title: Věc C-93/12: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Sofia-grad — Bulharsko) — ET Agrokonsulting-04-Velko Stojanov v. Izpalnitelen direktor na Daržaven fond „Zemedelje“ — Razplaštatelna agencia ( „Zemědělství — Procesní autonomie členských států — Společná zemědělská politika — Podpory — Přezkum správních sporů — Určení příslušného soudu — Vnitrostátní kritérium — Správní soud, v jehož obvodu je sídlo orgánu, který napadený správní akt vydal — Zásada rovnocennosti — Zásada efektivity — Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/28

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Sofia-grad — Bulharsko) — ET Agrokonsulting-04-Velko Stojanov v. Izpalnitelen direktor na Daržaven fond „Zemedelje“ — Razplaštatelna agencia
   (Věc C-93/12) (1)

   (Zemědělství - Procesní autonomie členských států - Společná zemědělská politika - Podpory - Přezkum správních sporů - Určení příslušného soudu - Vnitrostátní kritérium - Správní soud, v jehož obvodu je sídlo orgánu, který napadený správní akt vydal - Zásada rovnocennosti - Zásada efektivity - Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie)
   2013/C 225/45
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: ET Agrokonsulting-04-Velko Stojanov

      Žalovaný: Izpalnitelen direktor na Daržaven fond „Zemedelje“ — Razplaštatelna agencia

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Administrativen sad Sofia-grad — Výklad zásady efektivity a zásady účinné právní ochrany zakotvené v článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, jakož i zásady rovnocennosti — Režim podpory společné zemědělské politiky — Vnitrostátní procesní pravidlo, které stanoví, že k řízení ve správních sporech vyplývajících z provádění společné zemědělské politiky je příslušný pouze správní soud, v jehož obvodu se nachází sídlo správního orgánu, který napadený správní akt přijal, oproti tomu však stanoví, že k řízení v obdobných sporech vnitrostátní povahy je příslušný soud, v jehož obvodu se nachází dotčený zemědělský pozemek

      Výrok

   Unijní právo, a konkrétně zásady rovnocennosti a efektivity, jakož i článek 47 Listiny základních práv Evropské unie, nebrání takovému vnitrostátnímu pravidlu o soudní příslušnosti, jaké je stanoveno v čl. 133 odst. 1 soudního řádu správního (Administrativnoprocesualen kodex), v jehož důsledku jsou všechny spory, jež se týkají rozhodnutí vnitrostátního orgánu odpovědného za vyplácení zemědělských podpor na základě provádění společné zemědělské politiky Evropské unie, svěřeny jedinému soudu, pokud podmínky soudních řízení určených k zajištění ochrany práv, která jednotlivcům vyplývají z unijního práva, nejsou méně příznivé než podmínky stanovené pro soudní řízení určená k ochraně práv vyplývajících z případných režimů podpor ve prospěch zemědělců upravených vnitrostátním právem, a pokud takové pravidlo o soudní příslušnosti nepřináší jednotlivcům procesní znevýhodnění, zejména pokud jde o délku řízení, jež mohou nadměrně ztěžovat výkon práv vyplývajících z unijního práva, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 133, 5.5.2012.


title: Věc C-57/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalsko) dne 4. února 2013 — Marina da Conceição Pacheco Almeida v. Fundo de Garantia Salarial, IP, a Instituto da Segurança Social, IP

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalsko) dne 4. února 2013 — Marina da Conceição Pacheco Almeida v. Fundo de Garantia Salarial, IP, a Instituto da Segurança Social, IP
   (Věc C-57/13)
   2013/C 108/35
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Central Administrativo Norte

      Účastníci původního řízení

      Odvolatelka: Marina da Conceição Pacheco Almeida

      Odpůrci: Fundo de Garantia Salarial, IP, a Instituto da Segurança Social, IP

      Předběžné otázky

   Je třeba unijní právní úpravu v oblasti záruk mzdových pohledávek z důvodu platební neschopnosti zaměstnavatele, konkrétně články 4 a 10 směrnice 80/987/EHS (1), vykládat v tom smyslu, že brání takovému ustanovení vnitrostátního práva, které zaručuje výlučně pohledávky vzniklé během šesti měsíců před podáním žaloby na prohlášení úpadku zaměstnavatele i v případě, že zaměstnanci podali proti němu žalobu k Tribunal do Trabalho, kterou se domáhali určení dlužné částky a její nucené úhrady?

      (1)  Směrnice Rady 80/987/EHS ze dne 20. října 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele
   Úř. věst. L 283, s. 23; Zvl. vyd. 05/01, s. 217


title: Věc T-228/09: Žaloba podaná dne 11. června 2009 — United States Polo Association v. OHIM — Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.)

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/62

         Žaloba podaná dne 11. června 2009 — United States Polo Association v. OHIM — Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.)
   (Věc T-228/09)
   2009/C 180/114
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: United States Polo Association (Lexington, Spojené státy) (zástupci: P. Goldenbaum, T. Melchert a I. Rohr, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Textiles CMG, SA (Onteniente, Valencie, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 20. března 2009 ve věci R 886/2008-4; a

               —

               uložit žalovanému, aby nesl vlastní náklady řízení a náklady řízení žalobkyně a v případě vstupu další účastnice řízení před odvolacím senátem do řízení, uložit této, aby nesla vlastní náklady řízení

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobce

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „U.S. POLO ASSN.“ pro výrobky zařazené do tříd 9, 20, 21, 24 a 27

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní označení „POLO-POLO“ zapsané jako španělská ochranná známka pro výrobky zařazené do třídy 24; slovní označení „POLO-POLO“ zapsané jako ochranná známka Společenství pro výrobky zařazené do tříd 24, 25 a 39

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám u všech dotčených výrobků

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č.207/2009] tím, že odvolací senát učinil nesprávný závěr ohledně existence nebezpečí záměny mezi dotčenými ochrannými známkami.


title: Věc C-62/08: Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. února 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie van België — Belgie) — UDV North America Inc v. Brandtraders NV ( Článek 104 odst. 3 druhý pododstavec jednacího řádu — Ochranná známka Společenství — Nařízení č. 40/94 — Článek 9 odst. 1 písm. a) a 2 písm. d) — Právo majitele ochranné známky bránit třetí osobě v užívání označení totožného s ochrannou známkou — Pojem užívat — Užívání označení totožného s ochrannou známkou obchodním zprostředkovatelem v jeho obchodních listinách — Zprostředkovatel jednající vlastní jménem na účet prodávajícího )

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/16

         Usnesení Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 19. února 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Cassatie van België — Belgie) — UDV North America Inc v. Brandtraders NV
   (Věc C-62/08) (1)

   („Článek 104 odst. 3 druhý pododstavec jednacího řádu - Ochranná známka Společenství - Nařízení č. 40/94 - Článek 9 odst. 1 písm. a) a 2 písm. d) - Právo majitele ochranné známky bránit třetí osobě v užívání označení totožného s ochrannou známkou - Pojem „užívat“ - Užívání označení totožného s ochrannou známkou obchodním zprostředkovatelem v jeho obchodních listinách - Zprostředkovatel jednající vlastní jménem na účet prodávajícího“)
   2009/C 113/31
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van Cassatie van België

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: UDV North America Inc

      Žalovaná: Brandtraders NV

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hof van Cassatie van België — Výklad čl. 9 odst. 1 a odst. 2 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1) — Právo majitele ochranné známky podat námitky proti jejímu užívání třetí stranou — Pojem užívání ochranné známky

      Výrok

   Pojem užívání ve smyslu čl. 9 odst. 1 písm. a) a odst. 2 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství zahrnuje takovou situaci, jaká je předmětem původní věci, v níž obchodní zprostředkovatel, který jedná vlastním jménem, avšak na účet prodávajícího, a který proto není stranou zainteresovanou na obchodu se zbožím, v němž je sám smluvně vázán, používá ve svých obchodních listinách označení, které je totožné s ochrannou známkou Společenství pro výrobky nebo služby, pro než je zapsána.

      (1)  Úř. věst. C 107, 26.4.2008.


title: Věc T-523/15: Žaloba podaná dne 10. září 2015 – Italmobiliare a další v. Komise

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/53

         Žaloba podaná dne 10. září 2015 – Italmobiliare a další v. Komise
   (Věc T-523/15)
   (2015/C 354/64)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italmobiliare SpA (Miláno, Itálie), Sirap-Gema SpA (Verolanuova, Itálie), Sirap France SAS (Noves, Francie), Petruzalek GmbH (Tattendorf, Rakousko), Petruzalek kft (Budapešť, Maďarsko), Petruzalek s.r.o. (Bratislava, Slovensko), Petruzalek s.r.o. (Břeclav, Česká republika) (zástupci: M. Siragusa, advokát, F. Moretti, advokát, A. Bardanzellu, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               nařídil vypracování znaleckého posudku pro účely ekonomické analýzy případu;

               —

               zrušil rozhodnutí v části, v níž bylo rozhodnuto, že se na společnost Linpac uplatní ochrana před sankcemi upravená v Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů („Oznámení“);

               —

               zrušil rozhodnutí v části, v níž přičetlo sankcionovaná jednání i společnosti Italmobiliare a uložilo jí zaplacení pokut společně a nerozdílně;

               —

               snížil výše uložených sankcí;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba je podána proti témuž rozhodnutí napadenému ve věci T-522/15, CCPL a další v. Komise.
   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod: porušení Oznámení a zásady rovného zacházení, neboť Komise poskytla ochranu společnosti Linpac, přestože nejsou splněny nezbytné podmínky stanovené v tomto oznámení.

               2.

               Druhý žalobní důvod: porušení článku 101 SFEU, zásad právní jistoty, personality trestu a presumpce neviny zakotvených v čl. 6 odst. 2 a článku 7 Evropské úmluvy o lidských právech („Úmluva“), článků 48 a 49 Listiny základních práv Evropské unie („niceská Listina“), základního práva na vlastnictví zakotveného v článku 1 Dodatkového protokolu k Úmluvě, článku 14 Úmluvy a článků 17 a 21 niceské Listiny, jakož i porušení zásad zákazu diskriminace a rovného zacházení, neboť Komise nesprávně přičetla společnosti Italmobiliare coby mateřské společnosti společnou a nerozdílnou odpovědnost za jednání, kterých se dopustily ovládané společnosti.

               3.

               Třetí žalobní důvod: porušení článku 101 SFEU, článku 23 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1), pokynů pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1/2003 („Pokyny“), jakož i zásad proporcionality a rovného zacházení ve vztahu k určení následujících prvků/parametrů pro výpočet sankcí: i) hodnota prodejů; ii) částka za závažnost; iii) entry fee; iv) stanovení základní výše pokuty (zejména nepřihlédnutí ke krizi v odvětví); v) nejvyšší možná hranice podle čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003; a vi) nedostatečné snížení sankcí z důvodu dlouhého trvání řízení; a konečně porušení článku 101 SFEU, Pokynů a povinnosti uvést odůvodnění, pokud jde o nevyhovění návrhu na uplatnění bodu 35 výše uvedených pokynů.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod: žalobkyně navrhují, aby na základě článku 31 nařízení č. 1/2003 vykonal Tribunál Evropské unie svou pravomoc v plné jurisdikci a aby i v případě nevyhovění předcházejícím žalobním důvodům nahradil posouzení Komise svým posouzením, a v každém případě snížil celkovou výši pokut uložených v rozhodnutí.


title: Věc C-344/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy w Kościanie (Polská republika) dne 24. července 2008 – Trestní řízení proti Tomaszi Rubachovi

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy w Kościanie (Polská republika) dne 24. července 2008 – Trestní řízení proti Tomaszi Rubachovi
   (Věc C-344/08)
   (2008/C 272/17)
   Jednací jazyk: polština.
   Předkládající soud
   Sąd Rejonowy w Kościanie
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Prokuratura Rejonowa w Kościanie

      Žalovaný: Tomasz Rubach
   Předběžná otázka
   Jak by měl být správně vykládán čl. 8 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (1), to znamená, jak podle práva Společenství může držitel zvířat zařazených do přílohy B (která nejsou obojživelníci, plazi, ptáci ani savci) dostatečně prokázat, že jeho exemplář byl získán nebo dovezen do Společenství v souladu s platnými právními předpisy o ochraně volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin v případě, kdy se ustanovení vnitrostátního práva těmito záležitostmi nezabývají?

      (1)  Úř. věst. 1997, L 61, 3.3.1997, s. 1


title: Věc T-262/12: Žaloba podaná dne 12. června 2012 — Central Bank of Iran v. Rada

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/27

         Žaloba podaná dne 12. června 2012 — Central Bank of Iran v. Rada
   (Věc T-262/12)
   2012/C 243/48
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Central Bank of Iran (Teherán, Írán) (zástupce: M. Lester, Barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí Rady 2012/35/SZBP ze dne 23. ledna 2012 (1) a nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 (2) v rozsahu, v němž se opatření přijatá prostřednictvím těchto právních aktů použijí na žalobkyni;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z tvrzení, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, když vycházela z toho, že byla splněna kritéria pro její zařazení na seznam rozhodnutí Rady 2012/35/SZBP a nařízení Rady (EU) č. 267/2012.

               2)

               V rámci druhého žalobního důvodu žalobkyně uvádí, že žalovaná náležitě a dostatečně neodůvodnila její zařazení do seznamu osob a subjektů, na které se vztahují omezující opatření.

               3)

               Třetí žalobní důvod se týká výtky, že žalovaná porušila práva žalobkyně na obhajobu a na účinný soudní přezkum.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z tvrzení, že žalovaná neodůvodněně nebo nepřiměřeně porušila základní práva žalobkyně, včetně práva na ochranu vlastnictví a dobrou pověst.

      (1)  Rozhodnutí Rady 2012/35/SZBP ze dne 23. ledna 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2012, L 19, s. 22)

      (2)  Nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. 2012, L 88, s. 1)


title: Věc F-1/08: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 27. června 2008 – Nijs v. Účetní dvůr (Veřejná služba — Úředníci — Článek 35 odst. 1 písm. e) jednacího řádu — Popis žalobních důvodů a argumentů — Lhůta na podání stížnosti — Zjevná nepřípustnost)

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/72

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 27. června 2008 – Nijs v. Účetní dvůr
   (Věc F-1/08) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Článek 35 odst. 1 písm. e) jednacího řádu - Popis žalobních důvodů a argumentů - Lhůta na podání stížnosti - Zjevná nepřípustnost)
   (2008/C 209/133)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Bart Nijs (Bereldange, Lucembursko) (zástupce: F. Rollinger, advokát)

      Žalovaný: Účetní dvůr Evropských Společenství (zástupci: T. Kennedy, J.-M. Stenier a G. Corstens, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak zrušení rozhodnutí Odvolacího výboru nepovýšit žalobce do platové třídy A*11 v rámci výkonu povýšení v roce 2005, a jednak návrh na náhradu škody
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zčásti zjevně nepřípustná a zamítá jako zčásti zjevně neopodstatněná.

               2)

               B. Nijsovi se ukládá náhrada všech nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008, s. 68.


title: Věc T-47/09: Žaloba podaná dne 9. února 2009 – Deutsche Behindertenhilfe – Aktion Mensch v. OHIM (diegesellschafter.de)

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/18

         Žaloba podaná dne 9. února 2009 – Deutsche Behindertenhilfe – Aktion Mensch v. OHIM (diegesellschafter.de)
   (Věc T-47/09)
   2009/C 102/29
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Deutsche Behindertenhilfe – Aktion Mensch eV (Mainz, Německo) (zástupci: V. Töbelmann a A. Piltz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí R 1094/2008-1 prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 27. listopadu 2008;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „diegesellschafter.de“ pro služby zařazené do tříd 35 a 41 (přihláška č. 4 606 372)

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (1), protože přihlašovaná ochranná známka má nezbytnou rozlišovací způsobilost a neexistuje potřeba dostupnosti.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-275/07: Žaloba podaná dne 18. července 2007 – Ebro Puleva v. OHIM – Berenguel (BRILLO'S)

text:
               6.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/13

         Žaloba podaná dne 18. července 2007 – Ebro Puleva v. OHIM – Berenguel (BRILLO'S)
   (Věc T-275/07)
   (2007/C 235/24)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ebro Puleva, SA (Madrid) (zástupci: P. Casamitjana Lleonart, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Luis Berenguel, SL
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 21. května 2007 ve věci R 493/2006-2 (týkající se námitkového řízení č. B 705 790).

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: LUIS BERENGUEL, S.L.

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „BRILLO'S“ pro výrobky tříd 29, 30 a 31 (přihláška č. 2 984 995).

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: španělská obrazová ochranná známka „brillante“ (ochranná známka č. 922 772) pro výrobky třídy 30 a španělská obrazová ochranná známka „brillante“ (ochranná známka č. 2 413 459) pro výrobky třídy 29.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), jelikož bylo rozhodnuto, že kolidující označení jsou foneticky, pojmově a vzhledově odlišná.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-500/12: Žaloba podaná dne 6. listopadu 2012 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/26

         Žaloba podaná dne 6. listopadu 2012 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-500/12)
   2013/C 26/52
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Hottiaux a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že nepřijala, nebo každopádně Komisi nesdělila právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Komise 2011/18/EU ze dne 1. března 2011, kterou se mění přílohy II, V a VI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/57/ES o interoperabilitě železničního systému ve Společenství (1), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 2 této směrnice;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 31. prosince 2011.

      (1)  Úř. věst. L 57, s. 21.


title: Věc T-432/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2009 — Francie v. Komise ( EZOZF — Záruční sekce — Výdaje vyloučené z financování Společenství — Ovoce a zelenina — Podmínky uznání organizací producentů )

text:
               21.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/42

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2009 — Francie v. Komise
   (Věc T-432/07) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování Společenství - Ovoce a zelenina - Podmínky uznání organizací producentů“)
   2009/C 282/79
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues, A.-L. During, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Clotuche-Duvieusart a F. Jimeno Fernández, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost rozhodnutí Komise 2007/647/ES ze dne 3. října 2007, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (Úř. věst. L 261, s. 28), v rozsahu, v němž vylučuje některé výdaje vynaložené Francouzskou republikou ve prospěch organizací producentů ovoce a zeleniny.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 22, 26.1.2008.


title: Věc C-313/06: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/26/ES ze dne 21. dubna 2004 , kterou se mění směrnice 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/18

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 19. dubna 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-313/06) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/26/ES ze dne 21. dubna 2004, kterou se mění směrnice 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2007/C 96/30)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Lawunmi a D. Recchia, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. M. Braguglia a M. Fiorilli, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/26/ES ze dne 21. dubna 2004, kterou se mění směrnice 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (Úř. věst. L 146, s. 1), ve stanovené lhůtě
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/26/ES ze dne 21. dubna 2004, kterou se mění směrnice 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 212, 2.9.2006.


title: Věc C-602/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. prosince 2012 Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 10. října 2012 ve věci T-172/09, Gem-Year Industrial Co. Ltd v. Rada Evropské unie

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/6

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. prosince 2012 Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 10. října 2012 ve věci T-172/09, Gem-Year Industrial Co. Ltd v. Rada Evropské unie
   (Věc C-602/12 P)
   2013/C 101/12
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (zástupci: Y. Melin, V. Akritidis, advokáti)

      Další účastníci řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

               1)

               zrušit v plném rozsahu rozsudek sedmého senátu Tribunálu ze dne 10. října 2012 ve věci T-172/09, Gem-Year Industrial Co. Ltd v. Rada Evropské unie;

               2)

               vydáním konečného rozsudku vyhovět:

                           —

                           třetímu žalobnímu důvodu týkajícímu se neexistence újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství, která je v rozporu s článkem 3 základního nařízení (1); a

                           —

                           sedmému žalobnímu důvodu týkajícímu se neoprávněného vyrovnání subvence odmítnutím tržního zacházení v rozporu s nařízení č. 2026/97 (2) a čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení;
                           nebo podpůrně vrátit věc Tribunálu;

               3)

               uložit Radě a vedlejším účastníkům kromě vlastních nákladů řízení náhradu nákladů řízení, které vznikly navrhovatelkám v tomto řízení, jakož i v řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelky tvrdí, že napadený rozsudek má být zrušen z následujících důvodů:

               Zaprvé, ze skutkových okolností přednesených před Tribunálem jasně vyplývá, že neexistuje žádný důkaz, že by unijnímu odvětví spojovacích prostředků vznikla újma způsobená dumpingovými dovozy z Číny ve smyslu čl. 3 odst. 2, 5 a 6 základního anti-dumpingového nařízení (3). První důvod kasačního opravného prostředku je rozdělen do následujících dvou částí:

                           i)

                           Tribunál zkreslil jasný smysl důkazů, které byly mu byly předloženy, když vycházel z toho že ziskové rozpětí dosažené unijním odvětvím spojovacích prostředků během posuzovaného období (od 1. ledna 2003 do 30. září 2007) bylo negativně ovlivněné dumpingovými dovozy z Číny, naproti tomu z důkazů obsažených ve spise jasně vyplývá, že zisky v daném období kolísaly a byly druhé nejvyšší během posledního roku (4,4 %), přičemž v daném období byly nejvyšší i dumpingové dovozy z Číny a blížily se ke své maximální historické úrovni 4,7 % (v roce 2004), což je hodnota těsně pod cílovým ziskem (5 %), používaným Komisí pro výpočet rozpětí cenového podbízení.

                           ii)

                           Důkazy předložené Tribunálu popisují rostoucí a více prosperující unijní výrobní odvětví, zejména po dobu období vyšetřování. Nepopisují žádný případ značné újmy, ale spíš případ hypoteticky ušlé příležitosti plného využití rostoucího vnitřního trh EU. Tribunál se tím, že na tomto základě rozhodl, že orgány EU správně vycházely ze značné újmy způsobené dumpingovými dovozy, dopustil nesprávného právního posouzení zjištěných skutkových okolností, takže čl. 3 odst. 2, 5 a 6 základního nařízení nebyl správně uplatněn.

               Zadruhé, se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když vycházel z toho, že žádost o tržní zacházení podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení by mohla být zamítnuta na základě zjištění, že dodavatelskému odvětví byly poskytnuty subvence. To by vedlo spíše k vyrovnání těchto subvencí, než k zahájení vyšetřování podle nařízení Rady č. 2026/97 (tehdy použitelného základní antisubvenčního nařízení). Jedná se o protiprávní výklad čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení a porušení nařízení Rady č. 206/97.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 56, s. 1; Zvl. vyd. 11/10, s. 45).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 288, s. 1; Zvl. vyd. 11/10, s. 78).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, s. 51).


title: Věc C-569/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Mercantil n ° 3 de Barcelona (Španělsko) dne 9. prosince 2014 – Jordi Carné Hidalgo a Anna Aracil Gracia v. Catalunya Banc, S.A.

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/35

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Španělsko) dne 9. prosince 2014 – Jordi Carné Hidalgo a Anna Aracil Gracia v. Catalunya Banc, S.A.
   (Věc C-569/14)
   (2015/C 046/41)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Jordi Carné Hidalgo a Anna Aracil Gracia

      Žalovaná: Catalunya Banc, S.A.

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje článek 43 španělského občanského soudního řádu (Ley de Enjuiciamiento Civil), který brání tomu, aby soud v případě, kdy jiný soud položil předběžnou otázku Soudnímu dvoru Evropské unie, navrhl účastníkům řízení možnost přerušit civilní řízení, jednoznačné omezení ustanovení článku 7 směrnice [93/13/] EHS (1) v souvislosti s povinností členských států zajistit, aby v zájmu spotřebitelů a konkurentů existovaly přiměřené a účinné prostředky zabraňující dalšímu používání zneužívajících klauzulí ve smlouvách, které uzavírají prodávající nebo poskytovatelé se spotřebiteli?

               2)

               Představuje čl. 721 odst. 2 španělského [občanského soudního řádu], který brání tomu, aby soud v řízeních o individuálních žalobách, ve kterých je navrhováno prohlášení neplatnosti některé z všeobecných podmínek z důvodu její zneužívající povahy, přijal nebo z moci úřední navrhl přijetí předběžných opatření, jednoznačné omezení ustanovení článku 7 směrnice [93/13/]EHS v souvislosti s povinností členských států zajistit, aby v zájmu spotřebitelů a konkurentů existovaly přiměřené a účinné prostředky zabraňující dalšímu používání zneužívajících klauzulí ve smlouvách, které uzavírají prodávající nebo poskytovatelé se spotřebiteli?

               3)

               Neměly by účinky předběžných opatření, jež lze přijmout v řízení o individuální žalobě buď na návrh účastníka řízení, nebo bez návrhu, být s cílem zajistit přiměřené a účinné prostředky stanovené v citovaném článku 7 uvedené směrnice prodlouženy až do okamžiku vydání konečného rozhodnutí v řízení o individuální nebo o kolektivní žalobě kolidujícím s řízeními o individuálních žalobách?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288).


title: Věc C-129/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Nürnberg (Německo) dne 20. března 2014 – trestní řízení proti Zoran Spasic

text:
               19.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Nürnberg (Německo) dne 20. března 2014 – trestní řízení proti Zoran Spasic
   (Věc C-129/14)
   2014/C 151/19
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Účastník původního trestního řízení

   Zoran Spasic

      Další účastník řízení: Generalstaatsanwaltschaft Nürnberg

      Předběžné otázky

               1)

               Je článek 54 Úmluvy k provedení Schengenské dohody (1) slučitelný s článkem 50 Listiny základních práv v rozsahu, v němž podmiňuje zákaz dvojího trestu tím, že v případě odsouzení již byla sankce vykonána nebo je právě vykonávána, nebo že podle práva smluvní strany, ve které byl rozsudek vynesen, již nemůže být vykonána?

               2)

               Je uvedená podmínka podle článku 54 Úmluvy k provedení Schengenské dohody splněna i tehdy, když byla vykonána jen část sankce (zde peněžitý trest) sestávající ze dvou samostatných částí (zde trest odnětí svobody a peněžitý trest) uložené ve státě, ve kterém byl rozsudek vynesen?

      (1)  Úř. věst. L 239, s. 19.


title: Věc T-231/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. ledna 2007 – Řecko v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Společné diplomatické zastoupení v Abuji (Nigérie) — Inkaso dluhu formou započtení — Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 a č. 2342/2002 — Zásada dobré víry v mezinárodním právu veřejné )

text:
               10.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 56/26

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 17. ledna 2007 – Řecko v. Komise
   (Věc T-231/04) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Společné diplomatické zastoupení v Abuji (Nigérie) - Inkaso dluhu formou započtení - Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 a č. 2342/2002 - Zásada dobré víry v mezinárodním právu veřejné“)
   (2007/C 56/50)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: P. Mylonopoulos a V. Kyriazopoulos, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Triantafyllou a F. Dintilhac, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení aktu ze dne 10. března 2004, kterým Komise provedla formou zápočtu inkaso částek, jež dlužila Řecká republika v návaznosti na svou účast v projektech v oblasti nemovitostí týkajících se diplomatického zastoupení Komise, jakož i některých členských států Evropské unie v Abuji (Nigérie).
   Výrok rozsudku

               1)

               Stanovisko právní služby Rady ze dne 26. června 1998, předložené Řeckou republikou v příloze 12 žaloby, se vyjímá ze spisu.

               2)

               Žaloba se zamítá.

               3)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 179, 10.7.2004 (původně věc C-189/04).


title: Věc C-125/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Iron & Smith kft v. Unilever NV „Řízení o předběžné otázce — Ochranné známky — Zápis národní ochranné známky totožné nebo podobné starší ochranné známce Společenství — Ochranná známka Společenství s dobrým jménem v Evropské unii — Zeměpisný rozsah dobrého jména“

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/7

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Iron & Smith kft v. Unilever NV
   (Věc C-125/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Ochranné známky - Zápis národní ochranné známky totožné nebo podobné starší ochranné známce Společenství - Ochranná známka Společenství s dobrým jménem v Evropské unii - Zeměpisný rozsah dobrého jména“)
   (2015/C 354/07)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Fővárosi Törvényszék

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Iron & Smith kft

      Žalovaná: Unilever NV

      Výrok

               1)

               Článek 4 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008 o sbližování právních předpisů členských států v oblasti ochranných známek musí být vykládán v tom smyslu, že je-li dobré jméno starší ochranné známky Společenství zjištěno na podstatné části území Unie, které se může případně krýt s územím jediného členského státu, což nutně nemusí být stát, kde byla podána žádost o zápis pozdější národní ochranné známky, je třeba mít za to, že tato ochranná známka má dobré jméno v Evropské unii. Kritéria stanovená judikaturou týkající se řádného užívání ochranné známky Společenství nejsou jako taková relevantní pro stanovení existence „dobrého jména“ ve smyslu čl. 4 odst. 3 této směrnice.

               2)

               Pokud již starší ochranná známka Společenství získala dobré jméno na podstatné části území Evropské unie, nikoli však u relevantní veřejnosti členského státu, ve kterém byl požadován zápis pozdější národní ochranné známky, jíž se týká námitka, může mít majitel starší ochranné známky Společenství prospěch z ochrany podle čl. 4 odst. 3 směrnice 2008/95, pokud se ukáže, že část zmíněné veřejnosti, která není z obchodního hlediska zanedbatelná, tuto ochrannou známku zná a spojuje ji s pozdější národní ochrannou známkou a že vzhledem ke všem relevantním faktorům projednávaného případu existuje buď skutečný a trvající zásah do ochranné známky Společenství ve smyslu tohoto ustanovení, anebo vážné nebezpečí, že k takovému zásahu dojde v budoucnosti.

      (1)  Úř. věst. C 175, 10.6.2014.


title: Věc C-108/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 24. února 2016 – Openbaar Ministerie v. Paweł Dworzecki

text:
               2.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/29

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) dne 24. února 2016 – Openbaar Ministerie v. Paweł Dworzecki
   (Věc C-108/16)
   (2016/C 156/39)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank Amsterdam

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Openbaar Ministerie

      Žalovaný: Pawel Dworzecki

      Předběžné otázky

               1)

               Jsou pojmy

                           —

                           „byla včas osobně předvolána, a tudíž informována o plánovaném datu a místu konání jednání soudu, ve kterém bylo vydáno dané rozhodnutí“,
                           a

                           —

                           „včas jiným způsobem skutečně převzala úřední informaci o plánovaném datu a místu konání jednání soudu tak, aby bylo možné jednoznačně určit, že o plánovaném jednání soudu věděla“,
                           použité v čl. 4a odst. 1 písm. a) rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV, autonomní pojmy unijního práva?

               2)

               Pokud ano,

                           a)

                           jak mají být tyto autonomní pojmy obecně vykládány, a

                           b)

                           spadá případ, o jaký se jedná v projednávané věci, který se vyznačuje tím, že:

                                       —

                                       podle EZR bylo předvolání předáno na adrese bydliště vyžádané osoby členovi její domácnosti, který se zavázal předat předvolání vyžádané osobě,

                                       —

                                       EZR neumožňuje zjistit, kdy, a zda vůbec, vyžádané osobě tento člen domácnosti předvolání skutečně předal,

                                       —

                                       prohlášení učiněná vyžádanou osobou na jednání před předkládajícím soudem neumožňují určit, zda se tato včas seznámila s plánovaným datem a místem konání jednání soudu,

                     pod jeden z autonomních pojmů uvedených v první otázce?


title: Věc T-502/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2007 – Lopparelli v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Povyšování — hodnotící období pro účely povyšování 2003 — Udělení přednostních bodů )

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/34

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2007 – Lopparelli v. Komise
   (Věc T-502/04) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Povyšování - hodnotící období pro účely povyšování 2003 - Udělení přednostních bodů“)
   (2007/C 199/63)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Stephane Lopparelli (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Berardis-Kayser a M. Velardo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žaloba na zrušení rozhodnutí, kterým se žalobci udělují přednostní body za hodnotící období pro účely povyšování 2003, a na zrušení rozhodnutí, jímž se odmítá zápis jeho jména na seznam úředníků povýšených do platové třídy A5 za totéž období
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 57, 5.3.2005.


title: Věc T-32/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. března 2012 — Ella Valley Vineyards v. OHIM — HFP (ELLA VALLEY VINEYARDS) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ELLA VALLEY VINEYARDS — Starší národní ochranná známka ELLE a starší ochranná známka Společenství ELLE — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí asociace — Spojitost mezi označeními — Dobré jméno — Neexistence podobnosti označení — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               28.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 126/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. března 2012 — Ella Valley Vineyards v. OHIM — HFP (ELLA VALLEY VINEYARDS)
   (Věc T-32/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ELLA VALLEY VINEYARDS - Starší národní ochranná známka ELLE a starší ochranná známka Společenství ELLE - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí asociace - Spojitost mezi označeními - Dobré jméno - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 126/27
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ella Valley Vineyards (Adulam) Ltd (Jeruzalém, Izrael) (zástupci: C. de Haas a O. Vanner, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Hachette Filipacchi Presse (HFP) (Levallois Perret, Francie) (zástupce: C. Moyou Joly, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 11. listopadu 2009 (věc R 1293/2008-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Hachette Filipacchi Presse (HFP) a Ella Valley Vineyards (Adulam) Ltd.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 11. listopadu 2009 (věc R 1293/2008-1) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu rovněž náhrada nákladů řízení společnosti Ella Valley Vineyards (Adulam) Ltd.

               3)

               Společnost Hachette Filipacchi Presse (HFP) ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 27.3.2010.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) 20. ledna 2005 ve věci C-306/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social n° 3 de Orense): Cristalina Salgado Alonso proti Instituto Nacional da la Seguriad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (Sociální zabezpečení migrujících pracovníků — Články 12 ES, 39 ES a 42 ES — Článek 45 a čl. 48 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1408/71 — Stáří a smrt — Nezaměstnanost — Minimální doby pojištění — Doby pojištění zohledněné při výpočtu dávek, ale nikoliv pro vznik nároku na dávky — Doby nezaměstnanosti — Započítání)

text:
               5.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 57/10

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   20. ledna 2005
   ve věci C-306/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social no 3 de Orense): Cristalina Salgado Alonso proti Instituto Nacional da la Seguriad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (1)

   (Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Články 12 ES, 39 ES a 42 ES - Článek 45 a čl. 48 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1408/71 - Stáří a smrt - Nezaměstnanost - Minimální doby pojištění - Doby pojištění zohledněné při výpočtu dávek, ale nikoliv pro vznik nároku na dávky - Doby nezaměstnanosti - Započítání)
   (2005/C 57/18)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci C-306/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Juzgado de lo Social no 3 de Orense (Španělsko) ze dne 24. června 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 16. července 2003, v řízení Cristalina Salgado Alonso proti Instituto Nacional da la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen (zpravodaj), P. Kūris a G. Arestis, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 20. ledna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Články 39 ES a 42 ES, jakož i článek 45 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1606/98 ze dne 29. června 1998, musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takovému vnitrostátnímu pravidlu, jako je pravidlo uvedené v dvacátém osmém dodatečném ustanovení obecného zákona o sociálním zabezpečení, které neumožňuje příslušným orgánům členského státu vzít v úvahu, za účelem vzniku nároku na starobní důchod v rámci vnitrostátního systému, některé doby pojištění, které nezaměstnaný pracovník získal na území tohoto státu a během kterých útvar správy pojištění pro případ nezaměstnanosti odváděl příspěvky na důchodové pojištění, s tím, že tyto doby jsou brány v úvahu pouze při výpočtu výše uvedeného důchodu.

      (1)  Úř. věst. C 226, 20.9.2003.


title: Věc C-433/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bari (Itálie) dne 22. září 2014 – trestní řízení proti Domenicovi Rosovi

text:
               15.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 448/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Bari (Itálie) dne 22. září 2014 – trestní řízení proti Domenicovi Rosovi
   (Věc C-433/14)
   (2014/C 448/04)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Bari

      Účastník původního trestního řízení

   Domenico Rosa

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 49 a násl. SFEU a článek 56 a násl. SFEU, jak jsou vykládány v rozsudku Soudního dvora Evropské unie č. 72 ze dne 16. února 2012 (ve spojených věcech C-72/10 a C-77/10), vykládat v tom smyslu, že brání vyhlášení veřejné zakázky týkající se koncesí s kratší dobou platnosti, než měly koncese udělené v minulosti, pokud byla uvedená veřejná zakázka vyhlášena z důvodu zhojení následků vyplývajících z protiprávního vyloučení určitého počtu hospodářských subjektů z předchozích zadávacích řízení?

               2)

               Je třeba článek 49 a násl. SFEU a článek 56 a násl. SFEU, jak jsou vykládány ve výše uvedeném rozsudku Soudního dvora Evropské unie, vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby požadavek časového sladění dob platnosti koncesí představoval adekvátní odůvodnění kratší doby platnosti koncesí nabízených v zadávacím řízení, ve srovnání s dobou platnosti koncesí udělených v minulosti?

               3)

               Je třeba článek 49 a násl. SFEU a článek 56 a násl. SFEU, jak jsou vykládány ve výše uvedeném rozsudku Soudního dvora Evropské unie, vykládat v tom smyslu, že brání uložení povinnosti bezplatně převést právo užívat hmotný a nehmotný majetek, který je tvořen sítí provozování a sběru sázek, v případě ukončení činnosti z důvodu uplynutí doby platnosti koncese nebo v důsledku rozhodnutí o zániku koncese či jejího odebrání?


title: Věc T-182/08: Žaloba podaná dne 16. května 2008 – Komise v. Atlantic Energy

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/46

         Žaloba podaná dne 16. května 2008 – Komise v. Atlantic Energy
   (Věc T-182/08)
   (2008/C 171/88)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. M. Rouchaud-Joët, S. Lejeune, zmocněnci, a M. Jarvis, barrister)

      Žalovaná: Atlantic Energy Ltd (Truro, Spojené království)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zaplatit Komisi částku 383 081,19 eur tvořenou jistinou ve výši 22 600,00 eur spolu s částkou 76 233,61 eur jako úroky z opožděné platby, vypočtenou podle sazby ECB zvýšené o 2 % z jistiny za období od 1. června 1996 do 28. února 2002, a částku 84 448,11 eur jako úroky z opožděné platby vypočtené z jistiny a úroky do 28. února podle sazby ECB zvýšené o 1,5 % pro období od 16. července 2002 do 31. května 2008, sníženou o kompenzaci ve výši 3 610,53 eur;

               —

               zaplatit 39,99 eur denně jako úroky ode dne 31. května 2008 až do úplného splacení dluhu a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Dne 29. března 1996 Evropské společenství, zastoupené Komisí, uzavřelo smlouvu BU 183/95 UK/AT se Sidney C. Banks PLC a Jenbacher Energiesysteme AG pro provádění projektu „Advanced automated gasifier with CHP using waste wood as fuel“ v rámci aktivit Společenství v odvětví nejaderné energie (1). Podle ustanovení smlouvy zaplatila Komise zálohu svého podílu na projektu určenému koordinátorovi smlouvy, Sidney C. Banks Plc.
   Faxem ze dne 25. září informovala Sidney C. Banks Plc Komisi, že se rozhodla odstoupit z projektu. Dne 17. dubna 1998 Evropské společenství, zastoupené Komisí uzavřelo dodatek ke smlouvě č. 1, kterým Atlantic Energy Ltd nahradila Sidney C. Banks Plc jako smluvní stranu a koordinátora smlouvy.
   Podle doložky 2 dodatku ke smlouvě měla Sidney C. Banks Plc převést zálohu poskytnutou Komisí (včetně úroků) na Atlantic Energy Ltd v dubnu 1998.
   Komise žádá, aby bylo Atlantic Energy Ltd uloženo uhrazení zálohy včetně úroků na základě skutečnosti, že projekt ve skutečnosti nikdy nezačal, a pokud ano, byl ukončen Komisí.

      (1)  Rozhodnutí Rady 94/806/ES ze dne 23. listopadu 1994, kterým se schvaluje zvláštní program pro výzkum a technologický vývoj, včetně předvedení, v odvětví nejaderné energie (1997–1998) (Úř. věst. L 334, 22.12.1994, s. 87).


title: Věc T-464/07: Žaloba podaná dne 19. prosince 2007 – Korsch v. OHIM (PharmaResearch)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/51

         Žaloba podaná dne 19. prosince 2007 – Korsch v. OHIM (PharmaResearch)
   (Věc T-464/07)
   (2008/C 51/94)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Korsch AG (Berlín, Německo) (zástupce: J. Grzam, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 18. října 2007 (ve věci odvolání R 924/2007-4), týkající se slovní ochranné známky č. 5 309 836 „PharmaResearch“;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení o žalobě a nákladů řízení před odvolacím senátem.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „PharmaResearch“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 9 (přihláška č. 5 309 836).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 40/94 (1), neboť neexistuje žádná překážka, jež by bránila zápisu.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-68/13: Žaloba podaná dne 5. února 2013 — Novartis v. OHIM (CARE TO CARE)

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/30

         Žaloba podaná dne 5. února 2013 — Novartis v. OHIM (CARE TO CARE)
   (Věc T-68/13)
   2013/C 108/76
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novartis AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupce: M. Douglas, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 29. listopadu 2012 — R 953/2012-1;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „CARE TO CARE“ pro služby zařazené do tříd 41 a 42 — přihláška ochranné známky Společenství č. 10 224 657

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009.


title: Věc T-97/11: Žaloba podaná dne 18. února 2011 — Rovi Pharmaceuticals v. OHIM — Laboratorios Framaceuticos Rovi (ROVI Pharmaceuticals)

text:
               16.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/15

         Žaloba podaná dne 18. února 2011 — Rovi Pharmaceuticals v. OHIM — Laboratorios Framaceuticos Rovi (ROVI Pharmaceuticals)
   (Věc T-97/11)
   2011/C 120/35
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rovi Pharmaceuticals GmbH (Schlüchtern, Německo) (zástupce: M. Berghofer, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Laboratorios Framaceuticos Rovi, SA (Madrid, Španělsko)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 7. prosince 2010 ve věci R 500/2010-2;

               —

               zamítnout námitky č. B 1368580 v plném rozsahu;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „Rovi Pharmaceuticals“ pro výrobky a služby ve třídách 3, 5 a 44 — Přihláška ochranné známky Společenství č- 6475107

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Přihláška ochranné známky Společenství č. 24810 obrazové ochranné známky „ROVI“ pro výrobky ve třídách 3 a 5; přihláška ochranné známky Společenství č. 4953915 obrazové ochranné známky „ROVICM Rovi Contract Manufacturing“ pro výrobky a služby ve třídách 5, 42 a 44; španělská přihláška ochranné známky č. 2509464 slovní ochranné známky „ROVIFARMA” pro výrobky a služby ve třídách 5, 39 a 44; španělská přihláška ochranné známky č. 1324942 slovní ochranné známky „ROVI” pro výrobky ve třídě 3; španělská přihláška ochranné známky č. 283403 slovní ochranné známky „ROVI” pro výrobky ve třídách 1 a 5; španělská přihláška ochranné známky č. 137853 obrazové ochranné známky „ROVI” pro výrobky ve třídě 3

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovět námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnout odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009, jelikož odvolací senát: i) nesprávně dospěl k závěru, že existovalo nebezpečí záměny na základě posouzení jednotlivých složek spadajících pod celkové posouzení a ii) opomenul provést celkové posouzení dotyčných ochranných známek.


title: Věc T-137/15: Usnesení Tribunálu ze dne 5. srpna 2015 – Parker Hannifin Manufacturing a Parker-Hannifin v. Komise

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/61

         Usnesení Tribunálu ze dne 5. srpna 2015 – Parker Hannifin Manufacturing a Parker-Hannifin v. Komise
   (Věc T-137/15) (1)

   (2015/C 381/86)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 190, 8.6.2015.


               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/1

         (2008/C 107/01)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 92, 12.4.2008

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 79, 29.3.2008

      Úř. věst. C 64, 8.3.2008

      Úř. věst. C 51, 23.2.2008

      Úř. věst. C 37, 9.2.2008

      Úř. věst. C 22, 26.1.2008

      Úř. věst. C 8, 12.1.2008

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc T-354/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. února 2007 – Petralia v. Komise ( Úředníci — Dočasní pracovníci — Vědečtí pracovníci — Zařazení do platové třídy )

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/34

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. února 2007 – Petralia v. Komise
   (Věc T-354/04) (1)

   („Úředníci - Dočasní pracovníci - Vědečtí pracovníci - Zařazení do platové třídy“)
   (2007/C 82/75)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Gaetano Petralia (Brusel, Belgie) (zástupce: C. Forte, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a C. Loggi, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 7. října 2003, kterým se žalobce v konečném výsledku zařazuje do platové třídy B5, stupně 3, a rozhodnutí ze dne 13. května 2004, kterým se zamítá stížnost žalobce
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004.


title: Věc C-155/12: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny — Polsko) — Minister Finansów v. RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o. ( „DPH — Směrnice 2006/112/ES — Články 44 a 47 — Místo, kde mají být poskytována zdanitelná plnění — Místo rozhodné pro vznik daňové povinnosti — Pojem „poskytnutí služby související s nemovitostí“ — Komplexní přeshraniční služba skladování zboží“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/30

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. června 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny — Polsko) — Minister Finansów v. RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.
   (Věc C-155/12) (1)

   (DPH - Směrnice 2006/112/ES - Články 44 a 47 - Místo, kde mají být poskytována zdanitelná plnění - Místo rozhodné pro vznik daňové povinnosti - Pojem „poskytnutí služby související s nemovitostí“ - Komplexní přeshraniční služba skladování zboží)
   2013/C 225/50
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Minister Finansów

      Odpůrkyně v řízení o kasačním opravném prostředku: RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Naczelny Sąd Administracyjny — Výklad článků 44 a 47 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) ve znění změn a doplňků — Určení místa rozhodného pro vznik daňové povinnosti — Pojem poskytování služeb souvisejících s nemovitostí — Přeshraniční komplexní služba skladování zboží, poskytnutá smluvním stranám, které mají své sídlo v jiných členských státech nebo třetích státech a která zahrnuje přijetí zboží ve skladech nacházejících se v Polsku, jeho uložení, uskladnění, vyložení a naložení a úpravu balení a jeho opětovný výdej zákazníkovi

      Výrok

   Článek 47 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, ve znění směrnice Rady 2008/8/ES ze dne 12. února 2008, musí být vykládán v tom smyslu, že poskytování komplexní služby skladování zboží, která zahrnuje příjem zboží do skladu, jeho uložení do vhodných skladovacích regálů, úschovu, balení a výdej zboží, vykládku a nakládku, spadá do působnosti tohoto článku pouze v případě, že skladování tvoří hlavní plnění jediné služby a je-li příjemcům této služby uděleno právo k užívání celé výslovně určené nemovitosti nebo její části.

      (1)  Úř. věst. C 184, 23.6.2012.


title: Věc C-230/06: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 3. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Militzer & Münch GmbH v. Ministero delle Finanze (Celní unie — Tranzitní režim Společenství — Vybrání celního dluhu — Příslušný členský stát — Důkaz o řádném provedení operace nebo místě porušení předpisů — Lhůty — Odpovědnost hlavního povinného)

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/5

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 3. dubna 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Militzer & Münch GmbH v. Ministero delle Finanze
   (Věc C-230/06) (1)

   (Celní unie - Tranzitní režim Společenství - Vybrání celního dluhu - Příslušný členský stát - Důkaz o řádném provedení operace nebo místě porušení předpisů - Lhůty - Odpovědnost hlavního povinného)
   (2008/C 128/07)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Corte suprema di cassazione
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Militzer & Münch GmbH

      Žalovaný: Ministero delle Finanze
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Corte suprema di cassazione – Výklad článku 11a nařízení Komise (EHS) č. 1062 ze dne 27. března 1987, kterým se stanoví prováděcí pravidla, jakož i opatření ke zjednodušení tranzitního režimu Společenství (Úř. věst. L 107, s. 1) a čl. 215 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307) – Potvrzení ukončení příslušného režimu celním úřadem určení prostřednictvím padělaných nebo pozměněných dokumentů – Lhůta stanovená pro oznámení skutečnosti, že zásilka nebyla předložena celnímu úřadu určení –Použitelnost
   Výrok

               1)

               Za účelem ověření příslušnosti členského státu, který clo vybral, přísluší předkládajícímu soudu, aby určil, zda v okamžiku, kdy bylo zjištěno, že zásilka nebyla předložena celnímu úřadu určení, bylo možné zjistit místo porušení předpisů nebo nesrovnalostí. Pokud tomu tak je, ustanovení čl. 203 odst. 1 a čl. 215 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, umožňují označit členský stát, na jehož území bylo spácháno první porušení předpisů nebo nesrovnalost, které mohou být kvalifikovány jako odnětí celnímu dohledu, jako stát příslušný pro vybrání celního dluhu. Naproti tomu, jestliže nebylo možné zjistit místo porušení předpisů nebo nesrovnalostí, je pro vybrání cla v souladu s ustanoveními článků 378 a 379 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení č. 2913/92, příslušný členský stát, o jehož celní úřad odeslání se jedná.

               2)

               Jestliže zásilka nebyla předložena celnímu úřadu určení a jestliže nelze zjistit místo porušení předpisů nebo nesrovnalosti, přísluší výhradně celnímu úřadu odeslání, aby provedl stanovené oznámení ve lhůtách jedenácti měsíců a tří měsíců stanovených v čl. 379 odst. 1 a 2 nařízení č. 2454/93.

               3)

               Skutečnost, že je celní přepravce jakožto hlavní povinný činěn odpovědným za celní dluh, není v rozporu se zásadou proporcionality.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006.


title: Věc C-482/04 P: Usnesení Soudního dvora ze dne  21. listopadu 2005  – SNF SAS v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Směrnice o kosmetických prostředcích — Omezení používání polyakrylamidů ve složení kosmetických prostředků)

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/20

         Usnesení Soudního dvora ze dne 21. listopadu 2005 – SNF SAS v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-482/04 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Směrnice o kosmetických prostředcích - Omezení používání polyakrylamidů ve složení kosmetických prostředků)
   (2006/C 143/36)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalokyně: SNF SAS (zástupci: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: X. Lewis a A. Caeiros, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 6. září 2004, SNF v. Komise (T-213/02), kterým byl návrh na částečné zrušení dvacáté šesté směrnice Komise 2002/34/ES ze dne 15. dubna 2002, kterou se přizpůsobují technickému pokroku přílohy II, III a VII směrnice Rady 76/768/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků (Úř. věst. L 102, s. 19; Zvl. vyd. 13/29, s. 304) prohlášen za nepřípustný.
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               SNF SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 19, 22.1.2005.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. června 2005 ve věci C-462/03 a C-463/03 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesvergabeamt): Strabag AG, Kostmann GmbH proti Österreichische Bundesbahnen (Veřejné zakázky — Směrnice 93/38/EHS — Odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací — Pojmy „provozování“ a „poskytování“ sítí poskytujících služby veřejnosti v odvětví železniční dopravy — Stavební práce na železniční infrastruktuře)

text:
               6.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/6

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 16. června 2005
   ve věci C-462/03 a C-463/03 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesvergabeamt): Strabag AG, Kostmann GmbH proti Österreichische Bundesbahnen (1)

   (Veřejné zakázky - Směrnice 93/38/EHS - Odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací - Pojmy „provozování“ a „poskytování“ sítí poskytujících služby veřejnosti v odvětví železniční dopravy - Stavební práce na železniční infrastruktuře)
   (2005/C 193/08)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve spojených věcech C-462/03 a C-463/03, jejichž předmětem jsou žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podané rozhodnutími Bundesvergabeamt (Rakousko) ze dne 27. října 2003, došlými Soudnímu dvoru dne 4. listopadu 2003, v řízeních Strabag AG (C-462/03), Kostmann GmbH (C-463/03) proti Österreichische Bundesbahnen, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans (zpravodaj), předseda senátu, R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen, G. Arestis a J. Klučka, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 16. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Pokud zadavatel vykonávající některou z činností specificky uvedených v čl. 2 odst. 2 směrnice Rady 93/38/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací má v úmyslu v rámci výkonu této činnosti zadat zakázku na služby, stavební práce nebo dodávky nebo uspořádat veřejnou soutěž na projekt, řídí se tato zakázka nebo veřejná soutěž na projekt ustanoveními této směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 21, 24.1.2004


title: Věc T-569/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2012 — Bimbo v. OHIM — Panrico (BIMBO DOUGHNUTS) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství BIMBO DOUGHNUTS — Starší národní slovní ochranná známka DOGHNUTS — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009 — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 — Návrh na změnu napadeného rozhodnutí — Přípustnost“ )

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. října 2012 — Bimbo v. OHIM — Panrico (BIMBO DOUGHNUTS)
   (Věc T-569/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství BIMBO DOUGHNUTS - Starší národní slovní ochranná známka DOGHNUTS - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 75 nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 76 odst. 2 nařízení č. 207/2009 - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 - Návrh na změnu napadeného rozhodnutí - Přípustnost)
   2012/C 366/62
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bimbo, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Panrico, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: D. Pellisé Urquiza, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. října 2010 (věc R 838/2009-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Panrico, SA a Bimbo, SA

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Bimbo, SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené OHIM.

               3)

               Společnost Panrico, SA ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 46, 12.2.2011.


title: Věc C-265/10: Žaloba podaná dne 28. května 2010 — Evropská komise v. Belgické království

text:
               14.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/21

         Žaloba podaná dne 28. května 2010 — Evropská komise v. Belgické království
   (Věc C-265/10)
   ()
   2010/C 221/35
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Oliver a M. van Beek)

      Žalované: Belgické království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Belgické království tím, že nepřijalo všechny právní a správní předpisy, které jsou nezbytné pro uplatňování sankcí za porušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (1) nebo v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 126 tohoto nařízení;

               —

               uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Vzhledem k tomu, že Belgické království nepřijalo všechna opatření k uplatňování sankcí za porušení nařízení č. 1907/2006, která měla nabít účinnosti nejpozději dne 1. prosince 2008 nebo v každém případě vzhledem k tomu, že o jejich přijetí neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 126 tohoto nařízení.

      (1)  Úř. věst. L 396, s. 1.


title: Věc T-135/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2015 – Hitachi Chemical Europe a další v. ECHA „REACH — Identifikace některých senzibilizátorů dýchacích cest jako látek vzbuzujících mimořádné obavy — Stejné obavy — Žaloba na neplatnost — Bezprostřední dotčení — Přípustnost — Právo na obhajobu — Proporcionalita“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2015 – Hitachi Chemical Europe a další v. ECHA
   (Věc T-135/13) (1)

   („REACH - Identifikace některých senzibilizátorů dýchacích cest jako látek vzbuzujících mimořádné obavy - Stejné obavy - Žaloba na neplatnost - Bezprostřední dotčení - Přípustnost - Právo na obhajobu - Proporcionalita“)
   (2015/C 198/44)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hitachi Chemical Europe GmbH (Düsseldorf, Německo); Polynt SpA (Scanzorosciate, Itálie) a Sitre Srl (Miláno, Itálie) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: M. M. Heikkilä, W. Boere a T. Zbihlej, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyně: REACh ChemAdvice GmbH (Kelkheim, Německo) a New Japan Chemical (Osaka, Japonsko) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Nizozemské království (zástupci: B. Koopman, M. Bulterman a C. Schillemans, zmocněnci) a Evropská komise (zástupci: K. Mifsud-Bonnici a K. Talabér-Ritz, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí ECHA ED/169/2012 ze dne 18. prosince 2012 o zahrnutí látek vzbuzujících mimořádné obavy na kandidátský seznam na základě článku 59 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. L 396, s. 1), v rozsahu, v němž se týká methylhexahydroftalanhydridu (číslo ES 247-094-1), 4 methylhexahydroftalanhydridu (číslo ES 243-072-0), 1 methylhexahydroftalanhydridu (číslo ES 256-356-4) a 3 methylhexahydroftalanhydridu (číslo ES 260-566-1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA a Sitre Srl ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Evropské agentuře pro chemické látky (ECHA).

               3)

               Nizozemské království, Evropská komise, REACh ChemAdvice GmbH a New Japan Chemical ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 4.5.2013.


title: Věc T-378/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Masco a další v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh zařízení a pevných součástí koupelen — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP — Koordinace cenového navyšování a výměna citlivých obchodních informací — Jediné protiprávní jednání“ )

text:
               9.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 325/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Masco a další v. Komise
   (Věc T-378/10) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Belgický, německý, francouzský, italský, nizozemský a rakouský trh zařízení a pevných součástí koupelen - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP - Koordinace cenového navyšování a výměna citlivých obchodních informací - Jediné protiprávní jednání)
   2013/C 325/43
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobci: Masco Corp. (Michigan, Spojené státy); Hansgrohe AG (Schiltach, Německo); Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH (Schiltach); Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH (Wiener Neudorf, Rakousko); Hansgrohe SA/NV (Brusel, Belgie); Hansgrohe BV (Westknollendam, Nizozemsko); Hansgrohe SARL (Antony, Francie); Hansgrohe SRL (Villanova d’Asti, Itálie); Hüppe GmbH (Bad Zwischenahn, Německo); Hüppe Ges.mbH (Laxenburg, Rakousko); Hüppe Belgium SA (Woluwé Saint-Étienne, Belgie); a Hüppe BV (Alblasserdam, Nizozemsko) (zástupci: D. Schroeder, S. Heinz, advokáti a J. Temple Lang, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a F. Ronkes Agerbeek, zmocněnci, ve spolupráci s B. Kennelly, barrister)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení článku 1 rozhodnutí Komise C(2010) 4185 final ze dne 23. června 2010 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/39.092 — zařízení a pevné součásti koupelen) v rozsahu, v němž se Komise domnívala, že se žalobkyně podílely na jediném a komplexním protiprávním jednání v odvětví zařízení a pevných součástí koupelen.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Masco Corp., Hansgrohe AG, Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH, Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH, Hansgrohe SA/NV, Hansgrohe BV, Hansgrohe SARL, Hansgrohe SRL, Hüppe GmbH, Hüppe Ges.mbH, Hüppe Belgium SA a Hüppe BV ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc T-174/07: Žaloba podaná dne 21. května 2007 – Volkswagen AG v. OHIM (TDI)

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/40

         Žaloba podaná dne 21. května 2007 – Volkswagen AG v. OHIM (TDI)
   (Věc T-174/07)
   (2007/C 155/73)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Volkswagen AG (Wolfsburg, Německo) (zástupce: S. Risthaus, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 7. března 2007, doručeno 23. března 2007, ve věci odvolání R 1479/2005-1;

               —

               uložit žalovanému úřadu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „TDI“ pro výrobky a služby ve třídách 4, 7 a 37 (Přihláška č. 842 302).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání
   Dovolávané žalobní důvody:

               —

               Porušení čl. 62 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94 (1) nerespektováním rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 12. května 2003 ve věci odvolání R 53/2002-4;

               —

               Porušení čl. 74 odst. 1 první věty nařízení (ES) č. 40/94 z důvodu neexistence v napadeném rozhodnutí řádného vyšetření skutkového stavu z úřední povinnosti;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 odmítnutím v napadeném rozhodnutí rozlišovací způsobilosti přihlašované ochranné známky;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 tím, že v napadeném rozhodnutí byla připuštěna popisná funkce přihlašované ochranné známky;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení č. 40/94 odmítnutím v napadeném rozhodnutí získání rozlišovací způsobilosti přihlašované ochranné známky užíváním.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1).


title: Věc T-285/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. července 2006 – Andrieu v. Komise ( Úředníci — Žaloba na neplatnost — Zpráva o vývoji služebního postupu — Práva obhajoby — Žaloba na náhradu škody — Nepřípustnost )

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/39

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. července 2006 – Andrieu v. Komise
   (Věc T-285/04) (1)

   („Úředníci - Žaloba na neplatnost - Zpráva o vývoji služebního postupu - Práva obhajoby - Žaloba na náhradu škody - Nepřípustnost“)
   (2006/C 224/83)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce
      : Michel Andrieu (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues a Y. Minatchy, advokáti)

      Žalovaná
      : Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a L. Lozano Palacios, zmocněnci, ve spolupráci s M. Gentonem, advokátem)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení zprávy o vývoji služebního postupu žalobce za období 2001/2002 a návrh na náhradu škody a úroků
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23. 10. 2004.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. června 2005 ve věci T-80/04, Jean-Pierre Castets proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Invalidita — Odškodnění za nevyčerpanou dovolenou — Počet dní zohledněný pro výpočet odškodnění — Důvody jiné než služební)

text:
               6.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/27

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 9. června 2005
   ve věci T-80/04, Jean-Pierre Castets proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Invalidita - Odškodnění za nevyčerpanou dovolenou - Počet dní zohledněný pro výpočet odškodnění - Důvody jiné než služební)
   (2005/C 193/45)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-80/04, Jean-Pierre Castets, bývalý úředník Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Saint-Victor-des-Oules (Francie), zastoupený G. Crétinem, advokátem, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: J. Currall a V. Joris, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise, kterým se stanoví náhrada za dovolenou za kalendářní rok, kterou žalobce do okamžiku ukončení služby nevyčerpal, pokud výpočet této náhrady vychází z převedení dovolené omezeného na dvanáct dnů v kalendářním roce, Soud (čtvrtý senát), ve složení M. Legal, předseda, P. Mengozzi a I. Wiszniewska-Białecka, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 9. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004


title: Věc C-92/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Judecătoria Câmpulung (Rumunsko) dne 25. února 2014 – Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran v. SC Suport Colect SRL

text:
               12.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Judecătoria Câmpulung (Rumunsko) dne 25. února 2014 – Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran v. SC Suport Colect SRL
   (Věc C-92/14)
   2014/C 142/29
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Judecătoria Câmpulung

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran

      Odpůrkyně: SC Suport Colect SRL

      Předběžné otázky

               1)

               Použijí se ustanovení směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (1) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (2) rovněž na úvěrovou smlouvu uzavřenou dne 5. října 2006, a sice před přistoupením Rumunska k Evropské unii, která však účinky vyvolává i v současné době, neboť jsou její ustanovení v tomto okamžiku předmětem exekuce v návaznosti na následná postoupení úvěru, který tato smlouva stanoví?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, mohou být takové klauzule, jako jsou klauzule týkající se „schopnosti úvěrovaného splatit dluh“, které odkazují na existenci prodlení se splacením dluhu ze strany dlužníka, jakož i klauzule týkající se zvýšení úrokové sazby po uplynutí jednoho roku, po němž sazbu tvoří variabilní referenční sazba Banca Comercială Română, vyvěšená v sídle banky, zvýšená o 1,90 [procentního bodu], považovány za zneužívající ve smyslu směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách?

               3)

               Brání zásada účinné právní ochrany práv náležejících jednotlivcům podle unijního práva, jak je zaručena v článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, takovému ustanovení vnitrostátního práva, jako je ustanovení článku 120 nařízení s mocí zákona č. 99 z prosince 2006, týkajícímu se institutů úvěru a majetkové adekvátnosti, které uznává, že charakter exekučního titulu má smlouva o bankovním úvěru, která byla uzavřena jako soukromoprávní smlouva bez stanovení možnosti, že by její klauzule byly sjednány s dlužníkem, na základě níž může soudní exekutor podle orientačního ověření a po získání povolení k exekuci v rámci nesporného řízení s omezenou možností ponechanou soudci ohodnotit výši úvěru provést exekuci na majetek dlužníka?

               4)

               Musí být směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby takové předpisy členského státu, jako je článek 372 a násl. starého občanského soudního řádu, přiznávaly věřiteli možnost uplatnit exekuci plnění vyplývajícího ze zneužívajících smluvních klauzulí, přičemž se provede exekuce majetku poskytnutého jako zajištění prostřednictvím prodeje nemovitého majetku i přes námitky spotřebitele, aniž by nezávislý soud provedl přezkum smluvních klauzulí?

               5)

               Poškozuje existence takového ustanovení ve vnitrostátních předpisech, jako je ustanovení článku 120 nařízení s mocí zákona č. 99 z prosince 2006, týkající se institutů úvěru a majetkové adekvátnosti, které smlouvě o bankovním úvěru přiznává charakter exekučního titulu, právo na volné usazování stanovené v článku 49 SFEU, jakož i volný pohyb služeb stanovený v článku [56] SFEU, jelikož odrazuje občany Unie od toho, aby se usadili ve státě, v němž byla bankovní smlouvě uzavřené soukromou institucí přiznána stejná hodnota jako exekučnímu titulu představovanému rozsudkem?

               6)

               V případě kladné odpovědi na předcházející otázky, může vnitrostátní soud prohlásit bez návrhu, že uvedený titul, na základě něhož se provádí exekuce úvěru uvedeného v takové smlouvě, nemá exekuční charakter?

      (1)  Úř. věst. L 95, s. 29.

      (2)  Úř. věst. L 133, s. 66.


title: Věc T-496/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. ledna 2013 — Bank Mellat v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Povinnost uvést odůvodnění — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Zjevně nesprávné posouzení“ )

text:
               9.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. ledna 2013 — Bank Mellat v. Rada
   (Věc T-496/10) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Povinnost uvést odůvodnění - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Zjevně nesprávné posouzení)
   2013/C 71/23
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bank Mellat (Teherán, Írán) (zástupci: původně S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Anderson, QC, a R. Blakeley, barrister, poté R. Blakeley, S. Zaiwalla, solicitor, a M. Brindle, QC)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a A. Vitro, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: S. Boelaert a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, s. 39), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 668/2010 ze dne 26. července 2010, kterým se provádí čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 423/2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 195, s. 25), rozhodnutí Rady 2010/644/SZBP ze dne 25. října 2010, kterým se mění rozhodnutí 2010/413 (Úř. věst. L 281, s. 81), nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení č. 423/2007 (Úř. věst. L 281, s. 1), rozhodnutí Rady 2011/783/SZBP ze dne 1. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413 (Úř. věst. L 319, s. 71), prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení č. 961/2010 (Úř. věst. L 319, s. 11), a nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobkyně.

      Výrok rozsudku

               1)

               V rozsahu, v němž se týkají společnosti Bank Mellat, se zrušují:

                           —

                           bod 4 tabulky B přílohy II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP;

                           —

                           bod 2 tabulky B přílohy prováděcího nařízení Rady (EU) č. 668/2010 ze dne 26. července 2010, kterým se provádí čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 423/2007 o omezujících opatřeních vůči Íránu;

                           —

                           bod 4 tabulky B v části I přílohy rozhodnutí Rady 2010/644/SZBP ze dne 25. října 2010, kterým se mění rozhodnutí 2010/413;

                           —

                           bod 4 tabulky B přílohy VIII nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení č. 423/2007;

                           —

                           rozhodnutí Rady 2011/783/SZBP ze dne 1. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413;

                           —

                           prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení č. 961/2010;

                           —

                           bod 4 tabulky B v části I přílohy IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení č. 961/2010.

               2)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé společnosti Bank Mellat.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 328, 4.12.2010.


title: Věc T-361/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. srpna 2010 Evropskou komisí proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 15. června 2010 ve věci F-35/08, Pachtitis v. Komise

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/33

         Kasační opravný prostředek podaný dne 25. srpna 2010 Evropskou komisí proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 15. června 2010 ve věci F-35/08, Pachtitis v. Komise
   (Věc T-361/10 P)
   ()
   2010/C 301/57
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: J. Curral a I. Chatzigiannis)

      Další účastník řízení: Dimitrios Pachtitis (Atény, Řecko), podporovaný Evropským inspektorem ochrany údajů

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 15. června 2010 ve věci F-35/08, Pachtitis v. Komise;

               —

               vrátit věc Soudu pro veřejnou službu, aby přezkoumal ostatní důvody pro zrušení;

               —

               uložil odpůrci v řízení o kasačním opravném prostředku náhradu nákladů tohoto řízení a řízení v první stupni.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tímto kasačním opravným prostředkem se navrhovatelka domáhá zrušení rozsudku vydaného Soudem pro veřejnou službu dne 15. června 2010 ve věci F-35/08, Pachtitis v. Komise, který zrušil rozhodnutí Úřadu pro výběr personálu Evropských společenství (EPSO) ze dne 31. května 2007, na jehož základě byl D. Pachtitis vyloučen ze seznamu 110 kandidátů, kteří získali nejlepší výsledky ve vstupních testech otevřeného výběrového řízení EPSO/AD/77/06, a kterým bylo rozhodnuto, že Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady žalobce v řízení v prvním stupni.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku se Komise dovolává následujících důvodů směřujících ke zrušení:

               —

               porušení článků 1, 5 a 7 přílohy III služebního řádu úředníků Evropských společenství;

               —

               porušení práva Společenství a zejména článku 2 rozhodnutí 2002/620/ES (1) a článku 1 rozhodnutí 2002/621/ES (2), týkajících se zřízení EPSO;

               —

               porušení povinnosti odůvodnění rozhodnutí.

      (1)  2002/620/ES: rozhodnutí Evropského parlamentu, Rady, Komise, Soudního dvora, Účetního dvora, Hospodářského a sociálního výboru, Výboru regionů a veřejného ochránce práv ze dne 25. července 2002 o zřízení Úřadu pro výběr personálu Evropských společenství (Úř. věst. L 197, s. 53; Zvl. vyd. 01/04, s. 46)

      (2)  2002/621/ES: rozhodnutí generálních tajemníků Evropského parlamentu, Rady a Komise, tajemníka Soudního dvora, generálních tajemníků Účetního dvora, Hospodářského a sociálního výboru, Výboru regionů a zástupce veřejného ochránce práv ze dne 25. července 2002 o organizaci a způsobu práce Úřadu pro výběr personálu Evropských společenství (Úř. věst. L 197, s. 56; Zvl. vyd. 01/04, s. 48)