title: Věc C-57/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším soudem České republiky (Česká republika) dne 1. února 2021 – RegioJet a. s.

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/7

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším soudem České republiky (Česká republika) dne 1. února 2021 – RegioJet a. s.
      (Věc C-57/21)
      (2021/C 148/09)
      Jednací jazyk: čeština

         Předkládající soud

      Nejvyšší soud České republiky

         Účastníci původního řízení

         Dovolatelka: České dráhy, a.s.

         Další účastníci řízení: RegioJet a. s., Česká republika – Ministerstvo dopravy

         Předběžné otázky

                  1)

                  Odpovídá výkladu čl. 5 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/104/EU (1) ze dne 26. listopadu 2014 o určitých pravidlech upravujících žaloby o náhradu škody podle vnitrostátního práva v případě porušení právních předpisů členských států a Evropské unie o hospodářské soutěži (dále jen „Směrnice“) postup, podle něhož soud rozhodne o uložení povinnosti zpřístupnit důkazy, ačkoli je zároveň vedeno řízení ze strany Komise za účelem přijetí rozhodnutí podle kapitoly III nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (2) ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (dále jen „Nařízení“), v důsledku čehož je řízení o žalobě o náhradu škody způsobené porušením právních předpisů o hospodářské soutěži soudem z tohoto důvodu přerušeno?

                  2)

                  Brání výklad čl. 6 odst. 5 písm. a) a čl. 6 odst. 9 Směrnice takové vnitrostátní právní úpravě, která omezuje zpřístupnění všech informací, které byly předloženy v rámci řízení na žádost orgánu pro hospodářskou soutěž, a to i tehdy, jde-li o informace, které má účastník řízení povinnost vytvářet a uchovávat na základě jiných právních předpisů (či vytváří a uchovává), bez ohledu na řízení o porušení právních přepisů hospodářské soutěže?

                  3)

                  Lze za ukončení řízení jinak ve smyslu čl. 6 odst. 5 Směrnice považovat i skutečnost, že vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž přerušil řízení, jakmile bylo Evropskou komisí zahájeno řízení za účelem přijetí rozhodnutí podle kapitoly III Nařízení?

                  4)

                  Je v souladu s čl. 5 odst. 1 ve spojení s čl. 6 odst. 5 Směrnice, při zohlednění účelů a cílů Směrnice, takový postup vnitrostátního soudu, jímž analogicky aplikuje vnitrostátní úpravu provádějící čl. 6 odst. 7 Směrnice na takové kategorie informací, jako jsou informace podle čl. 6 odst. 5 Směrnice, tedy rozhodne o zpřístupnění důkazů s tím, že otázkou, zda důkazní prostředky obsahují informace, které vypracovala fyzická nebo právnická osoba výslovně pro řízení orgánu pro hospodářskou soutěž (ve smyslu čl. 6 odst. 5 Směrnice), se bude zabývat až po zpřístupnění důkazů soudu?

                  5)

                  Je-li odpověď na předchozí otázku kladná, je třeba vykládat čl. 5 odst. 4 Směrnice tak, že účinná opatření na ochranu důvěrných informací přijatá soudem mohou před konečným posouzením soudu, zda zpřístupněné důkazy či některé z nich spadají do kategorie důkazů podle čl. 6 odst. 5 písm. a) Směrnice, vyloučit přístup žalobce či jiných účastníků řízení a jejich zástupců ke zpřístupněným důkazům?

         (1)  Úř. věst. 2014, L 349, s. 1.

         (2)  Úř. věst. 2003, L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205.


title: Věc C-126/21: Žaloba podaná dne 26. února 2021 – Evropská komise v. Irsko

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/11

      Žaloba podaná dne 26. února 2021 – Evropská komise v. Irsko
      (Věc C-126/21)
      (2021/C 148/15)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Tomkin, a S. Grünheid, zmocněnci)

         Žalovaná: Irská republika

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  rozhodl, že Irsko tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s rámcovým rozhodnutím Rady 2009/829/SVV ze dne 23. října 2009 o uplatnění zásady vzájemného uznávání na rozhodnutí o opatřeních dohledu jakožto alternativy zajišťovací vazby mezi členskými státy Evropské unie (1), nebo v každém případě tím, že neoznámilo tato ustanovení Komisi, nesplnilo své povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 27 rámcového rozhodnutí;

                  —

                  uložit Irské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Podle článku 27 rámcového rozhodnutí 2009/829/SVV měly členské státy přijmout opatření nezbytná pro dosažení souladu s tímto rámcovým rozhodnutím do 1. prosince 2012 a oznámit tato opatření Komisi.
      Komise má za to, že tím, že Irsko nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s rámcovým rozhodnutím, nebo v každém případě tím, že neoznámilo tato ustanovení Komisi, porušilo své povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 27 rámcového rozhodnutí Rady 2009/829/SVV.

         (1)  Úř. věst. 2009, L 294, s. 20.


title: Věc T-723/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2021 – Barata v. Parlament („Veřejná služba – Úředníci – Povýšení – Certifikační řízení – Vyloučení z konečného seznamu úředníků oprávněných k účasti ve vzdělávacím programu – Článek 45a služebního řádu – Žaloba na neplatnost – Sdělení doporučeným dopisem – Článek 26 služebního řádu – Poštovní zásilka, kterou si adresát nevyzvedl – Počátek běhu lhůty pro podání žaloby – Přípustnost – Povinnosti uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Zásada řádné správy – Proporcionalita – Jazykový režim“)

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/15

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2021 – Barata v. Parlament
      (Věc T-723/18) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Certifikační řízení - Vyloučení z konečného seznamu úředníků oprávněných k účasti ve vzdělávacím programu - Článek 45a služebního řádu - Žaloba na neplatnost - Sdělení doporučeným dopisem - Článek 26 služebního řádu - Poštovní zásilka, kterou si adresát nevyzvedl - Počátek běhu lhůty pro podání žaloby - Přípustnost - Povinnosti uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Zásada řádné správy - Proporcionalita - Jazykový režim“)
      (2021/C 148/20)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: João Miguel Barata (Evere, Belgie) (zástupci: G. Pandey, D. Rovetta a V. Villante, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: J. Steele a I. Terwinghe, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí ze dne 23. července 2018, aktu ze dne 7. prosince 2017, aktu ze dne 21. prosince 2017, dopisu ze dne 1. března 2018, dopisu ze dne 22. března 2018 týkajících se přihlášky žalobce k účasti v certifikačním řízení pro rok 2017, jakož i oznámení o interním výběrovém řízení ze dne 22. září 2017.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Joãu Miguelu Baratovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 72, 25.2.2019.


title: Věc T-599/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2021 – EM v. Parlament („Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Psychické obtěžování – Žádost o pomoc – Zamítnutí žádosti – Odchod do důchodu – Povinnost poskytnout pomoc – Zásada řádné správy – Povinnost jednat s náležitou péčí“)

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/16

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2021 – EM v. Parlament
      (Věc T-599/19) (1)

      („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Psychické obtěžování - Žádost o pomoc - Zamítnutí žádosti - Odchod do důchodu - Povinnost poskytnout pomoc - Zásada řádné správy - Povinnost jednat s náležitou péčí“)
      (2021/C 148/21)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: EM (zástupkyně: M. Casado García-Hirschfeld, advokátka)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: D. Boytha, C. González Argüelles a T. Lazian, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící jednak na zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 31. října 2018, kterým byla zamítnuta žádost žalobce o pomoc, jak bylo potvrzeno rozhodnutím ze dne 24. května 2019 o zamítnutí stížnosti, a jednak na náhradu majetkové a nemajetkové újmy, která žalobci údajně vznikla v důsledku těchto rozhodnutí.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 383, 11.11.2019.


title: Věc T-48/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2021 – Sahaj Marg Spirituality Foundation v. EUIPO – (Heartfulness) („Ochranná známka Evropské unie – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie – Obrazová ochranná známka Heartfulness – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Popisný charakter – Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/16

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2021 – Sahaj Marg Spirituality Foundation v. EUIPO – (Heartfulness)
      (Věc T-48/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka Heartfulness - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2021/C 148/22)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sahaj Marg Spirituality Foundation (Manapakkam, Indie) (zástupce: E. Manresa Medina, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: E. Sliwinska a V. Ruzek, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. listopadu 2019 (věc R 1266/2019-4) týkajícímu se mezinárodního zápisu s vyznačením Evropské unie pro obrazovou ochrannou známku Heartfulness.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Sahaj Marg Spirituality Foundation ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 87, 16.3.2020.


title: Věc T-753/19: Usnesení Tribunálu ze dne 16. února 2021 – Ungureanu v. Komise („Žaloba na náhradu škody – Institucionální právo – Údajná protiprávnost vycházející z nepodání žaloby pro nesplnění povinnosti na základě článku 258 SFEU – Diskreční pravomoc Komise – Zjevně nepřípustná žaloba“)

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/17

      Usnesení Tribunálu ze dne 16. února 2021 – Ungureanu v. Komise
      (Věc T-753/19) (1)

      („Žaloba na náhradu škody - Institucionální právo - Údajná protiprávnost vycházející z nepodání žaloby pro nesplnění povinnosti na základě článku 258 SFEU - Diskreční pravomoc Komise - Zjevně nepřípustná žaloba“)
      (2021/C 148/23)
      Jednací jazyk: rumunština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Simeda Ungureanu (Kluž-Napoca, Rumunsko) (zástupce: R. Chiriţă, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Sipos a M. Carpus Carcea, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 268 SFEU znějící na náhradu škody, která měla žalobkyni údajně vzniknout v návaznosti na skutečnost, že Komise porušila svou povinnost zajistit, aby Rumunsko dodržovalo Smlouvy a Listinu základních práv Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá.

                  2)

                  Simedě Ungureanu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 68, 2.3.2020.


title: Věc T-567/20: Usnesení Tribunálu ze dne 17. února 2021 – ML v. Komise („Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody – Veřejné zakázky – Výzva k podávání nabídek – Udržitelné stravování pro Evropskou komisi v Bruselu a okolí – Odmítnutí nabídky uchazeče – Zrušení výzvy k podávání nabídek – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/17

      Usnesení Tribunálu ze dne 17. února 2021 – ML v. Komise
      (Věc T-567/20) (1)

      („Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody - Veřejné zakázky - Výzva k podávání nabídek - Udržitelné stravování pro Evropskou komisi v Bruselu a okolí - Odmítnutí nabídky uchazeče - Zrušení výzvy k podávání nabídek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2021/C 148/24)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: ML (zástupkyně: L. Levi a M. Vandenbussche, advokátky)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: L. André a M. Ilkova, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 30. června 2020, kterým se odmítá nabídka podaná žalobkyní v rámci výzvy k podávání nabídek OIB/2019/CPN/039 týkající se udržitelného stravování pro Komisi v regionu Brusel – hlavní město a okolní a dále návrh na základě článku 268 SFEU znějící na získání náhrady škod, které žalobkyně na základě tohoto rozhodnutí údajně utrpěla.

         Výrok

                  1)

                  O žalobě již není důvodné rozhodovat.

                  2)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených ML.

                  3)

                  ML ponese polovinu vlastních nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 371, 3.11.2020.


title: Věc T-656/20 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. února 2021 – Symrise v. ECHA („Řízení o předběžných opatřeních – REACH – Látka homosalát – Kontrola souladu žádostí o registraci – Povinnost poskytnout určité informace vyžadující testování na zvířatech – Návrh na předběžné opatření – Neexistence naléhavosti“)

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/18

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 23. února 2021 – Symrise v. ECHA
      (Věc T-656/20 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - REACH - Látka homosalát - Kontrola souladu žádostí o registraci - Povinnost poskytnout určité informace vyžadující testování na zvířatech - Návrh na předběžné opatření - Neexistence naléhavosti“)
      (2021/C 148/25)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Symrise AG (Holzminden, Německo) (zástupkyně: R. Cana, E. Mullier a H. Widemann, advokátky)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: W. Broere, N. Knight a M. Heikkilä, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článků 278 a 279 SFEU znějící na nařízení předběžných opatření, jejichž cílem je odklad vykonatelnosti rozhodnutí odvolacího senátu ECHA ze dne 18. srpna 2020, které se týká registrační dokumentace pro homosalát, a nařízení prodloužení lhůty stanovené pro sdělení výsledků testování o dobu trvání odkladu.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-142/21: Žaloba podaná dne 7. března 2021 – WIZZ Air Hungary v. Komise

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/28

      Žaloba podaná dne 7. března 2021 – WIZZ Air Hungary v. Komise
      (Věc T-142/21)
      (2021/C 148/38)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: WIZZ Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Budapešť, Maďarsko) (zástupci: E. Vahida, S. Rating a I. Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí (EU) žalované ze dne 20. srpna 2020 ve věci státní podpory SA.57026 (2020/N) – Rumunsko COVID-19: Aid to Blue Air (1) a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná nesprávně uplatnila čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU a dopustila se zjevně nesprávného posouzení při přezkumu přiměřenosti podpory škodě způsobené krizí COVID-19.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z chybného posouzení podmínek způsobilosti a slučitelnosti podpory na záchranu ze strany žalované.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná porušila konkrétní ustanovení SFEU a obecné zásady Evropského práva týkající se zákazu diskriminace, volného pohybu služeb a svobody usazování, které byly základem liberalizace letecké dopravy v EU od konce 80. let 20. století (2).

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná opřela o neexistující nebo nevhodné důkazy.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná nezahájila formální vyšetřovací řízení, navzdory závažným obtížím, a porušila procesní práva žalobkyně.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná nesplnila svou povinnost uvést odůvodnění.

         (1)  Úř. věst. 2020, C 430, s. 2

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 ze dne 24. září 2008 o společných pravidlech pro provozování leteckých služeb ve Společenství (přepracované znění) (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 293, 31.10.2008, s. 3-20).


title: Věc C-691/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 18. listopadu 2021 – Cafpi SA a Aviva assurances SA v. Enedis SA

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 18. listopadu 2021 – Cafpi SA a Aviva assurances SA v. Enedis SA
      (Věc C-691/21)
      (2022/C 64/28)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour de cassation (Francie)

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelky: Cafpi SA a Aviva assurances SA

         Odpůrkyně: Enedis SA

         Předběžná otázka

      Musí být článek 2 a čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 85/374/EHS ze dne 25. července 1985 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky (1) vykládány v tom smyslu, že provozovatel elektrické distribuční soustavy může být považován za „výrobce“, pokud mění napětí elektřiny dodavatele za účelem její distribuce konečnému zákazníkovi?

         (1)  Úř. věst. 1985, L 210, s. 29.


title: Věc C-702/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. listopadu 2021 proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 15. září 2021 ve spojených věcech T-337/18 a T-347/18, Laboratoire Pareva a Biotech3D v. Komise

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/18

      Kasační opravný prostředek podaný dne 19. listopadu 2021 proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 15. září 2021 ve spojených věcech T-337/18 a T-347/18, Laboratoire Pareva a Biotech3D v. Komise
      (Věc C-702/21 P)
      (2022/C 64/29)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Laboratoire Pareva (zástupci: P. Sellar, K. Van Maldegem, advocaten, M. Grunchard, S. Englebert, M. Ombredane, advokáti)

         Další účastnice řízení: Biotech3D Ltd & Co. KG, Evropská komise, Francouzská republika, Evropská agentura pro chemické látky

         Návrhová žádání

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  nařídil důkazní opatření podle čl. 64 odst. 2 písm. b) jednacího řádu za účelem předložení písemného protokolu z ústního jednání před Tribunálem;

                  —

                  zrušil napadený rozsudek, a

                  —

                  zrušil napadené akty a přiznal navrhovatelce náhradu nákladů v řízení o tomto kasačním opravném prostředku a řízení před Tribunálem, nebo přiznal navrhovatelce náhradu nákladů v řízení o tomto kasačním opravném prostředku a řízení před Tribunálem a vrátil věc zpět Tribunálu k novému posouzení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  1.

                  Tribunál neuplatnil z moci úřední skutečnost, že nebylo uvedeno dostatečné odůvodnění
                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nesplnil povinnost uplatnit z moci úřední návrhové žádání týkající se nedostatečného odůvodnění napadených aktů a posoudit tak tuto právní otázku. Tribunál konstatoval, že „rozhodujícím faktorem pro posouzení nepřijatelných rizik látky PHMB Pareva pro lidské zdraví je tedy teratogenní účinek, a nikoli subakutní inhalační toxicita“ (bod133), ačkoli na tento faktor není poukazováno nikde v odůvodnění napadených aktů. V souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora má Tribunál povinnost posoudit a konstatovat, zda jsou napadené akty stiženy vadou spočívající v tom, že žalovaná neposkytla poukazem na údajný teratogenní účinek odpovídající odůvodnění v souladu s článkem 296 SFEU.

                  2.

                  Tribunál zkreslil jasné skutečnosti
                  Tribunál zkreslil jasné skutečnosti, když konstatoval, že dotčená látka má teratogenní účinek a že navrhovatelka nezpochybnila, že teratogenní účinek byl při přijímání napadených aktů rozhodujícím faktorem pro lidské zdraví. Tento závěr zjevně zkresluje skutečnosti zaprotokolované před Tribunálem a tvrzení učiněná během ústního jednání, což vedlo ke zkreslenému posouzení legálnosti napadených aktů ze strany Tribunálu.


title: Věc C-705/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Győri Ítélőtábla (Maďarsko) dne 23. listopadu 2021 – MJ v. AxFina Hungary Zrt.

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Győri Ítélőtábla (Maďarsko) dne 23. listopadu 2021 – MJ v. AxFina Hungary Zrt.
      (Věc C-705/21)
      (2022/C 64/30)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Győri Ítélőtábla

         Účastníci původního řízení

         Odvolatel: MJ

         Odpůrkyně: AxFina Hungary Zrt.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Brání čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (1) takovému výkladu vnitrostátního práva, že pokud se zneužívající ujednání ve spotřebitelské smlouvě vztahuje k hlavnímu předmětu, a tudíž úvěrová smlouva nemůže existovat bez ujednání, o němž se má za to, že je zneužívající, spočívají právní důsledky neplatnosti zneužívajícího ujednání v tom, že poté, co vnitrostátní soud prohlásil neplatnost smlouvy jako celku, což znamená, že samotná smlouva nemůže být jako celek zachována a vyvolávat právní účinky závazné pro spotřebitele,

                              a)

                              prohlásí smlouvu za platnou tak, že změní měnu účtu poskytnutého úvěru, který je hlavním předmětem smlouvy, na maďarský forint a nahradí tuto částku denominovanou v měně účtu částkou ve forintech, kterou spotřebitel skutečně obdržel od poskytovatele úvěru, přičemž vypočítá (nahradí) běžný úrok z takto stanovené jistiny jinak, než jak byl vypočten ve smlouvě prohlášené za neplatnou, tak, aby se „původní“ úroková sazba v době uzavření smlouvy rovnala výši úrokové sazby mezibankovních úvěrů v budapešťských forintech jako referenční sazby (BUBOR) platné v době uzavření smlouvy, zvýšené o úrokový diferenciál stanovený v původní smlouvě (denominované v cizí měně).

                              b)

                              prohlásí smlouvu za platnou, přičemž stanoví maximální hranici směnného kurzu mezi měnou a maďarským forintem, tj. že sníží kurzové riziko, které spotřebitel skutečně nese a které vyplývá ze zneužívajícího ujednání smlouvy, na úroveň, kterou soud považuje za přiměřenou a kterou spotřebitel mohl vzít v úvahu v době uzavření smlouvy, a ponechá úrokovou sazbu stanovenou ve smlouvě beze změny až do dne převodu na forinty, který je podle pozdějšího zákona povinný?

                  2)

                  Je pro odpověď na otázku pod bodem 1 relevantní, že k prohlášení platnosti podle maďarského práva

                              a)

                              dochází za skutkového stavu, v němž mezi stranami stále existuje smlouva, tj. v němž účelem zachování smlouvy je umožnit pokračování právního vztahu mezi stranami v budoucnu tím, že se se zpětným účinkem opraví ujednání, která byla shledána zneužívajícími – a současně se na základě změněných ujednání přepočítají dosud poskytnutá plnění – a tím se také ochrání spotřebitel před obzvláště škodlivými důsledky povinnosti okamžitě vrátit celou částku;

                              b)

                              buď k němu dochází za skutkového stavu, v němž již neexistuje smlouva mezi stranami, která má být zkoumána ve sporu týkajícím se zneužívajícího smluvního ujednání – protože smlouva zanikla nebo protože ji věřitel již dříve vypověděl pro neplacení splátek nebo protože považoval zaplacenou částku za nedostatečnou, nebo v každém případě, protože ve skutečnosti ji žádná ze stran nepovažuje za platnou, nebo proto, že otázka její neplatnosti již nemůže být v důsledku soudního rozhodnutí vznesena – tedy v případě, že prohlášení platnosti smlouvy se zpětnou účinností neslouží k zachování smlouvy v zájmu spotřebitele, ale k tomu, aby bylo možné vypořádat vzájemné závazky a ukončit právní vztah opravou ujednání, které bylo prohlášeno za zneužívající?

                  3)

                  V případě, že Soudní dvůr odpoví na otázku uvedenou v bodě 1 písm. a) nebo b) kladně, a rovněž s ohledem na skutečnosti uvedené v bodě 2 výše, brání příslušná ustanovení této směrnice za skutkového stavu popsaného v bodě 2 písm. a) výše zachování smlouvy formou její náhrady až do data změny stanovené zákonodárcem v zákoně o převodu na forinty vnitrostátní právní úpravou na základě vnitrostátních právních ustanovení, podle nichž:

                              —

                              není-li stanoveno jinak (čemuž tak není v projednávaném případě), musí být peněžité dluhy zaplaceny v měně, která je zákonným platidlem v místě plnění závazku;

                              —

                              vznikají úroky ve smluvních vztazích, nestanoví-li právní předpis výjimku;

                              —

                              úroková sazba se rovná základní úrokové sazbě centrální banky, nestanoví-li právní předpis výjimku?

         (1)  Úř. věst. 1993, L 95, s. 29.


title: Věc C-707/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 24. listopadu 2021 – Recamier SA v. BR

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/20

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 24. listopadu 2021 – Recamier SA v. BR
      (Věc C-707/21)
      (2022/C 64/31)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour de cassation

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Recamier SA

         Odpůrce: BR

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být čl. 33 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1), nazývaného „Brusel I“, vykládán v tom smyslu, že se autonomní definice překážky věci pravomocně rozsouzené týká všech podmínek a účinků této překážky, nebo že jejich část může být vyhrazena právu soudu, u něhož bylo zahájeno řízení, nebo právu soudu, který rozhodnutí vydal?

                  2.

                  Je třeba mít v prvním případě za to, že návrhy podané u soudů dvou členských států uplatňují z hlediska autonomní definice překážky věci pravomocně rozsouzené tentýž nárok, pokud navrhovatel uvádí totožné skutkové okolnosti, ale dovolává se odlišných právních důvodů?

                  3.

                  Musí být dva návrhy, z nichž první je založen na smluvní odpovědnosti a druhý na deliktní odpovědnosti, avšak oba vycházejí ze stejného právního vztahu, jako je výkon mandátu člena statutárního orgánu, považovány za návrhy uplatňující tentýž nárok?

                  4.

                  Ve druhém případě, ukládá čl. 33 odst. 1 nařízení (ES) č. 44/2001[,] na jehož základě bylo rozhodnuto, že soudní rozhodnutí musí mít napříč členskými státy stejnou působnost a stejné účinky, jaké má v členském státě, ve kterém bylo vydáno, povinnost vycházet z práva soudu [členského státu] původu, nebo umožňuje, pokud jde o procesní důsledky, které jsou s ním spojeny, použití práva dožádaného soudu?

         (1)  Úř. věst. 2001, L 12, s. 1.


title: Věc C-711/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 25. listopadu 2021 – XXX v. État belge, zastoupený Secrétaire d’État à l’Asile et la Migration

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/21

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 25. listopadu 2021 – XXX v. État belge, zastoupený Secrétaire d’État à l’Asile et la Migration
      (Věc C-711/21)
      (2022/C 64/32)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: XXX

         Odpůrce: État belge, zastoupený státním tajemníkem pro azyl a migraci

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být články 4, 7 a 47 Listiny základních práv Unie a článek 5, čl. 6 odst. 6 a článek 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (1), ve světle rozsudku C-181/16 ze dne 19. června 2018, vykládány v tom smyslu, že soud rozhodující o opravném prostředku proti rozhodnutí o navrácení přijatému v návaznosti na rozhodnutí o neudělení mezinárodní ochrany může při posuzování zákonnosti rozhodnutí o navrácení zohlednit pouze takové změny okolností, které mohou mít významný dopad na posouzení situace z hlediska výše uvedeného článku 5, k nimž došlo před ukončením řízení o mezinárodní ochraně vedeného u Conseil du contentieux des étrangers (rada pro spory ve věcech pobytu cizinců)?

                  2.

                  Musí okolnosti uvedené v článku 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí nastat v době, kdy měl cizinec oprávněný pobyt na vnitrostátním území nebo mu bylo povoleno na něm setrvat?

         (1)  Úř. věst. 2008, L 348, s. 98.


title: Věc C-712/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 25. listopadu 2021 – XXX v. État belge, zastoupený Secrétaire d’État à l’Asile et la Migration

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/21

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 25. listopadu 2021 – XXX v. État belge, zastoupený Secrétaire d’État à l’Asile et la Migration
      (Věc C-712/21)
      (2022/C 64/33)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: XXX

         Odpůrce: État belge, zastoupený státním tajemníkem pro azyl a migraci

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být články 7 a 47 Listiny základních práv Evropské unie a článek 5, čl. 6 odst. 6 a článek 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (1), ve světle rozsudku C-181/16 ze dne 19. června 2018, vykládány v tom smyslu, že soud rozhodující o opravném prostředku proti rozhodnutí o navrácení přijatému v návaznosti na rozhodnutí o neudělení mezinárodní ochrany může při posuzování zákonnosti rozhodnutí o navrácení zohlednit pouze takové změny okolností, které mohou mít významný dopad na posouzení situace z hlediska výše uvedeného článku 5, k nimž došlo před ukončením řízení o mezinárodní ochraně vedeného u Conseil du contentieux des étrangers (rada pro spory ve věcech pobytu cizinců)?

                  2.

                  Musí okolnosti uvedené v článku 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí nastat v době, kdy měl cizinec oprávněný pobyt na vnitrostátním území nebo mu bylo povoleno na něm setrvat?

         (1)  Úř. věst. 2008, L 348, s. 98.


title: Věc C-719/21: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. listopadu 2021 Frédéricem Jouvinem proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 26. dubna 2021 ve věci T-472/20, AJ II, Jouvin v. Komise

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/22

      Kasační opravný prostředek podaný dne 25. listopadu 2021 Frédéricem Jouvinem proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 26. dubna 2021 ve věci T-472/20, AJ II, Jouvin v. Komise
      (Věc C-719/21)
      (2022/C 64/34)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Frédéric Jouvin (zástupce: L. Bôle-Richard, avocat)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil usnesení Tribunálu Evropské unie ze dne 26. dubna 2021 ve věcech T-472/20 a T-472/20 AJ II, Jouvin v. Komise, v rozsahu, v němž zamítá žalobu jako zjevně postrádající jakýkoliv právní základ,

                  —

                  vyhověl návrhovým žádáním předloženým v prvním stupni a vrátil spis Komisi,

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje navrhovatel tři důvody.
      První důvod kasačního opravného prostředku vychází ze zjevně nesprávného posouzení skutkových okolností Tribunálem, z pochybení Tribunálu při určování obsahu důkazu a z nesprávného právního posouzení požadované úrovně dokazování. Podle navrhovatele se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že provedl nesprávnou právní kvalifikaci skutkových okolností. Tribunál totiž dospěl k závěru, že značné množství faktorů hovořících v opačném smyslu nezpochybňuje konstatování Komise ohledně absence důkazů koluze podniků, proti nimž směřovala stížnost navrhovatele. Konstatování značného a exponenciálního množství těchto faktorů přitom nemá prokazovat existenci koluze, ale jeví se být jejím důsledkem.
      Důkaz této koluze byl navrhovatelem předložen, když prokázal, že podniky účastnící se normalizačních prací byly předtím kontaktovány za účelem obdržení licencí k portfoliu jeho patentů. Po neúspěšném vyjednávání se všechny kontaktované podniky účastnily normalizačních prací u ISO a žádný z nich nesplnil své ohlašovací povinnosti ohledně znalosti jakéhokoliv patentu, který by mohl být spojen s právě vypracovávanou normou. Tyto prvky tvoří protiprávní koluzní jednání, které vedlo k exponenciálnímu růstu množství dotčených faktorů.
      Navrhovatel se rovněž dovolává důvodu kasačního opravného prostředku vycházejícího z nesprávného právního posouzení úrovně dokazování vyžadované Komisí a následně Tribunálem v jeho usnesení ohledně prokázání existence koluze mezi dotčenými podniky.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál nezohlednil skutkové okolnosti, s nimiž byl seznámen. Podle navrhovatele Tribunál rozhodl, že jeho argumenty týkající se rozdělení trhu nebyly ve správním řízení uplatněny. Navrhovatel nicméně tyto argumenty ve správním řízení uplatnil, a to v dopise zaslaném Komisi dne 15. května 2018, tedy více než dva roky před jejím konečným rozhodnutím, kterým zamítla jeho stížnost. Tribunál se tudíž dopustil nesprávného právního posouzení, když opomenul konstatovat skutečný obsah mu předloženého důkazu.
      A konečně, třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení Tribunálu při určování obsahu důkazu. Tribunál měl za to, že navrhovatel po něm v podstatě žádal konstatování porušení pravidel hospodářské soutěže. Navrhovatel nicméně tvrdil, že kdyby Komise správně posoudila skutkové okolnosti, které jí byly předloženy ve správním řízení, musela by konstatovat koluzi mezi podniky, jichž se stížnost týkala, a tudíž i porušení pravidel hospodářské soutěže.
      Ohledně konstatování diskriminace, kterou navrhovatel utrpěl, se tento ve své žalobě omezil na rozvinutí argumentů, které předložil již ve správním řízení, a vylíčení zjevně nesprávného posouzení, kterého se Komise dopustila tím, že nezohlednila jím vylíčené skutkové okolnosti. Tím, že tvrdil, že navrhovatel nepředložil žádný argument týkající se zjevně napadeného rozhodnutí, Tribunál porušil svoji povinnost uvést odůvodnění, přestože veškeré argumenty navrhovatele směřovaly k prokázání zjevně nesprávného posouzení Komise.
      Ohledně charakterizování koluze navrhovatel vytýká rovněž Komisi nesprávné posouzení. Navrhovatel v žádném případě Tribunál nežádal, aby přímo konstatoval porušení pravidel hospodářské soutěže, ale spíše aby konstatoval, že analýza skutkových okolností, s nimiž byla Komise seznámena, ji měla nevyhnutelně vést k tomu, aby sama konstatovala porušení pravidel hospodářské soutěže a zjevné porušení svých vlastních doporučení.


title: Věc C-726/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Županijski sud u Puli-Pola (Chorvatsko) dne 30. listopadu 2021 – trestní řízení proti GR, HS, IT, INTER CONSULTING d.o.o. v likvidaciji

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/23

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Županijski sud u Puli-Pola (Chorvatsko) dne 30. listopadu 2021 – trestní řízení proti GR, HS, IT, INTER CONSULTING d.o.o. v likvidaciji
      (Věc C-726/21)
      (2022/C 64/35)
      Jednací jazyk: chorvatština

         Předkládající soud

      Županijski sud u Puli-Pola

         Účastníci původního trestního řízení

      GR, HS, IT, INTER CONSULTING d.o.o. v likvidaciji

         Předběžná otázka

      Lze za účelem posouzení, zda byla porušena zásada ne bis in idem, porovnávat pouze skutečnosti uvedené v návrhu obžaloby Županijsko državno odvjetništvo u Puli (Krajské státní zastupitelství v Pule, Chorvatsko) ze dne 28. září 2015 s klíčovými skutečnostmi uvedenými v návrhu obžaloby Staatsanwaltschaft Klagenfurt (Státní zastupitelství v Klagenfurtu, Rakousko) ze dne 9. ledna 2015 a ve výroku rozsudku Landesgericht Klagenfurt (Zemský soud v Klagenfurtu, Rakousko) ze dne 3. listopadu 2016, potvrzeného rozsudkem Oberster Gerichtshof (Nejvyšší soud, Rakousko) ze dne 4. března 2019, nebo lze za tímto účelem porovnávat také skutečnosti uvedené v návrhu obžaloby Županijsko državno odvjetništvo u Puli (Krajské státní zastupitelství v Pule) se skutečnostmi uvedenými v odůvodnění rozsudku Landesgericht Klagenfurt (Zemský soud v Klagenfurtu) ze dne 3. listopadu 2016, potvrzeného rozsudkem Oberster Gerichtshof (Nejvyšší soud), jakož i se skutečnostmi, jež byly předmětem přípravného řízení vedeného Staatsanwaltschaft Klagenfurt (Státní zastupitelství v Klagenfurtu) proti řadě osob, mimo jiné proti GR a HS, které byly následně vypuštěny z obžaloby Staatsanwaltschaft Klagenfurt (Státní zastupitelství v Klagenfurtu) ze dne 9. ledna 2015 (a které nebyly uvedeny v samotném návrhu obžaloby)?


title: Věc C-742/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 30. listopadu 2021 Coopérative des artisans pêcheurs associés (CAPA), Jeanem Derosièrem, Fabienem Hagnerém a dalšími proti rozsudku Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 15. září 2021 ve věci T-777/19, CAPA a další v. Komise

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/24

      Kasační opravný prostředek podaný dne 30. listopadu 2021 Coopérative des artisans pêcheurs associés (CAPA), Jeanem Derosièrem, Fabienem Hagnerém a dalšími proti rozsudku Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 15. září 2021 ve věci T-777/19, CAPA a další v. Komise
      (Věc C-742/21 P)
      (2022/C 64/36)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé): Coopérative des artisans pêcheurs associés (CAPA), Jean Derosière, Fabien Hagneré a další (zástupce: M. Le Berre, avocat)

         Další účastnici řízení: Evropská komise, Comité régional des pêches maritimes et des élevages marins Hauts-de-France, Fonds régional d'organisation du marché du poisson (From Nord), Organisation de producteurs CME Manche-Mer du Nord (OP CME Manche-Mer du Nord), Francouzská republika, Ailes Marines SAS, Éoliennes Offshore des Hautes Falaises, Éoliennes Offshore du Calvados, Parc du Banc de Guérande, Éoliennes en Mer Dieppe Le Tréport, Éoliennes en Mer Îles d'Yeu et de Noirmoutier, Herviou & Associés SARL

         Návrhová žádání

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  určil, že tento kasační opravný prostředek je přípustný a opodstatněný;

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 15. září 2021 ve věci T-777/19, CAPA a další v. Evropská komise;

                  —

                  určil, že žaloba podaná k Tribunálu je přípustná;

                  —

                  vrátil věc Tribunálu;

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu kasačního opravného prostředku předkládají navrhovatelé šest důvodů.
      První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nedostatku účinného soudního přezkumu. Podle navrhovatelů Tribunál nevyužil svou soudní pravomoc v celém rozsahu, protože se vůbec nezabýval otázkou existence rizika konkrétního dopadu sporné podpory na ně.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nepřesných zjištění a zkreslení důkazů. Podle navrhovatelů učinil Tribunál ve vztahu k některým důkazům předloženým žalobci nepřesná zjištění a zkreslil některé další důkazy rovněž předložené žalobci, zejména k rizikům dopadu sporné podpory na činnost žalobců.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z pochybení při kvalifikování skutkových okolností. Podle navrhovatelů je napadený rozsudek stižen nesprávnou kvalifikací skutkových okolností, neboť činí rozdíly mezi některými účinky sporné podpory a má za to, že některé z těchto účinků jsou oddělitelné od sporné podpory.
      Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného uplatnění čl. 108 odst. 2 SFEU a čl. 1 písm. h) nařízení (EU) 2015/1589 (1). Podle navrhovatelů je v napadeném rozsudku nesprávně uplatněn pojem „zúčastněná strana“ ve smyslu těchto ustanovení, a to jak z hlediska existence konkurenčního vztahu mezi žalobci a příjemci sporné podpory, tak z hlediska rizika konkrétního dopadu sporné podpory na žalobce.
      Pátý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného uplatnění článku 39 SFEU. Podle navrhovatelů je článek 39 SFEU uplatněn v napadeném rozsudku na otázku, zda mají žalobci postavení zúčastněné strany, nesprávně.
      Konečně šestý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nedostatku odůvodnění, neboť Tribunál v napadeném rozsudku nedostál povinnosti uvést odůvodnění zejména proto, že v něm neodůvodnil nepřiznání postavení zúčastněné strany žalobcům, své konstatování neexistence souvislosti mezi spornou podporou a riziky dopadu projektů větrných elektráren, jimž byla podpora přiznána, ani nezohlednění „zvláštní povahy“ rybolovné činnosti ve smyslu článku 39 SFEU při posuzování postavení žalobců coby zúčastněné strany.

         (1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9),


title: Věc C-757/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. prosince 2021 Nichicon Corporation proti rozsudku Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 29. září 2021 ve věci T-342/18, Nichicon Corporation v. Komise

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/25

      Kasační opravný prostředek podaný dne 9. prosince 2021 Nichicon Corporation proti rozsudku Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 29. září 2021 ve věci T-342/18, Nichicon Corporation v. Komise
      (Věc C-757/21 P)
      (2022/C 64/37)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Nichicon Corporation (zástupci: A. Ablasser-Neuhuber, F. Neumayr, G. Fussenegger a H. Kühnert, Rechtsanwälte)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek a rozhodnutí Komise C(2018) 1768 final ze dne 21. března 2018 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (Věc AT.40136 – Kondenzátory, dále jen „sporné rozhodnutí“) v rozsahu, v němž se týká navrhovatelky,

                  —

                  podpůrně, zrušil napadený rozsudek v rozsahu, v němž Tribunál zamítl

                              —

                              první žalobní důvod vycházející z věcně nesprávných skutkových zjištění týkajících se setkání z „18. prosince 1998“, „dubna/května 2005“, „února 2009“, „července 2009“, „9. března 2010“ a „31. května 2010“, učiněných k závěru o účasti navrhovatelky na porušování unijního práva hospodářské soutěže,

                              —

                              druhou část druhého žalobního důvodu vycházející z absence odpovědnosti navrhovatelky za dvou- a třístranné kontakty mezi ostatními dotčenými podniky,

                              —

                              třetí část druhého žalobního důvodu vycházející z neúčasti na jediném a trvajícím protiprávním jednání před 7. listopadem 2003,

                              —

                              čtvrtý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávných posouzení při určování výše pokuty,

                        a v důsledku toho částečně zrušil sporné rozhodnutí a pokutu ve výši 72 901 000 eur uloženou navrhovatelce snížil na přiměřenou výši,

                  —

                  podpůrně, vrátil věc Tribunálu k novému přezkoumání a

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelka v podstatě uplatňuje čtyři důvody kasačního opravného prostředku.

         První důvod kasačního opravného prostředku: porušení podstatné procesní náležitosti z důvodu neověření napadeného rozsudku

      Napadený rozsudek nebyl vlastnoručně podepsán příslušnými soudci. Postrádá tudíž nutné ověření. Chybějící podpisy musí být považovány za porušení podstatné procesní náležitosti. Napadený rozsudek tudíž musí být zrušen.

         Druhý důvod kasačního opravného prostředku: pochybení při kontrole věcných konstatování Komise

      Analýza žalobních důvodů uplatněných navrhovatelkou ze strany Tribunálu je stižena zkreslením důkazů, nesprávnými právními posouzeními a nedostatečnou argumentací.

         Třetí důvod kasačního opravného prostředku: nesprávná právní posouzení při kontrole konstatování Komise ohledně existence jediného a pokračujícího protiprávního jednání a odpovědnosti navrhovatelky za účast na něm

      Zaprvé, Tribunál vycházel z nesprávného odůvodnění a dopustil se nesprávného právního posouzení, když zamítl žalobní důvod, podle něhož Komise dostatečným právním způsobem neprokázala odpovědnost navrhovatelky za dvou- a třístranná setkání mezi ostatními dotčenými podniky. Zadruhé, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když zamítl žalobní důvod navrhovatelky, podle něhož Komise neprokázala jediné a trvající protiprávní jednání.

         Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: zjevně nesprávná posouzení při stanovení pokuty

      Zaprvé, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když za základ vzal celkové tržby z prodejů fakturovaných v EHP namísto tržeb z prodejů expedovaných do EHP. A dále, stanovením koeficientu závažnosti na 16 % Tribunál uplatnil nedostatečné právní kritérium a nezohlednil individuální okolnosti týkající se navrhovatelky. Zadruhé, Tribunál nedostatečně zohlednil polehčující okolnosti, a celková výše pokuty uložené navrhovatelce je tak nepřiměřená. Tribunál tak porušil mj. zásady proporcionality a rovného zacházení, jelikož řádně nezohlednil omezenou účast navrhovatelky. A dále se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když odmítl připustit nedbalost a prokonkurenční jednání navrhovatelky jako polehčující okolnosti.


title: Věc C-759/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. prosince 2021 Nippon Chemi-Con Corporation proti rozsudku Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 29. září 2021 ve věci T-363/18, Nippon Chemi-Con Corporation v. Komise

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/26

      Kasační opravný prostředek podaný dne 10. prosince 2021 Nippon Chemi-Con Corporation proti rozsudku Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 29. září 2021 ve věci T-363/18, Nippon Chemi-Con Corporation v. Komise
      (Věc C-759/21 P)
      (2022/C 64/38)
      Jednací jazyk: angličtina.

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Nippon Chemi-Con Corporation (zástupci: H.-J. Niemeyer, M. Röhrig, P. Neideck, Rechtsanwälte, a I.-L. Stoicescu, avocate)

         Další účastnice řízení: Evropská komise
      Návrhová žádání
      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise ze dne 21. března 2018 (1) v řízení podle článku 101 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 53 Dohody o EHP (Věc AT.40136 – kondenzátory) v rozsahu, v němž se týká navrhovatelky,

                  —

                  podpůrně, zrušil vydaný rozsudek v rozsahu, v němž potvrzuje pokutu uloženou navrhovatelce, a zrušil čl. 2 písm. j) rozhodnutí Evropské komise ze dne 21. března 2018,

                  —

                  ještě podpůrněji, snížil výši pokuty uložené navrhovatelce na základě důvodů kasačního opravného prostředku, které budou považovány za opodstatněné, a

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka šest důvodů.
      1.   První důvod kasačního opravného prostředku: absence podpisu soudců na rozsudku Tribunálu

      Jak plyne z článku 118 jednacího řádu Tribunálu a článku 37 statutu Soudního dvora, při absenci všech tří podpisů soudců je rozsudek v celém rozsahu neplatný.
      2.   Druhý důvod kasačního opravného prostředku: porušení článku 101 SFEU (body 143–307 rozsudku)

      Tribunál se dopustil pochybení při použití článku 101 SFEU, když potvrdil konstatování protiprávního jednání Komisí. Tribunál opomenul řádně posoudit relevanci tvrzeného protiprávního jednání pro EHP. Nesprávně uplatil doktrínu „souboru nepřímých důkazů“ a otočil důkazní břemeno v neprospěch navrhovatelky, čímž porušil presumpci neviny.
      3.   Třetí důvod kasačního opravného prostředku: jediné a trvající protiprávní jednání (body 308–400 rozsudku)

      Tribunál se dopustil pochybení při použití článku 101 SFEU, když došel k závěru o existenci jediného a trvajícího protiprávního jednání týkajícího se všech elektrolytických kondenzátorů od 26. června 1998 do 23. dubna 2012. Tribunál pro určení, zda existoval celkový plán, což je nezbytná podmínka jediného a trvajícího protiprávního jednání, uplatnil nesprávné právní kritérium. Mimoto, i za předpokladu, že by bylo toto právní kritérium akceptováno, skutečnosti konstatované Tribunálem neumožňují předpokládat existenci trvajícího, tedy nepřerušovaného protiprávního jednání.
      4.   Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: jednání protiprávní z hlediska účelu (body 401–429 rozsudku)

      Tribunál se dopustil pochybení při použití článku 101 SFEU, když potvrdil stanovisko Komise, podle něhož musí být veškeré protiprávní jednání kvalifikováno jako jednání protiprávní z hlediska účelu. Tribunál poskytl nedostatečné odůvodnění svého závěru a pro posouzení vyměňovaných informací použil nesprávné právní kritérium.
      5.   Pátý důvod kasačního opravného prostředku: pravomoc (body 71–83 rozsudku)

      Tribunál se dopustil pochybení, když potvrdil, že Evropská komise měla na základě článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP územní pravomoc sankcionovat veškeré protiprávní jednání. Tribunál měl při určování pravomoci použít spíše toleranční práh, nežli se spokojit s konstatováním „pouhého prodeje [elektrolytických kondenzátorů] v Evropské unii“, a měl každopádně svůj závěr dostatečně odůvodnit.
      6.   Šestý důvod kasačního opravného prostředku: výpočet pokuty (body 430–526 rozsudku)

      Tribunál nesprávně uplatil zásadu proporcionality a při svém posuzování důkazů předložených navrhovatelkou Komisi porušil určité procesní požadavky, a to povinnosti uvést odůvodnění, plného posouzení důkazů a plného přezkumu skutkového stavu.

         (1)  Rozhodnutí Komise C(2018) 1768 final.


title: Věc C-366/19: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. října 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sofiyski rayonen sad – Bulharsko) – „BOSOLAR“ EOOD v. „CHEZ ELEKTRO BULGARIA“ AD, za účasti: „NATSIONALNA ELEKTRICHESKA KOMPANIA“ EAD

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/28

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. října 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sofiyski rayonen sad – Bulharsko) – „BOSOLAR“ EOOD v. „CHEZ ELEKTRO BULGARIA“ AD, za účasti: „NATSIONALNA ELEKTRICHESKA KOMPANIA“ EAD
      (Věc C-366/19) (1)

      (2022/C 64/39)
      Jednací jazyk: bulharština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 255, 29. 7. 2019.


title: Věc C-136/21: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. října 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Constitucional – Portugalsko) – Autoridade Tributária e Aduaneira v. VectorImpacto – Automóveis Unipessoal Lda

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/28

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. října 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Constitucional – Portugalsko) – Autoridade Tributária e Aduaneira v. VectorImpacto – Automóveis Unipessoal Lda
      (Věc C-136/21) (1)

      (2022/C 64/40)
      Jednací jazyk: portugalština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 189, 17.5.2021.


title: Věc T-751/21: Žaloba podaná dne 26. listopadu 2021 – EMS Electro Medical Systems v. EUIPO (AIRFLOW)

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/29

      Žaloba podaná dne 26. listopadu 2021 – EMS Electro Medical Systems v. EUIPO (AIRFLOW)
      (Věc T-751/21)
      (2022/C 64/41)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: EMS Electro Medical Systems GmbH (Mnichov, Německo) (zástupci: K. Scheib a C. Schulte, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie slovní ochranné známky AIRFLOW – Přihláška č. 1 533 193

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. září 2021, ve věci R 546/2021-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  rozhodl, že EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností EMS Electro Medical Systems GmbH.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Nesprávný výklad čl. 7 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Nesprávný výklad čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 75 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 76 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-762/21: Žaloba podaná dne 8. prosince 2021 – C&C IP UK v. EUIPO – Tipico Group (t)

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/29

      Žaloba podaná dne 8. prosince 2021 – C&C IP UK v. EUIPO – Tipico Group (t)
      (Věc T-762/21)
      (2022/C 64/42)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: C&C IP UK Ltd (Bristol, Spojené království) (zástupci: A. von Mühlendahl a H. Hartwig, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Tipico Group ltd. (St. Julian’s, Malta)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie t – Přihláška č. 17 915 463

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. září 2021, ve věci R 2326/2020-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  zamítl odvolání podané společností Tipico Group Ltd. proti rozhodnutí námitkového oddělení EUIPO ze dne 19. října 2020 ve věci B 3 080 138;

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti Tipico Group Ltd., vstoupí-li do tohoto řízení jako vedlejší účastnice, náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-766/21: Žaloba podaná dne 9. prosince 2021 – Daw v. EUIPO – Sapa Building Systems (alpina)

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/30

      Žaloba podaná dne 9. prosince 2021 – Daw v. EUIPO – Sapa Building Systems (alpina)
      (Věc T-766/21)
      (2022/C 64/43)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Daw SE (Ober-Ramstadt, Německo) (zástupce: A. Haberl, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Sapa Building Systems SpA (Naviglio, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie alpina – Přihláška č. 15 123 342

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. září 2021, ve věci R 2198/2020-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil Sapa Building Systems SpA náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 33 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-776/21: Žaloba podaná dne 14. prosince 2021 – Gameageventures v. EUIPO (GAME TOURNAMENTS)

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/31

      Žaloba podaná dne 14. prosince 2021 – Gameageventures v. EUIPO (GAME TOURNAMENTS)
      (Věc T-776/21)
      (2022/C 64/44)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Gameageventures LLP (Folkestone, Spojené království) (zástupce: S. Santos Rodríguez, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie GAME TOURNAMENTS – Přihláška č. 18 207 605

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. října 2021, ve věci R 211/2021-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení povinnosti uvést odůvodnění a práva být vyslechnut;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení zásady rovného zacházení a řádné správy.


title: Věc C-632/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 2 de Granadilla de Abona (Španělsko) dne 14. října 2021 – JF a NS v. Diamond Resorts Europe Limited (Sucursal en España), Diamond Resorts Spanish Sales S.L. a Sunterra Tenerife Sales S.L.

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/12

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Granadilla de Abona (Španělsko) dne 14. října 2021 – JF a NS v. Diamond Resorts Europe Limited (Sucursal en España), Diamond Resorts Spanish Sales S.L. a Sunterra Tenerife Sales S.L.
      (Věc C-632/21)
      (2022/C 64/19)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Granadilla de Abona

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: JF a NS

         Žalované: Diamond Resorts Europe Limited (Sucursal en España), Diamond Resorts Spanish Sales S.L. a Sunterra Tenerife Sales S.L.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být Římská úmluva z roku 1980 (1) o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy a nařízení č. 593/2008 (2) o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy považovány za použitelné na smlouvy, v nichž jsou obě strany státními příslušníky Spojeného království?
                  V případě kladné odpovědi na první otázku

                  2)

                  Musí být nařízení č. 593/2008 vykládáno tak, že je použitelné na smlouvy uzavřené před jeho vstupem v platnost, podle článku 24 uvedeného nařízení? Pokud je odpověď záporná, musí být smlouva o dočasném užívání nemovitostí prostřednictvím nabývání klubových bodů považována za smlouvu, která spadá do rámce působnosti čl. 4 odst. 3 nebo článku 5 Římské úmluvy z roku 1980, a to i v případě, že tím, kdo jako rozhodné právo zvolí právo státu odlišného od státu svého obvyklého bydliště, je spotřebitel? A pokud je odpověď taková, že by mohla spadat do působnosti obou, který režim by měl přednost?

                  3)

                  Nezávisle na odpovědích na druhou otázku, musí být smlouva o dočasném užívání nemovitostí prostřednictvím nabývání klubových bodů považována za smlouvu, jíž se nabývají věcná práva k nemovitostem, nebo závazková práva typu sdružení?

                              —

                              V případě, že se má pro účely určení rozhodného práva za to, že jsou nabývána věcná práva, které z ustanovení – čl. 4 [odst. 1] písm. c) a čl. 6 odst. 1 – nařízení č. 593/2008 se uplatní přednostně, a to i v případě, že tím, kdo jako rozhodné právo zvolí právo státu odlišného od státu svého obvyklého bydliště, je spotřebitel?

                              —

                              V případě, že se má za to, že jsou nabývána závazková práva, musí být považována za právo nájmu nemovitostí pro účely čl. 4 [odst. 1] písm. c), nebo za poskytování služeb pro účely čl. 4 [odst. 1] písm. b)? A použije se v každém případě přednostně čl. 6 odst. 1, pokud jde o vztah se spotřebiteli nebo uživateli, a to i v případě, že tím, kdo jako rozhodné právo zvolí právo státu odlišného od státu svého obvyklého bydliště, je spotřebitel?

                  4)

                  Musí být ve všech výše zmíněných případech ustanovení o rozhodném právu obsažená v Římské úmluvě z roku 1980 a v nařízení č. 593/2008 vykládána tak, že vnitrostátní právní úprava, která uvádí, že „veškeré smlouvy, jež se týkají práv vztahujících se k užívání jedné nebo více nemovitostí nacházejících se ve Španělsku během určitého či určitelného období roku, se řídí ustanoveními tohoto práva bez ohledu na místo a datum jejich uzavření“, je s nimi v souladu?

         (1)  Úmluva o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy otevřená k podpisu v Římě dne 19. června 1980 (Úř. věst. 1980, L 266, s. 1),

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 ze dne 17. června 2008 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (Řím I) (Úř. věst. 2008, L 177, s. 6).


title: Věc C-635/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Bremen (Německo) dne 15. října 2021 – LB GmbH v. Hauptzollamt D

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Bremen (Německo) dne 15. října 2021 – LB GmbH v. Hauptzollamt D
      (Věc C-635/21)
      (2022/C 64/20)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Bremen

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: LB GmbH

         Žalovaný: Hauptzollamt D

         Předběžná otázka

      Musí být kombinovaná nomenklatura v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (1) ve znění prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/1821 ze dne 6. října 2016, kterým se mění příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (2) vykládána v tom smyslu, že tzv. „air lounger“ („vzduchová lehátka“) jako jsou ta, o něž se jedná v projednávané věci a která jsou blíže popsána v usnesení, musí být zařazena do podpoložky 9401 8000?

         (1)  Úř. věst. 1987, L 256, s. 1.

         (2)  Úř. věst. 2016, L 294, s. 1.


title: Věc C-640/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Cluj (Rumunsko) dne 19. října 2021 – SC Zes Zollner Electronic SRL v. Direcţia Regională Vamală Cluj – Biroul Vamal de Frontieră Aeroport Cluj Napoca

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Cluj (Rumunsko) dne 19. října 2021 – SC Zes Zollner Electronic SRL v. Direcţia Regională Vamală Cluj – Biroul Vamal de Frontieră Aeroport Cluj Napoca
      (Věc C-640/21)
      (2022/C 64/21)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Tribunalul Cluj

         Účastníci původního řízení

         Odvolatelka: SC Zes Zollner Electronic SRL

         Odpůrce: Direcţia Regională Vamală Cluj – Biroul Vamal de Frontieră Aeroport Cluj Napoca

         Předběžné otázky

                  1)

                  Použije se článek 173 nebo článek 174 nařízení č. 952/2013 (1) v případě, že příjemce zboží zjistí množstevní rozdíl přesahující množství uvedené v původním celním prohlášení?

                  2)

                  Vztahuje se výraz „jiné zboží než […] zboží, na které se původně vztahovalo [celní prohlášení]“ ve smyslu článku 173 tohoto nařízení na jiné zboží z množstevního nebo z kvalitativního hlediska, anebo z obou hledisek?

                  3)

                  V případě, že je zjištěn množstevní rozdíl přesahující množství zboží uvedené v celním prohlášení, má příjemce zboží k dispozici procesní prostředek nápravy podle [výše uvedeného] nařízení, který mu umožní opravit chyby, aniž by mu hrozily správní nebo trestní sankce?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie (Úř. věst. 2013, L 269, s. 1).


title: Věc C-654/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Okręgowym w Warszawie (Polsko) dne 28. října 2021 – LM v. KP

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Okręgowym w Warszawie (Polsko) dne 28. října 2021 – LM v. KP
      (Věc C-654/21)
      (2022/C 64/22)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: LM

         Žalovaný: KP

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 124 písm. d) ve spojení s čl. 128 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie (1) vykládán v tom smyslu, že pojem „protinávrh na prohlášení neplatnosti“ obsažený v těchto ustanoveních může označovat návrh na prohlášení neplatnosti pouze v rozsahu, v němž souvisí s návrhem žalobce pro porušení ochranné známky Evropské unie, což vnitrostátnímu soudu umožňuje neposuzovat protinávrh na prohlášení neplatnosti v širším rozsahu, než v jakém souvisí s návrhem žalobce uplatněným z titulu porušení práv?

                  2)

                  Musí být čl. 129 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie vykládán v tom smyslu, že toto ustanovení – v němž jsou zmiňovány „procesní předpisy, které platí pro obdobná řízení ve věcech národních ochranných známek“ – se vztahuje na vnitrostátní procesní předpisy, které by se použily v konkrétním řízení o porušení práv z ochranné známky Evropské unie (a v řízení o vzájemné žalobě o prohlášení neplatnosti), nebo se obecně vztahuje na vnitrostátní procesní předpisy v právu členského státu, což má význam v případech, kdy s ohledem na datum zahájení daného řízení o porušení práv z ochranné známky Evropské unie neexistovaly v právním řádu členského státu procesní předpisy upravující vzájemnou žalobu o prohlášení neplatnosti ve věci národních ochranných známek.

         (1)  Úř. věst. 2017, L 154, s. 1.


title: Věc C-664/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) dne 5. listopadu 2021 – NEC PLUS ULTRA COSMETISC AG v. Republika Slovinsko

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) dne 5. listopadu 2021 – NEC PLUS ULTRA COSMETISC AG v. Republika Slovinsko
      (Věc C-664/21)
      (2022/C 64/23)
      Jednací jazyk: slovinština

         Předkládající soud

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka: NEC PLUS ULTRA COSMETISC AG

         Odpůrkyně: Republika Slovinsko

         Předběžná otázka

      Brání ustanovení směrnice o DPH (1), a zejména její článek 131 a čl. 138 odst. 1, jakož i zásady unijního práva, zejména zásady daňové neutrality, efektivity a proporcionality, takové vnitrostátní právní úpravě, která zakazuje předkládat a provádět nové důkazy k prokázání splnění hmotněprávních požadavků stanovených v čl. 138 odst. 1 směrnice o DPH, a to již v průběhu správního řízení v prvním stupni, konkrétně v rámci vyjádření k protokolu o daňové kontrole vydanému před vydáním platebního výměru?

         (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


title: Věc C-669/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Central Cível da Póvoa de Varzim (Portugalsko) dne 9. listopadu 2021 – Gencoal S.A. v. Conceito Norte – Consultadoria de Gestão, Lda., BT

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/15

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Central Cível da Póvoa de Varzim (Portugalsko) dne 9. listopadu 2021 – Gencoal S.A. v. Conceito Norte – Consultadoria de Gestão, Lda., BT
      (Věc C-669/21)
      (2022/C 64/24)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Central Cível da Póvoa de Varzim

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Gencoal S.A

         Žalovaní: Conceito Norte – Consultadoria de Gestão, Lda., BT

         Předběžná otázka

      Jsou čl. 31 odst. 1 a 4 španělského Real Decreto 1624/1992, de 29 de diciembre, por el que se aprueba el Reglamento del IVA (královské nařízení č. 1624/1992 ze dne 29. prosince 1992, kterým se schvaluje nařízení o DPH), jež stanoví, že lhůta pro podání žádosti o vrácení DPH pro podniky a podnikatele neusazené na území uplatňování daně, ale usazené ve Společenství [v Evropské unii], začíná dnem následujícím po skončení každého kalendářního čtvrtletí nebo kalendářního roku a končí dnem 30. září následujícím po kalendářním roce, v němž byla příslušná daň odvedena, a čl. 15 odst. 1 směrnice 2008/9/ES (1) ze dne 12. února 2008, jenž stanoví, že žádost o vrácení daně se podává členskému státu usazení do 30. září kalendářního roku následujícího po období pro vrácení daně, v rozporu se zásadou daňové neutrality (s důsledky pro neutralitu v oblasti hospodářské soutěže a pro zásadu rovnosti z hlediska zákazu diskriminace), která vyplývá ze společného systému DPH, jak vyplývá z bodů 4, 5 a 7 odůvodnění a z článků 167, 170, 171 a 178 směrnice Rady 2006/112/ES (2) ze dne 28. listopadu 2006, ve znění směrnice Rady 2008/8/ES (3) ze dne 12. února 2008, jakož i ze základního práva zakotveného v čl. 41 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie?

         (1)  Směrnice Rady 2008/9/ES ze dne 12. února 2008, kterou se stanoví prováděcí pravidla pro vrácení daně z přidané hodnoty stanovené směrnicí 2006/112/ES osobám povinným k dani neusazeným v členském státě vrácení daně, ale v jiném členském státě (Úř. věst. 2008, L 44, s. 23).

         (2)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).

         (3)  Směrnice Rady 2008/8/ES ze dne 12. února 2008, kterou se mění směrnice 2006/112/ES, pokud jde o místo poskytnutí služby (Úř. věst. 2008, L 44, s. 11).


title: Věc C-670/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Köln (Německo) dne 9. listopadu 2021 – BA v. Finanzamt X

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/16

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Köln (Německo) dne 9. listopadu 2021 – BA v. Finanzamt X
      (Věc C-670/21)
      (2022/C 64/25)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Köln

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: BA

         Žalovaný: Finanzamt X

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 63 odst. 1, článek 64 a článek 65 SFEU vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě členského státu upravující výběr dědické daně, která pro účely výpočtu dědické daně stanoví, že se u zastavěného pozemku náležejícího do osobního vlastnictví, který se nachází ve třetí zemi (v tomto případě v Kanadě) a je pronajímán za účelem bydlení, zohledňuje celá jeho hodnota, zatímco u pozemku v osobním vlastnictví, který se nachází v tuzemsku, v členském státě Evropské unie nebo ve státě Evropského hospodářského prostoru a je pronajímán za účelem bydlení, se při výpočtu dědické daně bere v potaz pouze 90 procent jeho hodnoty?


title: Věc C-687/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hagen (Německo) dne 16. listopadu 2021 – BL v. Saturn Electro-Handelsgesellschaft mbH Hagen

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/16

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hagen (Německo) dne 16. listopadu 2021 – BL v. Saturn Electro-Handelsgesellschaft mbH Hagen
      (Věc C-687/21)
      (2022/C 64/26)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Hagen

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: BL

         Žalovaná: Saturn Electro-Handelsgesellschaft mbH Hagen

         Předběžné otázky

                  1.

                  Je ustanovení o náhradě újmy obsažené v evropském obecném nařízení o ochraně osobních údajů (1) [článek 82 (obecného nařízení o ochraně osobních údajů, dále jen „GDPR“)] neúčinné z důvodu neurčitosti úpravy o právních následcích, které musí být vyvozeny v případě nehmotné újmy?

                  2.

                  Je pro účely přiznání nároku na náhradu újmy nezbytné, aby se dospělo k závěru, že kromě neoprávněného obeznámení neoprávněné třetí osoby s údaji, které mají být chráněny, nastala nehmotná újma, kterou musí osoba uplatňující nárok prokázat?

                  3.

                  Postačuje k porušení GDPR okolnost, že osobní údaje subjektu údajů (jméno, adresa, povolání, příjem, zaměstnavatel) jsou v důsledku nedopatření zaměstnanců dotčeného podniku omylem předány třetí osobě, a to vytištěné na papíře, ve formě listinného dokumentu?

                  4.

                  Jedná se o protiprávní další zpracování [osobních údajů] v důsledku neúmyslného předání (zpřístupnění) třetí osobě, jestliže podnik prostřednictvím svých zaměstnanců údaje, které jsou mimoto zadány do zařízení pro elektronické zpracování dat, nedopatřením předal v tištěné podobě neoprávněné třetí osobě [čl. 2 odst. 1, čl. 5 odst. 1 písm. f), čl. 6 odst. 1 a článek 24 GDPR]?

                  5.

                  Jedná se o nehmotnou újmu ve smyslu článku 82 GDPR již v případě, že se třetí osoba, která dokument s osobními údaji obdržela, před tím, než byla listina, ve které jsou zmíněné informace obsaženy, vrácena, s danými údaji neseznámila, nebo ke vzniku nehmotné újmy ve smyslu článku 82 GDPR postačuje zneklidnění osoby, jejíž osobní údaje byly protiprávně předány, protože v případě jakéhokoli neoprávněného zpřístupnění osobních údajů existuje možnost, kterou nelze vyloučit, že by dané údaje přece jen mohly být rozšířeny mezi neznámé množství osob nebo dokonce zneužity?

                  6.

                  Za jak závažné je třeba dané porušení považovat, pokud lze náhodnému předání [osobních údajů] třetí osobě zabránit lepší kontrolou pomocných zaměstnanců působících u daného podniku nebo lepší organizací zabezpečení údajů, například odděleným vyřizováním výdeje zboží a smluvní dokumentace, především pokud jde o dokumentací týkající se financování, pomocí samostatného výdejního listu nebo tím, že budou v rámci podniku zaměstnancům výdeje zboží předány bez zapojení zákazníka, kterému byly vytištěné dokumenty včetně dokladu opravňujícího k vyzvednutí vydány [čl. 32 odst. 1 písm. b) a odst. 2, jakož i čl. 4 bod 7 GDPR]?

                  7.

                  Rozumí se náhradou nehmotné újmy přiznání plnění sankční povahy, jako je tomu v případě smluvní pokuty?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. 2016, L 119, s. 1).


title: Věc C-689/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 16. listopadu 2021 – X v. Udlændinge- og Integrationsministeriet

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/17

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 16. listopadu 2021 – X v. Udlændinge- og Integrationsministeriet
      (Věc C-689/21)
      (2022/C 64/27)
      Jednací jazyk: dánština

         Předkládající soud

      Østre Landsret

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: X

         Žalovaný: Udlændinge- og Integrationsministeriet

         Předběžné otázky

                  1)

                  Brání článek 20 SFEU, ve spojení s článkem 7 [Listiny], takové právní úpravě členského státu, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, podle níž v zásadě platí, že osoby narozené mimo území tohoto členského státu, které v něm nikdy nežily ani v něm nepobývaly za okolností, které by svědčily o tom, že mají na tento členský stát úzkou vazbu, ze zákona pozbývají občanství tohoto členského státu při dosažení věku 22 let, v důsledku čehož dochází k tomu, že osoby, které nemají občanství jiného členského státu, přicházejí o status občanů Unie a o práva s tímto statusem spojená, s přihlédnutím k tomu, že z právní úpravy dotčené ve věci v původním řízení vyplývá, že:

                              a)

                              existence úzké vazby na tento členský stát se předpokládá zejména tehdy, pokud je celková doba pobytu v tomto členském státě delší než jeden rok,

                              b)

                              pokud je žádost o zachování státního občanství podána před tím, než dotyčná osoba dosáhne věku 22 let, lze povolení k zachování občanství dotčeného členského státu získat za méně přísných podmínek a příslušné orgány musí za tímto účelem zkoumat důsledky ztráty občanství a

                              c)

                              ztracené občanství lze poté, co dotyčná osoba dosáhne věku 22 let, získat zpět pouze udělením, s nímž je spojena řada podmínek, mezi něž patří i podmínka nepřetržitého pobytu v dotčeném členském státě po delší dobu, i když doba pobytu může být u bývalých státních příslušníků tohoto členského státu mírně zkrácena?


title: Věc C-473/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. srpna 2021 Franz Schröder GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 2. června 2021 ve věci T-854/19, Franz Schröder v. EUIPO

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/7

      Kasační opravný prostředek podaný dne 2. srpna 2021 Franz Schröder GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 2. června 2021 ve věci T-854/19, Franz Schröder v. EUIPO
      (Věc C-473/21 P)
      (2022/C 64/10)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Franz Schröder GmbH & Co. KG (zástupci: L. Pechan, N. Fangmann, Rechtsanwälte)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, RDS Design ApS
      Usnesením ze dne 8. prosince 2021 Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřijatelný a že společnost Franz Schröder GmbH & Co. KG ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-474/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. srpna 2021 Franz Schröder GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 2. června 2021 ve věci T-855/19, Franz Schröder v. EUIPO

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/7

      Kasační opravný prostředek podaný dne 2. srpna 2021 Franz Schröder GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 2. června 2021 ve věci T-855/19, Franz Schröder v. EUIPO
      (Věc C-474/21 P)
      (2022/C 64/11)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Franz Schröder GmbH & Co. KG (zástupci: L. Pechan, N. Fangmann, Rechtsanwälte)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, RDS Design ApS
      Usnesením ze dne 8. prosince 2021 Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřijatelný a že společnost Franz Schröder GmbH & Co. KG ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-475/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. srpna 2021 Franz Schröder GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 2. června 2021 ve věci T-856/19, Franz Schröder v. EUIPO

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/8

      Kasační opravný prostředek podaný dne 2. srpna 2021 Franz Schröder GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 2. června 2021 ve věci T-856/19, Franz Schröder v. EUIPO
      (Věc C-475/21 P)
      (2022/C 64/12)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Franz Schröder GmbH & Co. KG (zástupci: L. Pechan, N. Fangmann, Rechtsanwälte)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, RDS Design ApS
      Usnesením ze dne 8. prosince 2021 Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřijatelný a že společnost Franz Schröder GmbH & Co. KG ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-520/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Rejonowym dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Polsko) dne 24. srpna 2021 – A. S. v. Bank M. SA

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/8

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Rejonowym dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Polsko) dne 24. srpna 2021 – A. S. v. Bank M. SA
      (Věc C-520/21)
      (2022/C 64/13)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud:

      Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: A. S.

         Žalovaná: Bank M. SA

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (1), jakož i zásady efektivity, právní jistoty a proporcionality vykládány v tom smyslu, že brání takovému judikatornímu výkladu vnitrostátních předpisů, podle kterého se v případě, kdy je smlouva o úvěru uzavřená mezi bankou a spotřebitelem prohlášena za neplatnou od samého počátku, protože obsahovala zneužívající ujednání, mohou smluvní stany kromě vrácení peněžitých částek zaplacených při plnění této smlouvy (banka jistiny úvěru; spotřebitel splátek úvěru, poplatků, provizí a pojistného) a zákonných úroků z prodlení plynoucích od výzvy k zaplacení do zaplacení domáhat i jakýchkoli jiných plnění, včetně pohledávek (zejména odměny, náhrady škody, náhrady výdajů nebo valorizace plnění) z titulu, že:

                  1.

                  osoba, která poskytla peněžité plnění, byla dočasně zbavena možnosti využívat své finanční prostředky, takže ztratila možnost je investovat, a tím dosáhnout zisk,

                  2.

                  osoba, která poskytla peněžité plnění, nesla náklady na obsluhu smlouvy o úvěru a na převod finančních prostředků druhé straně,

                  3.

                  osoba, která obdržela peněžité plnění, získala prospěch spočívající v tom, že mohla dočasně využívat cizí finanční prostředky, které mohla investovat, a tím dosáhnout zisk,

                  4.

                  osoba, která obdržela peněžité plnění, dočasně mohla bezúplatně využívat cizí finanční prostředky, což by za tržních podmínek nebylo možné,

                  5.

                  kupní síla peněz plynutím času klesala, což pro osobu, která poskytla peněžité plnění, představuje faktickou ztrátu, a

                  6.

                  na dočasné poskytnutí finančních prostředků lze nahlížet jako na poskytnutí služby, za niž osoba, která poskytla peněžité plnění, neobdržela odměnu?

         (1)  Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288, oprava Úř. věst. 2016, L 303, s. 26.


title: Věc C-523/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. srpna 2021 Innovative Cosmetic Concepts LLC proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 16. června 2021 ve věci T-196/20, Chanel v. EUIPO – Innovative Cosmetic Concepts (INCOCO)

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/9

      Kasační opravný prostředek podaný dne 24. srpna 2021 Innovative Cosmetic Concepts LLC proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 16. června 2021 ve věci T-196/20, Chanel v. EUIPO – Innovative Cosmetic Concepts (INCOCO)
      (Věc C-523/21 P)
      (2022/C 64/14)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Innovative Cosmetic Concepts LLC (zástupci: J. Oria Sousa-Montes, P. Revuelta Martos a I. Temiño Ceniceros, advokáti)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Chanel
      Usnesením ze dne 16. prosince 2021 Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřijatelný.


title: Věc C-537/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. srpna 2021 PL proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. června 2021 ve věci T-586/19, PL v. Komise

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/9

      Kasační opravný prostředek podaný dne 25. srpna 2021 PL proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. června 2021 ve věci T-586/19, PL v. Komise
      (Věc C-537/21 P)
      (2022/C 64/15)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: PL (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  kasačnímu opravnému prostředku vyhověl a napadený rozsudek zrušil;

                  —

                  vrátil věc Tribunálu;

                  —

                  uložil odpůrci v řízení o kasačním opravném prostředku náhradu nákladů řízení, které navrhovatel v řízení o kasačním opravném prostředku vynaložil v rámci tohoto řízení a řízení v prvním stupni.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) ve svém kasačním opravném prostředku v podstatě uplatňuje následující důvody a předkládá následující argumenty:

                  1.

                  K zamítnutí první části prvního důvodu žaloby na neplatnost:
                  Výraz „oznamovatel“, použitý Tribunálem, se ve služebním řádu úředníků nevyskytuje a naznačuje zkreslené a negativní posouzení.
                  Tribunál tím, že považoval za nezbytné, aby byla prokázána spojitost mezi napadeným hodnocením a oznámeními, která navrhovatel učinil u OLAF, se dopustil nesprávného právního posouzení a popřel poznatky vyplývající z věci T-689/16.
                  Tribunál nezohlednil obsah písemností ve spise, jakož i rozsah ochrany plynoucí z postavení oznamovatele a protiprávně obrátil důkazní břemeno.
                  Tribunál se rovněž dopustil nesprávného právního posouzení a rozhodl ultra petita, když rozhodl, že navrhovatel nepožádal generálního tajemníka, aby převzal roli odvolacího hodnotitele, ani nepožádal, aby byl svolán hodnotící výbor.

                  2.

                  K zamítnutí druhé části prvního důvodu žaloby na neplatnost:
                  Tribunál protiprávně rozhodl, že příloha D.7 předložená Komisí je přípustná a spolehlivá.
                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení a rozhodl ultra petita, když navrhovateli vytkl, že během hodnocení nenapadl jmenování F jakožto hodnotitele. Rovněž nezohlednil znění čl. 3 odst. 3 obecných prováděcích ustanovení.
                  Tribunál měl v rozporu se skutečnostmi uvedenými ve spise za to, že konfliktní situace byla pouze tvrzená, když nebyla napadena.
                  Tribunál měl také nesprávně za to, že navrhovatel neprokázal, že hodnocení by mohlo být odlišné, pokud by nedošlo k oznámeným nesrovnalostem.

                  3.

                  K zamítnutí druhé části druhého důvodu žaloby na neplatnost:
                  Tribunál se nezabýval otázkou přípustnosti a spolehlivosti přílohy D.7, třebaže se opíral o tuto písemnost.
                  Tribunál nezohlednil ochranu plynoucí z postavení oznamovatele a neověřil existenci subjektivní zaujatosti, kterou byl stižen hodnotící postup.
                  Tribunál předjímal potenciální výsledek zrušujícího rozsudku a rozhodl ultra petita. Porušil rovněž zásadu kontradiktornosti.
                  Tribunál také nesprávně použil obecná prováděcí ustanovení týkající se hodnocení.

                  4.

                  K zamítnutí první části třetího důvodu žaloby na neplatnost:
                  Tribunál tím, že rozhodl, že byla prokázána spojitost mezi konkrétními, spolehlivými a ověřenými skutečnostmi, nezohlednil důkazy a dokumenty předložené stranami sporu. Dále protiprávně stanovil podmínku přípustnosti žalobního důvodu a porušil pravidla použitelná v případě dlouhodobé nepřítomnosti. Nakonec protiprávně neprovedl meritorní posouzení situace navrhovatele.

                  5.

                  K zamítnutí druhé části třetího důvodu žaloby na neplatnost:
                  Tribunál porušil pravidla v oblasti provádění důkazů a porušil zásadu kontradiktornosti a právo na obhajobu.


title: Věc C-582/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Okregowym Warszawa-Praga w Warszawie (Polsko) dne 17. září 2021 – FY v. Profi Credit Polska S.A.

text:
               7.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Okregowym Warszawa-Praga w Warszawie (Polsko) dne 17. září 2021 – FY v. Profi Credit Polska S.A.
      (Věc C-582/21)
      (2022/C 64/16)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud:

      Sąd Okregowy Warszawa-Praga w Warszawie

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka: FY

         Odpůrkyně: Profi Credit Polska S.A.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 4 odst. 3 a čl. 19 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii s přihlédnutím k zásadě rovnocennosti, která vyplývá z judikatury Soudního dvora Evropské unie, vykládány v tom smyslu, že rozhodnutí Soudního dvora EU o výkladu unijního práva vydané na základě čl. 267 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii představuje důvod pro obnovu občanskoprávního řízení ukončeného dřívějším pravomocným rozhodnutím, pokud takové ustanovení vnitrostátního práva, jako je článek 4011 Kodeksu postępowania cywilnego (občanský soudní řád), umožňuje obnovu řízení v případě vydání pravomocného rozhodnutí na základě ustanovení, o kterém Trybunał Konstytucyjny (Ústavní soud, Polsko) nálezem rozhodl, že je v rozporu s právním aktem vyšší právní síly?

                  2)

                  Vyžaduje zásada konformního výkladu vnitrostátního práva vyplývající z čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii a z judikatury Soudního dvora Evropské unie, aby takové vnitrostátní ustanovení, jako je čl. 401 bod 2 občanského soudního řádu, bylo vykládáno extenzivně, tak aby důvod pro obnovu řízení stanovený v tomto ustanovení bylo možné uplatnit na pravomocný rozsudek pro zmeškání, ve kterém soud – v rozporu s povinnostmi vyplývajícími z rozsudku [Soudního dvora Evropské unie] ve věci Profi Credit, C-176/17 – nezkoumal smlouvu uzavřenou mezi spotřebitelem a poskytovatelem půjčky z hlediska zneužívajících ujednání, ale se omezil jen na posouzení formální platnosti směnky?