title: Věc C-303/18 P: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 28. listopadu 2018 – Jean-Marie Le Pen v. Evropský parlament „Kasační opravný prostředek – Přípustnost – Evropský parlament – Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu – Náhrada výdajů na parlamentní asistenci – Vrácení neoprávněně vyplacených částek“

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/3

      Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 28. listopadu 2018 – Jean-Marie Le Pen v. Evropský parlament
      (Věc C-303/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Přípustnost - Evropský parlament - Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu - Náhrada výdajů na parlamentní asistenci - Vrácení neoprávněně vyplacených částek“)
      (2019/C 54/04)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Jean-Marie Le Pen (zástupce: F. Wagner, advokát)

         Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupci: S. Seyr a C. Burgos, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se z části odmítá jako zjevně nepřípustný a z části zamítá jako zjevně neopodstatněný.

                  2)

                  Jean-Marie Le Penovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 240, 9.7.2018.


title: Věc C-698/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Specializat Mureş (Rumunsko) dne 7. listopadu 2018 – SC Raiffeisen Bank SA v. JB

text:
               11.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 54/4

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Specializat Mureş (Rumunsko) dne 7. listopadu 2018 – SC Raiffeisen Bank SA v. JB
      (Věc C-698/18)
      (2019/C 54/06)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Tribunalul Specializat Mureş

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: SC Raiffeisen Bank SA

         Odpůrce: JB

         Předběžné otázky

                  1)

                  Připouští ustanovení směrnice Rady 93/13/EHS o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (1), zejména body 12, 21 a 23 odůvodnění, čl. 2 písm. b), čl. 6 odst. 1, čl. 7 odst. 2 a článek 8 směrnice, v souladu se zásadou procesní autonomie a zásadou rovnocennosti ve spojení se zásadou efektivity, existenci souboru soudních prostředků nápravy tvořeného běžnou žalobou, která nepodléhá promlčení a jejímž cílem je určit zneužívající povahu některých ujednání obsažených ve smlouvách uzavřených se spotřebiteli, a běžnou žalobou, která má osobní a majetkovou povahu a která podléhá promlčení a prostřednictvím které je sledován cíl směrnice spočívající ve vyloučení účinků všech závazků vzniklých a splněných na základě ujednání, u něhož byla určena zneužívající povaha ve vztahu ke spotřebiteli?

                  2)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku, brání uvedená ustanovení výkladu vyplývajícímu z uplatnění zásady jistoty občanskoprávních vztahů, podle které by objektivním okamžikem, od něhož by spotřebitel věděl nebo měl vědět o existenci zneužívajícího ujednání, byl okamžik ukončení smlouvy o úvěru, v rámci které měl postavení spotřebitele?

         (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, 1993, s. 29).


title: Věc T-531/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2018 – Coveris Rigid France v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Trh s potravinovými obaly pro maloobchodní prodej – Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU – Zásada osobní odpovědnosti – Neexistence hospodářské návaznosti – Rovné zacházení“

text:
               18.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 6. prosince 2018 – Coveris Rigid France v. Komise
      (Věc T-531/15) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s potravinovými obaly pro maloobchodní prodej - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU - Zásada osobní odpovědnosti - Neexistence hospodářské návaznosti - Rovné zacházení“)
      (2019/C 65/39)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Coveris Rigid France, původně Coveris Rigid (Auneau) France (Auneau, Francie) (zástupci: H. Meyer-Lindemann, C. Graf York von Wartenburg a L. Stammwitz, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Biolan, F. Jimeno Fernández a L. Wildpanner, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2015) 4336 final ze dne 24. června 2015 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc AT.39563 – Potravinové obaly pro maloobchodní prodej) v části, v níž se týká žalobkyně.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Coveris Rigid France se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 406, 7.12.2015.


title: Věc T-539/16: Usnesení Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – GM a další v. Komise „Veřejná služba – Úředníci – Reforma služebního řádu – Nařízení (EU, Euratom) č. 1023/2013 – Druhy pracovních míst – Přechodná pravidla pro zařazení do určitých druhů pracovních míst – Článek 31 přílohy XIII služebního řádu – Asistenti v přechodném období – Povýšení na základě článku 45 služebního řádu povolené výhradně v rámci služebního postupu, který odpovídá druhu zastávaného pracovního místa – Vyloučení úředníků AST 9 z povyšovacího řízení – Neexistence aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení – Potvrzující akt – Překážka věci zahájené – Zjevná nepřípustnost – Článek 129 jednacího řádu – Námitka nepřípustnosti – Článek 130 jednacího řádu“

text:
               18.2.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/33

      Usnesení Tribunálu ze dne 14. prosince 2018 – GM a další v. Komise
      (Věc T-539/16) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Reforma služebního řádu - Nařízení (EU, Euratom) č. 1023/2013 - Druhy pracovních míst - Přechodná pravidla pro zařazení do určitých druhů pracovních míst - Článek 31 přílohy XIII služebního řádu - Asistenti v přechodném období - Povýšení na základě článku 45 služebního řádu povolené výhradně v rámci služebního postupu, který odpovídá druhu zastávaného pracovního místa - Vyloučení úředníků AST 9 z povyšovacího řízení - Neexistence aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení - Potvrzující akt - Překážka věci zahájené - Zjevná nepřípustnost - Článek 129 jednacího řádu - Námitka nepřípustnosti - Článek 130 jednacího řádu“)
      (2019/C 65/41)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: GM, GN, GO a GP (zástupci: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Currall a G. Gattinara, poté C. Berardis-Kayser a G. Gattinara a nakonec G. Berscheid a G. Gattinara, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise, kterými orgán oprávněný ke jmenování tohoto orgánu zařadil žalobce na pracovní místo „asistent v přechodném období“, čímž od 1. ledna 2014 ztratili způsobilost k povýšení do vyšší platové třídy.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada poloviny nákladů řízení vynaložených GM, GN, GO a GP.

                  3)

                  GM, GN, GO a GP ponesou polovinu vlastních nákladů řízení.

                  4)

                  Evropský parlament a Rady Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení související s jejich návrhy na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

         (1)  Úř. věst. C 96, 23.3.2015 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-16/15 a předaná Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc T-149/16: Usnesení Tribunálu ze dne 30. ledna 2019 – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor v. Komise „Žaloba na neplatnost – Finanční pomoc v rámci Nástroje pro propojení Evropy – Odvětví dopravy na období 2014 – 2020 – Překážka litispendence – Nepřípustnost“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/42

      Usnesení Tribunálu ze dne 30. ledna 2019 – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor v. Komise
      (Věc T-149/16) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Finanční pomoc v rámci Nástroje pro propojení Evropy - Odvětví dopravy na období 2014 – 2020 - Překážka litispendence - Nepřípustnost“)
      (2019/C 103/57)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupci: původně P. Glazener, poté Y. de Vries a D. Coumans a nakonec Y. de Vries a J. de Kok, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Hottiaux a J. Samnadda, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise C(2015) 5274 final, kterým se stanoví seznam nabídek vybraných pro finanční pomoc EU v rámci Nástroje pro propojení Evropy (NPE) – Odvětví dopravy, po výzvě k předkládání návrhů ze dne 11. září 2014 založené na víceletém pracovním programu

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


title: Věc T-735/18: Žaloba podaná dne 14. prosince 2018 – Aquind v. ACER

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/44

      Žaloba podaná dne 14. prosince 2018 – Aquind v. ACER
      (Věc T-735/18)
      (2019/C 103/60)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Aquind Ltd (Wallsend, Spojené království) (zástupci: S. Goldberg, E. White a C. Davis, solicitors)

         Žalovaná: Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí odvolacího senátu žalované A-001-2018 ze dne 17. října 2018 a rozhodnutí žalované 05/2018 ze dne 19. června 2018, které prvně uvedené rozhodnutí potvrdilo;

                  —

                  rozhodl o hlavních právních otázkách vznesených v žalobě, které se týkají: (i) skutečnosti, že žalovaná a odvolací senát žalované nesprávně konstatovaly, že žalobkyně měla nejprve požádat o rozhodnutí o přeshraničním rozdělení nákladů a obdržet jej a teprve poté mohlo být přijato rozhodnutí podle článku 17 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 (1) (čtvrtý žalobní důvod); a (ii) skutečnosti, že žalovaná a odvolací senát žalované nevzaly do úvahy, že pro žalobkyni je právně nemožné provozovat ve Francii navrhované propojovací vedení bez výjimky (šestý žalobní důvod);

                  —

                  rozhodl o jednotlivých důvodech uplatněných v návrhu, aby se předešlo dalším nejasnostem ohledně těchto sporných otázek, pokud žalovaná žádost o výjimku přehodnotí; a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně devět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že byl proveden nesprávný výklad čl. 17 odst. 1 nařízení č. 714/2009, když byl žalované přiznán prostor pro uvážení při posuzování žádosti o udělení výjimky.
                  S ohledem na objektivní kritéria uvedená v čl. 17 odst. 1 nařízení č. 714/2009 by měl být prostor žalované pro uvážení omezen na posouzení, zda jsou tyto podmínky splněny, nebo ne.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že byl proveden nesprávný výklad nařízení č. 714/2009, když bylo konstatováno, že žádosti o udělení výjimky by mělo být vyhověno pouze v krajních případech.
                  Pro závěr, že výjimka by měla být udělena pouze v krajních případech, podle všeho neexistuje žádné opodstatnění.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že došlo k nesprávnému posouzení důkazního břemene a míry dokazování v souvislosti s udělením výjimky podle čl. 17 odst. 1 nařízení č. 714/2009.
                  Žalovaná po žalobkyni podle všeho vyžadovala probatio diabolica.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že došlo k nesprávnému výkladu vztahu čl. 17 odst. 1 nařízení č. 714/2009 a článku 12 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 347/2013 (2), přičemž v důsledku toho byl učiněn závěr, že ve vztahu k propojovacímu vedení žalobkyně lze provést přeshraniční rozdělení nákladů, a nebyly zohledněny problémy související s tímto postupem.

                              —

                              Je patrně nesprávné, že výjimku lze udělit až poté, co bylo prokázáno, že není dostupný regulační režim podle článku 12 nařízení č. 347/2013. Tento režim by měl být dobrovolný a neměl by se uplatnit, pokud je udělena výjimka.

                              —

                              Je možné, že v rámci přístupu žalované nebyla zohledněna rizika související s prováděním regulovaného režimu.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z toho, že byla porušena základní zásada právní jistoty, kterou zakotvuje unijní právo, a ochrana legitimního očekávání, jelikož nebyly zohledněny precedenty v oblasti správného výkladu nařízení č. 714/2009 a byl přijat radikálně odlišný přístup.

                              —

                              Žalobkyně by měla mít možnost spolehnout se na regulační praxi a zásady v oblasti posuzování žádostí o výjimku, které ve svých rozhodnutích zavedla Evropská komise.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází z toho, že byl nesprávně uplatněn čl. 17 odst. 1 písm. b) nařízení č. 714/2009, když nebyla zohledněna omezení plynoucí z francouzského práva, která se vztahují na předkladatele návrhů elektrického propojovacího vedení ve Francii, kteří nespadají pod RTE.

                              —

                              Vzhledem k tomu, že nebylo prokázáno, že francouzská právní omezení odporují unijnímu právu, žalovaná je měla zohlednit, když zkoumala, zda by k investici došlo i bez výjimky.

                              —

                              Neexistují žádná omezení, pokud jde o druhy rizik, která lze vzít do úvahy při posuzování podmínky podle čl. 17 odst. 1 písm. b) nařízení č. 714/2009.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že byl nesprávně uplatněn čl. 17 odst. 1 písm. b) nařízení č. 714/2009, když nebylo zohledněno, že je nutné mít z dlouhodobého hlediska jistotu příjmů, aby bylo zajištěno financování propojeného vedení žalobkyně.
                  Rizika projektu mohou odrazovat od poskytnutí potřebných finančních prostředků. Měl být tudíž zohledněn dopad rizik na schopnost žalobkyně zajistit financování.

                  8.

                  Osmý žalobní důvod vychází z toho, že byl nesprávně uplatněn čl. 17 odst. 1 písm. b) nařízení č. 714/2009, když nebyl zohledněn celkový dopad jednotlivých rizik souvisejících s propojeným vedením žalobkyně.
                  Rozhodnutí, zda bude investice provedena, se provádí na základě zvážení celkového rizika na jedné straně a výhod na straně druhé. Analýza jednotlivých druhů rizika by tedy neměla postačovat.

                  9.

                  Devátý žalobní důvod vychází z toho, že odvolací senát žalované nepřezkoumal rozhodnutí žalované dostatečným způsobem.
                  S ohledem na rozsah svých pravomocí a závažné otázky, které měly být posouzeny, se měl odvolací senát žalované rozhodnutím žalované zabývat podrobněji.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003 (Úř. věst. 2009, L 211, s. 15).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 347/2013 ze dne 17. dubna 2013, kterým se stanoví hlavní směry pro transevropské energetické sítě a kterým se zrušuje rozhodnutí č. 1364/2006/ES a mění nařízení (ES) č. 713/2009, (ES) č. 714/2009 a (ES) č. 715/2009 (Úř. věst. 2013, L 115, s. 39).


title: Věc C-434/17: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 13. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Maďarsko) — Human Operator Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága („Řízení o předběžné otázce — Harmonizace daňových právních předpisů — Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Odpočet DPH — Určení osoby povinné k dani, která je povinna odvést DPH — Uplatnění odchylujícího se opatření se zpětnou účinností — Zásada právní jistoty“)

text:
               8.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/7

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 13. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Maďarsko) — Human Operator Zrt. v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Věc C-434/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Harmonizace daňových právních předpisů - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Odpočet DPH - Určení osoby povinné k dani, která je povinna odvést DPH - Uplatnění odchylujícího se opatření se zpětnou účinností - Zásada právní jistoty“)
      (2019/C 131/08)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Human Operator Zrt.

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Výrok

      Unijní právo brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví uplatnění opatření odchylujícího se od článku 193 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2013/43/EU ze dne 22. července 2013, ještě předtím, než byl unijní akt povolující uvedenou odchylku oznámen členskému státu, který o povolení žádal, třebaže uvedený unijní akt neuvádí žádný údaj o jeho vstupu v platnost nebo datu začátku jeho použitelnosti, a to i tehdy, když uvedený členský stát vyjádřil přání, aby se uvedená odchylka uplatnila se zpětnou účinností.

         (1)  Úř. věst. C 318, 25.9.2017.


title: věc C-154/18: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Labour Court — Irsko) — Tomás Horgan, Claire Keegan v. Minister for Education & Skills, Minister for Finance, The Minister for Public Expenditure & Reform, Irsko, Attorney General („Řízení o předběžné otázce — Rovné zacházení v zaměstnání a povolání — Směrnice 2000/78/ES — Článek 2 odst. 2 písm. b) — Nepřímá diskriminace na základě věku — Nově přijatí učitelé do zaměstnání — Platová stupnice a zařazení do platových stupňů při přijetí do zaměstnání, které jsou méně výhodné než ty, které platí v případě již zaměstnaných učitelů“)

text:
               8.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/14

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 14. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Labour Court — Irsko) — Tomás Horgan, Claire Keegan v. Minister for Education & Skills, Minister for Finance, The Minister for Public Expenditure & Reform, Irsko, Attorney General
      (věc C-154/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Směrnice 2000/78/ES - Článek 2 odst. 2 písm. b) - Nepřímá diskriminace na základě věku - Nově přijatí učitelé do zaměstnání - Platová stupnice a zařazení do platových stupňů při přijetí do zaměstnání, které jsou méně výhodné než ty, které platí v případě již zaměstnaných učitelů“)
      (2019/C 131/16)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Labour Court, Irsko

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Tomás Horgan, Claire Keegan

         Žalovaní: Minister for Education & Skills, Minister for Finance, The Minister for Public Expenditure & Reform, Irsko, Attorney General

         Výrok

      Článek 2 odst. 2 písm. b) směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládán v tom smyslu, že takové opatření, jako je opatření dotčené ve věci v původním řízení, které v případě přijetí do zaměstnání nových učitelů od určitého data stanoví platovou stupnici a zařazení do platových stupňů, které jsou méně výhodné než ty, které se na základě pravidel platných před tímto opatřením vztahovaly na učitele přijaté do zaměstnání před tímto datem, nepředstavuje nepřímou diskriminaci na základě věku ve smyslu tohoto ustanovení.

         (1)  Úř. věst. C 166, 14.5.2018.


title: Věc C-492/18 PPU: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 12. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam — Nizozemsko) — Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného proti TC („Řízení o předběžné otázce — Justiční spolupráce v trestních věcech — Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV — Evropský zatýkací rozkaz — Článek 12 — Držení vyžádané osoby ve vazbě — Článek 17 — Lhůty pro přijetí rozhodnutí o výkonu evropského zatýkacího rozkazu — Vnitrostátní právní předpis, podle kterého se výkon vazby i bez návrhu přerušuje po 90 dnech od zatčení — Konformní výklad — Stavení lhůt — Listina základních práv Evropské unie — Článek 6 — Právo na svobodu a bezpečnost — Různé výklady vnitrostátního právního předpisu — Jednoznačnost a předvídatelnost“)

text:
               8.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/16

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 12. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam — Nizozemsko) — Výkon evropského zatýkacího rozkazu vydaného proti TC
      (Věc C-492/18 PPU) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Justiční spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV - Evropský zatýkací rozkaz - Článek 12 - Držení vyžádané osoby ve vazbě - Článek 17 - Lhůty pro přijetí rozhodnutí o výkonu evropského zatýkacího rozkazu - Vnitrostátní právní předpis, podle kterého se výkon vazby i bez návrhu přerušuje po 90 dnech od zatčení - Konformní výklad - Stavení lhůt - Listina základních práv Evropské unie - Článek 6 - Právo na svobodu a bezpečnost - Různé výklady vnitrostátního právního předpisu - Jednoznačnost a předvídatelnost“)
      (2019/C 131/19)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Rechtbank Amsterdam

         Účastník původního řízení

      TC

         Výrok

      Rámcové rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy musí být vykládáno v tom smyslu, že brání takovému vnitrostátnímu ustanovení, jako je ustanovení dotčené ve věci v původním řízení, které stanoví všeobecnou a bezpodmínečnou povinnost propustit vyžádanou osobu, která byla zatčena na základě evropského zatýkacího rozkazu, jakmile uplyne lhůta 90 dní od jejího zatčení, existuje-li velmi vážné nebezpečí, že uteče, přičemž toto nebezpečí nelze snížit na přijatelnou úroveň žádnými vhodnými opatřeními.
      Článek 6 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní judikatuře, která umožňuje ponechání vyžádané osoby ve vazbě po dobu delší, než je těchto 90 dní, a to na základě výkladu tohoto vnitrostátního ustanovení, podle něhož se běh uvedené lhůty staví, pokud se vykonávající justiční orgán rozhodne, že předloží Soudnímu dvoru Evropské unie žádost o rozhodnutí o předběžné otázce nebo že vyčká na odpověď na předběžnou otázku, kterou položil jiný vykonávající justiční orgán, nebo že přijetí rozhodnutí o předání odloží, jelikož by ve vystavujícím členském státě mohlo existovat skutečné nebezpečí výkonu vazby za nelidských nebo ponižujících podmínek, jestliže tato judikatura nezajišťuje soulad uvedeného vnitrostátního ustanovení s rámcovým rozhodnutím 2002/584 a lze z ní dovodit různé závěry ohledně doby trvání vazby.

         (1)  Úř. věst. C 381, 22. 10. 2018.


title: Věc C-571/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. září 2018 Felisminem Pereirou proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 13. července 2018 ve věci T-606/16, Pereira v. Komise

text:
               8.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/17

      Kasační opravný prostředek podaný dne 11. září 2018 Felisminem Pereirou proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 13. července 2018 ve věci T-606/16, Pereira v. Komise
      (Věc C-571/18 P)
      (2019/C 131/20)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Felismino Pereira (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Další účastnice řízení: Evropská komise
      Usnesením ze dne 14. února 2019 Soudní dvůr (sedmý senát) odmítl kasační opravný prostředek jako zjevně nepřípustný.


title: Věc C-669/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. října 2018 společností Adis Higiene, S.L., proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 10. srpna 2018 ve věci T-309/18, Adis Higiene v. EUIPO — Farecla Products (G3 Extra Plus)

text:
               8.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/17

      Kasační opravný prostředek podaný dne 27. října 2018 společností Adis Higiene, S.L., proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 10. srpna 2018 ve věci T-309/18, Adis Higiene v. EUIPO — Farecla Products (G3 Extra Plus)
      (Věc C-669/18 P)
      (2019/C 131/22)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Adis Higiene, S.L. (zástupkyně: M. J. Sanmartín Sanmartín, advokátka)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
      Usnesením ze dne 27. února 2019 Soudní dvůr (šestý senát) zamítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že Adis Higiene, S.L., ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-830/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Německo) dne 28. prosince 2018 — Landkreis Südliche Weinstraße v. PF a další

text:
               8.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/21

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Německo) dne 28. prosince 2018 — Landkreis Südliche Weinstraße v. PF a další
      (Věc C-830/18)
      (2019/C 131/26)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel v odvolacím řízení: Landkreis Südliche Weinstraße

         Odpůrci v odvolacím řízení: PF a další

         Účastník řízení: Vertreter des öffentlichen Interesses

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí se čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 492/2011 ze dne 5. dubna 2011 o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie (1) (Úř. věst. L 141, s. 1) vykládat v tom smyslu, že ustanovení vnitrostátního práva, které omezuje povinnost vnitrostátních územních společenství (okresů) zajistit školní dopravu na obyvatele nadřazeného členského státu federace (spolkové země), má nepřímo diskriminační účinek i tehdy, pokud je na základě skutkových okolností zřejmé, že podmínka bydliště z okruhu příjemců dané služby v naprosté většině případů vylučuje obyvatele zbylého území členského státu?
                  V případě kladné odpovědi na první otázku:

                  2.

                  Představuje účinná organizace školství naléhavý důvod obecného zájmu, který je způsobilý odůvodnit nepřímou diskriminaci?

         (1)  Úř. věst. 2011, L 141, s. 1.


title: Spojené věci T-131/16 a T-263/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2019 — Belgie a Magnetrol International v. Komise („Státní podpory — Režim podpor zavedený Belgií — Rozhodnutí, kterým se režim podpor prohlašuje za neslučitelný s vnitřním trhem a za protiprávní a kterým se nařizuje navrácení vyplacené podpory — Předběžné daňové rozhodnutí (tax ruling) — Zdanění nadměrného zisku — Daňová autonomie členských států — Pojem „režim podpor“ — Další prováděcí opatření“)

text:
               8.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/39

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2019 — Belgie a Magnetrol International v. Komise
      (Spojené věci T-131/16 a T-263/16) (1)

      („Státní podpory - Režim podpor zavedený Belgií - Rozhodnutí, kterým se režim podpor prohlašuje za neslučitelný s vnitřním trhem a za protiprávní a kterým se nařizuje navrácení vyplacené podpory - Předběžné daňové rozhodnutí (tax ruling) - Zdanění nadměrného zisku - Daňová autonomie členských států - Pojem „režim podpor“ - Další prováděcí opatření“)
      (2019/C 131/43)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce ve věci T-131/16: Belgické království (zástupci: původně C. Pochet, M. Jacobs a J.-C. Halleux, poté C. Pochet a J.-C. Halleux, zmocněnci, ve spolupráci s M. Segura Catalán a M. Clayton, advokátkami)

         Žalobkyně ve věci T-263/16: Magnetrol International (Zele, Belgie) (zástupci: H. Gilliams a J. Bocken, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně P.J. Loewenthal a B. Stromsky, poté P.J. Loewenthal a F. Tomat, zmocněnci)

         Vedlejší účastník ve věci T-131/16: Irsko (zástupci: původně E. Creedon, G. Hodge a A. Joyce, poté K. Duggan, M. Browne a M. Joyce, a nakonec M. Joyce a J. Quaney, zmocněnci, ve spolupráci s P. Gallagherem, M. Collinsem, SC, B. Dohertym a S. Kingston, barristers)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2016/1699 ze dne 11. ledna 2016 o režimu státní podpory v podobě zdanění nadměrného zisku SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) provedeném Belgií (Úř. věst. 2016, L 260, s. 61).

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Věci T-131/16 a T-263/16 se pro účely tohoto rozsudku spojují.

                  2)

                     Rozhodnutí Komise (EU) 2016/1699 ze dne 11. ledna 2016 o režimu státní podpory v podobě zdanění nadměrného zisku SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) provedeném Belgií se zrušuje.

                  3)

                     Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Belgickým královstvím, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžných opatřeních, a náklady řízení vynaložené společností Magnetrol International.

                  4)

                     Irsko ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 191, 30.5.2016.


title: Věc T-162/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2019 — Beko v. EUIPO — Acer (ALTUS) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ALTUS — Starší národní slovní ochranné známky ALTOS — Řízení o zrušení některých starších ochranných známek zahájená před vnitrostátními orgány — Nebezpečí záměny — Pozastavení správního řízení — Pravidlo 20 odst. 7 písm. c) nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní čl. 71 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625]“)

text:
               8.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/45

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2019 — Beko v. EUIPO — Acer (ALTUS)
      (Věc T-162/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ALTUS - Starší národní slovní ochranné známky ALTOS - Řízení o zrušení některých starších ochranných známek zahájená před vnitrostátními orgány - Nebezpečí záměny - Pozastavení správního řízení - Pravidlo 20 odst. 7 písm. c) nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní čl. 71 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625]“)
      (2019/C 131/51)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Beko plc (Watford, Spojené království) (zástupce: G. Tritton, barrister)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Ivanauskas a H. O’Neill, zmocněnco)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Acer, Inc. (Tchaj-pej, Tchaj-wan)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. prosince 2017 (věc R 1991/2016-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Acer a Beko

         Výrok

                  1.

                     Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 13. prosince 2017 (věc R 1991/2016-5) se zrušuje.

                  2.

                     EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Beko plc.

         (1)  Úř. věst. C 152, 30.4.2018.


title: Věc T-224/18 RII: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 14. února 2019 — PV v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních — Veřejná služba — Disciplinární řízení — Snížení platu na nulu — Změna okolností — Nepřípustnost — Absence nových skutečností“)

text:
               8.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/49

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 14. února 2019 — PV v. Komise
      (Věc T-224/18 RII)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejná služba - Disciplinární řízení - Snížení platu na nulu - Změna okolností - Nepřípustnost - Absence nových skutečností“)
      (2019/C 131/57)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci

         Žalobce: PV (zástupce: M. Casado García-Hirschfeld, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid, B. Mongin a R. Striani, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU znějící na odklad vykonatelnosti disciplinárního řízení CMS 17/025 a rozhodnutí o snížení platu žalobce na nulu

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-106/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Abarca v. EUIPO — Abanca Corporación Bancaria (ABARCA SEGUROS)

text:
               8.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/57

      Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Abarca v. EUIPO — Abanca Corporación Bancaria (ABARCA SEGUROS)
      (Věc T-106/19)
      (2019/C 131/66)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Abarca — Companhia de Seguros SA (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: J. Pimenta a Á. Pinho, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Abanca Corporación Bancaria, SA (Betanzos, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie ABARCA SEGUROS v růžové, světle modré, světle zelené a černé barvě — přihláška č. 16 041 519

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. listopadu 2018, ve věci R 1370/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zcela změnil napadené rozhodnutí,

                  —

                  v důsledku toho nařídil zápis ochranné známky Evropské unie, která je předmětem přihlášky č. 16 041 519, v celém rozsahu,

                  —

                  uložil žalovanému a další účastnici řízení náhradu nákladů tohoto řízení, jakož i náhradu nákladů námitkového a odvolacího řízení před EUIPO.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc C-54/18: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Itálie) — Cooperativa Animazione Valdocco S.C.S. Impresa Sociale Onlus v. Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo („Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky — Přezkumná řízení — Směrnice 89/665/EHS — Články 1 a 2c — Návrh na přezkum rozhodnutí o připuštění či vyloučení uchazečů — Lhůty pro podání návrhu na přezkum — Prekluzivní lhůta 30 dní — Vnitrostátní právní úprava, která vylučuje možnost namítat protiprávnost rozhodnutí o připuštění v rámci žaloby proti následným aktům — Listina základních práv Evropské unie — Článek 47 — Právo na účinnou soudní ochranu“)

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/3

      Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Itálie) — Cooperativa Animazione Valdocco S.C.S. Impresa Sociale Onlus v. Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo
      (Věc C-54/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Přezkumná řízení - Směrnice 89/665/EHS - Články 1 a 2c - Návrh na přezkum rozhodnutí o připuštění či vyloučení uchazečů - Lhůty pro podání návrhu na přezkum - Prekluzivní lhůta 30 dní - Vnitrostátní právní úprava, která vylučuje možnost namítat protiprávnost rozhodnutí o připuštění v rámci žaloby proti následným aktům - Listina základních práv Evropské unie - Článek 47 - Právo na účinnou soudní ochranu“)
      (2019/C 172/03)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Cooperativa Animazione Valdocco S.C.S. Impresa Sociale Onlus

         Žalovaní: Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo

         za přítomnosti: Ati Cilte Soc. coop. soc., Coesa Pinerolo Soc. coop. soc. arl, La Dua Valadda Soc. coop. soc., Consorzio di Cooperative Sociali il Deltaplano Soc. coop. soc., La Fonte Soc. coop. soc. Onlus, Società Italiana degli Avvocati Amministrativisti (SIAA), Associazione Amministrativisti.it, Camera degli Avvocati Amministrativisti

         Výrok

                  1)

                  Směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/23/EU ze dne 26. února 2014, a zejména její články 1 a 2c, vykládané ve světle článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která stanoví, že návrhy na přezkum rozhodnutí veřejných zadavatelů týkajících se připuštění nebo vyloučení z účasti na postupech při zadávání veřejných zakázek musí být, pod hrozbou prekluze, podány ve lhůtě 30 dnů od jejich oznámení dotčeným stranám, za podmínky, že takto oznámená rozhodnutí obsahují příslušné důvody, které zajistí, že uvedené osoby věděly nebo mohly vědět o tvrzeném porušení unijního práva.

                  2)

                  Směrnice 89/665, ve znění směrnice 2014/23, a zejména její články 1 a 2c, vykládané ve světle článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která stanoví, že v případě, že dotčené osoby nenapadnou rozhodnutí veřejných zadavatelů týkající se připuštění uchazečů k účasti na postupech při zadávání veřejných zakázek v prekluzivní lhůtě 30 dnů od jejich oznámení, dotčené osoby již nemohou namítat protiprávnost uvedených rozhodnutí v rámci žalob proti následným aktům, a zejména proti rozhodnutím o zadání zakázky, s výhradou, že taková prekluze může být vůči uvedeným osobám uplatněna pouze za podmínky, že o tvrzené protiprávnosti věděly nebo mohly vědět prostřednictvím uvedeného oznámení.

         (1)  Úř. věst. C 142, 23.4.2018.


title: Věc C-373/18: Usnesení Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 31. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel — Portugalsko) — Prosa — Produtos e Serviços Agrícolas v. Autoridade Tributária e Aduaneira („Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Nepřímé daně z kapitálových vkladů — Směrnice 69/335/EHS — Články 4 a 7 — Založení kapitálové společnosti — Kolkovné platné k 1.červenci 1984 — Následné zrušení tohoto kolkovného a jeho pozdější opětovné zavedení“)

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/4

      Usnesení Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 31. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel — Portugalsko) — Prosa — Produtos e Serviços Agrícolas v. Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Věc C-373/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Nepřímé daně z kapitálových vkladů - Směrnice 69/335/EHS - Články 4 a 7 - Založení kapitálové společnosti - Kolkovné platné k 1. červenci 1984 - Následné zrušení tohoto kolkovného a jeho pozdější opětovné zavedení“)
      (2019/C 172/04)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Prosa — Produtos e Serviços Agrícolas

         Žalovaná: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Výrok

      Článek 4 odst. 1 písm. a) a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 o nepřímých daních z kapitálových vkladů, ve znění směrnice Rady 85/303/EHS ze dne 10. června 1985, musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, jejímž prostřednictvím členský stát opětovně zavedl daň z kapitálu placenou při založení kapitálové společnosti, které k 1. červenci 1984 takové dani podléhalo, ale následně od ní bylo osvobozeno.

         (1)  Úř. věst. C 294, 20.8.2018.


title: Věc C-489/18: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 15. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Maďarsko) — Farmland Kft. v.Földművelésügyi Miniszter („Řízení o předběžné otázce — Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora — Zemědělství — Režim přímých podpor — Režim jednotných plateb — Žádost o jednotné platby na plochu — Kritéria — Oprávněný uživatel zemědělské půdy“)

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/5

      Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 15. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Maďarsko) — Farmland Kft. v. Földművelésügyi Miniszter
      (Věc C-489/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Zemědělství - Režim přímých podpor - Režim jednotných plateb - Žádost o jednotné platby na plochu - Kritéria - Oprávněný uživatel zemědělské půdy“)
      (2019/C 172/05)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Farmland Kft.

         Žalovaný: Földművelésügyi Miniszter

         Výrok

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Soud pro správní a pracovněprávní věci Budapešť-okolí, Maďarsko) rozhodnutím ze dne 17. července 2018 je zjevně nepřípustná.

         (1)  Úř. věst. C 381, 22.10.2018.


title: Věc C-689/18: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. března 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Dioikitiko Protodikeio Patron — Řecko) — XT v. Elliniko Dimosio („Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Vnitrostátní zdanění — Zákaz diskriminačního zdanění — Daň z luxusního zboží — Motorová vozidla — Osvobození od daně v závislosti na datuprvního uvedení do provozu v členském státě zdanění — Nezohlednění data prvního uvedení do provozu v jiném členském státě“)

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/5

      Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 7. března 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Dioikitiko Protodikeio Patron — Řecko) — XT v. Elliniko Dimosio
      (Věc C-689/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Vnitrostátní zdanění - Zákaz diskriminačního zdanění - Daň z luxusního zboží - Motorová vozidla - Osvobození od daně v závislosti na datu prvního uvedení do provozu v členském státě zdanění - Nezohlednění data prvního uvedení do provozu v jiném členském státě“)
      (2019/C 172/06)
      Jednací jazyk: řečtina

         Předkládající soud

      Dioikitiko Protodikeio Patron

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: XT

         Žalovaný: Elliniko Dimosio

         Výrok

      Článek 110 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové právní úpravě členského státu, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, podle které jsou vlastníci nebo držitelé osobních automobilů s velkým objemem válců, jejichž stáří, počítané od data, kdy byly poprvé uvedeny do provozu v tomto členském státě, přesahuje deset let, osvobozeni od daně z luxusního zboží, aniž je zohledněno jejich případné předchozí uvedení do provozu v jiném členském státě.

         (1)  Úř. věst. C 25, 21.1.2019.


title: Věc C-8/19 PPU: Usnesení Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 12. února 2019 — (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Spetsializiran nakazatelen sad — Bulharsko) — trestní řízení proti RH („Řízení o předběžné otázce — Naléhavé řízení o předběžné otázce — Justiční spolupráce v trestních věcech — Směrnice (EU) 2016/343 — Článek 4 — Označování na veřejnosti za vinného — Rozhodnutí o vyšetřovací vazbě — Opravné prostředky — Řízení o přezkumu zákonnosti tohoto rozhodnutí — Dodržování presumpce neviny — Článek 267 SFEU — Článek 47 druhý pododstavec Listiny základních práv Evropské unie — Právo být vyslechnut v přiměřené lhůtě — Vnitrostátní právní úprava omezující možnost vnitrostátních soudů předložitSoudnímu dvoru žádost o rozhodnutí o předběžné otázce nebo zavazující tyto soudy rozhodnout, aniž by vyčkaly na odpověď na tuto otázku — Disciplinární sankce v případě nedodržování této právní úpravy“)

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/6

      Usnesení Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 12. února 2019 — (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Spetsializiran nakazatelen sad — Bulharsko) — trestní řízení proti RH
      (Věc C-8/19 PPU) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Naléhavé řízení o předběžné otázce - Justiční spolupráce v trestních věcech - Směrnice (EU) 2016/343 - Článek 4 - Označování na veřejnosti za vinného - Rozhodnutí o vyšetřovací vazbě - Opravné prostředky - Řízení o přezkumu zákonnosti tohoto rozhodnutí - Dodržování presumpce neviny - Článek 267 SFEU - Článek 47 druhý pododstavec Listiny základních práv Evropské unie - Právo být vyslechnut v přiměřené lhůtě - Vnitrostátní právní úprava omezující možnost vnitrostátních soudů předložit Soudnímu dvoru žádost o rozhodnutí o předběžné otázce nebo zavazující tyto soudy rozhodnout, aniž by vyčkaly na odpověď na tuto otázku - Disciplinární sankce v případě nedodržování této právní úpravy“)
      (2019/C 172/07)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Účastník původního trestního řízení

      RH

         Výrok

                  1)

                  Článek 267 SFEU a čl. 47 druhý pododstavec Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, jak je vykládána judikaturou, která vede k tomu, že vnitrostátní soud je povinen rozhodnout o zákonnosti rozhodnutí o vazbě, aniž by měl možnost podat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Soudnímu dvoru nebo vyčkat na odpověď Soudního dvora.

                  2)

                  Články 4 a 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/343 ze dne 9. března 2016, kterou se posilují některé aspekty presumpce neviny a práva být přítomen při trestním řízení před soudem, ve spojení s bodem 16 odůvodnění této směrnice musí být vykládány v tom smyslu, že požadavky vyplývající z presumpce neviny nebrání tomu, aby v případě, že příslušný soud přezkoumává — pro účely rozhodnutí o zákonnosti rozhodnutí o vazbě — důvodné podezření, že podezřelá nebo obviněná osoba spáchala vytýkaný trestný čin, zvážil důkazy v její neprospěch i v její prospěch, které mu byly předloženy, a aby tento soud odůvodnil své rozhodnutí nejenom tím, že uvede skutečnosti, o něž se opřel, ale i tím, že rozhodne o námitkách obhájce dotyčné osoby, pokud takové rozhodnutí neoznačuje obviněnou osobu za vinnou.

         (1)  Úř. věst. C 93, 11.3.2019.


title: Věc C-755/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. listopadu 2018 Harrym Shindlerem a dalšími proti usneseníTribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 26. listopadu 2018 ve věci T-458/17, Shindler a další v. Rada

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/7

      Kasační opravný prostředek podaný dne 30. listopadu 2018 Harrym Shindlerem a dalšími proti usnesení Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 26. listopadu 2018 ve věci T-458/17, Shindler a další v. Rada
      (Věc C-755/18 P)
      (2019/C 172/08)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Harry Shindler a další (zástupce: J. Fouchet, advokát)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie
      Soudní dvůr (čtvrtý senát) usnesením ze dne 19. března 2019 kasační opravný prostředek zčásti odmítl a zčásti zamítl.


title: Věc C-88/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Judecătoria Zărnești (Rumunsko) dne 7. února 2019 —Asociația „Alianța pentru combaterea abuzurilor“ v. TM, UN, Asociația DMPA

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/7

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Judecătoria Zărnești (Rumunsko) dne 7. února 2019 — Asociația „Alianța pentru combaterea abuzurilor“ v. TM, UN, Asociația DMPA
      (Věc C-88/19)
      (2019/C 172/09)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Judecătoria Zărnești

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Asociația „Alianța pentru combaterea abuzurilor“

         Odpůrci: TM, UN, Asociația DMPA

         Předběžná otázka

      Musí být článek 16 směrnice 92/43/EHS (1) vykládán v tom smyslu, že členským státům ukládá povinnost stanovit odchylky od článků 12, 13, 14 a čl. 15 písm. a) a b) také v případech, ve kterých živočichové patřící k ohroženým druhům opustí přírodní stanoviště a nacházejí se v jeho bezprostřední blízkosti nebo zcela mimo toto přírodní stanoviště?

         (1)  Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. 1992, L 206, s. 7).


title: Věc C-96/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Rakousko) dne 8. února 2019 — VO v. Bezirkshauptmannschaft Tulln

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/8

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Rakousko) dne 8. února 2019 — VO v. Bezirkshauptmannschaft Tulln
      (Věc C-96/19)
      (2019/C 172/10)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesverwaltungsgericht Niederösterreich

         Účastníci původního řízení

         Stěžovatel: VO

         Žalovaný orgán: Bezirkshauptmannschaft Tulln

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je třeba nařízení (EU) č. 165/2014 (1), a zejména poslední větu jeho čl. 34 odst. 3, jakož i jeho čl. 36 odst. 2, vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která požaduje, aby řidiči motorových vozidel, která jsou vybavena digitálním tachografem ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. h) nařízení (EU) č. 165/2014, v případě chybějících údajů o jednotlivých pracovních dnech na kartě řidiče [čl. 2 odst. 2 písm. f) uvedeného nařízení], pro které u sebe nemají ani záznamové listy, měli pro tyto dny při sobě příslušná potvrzení zaměstnavatele, která musejí splňovat minimální požadavky formuláře vypracovaného Komisí podle čl. 11 odst. 3 směrnice 2006/22/ES (2), a předkládali je při kontrolách?

                  2)

                  V případě záporné odpovědi na otázku 1:
                  Je formulář stanovený Komisí v jejím rozhodnutí 2009/959/EU (3) zcela nebo zčásti neplatný?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 165/2014 ze dne 4. února 2014 o tachografech v silniční dopravě, o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 o záznamovém zařízení v silniční dopravě a o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy (Úř. věst. 2014, L 60, s. 1).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/22/ES ze dne 15. března 2006 o minimálních podmínkách pro provedení nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 o předpisech v sociální oblasti týkajících se činností v silniční dopravě a o zrušení směrnice Rady 88/599/EHS (Úř. věst. 2006, L 102, s. 35).

         (3)  Rozhodnutí Komise ze dne 14. prosince 2009, kterým se mění rozhodnutí 2007/230/ES o formuláři o předpisech v sociální oblasti týkajících se činností v silniční dopravě (oznámeno pod číslem K(2009) 9895) (Úř. věst. 2009, L 330, s. 80).


title: Věc C-101/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 11. února 2019 — Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG v. Spolková republika Německo

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/9

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 11. února 2019 — Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG v. Spolková republika Německo
      (Věc C-101/19)
      (2019/C 172/11)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG

         Žalovaná: Spolková republika Německo

         Předběžné otázky

                  1)

                  Obsahuje článek 69 směrnice 2001/83/ES (1) vyčerpávající výčet přípustných obsahových náležitostí příbalové informace léčivých přípravků uvedených v čl. 14 odst. 1, nebo do ní lze zahrnout další informace ve smyslu článku 62 směrnice 2001/83/ES?

                  2)

                  Lze údaje týkající se dávkování léčivých přípravků uvedených v čl. 14 odst. 1 směrnice 2001/83/ES považovat za informace, které jsou užitečné pro pacienta ve smyslu článku 62 směrnice 2001/83/ES?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. 2001, L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/26/EU ze dne 25. října 2012 (Úř. věst. 2012, L 299, s. 1).


title: Věc C-102/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgerichts (Německo) dne 11. února 2019 — Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG v. Spolková republika Německo

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgerichts (Německo) dne 11. února 2019 — Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG v. Spolková republika Německo
      (Věc C-102/19)
      (2019/C 172/12)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgerichts

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG

         Žalovaná: Spolková republika Německo

         Předběžné otázky

      Předběžné otázky

                  1)

                  Obsahuje článek 69 směrnice 2001/83/ES (1) vyčerpávající výčet přípustných obsahových náležitostí příbalové informace léčivých přípravků uvedených v čl. 14 odst. 1, nebo do ní lze zahrnout další informace ve smyslu článku 62 směrnice 2001/83/ES?

                  2)

                  Lze údaje týkající se dávkování léčivých přípravků uvedených v čl. 14 odst. 1 směrnice 2001/83/ES považovat za informace, které jsou užitečné pro pacienta ve smyslu článku 62 směrnice 2001/83/ES?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. 2001, L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/26/EU ze dne 25. října 2012 (Úř. věst. 2012, L 299, s. 1).


title: Věc C-118/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Salzburg (Rakousko) dne 15. února 2019 — ZS v. PVA Landesstelle Salzburg

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/12

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht Salzburg (Rakousko) dne 15. února 2019 — ZS v. PVA Landesstelle Salzburg
      (Věc C-118/19)
      (2019/C 172/15)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesgericht Salzburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: ZS

         Žalovaná: PVA Landesstelle Salzburg

         Předběžné otázky

      Věc byla usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 22. března 2017 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.


title: Věc C-134/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. února 2019 Bank Refah Kargaran proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 10. prosince 2018 ve věci T-552/15, Bank Refah Kargaran v. Rada

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/12

      Kasační opravný prostředek podaný dne 18. února 2019 Bank Refah Kargaran proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 10. prosince 2018 ve věci T-552/15, Bank Refah Kargaran v. Rada
      (Věc C-134/19 P)
      (2019/C 172/16)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Bank Refah Kargaran (zástupce: J.-M. Thouvenin, advokát)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise

         Návrhová žádání

                  —

                  částečně zrušit rozsudek, který druhý senát Tribunálu Evropské unie vydal dne 10. prosince 2018 ve věci T-552/15;

                  —

                  vyhovět návrhovým žádáním navrhovatelky podaným u Tribunálu Evropské unie, a sice přiznat náhradu majetkové újmy ve výši 68 651 319 eur a náhradu nemajetkové újmy ve výši 52 547 415 eur;

                  —

                  podpůrně, vrátit věc Tribunálu;

                  —

                  v obou případech uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů obou řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka sedm důvodů kasačního opravného prostředku.

                  1.

                  První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení
                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když uvedl, že nedostatečné odůvodnění zrušeného rozhodnutí není dostatečně závažným porušením pravidla práva Evropské unie.

                  2.

                  Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení
                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že v důsledku skutečnosti, že navrhovatelka, které Rada Evropské unie uložila protiprávní sankci, podala žalobu a dosáhla zrušení sankce, je zbytečné domáhat se dostatečně závažného porušení práva na účinnou soudní ochranu.

                  3.

                  Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení
                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když odmítl důvod, který navrhovatelka upřesnila ve své replice, aniž ověřil, jak to vyžaduje judikatura, zda podrobné vylíčení tohoto důvodu v replice vyplývá z běžného vývoje debaty vzešlé z žaloby během soudního řízení.

                  4.

                  Čtvrtý a pátý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení
                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nesprávně vyložil rozsudek vydaný ve věci T-24/11 (1) a měl za to, že zjištění, že Rada porušila svoji povinnost sdělit navrhovatelce skutečnosti zohledněné v její neprospěch, pokud jde o důvod pro přijetí opatření spočívajících ve zmrazení finančních prostředků, neprokazuje existenci dostatečně závažného porušení práva Evropské unie zakládající odpovědnost Unie.

                  5.

                  Šestý důvod kasačního opravného prostředku vycházející ze zkreslení žaloby
                  Tribunál zkreslil žalobu, když měl s cílem konstatovat nepřípustnost argumentu navrhovatelky za to, že navrhovatelka se ve fázi žaloby nedovolávala údajné protiprávnosti vycházející z neslučitelnosti důvodu pro zařazení jejího jména na seznam osob, na něž se vztahují omezující opatření, s kritériem uplatněným Radou.

                  6.

                  Sedmý důvod kasačního opravného prostředku vycházející ze zkreslení žaloby
                  Tribunál zkreslil žalobu, když omezil důvody protiprávnosti uvedené navrhovatelkou pouze na porušení povinnosti uvést odůvodnění.

         (1)  Rozsudek ze dne 6. září 2013, Bank Refah Kargaran v. Rada (T-24/11, EU:T:2013:403).


title: Věc C-135/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 20. února 2019 — Pensionsversicherungsanstalt v. CW

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 20. února 2019 — Pensionsversicherungsanstalt v. CW
      (Věc C-135/19)
      (2019/C 172/17)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka v řízení o opravném prostředku „Revision“: Pensionsversicherungsanstalt

         Odpůrkyně v řízení o opravném prostředku „Revision“: CW

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být rakouský příspěvek při dočasné invaliditě posuzován podle ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (1)

                              —

                              jako dávka v nemoci podle čl. 3 odst. 1 písm. a) nařízení nebo

                              —

                              jako dávka v invaliditě podle čl. 3 odst. 1 písm. c) nařízení nebo

                              —

                              jako dávka v nezaměstnanosti podle čl. 3 odst. 1 písm. h) nařízení?

                  2)

                  Musí být nařízení (ES) 883/2004 vykládáno ve světle primárního práva v tom smyslu, že členský stát je jako bývalý stát bydliště a stát zaměstnání povinen hradit takové dávky, jako je rakouský příspěvek při dočasné invaliditě, osobě s bydlištěm v jiném členském státu, pokud tato osoba velkou část dob pojištění z odvětví nemoc a důchod nabyla jako zaměstnanec v tomto jiném členském státu (časově po změně bydliště do tohoto státu před mnoha lety) a od té doby nepobírala žádné dávky z nemocenského a důchodového pojištění původního státu bydliště a zaměstnání?

         (1)  Úř. věst. 2004, L 166, s. 1.


title: Věc C-157/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. února 2019 Ehabem Makhloufem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-409/16, Makhlouf v. Rada

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/15

      Kasační opravný prostředek podaný dne 21. února 2019 Ehabem Makhloufem proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-409/16, Makhlouf v. Rada
      (Věc C-157/19 P)
      (2019/C 172/18)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Ehab Makhlouf (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  určil, že je žaloba přípustná a opodstatněná;

                  —

                  v důsledku toho zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 12. prosince 2018 ve věci T-409/16, Ehab Makhlouf v. Rada Evropské unie;

            a ve věci nově rozhodl tak, že

                  —

                  rozhodnutí (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016 (1) a na něj navazující prováděcí akty v rozsahu, v němž se týkají navrhovatele, se zrušují;

                  —

                  Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel tři důvody kasačního opravného prostředku:
      První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení spočívajícího v tom, že Tribunál porušil právo navrhovatele být slyšen před přijetím nových omezujících opatření, které je zakotveno v článku 41 Listiny základních práv.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení a ze zkreslení skutkového stavu v rozsahu, v němž Tribunál nezohlednil články předložené navrhovatelem na podporu své žaloby na neplatnost za účelem prokázání, že nepodporuje syrský režim.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení v rozsahu, v němž Tribunál nerozhodl o ustanoveních 27 a 28 rozhodnutí 2013/255/SZBP, (2) podle kterých příslušnost k rodině Al-Assad nebo rodině Makhlouf představuje samostatné kritérium odůvodňující uložení protiprávní sankce, čímž zároveň dochází k přenesení důkazního břemene.

         (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 141, 28.5.2016, s. 125).

         (2)  Rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP ze dne 31. května 2013 o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 147, 1.6.2013, s. 14).


title: Věc C-158/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. února 2019 Razan Othman proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-416/16, Othman v. Rada

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/16

      Kasační opravný prostředek podaný dne 21. února 2019 Razan Othman proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-416/16, Othman v. Rada
      (Věc C-158/19 P)
      (2019/C 172/19)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Razan Othman (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  prohlásil žalobu navrhovatelky za přípustnou a opodstatněnou;

                  —

                  v důsledku toho zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 12. prosince ve věci T-416/16, Razan Othman v. Rada Evropské unie;

            a ve věci nově rozhodl tak, že:

                  —

                  rozhodnutí (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016 (1) a na něj navazující prováděcí akty se zrušují v rozsahu, v němž se týkají navrhovatelky;

                  —

                  Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje navrhovatelka tři důvody:
      První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení, jelikož Tribunál porušil právo navrhovatelky být vyslechnuta před přijetím nových opatření, které je zakotveno v článku 41 Listiny základních práv.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází ze zkreslení skutečností, jelikož Tribunál nezohlednil články, které navrhovatelka předložila na podporu své žaloby na neplatnost za účelem prokázání, že nepodporuje syrský režim.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení, jelikož Tribunál nekonstatoval protiprávnost článků 27 a 28 rozhodnutí 2013/255/SZBP (2), podle nichž příslušnost k rodině Al-Assad nebo rodině Makhlouf představuje samostatné kritérium odůvodňující uložení sankcí, čímž zároveň převrátil důkazní břemeno.

         (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 141,s. 125).

         (2)  Rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP ze dne 31. května 2013 o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 147, s. 14).


title: Věc C-159/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. února 2019 Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-411/16, Syriatel Mobile Telecom v. Rada

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/17

      Kasační opravný prostředek podaný dne 21. února 2019 Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-411/16, Syriatel Mobile Telecom v. Rada
      (Věc C-159/19 P)
      (2019/C 172/20)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

         Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  rozhodl, že její žaloba je přípustná a opodstatněná;

                  —

                  v důsledku toho zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 12. prosince 2018 ve věci T-411/16, Syriatel Mobile Telecom v. Rada Evropské unie

            ve věci nově rozhodl tak, že

                  —

                  zruší rozhodnutí (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016 (1) a na něj navazující prováděcí akty v rozsahu, v němž se týkají navrhovatelky;

                  —

                  uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje navrhovatelka tři důvody.
      První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení, jelikož Tribunál přehlédl právo navrhovatelky být vyslechnuta před přijetím nových omezujících opatření, které je zakotveno v článku 41 Listiny základních práv.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení a zkreslení skutkového stavu, jelikož Tribunál přehlédl články předložené navrhovatelkou na podporu její žaloby na zrušení, aby prokázala, že nepodporovala syrský režim.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného právního posouzení, jelikož Tribunál nerozhodl, že ustanovení 27 a 29 rozhodnutí 2013/255/SZBP (2), podle nichž je příslušnost k rodině Al-Assad nebo Makhlouf samostatným kritériem odůvodňujícím uložení sankce, jsou protiprávní, čímž bylo přeneseno důkazní břemeno.

         (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 141, s. 125).

         (2)  Rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP ze dne 31. května 2013 o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. L 147, s. 14).


title: Věc C-182/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 26. února 2019 — Pfizer Consumer Healthcare Ltd v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené království) dne 26. února 2019 — Pfizer Consumer Healthcare Ltd v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Věc C-182/19)
      (2019/C 172/21)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Pfizer Consumer Healthcare Ltd

         Žalovaní: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Předběžná otázka

      Je prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1140 (1) ze dne 8. července 2016 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury neplatné v rozsahu, v němž zařazuje pod kód KN 3824, konkrétně 38249096, výrobky, které:

                  i.

                  jsou složeny z materiálu podobného obinadlu, v němž jsou „tepelné terčíky“ obsahující chemické látky,

                  ii.

                  působí podobně jako zábal, ale mají i další přínosy,

                  iii.

                  prostřednictvím exotermické chemické reakce tlumí bolest, zmírňují ztuhlost a podporují hojení tkání (což bylo ověřeno v řadě klinických testů),

                  iv.

                  jsou upravené ve formě nebo v balení pro drobný prodej a

                  v.

                  jsou výslovně prezentované a uváděné na trh jako výrobky určené k léčebným účelům, které vyvolávají účinky uvedené v bodě (iii) výše,
                  na základě chemických látek představujících materiál nebo komponent, který jim propůjčuje podstatný charakter, a nikoliv pod číslo 3005 [na základě znění příslušných čísel a příslušných poznámek ke třídě nebo kapitole nebo vysvětlivek podle všeobecného pravidla pro výklad 1, přičemž uplatnění všeobecného pravidla pro výklad 3(a) vyžaduje zařazení v souladu s nejspecifičtějším popisem, nebo jinak]?

         (1)  Úř. věst. 2016, L 189, s. 1.


title: Věc C-208/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz (Rakousko) dne 4. března 2019 — NK v. MS a AS

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz (Rakousko) dne 4. března 2019 — NK v. MS a AS
      (Věc C-208/19)
      (2019/C 172/22)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesgerichts für Zivilrechtssachen Graz

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: NK

         Žalovaní: MS, AS

         Předběžné otázky

                  1)

                  Představuje smlouva mezi architektem a spotřebitelem, podle níž je architekt povinen dodat (pouze) projekt novostavby rodinného domu, včetně vyhotovení příslušné projektové dokumentace, smlouvu „týkající se výstavby nových budov“ ve smyslu čl. 3 odst. 3 písm. f) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a zrušuje směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES (1)?

                  2)

                  V případě záporné odpovědi na první otázku:
                  Představuje smlouva mezi architektem a spotřebitelem, podle níž je architekt povinen vyhotovit projekt novostavby rodinného domu dle požadavků a přání zadavatele, spolu s příslušnou projektovou dokumentací, smlouvu o dodání „zboží vyrobeného podle požadavků spotřebitele nebo zboží [jednoznačně] přizpůsobeného osobním potřebám“ ve smyslu čl. 16 písm. c) a čl. 2 bodů 3 a 4 směrnice 2011/83/EU?

         (1)  Úř. věst. 2011, L 304, s. 64.


title: Věc C-217/19: Žaloba podaná dne 8. března 2019 — Evropská komise v. Finská republika

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/20

      Žaloba podaná dne 8. března 2019 — Evropská komise v. Finská republika
      (Věc C-217/19)
      (2019/C 172/23)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Hermes, E. Ljung Rasmussen, zmocněnci)

         Žalovaná: Finská republika

         Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  určil, že Finská republika tím, že od roku 2011 opakovaně udělila povolení k jarnímu lovu samců kajky mořské (Somateria mollissima) v regionu Ålandy, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 4 a čl. 9 odst. 1 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (1) ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků;

                  —

                  uložil Finské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Od roku 2011 regionální vláda Ålandských ostrovů, které jsou autonomním regionem Finska, opakovaně každý rok povolovala „výjimku pro jarní lov“ samců kajky mořské v celkovém počtu 2000 až 3800 ptáků v průběhu dvou až tří týdnů v květnu. Toto období se překrývá s obdobím rozmnožování kajky mořské.
      Lov během období rozmnožování zakazuje čl. 7 odst. 4 směrnice 2009/147/ES.
      Finsko tvrdí, že jarní lov kajky mořské na Ålandských ostrovech je odůvodněn výjimkou upravenou v čl. 9 odst. 1 písm. c) směrnice 2009/147/ES. Podle judikatury Soudního dvora platí, že důkazní břemeno k prokázání toho, že jsou splněny podmínky tohoto ustanovení, nesou členské státy.
      Komise má za to, že Finsko zaprvé neprokázalo, že by režim výjimky představoval „rozumné využívání“ ve smyslu čl. 9 odst. 1 písm. c) směrnice 2009/147/ES. Finsko zejména nepředložilo spolehlivé vědecké důkazy, které by doložily, že je zajištěno, že se relevantní populace kajky mořské udrží na uspokojivé úrovni.
      Zadruhé, Finsko neprokázalo, že se povolený jarní lov týká využívání ptáků pouze v „malém množství“ podle čl. 9 odst. 1 písm. c) směrnice 2009/147/ES.

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. 2010, L 20, s. 7).


title: Věc C-231/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené kr lovství) dne 15. března 2019 — Blackrock Investment Management (UK) Limited v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/21

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené kr lovství) dne 15. března 2019 — Blackrock Investment Management (UK) Limited v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Věc C-231/19)
      (2019/C 172/24)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Účastnice původního řízení

         Odvolatelka: Blackrock Investment Management (UK) Limited

         Odpůrkyně: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Předběžné otázky

      Při správném výkladu čl. 135 odst. 1 písm. g) směrnice Rady 2006/112/ES (1), za situace, kdy jediné plnění ve formě služeb v oblasti správy ve smyslu tohoto článku je poskytnuto poskytovatelem, který je třetí stranou, správci fondu a je využito tímto správcem fondu pro správu fondů kolektivního investování (dále jen „FKI“) a pro správu jiných fondů, které nejsou fondy kolektivního investování (dále jen „jiné fondy než FKI“):

                  a)

                  Podléhá toto jediné plnění jednotné sazbě daně? Pokud je odpověď kladná, jak má být tato jednotná sazba určena? nebo

                  b)

                  Má být úplata za toto jediné plnění rozdělena podle využití služeb v oblasti správy (například s odkazem na hodnotu fondů ve správě ve FKI a ve správě jiných fondů než FKI), takže část jediného plnění bude osvobozena od daně a část bude zdanitelná?

         (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


title: Věc C-235/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (Spojené království) dne 18. března 2019 — United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Court of Appeal (Spojené království) dne 18. března 2019 — United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Věc C-235/19)
      (2019/C 172/25)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Court of Appeal

         Účastníci původního řízení

         Odvolatelé: United Biscuits (Pensions Trustees) Limited, United Biscuits Pension Investments Limited

         Odpůrce: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Předběžná otázka

      Je poskytování takových služeb správy penzijního fondu, jaké svěřenským správcům poskytují a) pojistitelé nebo b) nepojistitelé, „pojišťovací činností“ ve smyslu čl. 135 odst. l písm. a) směrnice o DPH (1) [bývalý čl. 13 část B písm. a) šesté směrnice]?

         (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


title: Věc C-239/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené králo ství) dne 20. března 2019 — Eli Lilly and Company v. Genentech Inc.

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené králo ství) dne 20. března 2019 — Eli Lilly and Company v. Genentech Inc.
      (Věc C-239/19)
      (2019/C 172/26)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      High Court of Justice (Chancery Division)

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Eli Lilly and Company

         Žalovaná: Genentech Inc.

         Předběžná otázka

      Vylučuje nařízení o DOO (1) udělení DOO majiteli základního patentu, pokud jde o výrobek, na který se vztahuje registrace třetí osoby bez souhlasu této osoby?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (Úř. věst. 2009, L 152, s. 1).


title: Věc C-564/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 4. února 2019 — Evropská komise v. Belgické království podporované: Spolkovou republikou Německo, Estonskou republikou, Irskem, Španělským královstvím,Francouzskou republikou, Italskou republikou, Lotyšskou republikou, Litevskou republikou, Maďarskem

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/23

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 4. února 2019 — Evropská komise v. Belgické království podporované: Spolkovou republikou Německo, Estonskou republikou, Irskem, Španělským královstvím, Francouzskou republikou, Italskou republikou, Lotyšskou republikou, Litevskou republikou, Maďarskem
      (Věc C-564/17) (1)

      (2019/C 172/28)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 328, 13.11.2017.


title: Věc C-399/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Nizozemsko) — Vereniging Gasopslag Nederland, TAQA Onshore BV, TAQA Piek Gas BV v. Autoriteit Consument en Markt, za přítomnosti: Gas Transport Services BV

text:
               20.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 172/25

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. ledna 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Nizozemsko) — Vereniging Gasopslag Nederland, TAQA Onshore BV, TAQA Piek Gas BV v. Autoriteit Consument en Markt, za přítomnosti: Gas Transport Services BV
      (Věc C-399/18) (1)

      (2019/C 172/33)
      Jednací jazyk: nizozemština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 294, 20.8.2018.


title: Věc C-48/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 25. ledna 2019 — X-GmbH v. Finanzamt Z

text:
               29.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 25. ledna 2019 — X-GmbH v. Finanzamt Z
      (Věc C-48/19)
      (2019/C 148/14)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzhof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: X-GmbH

         Žalovaný: Finanzamt Z

         Předběžné otázky

                  1)

                  Jedná se za takových okolností, jako jsou okolnosti sporu v původním řízení, kdy osoba povinná k dani poskytuje pojištěncům jménem zdravotních pojišťoven telefonické poradenství týkající se různých témat souvisejících se zdravím a nemocemi, o činnost, která spadá do oblasti působnosti čl. 132 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty?

                  2)

                  Postačuje za takových okolností, jako jsou okolnosti sporu v původním řízení, u služeb popsaných v první otázce, jakož i u plnění poskytovaných v rámci „doprovodných programů pro pacienty“ pro účely požadovaného prokázání odborné kvalifikace okolnost, že telefonické poradenství je uskutečňováno „zdravotními poradci“ (odborní zdravotničtí pracovníci, zdravotní sestry) a přibližně ve třetině případů je přizván lékař?

         (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.


title: Věc C-56/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. ledna 2019 RFA International, LP proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 15. listopadu 2018 ve věci T-113/15, RFA International v. Komise

text:
               29.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/15

      Kasační opravný prostředek podaný dne 25. ledna 2019 RFA International, LP proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 15. listopadu 2018 ve věci T-113/15, RFA International v. Komise
      (Věc C-56/19 P)
      (2019/C 148/15)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: RFA International, LP (zástupci: B. Evtimov, адвокат, M. Krestiyanova, avocate, D. O'Keeffe, Solicitor, N. Tuominen, E. Borovikov, advokáti)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek;

                  —

                  vydal konečné rozhodnutí ve věci, pokud to stav řízení dovoluje;

                  —

                  podpůrně vrátil věc Tribunálu k novému posouzení;

                  —

                  uložit Komisi náhradu nákladů řízení před Soudním dvorem, jakož i nákladů řízení před Tribunálem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Tento kasační opravný prostředek se omezuje na zpochybnění závěrů Tribunálu ohledně druhého žalobního důvodu navrhovatelky v prvním stupni.
      Ve svých závěrech se Tribunál dopustil nesprávného právního výkladu čl. 11 odst. 9 a 10 základního nařízení (1) a příliš široce vymezil přípustný prostor pro uvážení, který Komise má při posuzování složitých situací podle těchto ustanovení. Navrhovatelka žádá Soudní dvůr, aby zrušil napadený rozsudek z následujících důvodů.
      Tribunál se dopustil dvou nesprávných právních posouzení, co se týče výkladu základního nařízení.

                  a)

                  Tribunál zaprvé nesprávně vyložil čl. 11 odst. 9 základního nařízení. Podle čl. 11 odst. 9 základního nařízení platí, že při všech šetřeních týkajících se přezkumu postupuje Komise v případě, že nedošlo ke změně okolností, a s patřičným ohledem na článek 2, stejným způsobem jako při šetření, které vedlo k uložení cla. Při posuzování toho, zda se antidumpingová cla odrazila v nových cenách, však Komise tak neučinila na základě nových cen zjištěných při šetření, které vedlo k původnímu nařízení, ale na základě současných výrobních nákladů v Rusku. To představuje změnu metodiky ve smyslu čl. 11 odst. 9 základního nařízení. Komise uvedla, že se okolnosti od počátečního šetření podstatně změnily, a že zejména výrobní náklady ruských vývozců vzrostly přibližně o 100 %. Zvýšení nákladů však existovalo a bylo již známo během období šetření týkajících se vrácení zaplaceného cla v období 2008–2010.

                  b)

                  Tribunál zadruhé nesprávně vyložil čl. 11 odst. 10 základního nařízení tím, že použil nesprávné právní kritérium. Právní kritérium navržené Tribunálem vyžaduje, aby důkaz o začlenění antidumpingového cla do vývozních cen mohl být proveden pouze prostřednictvím údajů o cenách DDP (2) a prokázáním, že v nových cenách byla zahrnuta nejen antidumpingová cla, ale také veškeré vzniklé výrobní náklady. Článek 11 odst. 10 základního nařízení ani oznámení Komise o vrácení antidumpingových cel (3) takový požadavek přitom neobsahují.

            Tribunál konečně učinil v podstatě nesprávná skutková zjištění, když dospěl k závěru, že:

                  a)

                  Ke zvýšení výrobních nákladů došlo pouze v průběhu prvního a druhého období šetření týkajícího se vrácení zaplaceného cla a představovalo tak změnu okolností, které odůvodňují změnu metodiky. Komise totiž věděla o zvýšení nákladů již během období původního šetření a šetření týkajících se vrácení zaplaceného cla v období 2008–2010.

                  b)

                  Změna metodiky byla odůvodněná, aby se vytvořily rovné podmínky a zabránilo se diskriminačnímu zacházení mezi hospodářskými subjekty, které měly podléhat stejným opatřením. Na všechny ruské výrobky by se totiž mělo vztahovat stejné zvýšení nákladů.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 2009, L 343, s. 51).

         (2)  „Delivery duty paid“ [s dodáním clo placeno]

         (3)  Úř. věst. 2014, C 164, s. 9.


title: Věc C-57/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. ledna 2019 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (třetího rozšířeného senátu) vydanému dne 15. listopadu 2018 ve věci T-793/14, Tempus Energy a Tempus Energy Technology v. Komise

text:
               29.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/16

      Kasační opravný prostředek podaný dne 25. ledna 2019 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (třetího rozšířeného senátu) vydanému dne 15. listopadu 2018 ve věci T-793/14, Tempus Energy a Tempus Energy Technology v. Komise
      (Věc C-57/19 P)
      (2019/C 148/16)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: É. Gippini Fournier, P. Němečková, zmocněnci)

         Další účastníci řízení: Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Spojené království Velké Británie a Severního Irska

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu (třetího rozšířeného senátu) ze dne 15. listopadu 2018, oznámený Komisi následující den, ve věci T-793/14, Tempus Energy Ltd a Tempus Energy Technology Ltd v. Evropská komise;
                  a

                  —

                  zamítl žalobu na neplatnost rozhodnutí Komise C(2014) 5083 final (1) ze dne 23. července 2014 o nevznesení námitek proti režimu podpor pro kapacitní trh ve Spojeném království;

            podpůrně,

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu (třetího rozšířeného senátu) ze dne 15. listopadu 2018, oznámený Komisi následující den, ve věci T-793/14, Tempus Energy Ltd a Tempus Energy Technology Ltd v. Evropská komise;

                  —

                  vrátil věc Tribunálu k posouzení druhého žalobního důvodu v prvním stupni;

            a v každém případě uložil žalobcům v prvním stupni náhradu nákladů řízení v prvním stupni a v řízení o kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Kasační opravný prostředek je založen na jediném důvodu: Tribunál nesprávně vyložil čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení Rady (EU) 2015/1589 (2) ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie, tím, že konstatoval, že oznámené opatření podpory vyvolalo vážné pochybnosti o jeho slučitelnosti s vnitřním trhem.
      Vzhledem k tomu, že se Tribunál opíral o řadu indicií o vážných obtížích, je jediný důvod rozdělen na následující dva body týkající se dvou řad indicií zkoumaných v napadeném rozsudku:

                  —

                  První bod: Tribunál se dopustil pochybení tím, že zohlednil délku a okolnosti kontaktů před oznámením a složitost a novost opatření jakožto hlavní ukazatel pochybností.

                  —

                  Druhý bod: Tribunál se dopustil pochybení, když Komisi vytýkal, že neprovedla odpovídající šetření určitých aspektů kapacitního trhu ve Spojeném království.

         (1)  Povolení státních podpor v rámci ustanovení článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie — Případy, ve kterých Komise nevznesla námitky (Úř. věst. 2014, C 348, s. 5).

         (2)  Úř. věst. 2015, L 248, s. 9.


title: Věc C-74/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 (Portugalsko) dne 31. ledna 2019 — LE v. Transportes Aéreos Portugueses, SA

text:
               29.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 (Portugalsko) dne 31. ledna 2019 — LE v. Transportes Aéreos Portugueses, SA
      (Věc C-74/19)
      (2019/C 148/17)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18

         Účastníci původního řízení

         Odvolatel: LE

         Odpůrkyně: Transportes Aéreos Portugueses, SA

         Předběžné otázky

                  1)

                  Spadá okolnost, kdy cestující v průběhu letu pokouše jiné cestující a napadá členy posádky, kteří se jej pokoušejí uklidnit, a činí tak v míře, která podle kapitána letu odůvodňuje odklonění letu na nejbližší letiště za účelem vysazení uvedeného cestujícího a vyložení jeho zavazadel, což má za následek zpoždění příletu do místa určení, pod pojem „mimořádné okolnosti“, na který odkazuje bod 14 odůvodnění nařízení (ES) č. 261/2004 (1)?

                  2)

                  Může „mimořádná okolnost“, která nastane v průběhu bezprostředně předcházejícího letu téhož letadla zbavit leteckou společnost odpovědnosti za zpoždění odletu letadla při zpátečním letu, na který nastoupil cestující, který uplatnil nárok na odškodnění (žalobce)?

                  3)

                  Přijala letecká společnost (žalovaná) všechna přiměřená opatření pro účely ustanovení čl. 5 odst. 3 nařízení č. 261/2004, když navzdory tomu nedokázala zabránit zpoždění, přičemž po zvážení situace dopěla k závěru, že poslání jiného letadla by již nastalému zpoždění nezabránilo, a přeřadila cestujícího s mezipřistáním (žalobce) na let následujícího dne, neboť uvedená letecká společnost provozuje pouze jeden let do konečného místa určení cestujícího denně?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, 17.2.2004, s. 1)