title: Věc T-378/12: Žaloba podaná dne 14. srpna 2012 — Capitalizaciones Mercantiles v. OHIM — Leineweber (X)

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/35

         Žaloba podaná dne 14. srpna 2012 — Capitalizaciones Mercantiles v. OHIM — Leineweber (X)
   (Věc T-378/12)
   2012/C 366/72
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Capitalizaciones Mercantiles Ltda (Bogota, Kolumbie) (zástupci: J. Devaureix a L. Montoya Terán, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Leineweber GmbH & Co. KG (Herford, Německo)

      Návrhová žádání

               —

               Vyhovět této žalobě na neplatnost, a to se všemi přílohami a příslušnými kopiemi;

               —

               přijmout veškeré důkazy připojené ke spisu;

               —

               uznat tvrzení žalobkyně s tím, že rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 15. května 2012 ve věci R 1524/2011-1, jež se týká přihlášky ochranné známky Společenství č. 7045818, je neúčinné, a v důsledku toho potvrdit rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 25. května 2011, kterým byl povolen zápis (obrazové) ochranné známky Společenství „X“ č. 7045818 pro zboží zařazené do třídy 25; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „X“ pro výrobky zařazené do třídy 25 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 7045818

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis obrazové ochranné známky Společenství „X“ č. 4736609 pro, mimo jiné, výrobky zařazené do třídy 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v případě všech namítaných výrobků

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí napadené přihlášky pro výrobky zařazené do třídy 25

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc T-345/13: Žaloba podaná dne 2. července 2013 — Construcción, Promociones e Instalaciones v. OHIM — Copisa Proyectos a Mantenimientos Industriales (CPI COPISA INDUSTRIAL)

text:
               24.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/15

         Žaloba podaná dne 2. července 2013 — Construcción, Promociones e Instalaciones v. OHIM — Copisa Proyectos a Mantenimientos Industriales (CPI COPISA INDUSTRIAL)
   (Věc T-345/13)
   2013/C 245/18
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Construcción, Promociones a Instalaciones, SA (Madrid, Španělsko, zástupci: E. Seijo Veiguela a J. L. Rivas Zurdo, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Copisa Proyectos a Mantenimientos Industriales, SL (L’Hospitalet de Llobregat, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 10. dubna 2013 ve věci R 1935/2012-2, kterým byl umožněn zápis ochranné známky Společenství č. 9 600 313„CPI COPISA INDUSTRIAL“ (MIXTE) a uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Copisa Proyectos a Mantenimientos Industriales, SL.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „CPI COPISA INDUSTRIAL“ pro služby třídy 37 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 600 313.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: národní obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „Cpi construcción promociones e instalaciones, s.a.“ a zápis národního obchodního jména „Construcción, promociones e instalaciones, S.A. — CPI“ pro služby třídy 37.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-672/11: Usnesení Tribunálu ze dne 27. listopadu 2012 — H-Holding v. Parlament ( „Žaloba pro nečinnost — Žaloba na náhradu škody — Žaloba, která je zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně postrádající jakékoli právní opodstatnění“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/48

         Usnesení Tribunálu ze dne 27. listopadu 2012 — H-Holding v. Parlament
   (Věc T-672/11) (1)

   (Žaloba pro nečinnost - Žaloba na náhradu škody - Žaloba, která je zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně postrádající jakékoli právní opodstatnění)
   2013/C 26/96
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: H-Holding AG (Cham, Švýcarsko) (zástupce: R. Závodný, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: U. Rösslein a P. Schonard, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na určení, že Parlament v návaznosti na petici žalobkyně ze dne 24. srpna 2011 protiprávně nezahájil řízení o nesplnění povinností proti České republice a nenavrhl OLAF zahájit šetření týkající se české politické strany, a dále návrh na náhradu škody způsobené touto tvrzenou nečinností Parlamentu

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               H-Holding AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 235, 4.8.2012.


title: Věc T-326/02: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. července 2006 – Kotug International a další v. Komise

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/53

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. července 2006 – Kotug International a další v. Komise
   (Věc T-326/02) (1)

   (2006/C 224/109)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda třetího rozšířeného senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 323, 21.12.2002.


title: Věc F-71/11: Žaloba podaná dne 22. července 2011 — ZZ v. Soudní dvůr Evropské unie

text:
               3.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/30

         Žaloba podaná dne 22. července 2011 — ZZ v. Soudní dvůr Evropské unie
   (Věc F-71/11)
   2011/C 355/52
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: J.-M. Bauer, advokát)

      Žalovaný: Soudní dvůr Evropské unie

      Předmět a popis sporu

   Zrušení hodnotícího posudku žalobce za období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2007, jakož i uložení povinnosti žalovanému zaplatit peněžitou částku z důvodu náhrady nemajetkové újmy.

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit hodnotící posudek za období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2007; podpůrně zrušit poznámku ze dne 9. září 2009, která byla učiněna po zrušení předcházejícího hodnotícího posudku za stejné období;

               —

               zrušit rozhodnutí o zamítnutí stížnosti ze dne 14. února 2011;

               —

               uložit žalovanému zaplacení částky 50 000 eur z důvodu náhrady nemajetkové újmy;

               —

               uložit Soudnímu dvoru Evropské unie náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-158/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. května 2007 – Trek Bicycle v. OHIM – Audi (ALLTREK) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství ALLTREK — Starší slovní národní ochranná známka TREK — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence podobnosti výrobků — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/22

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 16. května 2007 – Trek Bicycle v. OHIM – Audi (ALLTREK)
   (Věc T-158/05) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ALLTREK - Starší slovní národní ochranná známka TREK - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence podobnosti výrobků - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 155/42)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Trek Bicycle Corp. (Waterloo, Wisconsin, Spojené státy) (zástupci: J. Kroher a A. Hettenkofer, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně B. Müller, poté G. Schneider, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vedlejší účastnice před Soudem: Audi AG (Ingolstadt, Německo) (zástupci: L. von Zumbush a M. Groebl, advokáti)
   Předmět věci
   Žaloba podaná pro rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 2. února 2005 (věc R 587/2004-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Trek Bicycle Corp. a Audi AG.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory).

               3.

               Vedlejší účastnice ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 171, 9.7.2005.


title: Věc T-176/09: Usnesení Tribunálu ze dne 24. května 2011 — Government of Gibraltar v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Směrnice 92/43/EHS — Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin — Rozhodnutí 2009/95/ES — Seznam lokalit významných pro Společenství ve středomořské biogeografické oblasti — Zahrnutí zóny pobřežního moře Gibraltaru a oblasti volného moře do lokality významné pro Společenství nazvané „Estrecho oriental“ — Částečné zrušení — Neoddělitelnost — Nepřípustnost“ )

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/24

         Usnesení Tribunálu ze dne 24. května 2011 — Government of Gibraltar v. Komise
   (Věc T-176/09) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Směrnice 92/43/EHS - Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin - Rozhodnutí 2009/95/ES - Seznam lokalit významných pro Společenství ve středomořské biogeografické oblasti - Zahrnutí zóny pobřežního moře Gibraltaru a oblasti volného moře do lokality významné pro Společenství nazvané „Estrecho oriental“ - Částečné zrušení - Neoddělitelnost - Nepřípustnost)
   2011/C 211/52
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Government of Gibraltar (zástupci: D. Vaughan a M. Llamas, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: S. Boelaert a D. Recchia, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: E. Jenkinson a S. Ossowski, zmocněnci, ve spolupráci s D. Wyattem, QC, a M. Woodem, barrister)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Španělské království (zástupci: N. Díaz Abad a M. Muñoz Pérez, zmocněnci)

      Předmět

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2009/95/ES ze dne 12. prosince 2008, kterým se přijímá druhý aktualizovaný seznam lokalit významných pro Společenství ve středomořské biogeografické oblasti podle směrnice Rady 92/43/EHS (Úř. věst. 2009, L 43, s. 393), v rozsahu, v němž se tímto rozhodnutím lokalita nazvaná „Estrecho oriental“ (ES6120032) rozšiřuje o pobřežní moře Gibraltaru (jak v rámci lokality UKGIB0002, tak mimo ni) a o oblast volného moře.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Government of Gibraltar ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

               3)

               Španělské království a Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 153, 4.7.2009.


title: Věc C-669/16: Žaloba podaná dne 23. prosince 2016 – Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/18

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2016 – Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-669/16)
   (2017/C 063/26)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Norris-Usher, C. Hermes, zmocněnci)

      Žalovaný: Spojené království Velké Británie a Severního Irska

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že nevyhlásilo lokality k ochraně druhu phocoena phocoena (sviňucha obecná), porušilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 4 odst. 1, přílohy II a přílohy III směrnice 92/43/EHS (1) o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin;

               —

               určil, že Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že v důsledku toho nepřispělo k vytvoření sítě NATURA 2000 v poměru, který odpovídá zastoupení stanovišť druhu sviňucha obecná (phocoena phocoena) na svém území, porušilo i povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 3 odst. 2 téže směrnice;

               —

               uložil Spojenému království Velké Británie a Severního Irska náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Sviňucha obecná (phocoena phocoena) je druh vodního kytovce uvedený v příloze II směrnice o ochraně přírodních stanovišť jako druh v zájmu Společenství, který vyžaduje vyhlášení zvláštních oblastí ochrany. Významná populace tohoto druhu se v rámci Evropské unie vyskytuje ve volném moři, nad kterým Spojené království vykonává svou svrchovanost.
   Podle čl. 3 odst. 2 a čl. 4 odst. 1, jakož i podle příloh II a III směrnice o ochraně přírodních stanovišť mají členské státy s výskytem sviňuch obecných ve svém volném moři povinnost navrhnout lokality k jejich ochraně, a tím přispět k vytvoření sítě NATURA 2000. Podle judikatury Soudního dvora musí být navrhovaný seznam lokalit úplný.
   Spojené království nenavrhlo dostatek lokalit pro sviňuchu obecnou.

      (1)  Úř. věst. 1992, L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102.


title: Věc T-204/12: Žaloba podaná dne 15. května 2012 — Vila Vita Hotel und Touristik v. OHIM — Viavita (VIAVITA)

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/25

         Žaloba podaná dne 15. května 2012 — Vila Vita Hotel und Touristik v. OHIM — Viavita (VIAVITA)
   (Věc T-204/12)
   2012/C 217/53
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vila Vita Hotel und Touristik GmbH (Frankfurt, Německo) (zástupci: G. Schoenen and V. Töbelmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Viavita SASU (Paříž, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 1. března 2012 ve věci R 419/2011-1;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladu řízení a

               —

               v případě, že další účastnice řízení před odvolacím senátem vstoupí do tohoto řízení jako vedlejší účastnice, určil, že ponese vlastní náklady řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „VIAVITA“ pro služby zařazené do tříd 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44 a 45 — přihláška ochranné známky Společenství č. 52201504.

      Majitel/ka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Přihláška rakouské slovní ochranné známky č. 154631 „VILA VITA PARC“ pro služby zařazené do tříd 39 a 42; přihláška německé obrazové ochranné známky č. 2097301 „VILA VITA TOURISTIK GMBH“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 35, 37, 39 a 41.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení napadeného rozhodnutí a zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 42 odst. 2 a odst. 3 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc T-134/12 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. května 2012 — Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Finanční podpora — Výzkum a vývoj — Zpětné vymáhání vyplacených záloh — Návrh na odklad vykonatelnosti — Nedodržení formálních náležitostí — Nepřípustnost“ )

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/13

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 8. května 2012 — Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT v. Komise
   (Věc T-134/12 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Finanční podpora - Výzkum a vývoj - Zpětné vymáhání vyplacených záloh - Návrh na odklad vykonatelnosti - Nedodržení formálních náležitostí - Nepřípustnost)
   2012/C 184/24
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Investigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT, SA (Alicante, Španělsko) (zástupce: M. Jiménez Perona, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět věci

   Návrh na odklad vykonatelnosti aktu Komise, oznámeného dopisem ze dne 13. ledna 2012, o zrušení několika dotací přiznaných žalobkyni

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-748/16: Žaloba podaná dne 22. října 2016 – QH v. Parlament

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/38

         Žaloba podaná dne 22. října 2016 – QH v. Parlament
   (Věc T-748/16)
   (2017/C 022/53)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: QH (Woluwé Saint Pierre, Belgie) (zástupce: N. Lhoëst a S. Michiels, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 26. ledna 2016, kterým se zamítá žádost žalobce o pomoc, a v důsledku toho zrušil rozhodnutí ze dne 12. července 2016, kterým se zamítá jeho stížnost a přiznání náhrady škody, kterou žalobce údajně utrpěl;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející ze střetu zájmů, porušení práva na obhajobu, porušení zásady kontradiktornosti, porušení zásady rovnosti zbraní a porušení čl. 41 odst. 2 a článku 42 Listiny základních práv Evropské unie.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení při jmenování vyšetřovatele, nedostatku nezávislosti a nestrannosti vyšetřovatele a porušení pravomoci vyšetřovatele.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění rozhodnutí, kterým se ukončuje správní vyšetřování.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení práva na řádnou správu a řádnou péči.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení okolností psychického obtěžování.


title: Věc C-220/07: Žaloba podaná dne 27. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/11

         Žaloba podaná dne 27. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-220/07)
   (2007/C 211/21)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J.-P. Keppenne a M. Shotter, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Francouzská republika tím, že provedla do vnitrostátního práva ustanovení o určení podniků, které mohou zaručovat poskytování univerzální služby, nesplnila povinnosti, které pro ní vyplývají z čl. 8 odst. 2 a článků 12 a 13, jakož i z přílohy IV směrnice o univerzální službě 2002/22/ES (1);

               —

               uložit Francouzské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Svou žalobou Komise v podstatě žalované vytýká, že nesprávně provedla směrnici 2002/22 v míře, ve které francouzské právní předpisy stanoví, že poskytování jedné ze složek univerzální služby může být svěřeno každému subjektu, který je schopen toto poskytování zajistit na celém území státu. Takové ustanovení je v rozporu jak se zásadou zákazu diskriminace zakotvenou v čl. 8 odst. 2 výše uvedené směrnice, tak se zásadami rentability a účinnosti vyplývajícími z jejích článků 8, 12 a 13, jakož i z její přílohy IV, jelikož a priori vylučuje hospodářské subjekty, které nejsou schopny zajistit poskytování univerzální služby na celém území státu. Směrnice skutečně sama o sobě nevylučuje, aby byl případně nakonec určen jediný subjekt, kterému je svěřen úkol pokrýt celé území státu, ale každopádně ukládá členským státům, aby předtím postupovaly otevřeně v souladu s kritérii zakotvenými v čl. 8 odst. 2 směrnice, aby bylo zaručeno, že případné určení jediného subjektu bude zcela nejúčinnějším a nejrentabilnějším řešením.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (Úř. věst. L 108, s. 51; Zvl. vyd. 13/29, s. 367).


title: Věci T-211/04 a T-215/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. prosince 2008 – Government of Gibraltar a Spojené království v. Komise ( Státní podpory — Režim podpor oznámený Spojeným královstvím v souvislosti s reformou korporační daně vlády Gibraltaru — Rozhodnutí prohlašující režim podpor za neslučitelný se společným trhem — Regionální selektivita — Věcná selektivita )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/41

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. prosince 2008 – Government of Gibraltar a Spojené království v. Komise
   (Věci T-211/04 a T-215/04) (1)

   („Státní podpory - Režim podpor oznámený Spojeným královstvím v souvislosti s reformou korporační daně vlády Gibraltaru - Rozhodnutí prohlašující režim podpor za neslučitelný se společným trhem - Regionální selektivita - Věcná selektivita“)
   (2009/C 44/69)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně ve věci T-211/04: Government of Gibraltar (zástupci: M. Llamas, barrister, J. Temple Lang, solicitor a A. Petersen, avocat, jakož i původně K. Nordlander, poté K. Karl, avocats)

      Žalobce ve věci T-215/04: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně M. Bethell, E. Jenkinson, zmocněnci, ve spolupráci s D. Andersonem, QC, a H. Daviesem, barrister, poté E. Jenkinson, E. O'Neill a S. Behzadi-Spencer, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: N. Khan a V. Di Bucci, zmocněnci)

      Vedlejší účastník řízení podporující žalobkyni ve věci T-211/04: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně M. Bethell, zmocněnec, ve spolupráci s D. Andersonem, QC, a H. Daviesem, barrister, poté E. Jenkinson a E. O'Neill, zmocněnci)

      Vedlejší účastník řízení podporující žalovanou: Španělské království (zástupce: N. Díaz Abad, abogado del Estado)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2005/261/ES ze dne 30. března 2004, o režimu podpory, kterou plánuje zavést Spojené království v souvislosti s reformou korporační daně vlády Gibraltaru (Úř. věst. 2005, L 85, s. 1)
   Výrok rozsudku

               1)

               Věci T 211/04 a T 215/04 se spojují pro účely rozsudku.

               2)

               Rozhodnutí Komise 2005/261/ES ze dne 30. března 2004, o režimu podpory, kterou plánuje zavést Spojené království v souvislosti s reformou korporační daně vlády Gibraltaru, se zrušuje.

               3)

               Komise nahradí náklady řízení vlády Gibraltaru a náklady řízení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska ve věci T 215/04 a ponese vlastní náklady řízení.

               4)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska, jako vedlejší účastník ve věci T 211/04, ponese vlastní náklady řízení.

               5)

               Španělské království jako vedlejší účastník ve věcech T 211/04 a T 215/04 ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


title: Věc C-397/13 P: Usnesení Soudního dvora ze dne 29. ledna 2014 – Simone Gbagbo v. Rada Evropské unie, Evropská komise, Republika Pobřeží slonoviny „Kasační opravný prostředek — Lhůta — Formální požadavky — Zjevná nepřípustnost“

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/19

         Usnesení Soudního dvora ze dne 29. ledna 2014 – Simone Gbagbo v. Rada Evropské unie, Evropská komise, Republika Pobřeží slonoviny
   (Věc C-397/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Lhůta - Formální požadavky - Zjevná nepřípustnost“)
   2014/C 175/23
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Simone Gbagbo (zástupce: J.-C. Tchikaya, advokát)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: B. Driessen a M. Chavrier, zmocněnci, Evropská komise, Republika Pobřeží slonoviny (zástupce: J.-P. Mignard, advokát)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) ze dne 25. dubna 2013, Gbagbo v. Rada (T-119/11), kterým Tribunál zamítl žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Rady 2011/18/SZBP ze dne 14. ledna 2011 o změně rozhodnutí Rady 2010/656/SZBP, kterým se obnovují omezující opatření vůči Pobřeží slonoviny (Úř. věst. L 11, s. 36), a nařízení Rady (EU) č. 25/2011 ze dne 14. ledna 2011 o změně nařízení (ES) č. 560/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny (Úř. věst. L 11, s. 1), a to v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně – Zmrazení finančních prostředků – Povinnost uvést odvodnění – Zjevně nesprávné posouzení

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se odmítá.

               2)

               Simone Gbagbo ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených Radou Evropské unie.

               3)

               Republika Pobřeží slonoviny ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21.9.2013.


title: Spojené věci C-164/10 až C-176/10: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. února 2012 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Itálie) — Emanuele Ferazzoli a další v. Ministero dell’Interno ( „Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Hazardní hry — Sběr sázek na sportovní události — Požadavek koncese — Důsledky, které je třeba vyvodit z porušení unijního práva při přidělování koncesí — Udělení 16300 dodatečných koncesí — Zásada rovného zacházení a povinnost transparentnosti — Zásada právní jistoty — Ochrana držitelů dřívějších licencí — Vnitrostátní právní úprava — Minimální povinné vzdálenosti mezi místy výběru sázek — Přípustnost — Přeshraniční činnosti, které lze postavit na roveň činnostem, jež jsou předmětem koncese — Zákaz stanovený vnitrostátními právními předpisy — Přípustnost“ )

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/9

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. února 2012 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Itálie) — Emanuele Ferazzoli a další v. Ministero dell’Interno
   (Spojené věci C-164/10 až C-176/10) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Svoboda usazování - Volný pohyb služeb - Hazardní hry - Sběr sázek na sportovní události - Požadavek koncese - Důsledky, které je třeba vyvodit z porušení unijního práva při přidělování koncesí - Udělení 16 300 dodatečných koncesí - Zásada rovného zacházení a povinnost transparentnosti - Zásada právní jistoty - Ochrana držitelů dřívějších licencí - Vnitrostátní právní úprava - Minimální povinné vzdálenosti mezi místy výběru sázek - Přípustnost - Přeshraniční činnosti, které lze postavit na roveň činnostem, jež jsou předmětem koncese - Zákaz stanovený vnitrostátními právními předpisy - Přípustnost)
   2012/C 151/16
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Emanuele Ferazzoli (C-164/10), Cosima Barberio (C-165/10), Patrizia Banchetti (C-166/10), Andrea Palomba (C-167/10), Michele Fanelli (C-168/10), Sandra Castronovo (C-169/10), Mirko De Filippo (C-170/10), Andrea Sacripanti (C-171/10), Emiliano Orru’ (C-172/10), Fabrizio Cariulo (C-173/10), Paola Tonachella (C-174/10), Pietro Calogero (C-175/10), Danilo Spina (C-176/10)

      Žalovaný: Ministero dell’Interno

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Volný pohyb osob — Svoboda usazování — Volný pohyb služeb — Sběr sázek — Vnitrostátní právní předpisy, které vyhrazují provozování sběru sázek vnitrostátním subjektům, které obdržely koncesi — Omezení pro držitele nových koncesí otevírat nová sázková okénka — Ztráta koncesí v případě organizování přeshraničních herních činností obdobných těm, které jsou považovány za „veřejné“ — Slučitelnost s články 43 ES a 49 ES

      Výrok

               1)

               Články 43 ES a 49 ES, jakož i zásady rovného zacházení a efektivity musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby členský stát, který v rozporu s unijním právem vyloučil jednu kategorii subjektů z přidělování koncesí na provozování hospodářské činnosti a který se snaží toto porušení zhojit tím, že v nabídkovém řízení nabídne velký počet nových koncesí, chránil obchodní pozice získané existujícími subjekty tím, že mimo jiné stanoví minimální vzdálenosti mezi zařízeními nových koncesionářů a zařízeními již existujících subjektů.

               2)

               Články 43 ES a 49 ES musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby osobám spojeným se subjektem, který byl vyloučen z nabídkového řízení v rozporu s unijním právem, byly uloženy sankce za výkon organizované činnosti sběru sázek bez koncese nebo policejního povolení, a to i po novém nabídkovém řízení, jehož cílem bylo zhojení tohoto porušení unijního práva, jelikož toto nabídkové řízení a následné přidělení nových koncesí nezhojilo účinně protiprávní vyloučení uvedeného subjektu z předchozího nabídkového řízení.

               3)

               Z článků 43 ES a 49 ES, ze zásady rovného zacházení, povinnosti transparentnosti, jakož i ze zásady právní jistoty vyplývá, že takové podmínky a podrobnosti nabídkového řízení, o jaké se jedná ve věcech v původních řízeních, a zejména taková ustanovení upravující zánik koncesí udělených v uvedeném nabídkovém řízení, jako jsou ustanovení uvedená v čl. 23 odst. 2 písm. a) a odstavci 3 návrhu smlouvy mezi autonomní správou státních monopolů a úspěšným uchazečem o koncesi týkající se hazardních her souvisejících s jinými událostmi než koňskými dostihy, musí být formulovány jasně, přesně a jednoznačně, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Věc T-4/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  22. března 2006  – Strack v. Komise ( Úředníci — Úředník informující OLAF o možném protiprávním chování — Rozhodnutí OLAF o zastavení vyšetřování — Akt nepříznivě zasahující do právního postavení — Aktivní legitimace — Nepřípustnost )

text:
               20.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/12

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 22. března 2006 – Strack v. Komise
   (Věc T-4/05) (1)

   („Úředníci - Úředník informující OLAF o možném protiprávním chování - Rozhodnutí OLAF o zastavení vyšetřování - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Aktivní legitimace - Nepřípustnost“)
   (2006/C 121/21)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Guido Strack (Wasserliesch, Německo) (zástupce: R. Schmitt, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Ladenburger a H. Kraemer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak návrh na zrušení rozhodnutí Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) ze dne 5. února 2004 o zastavení vyšetřování č. OF/2002/0356, jakož i závěrečné zprávy z vyšetřování ze dne 5. února 2004 a jednak návrh na obnovu uvedeného vyšetřování a na vypracování nové závěrečné zprávy z vyšetřování.
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 57, 5.3.2005.


title: Věc C-41/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Ireland (Irsko) dne 2. února 2015 – Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited v. Minister for Finance

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Ireland (Irsko) dne 2. února 2015 – Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited v. Minister for Finance
   (Věc C-41/15)
   (2015/C 138/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Ireland

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited

      Odpůrce: Minister for Finance

      Předběžné otázky

               1)

               Brání směrnice 77/91 (1) za všech okolností, včetně okolností projednávané věci, vydání soudního příkazu podle článku 9 zákona o úvěrových institucích (stabilizace) z roku 2010 [Credit Institutions (Stabilisation) Act 2010] na základě závěru ministra ohledně nutnosti vydání takového příkazu, je-li jeho důsledkem zvýšení základního kapitálu společnosti bez souhlasu valné hromady, rozdělení nových akcií bez jejich přednostního nabídnutí stávajícím akcionářům a bez souhlasu valné hromady, snížení jmenovité hodnoty akcií společnosti bez souhlasu valné hromady společníků a za tímto účelem, rovněž bez souhlasu valné hromady, změna společenské smlouvy a stanov společnosti?

               2)

               Vydal High Court soudní příkaz podle článku 9 zákona o úvěrových institucích (stabilizace) z roku 2010 vůči společnostem Irish Life and Permanent Group Holdings plc a Irish Life and Permanent plc v rozporu s unijním právem?

      (1)  Druhá směrnice Rady 77/91/EHS ze dne 13. prosince 1976 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 58 druhého pododstavce Smlouvy při zakládání akciových společností a při udržování a změně jejich základního kapitálu, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (Úř. věst. L 26, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 8).


title: Věc C-404/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 16. července 2013 — ClientEarth v. Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court of the United Kingdom (Spojené království) dne 16. července 2013 — ClientEarth v. Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs
   (Věc C-404/13)
   2013/C 274/25
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: ClientEarth

      Odpůrce: Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

      Předběžné otázky

               1)

               Pokud v určité zóně nebo aglomeraci nebylo dosaženo souladu s mezními hodnotami pro oxid dusičitý podle směrnice o kvalitě ovzduší (2008/50/ES) (1) (dále jen „směrnice“) k 1. lednu 2010, lhůtě stanovené v příloze XI směrnice, je členský stát povinen požádat podle směrnice nebo podle článku 4 SEU o prodloužení této lhůty v souladu s článkem 22 směrnice?

               2)

               V případě kladné odpovědi: za jakých okolností může být členský stát (případně) zproštěn této povinnosti?

               3)

               V jakém rozsahu jsou povinnosti členského státu, který nesplnil článek 13, (případně) dotčeny článkem 23 (zejména jeho druhým odstavcem)?

               4)

               V případě nedodržení článků 13 nebo 22, jaké prostředky nápravy (případně) musí vnitrostátní soud s ohledem na vnitrostátní právo stanovit, aby byl dodržen článek 30 směrnice nebo články 4 SEU nebo 19 SEU?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (Úř. věst. L 152, s. 1).


title: Věc C-131/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf — Německo) — Pfeifer & Langen KG v. Hauptzollamt Aachen ( „Zemědělství — Nařízení (EHS) č. 1443/82 — Článek 3 odst. 4 — Uplatňování režimu kvót v odvětví cukru — Přebytková množství cukru zjištěná orgány členského státu při kontrole a posteriori provedené u producenta — Zohlednění tohoto přebytku při stanovení konečné produkce v hospodářském roce, během něhož byl rozdíl zjištěn“ )

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/11

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. listopadu 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf — Německo) — Pfeifer & Langen KG v. Hauptzollamt Aachen
   (Věc C-131/11) (1)

   (Zemědělství - Nařízení (EHS) č. 1443/82 - Článek 3 odst. 4 - Uplatňování režimu kvót v odvětví cukru - Přebytková množství cukru zjištěná orgány členského státu při kontrole a posteriori provedené u producenta - Zohlednění tohoto přebytku při stanovení konečné produkce v hospodářském roce, během něhož byl rozdíl zjištěn)
   2013/C 9/16
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Pfeifer & Langen KG

      Žalovaný: Hauptzollamt Aachen

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Finanzgericht Düsseldorf — Výklad čl. 3 odst. 4 nařízení Komise (EHS) č. 1443/82 ze dne 8. června 1982, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu kvót v odvětví cukru (neoficiální překlad) (Úř. věst. L 158, s. 17) — Přebývající množství isoglukózy zjištěná a posteriori orgány členského státu během kontroly — Případné zohlednění tohoto přebytku při stanovení konečné produkce v hospodářském roce, během něhož byl rozdíl zjištěn

      Výrok

   Článek 3 odst. 4 nařízení Komise (EHS) č. 1443/82 ze dne 8. června 1982, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu kvót v odvětví cukru, ve znění nařízení Komise (ES) č. 392/94 ze dne 23. února 1994, musí být vykládán v tom smyslu, že se nepoužije v situaci, kdy bylo přebytkové množství cukru zjištěno vnitrostátními orgány v rámci kontroly a posteriori provedené u producenta, pokud toto přebytkové množství tvoří cukr C.

      (1)  Úř. věst. C 179, 18.6.2011.


title: Věc F-63/05: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 21. února 2008 – Arana de la Cal v. Komise (Veřejná služba — Smluvní zaměstnanec — Pozdě podaná stížnost — Žaloba zjevně nepřípustná)

text:
               30.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/60

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 21. února 2008 – Arana de la Cal v. Komise
   (Věc F-63/05) (1)

   (Veřejná služba - Smluvní zaměstnanec - Pozdě podaná stížnost - Žaloba zjevně nepřípustná)
   (2008/C 223/113)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Miriam Arana de la Cal (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a G. Berscheid, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice na podporu žalované: Rada Evropské unie (zástupci: M. Arpio Santacruz a I. Sulce, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak zrušení rozhodnutí Komise, kterým byla zamítnuta stížnost žalobkyně, bývalé pomocné zaměstnankyně, podaná proti rozhodnutí, kterým bylo stanoveno její zařazení a odměna jakožto smluvní zaměstnankyně, a jednak návrh na náhradu škody spolu s úroky (původně T-271/05)
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 229, 17.9.2005, s. 31 (věc původně zapsaná před Soudem prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-271/05 a předaná Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).


title: Věc C-344/07 P: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. dubna 2008 – Focus Magazin Verlag GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Merant GmbH (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odstavec 1 písm. b) — Nebezpečí záměny — Slovní označení FOCUS )

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/16

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. dubna 2008 – Focus Magazin Verlag GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Merant GmbH
   (Věc C-344/07 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odstavec 1 písm. b) - Nebezpečí záměny - Slovní označení „FOCUS“)
   (2008/C 209/22)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Focus Magazin Verlag GmbH (zástupci: M. Herrmann a B. Müller, Rechtsanwälte)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec), Merant GmbH (zástupce: A. Schultz, Rechtsanwalt)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (třetího senátu) ze dne 16. května 2007, Merant v. OHIM (T-491/04), kterým Soud zrušil rozhodnutí R 542/2002-2 druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 18. října 2004, které vyhovělo odvolání podanému proti rozhodnutí o námitce, které částečně zamítlo žádost o zápis slovní ochranné známky Společenství „FOCUS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 6, 7, 8, 9, 14, 15, 16, 21, 24, 25, 26, 28, 29, 32, 33, 34, 35, 36, 38, 39, 41 a 42 v rámci námitky podané majitelem vnitrostátní obrazové ochranné známky „MICRO FOCUS“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 41 a 42 – Riziko záměny dvou ochranných známek
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Focus Magazin Verlag GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 79, 29.3.2008.


title: Věc C-551/15: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Općinski sud u Puli-Pola – Chorvatsko) – Pula Parking d.o.o. v. Sven Klaus Tederahn „Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Nařízení (EU) č. 1215/2012 — Věcná a časová působnost — Občanské a obchodní věci — Exekuční řízení na vymáhání splatné pohledávky veřejného parkoviště — Zahrnutí — Pojem ‚soud‘ — Notář, který vydal usnesení o nařízení exekuce na základě ‚veřejné listiny‘“

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/9

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 9. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Općinski sud u Puli-Pola – Chorvatsko) – Pula Parking d.o.o. v. Sven Klaus Tederahn
   (Věc C-551/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (EU) č. 1215/2012 - Věcná a časová působnost - Občanské a obchodní věci - Exekuční řízení na vymáhání splatné pohledávky veřejného parkoviště - Zahrnutí - Pojem ‚soud‘ - Notář, který vydal usnesení o nařízení exekuce na základě ‚veřejné listiny‘“)
   (2017/C 144/11)
   Jednací jazyk: chorvatština

      Předkládající soud

   Općinski sud u Puli-Pola

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Pula Parking d.o.o.

      Žalovaný: Sven Klaus Tederahn

      Výrok

               1)

               Článek 1 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že exekuční řízení zahájené společností ve vlastnictví územního samosprávného celku proti fyzické osobě s bydlištěm v jiném členském státě za účelem vymáhání splatné pohledávky za parkování na veřejném parkovišti, jehož provozováním byla uvedeným samosprávným celkem pověřena tato společnost, přičemž tato pohledávka nemá sankční povahu, nýbrž představuje pouze protiplnění za poskytnutou službu, spadá do působnosti tohoto nařízení.

               2)

               Nařízení č. 1215/2012 musí být vykládáno v tom smyslu, že notáři v Chorvatsku, kteří v mezích pravomocí, které jim svěřuje vnitrostátní právo, jednají v exekučním řízení na základě „veřejné listiny“, nespadají pod pojem „soud“ ve smyslu uvedeného nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 48, 8.2.2016.


title: Věc T-556/15: Usnesení Tribunálu ze dne 19. dubna 2016 – Portugalsko v. Komise „Žaloba na neplatnost — EZZF a EZFRV — Lhůta k podání žaloby — Počátek — Opožděnost — Nepřípustnost“

text:
               6.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/24

         Usnesení Tribunálu ze dne 19. dubna 2016 – Portugalsko v. Komise
   (Věc T-556/15) (1)

   („Žaloba na neplatnost - EZZF a EZFRV - Lhůta k podání žaloby - Počátek - Opožděnost - Nepřípustnost“)
   (2016/C 200/35)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão a J. Saraiva de Almeida, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Guerra e Andrade a D. Triantafyllou, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/1119 ze dne 22. června 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2015, L 182, s. 39), a to v rozsahu, v němž jsou jím vyloučeny některé výdaje vynaložené Portugalskou republikou.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Portugalská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 398, 30.11.2015.


title: Věc T-91/12: Žaloba podaná dne 23. února 2012 — Flying Holding a další v. Komise

text:
               28.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 126/20

         Žaloba podaná dne 23. února 2012 — Flying Holding a další v. Komise
   (Věc T-91/12)
   2012/C 126/40
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Flying Holding NV (Antverpy-Wilrijk, Belgie); Flying Group Lux SA (Lucemburk, Lucembursko); a Flying Service NV (Antverpy-Deurne, Belgie) (zástupci: C. Doutrelepont a V. Chapoulaud, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 15. prosince 2011 a ze dne 17. ledna 2012;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobkyně domáhají zrušení rozhodnutí Komise, kterými byla zamítnuta jejich žádost o účast na omezeném zadávacím řízení týkajícím se poskytování služeb nepravidelné osobní letecké dopravy a pronajaté letecké taxislužby (1).
   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z chybějícího, respektive z nedostatečného odůvodnění, jelikož Komise ve svém druhém rozhodnutí ze dne 17. ledna 2012 nezkoumala skutečnosti, které jí předložily žalobkyně po rozhodnutí ze dne 15. prosince 2011, ani na ně nereagovala.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu, jelikož Komise vycházela z informací, které získala od lucemburských orgánů, aniž je sdělila žalobkyním před přijetím rozhodnutí ze dne 15. prosince 2011.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady řádné správy, jelikož Komise v prvním rozhodnutí zohlednila určité dokumenty, aniž si od žalobkyň vyžádala stanovisko k nim, a druhým rozhodnutím potvrdila první rozhodnutí, aniž reagovala na nové skutečnosti, které v mezidobí žalobkyně předložily.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality, jelikož Komise tím, že žalobkyním nepovolila účast na omezeném zadávacím řízení rámcové smlouvy z důvodu, že poskytnuté informace o lucemburské společnosti Flying Group nebyly správné, pravdivé a úplné, přestože relevantní informace přímo související s předmětem zakázky byly předloženy včas, nepřijala opatření, které by bylo pro ně nejméně omezující.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení článku 89 finančního nařízení (2) a článku 135 prováděcího nařízení finančního nařízení (3), jelikož Evropská komise vyžadovala, aby jí žalobkyně poskytly informace o jejich lucemburské společnosti bez přímé souvislosti s předmětem zakázky, která se týká jen letecké dopravy z Bruselu.

      (1)  Úř. věst. 2011/S 192-312059.

      (2)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 74).

      (3)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 145).


title: Věc C-276/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal du Travail de Verviers (Belgie) dne 26. června 2006 – Mamate El Youssfi v. Office national des pensions

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal du Travail de Verviers (Belgie) dne 26. června 2006 – Mamate El Youssfi v. Office national des pensions
   (Věc C-276/06)
   (2006/C 224/39)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal du Travail de Verviers
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Mamate El Qoussfi

      Žalovaný: Office national des pensions
   Předběžná otázka
   V případě, že je odmítnuto přiznání zákonem zaručeného příjmu pro osoby v důchodovém věku z důvodu, že:

               —

               se na žalobkyni nevztahuje nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 (1),

               —

               nebyla uznána za osobu bez státní příslušnosti nebo za uprchlíka,

               —

               není příslušníkem státu, s nímž Belgie v oblasti zaručených příjmů buď uzavřela dohodu o vzájemnosti, nebo uznala existenci faktické vzájemnosti,

               —

               nebo není osobou s nárokem na starobní či pozůstalostní důchod podle belgického režimu,

         zakládá se toto odmítnutí

               —

               na příliš restriktivním výkladu nařízení (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 (2) [jímž bylo nahrazeno nařízení (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971] zejména s ohledem na článek 14 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, na článek 1 jejího Protokolu č. 1 a na nařízení (ES) č. 859/2003 ze dne 14. května 2003 (3),

               —

               či případně na výkladu tohoto nařízení (ES) č. 883/2004, který je v rozporu s Dohodou o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Marockým královstvím podepsanou dne 27. dubna 1976 v Rabatu a schválenou jménem Společenství nařízením Rady (EHS) č. 2211/78 ze dne 26. září 1978 (Úř. věst. L 264, s. 1) (4), a doplněnou Dohodou mezi ES a Marokem ze dne 26. února 1996 (Úř. věst. L 70, 18. 3. 2000)?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35).

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EHS) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 166, s. 1).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 859/2003 ze dne 14. května 2003, kterým se působnost nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (EHS) č. 574/72 rozšiřuje na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahují pouze z důvodu jejich státní příslušnosti (Úř. věst. L 124, s. 1; Zvl. vyd. 05/04, s. 317).

      (4)  Nařízení Rady (EHS) č. 2211/78 ze dne 26. září 1978, kterým se uzavírá dohoda o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Marockým královstvím (Úř. věst. L 264, s. 1).


title: Věc C-189/09: Žaloba podaná dne 28. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Rakouská republika

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/33

         Žaloba podaná dne 28. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-189/09)
   2009/C 180/56
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Balta a B. Schöfer, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Rakouská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES (1), nebo v každém případě tím, že o uvedených předpisech neinformovala Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni z této směrnice vyplývají;

               —

               uložit Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 15. září 2007. Ke dni podání této žaloby žalovaná dosud nepřijala všechna opatření nezbytná k provedení směrnice, nebo o nich v každém případě neinformovala Komisi.

      (1)  Úř. věst. L 105, s. 54.


title: Věc T-383/14 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 24. března 2015 – Europower v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Veřejné zakázky na stavební práce — Zadávací řízení — Výstavba a údržba trigenerační elektrárny — Odmítnutí nabídky uchazeče a přidělení veřejné zakázky jinému uchazeči — Návrh na odklad vykonatelnosti — Fumus boni juris — Neexistence naléhavosti“

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/28

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 24. března 2015 – Europower v. Komise
   (Věc T-383/14 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky na stavební práce - Zadávací řízení - Výstavba a údržba trigenerační elektrárny - Odmítnutí nabídky uchazeče a přidělení veřejné zakázky jinému uchazeči - Návrh na odklad vykonatelnosti - Fumus boni juris - Neexistence naléhavosti“)
   (2015/C 155/33)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Europower SpA (Milán, Itálie) (zástupci: G. Cocco a L. Salomoni, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Cappelletti, L. Di Paolo a F. Moro, zmocněnci)

      Předmět

   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise ze dne 3. dubna 2014, jímž Komise odmítla nabídku předloženou společností Europower v rámci zadávacího řízení JRC IPR 2013 C04 0031 OC na výstavbu a údržbu trigenerační elektrárny s plynovou turbínou pro Společné výzkumné středisko (JRC) Komise v oblasti Ispra (Itálie) (Úř. věst. 2013/S 137-237146), a jímž Komise zadala veřejnou zakázku společnosti CPL Concordia, a v důsledku toho i všech dalších následných rozhodnutí.

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-207/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria regionale di Milano (Itálie) dne 2. května 2011 — 3D I srl v. Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria regionale di Milano (Itálie) dne 2. května 2011 — 3D I srl v. Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona
   (Věc C-207/11)
   2011/C 211/26
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione tributaria regionale di Milan (Itálie)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: 3D I srl

      Odpůrce: Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona

      Předběžná otázka

   Brání články 2, 4 a čl. 8 odst. 1 a 2 směrnice Rady 90/434/EHS (1) ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění při fúzích, rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií týkajících se společností z různých členských států v takovém případě, o který se jedná v tomto řízení, takové právní úpravě členského státu, jako je italská právní úprava obsažená v čl. 2 odst. 2 legislativního nařízení č. 544 ze dne 30. prosince 1992, podle které převod nebo výměna akcií vede u převádějící společnosti ke zdanění kapitálových zisků z převodu, které odpovídají rozdílu mezi pořizovacími náklady převáděných podílů a jejich tržní hodnotou, pokud převádějící společnost nezaznamená do své účetní rozvahy rezervu odpovídající zisku plynoucímu z převodu?

      (1)  Úř. věst. L 225, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 142.


title: Věc T-419/07: Žaloba podaná dne 19. listopadu 2007 – Okalux v. OHIM – Messe Düsseldorf (OKATECH)

text:
               12.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 8/27

         Žaloba podaná dne 19. listopadu 2007 – Okalux v. OHIM – Messe Düsseldorf (OKATECH)
   (Věc T-419/07)
   (2008/C 8/49)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Okalux GmbH (Marktheidenfeld, Německo) (zástupkyně: M. Beckensträter, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Messe Düsseldorf GmbH
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 3. září 2007, č.j. R 766/2007-2, doručené dne 18. září 2007, a na základě odůvodnění odvolání ze dne 16. května 2007 zamítnout návrh ze dne 16. prosince 2006 na částečné zrušení ochranné známky Společenství č. 915 058;

               —

               podpůrně, vrátit věc zrušovacímu oddělení k rozhodnutí o odvolání ze dne 16. května 2007;

               —

               uložit žalovanému, respektive další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nahraditelných nákladů, včetně nákladů předchozího řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „OKATECH“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 6, 19 a 42 (ochranná známka Společenství č. 915 058).

      Majitel ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Messe Düsseldorf GmbH.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Prohlášení neplatnosti dotčené ochranné známky pro služby zařazené do třídy 42; zrušení tohoto rozhodnutí v části týkající se nákladů řízení.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Odmítnutí odvolání z důvodu nepřípustnosti.

      Dovolávané žalobní důvody: Zejména porušení článků 57 a 77a nařízení (ES) č. 40/94 (1), jakož i porušení práva být vyslechnut.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-137/04: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne  16. února 2006  (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Regeringsrätten) – Amy Rockler v. Försäkringskassan, dříve Riksförsäkringsverket (Volný pohyb pracovníků — Úředníci a zaměstnanci Evropských společenství — Rodičovské příspěvky — Zohlednění doby trvání pojištění ve společném systému nemocenského pojištění Evropských společenství)

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. února 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Regeringsrätten) – Amy Rockler v. Försäkringskassan, dříve Riksförsäkringsverket
   (Věc C-137/04) (1)

   (Volný pohyb pracovníků - Úředníci a zaměstnanci Evropských společenství - Rodičovské příspěvky - Zohlednění doby trvání pojištění ve společném systému nemocenského pojištění Evropských společenství)
   (2006/C 131/17)
   Jednací jazyk: švédština
   Předkládající soud
   Regeringsrätten
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Amy Rockler

      Žalovaná: Försäkringskassan, dříve Riksförsäkringsverket
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Regeringsrätten – Výklad článku 39 ES – Nárok na rodičovské příspěvky (föräldrapenning) – Nezohlednění doby trvání pojištění ve společném systému nemocenského pojištění stanoveném služebním řádem úředníků Evropských společenství
   Výrok
   Článek 48 Smlouvy o ES (nyní po změně článek 39 ES) musí být vykládán v tom smyslu, že použije-li se taková vnitrostátní právní úprava jako právní úprava dotčená v původním řízení, musí být zohledněno období, během něhož pracovník podléhal společnému systému nemocenského pojištění Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc C-484/04: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska (Nesplnění povinnosti státem — Sociální politika — Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků — Směrnice 93/104/ES — Úprava pracovní doby — Článek 17 odst. 1 — Odchylka — Články 3 a 5 — Právo na minimální doby denního odpočinku a odpočinku v týdnu)

text:
               28.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/3

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 7. září 2006 – Komise Evropských společenství v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-484/04) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Sociální politika - Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků - Směrnice 93/104/ES - Úprava pracovní doby - Článek 17 odst. 1 - Odchylka - Články 3 a 5 - Právo na minimální doby denního odpočinku a odpočinku v týdnu)
   (2006/C 261/05)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Rozet a N. Yerrell, zmocněnci)

      Žalovaný: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: M. Bethell a E. O'Neill, zmocněnci, K. Smith, barrister)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení čl. 17 odst. 1 směrnice Rady 93/104/ES ze dne 23. listopadu 1993 o některých aspektech úpravy pracovní doby (Úř. věst. L 307, s. 18; Zvl. vyd. 05/02, s. 197) – Dosah odchylky – Použití ustanovení týkajících se dob odpočinku
   Výrok

               1)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska tím, že na pracovníky, jejichž pracovní doba se částečně neměří nebo není předem určena nebo si ji může určit pracovník sám, použilo odchylku stanovenou v čl. 17 odst. 1 směrnice Rady 93/104/ES ze dne 23. listopadu 1993 o některých aspektech úpravy pracovní doby, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/34/ES ze dne 22. června 2000, a tím, že nepřijalo opatření nezbytná k provedení práv pracovníků na doby denního odpočinku a odpočinku v týdnu, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 17 odst. 1, 3 a 5 této směrnice.

               2)

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 31, 5.2.2005.


title: Věc T-287/14: Usnesení Tribunálu ze dne 22. května 2015 – Schaeffler Technologies v. Komise „Státní podpory — Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a energeticky náročných podniků — Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU — Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby — Nevydání rozhodnutí ve věci“

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/19

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. května 2015 – Schaeffler Technologies v. Komise
   (Věc T-287/14) (1)

   („Státní podpory - Opatření přijatá Německem ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a energeticky náročných podniků - Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU - Přijetí konečného rozhodnutí po podání žaloby - Nevydání rozhodnutí ve věci“)
   (2015/C 245/23)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Schaeffler Technologies GmbH & Co. KG (Herzogenaurach, Německo) (zástupci: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, M. Ringel, C. Oehme a T. Wielsch, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a R. Sauer, zmocněnci, ve spolupráci s A. Luke a C. Maurerem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 4424 final ze dne 18. prosince 2013 o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci prováděcích opatření, která Spolková republika Německo zavedla ve prospěch elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a velkých odběratelů energií [státní podpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Výrok

               1)

               O projednávané žalobě již není namístě rozhodnout.

               2)

               O návrhu na vstup do řízení jako vedlejší účastník řízení, podaném Kontrolním úřadem ESVO, již není namístě rozhodnout.

               3)

               Společnost Schaeffler Technologies GmbH & Co. KG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření.

               4)

               Kontrolní úřad ESVO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc C-483/10: Žaloba podaná dne 6. října 2010 — Evropská komise v. Španělské království

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/25

         Žaloba podaná dne 6. října 2010 — Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-483/10)
   ()
   2010/C 328/43
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: H. Støvlbæk a R. Vidal Puig, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 4 odst. 1, čl. 11 odst. 2, čl. 14 odst. 1 a čl. 30 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES (1) ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti a z čl. 10 odst. 7 směrnice Rady 91/440/EHS (2) ze dne 29. července 1991 o rozvoji železnic Společenství;

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise má za to, že Španělské království nesplnilo povinnosti vyplývající z následujících ustanovení:

               1)

               čl. 4 odst. 1 směrnice 2001/14/ES, jelikož výše poplatků za použití železniční infrastruktury je „určována“ výlučně státními orgány a funkce provozovatele infrastruktury je tak omezena pouze na výběr poplatků;

               2)

               článku 11 směrnice 2001/14/ES, neboť systém zpoplatnění zavedený španělskými orgány nestanoví žádný systém odměňování odpovídající kritériím stanoveným v uvedeném článku;

               3)

               čl. 30 odst. 1 směrnice 2001/14/ES, jelikož španělská právní úprava dostatečně nezaručuje nezávislost regulačního subjektu (Comité de Regulación Ferroviaria) na provozovateli infrastruktury a RENFE-Operadora (železniční podnik spadající pod ministerstvo rozvoje);

               4)

               čl. 10 odst. 7 směrnice 91/440/EHS, protože regulační subjekt nedisponuje prostředky nezbytnými k výkonu pravomoci kontroly soutěže na železničních trzích, kterou mu svěřuje tento článek;

               5)

               čl. 13 odst. 2 a čl. 14 odst. 1 směrnice 2001/14/ES, jelikož španělská právní úprava stanoví diskriminační kritéria pro přidělování kapacity železniční infrastruktury. Tato kritéria mohou tedy vést k tomu, že trasy vlaku jsou přiděleny na delší dobu než je doba jednoho období jízdního řádu. Kritéria nejsou specifikována.

      (1)  Úř. věst. L 75, s. 29.

      (2)  Úř. věst. L 237, s. 25.


title: Věc T-426/04: Žaloba podaná dne 20. října 2004 Tramarin s.n.c. di Tramarin Andrea e Sergio proti Komisi Evropských společenství

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/26

         Žaloba podaná dne 20. října 2004 Tramarin s.n.c. di Tramarin Andrea e Sergio proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-426/04)
   (2004/C 314/60)
   Jednací jazyk: italština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 20. října 2004 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Tramarin s.n.c. di Tramarin Andrea e Sergio, zastoupenou Michelem Arcangelem Calabresem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil dopis Komise ze dne 29. května 2000, D/53186, D/(00)PI D/672 pouze v dotčené části,

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 12. července 2000, kterým byl bez vznesení námitek povolen režim státních podpor č. N 715/99 – Itálie – Opatření ve prospěch výrobních činností v znevýhodněných oblastech země,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně napadá v projednávaném případě jako ve věci T-98/04 S.I.M.S.A a další v. Komise (1) kromě rozhodnutí, kterým byl povolen režim státních podpor č. N 715/99, které je rovněž projednáváno ve zmíněné věci, rozhodnutí, které je obsaženo v dopisu žalované ze dne 29. května 2000 v rozsahu, v němž v odpovědi na návrh, který italské orgány učinily svým službám při schůzce, která se konala v Bruselu dne 16. května 2000 za účelem začlenění – do režimu státních podpor zavedeného italským zákonem č. 488/92 a svými prováděcími opatřeními – přechodného pravidla určeného k tomu, aby bylo zabráněno jakékoli diskontinuitě mezi předcházejícím režimem a novým režimem z důvodu vyčkávání podniků spadajících do kategorie podniků, které ještě nepředložily žádost na základě první výzvy podle nového režimu, ale které již zahájily provádění investičního plánu, žalovaná vyzvala tyto italské orgány, aby vzaly zpět tento návrh.
   Na podporu svých tvrzení žalobkyně uplatňuje:

               —

               porušení podstatných náležitostí, spočívajících v neexistenci zahájení formálního vyšetřovacího řízení upraveného v čl. 88 odst. 2 ES;

               —

               porušení čl. 4 odst. 4, čl. 7 odst. 5 a čl. 26 odst. 2 a 3 nařízení nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (2);

               —

               porušení procesních záruk ve prospěch stran zúčastněných na státní podpoře.

         Žalobkyně zejména usuzuje, že výzva ke zpětvzetí návrhu nebo části návrhu režimu státních podpor, pokud je členským státem přijata, vyvolává tytéž právní účinky jako záporné rozhodnutí uvedené v čl. 7 odst. 5 nařízení (ES) č. 659/99. S tím podstatným rozdílem, že zatímco záporné rozhodnutí je přijato na závěr řízení s procedurálními zárukami pro zúčastněné strany, umožňuje Komisi výzva ke zpětvzetí, následovaná přijetím členským státem, přijmout rozhodnutí nevznášet námitky, která mají ve skutečnosti obsah záporných rozhodnutí, aniž by nicméně měly podstatné náležitosti záporných rozhodnutí. Rovněž tak Komisi umožňuje zacházet s těmito rozhodnutími podle způsobů zveřejnění upravených pro rozhodnutí nevznášet námitky, přičemž se má tedy za dostatečné zveřejnění v části Web, což by naproti tomu jako rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení muselo být předmětem: úplného zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, výzvy k předložení připomínek a povinnosti zohlednit tyto připomínky před přijetím záporného odůvodněného rozhodnutí.
   Pokud jde o rozhodnutí ze dne 12. července 2000, podílí se na protiprávnosti dopisu ze dne 29. května 2000, protože pokud by byl tento dopis zrušen, zásahy do výše uvedených záruk by se realizovaly konkrétně tímto rozhodnutím.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004, s. 83.

      (2)  Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1.


title: Věc C-560/11: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Parma — Itálie) — Danilo Debiasi v. Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma ( „Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora — Zjevná nepřípustnost — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Odpověď neponechávající žádnou rozumnou pochybnost — Daně — DPH — Článek 17 odst. 2 písm. a) šesté směrnice o DPH — Odpočet daně zaplacené na vstupu — Veřejná nebo soukromá zdravotnická zařízení vykonávající činnost osvobozenou od daně — Vnitrostátní právní předpisy vylučující odpočet daně související s nákupem zboží nebo služeb používaných při osvobozených činnostech — Poměrný odpočet“ )

text:
               23.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/2

         Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. prosince 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Commissione tributaria provinciale di Parma — Itálie) — Danilo Debiasi v. Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma
   (Věc C-560/11) (1)

   (Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora - Zjevná nepřípustnost - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Odpověď neponechávající žádnou rozumnou pochybnost - Daně - DPH - Článek 17 odst. 2 písm. a) šesté směrnice o DPH - Odpočet daně zaplacené na vstupu - Veřejná nebo soukromá zdravotnická zařízení vykonávající činnost osvobozenou od daně - Vnitrostátní právní předpisy vylučující odpočet daně související s nákupem zboží nebo služeb používaných při osvobozených činnostech - Poměrný odpočet)
   2013/C 55/02
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Commissione tributaria provinciale di Parma

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Danilo Debiasi

      Žalovaný: Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Commissione tributaria provinciale di Parma — Výklad čl. 17 odst. 2 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Odpočet daně odvedené na vstupu — Veřejná či soukromá zdravotnická zařízení vykonávající činnost osvobozenou od daně — Vnitrostátní právní předpisy vylučující odpočet daně související s nákupem zboží nebo služeb používaných při uvedených osvobozených činnostech

      Výrok

   Článek 17 odst. 2 a 5, jakož i článek 19 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava dotčená v původním řízení, jež nepovoluje odpočet daně na vstupu za nabytí zboží a služeb užívaných pro potřeby činností osvobozených od daně a jež v důsledku toho stanoví, že právo na odpočet této daně pro osobu povinnou k dani pouze k části vykonávaných činností se vypočítá na základě poměru odpovídajícího vztahu mezi výší plnění umožňujících odpočet a celkovou výší plnění uskutečněných v průběhu roku, včetně osvobozených lékařsko — zdravotnických plnění.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


title: Věc C-323/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Noord-Holland – Nizozemsko) – Helm AG v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/23

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. dubna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Noord-Holland – Nizozemsko) – Helm AG v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Věc C-323/14) (1)

   (2016/C 279/30)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 315 15.9.2014.


title: Věc C-278/10: Žaloba podaná dne 3. června 2010 — Evropská komise v. Řecká republika

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/31

         Žaloba podaná dne 3. června 2010 — Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-278/10)
   ()
   2010/C 209/43
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Margelis a Iro Dimitriou)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/103/ES (1) ze dne 19. listopadu 2008, kterou se mění směrnice 2006/66/ES o bateriích a akumulátorech a odpadních bateriích a akumulátorech, pokud jde o uvádění baterií a akumulátorů na trh, nebo v každém případě o nich Komisi neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 této směrnice;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta stanovená k provedení směrnice 2008/103/ES do vnitrostátního práva uplynula dne 5. ledna 2009.

      (1)  Úř. věst. L 327, 5.12.2008, s. 7.


title: Věc T-261/15: Žaloba podaná dne 22. května 2015 – Spirig Pharma v. OHIM (Daylong)

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/39

         Žaloba podaná dne 22. května 2015 – Spirig Pharma v. OHIM (Daylong)
   (Věc T-261/15)
   (2015/C 245/47)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Spirig Pharma AG (Egerkingen, Švýcarsko) (zástupci: T. de Haan a P. Péters, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Daylong“ – Přihláška č. 12 537 627

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 24. března 2015 ve věci R 2455/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených žalobkyní v souvislosti s řízením před čtvrtým odvolacím senátem Úřadu.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 ve spojení s článkem 75 téhož nařízení;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-289/05: Žaloba podaná dne 26. července 2005 Arcangelem Milellou a dalšími proti Komisi Evropských společenství

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/36

         Žaloba podaná dne 26. července 2005 Arcangelem Milellou a dalšími proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-289/05)
   (2005/C 229/76)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 26. července 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Arcangelem Milellou, s bydlištěm v Niederanven (Lucembursko), a Delfinou Campanella, s bydlištěm v Lucemburku, zastoupenými Marc-Albertem Lucasem, advokátem.
   Žalobci navrhují, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí generálního ředitele Komise pro personál a administrativu ze dne 18. dubna 2005 v rozsahu, v němž stanovilo, že d'Hondtovo pravidlo je metodou rozdělování mandátů zástupců Comité local du personnel de Luxembourg (Lucemburský místní výbor zaměstnanců) (CLPL) v Comité central du personnel (Ústřední výbor zaměstnanců) (CCP), jež je v souladu s pravidlem proporcionality, a v němž vyzývá CLPL, aby k němu přihlédl při přijímání nového rozhodnutí o jmenování svých zástupců v CCP;

               —

               určil, že rozhodnutí Comité local du personnel de Luxembourg ze dne 26. dubna a ze dne 10. května 2005, jimiž se jmenují jeho zástupci v Comité central du personnel, jsou protiprávní v rozsahu, v němž přidělila 5 mandátů do seznamu č. 2 a dva mandáty do seznamu č. 1 podle d'Hondtovy metody, a nikoli čtyři mandáty do seznamu č. 2 a tři mandáty do seznamu č. 1 podle pravidla největšího zbytku;

               —

               zrušil rozhodnutí generálního ředitele pro personál a administrativu ze dne 11. května 2005, jímž byla potvrzena řádnost nových jmenování jeho zástupců v Comité central du personnel učiněných Comité local du personnel de Luxembourg dne 26. dubna a dne 10. května 2005;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Spor se týká jmenování zástupců Comité local du personnel de la Commission de Luxembourg (CLPL) v Comité central du personnel de la Commission (CCP) po volbách konaných dne 24. listopadu 2004. Sdělením ze dne 18. dubna 2005 generální ředitel GŘ ADMIN Komise předsedům CLPL a CCP upřesnil, že dle jeho názoru je „d'Hondtovo pravidlo“, které je matematickou metodou zvolenou pro rozdělování mandátů v CCP mezi seznamy předložené ve volbách, v souladu se zásadou proporcionality. Ředitel však týmž sdělením z jiných důvodů zrušil jmenování zástupců v CCP. V návaznosti na toto sdělení provedl CLPL dne 26. dubna 2005 nové jmenování zástupců podle d'Hondtovy metody.
   Generální ředitel GŘ ADMIN sdělením ze dne 11. května 2005 potvrdil, že tato jmenování považuje za řádně provedená.
   Žalobci, úředníci Komise vykonávající služební povinnosti v Lucemburku, navrhují zrušení těchto rozhodnutí. Uplatňují porušení čl. 14 posledního odstavce pravidel ze dne 27. dubna 1988 o složení a fungování Výboru zaměstnanců, přijatého Komisí, jakož i porušení pravidel proporcionality rozdělení mandátů CCP a rozdělení mandátů CLPL a porušení reprezentativnosti CCP. Žalobci tvrdí, že měla být přijata jiná metoda rozdělení mandátů, a to metoda největšího zbytku, která by vedla k více reprezentativnímu rozdělení.
   Žalobci se rovněž dovolávají zneužití pravomoci ze strany CLPL. Podle nich totiž většina CLPL hodlá uměle zvýšit své zastoupení v neprospěch seznamu č. 1 a orgán oprávněný ke jmenování se dopustil nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, když schválil použití d'Hondtovy metody.
   Žalobci krom toho uplatňují porušení zásady rovného zacházení ze strany orgánu oprávněného ke jmenování, jelikož se odchýlil od své předchozí praxe, a domnívají se, že metoda největšího zbytku je jedinou metodou zaručující proporcionalitu.
   Žalobci se konečně dovolávají porušení čl. 1 odst. 3 přílohy II služebního řádu a čl. 16 odst. 1 a 2 statutů CLPL ze strany orgánu oprávněného ke jmenování, neboť tento orgán nařídil CLPL volbu d'Hondtovy metody nebo mu přinejmenším umožnil překročit jeho pravomoc všeobecného shromáždění zaměstnanců, které má jako jediné pravomoc zvolit použitelnou metodu.


title: Věc C-516/15 P: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 27. dubna 2017 – Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV v. Akcros Chemicals Ltd, Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Kartelové dohody — Evropské trhy s cínovými stabilizátory a s tepelnými stabilizátory ESBO/esterů — Stanovení cen, rozdělení trhů a výměna citlivých obchodních informací — Přičtení k tíži mateřské společnosti odpovědnosti za protiprávní jednání dceřiných společností — Nařízení (ES) č. 1/2003 — Článek 25 odst. 1 — Promlčení v oblasti ukládání sankcí vůči dceřiným společnostem — Účinky na právní postavení mateřské společnosti“

text:
               26.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/2

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 27. dubna 2017 – Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV v. Akcros Chemicals Ltd, Evropská komise
   (Věc C-516/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Kartelové dohody - Evropské trhy s cínovými stabilizátory a s tepelnými stabilizátory ESBO/esterů - Stanovení cen, rozdělení trhů a výměna citlivých obchodních informací - Přičtení k tíži mateřské společnosti odpovědnosti za protiprávní jednání dceřiných společností - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 25 odst. 1 - Promlčení v oblasti ukládání sankcí vůči dceřiným společnostem - Účinky na právní postavení mateřské společnosti“)
   (2017/C 202/03)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV (zástupci: C. Swaak a R. Wesseling, advokáti)

      Další účastnice řízení: Akcros Chemicals Ltd, Evropská komise (zástupci: V. Bottka a P. Rossi, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnostem Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH a Akzo Nobel Chemicals BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 406, 7.12.2015.


title: Věc T-718/13: Žaloba podaná dne 27. prosince 2013 — The Directv Group v. OHIM — Bolloré (DIRECTV)

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/24

      Žaloba podaná dne 27. prosince 2013 — The Directv Group v. OHIM — Bolloré (DIRECTV)
      (Věc T-718/13)
      (2014/C 71/44)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Spojené státy americké) (zástupce: F. Valentin, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Bolloré SA (Érgue Gaberic, Francie)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 11. října 2013 ve věci R 1812/2012-2 a uznal platnost sporné ochranné známky.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na zrušení: slovní ochranná známka „DIRECTV“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16, 35, 38, 41 a 42 — přihláška ochranné známky Společenství č. 1 163 138

         Majitelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

         Účastnice řízení navrhující zrušení ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Rozhodnutí zrušovacího oddělení: částečné zrušení ochranné známky Společenství

         Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení napadeného rozhodnutí a zrušení ochranné známky Společenství v celém rozsahu

         Dovolávané žalobní důvody: porušení článku 15 nařízení č. 207/2009


title: Věc C-328/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 17. června 2013 — Österreichischer Gewerkschaftsbund v. Wirtschaftskammer Österreich — Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen

text:
               21.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 17. června 2013 — Österreichischer Gewerkschaftsbund v. Wirtschaftskammer Österreich — Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen
   (Věc C-328/13)
   2013/C 274/03
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Österreichischer Gewerkschaftsbund

      Žalovaná: Wirtschaftskammer Österreich — Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen

      Předběžné otázky

               a)

               Má být spojení slov v čl. 3 odst. 3 směrnice 2001/23/ES (1), podle kterého mají být „pracovní podmínky“ sjednané v kolektivní smlouvě a platné u převodce zachovány „za stejných podmínek“ až do „dne rozvázání kolektivní smlouvy nebo skončení její platnosti“, vykládáno tak, že se vztahuje i na takové pracovní podmínky, které byly stanoveny kolektivní smlouvou a podle vnitrostátního práva jsou přes její výpověď neomezeně dále účinné, dokud se nestane účinnou jiná kolektivní smlouva nebo dotčení zaměstnanci neuzavřeli nové individuální dohody?

               b)

               Má být čl. 3 odst. 3 směrnice 2001/23/ES vykládán tak, že se „nabytím účinnosti jiné kolektivní smlouvy“ nabyvatele má rozumět i další účinek rovněž vypovězené kolektivní smlouvy nabyvatele ve výše popsaném smyslu?

      (1)  Směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů (Úř. věst. L 82, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 98).


title: Věc C-568/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Assen (Nizozemí) dne 22. prosince 2008 – 1. Combinatie Spijker Infrabouw/de Jonge Konstruktie 2. van Spijker Infrabouw BV 3. de Jonge Konstruktie BV v. Provincie Drenthe

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Assen (Nizozemí) dne 22. prosince 2008 – 1. Combinatie Spijker Infrabouw/de Jonge Konstruktie 2. van Spijker Infrabouw BV 3. de Jonge Konstruktie BV v. Provincie Drenthe
   (Věc C-568/08)
   (2009/C 69/39)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Rechtbank Assen
   Účastníci původního řízení

      Žalobci:

               1.

               Combinatie Spijker Infrabouw/de Jonge Konstruktie

               2.

               van Spijker Infrabouw BV

               3.

               de Jonge Konstruktie BV

      Žalovaný: Provincie Drenthe
   Předběžné otázky

               1)

                           a)

                           Je třeba vykládat čl. 1 odst. 1 a 3 a čl. 2 odst. 2 a článek 6 směrnice 89/665 EHS (1) tak, že tato ustanovení nejsou dodržována, jestliže je právní ochrana ve sporech o zadávání veřejných zakázek podle evropského práva, kterou musí poskytovat vnitrostátní soud, ztížena tím, že v systému, v němž mají jak správní soud, tak i soud civilní příslušnost k přijetí téhož rozhodnutí a rozhodnutí následných, může dojít k situaci, v níž jsou souběžně vydána rozporná rozhodnutí?

                           b)

                           Je v této souvislosti přípustné, že je správní soud omezen na zkoumání rozhodnutí o zadání a na rozhodování o něm, a pokud ano, proč, popřípadě za jakých podmínek?

                           b)

                           Je v této souvislosti přípustné, že obecný správní řád, který obecně upravuje přístup ke správnímu soudu, tuto žalobu vylučuje, jedná li se o rozhodnutí o uzavření smlouvy orgánem, který zveřejnil nabídkové řízení, s jedním z uchazečů, a pokud ano, proč, popřípadě za jakých podmínek?

                           b)

                           Je v této souvislosti relevantní odpověď na otázku 2?

               2)

                           a)

                           Je třeba vykládat čl. 1 odst. 1 a 3 a čl. 2 odst. 1 a článek 6 směrnice 89/665/EHS tak, že tato ustanovení nejsou dodržena, je li pro získání rychlého rozhodnutí k dispozici pouze řízení, které se vyznačuje tím, že je v zásadě určeno pro vydávání rychlých pořádkových opatření, nedochází v něm k výměně písemností mezi právními zástupci, předkládají se zpravidla [pouze] písemné důkazní prostředky a neuplatní se zákonná pravidla dokazování?

                           b)

                           Platí to v případě záporné odpovědi na předchozí otázku i tehdy, jestliže rozsudek nevede k definitivní úpravě právních vztahů a není ani součástí rozhodovacího procesu vedoucího k takovémuto pravomocnému rozhodnutí?

                           b)

                           Záleží při tom na skutečnosti, zda rozsudek zavazuje pouze účastníky řízení, třebaže existují ještě další dotčené subjekty?

               3)

               Je slučitelné se směrnicí 89/665/EHS, že soudce v řízení „kort geding“ uloží zveřejňujícímu orgánu, aby učinil rozhodnutí o zadání, které bude později v řízení ve věci hlavní považováno za neslučitelné s ustanoveními evropského práva o zadávání veřejných zakázek?

               4)

                           a)

                           Bude-li tato otázka zodpovězena záporně, je třeba mít za to, že vyhlašující orgán je za to zodpovědný, a pokud ano, v jakém smyslu?

                           b)

                           Platí to i v případě, bude-li tato otázka zodpovězena kladně?

                           c)

                           Pokud by měl tento orgán povinnost k náhradě škody, stanoví pro to právo Společenství vodítko, na jehož základě se konstatuje škoda a stanoví její výše, a pokud ano, o jaké vodítko se jedná?

                           d)

                           Nelze-li vyhlašující orgán považovat za odpovědný, lze podle práva Společenství zjistit jinou osobu, která nese odpovědnost, a na jakém základě?

               5)

               Jestliže se na základě vnitrostátního práva nebo odpovědí na výše uvedené otázky prokáže jako prakticky nemožné nebo nadměrně obtížné prosadit ručení, co v takovém případě musí učinit vnitrostátní soud?

      (1)  Směrnice Rady ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (89/665/EHS) (Úř. věst. L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/01 s. 246).


title: Věc T-45/17: Žaloba podaná dne 20. ledna 2017 – Kwang Yang Motor v. EUIPO – Schmidt (CK1)

text:
               13.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/38

         Žaloba podaná dne 20. ledna 2017 – Kwang Yang Motor v. EUIPO – Schmidt (CK1)
   (Věc T-45/17)
   (2017/C 078/53)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kwang Yang Motor Co., Ltd (Kaohsiung, Taiwan) (zástupci: A. González Hähnlein a A. Kleinheyer, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Udo Schmidt (Reken, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „CK1“ – Přihláška č. 12 514 956

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. listopadu 2016, ve věci R 2193/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009