opatřeních vůči Bělorusku, v rozsahu, v němž se týká žalobce;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby se žalobce dovolává čtyř žalobních důvodů, jež jsou v podstatě totožné s důvody dovolávanými ve věci T-693/13, Mikhalchanka v. Rada.


title: Věc T-366/07: Žaloba podaná dne 24. září 2007 – Procter & Gamble v. OHIM – Prestige Cosmetics (P&G PRESTIGE BEAUTE)

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/34

         Žaloba podaná dne 24. září 2007 – Procter & Gamble v. OHIM – Prestige Cosmetics (P&G PRESTIGE BEAUTE)
   (Věc T-366/07)
   (2007/C 283/62)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Procter & Gamble Company (Cincinnati, Spojené státy) (zástupce: K. Sandberg, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Prestige Cosmetics Srl (Anzola Emilia, Itálie)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 19. července 2007 ve věci R 681/2006-2;

               —

               zamítnout námitky č. B 311 318 ze dne 2. října 2000 v rozsahu, ve kterém bylo těmto námitkám vyhověno rozhodnutím námitkového oddělení ze dne 21. března 2006;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení;

               —

               uložit další účastnicí řízení náhradu nákladů řízení před Úřadem pro harmonizaci.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „P&G PRESTIGE BEAUTE“ pro mj. výrobky ve třídě 3

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Prestige Cosmetics Srl

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní obrazové ochranné známky „prestige“ pro výrobky ve třídě 3

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, jelikož mezi přihlašovanou ochrannou známkou a staršími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny, neboť výrobky, na které se ochranné známky vztahují, nejsou podobné a ochranné známky se zjevně liší.


title: Věc C-196/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 22. dubna 2010 — Paderborner Brauerei Haus Cramer KG v. Hauptzollamt Bielefeld

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/37

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Düsseldorf (Německo) dne 22. dubna 2010 — Paderborner Brauerei Haus Cramer KG v. Hauptzollamt Bielefeld
      (Věc C-196/10)
      (2010/C 161/56)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Düsseldorf

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Paderborner Brauerei Haus Cramer KG

         Žalovaný: Hauptzollamt Bielefeld

         Předběžné otázky

      Je potřeba vykládat kombinovanou nomenklaturu ve znění nařízení Komise (ES) č. 2031/2001 ze dne 6. srpna 2001 (1) a ve znění nařízení Komise (ES) č. 1832/2002 ze dne 1. srpna 2002 (2) v tom smyslu, že výrobek definovaný jako „malt beer base“ s obsahem alkoholu ve výši asi 14 % objemových, který byl získán z uvařeného piva, které bylo vyčištěno a poté prošlo ultrafiltrací, s jejíž pomocí bylo částečně zbaveno přítomných látek, jako jsou hořké látky a bílkoviny, je nutné zařadit pod číslo 2208?

         (1)  Nařízení Komise (ES) č. 2031/2001 ze dne 6. srpna 2001, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 279, s. 1).

         (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1832/2002 ze dne 1. srpna 2002, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 290, s. 1).


title: Věc T-374/07: Usnesení Tribunálu ze dne 20. dubna 2012 — Pachtitis v. Komise ( „Veřejná služba — Přijímání — Otevřené výběrové řízení — Zamítnutí žádosti o poskytnutí kopie otázek a odpovědí vstupních testů — Nepříslušnost Soudu — Postoupení věci Soudu pro veřejnou službu“ )

text:
               16.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 174/22

         Usnesení Tribunálu ze dne 20. dubna 2012 — Pachtitis v. Komise
   (Věc T-374/07) (1)

   (Veřejná služba - Přijímání - Otevřené výběrové řízení - Zamítnutí žádosti o poskytnutí kopie otázek a odpovědí vstupních testů - Nepříslušnost Soudu - Postoupení věci Soudu pro veřejnou službu)
   2012/C 174/36
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Dimitrios Pachtitis (Athény, Řecko) (zástupci: původně P. Giatagantzidis a V. Niagkou, poté P. Giatagantzidis a S. Stavropoulou, poté P. Giatagantzidis a K. Kyriazi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a I. Chatzigiannis, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobce: Řecká republika (zástupci: E. M. Mamouna a K. Boskovits, zmocněnci); Švédské království (zástupci: A. Falk a S. Johannesson, zmocněnci); a Evropský inspektor ochrany údajů (EIOÚ) (zástupce: H. Hijmans, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení zaprvé rozhodnutí Úřadu pro výběr personálu Evropských společenství (EPSO) ze dne 27. června 2007, kterým se zamítá žádost žalobce o získání přístupu k otázkám, které mu byly položeny v rámci účasti v obecném výběrovém řízení EPSO/AD/77/06, odpovědím, které podal na tyto otázky, a k seznamu správných odpovědí na uvedené otázky, a zadruhé implicitního zamítnutí opakované žádosti, kterou podal dne 10. července 2007 u EPSO.

      Výrok

               1)

               Věc T-374/07 se postupuje k rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu Evropské unie

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc T-432/04: Žaloba podaná dne 22. října 2004 Walterem Parlantem proti Komisi Evropských společenství

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/41

         Žaloba podaná dne 22. října 2004 Walterem Parlantem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-432/04)
   (2005/C 6/81)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 22. října 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Walterem Parlantem, s bydlištěm v Enghien (Belgie), zastoupeným Lucasem Vogelem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným ke jmenování dne 5. července 2004, jímž byla zamítnuta stížnost žalobce ze dne 26. února 2004, ve které kritizoval rozhodnutí, jímž mu byl zamítnut nárok na povýšení z platové třídy C2 do platové třídy C1 za období pro povýšení 2003;

               —

               pokud by bylo nezbytné, pak zrušil rovněž původní rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným ke jmenování v prosinci 2003, jímž bylo žalobci zamítnuto povýšení z platové třídy C2 do platové třídy C1 za období pro povýšení 2003;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby se žalobce dovolává porušení článku 45 služebního řádu, porušení zásady zákazu diskriminace a zjevně nesprávného posouzení. Podle žalobce již nový postup pro povýšení dále nezajišťuje správné a spravedlivé zvážení srovnatelných individuálních zásluh úředníků, jelikož zvážení sestává pouze ze srovnání s ostatními úředníky toho samého generálního ředitelství.
   Žalobce navíc tvrdí, že článek 12 všeobecných obecných prováděcích ustanovení k článku 45 služebního řádu porušuje článek 45 služebního řádu a způsobuje diskriminaci v tom, že některým úředníkům byly přiděleny v průběhu období pro povýšení 2003 doplňkové přednostní body pouze z důvodu, že byli navrženi k povýšení v roce 2002, aniž by však byli skutečně povýšeni.
   Žalobce se rovněž dovolává porušení zásady legitimního očekávání.


title: Věc T-512/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. ledna 2017 – Rusal Armenal v. Rada „Dumping — Dovoz některých hliníkových fólií pocházejících z Arménie, Brazílie a Číny — Konečné antidumpingové clo — Status podniku působícího v tržním hospodářství — Článek 2 odst. 7 písm. b) a c) druhá odrážka nařízení (ES) č. 384/96 — Souhrnné posouzení dovozu, jež je předmětem antidumpingových šetření — Článek 3 odst. 4 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 384/96 — Nabídka závazku — Článek 8 odst. 3 nařízení č. 384/96“

text:
               13.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. ledna 2017 – Rusal Armenal v. Rada
   (Věc T-512/09) (1)

   („Dumping - Dovoz některých hliníkových fólií pocházejících z Arménie, Brazílie a Číny - Konečné antidumpingové clo - Status podniku působícího v tržním hospodářství - Článek 2 odst. 7 písm. b) a c) druhá odrážka nařízení (ES) č. 384/96 - Souhrnné posouzení dovozu, jež je předmětem antidumpingových šetření - Článek 3 odst. 4 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 384/96 - Nabídka závazku - Článek 8 odst. 3 nařízení č. 384/96“)
   (2017/C 078/22)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rusal Armenal ZAO (Jerevan, Arménie) (zástupci: B. Evtimov, E. Borovikov, advokáti, a D. O’Keeffe, solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně S. Boelaert a J.-P. Hix, zmocněnci, poté J.-P. Hix, ve spolupráci s B. O’Connorem, solicitor, a S. Gubelem, advokátem)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Evropský parlament (zástupci: D. Warin a A. Auersperger Matić, zmocněnci) a Evropská komise (zástupci: J.-F. Brakeland, M. França a A. Demeneix, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a směřující ke zrušení nařízení Rady (ES) č. 925/2009 ze dne 24. září 2009 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz některých hliníkových fólií pocházejících z Arménie, Brazílie a Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 262, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Rusal Armenal ZAO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie v řízeních před Tribunálem a Soudním dvorem.

               3)

               Evropský parlament a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 27.3.2010.


title: Věc C-284/15: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour du travail de Bruxelles – Belgie) – Office national de l'emploi (ONEm) v. M, M v. Office national de l'emploi (ONEm), Caisse auxiliaire de paiement des allocations de chômage (CAPAC) „Řízení o předběžné otázce – Články 45 SFEU a 48 SFEU – Listina základních práv Evropské unie – Článek 15 odst. 2 – Nařízení (EHS) č. 1408/71 – Článek 67 odst. 3 – Sociální zabezpečení – Příspěvek v nezaměstnanosti určený k doplnění příjmu ze zaměstnání na částečný úvazek – Přiznání uvedeného příspěvku – Získání dob zaměstnání – Sčítání dob pojištění nebo zaměstnání – Přihlédnutí k dobám pojištění nebo zaměstnání získaným podle právních předpisů jiného členského státu“

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/21

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour du travail de Bruxelles – Belgie) – Office national de l'emploi (ONEm) v. M, M v. Office national de l'emploi (ONEm), Caisse auxiliaire de paiement des allocations de chômage (CAPAC)
      (Věc C-284/15) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Články 45 SFEU a 48 SFEU - Listina základních práv Evropské unie - Článek 15 odst. 2 - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Článek 67 odst. 3 - Sociální zabezpečení - Příspěvek v nezaměstnanosti určený k doplnění příjmu ze zaměstnání na částečný úvazek - Přiznání uvedeného příspěvku - Získání dob zaměstnání - Sčítání dob pojištění nebo zaměstnání - Přihlédnutí k dobám pojištění nebo zaměstnání získaným podle právních předpisů jiného členského státu“)
      (2016/C 211/26)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour du travail de Bruxelles

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Office national de l'emploi (ONEm), M

         Žalovaní: M, Office national de l'emploi (ONEm), Caisse auxiliaire de paiement des allocations de chômage (CAPAC)

         Výrok

                  1)

                  Článek 67 odst. 3 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 592/2008 ze dne 17. června 2008, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání členskému státu, aby odmítl sečtení dob zaměstnání nezbytných pro vznik nároku na dávku v nezaměstnanosti určenou k doplnění příjmů ze zaměstnání na částečný úvazek, jestliže výkonu tohoto zaměstnání nepředcházela žádná doba pojištění nebo zaměstnání v tomto členském státě.

                  2)

                  Přezkum druhé položené otázky neodhalil žádnou skutečnost, která by mohla mít dopad na platnost čl. 67 odst. 3 nařízení č. 1408/71, ve znění aktualizovaném nařízením č. 118/97, ve znění nařízení č. 592/2008.

         (1)  Úř. věst. C 279, 24.8.2015.


title: Věc T-549/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. ledna 2016 – Francie v. Komise „Zemědělství — Vývozní náhrada — Drůbeží maso — Stanovení nulové výše náhrady — Povinnost uvést odůvodnění — Možnost Komise omezit se na standardní odůvodnění — Obvyklá praxe Komise při stanovení náhrad — Článek 164 odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 — Netaxativní povaha stanovených kritérií“

text:
               29.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. ledna 2016 – Francie v. Komise
   (Věc T-549/13) (1)

   („Zemědělství - Vývozní náhrada - Drůbeží maso - Stanovení nulové výše náhrady - Povinnost uvést odůvodnění - Možnost Komise omezit se na standardní odůvodnění - Obvyklá praxe Komise při stanovení náhrad - Článek 164 odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 - Netaxativní povaha stanovených kritérií“)
   (2016/C 078/25)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, D. Colas a C. Candat, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: D. Bianchi a K. Skelly, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího nařízení Komise (EU) č. 689/2013 ze dne 18. července 2013, kterým se stanoví vývozní náhrady pro drůbeží maso (Úř. věst. L 196, s. 13)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 367, 14.12.2013.


title: Věc T-301/13: Usnesení Tribunálu ze dne 14. srpna 2013 — Nordex Holding v. OHIM — Fontana Food (Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE)

text:
               12.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/11

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. srpna 2013 — Nordex Holding v. OHIM — Fontana Food (Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE)
   (Věc T-301/13) (1)

   2013/C 298/20
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 215, 27.7.2013.


title: Věc F-44/08: Žaloba podaná dne 8. dubna 2008 – Tsarnavas v. Komise

text:
               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/28

         Žaloba podaná dne 8. dubna 2008 – Tsarnavas v. Komise
   (Věc F-44/08)
   (2008/C 158/51)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Vassilios Tsarnavas (Glyfada, Řecko) (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, kterým se zamítá žádost žalobce směřující k získání náhrady škody ve výši 6 800 eur jako náhrady majetkové a nemajetkové újmy utrpěné v důsledku nesrovnalostí nebo nesprávného úředního postupu, kterých se Komise dopustila v období povýšení 1998 a 1999, a uložení Komisi zaplacení této částky.
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 14. srpna 2007, kterým se zamítá žádost žalobce směřující k získání náhrady škody ve výši 6 800 eur za majetkovou a nemajetkovou újmu utrpěnou v důsledku nesrovnalostí nebo opakovaného nesprávného úředního postupu, kterých se Komise dopustila v rámci období povýšení 1998 a 1999;

               —

               zrušit v případě potřeby implicitní rozhodnutí Komise týkající se zamítnutí stížnosti podané žalobcem dne 14. listopadu 2007;

               —

               uložit žalované zaplatit náhradu škody ve výši 6 800 eur za majetkovou a nemajetkovou újmu utrpěnou v důsledku nesrovnalostí nebo opakovaného nesprávného úředního postupu, kterých se Komise dopustila v rámci období povýšení 1998 a 1999, v návaznosti na rozsudek vydaný dne 19. března 2003 (T-188/01 a T-189/01);

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-501/09: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 26. března 2012 — PhysioNova v. OHIM — Flex Equipos de Descanso (FLEX)

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/33

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 26. března 2012 — PhysioNova v. OHIM — Flex Equipos de Descanso (FLEX)
   (Věc T-501/09) (1)

   2012/C 151/58
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda třetího senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 37, 13.2.2010.


title: Věc C-94/06: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika (Nesplnění povinnosti státem — Neprovedení — Směrnice 2002/49/ES)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/19

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. října 2006 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-94/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Neprovedení - Směrnice 2002/49/ES)
   (2006/C 326/38)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Alcover San Pedro a B. Schima, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupce: E. Riedl, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí právních a správních předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/49/ES ze dne 25. června 2002 o hodnocení a řízení hluku ve venkovním prostředí ve stanovené lhůtě – Prohlášení Komise v dohodovacím výboru ke směrnici o hodnocení a řízení okolního hluku (Úř. věst. L 189, 18.7.2002, s. 12; Zvl. vyd. 15/07, a. 101)
   Výrok

               1)

               Rakouská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/49/ES ze dne 25. června 2002 o hodnocení a řízení hluku ve venkovním prostředí, pokud jde o spolkové země Burgenlandsko, Korutany, Horní Rakousy, Salcbursko, Štýrsko a Tyrolsko, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 14 odst. 1 této směrnice.

               2)

               Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Věc T-554/11: Žaloba podaná dne 18. října 2011 — Evropaïki Dynamiki v. Komise

text:
               17.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 370/28

         Žaloba podaná dne 18. října 2011 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-554/11)
   2011/C 370/47
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise, které bylo žalobkyni oznámeno dopisem ze dne 8. srpna 2011 (věc C&F/2011/D/001101) a k němu přiloženým potvrzením o odepsání prostředků, o odmítnutí provést platby dlužné žalobkyni a naopak o požádání vrácení částky, která již byla zaplacena v rámci provádění smlouvy EuropeAid/124378/D/SER/TN (č. 2007/145-464);

               —

               zrušil všechna příslušná následující rozhodnutí žalované;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení a všech jiných výdajů, které jí vznikly v souvislosti s touto žalobou.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného právního posouzení tím, že rozhodla, že žalobkyně musí vrátit určitou částku namísto toho, aby jí zaplatila dlužnou částku za provedenou, schválenou a uznanou práci.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná nesprávně vyložila právní základ a své právo vymáhat požadovanou částku, čímž porušila článek 79 nařízení č. 2342/2002 (1). Žalovaná totiž nezohlednila potvrzení uvedené na časových výkazech odborníků zaměstnaných žalobkyní, jakož i rozsah práce, kterou provedli a která byla odpovídajícím způsobem uznána, krom toho in tempore non suspecto neuplatnila žádné připomínky k ukončené práci.

               3)

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná porušila zásadu řádné správy, zásadu dobré výry a zásadu ochrany legitimního očekávání tím, že

                           —

                           odmítla zaplatit částky za schválenou a uznanou práci,

                           —

                           žalobkyni včas neoznámila pochybnosti související s její povinností zaplatit částky ověřené auditorem a

                           —

                           utvrdila žalobkyni v tom, aby ještě dvanáct měsíců pokračovala v práci a poskytovala služby a ponechala ji v domněnce, že jí za tuto práci zaplatí.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná porušila povinnost uvést odůvodnění, jakož práva obhajoby žalobkyně tím, že když odmítla zaplatit dlužné částky a naopak nařídila vymáhat určité částky od žalobkyně bez toho, aby jí v souvislosti s těmito částkami poskytla jakoukoli analýzu nebo odůvodnění svého rozhodnutí.

               5)

               Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že výkon napadeného rozhodnutí představuje zneužití pravomoci.

      (1)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 145).


title: Věc C-466/06: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. října 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de grande instance de Nanterre – Francie) – Société Roquette Frères v. Direction générale des douanes et droits indirects, Recette principale de Gennevilliers de la Direction générale des douanes et des droits indirects ( Článek 104 odst. 3 jednacího řádu — Společná organizace trhů v odvětví cukru — Izoglukóza — Stanovení základního množství pro přidělení produkčních kvót — Izoglukóza produkovaná jako meziprodukt — Článek 24 odst. 2 nařízení (EHS) č 1785/81 — Článek 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 2038/1999 — Článek 1 nařízení (ES) č 2073/2000 — Článek 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 — Článek 1 nařízení (ES) č. 1745/2002 — Článek 1 nařízení (ES) č. 1739/2003 — Dávky z produkce — Prováděcí pravidla režimu kvót — Zohlednění množství cukru obsaženého ve zpracovaných produktech — Vymezení exportovatelného přebytku — Vymezení průměrné ztráty )

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/6

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. října 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal de grande instance de Nanterre – Francie) – Société Roquette Frères v. Direction générale des douanes et droits indirects, Recette principale de Gennevilliers de la Direction générale des douanes et des droits indirects
   (Věc C-466/06) (1)

   („Článek 104 odst. 3 jednacího řádu - Společná organizace trhů v odvětví cukru - Izoglukóza - Stanovení základního množství pro přidělení produkčních kvót - Izoglukóza produkovaná jako meziprodukt - Článek 24 odst. 2 nařízení (EHS) č 1785/81 - Článek 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 2038/1999 - Článek 1 nařízení (ES) č 2073/2000 - Článek 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 - Článek 1 nařízení (ES) č. 1745/2002 - Článek 1 nařízení (ES) č. 1739/2003 - Dávky z produkce - Prováděcí pravidla režimu kvót - Zohlednění množství cukru obsaženého ve zpracovaných produktech - Vymezení exportovatelného přebytku - Vymezení průměrné ztráty“)
   (2008/C 327/10)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal de grande instance de Nanterre.
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Société Roquette Frères

      Žalovaní: Direction générale des douanes et droits indirects, Recette principale de Gennevilliers de la Direction générale des douanes et des droits indirects
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunal de grande instance de Nanterre – Platnost čl. 24 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1785/81, čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 2038/1999, článku 1 nařízení (ES) č. 2073/2000, čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1745/2002 a článku 1 nařízení (ES) č. 1739/2003 – Společná organizace trhů v odvětví cukru – Kvóty pro produkci izoglukózy – (Ne)zahrnutí izoglukózy používané jakožto meziprodukt – Platnost nařízení (EHS) č. 1443/82 a (ES) č. 314/2002 – Způsob výpočtu dávek z produkce izoglukózy
   Výrok

               1)

               Přezkum první předložené otázky neodhalil skutečnosti, jimiž by mohla být dotčena platnost čl. 24 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 1785/81 ze dne 30. června 1981 o společné organizaci trhů v odvětví cukru, čl. 27 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2038/1999 ze dne 13. září 1999 o společné organizaci trhů v odvětví cukru, článku 1 nařízení Komise (ES) č. 2073/2000 ze dne 29. září 2000, kterým se pro hospodářský rok 2000/2001 snižuje v odvětví cukru zaručené množství v rámci produkčních kvót a předpokládané maximální požadavky na zásobování rafinerií v rámci preferenčních dovozů, čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru, článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1745/2002 ze dne 30. září 2002, kterým se pro hospodářský rok 2002/2003 snižuje v odvětví cukru zaručené množství v rámci produkčních kvót a předpokládané maximální požadavky na zásobování rafinerií v rámci preferenčních dovozů, a článku 1 nařízení Komise (ES) č. 1739/2003 ze dne 30. září 2003, kterým se pro hospodářský rok 2003/2004 snižuje v odvětví cukru zaručené množství v rámci produkčních kvót a předpokládané maximální požadavky na zásobování rafinerií v rámci preferenčních dovozů.

               2)

               Přezkum čl. 5 odst. 5 prvního pododstavce nařízení Komise (EHS) č. 1443/82 ze dne 8. června 1982, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim kvót v odvětví cukru, ve znění nařízení Komise (ES) č. 392/94 ze dne 23. února 1994, a čl. 6 odst. 4 nařízení Komise (ES) č. 314/2002 ze dne 20. února 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim kvót v odvětví cukru, popřípadě ve znění nařízení Komise (ES) č. 1140/2003 ze dne 27. června 2003, neodhalil skutečnosti, jimiž by mohla být dotčena jeho platnost.

      (1)  Úř. věst. C 154, 1.7.2006.


title: Věc C-195/15: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 26. října 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – SCI Senior Home, v restrukturalizaci v. Gemeinde Wedemark a Hannoversche Volksbank eG „Řízení o předběžné otázce — Prostor svobody, bezpečnosti a práva — Soudní spolupráce v občanských věcech — Úpadková řízení — Nařízení (ES) č. 1346/2000 — Článek 5 — Pojem ‚věcná práva třetích osob‘ — Veřejné břemeno váznoucí na nemovitostech zajišťující odvedení daně z nemovitosti“

text:
               9.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/14

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 26. října 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – SCI Senior Home, v restrukturalizaci v. Gemeinde Wedemark a Hannoversche Volksbank eG
   (Věc C-195/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Soudní spolupráce v občanských věcech - Úpadková řízení - Nařízení (ES) č. 1346/2000 - Článek 5 - Pojem ‚věcná práva třetích osob‘ - Veřejné břemeno váznoucí na nemovitostech zajišťující odvedení daně z nemovitosti“)
   (2017/C 006/16)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: SCI Senior Home, v restrukturalizaci

      Žalované: Gemeinde Wedemark a Hannoversche Volksbank eG

      Výrok

   Článek 5 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení musí být vykládán v tom smyslu, že „věcným právem“ podle tohoto článku je zajištění vniklé na základě takového ustanovení vnitrostátního práva, jako je ustanovení dotčené v původním řízení, podle něhož je nemovitost dlužníka daně z nemovitosti ze zákona zatížena veřejným břemenem a daný vlastník musí na základě daňového dluhu strpět nucený výkon vedený na tuto nemovitost.

      (1)  Úř. věst. C 254, 3.8.2015.


title: Věc T-357/07: Žaloba podaná dne 19. září 2007 – Focus Magazin Verlag v. OHIM – Editorial Planeta (FOCUS Radio)

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/65

         Žaloba podaná dne 19. září 2007 – Focus Magazin Verlag v. OHIM – Editorial Planeta (FOCUS Radio)
   (Věc T-357/07)
   (2007/C 269/118)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Focus Magazin Verlag GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: B. C. Müller, právník)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Editorial Planeta, SA (Barcelona, Španělsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit č. 1, č. 3 a č. 4 rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dme 30. července 2007 v námitkovém řízení č. B 516 742 (přihláška ochranné známky Společenství č. 2 340 289);

               —

               změnit napadené rozhodnutí uvedené v č. 1 za účelem zápisu napadené přihlášky ochranné známky Společenství pro následující zboží a služby:

                           —

                           třída 9: počítače a přístroje pro zpracování dat; paměti pro zařízení na zpracování dat; čitelné nosiče dat všech druhů obsahující informace a nosiče pro záznam zvuku a obrazu, zejména diskety, CD ROM, DVD, čipové karty, magnetické karty, video kazety, kompaktní disky a video disky; souhrny informací zaznamenaných na nosičích dat;

                           —

                           třída 16: tiskoviny, tištěné materiály, periodika, noviny, knihy, nálepky, kalendáře, kancelářské potřeby (kromě nábytku), učební a výukové materiály (kromě zařízení) zahrnuté do třídy 16;

                           —

                           třída 41 – zábava mimo jiné rozhlasová zábava; pořádání zábavných akcí, živých, kulturních a sportovních akcí zahrnutých do třídy 41.

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „FOCUS Radio“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 35, 38, 41 a 42 – přihláška č. 2 340 289

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Editorial Planeta, SA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní a obrazové ochranné známky „FOCUS MILENIUM“, „PLANETA FOCUS“ a „PLANETA FOCUS 99“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16 a 41

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitkám bylo částečně vyhověno

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a částečné zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, jelikož neexistuje relevantní podobnost mezi kolidujícími ochrannými známkami, a tudíž nebezpečí záměny.


title: Věc C-478/13: Žaloba podaná dne 6. září 2013 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/10

         Žaloba podaná dne 6. září 2013 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-478/13)
   2013/C 336/22
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Bianchi a M. Owsiany-Hornung, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že ve vnitrostátním právním řádu nebyla stanovena povinnost informovat příslušné polské orgány o místech geneticky modifikovaných organismů pěstovaných podle části C směrnice 2001/18/ES, že nebyl zřízen registr pro záznam míst geneticky modifikovaných organismů pěstovaných podle části C směrnice 2001/18/ES a tím, že nedošlo k oznámení těchto míst veřejnosti, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 31 odst. 3 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS (1);

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2001/18/ES uplynula dne 17. října 2002.

      (1)  Úř. věst. L 106, s. 1.


title: Věc T-299/16: Žaloba podaná dne 13. června 2016 – Scheffler v. EUIPO – Doc Generici (docfauna)

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/24

         Žaloba podaná dne 13. června 2016 – Scheffler v. EUIPO – Doc Generici (docfauna)
   (Věc T-299/16)
   (2016/C 296/32)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Manfred Scheffler (Leininingen, Německo) (zástupce: T. Büttner, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Doc Generici Srl (Miláno, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobce

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „docfauna“ – Přihláška č. 12 660 056

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. dubna 2016, ve věci R 885/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               zrušil rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 6. března 2015, kterým bylo vyhověno námitkám č. B 2 354 523.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-157/12: Žaloba podaná dne 5. dubna 2012 — IFP Énergies nouvelles v. Komise

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/15

         Žaloba podaná dne 5. dubna 2012 — IFP Énergies nouvelles v. Komise
   (Věc T-157/12)
   2012/C 184/27
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: IFP Énergies nouvelles (Rueil-Malmaison, Francie) (zástupci: É. Morgan de Rivery a A. Noël-Baron, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise C(2011) 4483 final ze dne 29. června 2011 o státní podpoře C 35/2008 (ex NN 11/2008), kterou Francie poskytla veřejné instituci „Institut Français du Pétrole“, a to v plném rozsahu;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení, neboť Komise překročila meze, v jejichž rámci je oprávněna vykládat vnitrostátní právo v oblasti státních podpor.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise neprokázala existenci skutečné hospodářské výhody žalobkyně a jejích soukromoprávních dceřiných společností.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení článku 107 SFEU, neboť odkaz na sdělení o zárukách z roku 2008 (1), uvedený v napadeném rozhodnutí, nepostačuje sám o sobě k prokázání existence skutečné hospodářské výhody.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení při určování tvrzené výhody a předpokládané intenzity podpory.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality, ke kterému mělo dojít tím, že vznik veřejnoprávního subjektu průmyslové a obchodní povahy (EPIC) podmínila povinností předchozího oznámení, a dále tím, že uložila příliš omezující podmínky.

      (1)  Sdělení Komise o použití článků [107 SFEU] a [108 SFEU] na státní podpory ve formě záruk (Úř. věst. 2008, C 155, s. 10).


title: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. října 2004 ve věci C-18/04 P: Grégoire Krikorian a další proti Evropskému parlamentu, Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství (Opravný prostředek — Mimosmluvní odpovědnost Společenství — Žaloba o náhradu škody — Opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/10

      USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 29. října 2004
   ve věci C-18/04 P: Grégoire Krikorian a další proti Evropskému parlamentu, Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství (1)

   (Opravný prostředek - Mimosmluvní odpovědnost Společenství - Žaloba o náhradu škody - Opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný)
   (2005/C 19/20)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-18/04 P, jejímž předmětem je opravný prostředek podaný na základě článku 56 Statutu Soudního dvora dne 16. ledna 2004 Grégoirem Krikorianem s bydlištěm v Bouc-Bel-Air (Francie), Suzanne Krikorian, rozenou Tatoyan, s bydlištěm v Bouc-Bel-Air (Francie), Euro-Arménie ASBL se sídlem v Marseille (Francie) (avocat: P. Krikorian), přičemž ostatními účastníky řízení byly Evropský parlament (zmocněnci: A. Baas, R. Passos), Rada Evropské unie (zmocněnci: S. Kyriakopoulou, G. Marhic) a Komise Evropských společenství (zmocněnci: C. Ladenburger a G. Dintilhac), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, N. Colneric (zpravodaj) a J. N. Cunha Rodrigues, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 29. října 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Účastníkům podávajícím opravný prostředek se ukládá náhrada nákladů tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc T-323/10: Žaloba podaná dne 3. srpna 2010 — Chabou v. OHIM — Chalou Kleiderfabrik (CHABOU)

text:
               23.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 288/42

      Žaloba podaná dne 3. srpna 2010 — Chabou v. OHIM — Chalou Kleiderfabrik (CHABOU)
      (Věc T-323/10)
      ()
      (2010/C 288/81)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Chickmouza Chabou (Rheine, Německo) (zástupce: K.-J. Triebold, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Chalou Kleiderfabrik GmbH (Herschweiler-Pettersheim, Německo)

         Návrhová žádání žalobce

                  —

                  Zrušit, resp. změnit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 20. května 2010 ve věci R 1165/2009-1 a zamítnout námitku

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobce

         Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka CHABOU pro výrobky zařazené do třídy 25

         Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Chalou Kleiderfabrik GmbH

         Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka CHABOU pro výrobky zařazené do třídy 25 zapsaná jako národní ochranná známka a mezinárodní zápis.

         Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitce bylo vyhověno.

         Rozhodnutí odvolacího senátu: Odvolání bylo zamítnuto.

         Dovolávané žalobní důvody: Napadnuté rozhodnutí nezohledňuje zvláštní okolnosti projednávaného případu, a využívá zásad vytvořených k otázkám podobnosti znaků a chráněných výrobků a služeb ohledně nebezpečí záměny čistě formálně a schematicky, aniž by přitom dostatečně zohlednilo konkrétní aspekty případu a nabízející se celkové posouzení všech okolností.


title: Věc T-81/12: Žaloba podaná dne 15. února 2012 — Beco v. Komise

text:
               21.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/30

         Žaloba podaná dne 15. února 2012 — Beco v. Komise
   (Věc T-81/12)
   2012/C 118/50
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Beco Metallteile-Handels GmbH (Spaichingen, Německo) (zástupce: T. Pfeiffer, advokát)

      Žalovaná: Evropská Komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 13. prosince 2011 (oznámeno pod číslem K(2011) 9112 final);

               —

               uložil Komisi podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu náhradu nutných nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobkyně tvrdí, že její žádost o vrácení antidumpingových cel, která byla rozhodnutím Komise ze dne 13. prosince 2011 zamítnuta, nebyla na rozdíl od toho, co tvrdí Komise, podána pozdě a byla proto přípustná.
   Žalobkyně v této souvislosti uvádí, že žádost byla v souladu s čl. 11 odst. 8 nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) podána ve lhůtě šesti měsíců. Podle znění čl. 11 odst. 8 nařízení č. 384/96 je předpokladem žádosti o vrácení skutečnost, že vyměřené clo bylo žadatelem zaplaceno. Na rozdíl od názoru Komise nemůže šestiměsíční lhůta uvedená v čl. 11 odst. 8 nařízení č. 384/96 uběhnout již před přípustností žádosti o vrácení.
   Rovněž podle oznámení Komise o vracení antidumpingových cel ze dne 29. května 2002 (2) mohly být žádosti o vrácení „podány pouze v případě dovozů, ze kterých bylo v plném rozsahu zaplaceno antidumpingové clo“ (bod 2.1 b)). Toto oznámení krom toho výslovně konstatuje, že o vrácení může požádat pouze dovozce, který „může prokázat, že přímo nebo nepřímo zaplatil antidumpingové clo z určitých dovozů“ (bod 2.2 b)).
   Žalobkyně dále tvrdí, že rozhodnutí ze dne 13. prosince 2011 porušuje ochranu legitimního očekávání žalobkyně, jež vzniklo na základě oznámení Komise ze dne 29. května 2002, a zásadu ochrany dobré víry.
   Žalobkyně dále namítá, že rozhodnutí ze dne 13. prosince 2011 porušuje zásadu právní jistoty.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 56, s. 1).

      (2)  Oznámení Komise o vracení antidumpingových cel (2002 C 127/06) ze dne 29. května 2002 (Úř. věst. C 127, s. 10).


title: Věc T-233/14: Žaloba podaná dne 14. dubna 2014 – Intesa Sanpaolo v. OHIM (NEXTCARD)

text:
               21.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/21

         Žaloba podaná dne 14. dubna 2014 – Intesa Sanpaolo v. OHIM (NEXTCARD)
   (Věc T-233/14)
   2014/C 235/28
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Intesa Sanpaolo SpA (Turín, Itálie) (zástupci: P. Pozzi, G. Ghisletti a F. Braga, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 10. února 2014, ve věci R 1807/2013-5;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka NEXTCARD, přihlášená pro výrobky a služby náležející do tříd 9 a 36 – Přihláška ochranné známky Společenství č. 11 379 931

      Rozhodnutí průzkumového referenta: částečné zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení článku 75 nařízení č. 207/2009