title: Věc T-40/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. března 2016 – Advance Magazine Publishers v. OHIM – Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Slovní ochranná známka Společenství VOGUE CAFÉ — Starší národní ochranné známky Vogue a Vogue studio a přihláška obrazové ochranné známky Společenství VOGUE — Skutečné užívání starších ochranných známek — Článek 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. března 2016 – Advance Magazine Publishers v. OHIM – Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ)
   (Věc T-40/09) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Slovní ochranná známka Společenství VOGUE CAFÉ - Starší národní ochranné známky Vogue a Vogue studio a přihláška obrazové ochranné známky Společenství VOGUE - Skutečné užívání starších ochranných známek - Článek 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 136/33)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Spojené státy americké) (zástupce: T. Alkin, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně R. Pethke a D. Botis, poté I. Harrington, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Selecciones Americanas, SA (Sitges, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. listopadu 2008 (věc R 0280/2008-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Selecciones Americanas, SA a Advance Magazine Publishers, Inc.

      Výrok

               1.

               Není namístě rozhodnout o návrhu na zrušení rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 19. listopadu 2008 (věc R 0280/2008-4) v rozsahu v němž tvrdí, že existuje nebezpečí záměny mezi přihlašovanou ochrannou známkou Společenství VOGUE CAFÉ a španělskou obrazovou ochrannou známkou VOGUE studio zapsanou pod číslem 2529728.

               2.

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3.

               Společnost Advance Magazine Publishers, Inc. ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 4.4.2009.


title: Věc F-50/11: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 18. dubna 2012 — Buxton v. Parlament ( „Veřejná služba — Úředníci — Udělování bodů za zásluhy — Hodnotící posudek — Částečný pracovní úvazek — Rovné zacházení“ )

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/21

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 18. dubna 2012 — Buxton v. Parlament
   (Věc F-50/11) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Udělování bodů za zásluhy - Hodnotící posudek - Částečný pracovní úvazek - Rovné zacházení)
   2012/C 184/43
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dawn Cheryl Buxton (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: P. Nelissen Grade a G. Leblanc, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: S. Alves a N. B. Rasmussen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Návrh na zrušení rozhodnutí OOJ, kterým byl žalobkyni udělen jen jeden bod za zásluhy v rámci hodnocení za rok 2009.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Dawn Cheryl Buxton ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

      (1)  Úř. věst. C 186, 25.6.2011, s. 36.


title: Věc C-552/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. prosince 2012 Řeckou republikou proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 4. října 2012 ve věci T-215/10, Řecká republika v. Komise

text:
               2.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/9

         Kasační opravný prostředek podaný dne 3. prosince 2012 Řeckou republikou proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 4. října 2012 ve věci T-215/10, Řecká republika v. Komise
   (Věc C-552/12 P)
   2013/C 32/13
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Řecká republika (zástupci: I. Chalkias a E. Leftheriotou, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               Řecká republika navrhuje, aby Soudní dvůr Evropské unie vyhověl tomuto kasačnímu opravnému prostředku a zrušil v plném rozsahu napadený rozsudek Tribunálu v souladu s tím, co bude dále upřesněno, a aby uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Pokud jde o úpravy v odvětví bavlny a zejména soulad režimu pomoci při výrobě bavlny s integrovaným administrativním a kontrolním systémem, Řecká republika uvádí tyto důvody v rámci svého kasačního opravného prostředku:

               —

               porušení práva Evropské unie: nesprávný výklad a použití článků 6, 7 a 10 odst. 1 a 2 písm. c) a e) a článku 17 nařízení č. 1051/2001; nedostatek odůvodnění; porušení zásady proporcionality

               —

               porušení práva Evropské unie: nesprávný výklad a použití článku17 nařízení č. 1051/2001; nedostatečné a rozporné odůvodnění.

         Pokud jde o opatření v oblasti životního prostředí, v rámci kasačního opravného prostředku se uvádí tyto důvody:

               —

               porušení práva Evropské unie: nesprávný výklad a použití čl. 7 odst. 4 nařízení č. 1051/2001 a článku 1 nařízení (ES) č. 1123/09, č. 903/05 a č. 817/06; nedostatek odůvodnění

               —

               porušení práva Evropské unie: nesprávný výklad a použití pokynů a zásady proporcionality; nedostatek odůvodnění.

               —

               porušení práva na obhajobu; nedostatek odůvodnění.

         Pokud jde o opatření v oblasti rozvoje venkova, v rámci kasačního opravného prostředku se uvádí tento důvod:

               —

               nesprávný výklad a uplatnění čl. 8 odst. 1 a 2 nařízení č. 1663/95 a krom toho nedostatečné a rozporné odůvodnění.

         Pokud jde o úpravy v oblasti pomoci nejchudším osobám, v rámci kasačního opravného prostředku se uvádí tento důvod:

               —

               nesprávný výklad a uplatnění čl. 3 odst. 2 nařízení (EHS) č. 3149/92; nedostatečné nebo rozporné odůvodnění; porušení zásady proporcionality; nesprávný výklad pravidel týkajících se procesní rovnosti a spravedlivého rozdělení důkazního břemene; vada řízení před Tribunálem nepříznivě zasahující zájmy Řecké republiky.


title: Věc F-110/05: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne  18. května 2006  – Eerola v. Komise

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/29

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 18. května 2006 – Eerola v. Komise
   (Věc F-110/05) (1)

   (2006/C 154/67)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 48, 25.2.2006.


title: Věc C-495/15: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. listopadu 2016 – Evropská komise v. Portugalská republika, podporovaná Španělským královstvím, Nizozemským královstvím

text:
               27.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/22

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 10. listopadu 2016 – Evropská komise v. Portugalská republika, podporovaná Španělským královstvím, Nizozemským královstvím
   (Věc C-495/15) (1)

   (2017/C 063/30)
   Jednací jazyk: portugalština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 371, 9.11.2015.


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne  13. prosince 2005  ve věci C-446/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division): Marks & Spencer plc proti Davidovi Halseymu (Her Majesty's Inspector of Taxes) (Články 43 ES a 48 ES — Daň z příjmů společností — Skupiny společností — Snížení daní — Zisky mateřských společností — Odpočet ztrát vzniklých v dceřiné společnosti-rezidentu — Povolení — Odpočet ztrát vzniklých v jiném členském státě v dceřiné společnosti-nerezidentu — Vyloučení)

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/5

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 13. prosince 2005
   ve věci C-446/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division): Marks & Spencer plc proti Davidovi Halseymu (Her Majesty's Inspector of Taxes) (1)

   (Články 43 ES a 48 ES - Daň z příjmů společností - Skupiny společností - Snížení daní - Zisky mateřských společností - Odpočet ztrát vzniklých v dceřiné společnosti-rezidentu - Povolení - Odpočet ztrát vzniklých v jiném členském státě v dceřiné společnosti-nerezidentu - Vyloučení)
   (2006/C 36/09)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-446/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Spojené království), ze dne 16. července 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 22. října 2003, v řízení Marks & Spencer plc proti Davidovi Halseymu (Her Majesty's Inspector of Taxes), Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans a A. Rosas, předsedové senátů, C. Gulmann (zpravodaj), A. La Pergola, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, J. Klučka, U. Lõhmus, E. Levits a A. Ó Caoimh, soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada, vydal dne 13. prosince 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Články 43 ES a 48 ES při současném stavu práva Společenství nebrání právním předpisům členského státu, které obecně vylučují možnost mateřské společnosti-rezidenta odečíst ze svého zdanitelného zisku ztráty vzniklé v jiném členském státě v dceřiné společnosti se sídlem na území tohoto jiného členského státu, zatímco takovou možnost přiznávají, pokud se jedná o ztráty vzniklé v dceřiné společnosti-rezidentu. Je nicméně v rozporu s články 43 ES a 48 ES, je-li taková možnost mateřské společnosti-rezidenta vyloučena v situaci, kdy jednak dceřiná společnost-nerezident vyčerpala možnosti zohlednit ztráty, které existují v jejím státě sídla v rámci zdaňovacího období, kterého se týkala žádost o snížení daní, jakož i v rámci předcházejících zdaňovacích období, a kdy jednak neexistují možnosti, aby tyto ztráty mohly být zohledněny v jejím státě sídla v rámci budoucích zdaňovacích období buď jí samotnou, nebo třetí osobou, zejména v případě převodu dceřiné společnosti na tuto třetí osobu.

      (1)  Úř. věst. C 304, 13.12.2003.


title: Věc T-559/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. června 2015 – Giovanni Cosmetics v. OHIM – Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství GIOVANNI GALLI — Starší slovní ochranná známka Společenství GIOVANNI — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Rozlišovací způsobilost jména a příjmení“

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/36

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. června 2015 – Giovanni Cosmetics v. OHIM – Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI)
   (Věc T-559/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství GIOVANNI GALLI - Starší slovní ochranná známka Společenství GIOVANNI - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Rozlišovací způsobilost jména a příjmení“)
   (2015/C 236/48)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Giovanni Cosmetics, Inc. (Rancho Dominguez, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: J. van den Berg a M. Meddens-Bakker, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: M. Rajh, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Vasconcelos & Gonçalves, SA (Lisabon, Portugalsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. srpna 2013 (věc R 1189/2012-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Giovanni Cosmetics, Inc. a Vasconcelos & Gonçalves, SA.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Giovanni Cosmetics, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc T-39/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2011 — Transcatab v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Italský trh nákupu a prvotního zpracování surového tabáku — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Stanovení cen a rozdělení trhu — Přičitatelnost protiprávního jednání — Pokuty — Proporcionalita — Závažnost a délka trvání protiprávního jednání — Polehčující okolnosti — Spolupráce )

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. října 2011 — Transcatab v. Komise
   (Věc T-39/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Italský trh nákupu a prvotního zpracování surového tabáku - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Stanovení cen a rozdělení trhu - Přičitatelnost protiprávního jednání - Pokuty - Proporcionalita - Závažnost a délka trvání protiprávního jednání - Polehčující okolnosti - Spolupráce)
   2011/C 340/29
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Transcatab SpA (Caserte, Itálie) (zástupci: C. Osti a A. Prastaro, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně F. Amato, poté V. Di Bucci a nakonec É. Gippini Fournier a L. Malferrari, zmocněnci, ve spolupráci s F. Ruggeri Laderchim, advokátem)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2005) 4012 v konečném znění ze dne 20. října 2005 v řízení podle čl. 81 odst. 1 [ES] (Věc COMP/C.38.281/B.2 — Surový tabák — Itálie), zadruhé návrh na snížení pokuty, která byla společnosti Transcatab tímto rozhodnutím uložena, a zatřetí vzájemný návrh Komise na zvýšení uvedené pokuty.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Vzájemný návrh podaný Evropskou komisí se zamítá.

               3)

               Společnost Transcatab SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí 90 % nákladů řízení vynaložených Komisí.

               4)

               Komise ponese 10 % vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Věc C-79/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Firenze — Itálie) — trestní řízení proti Mauriziu Giovanardimu a dalším ( „Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech — Rámcové rozhodnutí 2001/220/SVV — Postavení obětí v trestním řízení — Směrnice 2004/80/ES — Odškodňování obětí trestných činů — Odpovědnost právnické osoby — Odškodnění v rámci trestního řízení“ )

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Firenze — Itálie) — trestní řízení proti Mauriziu Giovanardimu a dalším
   (Věc C-79/11) (1)

   (Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2001/220/SVV - Postavení obětí v trestním řízení - Směrnice 2004/80/ES - Odškodňování obětí trestných činů - Odpovědnost právnické osoby - Odškodnění v rámci trestního řízení)
   2012/C 287/15
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Firenze

      Účastníci původního trestního řízení

   Maurizio Giovanardi, Andrea Lastini, Filippo Ricci, Vito Piglionica, Massimiliano Pempori, Gezim Lakja, Elettrifer Srl, Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunále Ordinario di Firenze — Výklad článků 2, 3 a 8 rámcového rozhodnutí Rady 2001/220/SVV ze dne 15. března 2001 o postavení obětí v trestním řízení (Úř. věst. L 82, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 72) — Výklad článku 9 směrnice Rady 2004/80/ES ze dne 29. dubna 2004 o odškodňování obětí trestných činů (Úř. věst. L 261, s. 2; Zvl. vyd. 19/07, s. 65) — Trestní odpovědnost právnických osob — Právo oběti trestného činu na odškodnění právnickou osobou nepřímo odpovědnou za škody v rámci trestního řízení

      Výrok

   Článek 9 odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady 2001/220/SVV ze dne 15. března 2001 o postavení obětí v trestním řízení musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby taková úprava odpovědnosti právnických osob, jako je úprava ve věci v původním řízení, stanovila, že se oběť trestného činu nemůže v rámci trestního řízení domáhat náhrady škody přímo způsobené uvedeným trestným činem vůči právnické osobě, která se dopustila správního deliktu.

      (1)  Úř. věst. C 120, 16.4.2011.


title: Věc T-145/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. února 2009 – Omya v. Komise ( Hospodářská soutěž — Spojování podniků — Žádost o informace — Článek 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 139/2004 — Nezbytnost vyžádaných informací — Proporcionalita — Přiměřená lhůta — Zneužití pravomoci — Porušení ochrany legitimního očekávání )

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/35

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. února 2009 – Omya v. Komise
   (Věc T-145/06) (1)

   („Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Žádost o informace - Článek 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 139/2004 - Nezbytnost vyžádaných informací - Proporcionalita - Přiměřená lhůta - Zneužití pravomoci - Porušení ochrany legitimního očekávání“)
   (2009/C 69/81)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Omya AG (Oftringen, Švýcarsko) (zástupci: Ch. Ahlborn, C. Berg, solicitors, C. Pinto Correia, advokát, a J. Flynn, QC)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: V. Di Bucci, X. Lewis, R. Sauer, A. Whelan a F. Amato, poté V. Di Bucci, X. Lewis, R. Sauer a A. Whelan, zmocněnci)
   Předmět
   Žaloba proti rozhodnutí Komise ze dne 8. března 2006 přijatému na základě čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 24, s. 1; Zvl. vyd. 08/03, s. 40) a požadujícímu opravu informací sdělených v rámci přezkumu věci COMP/M.3796 (Omya/J. M. Huber PCC).
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Omya AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 165, 15.7.2006.


title: Věc T-354/08: Žaloba podaná dne 21. srpna 2008 – Spira v. Komise

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/47

         Žaloba podaná dne 21. srpna 2008 – Spira v. Komise
   (Věc T-354/08)
   (2008/C 285/86)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Diamanthandel A. Spira (Antverpy, Belgie) (zástupci: J. Bourgeois, Y. Van Gerven, F. Louis a A. Vallery, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 5. června 2008, vydané na základě čl. 7 odst. 2 nařízení Rady č. 773/2004 ve věci COMP/38.826/B-2-Spira/De Beers/DTC Supplier of Choice);

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V této věci napadá žalobkyně rozhodnutí Komise (2008) D/203546 ze dne 5. června 2008, ve kterém Komise prohlásila, že změna skutkových okolností, která nastala v důsledku rozsudku Soudu prvního stupně, kterým bylo zrušeno rozhodnutí o závazcích (1), nebyla rozhodující skutečností, která by donutila Komisi k revizi svého rozhodnutí (2007) D/200338 ze dne 26. ledna 2007, kterým zamítla z důvodu neexistence zájmu Společenství stížnost žalobkyně na porušování článků 81 ES a 82 ES v souvislosti s distribučním systémem surových diamantů „Supplier of Choice“ (systém „vybraného dodavatele“), který využívá seskupení De Beers pro distribuci surových diamantů (dále jen „zamítavé rozhodnutí“ (2)) (věc COMP/38.826/B-2-Spira/De Beers/DTC Supplier of Choice).
   Žalobkyně uplatňuje tři žalobní důvody na podporu svých návrhových žádání:
   Zaprvé, žalobkyně tvrdí, že Komise neposoudila protisoutěžní praktiky, které označila ve své stížnosti, s náležitou péčí a nestranností.
   Zadruhé, má žalobkyně za to, že Komise při opětovném posouzení otázky uzavření trhu nemohla tvrdit, že k projednání stížnosti chybí dostatečný zájem Společenství, vzhledem k významné škodě vyplývající z uzavření trhu, způsobené distribučním systémem. Žalobkyně uvádí, že je třeba mít za to, že uzavření trhu představuje zájem Společenství, jelikož má vliv na dostupnost surových diamantů v rámci EU a ve světě. Distribuční systém je podle ní protisoutěžní selektivní distribuční systém, který omezuje hospodářskou soutěž v rámci jedné značky.
   Zatřetí a alternativně žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení a dostatečně neodůvodnila své posouzení účinků uzavření trhu, jelikož:

               —

               nejdříve nedefinovala analyzovanou strukturu trhu, tržní sílu dotyčné společnosti na trhu a postavení na trhu jejích konkurentů;

               —

               neposoudila všechna možná omezení nebo monopolní činnosti dodavatele, jehož selektivní distribuční systém byl předmětem kontroly.

         Žalobkyně dále uvádí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení a založila své rozhodnutí na věcně nesprávných skutečnostech, když dospěla k závěru, že distribuční systém nevylučuje citelně z přístupu k surovým diamatům hospodářské subjekty ze sekundárního trhu (input foreclosure).

      (1)  Věc T-170/06, Alrosa v. Komise [2007], Sb. rozh. s. II-2601, opravný prostředek podaný Komisí u Soudního dvora; věc C-441/07, Komise v. Alrosa, Úř. věst. 2007, C 283, s. 22.

      (2)  Proti zamítavému rozhodnutí podala žalobkyně žalobu u Soudu prvního stupně, věc T-108/07, Spira v. Komise, Úř. věst. 2007, C 129, s. 20.


title: Věc C-497/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším soudem České republiky (Česká republika) dne 16. září 2016 – trestní řízení proti Juraji Sokáčovi

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším soudem České republiky (Česká republika) dne 16. září 2016 – trestní řízení proti Juraji Sokáčovi
   (Věc C-497/16)
   (2017/C 022/02)
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší soud České republiky

      Účastník původního řízení

   Juraj Sokáč

      Předběžná otázka

   Lze léčivé přípravky podle definice stanovené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES (1), které obsahují „uvedené látky“ stanovené nařízením Evropského Parlamentu a Rady (EU) č. 273/2004 (2), na základě čl. 2 písm. a) tohoto nařízení považovat za vyloučené z jeho působnosti ve smyslu rozsudku Soudního dvora Evropské unie ve spojených věcech C-627/13 a C-2/14 i poté, co znění uvedeného ustanovení byla změněna nařízením č. 1258/2013 (3) a s přihlédnutím k tomu, že čl. 2 písm. a) nařízení č. 111/2005 (4), ve znění nařízení č. 1259/2013 (5), léčivé přípravky s obsahem efedrinu a pseudoefedrinu podřizuje režimu nařízení č. 111/2005?

      (1)  Úř. věst. 2001, L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69.

      (2)  Úř. věst. 2004, L 47, s. 1; Zvl. vyd. 15/08, s. 46.

      (3)  Úř. věst. 2013, L 330, s. 21.

      (4)  Úř. věst. 2005, L 22, s. 1.

      (5)  Úř. věst. 2013, L 330, s. 30.


title: Věc T-396/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  23. listopadu 2005  – Soffass v. OHIM ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek  NICKY  — Starší národní obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek  NOKY  — Zamítnutí námitek z důvodu neexistence nebezpečí záměny — Zrušení odvolacím senátem — Vrácení věci námitkovému oddělení k přezkumu podobnosti mezi výrobky a k přezkumu důkazu o užívání — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               28.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/13

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. listopadu 2005 – Soffass v. OHIM
   (Věc T-396/04) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvek ‚NICKY‘ - Starší národní obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek ‚NOKY‘ - Zamítnutí námitek z důvodu neexistence nebezpečí záměny - Zrušení odvolacím senátem - Vrácení věci námitkovému oddělení k přezkumu podobnosti mezi výrobky a k přezkumu důkazu o užívání - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 22/26)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Soffass SpA (Porcari, Itálie) (zástupci: V. Bilardo a C. Bacchini, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: M. Capostagno, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vedlejší účastník před Soudem: Sodipan SCA (Saint-Étienne-du-Rouvray, Francie) (zástupce: N. Boespflug, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 16. července 2004 (věc R 699/2003-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi Soffass SpA a Sodipan SCA.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 6, 8.1.2005.


title: Věc T-733/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. března 2017 – Portugalsko v. Komise „Nesplnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora, jímž bylo konstatováno nesplnění povinnosti státem — Penále — Rozhodnutí o určení výše penále — Zrušení sporného vnitrostátního opatření — Datum, kdy bylo ukončeno neplnění povinnosti“

text:
               15.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. března 2017 – Portugalsko v. Komise
   (Věc T-733/15) (1)

   („Nesplnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora, jímž bylo konstatováno nesplnění povinnosti státem - Penále - Rozhodnutí o určení výše penále - Zrušení sporného vnitrostátního opatření - Datum, kdy bylo ukončeno neplnění povinnosti“)
   (2017/C 151/43)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci:: L. Inez Fernandes a M. Figueiredo, zmocněnci, ve spolupráci s L. Silva Morais, advokátkou)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: L. Nicolae a P. Costa de Oliveira, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise Ares(2015)4178538 ze dne 8. října 2015, kterým se od Portugalské republiky požaduje zaplacení částky 580 000 eur jako penále za období od 25. června do 21. srpna 2014, o kterém rozhodl Soudní dvůr v rozsudku Komise v. Portugalsko (C-76/13, nezveřejněný, EU:C:2014:2029).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 68, 22.2.2016.


title: Věc C-336/08: Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landessozialgericht Berlin — Německo) — Christel Reinke v. AOK Berlin ( „Řízení o předběžné otázce — Nevydání rozhodnutí ve věci“ )

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/13

         Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landessozialgericht Berlin — Německo) — Christel Reinke v. AOK Berlin
   (Věc C-336/08) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Nevydání rozhodnutí ve věci)
   2011/C 63/24
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landessozialgericht Berlin

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Christel Reinke

      Žalovaná: AOK Berlin

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Landessozialgericht Berlin — Výklad článků 18, 49 a 50 ES, jakož i čl. 34 odst. 4 a 5 nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 74, s. 1; Zvl. vyd. 05/01, s. 83) — Náhrada zdravotních výdajů souvisejících s naléhavým ošetřením státního příslušníka jednoho členského státu v soukromém nemocničním zařízení jiného členského státu, které vyplývají z toho, že příslušná veřejná nemocnice odmítla z důvodu nedostatku kapacity poskytnout uvedené plnění — Vnitrostátní právní úprava příslušného členského státu, která vylučuje náhradu zdravotních výdajů, které vznikly v důsledku naléhavého ošetření v soukromém nemocničním zařízení v jiném členském státě, ale která umožňuje náhradu uvedených výdajů vyúčtovaných soukromým nemocničním zařízením, které se nachází na vnitrostátním území

      Výrok

   Na žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podanou rozhodnutím Landessozialgericht Berlin-Brandenburg (Německo) ze dne 27. června 2008 není třeba odpovídat.

      (1)  Úř. věst. C 260, 11.10.2008.


title: Věc F-49/13: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 23. října 2013 — Moragrega Arroyo v. Rada

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/37

      Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 23. října 2013 — Moragrega Arroyo v. Rada
      (Věc F-49/13) (1)

      (2014/C 71/75)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda druhého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 215, 27.7.2013, s. 20.


title: Věc T-695/13: Žaloba podaná dne 31. prosince 2013 — ENAC v. Komise a TEN-T EA

text:
               22.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/44

         Žaloba podaná dne 31. prosince 2013 — ENAC v. Komise a TEN-T EA
   (Věc T-695/13)
   2014/C 52/83
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci

      Žalobce: Ente nazionale per l'aviazione civile (ENAC) (Řím, Itálie) (zástupci: P. Garofoli, advokát, a G. Palmieri, zmocněnkyně)

      Žalované: Výkonná agentura pro transevropskou dopravní síť (TEN-T EA), Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil dopis Evropské komise ze dne 23. října 2013, ref. Ares (203) 3321778, který se týkal „Studie intermodálního rozvoje letiště Bergamo Orio al Serio“, kterým Komise vyhlásila začátek řízení o navrácení části podpory poskytnuté na realizaci uvedené studie a vystavení faktury na částku 158 517,54 eur;

               —

               zrušil rozhodnutí Výkonné agentury pro transevropskou dopravní síť, na které se odkazuje v dopise ze dne 23. října 2013 a které se týká „Uzavření akce 2009-IT-91407-S — Studie intermodálního rozvoje letiště Bergamo Orio al Serio — rozhodnutí Komise C(2010) 4456“, v rozsahu, v němž dotyčná agentura rozhodla, že výdaje na činnosti 1, 2.1, 4, 5, 6 a 7, které již byly uskutečněné, nejsou uznatelné, a proto nemohou být předmětem podpory, přičemž požádala o navrácení částky 158 517,54 eur.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutí, která jsou předmětem této věci, jsou rozhodnutí napadená ve věcech T-270/13 a T-692/13, SACBO v. Komise a TEN-T EA.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s důvody a argumenty uplatněnými v těchto věcech.


title: Věc T-386/08: Žaloba podaná dne 15. září 2008 – Nadine Trautwein Rolf Trautwein v. OHIM (Ztvárnění koně)

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/37

         Žaloba podaná dne 15. září 2008 – Nadine Trautwein Rolf Trautwein v. OHIM (Ztvárnění koně)
   (Věc T-386/08)
   (2008/C 313/67)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research Development (Leopoldshöhe, Německo) (zástupci: C. Czychowski, A. Nordemann a A. Dustmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 7. července 2008 o odvolání R 1730/2007-1, jakož i rozhodnutí průzkumového referenta ze dne 25. září 2007 a

               —

               připustit přihlášku ochranné známky Společenství č. 4 829 354 ke zveřejnění;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Ztvárnění koně pro výrobky zařazené do tříd 18, 25 a 31 – přihláška č. 4 829 354

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady (ES) č. 40/94, protože přihlašovaná ochranná známka není ani bezprostředně popisujícím, ani výlučně popisujícím údajem a disponuje nezbytnou rozlišovací způsobilostí.


title: Věc T-422/11 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 5. října 2011 — Computer Resources International (Luxembourg) v. Komise ( „Řízení o předběžných opatřeních — Veřejné zakázky — Nabídkové řízení — Odmítnutí nabídky — Návrh na odklad naplňování rozhodnutí — Ztráta šance — Neexistence vážné a nenapravitelné újmy — Nedostatek naléhavosti“ )

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/35

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 5. října 2011 — Computer Resources International (Luxembourg) v. Komise
   (Věc T-422/11 R)
   (Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky - Nabídkové řízení - Odmítnutí nabídky - Návrh na odklad naplňování rozhodnutí - Ztráta šance - Neexistence vážné a nenapravitelné újmy - Nedostatek naléhavosti)
   2011/C 347/64
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Computer Resources International (Luxembourg) SA (Dommeldange, Lucembursko) (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: S. Delaude a D. Calciu, zmocněnci, ve spolupráci s E. Petritsi, advokátkou)

      Předmět věci

   Návrh na odklad naplňování rozhodnutí Úřadu pro publikace Evropské unie ze dne 22. července 2011, kterým se odmítají nabídky předložené žalobkyní v rámci nabídkového řízení AO 10340 týkajícího se poskytování počítačových služeb vývoje a údržby softwaru, poradenství a podpory pro různé druhy informačních aplikací (Úř. věst. 2011/S 66-106099) a informuje se žalobkyně, že rámcová dohoda týkající se dotčené zakázky byla přidělena jiným uchazečům.

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžných opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. října 2004 ve věci T-1/02, Robert Polinsky proti Soudnímu dvoru Evropských společenství (Úředníci — Žaloba na náhradu škody — Vystavení azbestu — Nemoc z povolání — Újma)

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/13

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 14. října 2004
   ve věci T-1/02, Robert Polinsky proti Soudnímu dvoru Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Žaloba na náhradu škody - Vystavení azbestu - Nemoc z povolání - Újma)
   (2004/C 314/32)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-1/02, Robert Polinsky, úředník Soudního dvora Evropských společenství, s bydlištěm v Thionville (Francie), zastoupený J. Iturriagagoitia Bassasem, advokátem, proti Soudnímu dvoru Evropských společenství (zmocněnec: M. Schauss, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je žaloba na náhradu fyzické, nemajetkové, profesionální a finanční újmy utrpěné žalobcem, Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, V. Tiili a M. Vilaras, soudci; vedoucí soudní kanceláře: J. Palacio González, vrchní rada, vydal dne 14. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Každý z účastníků řízení ponese své náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. 84, 6.4.2002.


title: Věc T-466/07: Žaloba podaná dne 25. prosince 2007 – Osram v. Rada

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/52

         Žaloba podaná dne 25. prosince 2007 – Osram v. Rada
   (Věc T-466/07)
   (2008/C 51/95)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Osram GmbH (Mnichov, Německo) (zástupci: R. Bierwagen, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádánížalobkyně

               —

               zrušit nařízení Rady (ES) č. 1205/2007 a nařídit, aby účinky napadeného nařízení byly zachovány až do vstupu v platnost nového nařízení po opětovném posouzení;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, která je německým výrobcem široké škály různých druhů žárovek, včetně integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek (CFL-i) požaduje zrušení nařízení Rady (ES) č. 1205/2007 ze dne 15. října 2007, kterým se na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96 ukládá antidumpingové clo z dovozu elektronických integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek (CFL-i) pocházejících z Čínské lidové republiky a rozšiřuje se na dovoz téhož výrobku z Vietnamské socialistické republiky, Pákistánské islámské republiky a Filipínské republiky (1), jelikož toto nařízení stanoví dobu trvání antidumpingových cel pouze na dobu jednoho roku namísto pětiletého období, tak jak stanoví základní nařízení (2).
   Na podporu své žaloby zaprvé uvádí, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení, když považovala dva podniky ze skupiny Philips za „výrobce Společenství“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a) základního nařízení.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že se Rada dopustila zjevně nesprávného právního posouzení tím, že posuzovala zájem Společenství, ačkoli takové posouzení není u přezkumu před pozbytím platnosti předvídáno.
   Zatřetí žalobkyně tvrdí, že Rada porušila čl. 11 odst. 2 základního nařízení a zneužila své pravomoci tím, že omezila dobu trvání antidumpingových cel na dobu jednoho roku.
   V poslední řadě žalobkyně uvádí, že Rada vycházela u posouzení zájmu Společenství ze zjevně chybných skutkových zjištění učiněných na nesprávném posouzení a neuvedla důvody.

      (1)  Úř. věst. 2007, L 272, s. 1.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství.


title: Věc F-62/08: Žaloba podaná dne 24. července 2008 – Sevenier v. Komise

text:
               27.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/25

         Žaloba podaná dne 24. července 2008 – Sevenier v. Komise
   (Věc F-62/08)
   (2008/C 247/50)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Roberto Sevenier (Paříž, Francie) (zástupce: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí Komise, kterým se zamítá návrh žalobce směřující jednak ke zpětvzetí jeho návrhu na odstoupení, a jednak k předložení jeho případu lékařské komisi a, v důsledku toho, žádosti o znovupřidělení žalobce k Evropské komisi spolu s obnovením jeho služebního postupu ke dni podání návrhu na odstoupení.
   Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí Komise ze dne 24. září 2007 v rozsahu, v němž zamítá návrh žalobce směřující jednak ke zpětvzetí jeho návrhu na odstoupení ze dne 19. října 1983, a jednak zamítá žádost o předložení věci lékařské komisi;

               —

               v důsledku toho přidělit znovu žalobce k Evropské komisi a obnovit jeho služební postup ode dne 19. října 1983;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-830/16: Žaloba podaná dne 23. listopadu 2016 – Monolith Frost GmbH v. EUIPO – Dovgan (PLOMBIR)

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/56

         Žaloba podaná dne 23. listopadu 2016 – Monolith Frost GmbH v. EUIPO – Dovgan (PLOMBIR)
   (Věc T-830/16)
   (2017/C 022/75)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Monolith Frost GmbH (Leopoldshöhe, Německo) (zástupci: E. Liebich a S. Labesius, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Dovgan GmbH (Hamburk, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „PLOMBIR“

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. září 2016 ve věci R 1812/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí na základě čl. 65 odst. 3 nařízení č. 207/2009;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů odvolacího řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 76 odst. 1 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení povinnosti uvést odůvodnění, která je uvedena v čl. 75 první větě nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-408/06: Žaloba podaná dne 21. prosince 2006 – Wenzhou Taima Shoes v. Rada

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/39

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2006 – Wenzhou Taima Shoes v. Rada
   (Věc T-408/06)
   (2007/C 42/68)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd (Yang Yi, Čína) (zástupci: I. Mac Vay, solicitor, R. Thompson, QC, a K. Beal, barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené nařízení v rozsahu, ve kterém se týká žalobkyně;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení;

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty, kterých se žalobkyně dovolává jsou totožné s těmi, které jsou dovolávány ve věci T-407/06 Zhejiang Aokang Shoes v. Rada.


title: Věc F-34/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 13. září 2012 — Markland v. Europol ( „Veřejná služba — Zaměstnanci Europolu — Smlouva s dočasným zaměstnancem — Použití PŘOZ — Zařazení do platové třídy — Zjevně neopodstatněná žaloba“ )

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/34

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 13. září 2012 — Markland v. Europol
   (Věc F-34/11) (1)

   (Veřejná služba - Zaměstnanci Europolu - Smlouva s dočasným zaměstnancem - Použití PŘOZ - Zařazení do platové třídy - Zjevně neopodstatněná žaloba)
   2012/C 379/55
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Saskia Jane Markland (Haag, Nizozemsko) (zástupce: N. D. Dane, advokát)

      Žalovaný: Evropský policejní úřad (Europol) (zástupci: D. Neumann, D. El Khoury a J. Arnould, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o zařazení žalobkyně do platové třídy AST 5.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně neopodstatněná.

               2)

               Saskia Jane Markland ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským policejním úřadem.

      (1)  Úř. věst. C 204, 9.7.2011, s. 30.


title: Věc C-409/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Naumburg (Německo) dne 18. září 2008 – Investitionsbank Sachsen-Anhalt – Anstalt der Norddeutschen Landesbank – Girozentrale v. Bezirksrevisorin bei dem Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Naumburg (Německo) dne 18. září 2008 – Investitionsbank Sachsen-Anhalt – Anstalt der Norddeutschen Landesbank – Girozentrale v. Bezirksrevisorin bei dem Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt
   (Věc C-409/08)
   (2008/C 327/17)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberlandesgericht Naumburg
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Investitionsbank Sachsen-Anhalt – Anstalt der Norddeutschen Landesbank – Girozentrale

      Žalovaná: Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt
   Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 86 odst. 1 Smlouvy o ES ve spojení s čl. 81 odst. 1 písm. a) a d), jakož i odst. 2 Smlouvy o ES vykládán v tom smyslu, že osvobození od nákladů soudního řízení (poplatky a výlohy) podle § 6 odst. 1 Investitionsbank-Begleitgesetz (doprovodný zákon o investiční bance) ze dne 18. prosince 2003 [Gesetz- und Verordnungsblatt des Landes Sachsen-Anhalt č. 47/2003, s. 371 (sbírka zákonů a nařízení spolkové země Saska-Anhaltska)], poskytnuté spolkovou zemí Sasko-Anhaltsko investiční bance, kterou tato spolková země zřídila, je kvůli porušení zákazu opatření narušujících hospodářskou soutěž neplatné?

               2)

               V případě záporné odpovědi na otázku uvedenou v bodě 1: Musí být pravidla hospodářské soutěže práva Společenství podle čl. 86 odst. 2 první věty Smlouvy o ES vykládána v tom smyslu, že investiční banka požívá osvobození od nákladů soudního řízení a soudních poplatků jako spolková země Sasko-Anhaltsko pouze tehdy, pokud vykonává úkoly veřejné moci podle § 6 Verordnung über die Errichtung der Investitionsbank Sachsen-Anhalt (nařízení o zřízení investiční banky Saska-Anhaltska) ze dne 30. prosince 2003 (GVBl. LSA 2004, s. 20), pozměněného pozměňovacím nařízením ze dne 2. prosince 2006 (GVBl. LSA, s. 534)?


title: Věc C-170/17: Žaloba podaná dne 4. dubna 2017 – Evropská komise v. Portugalská republika

text:
               22.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/16

         Žaloba podaná dne 4. dubna 2017 – Evropská komise v. Portugalská republika
   (Věc C-170/17)
   (2017/C 161/20)
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: N. Yerrell a P. Costa de Oliveira, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

   Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               určil, že Portugalská republika tím, že vydává zvláštní vnitrostátní řidičské průkazy pro řízení vozidel zařazených do harmonizované skupiny AM, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 1 a 2 a čl. 7 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES (1) ze dne 20. prosince 2006 o řidičských průkazech;

               —

               určil, že Portugalská republika tím, že nezaručuje, že jedna osoba může být držitelem jen jednoho řidičského průkazu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 5 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES ze dne 20. prosince 2006 o řidičských průkazech;

               —

               uložil Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Co se týče povinností, které pro Portugalskou republiku vyplývají z čl. 4 odst. 1 a 2, čl. 7 odst. 2 písm. a) a čl. 7 odst. 5 písm. b) směrnice, má Komise za to, že Portugalská republika nepřijala ve lhůtě stanovené v odůvodněném stanovisku nezbytná opatření. Navíc i sama portugalská státní správa uznává, že tato opatření přijata nebyla, když v dopise ze dne 15. prosince 2016 uvedla, že v budoucnu provede příslušné legislativní úpravy.

      (1)  Úř. věst. 2006, L 403, s. 18.


title: Věc T-235/16: Žaloba podaná dne 10. května 2016 – GP Joule PV v. EUIPO – Green Power Technologies (GPTech)

text:
               1.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/30

         Žaloba podaná dne 10. května 2016 – GP Joule PV v. EUIPO – Green Power Technologies (GPTech)
   (Věc T-235/16)
   (2016/C 279/44)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: GP Joule PV GmbH & Co. KG (Reußenköge, Německo) (zástupce: F. Döring, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Green Power Technologies, SL (Bollullos de la Mitación, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „GPTech“ – Přihláška č. 12 593 869

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. února 2016, ve věci R 848/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               změnil napadené rozhodnutí a zamítl přihlášku ochranné známky přihlašovatele č. 12 593 869;

               —

               podmínečně napadené rozhodnutí zrušil.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               porušení nařízení č. 207/2009, jelikož bylo rozhodnuto, že informační požadavky stanovené v pravidlu 17 bodu 4 nařízení č. 2868/95, které má poskytovat ochranu osobě, jež podala námitky, se neuplatní;

               —

               porušení podstatné formální náležitosti, jelikož řízení nebylo vůči osobě, jež podala námitky, spravedlivé ve smyslu článku 6 Úmluvy a článku 47 Listiny základních práv;

               —

               Úřad osobě, která podala námitka, nesdělil, že nejsou splněny podmínky uvedené v pravidlu 20 bodu 1 nařízení č. 2868/95;

               —

               nesprávné uplatnění pravidla 76 bodu 2 nařízení č. 2868/95, jelikož řízení nebylo vůči osobě, která podala námitky, spravedlivé, a to vzhledem k nedostatkům podání námitek elektronickou formou a informacím poskytnutým námitkovým oddělením;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-69/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. října 2008 – Schunk a Schunk Kohlenstoff-Technik v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh výrobků na bázi uhlíku a grafitu k elektrickým a mechanickým aplikacím — Námitka protiprávnosti — Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 — Přičitatelnost protiprávního jednání — Pokyny pro výpočet pokut — Závažnost a účinek protiprávního jednání — Odrazující účinek — Spolupráce v průběhu správního řízení — Zásada proporcionality — Zásada rovného zacházení — Vzájemná žaloba směřující ke zvýšení pokuty )

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/30

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. října 2008 – Schunk a Schunk Kohlenstoff-Technik v. Komise
   (Věc T-69/04) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh výrobků na bázi uhlíku a grafitu k elektrickým a mechanickým aplikacím - Námitka protiprávnosti - Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 - Přičitatelnost protiprávního jednání - Pokyny pro výpočet pokut - Závažnost a účinek protiprávního jednání - Odrazující účinek - Spolupráce v průběhu správního řízení - Zásada proporcionality - Zásada rovného zacházení - Vzájemná žaloba směřující ke zvýšení pokuty“)
   (2008/C 301/47)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Schunk GmbH (Thale, Německo) et Schunk Kohlenstoff-Technik (Heuchelheim, Německo) (zástupci: původně R. Bechtold a S. Hirsbrunner, poté R. Bechtold, S. Hirsbrunner a A. Schädle, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně F. Castillo de la Torre a H. Gading, poté F. Castillo de la Torre a M. Kellerbauer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2004/420/ES ze dne 3. prosince 2003 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc C.38.359 – Výrobky na bázi uhlíku a grafitu k elektrickým a mechanickým aplikacím), a podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyním uvedeným rozhodnutím, a jednak vzájemná žaloba Komise směřující ke zvýšení uvedené pokuty.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Schunk GmbH a Schunk Kohlenstoff-Technik GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Věc C-351/09: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. prosince 2010 — Evropská komise v. Maltská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 2000/60/ES — Články 8 a 15 — Stav vnitrozemských povrchových vod — Vypracování a zavádění programů pro monitorování stavu — Opomenutí — Předložení souhrnných zpráv k těmto programům pro monitorování stavu — Opomenutí“ )

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. prosince 2010 — Evropská komise v. Maltská republika
   (Věc C-351/09) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 2000/60/ES - Články 8 a 15 - Stav vnitrozemských povrchových vod - Vypracování a zavádění programů pro monitorování stavu - Opomenutí - Předložení souhrnných zpráv k těmto programům pro monitorování stavu - Opomenutí)
   2011/C 63/13
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: S. Pardo Quintillán a K. Xuereb, zmocněnci)

      Žalovaná: Maltská republika (zástupci: S. Camilleri, D. Mangion, P. Grech a Y. Rizzo, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 8 a 15 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (Úř. věst. L 327, s. 1; Zvl. vyd. 15/05, s. 275) — Povinnost zřídit a zajistit proveditelnost programů pro monitorování stavu povrchových vod — Povinnost předložit souhrnné zprávy o programech pro monitorování stavu povrchových vod

      Výrok

               1)

               Maltská republika tím, že zaprvé opomenula vypracovat a uvést v činnost programy pro monitorování stavu vnitrozemských povrchových vod v souladu s čl. 8 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky, a zadruhé opomenula předložit souhrnné zprávy o programech pro monitorování stavu vnitrozemských povrchových vod v souladu s čl. 15 odst. 2 této směrnice, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 8 a 15 uvedené směrnice.

               2)

               Maltské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc T-408/16: Žaloba podaná dne 27. července 2016 – HX v. Rada

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/46

         Žaloba podaná dne 27. července 2016 – HX v. Rada
   (Věc T-408/16)
   (2016/C 419/62)
   Jednací jazyk: bulharština

      Účastníci řízení

      Žalobce: HX (Damašek, Sýrie) (zástupce: S. Koev, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že žaloba je přípustná a odůvodněná a že všechny žalobní důvody v ní obsažené jsou odůvodněné,

               —

               projednal tuto žalobu ve zrychleném řízení,

               —

               určil, že napadnuté akty se částečně zrušují v rozsahu, v jakém je možné akty, které se mají zrušit, oddělit od celého aktu, a v důsledku toho zrušil:

                           —

                           rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, v rozsahu, v jakém se týká žalobce,

                           —

                           prováděcí nařízení Rady (EU) 2016/840 ze dne 27. května 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, v rozsahu, v jakém se týká žalobce,

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce osm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází ze zjevného porušení práva nebýt dvakrát trestně stíhán nebo trestán za stejný trestný čin (článek 50 Listiny základních práv Evropské unie).

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází ze zjevného porušení práva na obhajobu a práva na spravedlivý proces.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení povinnosti odůvodnění.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení práva na účinnou soudní ochranu.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z nesprávného posouzení Rady.

               6.

               Šestý žalobní důvod vychází z porušení práva vlastnit majetek, zásady proporcionality a svobody podnikání.

               7.

               Sedmý žalobní důvod vychází z porušení práva na obvyklé životní podmínky.

               8.

               Osmý žalobní důvod vychází ze závažného porušení práva na ochranu dobrého jména.


title: Věc C-112/15: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu senátu) ze dne 17. března 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – Kødbranchens Fællesråd, jednající za Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportslagteri A/S v. Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen „Řízení o předběžné otázce — Sbližování právních předpisů — Nařízení (ES) č. 882/2004 — Nařízení (ES) č. 854/2004 — Úřední kontroly krmiv a potravin — Poplatky, které mohou vybírat členské státy za účelem pokrytí nákladů vzniklých v souvislosti s úředními kontrolami — Náklady související se školením úředních pomocných veterinárních pracovníků“

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/15

         Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu senátu) ze dne 17. března 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – Kødbranchens Fællesråd, jednající za Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportslagteri A/S v. Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen
   (Věc C-112/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Nařízení (ES) č. 882/2004 - Nařízení (ES) č. 854/2004 - Úřední kontroly krmiv a potravin - Poplatky, které mohou vybírat členské státy za účelem pokrytí nákladů vzniklých v souvislosti s úředními kontrolami - Náklady související se školením úředních pomocných veterinárních pracovníků“)
   (2016/C 156/21)
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Østre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Kødbranchens Fællesråd, jednající za Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportslagteri A/S

      Žalovaní: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen

      Výrok

   Článek 27 odst. 4 písm. a), jakož i příloha VI, body 1 a 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat, musí být vykládány v tom smyslu, že brání členským státům, aby při stanovení výše poplatků vybíraných od potravinářských podniků do těchto poplatků zahrnuly náklady, které souvisí s povinným základním školením úředních pomocných veterinárních pracovníků.

      (1)  Úř. věst. C 146, 4.5.2015.


title: Věc T-292/13: Žaloba podaná dne 24. května 2013 — Evangelou v. Komise a ECB

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/17

         Žaloba podaná dne 24. května 2013 — Evangelou v. Komise a ECB
   (Věc T-292/13)
   (2013/C 226/24)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Christos Evangelou (Derynia, Kypr); a Yvonne Evangelou (Derynia) (zástupci: C. Paschalides, Solicitor, a A. Paschalides, advokát)

      Žalované: Evropská centrální banka a Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               uložil žalovaným náhradu škody ve výši 1 552 110,64 EUR z důvodu, že podmínky vyžadované podle Memoranda o porozumění ze dne 26. dubna 2013 mezi Kyprem a žalovanými obsahují v bodech 1.23 až 1.27 požadavky, které jsou zjevně v rozporu s normami vyšší síly stanovícími ochranu jednotlivce, konkrétně s článkem 17 Listiny základních práv Evropské unie a článkem 1 Protokolu č. 1 k Evropské úmluvě o lidských právech;

               —

               prohlásil příslušné podmínky za neplatné a nařídil, aby byly na základě článku 19 smlouvy, kterou se zřizuje Evropský mechanismus stability (dále jen „Smlouva o EMS“) bezodkladně přehodnoceny nástroje finanční pomoci podle článků 14 až 18 této smlouvy za účelem provedení změn s cílem vyhovět rozsudku Tribunálu; a

               —

               v rozsahu, v němž náhrada podle prvního bodu návrhových žádání neodráží skutečnost, že příslušné podmínky budou zrušeny, uložil náhradu škody za porušení článku 263 SFEU.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci pět žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází ze skutečnosti, že příslušné podmínky Memoranda o porozumění obsahují požadavky, které jsou ve „zjevném rozporu s normou vyšší síly, která stanoví ochranu jednotlivce“ (1), neboť:

                           —

                           uvedená norma má vyšší právní sílu, poněvadž jde o normu obsaženou v Listině a EÚLP;

                           —

                           žalované jsou podle čl. 51 odst. 1 Listiny a čl. 6 odst. 2 SFEU povinny respektovat a dodržovat základní práva zaručená Listinou a EÚLP; a

                           —

                           bankovní vklady jsou majetkem ve smyslu uvedeného článku 17 Listiny a článku 1 protokolu 11 EÚLP.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází ze skutečnosti, že níže uvedená porušení byla natolik intenzivní, že se jednalo o závažné porušení normy vyšší právní síly, neboť:

                           —

                           v době, kdy byly žalobcům zabaveny její bankovní vklady, nebyly v rámci acquis, které upravuje zabavování bankovních vkladů, zavedeny žádné „podmínky, které stanoví zákon“, a to v rozporu s Listinou a Protokolem;

                           —

                           vklady byly žalobcům zabaveny bez „spravedlivé náhrady v přiměřené lhůtě“ v rozporu s článkem 17 Listiny a článkem 1 Protokolu;

                           —

                           zabavení vkladů je prima facie protiprávní, ledaže je při „dodržení zásady proporcionality [… nezbytné a skutečně odpovídá] cílům obecného zájmu, které uznává Unie, nebo potřebě ochrany práv a svobod druhého“ (2);

                           —

                           při posuzování veřejného zájmu podle článku 17 Listiny a článku 1 Protokolu nebyl zohledněn konkurující veřejný zájem na zabránění panice a „běhu na banky“ z krátkodobého a střednědobého hlediska;

                           —

                           cílem nebylo poškodit či sankcionovat Kypr, ale pomoci tomuto státu a eurozóně poskytnutím podpory stability, a tedy nikoli destabilizovat její finanční orgány a hospodářskou životaschopnost, ale poskytnout úlevu; a

                           —

                           zásah nebyl přiměřený legitimnímu cíli, jelikož účelem článku 3 Smlouvy o EMS z roku 2012 je „mobilizovat finanční zdroje a v rámci přísné podmíněnosti […] poskytovat podporu stability členům EMS, kteří se potýkají se závažnými potížemi s financováním nebo kterým takové potíže hrozí, je-li to nezbytné k zajištění finanční stability eurozóny jako celku a jejích členských států“, a neparalyzovat přitom její hospodářství.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází ze skutečnosti, že zabavení vkladů žalobců nebylo nezbytné ani přiměřené.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází ze skutečnosti, že žalované v důsledku způsobily, že byli žalobci zbaveni svých bankovních vkladů, jelikož bankovní vklady žalobců by byly chráněny na základě jejich práv podle Listiny a Protokolu nebýt zjevného porušení, takže ztráta žalobců byla dostatečně přímá a předvídatelná.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází ze skutečnosti, že v případě odůvodněnosti výše uvedených tvrzení musí být příslušné podmínky prohlášeny za neplatné nehledě na to, že jejich adresátem byl Kypr, poněvadž se žalobců přímo a osobně dotýkají vzhledem k tomu, že příslušné podmínky a způsob jejich provedení odporují Smlouvě a právním normám, které se týkají jejich provádění, a/nebo představují zneužití pravomoci v rozsahu, v němž bude rozhodnuto, že zabavení bankovních vkladů žalobců podrývá právní stát v rozporu s čl. 6 odst. 1 SFEU.

      (1)  Viz rozsudek ze dne 2. prosince 1971, 5/71, Zuckerfabrik Schoeppenstedt v. Rada, Recueil, s. 975.

      (2)  Článek 52 odst. 1 Listiny.


title: Věc T-622/13: Žaloba podaná dne 25. listopadu 2013 — Ratioparts-Ersatzteile v. OHIM — Norwood Promotional Products Europe (NORTHWOOD professional forest equipment)

text:
               8.2.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/23

         Žaloba podaná dne 25. listopadu 2013 — Ratioparts-Ersatzteile v. OHIM — Norwood Promotional Products Europe (NORTHWOOD professional forest equipment)
   (Věc T-622/13)
   2014/C 39/41
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ratioparts-Ersatzteile GmbH (Euskirchen, Německo) (zástupce: M. Koch, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Norwood Promotional Products Europe, SL (Tarragona, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               změnil rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 11. září 2013 (odvolání ve věci R 1244/2012-2) v tom smyslu, že námitka B 1 796 807 se zamítá;

               —

               uložil účastnici řízení, která podala námitku, náhradu nákladů námitkového řízení a účastnici řízení, která podala odvolání, náhradu nákladů odvolacího řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „NORTHWOOD professional forest equipment“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 8, 9, 20, 25 a 35 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 9 412 776

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Norwood Promotional Products Europe, SL

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Ochranná známka Společenství „NORWOOD“ pro výrobky zařazené do třídy 35

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009


title: Věc C-243/07: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. února 2008 – Carsten Brinkmann v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Nebezpečí záměny — Slovní označení terranus — Zamítnutí zápisu)

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/16

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. února 2008 – Carsten Brinkmann v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-243/07) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Nebezpečí záměny - Slovní označení „terranus“ - Zamítnutí zápisu)
   (2008/C 128/27)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Carsten Brinkmann (zástupkyně: K. van Bebber, advokátka)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec), Terra Networks SA
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 22. března 2007 ve věci T-322/05, Brinkmann v. OHIM (T-322/05), kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost podanou přihlašovatelem slovní ochranné známky Společenství „TERRANUS“ pro výrobky zařazené do třídy 36 proti rozhodnutí R-1145/2004-1 prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 10. června 2005, kterým bylo zamítnuto odvolání proti rozhodnutí námitkového oddělení, kterým byl zamítnut zápis uvedené ochranné známky v rámci námitkového řízení zahájeného na návrh majitele obrazové ochranné známky Společenství a národní obrazové ochranné známky „TERRA“ pro výrobky zařazené do třídy 36 – Nebezpečí záměny mezi dvěma ochrannými známkami
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               C. Brinkmannovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 199, 25.8.2007.


title: Věc T-435/07: Žaloba podaná dne 29. listopadu 2007 – New Look v. OHIM (NEW LOOK)

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/25

         Žaloba podaná dne 29. listopadu 2007 – New Look v. OHIM (NEW LOOK)
   (Věc T-435/07)
   (2008/C 37/40)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: New Look Ltd (Weymouth, Spojené království) (zástupci: S. Malynicz, Barrister, a M. Blair a K. Gilbert, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 3. září 2007 ve věci R 670/2007-2;

               —

               uložit Úřadu vlastní náklady řízení a náhradu nákladů řízení žalobkyně.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „NEW LOOK“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 3, 9, 14, 16, 18, 25, 26 a 35 (přihláška č. 2 932 606)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení Rady č. 40/94, jelikož odvolací senát i) pochybil, když od žalobkyně vyžadoval prokázání získané rozlišovací způsobilosti v členském státu jiném než Spojeném království a Irsku; ii) pochybil, když měl za to, že důkaz žalobkyně o užívání „NEW LOOK“ ve stylizované formě nebo společně s rozlišovacím znakem nebyl schopen udělit ochranné známce rozlišovací charakter; a iii) nedal dostatečnou váhu důkazu žalobkyně o užívání ve Spojeném království a Irsku.


title: Věc C-541/07: Usnesení předsedy sedmého senátu Soudního dvora ze dne 14. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/30

         Usnesení předsedy sedmého senátu Soudního dvora ze dne 14. listopadu 2008 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-541/07) (1)

   (2009/C 69/60)

      Jednací jazyk: řečtina

   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 22, 26.1.2008.


20150731045617012015/C 270/372342015TC27020150817CS01CSINFO_JUDICIAL20150509303121Věc T-234/15: Žaloba podaná dne 9. května 2015 – Systema Teknolotzis AE v. Komise
 ---documentbreak--- C2702015CS3010120150509CS0037301312Žaloba podaná dne 9. května 2015 – Systema Teknolotzis AE v. Komise
   (Věc T-234/15)2015/C 270/37Jednací jazyk: řečtina
      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Systema Teknolotzis AE Efarmogon Ilektronikis kai Pliroforikis (Atény, Řecko) (zástupce: E. Georgilas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

            —

            této žalobě vyhověl;

            —

            zrušil rozhodnutí Komise ze dne 10. března 2015 [SG-Greffe(2015) D/3003/11 mars 2015] o navrácení celkové částky sedmi set šestnácti tisíc tří set třiceti čtyř eur a pěti centů (716334,05 eura) od žalobkyně, navýšené o úroky, a

            —

            uložil žalované náhradu nákladů řízení a výdajů vynaložených žalobkyní.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

            1.

            První žalobní důvod vychází z porušení článku 89 nařízení 1268/2012 (
                  1
               ) a povinnosti uvést odůvodnění (článek 296 SFEU). Žalobkyně tvrdí, že v napadeném rozhodnutí není dostatečně, konkrétně a přesně odůvodněno zamítnutí žádosti žalobkyně týkající se vrácení jejího dluhu v rámci sedmileté dohody o vyrovnání týkající se projektů PlayMancer a MOBISERV. Stejně tak v případě projektu PowerUp se jedná o implicitní rozhodnutí o zamítnutí žádosti o vrácení částky dlužné za tři roky.

            2.

            Druhý žalobní důvod vychází z nesprávného použití či překročení mezí pro uplatnění posuzovací pravomoci a z porušení zásady řádné správy. Žalobkyně tvrdí, že Komise při přijetí napadeného rozhodnutí nezohlednila významné faktory, ponechala bez povšimnutí zásadní údaje, které jí byly předloženy, a přijala řešení, jež nevyhnutelně vedou k ekonomickému zániku žalobkyně.

            3.

            Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality. Žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí není opatřením nezbytným k dosažení sledovaného finančního cíle. Toto rozhodnutí podle ní nepřiměřeně zasahuje do životních zájmů žalobkyně a ohrožuje její samotnou existenci a její další působení coby provozní a výrobní jednotky.

      (
         1
      ) – Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, s. 1).


title: Věc C-517/06: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2003/98/ES — Opakované použití informací veřejného sektoru — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/9

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-517/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2003/98/ES - Opakované použití informací veřejného sektoru - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2007/C 211/16)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Braun a E. Montaguti, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupce: E. Riedl, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí všech předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru (Úř. věst. L 345, s. 90; Zvl. vyd. 13/32, s. 701) ve stanovené lhůtě
   Výrok

               1)

               Rakouská republika tím, že ve stanovené lhůtě ve spolkových zemích Štýrsko a Salcbursko nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Věc T-82/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. listopadu 2011 — Dennekamp v. Parlament ( „Právo na přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkající se účasti některých členů Evropského parlamentu na dodatečném důchodovém systému — Odepření přístupu — Výjimka týkající se ochrany soukromí a osobnosti jednotlivce — Článek 8 písm. b) nařízení (ES) č. 45/2001 — Předávání osobních údajů“ )

text:
               14.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/11

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. listopadu 2011 — Dennekamp v. Parlament
   (Věc T-82/09) (1)

   (Právo na přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se účasti některých členů Evropského parlamentu na dodatečném důchodovém systému - Odepření přístupu - Výjimka týkající se ochrany soukromí a osobnosti jednotlivce - Článek 8 písm. b) nařízení (ES) č. 45/2001 - Předávání osobních údajů)
   2012/C 13/20
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Gert-Jan Dennekamp (Giethoorn, Nizozemsko) (zástupci: O. Brouwer, A. Stoffer a T. Oeyen, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: původně N. Lorenz, H. Krück a D. Moore, poté N. Lorenz a D. Moore, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalobce: Dánské království (zástupci: B. Weis Fogh a J. Bering Liisberg a S. Juul Jørgensen, zmocněnci); Finská republika (zástupci: J. Heliskoski a H. Leppo, zmocněnci); a Evropský inspektor ochrany údajů (EIOÚ) (zástupci: původně H. Hijmans a H. Kranenborg, poté H. Kranenborg a I. Chatelier, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žádost o zrušení rozhodnutí A(2008)22050 Evropského parlamentu ze dne 17. prosince 2008, kterým tento orgán odmítl přístup k některým dokumentům týkajícím se účasti některých členů Evropského parlamentu na dodatečném důchodovém systému.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Gert-Jan Dennekamp ponese vlastní náklady řízení jakož i náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

               3)

               Dánské království, Finská republika a Evropský inspektor ochrany údajů (EIOÚ) ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 102, 1.5.2009.


title: Věc C-109/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) dne 25. února 2016 – Indėlių ir investicijų draudimas

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) dne 25. února 2016 – Indėlių ir investicijų draudimas
   (Věc C-109/16)
   (2016/C 156/40)
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel v řízení o kasačním opravném prostředku: VĮ Indėlių ir investicijų draudimas

      Další účastník řízení o kasačním opravném prostředku: Alvydas Raišelis

      Předběžné otázky

               1)

               V případech, kdy úvěrová instituce působí jako investiční podnik, na který byly převedeny peněžní prostředky za nákup dluhových cenných papírů vydaných touž úvěrovou institucí, ale emise cenných papírů nenabyla účinnosti a vlastnické právo k cenným papírům nebylo převedeno na osobu, která peněžní prostředky uhradila, zatímco již tyto prostředky byly odepsány z bankovního účtu této osoby a převedeny na účet založený na jméno úvěrové instituce a nelze je vyplatit zpět, přičemž záměr vnitrostátního zákonodárce není v takovém případě jasný z hlediska uplatňování zvláštního systému ochrany, mohou být čl. 1 odst. 1 směrnice o vkladech (1) a čl. 1 odst. 4 směrnice o investorech (2) použity přímo, a to za účelem stanovení použitelného systému krytí, a je v tomto směru rozhodné kritérium zamýšleného použití peněžních prostředků? Jsou tato ustanovení směrnic dostatečně jasná, přesná a bezpodmínečná a zakládají subjektivní práva, takže se jich jednotlivci mohou dovolávat před vnitrostátními soudy na podporu jejich nároků na výplatu odškodnění vznesených proti státnímu orgánu, který pojistné krytí poskytuje?

               2)

               Má být čl. 2 odst. 2 směrnice o investorech, který vymezuje druhy pohledávek, jež jsou kryty systémem odškodnění investorů, vykládán tak, že kryje i nároky na zpětné vyplacení prostředků, které investiční podnik dluží investorům a které nejsou drženy jménem investorů?

               3)

               V případě kladné odpovědi na druhou otázku je čl. 2 odst. 2 směrnice o investorech, který vymezuje druhy pohledávek, jež jsou kryty systémem odškodnění, dostatečně jasný, přesný a bezpodmínečný a zakládá subjektivní práva, takže se ho jednotlivci mohou dovolávat před vnitrostátními soudy na podporu jejich nároků na výplatu odškodnění vznesených proti státnímu orgánu, který pojistné krytí poskytuje?

               4)

               Má být čl. 1 odst. 1 směrnice o vkladech vykládán tak, že definice pojmu „vklad“ podle této směrnice zahrnuje i peněžní prostředky převedené se souhlasem osoby z jejího osobního účtu na účet založený na jméno úvěrové instituce, který je veden u téže úvěrové instituce a jeho účelem je úhrada za emisi dluhových cenných papírů, kterou tato instituce uskuteční v budoucnu?

               5)

               Mají být čl. 7 odst. 1, ve spojení s čl. 8 odst. 3 směrnice o vkladech vykládány tak, že částka pojištění vkladů do výše stanovené v čl. 7 odst. 1 musí být vyplacena každé osobě, jejíž pohledávka vznikla přede dnem, kdy bylo učiněno zjištění nebo přijato rozhodnutí ve smyslu čl. 1 odst. 3 bodů i) a ii) směrnice o vkladech?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES ze dne 30. května 1994 o systémech pojištění vkladů (Úř. věst. 1994 L 135, s. 5; Zvl. vyd. 06/02, s. 252).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/9/ES ze dne 3. března 1997 o systémech pro odškodnění investorů (Úř. věst. 1997 L 84, s. 22; Zvl. vyd. 06/02, s. 311).


title: Věc T-690/16: Žaloba podaná dne 28. září 2016 – Enrico Colombo a Giacomo Corinti v. Komise

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/37

         Žaloba podaná dne 28. září 2016 – Enrico Colombo a Giacomo Corinti v. Komise
   (Věc T-690/16)
   (2017/C 022/52)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Enrico Colombo SpA (Sesto Calende, Itálie), Giacomo Corinti (Ispra, Itálie) (zástupci: R. Colombo a G. Turri, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí o zadání zakázky (referenční údaje a obsah je neznámý), oznámené dne 20. července 2016, ref. Ares(2016)371182, kterým Evropská komise, Společné výzkumné středisko (JRC) – správa střediska v Ispře, zadala veřejnou zakázku CCR/IPR/2016/C.4/0002/OC týkající se rámcové dohody na práce na vybudování a údržbě vodovodního potrubí a rozvoden pro dálkové vytápění/chlazení ve Společném výzkumném středisku v Ispře, ve prospěch nabídky předložené koncesionářem;

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 20. července 2016 ref. Ares(2016)371182, kterým Evropská komise, Společné výzkumné středisko (JRC) – správa střediska v Ispře oznámila výsledek zadávacího řízení;

               —

               zrušil zápisy ze zadávacího řízení ze dne 13. května 2016 a ze dne 28. června 2016;

               —

               nařídil nahradit vzniklou škodu ve formě zadání zakázky, i prostřednictvím prohlášení neplatnosti, zrušením nebo prohlášením neúčinnosti smlouvy (referenční údaje a obsah je neznámý) uzavřené mezi Evropskou komisí a koncesionářem dne 19. srpna 2016, a následně nahradit koncesionáře v postavení úspěšného uchazeče;

               —

               podpůrně nařídil peněžitou náhradu újmy ve výši 500 000 eur nebo vyšší či nižší částku, kterou bude Tribunál považovat za spravedlivou, navýšenou o narostlé úroky a měnovou inflaci ke dni zaplacení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci následující žalobní důvody: porušení článků 105 a 107 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. 2012, L 298, s. 1), porušení lex specialis týkajícího se dotčeného zadávacího řízení, porušení zásady rovného zacházení a spravedlivého procesu, jakož i zneužití pravomoci.
   V této souvislosti je uplatňováno, že nabídka předložená koncesionářem měla být vyloučena, jelikož nesplňovala požadavky na právní a technickou způsobilost stanovené lex specialis.


title: Věc F-43/15: Žaloba podaná dne 13. března 2015 – ZZ v. Komise

text:
               1.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/29

         Žaloba podaná dne 13. března 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-43/15)
   (2015/C 178/33)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: S. A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise, jímž se žalobce v důsledku svého pracovního úrazu uznává trvale částečně invalidním pouze v 2 % míře.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit napadené rozhodnutí,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-348/16 OP-R: Usnesení Tribunálu ze dne 13. července 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA „Řízení o předběžných opatřeních — Rozhodčí doložka — Rozsudek pro zmeškání — Návrh na pozastavení výkonu rozsudku — Nedostatek pravomoci“

text:
               11.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/30

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. července 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA
   (Věc T-348/16 OP-R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Rozhodčí doložka - Rozsudek pro zmeškání - Návrh na pozastavení výkonu rozsudku - Nedostatek pravomoci“)
   (2017/C 300/37)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce v hlavním řízení: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Soluň, Řecko) (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná v hlavním řízení: Výkonná agentura Evropské rady pro výzkum (ERCEA) (zástupci: M. Pesquera Alonso a F. Sgritta, zmocněnci, ve spolupráci s E. Kourakisem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh založený na čl. 123 odst. 4 a článku 156 jednacího řádu Tribunálu, který směřuje k pozastavení výkonu rozsudku ze dne 6. dubna 2017, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA (T 348/16, nezveřejněný, EU:T:2017:268)

      Výrok

               1)

               Návrh se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-480/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2017 – Agria Polska a další v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelová dohoda — Zneužití dominantního postavení — Trh distribuce přípravků na ochranu rostlin — Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti — Údajné protisoutěžní jednání výrobců a distributorů — Předložení, ze strany výrobců a distributorů, stížností ke správním a trestním orgánům ve vzájemné shodě nebo koordinovaně — Oznámení údajných porušení platné právní úpravy paralelními dovozci — Správní kontroly následně prováděné správními orgány — Uložení správních a trestních sankcí vnitrostátními orgány paralelním dovozcům — Přirovnání předložení stížností ze strany výrobců a distributorů k šikanózním žalobám nebo ke zneužití správních řízení — Nedostatečný zájem Unie — Právo na účinnou soudní ochranu“

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2017 – Agria Polska a další v. Komise
   (Věc T-480/15) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelová dohoda - Zneužití dominantního postavení - Trh distribuce přípravků na ochranu rostlin - Rozhodnutí o zamítnutí stížnosti - Údajné protisoutěžní jednání výrobců a distributorů - Předložení, ze strany výrobců a distributorů, stížností ke správním a trestním orgánům ve vzájemné shodě nebo koordinovaně - Oznámení údajných porušení platné právní úpravy paralelními dovozci - Správní kontroly následně prováděné správními orgány - Uložení správních a trestních sankcí vnitrostátními orgány paralelním dovozcům - Přirovnání předložení stížností ze strany výrobců a distributorů k šikanózním žalobám nebo ke zneužití správních řízení - Nedostatečný zájem Unie - Právo na účinnou soudní ochranu“)
   (2017/C 221/24)
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Agria Polska sp. z o.o. (Sosnowiec, Polsko), Agria Chemicals Poland sp. z o.o. (Sosnowiec), Star Agro Analyse und Handels GmbH (Allerheiligen bei Wildon, Rakousko) a Agria Beteiligungsgesellschaft mbH (Allerheiligen bei Wildon) (zástupci: S. Dudzik a J. Budzik, poté P. Graczyk a W. Rocławski, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Szczodrowski, A. Dawes a J. Norris-Usher, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Komise C(2015) 4284 final ze dne 19. června 2015 [věc AT.39864 – BASF (původně AGRIA a další v. BASF a další)], zamítajícího stížnost podanou žalobkyněmi na porušení článků 101 SFEU a 102 SFEU, jehož se údajně dopustilo v podstatě třináct podniků, které vyrábějí a prodávají přípravky na ochranu rostlin, s pomocí nebo prostřednictvím čtyř profesních organizací a jedné advokátní kanceláře.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnostem Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH a Agria Beteiligungsgesellschaft mbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 337, 12.10.2015.


title: Věc C-448/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. listopadu 2009 společností Royal Appliance International GmbH proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 15. září 2009 ve věci T-446/07, Royal Appliance International GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory); vedlejší účastnice řízení: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/30

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. listopadu 2009 společností Royal Appliance International GmbH proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 15. září 2009 ve věci T-446/07, Royal Appliance International GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory); vedlejší účastnice řízení: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH
   (Věc C-448/09 P)
   2010/C 24/56
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Royal Appliance International GmbH (zástupci: K.-J. Michaeli, advokát, M. Schork, advokátka)
   Další účastníci řízení:

               —

               Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

               —

               BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 15. září 2009 ve věci T-446/07;

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 3. října 2007 ve věci R 572/2006-4;

               —

               uložit žalovanému a vedlejší účastnici řízení náhradu vlastních nákladů řízení, jakož i nákladů vynaložených navrhovatelkou jak v prvním stupni, tak i v řízení o kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku Soudu prvního stupně, kterým bylo potvrzeno rozhodnutí odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 3. října 2007. Soud a odvolací senát jsou názoru, že mezi namítanou německou ochrannou známkou „sensixx“ a přihlašovanou ochrannou známkou „Centrixx“ existuje, pokud jde o výrobky „vysavače“, nebezpečí záměny. Namítaná ochranná známka údajně byla po dni rozhodnutí odvolacího senátu a před projednáním před Soudem pravomocně vymazána pro výrobky „vysavače“. Soud údajně zamítl nejdříve podaný návrh na přerušení řízení a propadnutí namítané ochranné známky považoval za právně nerelevantní, jelikož údajně nespadá do skutkového a právního rámce, o němž rozhodoval odvolací senát, pročež tato skutečnost nemusí být zohledněna ani Soudem.
   Navrhovatelka má za to, že Soud porušil právní předpoklady důvodu pro přerušení řízení v článku 77 jeho jednacího řádu tím, že nezohlednil propadnutí namítané ochranné známky. Pro spor rozhodující změna skutkového stavu se údajně týká platnosti namítané ochranné známky, na což žalobkyně nemá žádný vliv. Tato změna údajně odstraňuje důvod námitek proti přihlášce ochranné známky a nutně měla být zohledněna. To podle navrhovatelky vyplývá ze základního práva navrhovatelky na vlastnictví, které zahrnuje přihlášku ochranné známky. V důsledku svého odmítnutí zohlednit předchozí rozhodnutí Oberlandesgericht München o výmazu týkající se namítané ochranné známky, Soud údajně zkoumal podobnost soupisu výrobků dvou ochranných známek, z nichž jedna byla v okamžiku rozhodnutí téměř úplně vymazána. Soud tak údajně porušil článek 45 nařízení o ochranné známce Společenství (dále jen „NOZS“), neboť práva třetích osob v okamžiku rozhodnutí Soudu již neexistovala, jelikož vymazání namítané ochranné známky bylo již v nejvyšší možné míře jisté. Soudy Společenství údajně samy připustily výjimky ze zákazu zohlednění nových skutečností tím, že rozhodly, že rozhodnutí vnitrostátních Soudů mohou být vzaty v úvahu i tehdy, pokud byly poprvé uvedeny v řízení před Soudem. To údajně musí zvláště platit, pokud navrhovatelka nemá žádný vliv na okamžik rozhodnutí odvolacího senátu, které, jak tomu je v tomto případě, bylo vydáno krátce před uplynutím užívací ochranné doby, neboť okamžik rozhodnutí je pouze v pravomoci senátu. Rozhodnutí o zápisu ochranné známky, založené na takové svévůli, je údajně v rozporu se smyslem a účelem práva ochranných známek Společenství.
   Navrhovatelka mimoto vytýká chybné použití článku 8 odst. 1 písm. b) NOZS. Soud údajně nedostatečně splnil svou povinnost zkoumání a odůvodnění. Údajně tak nezohlednil relevantní skutečnosti týkající se dotyčných výrobků a jejich účinku na spotřebitele, a tím stanovil nesprávná kritéria přezkumu k otázce stupně pozornosti a podobnosti výrobků. Soud údajně v otázce podobnosti ochranných známek stejným způsobem nezvážil společné prvky a rozdíly ochranných známek a přitom zvláště při posouzení vzhledové podobnosti odkazoval na nerelevantní společné prvky. Soud údajně nezohlednil výslovnost přihlašované ochranné známky, pokud jde o zde relevantní německy hovořící spotřebitele a pouze posílil namítanou rozpornost v posouzení zvukové a pojmové podobnosti tím, že přiznal souvislost s výrazem „center“, avšak asociaci s tímto pojmem popřel. Podle navrhovatelky Soud nezohlednil základní pravidla fonetického vnímání tím, že koncovce „xx“ připisuje zvlášť zvučnou výslovnost, a zkresluje vylíčení skutkového stavu v žalobě tím, že naznačuje, že navrhovatelka oběma ochranným známkám upírá jasný význam. Konečně Soud údajně chybně přezkoumal podmínky nebezpečí záměny tím, že se nezabýval stupněm pozornosti spotřebitelů v okamžiku koupě, a proto nesprávně připustil rovnost zvukového a vizuálního vnímání.