title: Věc T-740/17: Žaloba podaná dne 2. listopadu 2017 – DEI v. Komise

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/33

         Žaloba podaná dne 2. listopadu 2017 – DEI v. Komise
   (Věc T-740/17)
   (2018/C 032/47)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE („DEI“) (Atény, Řecko) (zástupci: E. Bourtzalas, E. Salaka, C. Synodinos, C. Tagaras a D. Waelbroeck, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise C(2017) 5622 final ze dne 14. srpna 2017 ve věci SA.38101 (2015/NN) (ex 2013/CP): Údajná státní podpora poskytnutá Řeckem ve prospěch společnosti Aluminium S.A. ve formě podnákladových cen za elektřinu v návaznosti na rozhodčí nález, a to v rozsahu, v němž ruší akty Komise ze dne 12. června 2014 a 25. března 2015;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise C(2017) 5622 final ze dne 14. srpna 2017 ve věci SA.38101 (2015/NN) (ex 2013/CP) v rozsahu, v němž uvádí, že společnosti Aluminium nebyla udělena žádná státní podpora, a že proto Komise neměla povinnost zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise C(2017) 5622 final ze dne 14. srpna 2017 ve věci SA.38101 (2015/NN) (ex 2013/CP) v rozsahu, v němž uvádí, že stížnost společnosti DEI týkající se státní podpory, která byla poskytnuta na základě rozhodnutí energetického regulačního úřadu č. 346/2012 (dále jen „RAE“), se stala vzhledem k rozhodnutí stálého rozhodčího soudu při RAE č. 1/2013 bezpředmětnou;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení vzniklých společnosti DEI.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně sedm žalobních důvodů.

               1.

               Zjevně nesprávné právní posouzení při výkladu rozsudku Soudního dvora ve věci C-228/16 P a rozpor s tímto rozsudkem.

               2.

               Porušení čl. 24 odst. 2 nařízení č. 2015/1589 (1), zejména z něj vyplývajících povinností Komise, jakož i porušení práva být vyslechnut a porušení Listiny základních práv.

               3.

               Nedostatek náležitého odůvodnění, rozporné odůvodnění a porušení povinnosti přezkoumat všechny skutkové a právní okolnosti týkající se rozhodčí doložky, na jejímž základě byl vydán rozhodčí nález č. 1/2013, uvádějící „jasné a objektivní parametry“, které „omezují prostor pro uvážení rozhodců“ a jejichž „logickým důsledkem“ bylo konečné určení ceny za elektrickou energii.

               4.

               Zjevně nesprávné právní posouzení při výkladu a použití zásady obezřetného soukromého investora a čl. 107 odst. 1 SFEU a čl. 108 odst. 2 SFEU, pokud jde o zjištění, že cena za elektrickou energii určená rozhodčím nálezem je „logickým důsledkem parametrů řádně stanovených v rozhodčí doložce“.

               5.

               Zjevně nesprávné právní posouzení při výkladu a použití článků 107 a 108 SFEU, pokud jde o zjištění, že Komise nemusela provést komplexní ekonomické posouzení, a zjevně nesprávné právní posouzení a zhodnocení s ohledem na skutkové okolnosti, a to v tom, že Komise opomenula přezkoumat otázky významné pro zjištění existence či neexistence státní podpory.

               6.

               Zjevně nesprávné právní posouzení při použití čl. 107 odst. 1 SFEU a čl. 108 odst. 2 SFEU a zjevně nesprávné posouzení skutkových okolností, pokud jde o použití zásady obezřetného soukromého investora v tržním hospodářství.

               7.

               Zjevně nesprávné právní posouzení při výkladu a použití čl. 107 odst. 1 SFEU, porušení povinnosti uvést dostatečné odůvodnění a zjevně nesprávné posouzení skutkových okolností, pokud jde o část týkající se rozhodnutí Komise neprošetřit stížnost předloženou společností DEI v roce 2012 podle čl. 108 odst. 2 SFEU, neboť tato stížnost se v návaznosti na vydání rozhodčího nálezu č. 1/2013 „stala bezpředmětnou“.

      (1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 9).


title: Věc C-243/17: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP v. António da Silva Rodrigues „Řízení o předběžné otázce — Článek 53 odst. 2 a článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Nařízení (ES) č. 1260/1999 — Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 — Článek 3 odst. 1 — Ochrana finančních zájmů Evropské unie — Pojem ‚víceletý program‘ — Oblast působnosti“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/8

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 16. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP v. António da Silva Rodrigues
   (Věc C-243/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 a článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Nařízení (ES) č. 1260/1999 - Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 - Článek 3 odst. 1 - Ochrana finančních zájmů Evropské unie - Pojem ‚víceletý program‘ - Oblast působnosti“)
   (2018/C 032/12)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci původního řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP

      Žalobce: António da Silva Rodrigues

      Výrok

               1)

               Článek 3 odst. 1 první pododstavec nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství musí být vykládán v tom smyslu, že v případě nesrovnalosti, která není pokračující ani opakovaná, se promlčecí doba čtyř let stanovená v citovaném ustanovení počítá od data, kdy došlo k dané nesrovnalosti.

               2)

               Druhá, třetí a čtvrtá otázka položená Supremo Tribunal Administrativo (Nejvyšší správní soud, Portugalsko) je zjevně nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 256, 7.8.2017.


title: Věc T-788/17: Žaloba podaná dne 29. listopadu 2017 – Szabados v. EUIPO – Sociedad Española de Neumología y Cirugía Torácica (Separ) (MicroSepar)

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/45

         Žaloba podaná dne 29. listopadu 2017 – Szabados v. EUIPO – Sociedad Española de Neumología y Cirugía Torácica (Separ) (MicroSepar)
   (Věc T-788/17)
   (2018/C 032/60)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Andreas Szabados (Grünwald, Německo) (zástupce: S. Wobst, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sociedad Española de Neumología y Cirugía Torácica (Separ) (Barcelona, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobce

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „MicroSepar“ – Přihláška č. 14 576 532

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. září 2017, ve věci R 2420/2016-1

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-746/17: Žaloba podaná dne 13. listopadu 2017 – TrekStor v. EUIPO – Beats Electronics (i.Beat jump)

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/35

         Žaloba podaná dne 13. listopadu 2017 – TrekStor v. EUIPO – Beats Electronics (i.Beat jump)
   (Věc T-746/17)
   (2018/C 032/48)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: TrekStor Ltd (Hongkong, Čína) (zástupci: O. Spieker, M. Alber, A. Schönfleisch, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Beats Electronics LLC (Culver City, Kalifornie, Spojené státy americké)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „i.Beat jump“ – Ochranná známka Evropské unie č. 4 729 075

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. září 2017, ve věci R 2236/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil v rozsahu, v němž vyhověl návrhu navrhovatelky na zrušení v řízení o prohlášení neplatnosti a zrušil práva žalobkyně k ochranné známce Evropské unie č. 4 729 075;

               —

               zamítl návrh navrhovatelky na zrušení;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení včetně nákladů řízení vynaložených žalobkyní před odvolacím senátem Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení č. 2017/1001;

               —

               Porušení čl. 18 odst. 1 písm. a) nařízení č. 2017/1001.


title: Věc T-796/17: Žaloba podaná dne 6. prosince 2017 – Mouldpro v. EUIPO – Wenz Kuststoff (MOULDPRO)

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/46

         Žaloba podaná dne 6. prosince 2017 – Mouldpro v. EUIPO – Wenz Kuststoff (MOULDPRO)
   (Věc T-796/17)
   (2018/C 032/61)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mouldpro ApS (Ballerup, Dánsko) (zástupce: W. Rebernik, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Wenz Kuststoff GmbH & Co. KG (Lüdenscheid, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „MOULDPRO“ – Ochranná známka Evropské unie č. 10 022 317

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. října 2017, ve věci R 2153/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení před Tribunálem i odvolacím senátem.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Přihláška podaná jednatelem nebo zástupcem neoprávněně; čl. 51 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 8 odst. 3 nařízení č. 207/2009;

               —

               Starší nezapsané ochranné známky byly užívány v obchodním styku; čl. 53 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009;

               —

               Přihlašovatel ochranné známky nebyl v době podání přihlášky v dobré víře v čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-213/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. prosince 2017 – El Corte Inglés v. EUIPO – Elho Business & Sport (FREE STYLE) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie FREE STYLE — Absolutní důvod pro zamítnutí — Neexistence popisného charakteru — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] — Článek 76 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 95 nařízení 2017/1001) — Rovné zacházení“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. prosince 2017 – El Corte Inglés v. EUIPO – Elho Business & Sport (FREE STYLE)
   (Věc T-213/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie FREE STYLE - Absolutní důvod pro zamítnutí - Neexistence popisného charakteru - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] - Článek 76 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 95 nařízení 2017/1001) - Rovné zacházení“)
   (2018/C 104/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: S. Bonne, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Elho Business & Sport Vertriebs GmbH (Obergriesbach, Německo) (zástupce: E. Warnke, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. února 2016 (věc R 378/2015-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Elho Business & Sport a El Corte Inglés.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti El Corte Inglés, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 243, 4.7.2016.


title: Věc C-2/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Respublikos Konstitucinio Teismo (Litva) dne 2. ledna 2018, Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Respublikos Konstitucinio Teismo (Litva) dne 2. ledna 2018, Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė
   (Věc C-2/18)
   (2018/C 104/24)
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos Respublikos Konstitucinio Teismo

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė

      Další účastník: Lietuvos Respublikos Seimas

      Předběžné otázky

               1)

               Může být čl. 148 odst. 4 nařízení č. 1308/2013 (1) vykládán v tom smyslu, že pro účely posílení vyjednávací síly producentů syrového mléka a zabránění nekalým obchodním praktikám a při zohlednění určitých zvláštních strukturálních rysů odvětví mléka a mléčných výrobků členského státu a změn na trhu mléka, nezakazuje přijetí vnitrostátního právního regulačního rámce, který omezuje svobodu smluvních stran vyjednávat o kupní ceně syrového mléka v tom smyslu, že kupujícímu syrového mléka je zakázáno platit různé ceny syrového mléka prodejcům syrového mléka ze stejné skupiny, seskupených s ohledem na množství prodaného mléka, kteří nepatří do uznané organizace producentů mléka, a to za syrové mléko stejné kvality a složení, jako to dodané kupujícímu stejným způsobem, a proto se smluvní strany nemohou dohodnout na jiné kupní ceně syrového mléka s přihlédnutím k jakýmkoliv jiným faktorům?

               2)

               Může být článek 148 odst. 4 nařízení č. 1308/2013 vykládán v tom smyslu, že pro účely posílení vyjednávací síly producentů syrového mléka a zabránění nekalým obchodním praktikám a při zohlednění určitých zvláštních strukturálních rysů odvětví mléka a mléčných výrobků členského státu a změn na trhu mléka, nezakazuje přijetí vnitrostátního právního regulačního rámce, který omezuje svobodu smluvních stran vyjednávat o kupní ceně syrového mléka v tom smyslu, že kupujícímu syrového mléka je zakázáno neoprávněně snížit kupní cenu syrového mléka a snížení ceny o více než 3 % je možné pouze tehdy, pokud státem zmocněný orgán uzná takové snížení ceny za oprávněné?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. 2013, L 347, s. 671).


title: Věc C-28/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 17. ledna 2018 – Verein für Konsumenteninformation v. Deutsche Bahn AG

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 17. ledna 2018 – Verein für Konsumenteninformation v. Deutsche Bahn AG
   (Věc C-28/18)
   (2018/C 104/28)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Verein für Konsumenteninformation

      Žalovaná: Deutsche Bahn AG

      Předběžná otázka

   Má se čl. 9 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 260/2012 ze dne 14. března 2012, kterým se stanoví technické a obchodní požadavky pro úhrady a inkasa v eurech a kterým se mění nařízení (ES) č. 924/2009 (dále jen „nařízení SEPA“) (1) vykládat tak, že je příjemci zakázáno činit platbu v inkasním systému SEPA závislou na bydlišti plátce v členském státě, ve kterém má sídlo (bydliště) i příjemce, pokud je přípustná platba i jiným způsobem, např. kreditní kartou?

      (1)  Úř. věst. 2012, L 94, s. 22.


title: Věc T-212/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. prosince 2017 – El Corte Inglés v. EUIPO – Elho Business & Sport (FRee STyLe) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie FRee STyLe — Absolutní důvod pro zamítnutí — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] — Článek 76 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 95 nařízení 2017/1001) — Rovné zacházení“

text:
               19.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. prosince 2017 – El Corte Inglés v. EUIPO – Elho Business & Sport (FRee STyLe)
   (Věc T-212/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie FRee STyLe - Absolutní důvod pro zamítnutí - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] - Článek 76 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 95 nařízení 2017/1001) - Rovné zacházení“)
   (2018/C 104/42)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: S. Bonne, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Elho Business & Sport Vertriebs GmbH (Obergriesbach, Německo) (zástupce: E. Warnke, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. února 2016 (věc R 377/2015-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Elho Business & Sport a El Corte Inglés

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti El Corte Inglés, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 243, 4.7.2016.


title: Věc C-641/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht München (Německo) dne 17. listopadu 2017 – College Pension Plan of British Columbia v. Finanzamt München III

text:
               26.3.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht München (Německo) dne 17. listopadu 2017 – College Pension Plan of British Columbia v. Finanzamt München III
   (Věc C-641/17)
   (2018/C 112/09)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht München

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: College Pension Plan of British Columbia

      Žalovaný: Finanzamt München III

      Předběžné otázky

               1)

               Brání volný pohyb kapitálu podle čl. 63 odst. 1 SFEU ve spojení s článkem 65 SFEU právním úpravám členského státu, prostřednictvím nichž nerezidentní instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění, která je ve svých podstatných strukturách srovnatelná s německým penzijním fondem, nezíská osvobození od daně z kapitálových výnosů vztahující se na dividendy, zatímco odpovídající vyplacení dividend tuzemským penzijním fondům nevede k žádnému zvýšení dluhu daně z příjmu právnických osob nebo k jeho poměrně nízkému zvýšení, protože posledně uvedené penzijní fondy mají možnost snížit ve vyměřovacím řízení svůj zisk podléhající dani odpočtem rezerv na povinnosti platit důchody a odvedenou daň z kapitálových výnosů neutralizovat započtením a vrácením, pokud částka daně z příjmu právnických osob, kterou je třeba odvést, je nižší než částka započtení?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Je omezení volného pohybu kapitálu prostřednictvím § 32 odst. 1 bodu 2 KStG podle článku 63 SFEU ve spojení s čl. 64 odst. 1 SFEU přípustné vůči třetím státům, protože souvisí s poskytováním finančních služeb?


title: Věc T-338/16 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2018 – Zink v. Komise „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Odměny — Náhrada za pobyt v zahraničí — Nevyplácení příspěvku během několika let v důsledku administrativní chyby — Článek 90 odstavec 1 služebního řádu — Přiměřená lhůta“

text:
               16.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2018 – Zink v. Komise
   (Věc T-338/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Odměny - Náhrada za pobyt v zahraničí - Nevyplácení příspěvku během několika let v důsledku administrativní chyby - Článek 90 odstavec 1 služebního řádu - Přiměřená lhůta“)
   (2018/C 134/27)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Richard Zink (Bamako, Mali) (zástupci: N. de Montigny a J.-N. Louis, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: T. Bohr a F. Simonetti, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhý senát) ze dne 11. dubna, Zink v. Komise (F-77/15, EU:F:2016:74)a směřující ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhý senát) ze dne 11. dubna, Zink v. Komise (F-77/15) se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí Úřadu pro správu a vyplácení individuálních nároků Evropské komise (PMO) ze dne 23. července 2014 se zrušuje v rozsahu, v němž podle tohoto rozhodnutí Komise odmítla vyplatit R. Zinkovi náhradu za pobyt v zahraničí od 1. září 2007 do 30. dubna 2009.

               3)

               Žaloba podaná k Soudu pro veřejnou službu Evropské unie ve věci F-77/15 se ve zbývající části zamítá.

               4)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení souvisejících s řízením o kasačním opravném prostředku a s řízením v prvním stupni.

      (1)  Úř. věst. C 305, 22.8.2016.


title: Věc T-76/18: Žaloba podaná dne 9. února 2018 – CN v. Parlament

text:
               16.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/25

         Žaloba podaná dne 9. února 2018 – CN v. Parlament
   (Věc T-76/18)
   (2018/C 134/36)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: CN (zástupci: C. Bernard-Glanz a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že je tato žaloba přípustná;

               —

               uložil žalovanému povinnost předložit stanovisko Výboru APA, zápis z výslechu svědků provedených Výborem APA a spis předaný předsedovi Evropského parlamentu na základě článku 10 jednacího řádu Výboru APA;

               —

               zrušil napadené rozhodnutí a v případně rozhodnutí o zamítnutí stížnosti;

               —

               uložil žalovanému povinnost zaplatit částku ve výši 68 500 euro z titulu náhrady majetkové a nemajetkové újmy, která vznikla žalobci;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení článku 41 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), článku 25 služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“) a povinnosti uvést odůvodnění, zásady dobré správy, práva na to být vyslechnut, práva na obhajobu a povinnosti jednat s náležitou péčí v napadeném rozhodnutí, který Evropský parlament zamítl žádost žalobce o poskytnutí pomoci.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, porušení článku 31 Listiny, článku 12a služebního řádu, článku 24 služebního řádu a povinnosti jednat s náležitou péčí.


title: Věc T-260/15 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 20. února 2018 – Iberdrola v. Komise „Řízení o předběžných opatřeních — Státní podpory — Režim podpor stanovený španělskými daňovými předpisy — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“

text:
               16.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/21

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 20. února 2018 – Iberdrola v. Komise
   (Věc T-260/15 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Režim podpor stanovený španělskými daňovými předpisy - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
   (2018/C 134/28)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Iberdrola, SA (Bilbao, Španělsko) (zástupci: J. Ruiz Calzado a J. Domínguez Pérez, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky a P. Němečková, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise (EU) 2015/314 ze dne 15. října 2014, o státní podpoře SA.35550 (13/C) (ex 13/NN) (ex 12/CP), kterou poskytlo Španělsko – Režim daňových odpisů finančního goodwillu získaného nabytím podílu v zahraničních společnostech společnostech (Úř. věst. 2015, L 56, s. 38).

      Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               Usnesení ze dne 24. listopadu 2017, Iberdrola v. Komise (T-260/15 R) se zrušuje.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


201805250081897422018/C 200/125652016CJC20020180611CS01CSINFO_JUDICIAL20180419101121Věc C-565/16: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. dubna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Eirinodikeio Lerou Leros – Řecko) – řízení zahájené na návrh Alessandra Saponara, Kalliopi-Chloi Xylina „Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Příslušnost a uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti — Nařízení (ES) č. 2201/2003 — Soud členského státu, jemuž byla předložena žádost o schválení odmítnutí dědictví jménem nezletilého dítěte — Příslušnost ve věcech rodičovské zodpovědnosti — Pokračování příslušnosti — Článek 12 odst. 3 písm. b) — Přijetí příslušnosti — Podmínky“
 ---documentbreak--- C2002018CS1010120180419CS0012101112Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. dubna 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Eirinodikeio Lerou Leros – Řecko) – řízení zahájené na návrh Alessandra Saponara, Kalliopi-Chloi Xylina
   (Věc C-565/16) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Soudní spolupráce v občanských věcech — Příslušnost a uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti — Nařízení (ES) č. 2201/2003 — Soud členského státu, jemuž byla předložena žádost o schválení odmítnutí dědictví jménem nezletilého dítěte — Příslušnost ve věcech rodičovské zodpovědnosti — Pokračování příslušnosti — Článek 12 odst. 3 písm. b) — Přijetí příslušnosti — Podmínky““2018/C 200/12Jednací jazyk: řečtina
      Předkládající soud

   Eirinodikeio Lerou Leros

      Účastníci původního řízení

   Alessandro Saponaro, Kalliopi-Chloi Xylina

      Výrok

   V takové situaci, jako je situace v původním řízení, kdy rodiče nezletilého dítěte, kteří mají spolu se svým dítětem obvyklé bydliště v členském státě, podali jménem tohoto dítěte žádost o schválení odmítnutí dědictví u soudu jiného členského státu, musí být čl. 12 odst. 3 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 vykládán v tom smyslu, že:

            —

            podání předložené společně rodiči dítěte u soudu, který si zvolí, představuje jednoznačné přijetí příslušnosti tohoto soudu rodiči;

            —

            státní zástupce, který je podle vnitrostátního práva ze zákona účastníkem řízení zahájeného na návrh rodičů, je stranou řízení ve smyslu čl. 12 odst. 3 písm. b) nařízení č. 2201/2003. Námitka, kterou tato strana ve vztahu k volbě soudu provedené rodiči dítěte podala poté, co bylo zahájeno řízení u soudu, brání uznání přijetí příslušnosti všemi stranami řízení k tomuto datu. Při neexistenci takové námitky lze souhlas této strany považovat za implicitní a podmínku přijetí příslušnosti jiným jednoznačným způsobem všemi účastníky řízení v době zahájení řízení lze považovat za splněnou, a

            —

            okolnost, že se bydliště zůstavitele v době jeho úmrtí, jeho majetek, který je předmětem dědictví, a dluhy váznoucí na pozůstalosti nacházely v členském státě, ve kterém se nachází zvolený soud, umožňuje při neexistenci skutečností, které by prokazovaly, že by pokračování příslušnosti mohlo mít nepříznivý dopad na situaci dítěte, učinit závěr, že takové pokračování příslušnosti je v nejlepším zájmu dítěte.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 22, 23.1.2017.


201806080151931282018/C 221/309162016TC22120180625CS01CSINFO_JUDICIAL20180423252511Věc T-916/16: Usnesení Tribunálu ze dne 23. dubna 2018 – Winkler v. Komise „Veřejná služba — Úředníci — Převod vnitrostátních nároků na důchod — Návrh na započtení příspěvkových let — Akt, který nelze napadnout žalobou — Akt nezasahující nepříznivě do právního postavení — Zjevná nepřípustnost“
 ---documentbreak--- C2212018CS2510120180423CS0030251251Usnesení Tribunálu ze dne 23. dubna 2018 – Winkler v. Komise
   (Věc T-916/16) (
         1
      )
   „„Veřejná služba — Úředníci — Převod vnitrostátních nároků na důchod — Návrh na započtení příspěvkových let — Akt, který nelze napadnout žalobou — Akt nezasahující nepříznivě do právního postavení — Zjevná nepřípustnost““2018/C 221/30Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobce: Bernd Winkler (Grange, Irsko) (zástupce: A. Kässens, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Bohr a L. Radu Bouyon, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 270 SFEU směřující zaprvé ke zrušení oznámení Komise ze dne 20. dubna 2016 o návrhu počtu odsloužených let započitatelných pro důchod, které mají být zohledněny v důchodovém systému orgánů Evropské unie v návaznosti na žádost o převod nároků na důchod nabytých žalobcem před jeho nástupem do služebního poměru v Unii, a zadruhé k přiznání náhrady škody, kterou žalobce údajně utrpěl z důvodu protiprávních jednání, kterých se Komise měla dopustit během vyřizování uvedené žádosti o převod nároků.

      Výrok

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Berndovi Winklerovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 46, 13.2.2017.


title: Spojené věci C-84/17 P, C-85/17 P a C-95/17 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. července 2018 – Société des produits Nestlé SA v. Mondelez UK Holdings & Services Ltd, dříve Cadbury Holdings Ltd, Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (C-84/17 P); Mondelez UK Holdings & Services Ltd, dříve Cadbury Holdings Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Société des produits Nestlé SA (C-85/17 P); Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) v. Mondelez UK Holdings & Services Ltd, dříve Cadbury Holdings Ltd, Société des produits Nestlé SA (C-95/17 P) „Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Trojrozměrná ochranná známka tvořená tvarem čtyřdílné tabulky čokolády – Kasační opravný prostředek směřující proti odůvodnění – Nepřípustnost – Nařízení (ES) č. 207/2009 – Článek 7 odst. 3 – Důkaz o rozlišovací způsobilosti získané užíváním“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/10

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. července 2018 – Société des produits Nestlé SA v. Mondelez UK Holdings & Services Ltd, dříve Cadbury Holdings Ltd, Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (C-84/17 P); Mondelez UK Holdings & Services Ltd, dříve Cadbury Holdings Ltd v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Société des produits Nestlé SA (C-85/17 P); Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) v. Mondelez UK Holdings & Services Ltd, dříve Cadbury Holdings Ltd, Société des produits Nestlé SA (C-95/17 P)
      (Spojené věci C-84/17 P, C-85/17 P a C-95/17 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Trojrozměrná ochranná známka tvořená tvarem čtyřdílné tabulky čokolády - Kasační opravný prostředek směřující proti odůvodnění - Nepřípustnost - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 7 odst. 3 - Důkaz o rozlišovací způsobilosti získané užíváním“)
      (2018/C 328/11)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Société des produits Nestlé SA (zástupci: G.S.P. Vos, advocaat, a S. Malynicz, QC) (C-84/17 P), Mondelez UK Holdings & Services Ltd, dříve Cadbury Holdings Ltd (zástupci: T. Mitcheson, QC, a J. Lane Heald, barrister, pověření P. Walshem, J. Blumem a C. MacLeod, solicitors) (C-85/17 P), Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec) (C-95/17 P)

         Další účastníci řízení: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, dříve Cadbury Holdings Ltd (zástupci: T. Mitcheson, QC, a J. Lane Heald, barrister, pověření P. Walshem a J. Blumem, solicitors), Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec) (C-84/17 P), Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec), Société des produits Nestlé SA (zástupci: G.S.P. Vos, advocaat, a S. Malynicz, QC) (C-85/17 P), Mondelez UK Holdings & Services Ltd, dříve Cadbury Holdings Ltd (zástupci: T. Mitcheson, QC, a J. Lane Heald, barrister, pověření P. Walshem a J. Blumem, solicitors), Société des produits Nestlé SA (zástupci: G.S.P. Vos, advocaat, a S. Malynicz, QC) (C-95/17 P)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravné prostředky se zamítají.

                  2)

                  Société des produits Nestlé SA, European Association of Trade Mark Owners (Marques), Mondelez UK Holdings & Services Ltd a Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C, 178, 6.6.2017.

         Úř. věst. C 161, 22.5.2017.


title: Věc T-422/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – Viscas v. Komise „Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Evropský trh se silovými kabely – Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU – Jediné a trvající protiprávní jednání – Důkaz protiprávního jednání – Doba trvání účasti – Veřejné distancování se – Výpočet pokuty – Závažnost porušení předpisů – Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“

text:
               17.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018 – Viscas v. Komise
      (Věc T-422/14) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh se silovými kabely - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU - Jediné a trvající protiprávní jednání - Důkaz protiprávního jednání - Doba trvání účasti - Veřejné distancování se - Výpočet pokuty - Závažnost porušení předpisů - Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“)
      (2018/C 328/42)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Viscas Corp. (Tokio, Japonsko) (zástupce: J.-F. Bellis, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Giolito, L. Parpala, H. van Vliet a A. Biolan, zmocněnci, ve spolupráci s B. Dohertym, barrister)

         Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Furukawa Electric Co. Ltd (Tokio) (zástupci: C. Pouncey, A. Luke et L. Geary, advokáti)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící jednak na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 2139 final ze dne 2. dubna 2014 v řízení podle článku 101 [SFEU] a článku 53 Dohody [o EHP] (věc AT.39610 – Silové kabely) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, a jednak na snížení pokuty uložené žalobkyni.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnost Viscas Corp. ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Společnost Furukawa Electric Co. Ltd ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 303, 8.9.2014.


title: Věc T-420/18: Žaloba podaná dne 10. července 2018 – JPMorgan Chase a další v. Komise

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/18

      Žaloba podaná dne 10. července 2018 – JPMorgan Chase a další v. Komise
      (Věc T-420/18)
      (2018/C 341/30)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: JPMorgan Chase & Co. (New York, New York, Spojené státy), JPMorgan Chase Bank, National Association (Columbus, Ohio, Spojené státy), J.P. Morgan Services LLP (Londýn, Spojené království) (zástupci: M. Lester QC, D. Piccinin a D. Heaton, Barristers, N. French, B. Tormey, N. Frey a D. Das, Solicitors)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v plném rozsahu s tím důsledkem, že žádné znění rozhodnutí o porušení nelze zveřejnit před tím, než Tribunál rozhodne o návrhu na zrušení rozhodnutí o porušení;

                  —

                  podpůrně, zrušil napadené rozhodnutí částečně s tím, že budou ponechány úpravy, které Evropská komise zamítla, jak je uvedeno v žalobních důvodech 2 až 4; a

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení žalobkyň.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobkyně se domáhají zrušení rozhodnutí Komise C(2018) 2745 final ze dne 27. dubna 2018 o námitkách proti sdělení informací jejich zveřejněním podle článku 8 rozhodnutí předsedy Evropské komise 2011/695/EU ze dne 13. října 2011 (Úř. věst. 2011, L 275, s. 29) o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (věc AT.39914 – Úrokové deriváty v eurech).
      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila zásadu presumpce neviny tím, že zamítla žádost žalobkyň, aby bylo zveřejnění jakéhokoliv nedůvěrného znění rozhodnutí ze dne 7. prosince 2016 (dále jen „rozhodnutí o porušení“) (1) odloženo do doby, než bude rozhodnuto o návrhu žalobkyň k Tribunálu na zrušení rozhodnutí o porušení. Samotné rozhodnutí o porušení bylo přijato v rozporu se zásadou presumpce neviny, jak vyplývá z rozsudku ze dne 10. listopadu 2017, Icap a další v. Komise (T-180/15, EU:T:2017:795, body 253 až 269). Žalobkyně se tedy nachází v postavení osob, kterým není rozhodnutí určeno: nemohou využít všech záruk, které jsou inherentní výkonu práva na obhajobu v rámci řízení, jež má obvyklý průběh a v rámci něhož je přijato rozhodnutí ve věci samé. Žalobkyně tvrdí, že toto brání zveřejnění rozhodnutí o porušení do doby, než Tribunál ukončí přezkum zjištění Komise.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise, jednající prostřednictvím úředníka pro slyšení, překročila své pravomoci podle čl. 8 odst. 2 rozhodnutí 2011/695/EU (dále jen „mandát úředníka pro slyšení“) (2) tím, že obešla rozhodnutí GŘ pro hospodářskou soutěž nezveřejnit část rozhodnutí o porušení (a tím, že na základě tohoto protiprávního rozhodnutí odmítla zamezit zveřejnění obdobných částí rozhodnutí o porušení). Komise, jednající prostřednictvím úředníka pro slyšení, nemá pravomoc takto postupovat (viz rozsudek ze dne 15. července 2015, Pilkington Group v. Komise, T-462/12, EU:T:2015:508, bod 31).

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Komise pochybila při posuzování návrhů žalobkyň podle čl. 8 odst. 2 mandátu úředníka pro slyšení, čímž porušila obchodní tajemství, jak vyžaduje toto ustanovení, článek 339 SFEU a článek 28 nařízení Rady (ES) č. 1/2003. (3) Komise se dopustila nesprávného posouzení, když dospěla k závěru, že sporné údaje nesplňují požadavky na údaje, na které se vztahuje povinnost zachovat profesní tajemství (viz rozsudek ze dne 30. května 2006, Bank Austria Creditansalt v. Komise, T-198/03, EU:T:2006:136), a z dalších důvodů.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila zásadu ochrany totožnosti osob ve vztahu k bývalému zaměstnanci žalobkyň a k osobám ve vedení žalobkyň, včetně práva na respektování soukromého života v článku 8 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a v článku 7 Listiny základních práv Evropské unie. Žalobkyně tvrdí, že Komise navrhovala zveřejnění údajů, které by odhalily, nebo mohly odhalit, totožnost bývalého zaměstnance a údajnou míru obeznámení zaměstnanců žalobkyň v dané době.

         (1)  Rozhodnutí Komise C(2016) 8530 final ze dne 7. prosince 2016 v řízení podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 53 Dohody o EHP.

         (2)  Rozhodnutí předsedy Evropské komise 2011/695/EU ze dne 13. října 2011 o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (Úř. věst. L 275, 20.10.2011, s. 29).

         (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1).


title: Věc C-675/16: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. června 2018 – Guccio Gucci SpA v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Guess? IP Holder LP

text:
               24.9.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 341/10

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. června 2018 – Guccio Gucci SpA v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Guess? IP Holder LP
      (Věc C-675/16) (1)

      (2018/C 341/13)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 144, 8.5.2017.


title: Věc T-452/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. listopadu 2017 – Petrov a další v. Parlament „Člen Evropského parlamentu — Odepření vstupu do budov Parlamentu — Státní příslušník třetí země — Článek 21 Listiny základních práv — Diskriminace na základě etnického původu — Diskriminace na základě státní příslušnosti — Přípustnost žalobního důvodu — Diskriminace na základě politických názorů — Rovné zacházení — Zneužití pravomoci“

text:
               15.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. listopadu 2017 – Petrov a další v. Parlament
   (Věc T-452/15) (1)

   („Člen Evropského parlamentu - Odepření vstupu do budov Parlamentu - Státní příslušník třetí země - Článek 21 Listiny základních práv - Diskriminace na základě etnického původu - Diskriminace na základě státní příslušnosti - Přípustnost žalobního důvodu - Diskriminace na základě politických názorů - Rovné zacházení - Zneužití pravomoci“)
   (2018/C 013/21)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Andrej Petrov (Petrohrad, Rusko), Fedor Birjukov (Moskva, Rusko) a Alexander Sotničenko (Petrohrad) (zástupce: P. Richter, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Görlitz a M. Windisch, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 16. června 2015, kterým se žalobcům odmítá vstup do jeho prostor.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Andrej Petrov, Fedor Birjukov a Alexander Sotničenko ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které vynaložil Evropský parlament.

      (1)  Úř. věst. C 363, 3.11.2015.


title: Věc T-760/17: Žaloba podaná dne 20. listopadu 2017 – Meesenburg Großhandel v. EUIPO (Triotherm+)

text:
               22.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/55

         Žaloba podaná dne 20. listopadu 2017 – Meesenburg Großhandel v. EUIPO (Triotherm+)
   (Věc T-760/17)
   (2018/C 022/72)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Meesenburg Großhandel KG (Flensburg, Německo) (zástupce: D. Freiherr von Oldershausen, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „Triotherm+“ – Přihláška č. 15 186 471

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. září 2017, ve věci R 1786/2016-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-734/17: Žaloba podaná dne 3. listopadu 2017 – ViaSat v. Komise

text:
               22.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/48

         Žaloba podaná dne 3. listopadu 2017 – ViaSat v. Komise
   (Věc T-734/17)
   (2018/C 022/64)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ViaSat, Inc. (Carlsbad, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: J. Ruiz Calzado, L. Marco Perpiñà, a S. Semey, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil implicitní záporné rozhodnutí Komise ze dne 24. srpna 2017 vyplývající z toho, že Evropská komise ve stanovené lhůtě neodpověděla v souladu s čl. 8 odst. 3 nařízení č. 1049/2001 na potvrzující žádost žalobkyně ze dne 10. července 2017 o zpřístupnění dokumentů související s žádostí o zpřístupnění dokumentů ze dne 2. května 2017 č 2017/2592, v rozsahu, v němž se týká informací poskytnutých či vyměněných v rámci veřejného výběrového řízení na celoevropský systém mobilních satelitních služeb;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení včetně nákladů vynaložených vedlejšími účastníky.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z tvrzení, že Komise porušila povinnost uvést odůvodnění ve smyslu čl. 296 odst. 2 SFEU.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že Komise neposoudila požadované dokumenty konkrétně a jednotlivě.


title: Věc T-774/17: podaná dne 29. listopadu 2017 – Café del Mar a další v. EUIPO – Guiral Broto (C del M)

text:
               22.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/60

         podaná dne 29. listopadu 2017 – Café del Mar a další v. EUIPO – Guiral Broto (C del M)
   (Věc T-774/17)
   (2018/C 022/81)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Café del Mar SC (Sant Antoni de Portmany, Španělsko), José Les Viamonte (Sant Antoni de Portmany) a Carlos Andrea González (Sant Antoni de Portmany) (zástupci: F. Miazzetto a J. L. Gracia Albero, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Ramón Guiral Broto (Marbella, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „C del M“ – Ochranná známka Evropské unie č. 5 889 126

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. září 2017 ve věci R 1618/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               prohlásil obrazovou ochrannou známku Evropské unie obsahující slovní prvek „C del M“ č. 5 889 126 za neplatnou;

               —

               určil, že náklady řízení o tomto opravném prostředku ponese žalovaný a náklady řízení vzniklé v řízení před zrušovacím oddělením a před odvolacími senáty EUIPO ponese majitel ochranné známky, jejíž prohlášení za neplatnou se navrhuje.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 52 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/1001


title: Věc T-509/16: Usnesení Tribunálu ze dne 22. listopadu 2017 – Baradel a další v. EIF

text:
               22.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/62

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. listopadu 2017 – Baradel a další v. EIF
   (Věc T-509/16) (1)

   (2018/C 022/83)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda devátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21.9.2013 (věc původně zapsaná u Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-72/13 a postoupená Tribunálu Evropské unie dne 1. 9. 2016).


title: Spojené věci C-374/16 a C-375/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Rochus Geissel, likvidátor společnosti RGEX GmbH i. L v. Finanzamt Neuss (C-374/16) a Finanzamt Bergisch Gladbach v. Igor Butin (C-375/16) „Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Článek 168 písm. a), čl. 178 písm. a) a čl. 226 bod 5 — Odpočet daně zaplacené na vstupu — Údaje povinně uváděné na fakturách — Legitimní očekávání osoby povinné k dani stran existence podmínek nároku na odpočet“

text:
               22.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/12

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Rochus Geissel, likvidátor společnosti RGEX GmbH i. L v. Finanzamt Neuss (C-374/16) a Finanzamt Bergisch Gladbach v. Igor Butin (C-375/16)
   (Spojené věci C-374/16 a C-375/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 168 písm. a), čl. 178 písm. a) a čl. 226 bod 5 - Odpočet daně zaplacené na vstupu - Údaje povinně uváděné na fakturách - Legitimní očekávání osoby povinné k dani stran existence podmínek nároku na odpočet“)
   (2018/C 022/15)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původních řízení

      Navrhovatelé: Rochus Geissel, likvidátor společnosti RGEX GmbH i. L. (C-374/16), Finanzamt Bergisch Gladbach (C-375/16)

      Odpůrci: Finanzamt Neuss (C-374/16), Igor Butin (C-375/16)

      Výrok

   Článek 168 písm. a) a čl. 178 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být ve spojení s čl. 226 bodem 5 této směrnice vykládány v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava dotčená ve věcech v původním řízení, která podmiňuje uplatnění nároku na odpočet daně z přidané hodnoty zaplacené na vstupu tím, že na faktuře musí být uvedena adresa místa, na kterém vystavitel této faktury vykonává hospodářskou činnost.

      (1)  Úř. věst. C 392, 24.10.2016.


title: Spojené věci C-427/16 a C-428/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 23. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofiyski rayonen sad – Bulharsko) – „CHEZ Elektro Bulgaria“ AD v. Yordan Kotsev (C-427/16) a„FrontEx International“ EAD v. Emil Yanakiev (C-428/16), „Řízení o předběžné otázce — Hospodářská soutěž — Volný pohyb služeb — Určování minimálních odměn profesní organizací advokátů — Zákaz, na základě kterého nemůže soud uložit náhradu odměny, která je nižší než uvedené minimální odměny — Vnitrostátní právní úprava, na jejímž základě tvoří daň z přidané hodnoty (DPH) nedílnou součást ceny za služby poskytované v rámci výkonu svobodného povolání“

text:
               22.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/13

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 23. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofiyski rayonen sad – Bulharsko) – „CHEZ Elektro Bulgaria“ AD v. Yordan Kotsev (C-427/16) a„FrontEx International“ EAD v. Emil Yanakiev (C-428/16),
   (Spojené věci C-427/16 a C-428/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Hospodářská soutěž - Volný pohyb služeb - Určování minimálních odměn profesní organizací advokátů - Zákaz, na základě kterého nemůže soud uložit náhradu odměny, která je nižší než uvedené minimální odměny - Vnitrostátní právní úprava, na jejímž základě tvoří daň z přidané hodnoty (DPH) nedílnou součást ceny za služby poskytované v rámci výkonu svobodného povolání“)
   (2018/C 022/17)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Sofiyski rayonen sad

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně:„CHEZ Elektro Bulgaria“ AD (C-427/16), „FrontEx International“ EAD (C-428/16)

      Žalovaní: Yordan Kotsev (C-427/16), Emil Yanakiev (C-428/16)

      Výrok

               1)

               Článek 101 odst. 1 SFEU, ve spojení s čl. 4 odst. 3 SEU, musí být vykládán v tom smyslu, že taková vnitrostátní právní úprava, jako je úprava dotčená v původním řízení, která jednak neumožňuje advokátovi a jeho klientovi sjednat nižší odměnu, než je minimální částka stanovená vyhláškou přijatou profesní organizací advokátů, jakou je Vissh advokatski savet (Nejvyšší advokátní rada, Bulharsko), aniž by se tento advokát vystavoval disciplinárnímu řízení, a jednak nedovoluje soudu uložit náhradu odměny nižší než je tato minimální částka, je způsobilá narušit hospodářskou soutěž na vnitřním trhu ve smyslu čl. 101 odst. 1 SFEU. Předkládajícímu soudu přísluší ověřit, zda taková právní úprava s ohledem na konkrétní podmínky svého uplatnění skutečně odpovídá legitimním cílům a zda se takto uložená omezení zaměřují jen na to, co je nezbytné k zajištění uskutečnění těchto legitimních cílů.

               2)

               Článek 101 odst. 1 SFEU, ve spojení s čl. 4 odst. 3 SEU a směrnicí Rady 77/249/EHS ze dne 22. března 1977 o usnadnění účinného výkonu volného pohybu služeb advokátů, musí být vykládán tak, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava dotčená v původním řízení, na jejímž základě mají právnické osoby a osoby samostatně výdělečně činné nárok na náhradu odměny advokáta uloženou vnitrostátním soudem, pokud byly zastupovány právním poradcem.

               3)

               Článek 78 první pododstavec písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, musí být vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava dotčená v původním řízení, na jejímž základě je DPH nedílnou součástí odměn advokátů registrovaných jako plátci, je-li jejím důsledkem dvojí zdanění těchto odměn daní z přidané hodnoty.

      (1)  Úř. věst. C 371, 10.10.2016.


title: Věc C-259/17: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Budai Központi Kerületi Bíróság – Maďarsko) – Zoltán Rózsavölgyi, Zoltánné Rózsavölgyi v. Unicredit Leasing Hungary Zrt., Unicredit Leasing Immo Truck Zrt. „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora — Ochrana spotřebitele — Nepřiměřené podmínky ve spotřebitelských smlouvách — Smlouva o úvěru vyjádřeném v cizí měně — Nedostatečné upřesnění skutkového a právního rámce sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících potřebu odpovědi na předběžnou otázku — Zjevná nepřípustnost“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/9

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. listopadu 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Budai Központi Kerületi Bíróság – Maďarsko) – Zoltán Rózsavölgyi, Zoltánné Rózsavölgyi v. Unicredit Leasing Hungary Zrt., Unicredit Leasing Immo Truck Zrt.
   (Věc C-259/17) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora - Ochrana spotřebitele - Nepřiměřené podmínky ve spotřebitelských smlouvách - Smlouva o úvěru vyjádřeném v cizí měně - Nedostatečné upřesnění skutkového a právního rámce sporu v původním řízení, jakož i skutečností odůvodňujících potřebu odpovědi na předběžnou otázku - Zjevná nepřípustnost“)
   (2018/C 032/13)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Budai Központi Kerületi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Zoltán Rózsavölgyi, Zoltánné Rózsavölgyi

      Žalované: Unicredit Leasing Hungary Zrt., Unicredit Leasing Immo Truck Zrt.

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Budai Központi Kerületi Bíróság (Soud pro centrální okres Buda, Maďarsko) rozhodnutím ze dne 31. března 2017 je zjevně nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 256, 7.8.2017.


title: Věc T-35/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2017 – Sony Computer Entertainment Europe v. EUIPO – Vieta Audio (Vita) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Slovní ochranná známka Evropské unie Vita — Skutečné užívání ochranné známky — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] — Používání ve vztahu k dotčeným výrobkům — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2017 – Sony Computer Entertainment Europe v. EUIPO – Vieta Audio (Vita)
   (Věc T-35/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Slovní ochranná známka Evropské unie Vita - Skutečné užívání ochranné známky - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001] - Používání ve vztahu k dotčeným výrobkům - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2018/C 032/28)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sony Computer Entertainment Europe Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: S. Malynicz, QC)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. Kunz, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Vieta Audio, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: I. Barroso Sánchez-Lafuente, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. listopadu 2015 (věc R 2232/2014-5) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Vieta Audio a Sony Computer Entertainment Europe.

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 12. listopadu 2015 (věc R 2232/2014-5) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Vieta Audio, SA a Sony Computer Entertainment Europe Ltd. se zrušuje.

               2.

               EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Sony Computer Entertainment Europe.

               3.

               Společnost Vieta Audio ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 21.3.2016.


title: Věc T-893/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. prosince 2017 – Xiaomi v. EUIPO – Apple (MI PAD) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie MI PAD — Starší slovní ochranná známka Evropské unie IPAD — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Podobnost výrobků a služeb“

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. prosince 2017 – Xiaomi v. EUIPO – Apple (MI PAD)
   (Věc T-893/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie MI PAD - Starší slovní ochranná známka Evropské unie IPAD - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Podobnost výrobků a služeb“)
   (2018/C 032/41)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Xiaomi, Inc. (Peking, Čína) (zástupci: T. Raab a C. Tenkhoff, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Ivanauskas, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: J. Olsen, P. Andreottola, solicitors, a G. Tritton, barrister)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. září 2016 (věc R 363/2016-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Apple a Xiaomi.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Xiaomi, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 46, 13.2.2017.


title: Věc T-770/17: Žaloba podaná dne 24. listopadu 2017 – Beats Electronics v. EUIPO – TrekStor (i.Beat)

text:
               29.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/40

         Žaloba podaná dne 24. listopadu 2017 – Beats Electronics v. EUIPO – TrekStor (i.Beat)
   (Věc T-770/17)
   (2018/C 032/54)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Beats Electronics LLC (Culver City, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: M. Petersenn, advokát, I. Fowler a I. Junkar, Solicitors)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: TrekStor Ltd (Hongkong, Hongkong)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „i.Beat“ –Ochranná známka Evropské unie č. 5 009 139

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. září 2017, ve spojených věcech R 2175/2016-4 a R 2213/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž jím bylo zamítnuto odvolání žalobce zapsané pod číslem R 2175/2016-4, a umožnil ponechání zápisu sporné ochranné známky pro přehrávače MP3, a to zejména pro přehrávače využívající paměť USB s pevným mini diskem;

               —

               uložil žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem, pokud vstoupí do řízení jako vedlejší účastnice, náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) a odst. 2 nařízení č. 207/2009 ve spojení s článkem 15 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení článku 75 nařízení č. 207/2009.


title: Usnesení Soudního dvora ze dne 22. prosince 2017 ve věci E-1/17 – Konkurrenten.no AS v. Kontrolní úřad ESVO (nepominutelné podmínky řízení – státní podpora – rozhodnutí o ukončení formálního vyšetřovacího řízení)

text:
               12.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 130/4

         USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA
   ze dne 22. prosince 2017
   ve věci E-1/17
   Konkurrenten.no AS v. Kontrolní úřad ESVO

      (nepominutelné podmínky řízení – státní podpora – rozhodnutí o ukončení formálního vyšetřovacího řízení)

   (2018/C 130/04)
   Ve věci E-1/17, Konkurrenten.no AS v. Kontrolní úřad ESVO – ŽALOBA podle čl. 36 odst. 2 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora na neplatnost rozhodnutí Kontrolního úřadu ESVO č. 179/15/KOL ze dne 7. května 2015 o ukončení formálního vyšetřovacího řízení ve věci státní podpory poskytnuté společnosti Nettbuss Sør AS, zveřejněného v dodatku EHP č. 59/1 Úředního věstníku dne 27. října 2016, vydal Soudní dvůr ve složení Carl Baudenbacher, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Páll Hreinsson, soudci, dne 22. prosince 2017 usnesení, jehož výrok zní:

               1.

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2.

               Společnosti Konkurrenten.no AS se ukládá nést vlastní náklady řízení a náklady řízení vynaložené Kontrolním úřadem ESVO, krajem Aust-Agder a společností Nettbuss AS.

               3.

               Norské království ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc T-116/07: Usnesení Tribunálu ze dne 22. února 2018 – Francie v. Komise

text:
               16.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/39

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. února 2018 – Francie v. Komise
   (Věc T-116/07) (1)

   (2018/C 134/55)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 140, 23.6.2007.


title: Věc T-288/07: Usnesení Tribunálu ze dne 22. února 2018 – Alcan France v. Komise

text:
               16.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/39

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. února 2018 – Alcan France v. Komise
   (Věc T-288/07) (1)

   (2018/C 134/56)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 235, 6.10.2007.


201807060541994142018/C 259/493752017TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180612353622Věc T-375/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. června 2018 – Fenyves v. EUIPO (Blue) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Blue — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001] — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C2592018CS3520120180612CS0049352362Rozsudek Tribunálu ze dne 12. června 2018 – Fenyves v. EUIPO (Blue)
   (Věc T-375/17) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Blue — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001] — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001]““2018/C 259/49Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Klaudia Patricia Fenyves (Hevesvezekény, Maďarsko) (zástupkyně: I. Monteiro Alves, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: M. Rajh, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. března 2017 (věc R 1974/2016-5) týkajícímu se se přihlášky obrazového označení Blue jako ochranné známky Evropské unie

      Výrok

            1)

            Žaloba se zamítá.

            2)

            Klaudii Patricii Fenyves se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 256, 7.8.2017.


201807060471994292018/C 259/633322018TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180528474821Věc T-332/18: Žaloba podaná dne 28. května 2018 – Marry Me Group v. EUIPO (MARRY ME)
 ---documentbreak--- C2592018CS4710120180528CS0063471482Žaloba podaná dne 28. května 2018 – Marry Me Group v. EUIPO (MARRY ME)
   (Věc T-332/18)2018/C 259/63Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Marry Me Group AG (Zug, Švýcarsko) (zástupce: G. Theado, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „MARRY ME“ – Přihláška č. 15 958 226

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. března 2018, ve věci R 806/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            zrušil napadené rozhodnutí.

      Dovolávaný žalobní důvod

            —

            Porušení čl. 7 písm. b) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


201807060091994332018/C 259/22642018CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180201161611Věc C-64/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) dne 1. února 2018 – Zoran Maksimovič
 ---documentbreak--- C2592018CS1610120180201CS0022161161Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) dne 1. února 2018 – Zoran Maksimovič
   (Věc C-64/18)2018/C 259/22Jednací jazyk: němčina
      Předkládající soud

   Landesverwaltungsgericht Steiermark

      Účastníci původního řízení

      Stěžovatel: Zoran Maksimovič

      Žalovaný: Bezirkshauptmannschaft Murtal

      Zúčastněná strana: Finanzpolizei

      Předběžné otázky

            1.

            Je třeba článek 56 SFEU, jakož i směrnici Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb (
                  1
               ) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/67/EU ze dne 15. května 2014 o prosazování směrnice 96/71/ES (
                  2
               ) vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní normě, která za nesplnění formálních povinností při přeshraničním výkonu práce, jako je neposkytnutí mzdových podkladů ze strany poskytovatele pracovníků zaměstnavateli, ukládá velmi vysoké pokuty a zejména vysoké minimální pokuty, které jsou ukládány kumulativně za každého dotčeného pracovníka?

            2.

            Pokud již odpověď na otázku 1. nebude kladná:
            Je třeba článek 56 SFEU, jakož i směrnici Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/67/EU ze dne 15. května 2014 o prosazování směrnice 96/71/ES vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby se za nesplnění formálních povinností při přeshraničním výkonu práce ukládaly kumulativní pokuty bez pevné horní hranice?

      (
         1
      ) – Úř. věst. 1997, L 18, s. 1.
   (
         2
      ) – Úř. věst. 2014, L 159, s. 11.


201807060521993532018/C 259/643332018TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180528484811Věc T-333/18: Žaloba podaná dne 28. května 2018 – Marry Me Group v. EUIPO (marry me)
 ---documentbreak--- C2592018CS4810120180528CS0064481481Žaloba podaná dne 28. května 2018 – Marry Me Group v. EUIPO (marry me)
   (Věc T-333/18)2018/C 259/64Jednací jazyk: němčina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Marry Me Group AG (Zug, Švýcarsko) (zástupce: G. Theado, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „marry me“ – Přihláška č. 15 952 468

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. března 2018, ve věci R 807/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            napadené rozhodnutí zrušil.

      Dovolávaný žalobní důvod

            —

            Porušení čl. 7 písm. b) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


201807060411993832018/C 259/032592016CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL201805313421Spojené věci C-259/16 a C-260/16: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 31. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica (Confetra) (C-259/16), Associazione Nazionale Imprese Trasporti Automobilistici (C-259/16), Fercam SpA(C-259/16), Associazione non Riconosciuta Alsea (C-259/16), Associazione Fedit (C-259/16), Carioni Spedizioni Internazionali Srl (C-259/16), Federazione Nazionale delle Imprese di Spedizioni Internazionali – Fedespedi (C-259/16), Tnt Global Express SpA (C-259/16), Associazione Italiana dei Corrieri Aerei Internazionali (AICAI) (C-260/16), DHL Express (Italy) Srl (C-260/16), Federal Express Europe Inc. (C-260/16), United Parcel Service Italia Ups Srl (C-260/16) v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico „Řízení o předběžné otázce — Poštovní služby v Evropské unii — Směrnice 97/67/ES — Články 2, 7 a 9 — Směrnice 2008/6/ES — Pojem ‚poskytovatel poštovních služeb‘ — Podniky silniční dopravy, nákladní dopravy a expresní doručovací služby, které poskytují služby spočívající ve výběru, třídění, přepravě a distribuci poštovních zásilek — Oprávnění vyžadované pro poskytování poštovních služeb — Příspěvek na náklady všeobecné služby“
 ---documentbreak--- C2592018CS310120180531CS00033142Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 31. května 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica (Confetra) (C-259/16), Associazione Nazionale Imprese Trasporti Automobilistici (C-259/16), Fercam SpA(C-259/16), Associazione non Riconosciuta Alsea (C-259/16), Associazione Fedit (C-259/16), Carioni Spedizioni Internazionali Srl (C-259/16), Federazione Nazionale delle Imprese di Spedizioni Internazionali – Fedespedi (C-259/16), Tnt Global Express SpA (C-259/16), Associazione Italiana dei Corrieri Aerei Internazionali (AICAI) (C-260/16), DHL Express (Italy) Srl (C-260/16), Federal Express Europe Inc. (C-260/16), United Parcel Service Italia Ups Srl (C-260/16) v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico
   (Spojené věci C-259/16 a C-260/16) (
         1
      )
   „„Řízení o předběžné otázce — Poštovní služby v Evropské unii — Směrnice 97/67/ES — Články 2, 7 a 9 — Směrnice 2008/6/ES — Pojem ‚poskytovatel poštovních služeb‘ — Podniky silniční dopravy, nákladní dopravy a expresní doručovací služby, které poskytují služby spočívající ve výběru, třídění, přepravě a distribuci poštovních zásilek — Oprávnění vyžadované pro poskytování poštovních služeb — Příspěvek na náklady všeobecné služby““2018/C 259/03Jednací jazyk: italština
      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica (Confetra) (C-259/16), Associazione Nazionale Imprese Trasporti Automobilistici (C-259/16), Fercam SpA(C-259/16), Associazione non Riconosciuta Alsea (C-259/16), Associazione Fedit (C-259/16), Carioni Spedizioni Internazionali Srl (C-259/16), Federazione Nazionale delle Imprese di Spedizioni Internazionali – Fedespedi (C-259/16), Tnt Global Express SpA (C-259/16), Associazione Italiana dei Corrieri Aerei Internazionali (AICAI) (C-260/16), DHL Express (Italy) Srl (C-260/16), Federal Express Europe Inc. (C-260/16), United Parcel Service Italia Ups Srl (C-260/16)

      Žalovaní: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico

      Za přítomnosti: Poste Italiane SpA (C-260/16)

      Výrok

            1)

            Článek 2 body 1, 1a a 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/6/ES ze dne 20. února 2008, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, podle které podniky silniční dopravy, nákladní dopravy nebo služeb expresních zásilek, které poskytují služby spočívající ve výběru, třídění, přepravě a dodávání poštovních zásilek, s výjimkou případů, kdy je jejich činnost omezena na přepravu poštovních zásilek, představují poskytovatele poštovních služeb ve smyslu čl. 2 bod 1a této směrnice.

            2)

            Článek 2 bod 19 a čl. 9 odst. 1 směrnice 97/67 ve znění směrnice 2008/6 musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která ukládá každému podniku silniční dopravy, nákladní dopravy a služeb expresních zásilek povinnost získat všeobecné oprávnění pro poskytování poštovních služeb, a to za předpokladu, že tato úprava je odůvodněna jedním ze základních požadavků uvedených v čl. 2 bodě 19 této směrnice a je v souladu se zásadou proporcionality v tom smyslu, že je způsobilá k zajištění sledovaného cíle a nepřekračuje meze toho, co je k dosažení tohoto cíle nezbytné, což musí ověřit předkládající soud.

            3)

            Článek 7 odst. 4 a čl. 9 odst. 2 směrnice 97/67 ve znění směrnice 2008/6 musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která ukládá držiteli všeobecného oprávnění pro poskytování poštovních služeb povinnost přispívat do vyrovnávacího fondu kompenzujícího povinnosti všeobecných služeb, pokud tyto služby mohou být z hlediska uživatele považovány za služby spadající do oblasti všeobecných služeb vzhledem k tomu, že vykazují dostatečný stupeň zaměnitelnosti se všeobecnými službami.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 343, 19.6.2016.


201807060331993582018/C 259/362912018CJC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180426262611Věc C-291/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) dne 26. dubna 2018 – Grup Servicii Petroliere SA v. Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
 ---documentbreak--- C2592018CS2610120180426CS0036261261Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) dne 26. dubna 2018 – Grup Servicii Petroliere SA v. Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
   (Věc C-291/18)2018/C 259/36Jednací jazyk: rumunština
      Předkládající soud

   Curtea de Apel Bucureşti

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Grup Servicii Petroliere SA

      Žalované: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Předběžné otázky

            1)

            Musí být čl. 148 písm. c) ve spojení s písm. a) směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty (
                  1
               ) vykládán v tom smyslu, že osvobození od daně z přidané hodnoty se za určitých podmínek uplatní na dodání samozdvižných těžebních plošin na volném moři, tedy že samozdvižná těžební plošina na volném moři spadá pod pojem „loď“ ve smyslu uvedeného ustanovení unijního práva, když toto ustanovení upravuje podle nadpisu kapitoly 7 uvedené směrnice „osvobození od daně vztahující se na mezinárodní přepravu“?

            2)

            V případě kladné odpovědi na předchozí otázku, musí být čl. 148 písm. c) ve spojení s písm. a) směrnice 2006/112/ES vykládán v tom smyslu, že nezbytnou podmínku pro uplatnění osvobození od daně z přidané hodnoty představuje skutečnost, že po dobu jejího používání (k obchodní nebo průmyslové činnosti) musí samozdvižná těžební plošina na volném moři, která doplula až na volné moře, zůstat ve skutečném stavu pohyblivosti, plování, s pohybem na moři z jednoho místa na druhé, po dobu delší, než je doba, kdy se nachází ve stacionárním stavu, nepohyblivá, v důsledku vrtných prací v moři, tedy že činnost spočívající v plavbě musí skutečně převládat nad činností spočívající ve vrtání?

      (
         1
      ) – Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


201807060491993942018/C 259/653352018TC25920180723CS01CSINFO_JUDICIAL20180531484922Věc T-335/18: Žaloba podaná dne 31. května 2018 – Mubarak a další v. Rada
 ---documentbreak--- C2592018CS4820120180531CS0065482492Žaloba podaná dne 31. května 2018 – Mubarak a další v. Rada
   (Věc T-335/18)2018/C 259/65Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobci: Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Káhira, Egypt), Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Káhira), Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh (Káhira), Khadiga Mahmoud El Gammal (Káhira) (zástupci: B. Kennelly QC, J. Pobjoy, Barrister, G. Martin a C. Enderby Smith, Solicitors)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

            —

            zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/466, ze dne 21. března 2018, kterým se mění rozhodnutí 2011/172/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě, a zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/465 ze dne 21. března 2018, kterým se provádí nařízení (EU) č. 270/2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě, v rozsahu, v němž se vztahují na žalobce;

            —

            určil, že ustanovení čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Rady 2011/172/SZBP ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě a čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě se nepoužijí v rozsahu, v němž se vztahují na žalobce;

            —

            uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci tři žalobní důvody.

            1.

            První žalobní důvod vycházející z toho, že se Rada dopustila nesprávného posouzení, když měla za to, že kritérium pro zařazení žalobců do čl. 1 odst. 1 rozhodnutí a čl. 2 odst. 1 nařízení bylo splněno.

            2.

            Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že čl. 1 odst. 1 rozhodnutí a čl. 2 odst. 1 nařízení jsou protiprávní, protože a) postrádají platný právní základ a/nebo b) porušují zásadu proporcionality.

            3.

            Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práv žalobců na základě článku 6 SEU ve spojení s články 2 a 3 SEU a články 47 a 48 Listiny základních práv Evropské unie v důsledku toho, že Rada předpokládala, že soudní řízení v Egyptě je v souladu se základními lidskými právy.


201807130192004442018/C 268/373912018CJC26820180730CS01CSINFO_JUDICIAL20180613313111Věc C-391/18: Žaloba podaná dne 13. června 2018 – Evropská komise v. Chorvatská republika
 ---documentbreak--- C2682018CS3110120180613CS0037311311Žaloba podaná dne 13. června 2018 – Evropská komise v. Chorvatská republika
   (Věc C-391/18)2018/C 268/37Jednací jazyk: chorvatština
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Mataija a M. Patakia, zmocněnci)

      Žalovaná: Chorvatská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

            —

            určil, že Chorvatská republika tím, že Komisi neoznámila svůj vnitrostátní program nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 15 odst. 4 ve spojení s čl. 13 odst. 1 směrnice Rady 2011/70/Euratom ze dne 19. července 2011, kterou se stanoví rámec Společenství pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem (Úř. věst. 2011, L 199, s. 48, oprava Úř. věst. 2013, L 312, s. 48);

            —

            uložil Chorvatské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Článek 13 odst. 1 směrnice 2011/70/Euratom stanoví povinnost členských států oznamovat Komisi své vnitrostátní programy nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem a jejich následné významné změny, přičemž čl. 15 odst. 4 téže směrnice stanoví, že povinnost členských států oznámit Komisi poprvé obsah svého vnitrostátního programu co nejdříve, nejpozději však do 23. srpna 2015.
   Chorvatská republika doposud nepřijala vnitrostátní program podle citovaných ustanoven a v každém případě jej Komisi doposud neoznámila. Chorvatská republika proto nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 15 odst. 4 ve spojení s čl. 13 odst. 1 směrnice 2011/70/Euratom.


201807130672004282018/C 268/408072016TC26820180730CS01CSINFO_JUDICIAL20180607333421Věc T-807/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2018 – MIP Metro v. EUIPO – AFNOR (N & NF TRADING) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Slovní ochranná známka N & NF TRADING — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie NF ENVIRONNEMENT — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Nedostatek rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C2682018CS3310120180607CS0040331342Rozsudek Tribunálu ze dne 7. června 2018 – MIP Metro v. EUIPO – AFNOR (N & NF TRADING)
   (Věc T-807/16) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Slovní ochranná známka N & NF TRADING — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie NF ENVIRONNEMENT — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Nedostatek rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]““2018/C 268/40Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: J. C. Plate a R. Kaase, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Association française de normalisation (AFNOR) (La Plaine Saint Denis, Francie) (zástupce: B. Fontaine, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. července 2016 (věc R 1109/2015-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi AFNOR a společností MIP Metro Group Intellectual Property

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 22, 23.1.2017.


201807130332003992018/C 268/262042018CJC26820180730CS01CSINFO_JUDICIAL20180318202121Věc C-204/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. března 2018 Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquivir (Pebagua) proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. ledna 2018 ve věci T-715/16, Pebagua v. Komise
 ---documentbreak--- C2682018CS2010120180318CS0026201212Kasační opravný prostředek podaný dne 18. března 2018 Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquivir (Pebagua) proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. ledna 2018 ve věci T-715/16, Pebagua v. Komise
   (Věc C-204/18 P)2018/C 268/26Jednací jazyk: španělština
      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquivir (Pebagua) (zástupce: A. J. Uceda Sosa, abogado)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

            —

            zrušil v celém rozsahu usnesení Tribunálu napadené tímto kasačním opravným prostředkem;

            —

            sám vydal konečné rozhodnutí v této věci a vyhověl návrhovým žádáním uvedeným navrhovatelkou v žalobě, potažmo zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1141 ze dne 13. července 2016 (
                  1
               ), nebo podpůrně zrušil zařazení druhu rak červený (Procambarus clarkii) na unijní seznam schválený uvedeným nařízením;

            —

            uložil Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Napadené usnesení se nezabývá meritem věci dotčené žalobou, ale považuje žalobu za nepřípustnou pro nedostatek aktivní legitimace žalobkyně, což představuje porušení druhé hypotézy aktivní legitimace podle čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU, neboť napadené nařízení se bezprostředně dotýkají podniků zastoupených žalobkyní a nevyžadují přijetí prováděcích opatření.
   (
         1
      ) – Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1141 ze dne 13. července 2016, kterým se přijímá seznam invazních nepůvodních druhů s významným dopadem na Unii podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1143/2014 (Úř. věst. 2016, L 189, s. 4).


201807130702004342018/C 268/418592016TC26820180730CS01CSINFO_JUDICIAL20180619343411Věc T-859/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. června 2018 – Damm v. EUIPO – Schlossbrauerei Au, Willibald Beck Freiherr von Peccoz (EISKELLER) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie EISKELLER — Starší národní slovní ochranné známky KELER a KELER 18 — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Neexistence podobnosti označení — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“
 ---documentbreak--- C2682018CS3410120180619CS0041341341Rozsudek Tribunálu ze dne 19. června 2018 – Damm v. EUIPO – Schlossbrauerei Au, Willibald Beck Freiherr von Peccoz (EISKELLER)
   (Věc T-859/16) (
         1
      )
   „„Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie EISKELLER — Starší národní slovní ochranné známky KELER a KELER 18 — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Neexistence podobnosti označení — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]““2018/C 268/41Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sociedad Anónima Damm (Barcelona, Španělsko) (zástupci: P. González-Bueno Catalán de Ocón a C. Aguilera Montáñez, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: I. Harrington, D. Hanf, V. Ruzek a D. Walicka, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Schlossbrauerei Au, Willibald Beck Freiherr von Peccoz GmbH & Co. KG (Au-Hallertau, Německo) (zástupci: C. Thomas a V. Schwepler, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. září 2016 (věc R 2428/2015-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi Sociedad Anónima Damm a Schlossbrauerei Au, Willibald Beck Freiherr von Peccoz.

      Výrok

            1.

            Žaloba se zamítá.

            2.

            Společnosti Sociedad Anónima Damm se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 38, 6.2.2017.


201807130372003952018/C 268/272262018CJC26820180730CS01CSINFO_JUDICIAL20180329212221Věc C-226/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 29. března 2018 – Krohn & Schröder GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Hafen
 ---documentbreak--- C2682018CS2110120180329CS0027211222Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 29. března 2018 – Krohn & Schröder GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Hafen
   (Věc C-226/18)2018/C 268/27Jednací jazyk: němčina
      Předkládající soud

   Finanzgericht Hamburg

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Krohn & Schröder GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Předběžné otázky

            1)

            Vztahuje se článek 212a nařízení (EHS) č. 2913/92 (
                  1
               ) (celní kodex) na osvobození od antidumpingového a vyrovnávacího cla podle čl. 3 odst. 1 prováděcího nařízení č. 1238/2013 (
                  2
               ), resp. podle čl. 2 odst. 1 prováděcího nařízení č. 1239/2013 (
                  3
               )?

            2)

            V případě kladné odpovědi na první otázku: Je podmínka stanovená v čl. 3 odst. 1 písm. a) prováděcího nařízení č. 1238/2013 a v čl. 2 odst. 1 písm. a) prováděcího nařízení č. 1239/2013 splněna při použití článku 212a celního kodexu na případ, kdy celní dluh vznikl na základě článku 204 odst. 1 celního kodexu v důsledku překročení lhůty uvedené v čl. 49 odst. 1 celního kodexu, jestliže podnik, který je přidruženým podnikem podniku uvedeného v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, který dotčené zboží vyrobil, zaslal a vyfakturoval, sice nebyl dovozcem tohoto zboží ani nezajistil jeho propuštění do volného oběhu, avšak měl v úmyslu tak učinit a dotčené zboží mu bylo skutečně dodáno?

            3)

            V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Mohou být závazková faktura a osvědčení o vývozním závazku ve smyslu článku 3 odst. 1 písm. b) a c) prováděcího nařízení č. 1238/2013 a článku 2 odst. 1 písm. b) a c) prováděcího nařízení č. 1239/2013 při použití článku 212a celního kodexu na případ, kdy celní dluh vznikl na základě článku 204 odst. 1 celního kodexu v důsledku překročení lhůty uvedené v čl. 49 odst. 1 celního kodexu, předloženy také během lhůty stanovené celními orgány podle čl. 53 odst. 1 celního kodexu?

            4)

            V případě kladné odpovědi na třetí otázku: Splňuje závazková faktura dle čl. 3 odst. 1 písm. b) prováděcího nařízení č. 1238/2013 a dle čl. 2 odst. 1 písm. b) prováděcího nařízení č. 1239/2013, která namísto na prováděcí rozhodnutí 2013/707/EU odkazuje na rozhodnutí 2013/423/EU, za okolností sporu v původním řízení a při zohlednění obecných právních zásad podmínky stanovené v bodě 9 přílohy III prováděcího nařízení č. 1238/2013 a v bodě 9 přílohy 2 prováděcího nařízení č. 1239/2013?

            5)

            V případě záporné odpovědi na čtvrtou otázku: Může být závazková faktura ve smyslu článku 3 odst. 1 písm. b) prováděcího nařízení č. 1238/2013 a článku 2 odst. 1 písm. b) prováděcího nařízení č. 1239/2013 při použití článku 212a celního kodexu na případ, kdy celní dluh vznikl na základě článku 204 odst. 1 celního kodexu v důsledku překročení lhůty uvedené v čl. 49 odst. 1 celního kodexu, předložena také až v řízení o opravném prostředku proti stanovení celního dluhu?

      (
         1
      ) – Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, Úř. věst. L 302, s. 1, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 ze 19. prosince 1996, Úř. věst. 1992 L 17, s. 1.
   (
         2
      ) – Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1238/2013 ze dne 2. prosince 2013 , kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá uložené prozatímní clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, Úř. věst. 2013 L 325, s. 1.
   (
         3
      ) – Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1239/2013, ze dne 2. prosince 2013 , kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, Úř. věst. 2013 L 325, s. 66.