title: Věc C-264/19: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Constantin Film Verleih GmbH v. YouTube LLC, Google Inc. („Řízení o předběžné otázce – Autorské právo a práva s ním související – Internetová platforma pro sdílení videí – Nahrání filmu bez souhlasu majitele – Řízení o porušení práva duševního vlastnictví – Směrnice 2004/48/ES – Článek 8 – Právo navrhovatele na informace – Článek 8 odst. 2 písm. a) – Pojem ‚adresy‘ – E-mailová adresa, IP adresa a telefonní číslo – Vyloučení“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/11

      Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 9. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Constantin Film Verleih GmbH v. YouTube LLC, Google Inc.
      (Věc C-264/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Autorské právo a práva s ním související - Internetová platforma pro sdílení videí - Nahrání filmu bez souhlasu majitele - Řízení o porušení práva duševního vlastnictví - Směrnice 2004/48/ES - Článek 8 - Právo navrhovatele na informace - Článek 8 odst. 2 písm. a) - Pojem ‚adresy‘ - E-mailová adresa, IP adresa a telefonní číslo - Vyloučení“)
      (2020/C 287/15)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Constantin Film Verleih GmbH

         Žalované: YouTube LLC, Google Inc.

         Výrok

      Článek 8 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví musí být vykládán v tom smyslu, že se v něm uvedený pojem „adresy“ nevztahuje, pokud jde o uživatele, který nahrál soubory porušující právo duševního vlastnictví, na jeho e-mailovou adresu, telefonní číslo, jakož i IP adresu použitou pro nahrání těchto souborů nebo IP adresu použitou při jeho posledním přístupu k uživatelskému účtu.

         (1)  Úř. věst. C 230, 8.7.2019.


title: Věc C-272/19: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Wiesbaden – Německo) – VQ v. Land Hessen („Řízení o předběžné otázce – Článek 267 SFEU – Pojem ‚soud‘ – Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů – Nařízení (EU) 2016/679 – Působnost – Článek 2 odst. 2 písm. a) – Pojem ‚činnosti, které nespadají do oblasti působnosti práva Unie‘ – Článek 4 bod 7 – Pojem ‚správce‘ – Petiční výbor parlamentu člena federace, která je členským státem – Článek 15 – Právo subjektu údajů na přístup k osobním údajům“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/11

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 9. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Wiesbaden – Německo) – VQ v. Land Hessen
      (Věc C-272/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 267 SFEU - Pojem ‚soud‘ - Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů - Nařízení (EU) 2016/679 - Působnost - Článek 2 odst. 2 písm. a) - Pojem ‚činnosti, které nespadají do oblasti působnosti práva Unie‘ - Článek 4 bod 7 - Pojem ‚správce‘ - Petiční výbor parlamentu člena federace, která je členským státem - Článek 15 - Právo subjektu údajů na přístup k osobním údajům“)
      (2020/C 287/16)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: VQ

         Žalovaná: Land Hessen

         Výrok

      Článek 4 bod 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) musí být vykládán v tom smyslu, že pokud petiční výbor parlamentu člena federace, která je členským státem, sám nebo společně s jinými určuje účely a prostředky zpracování osobních údajů, je nutno jej kvalifikovat jako „správce“ ve smyslu tohoto ustanovení, takže zpracování osobních údajů prováděné takovým výborem spadá do působnosti tohoto nařízení, zejména jeho článku 15.

         (1)  Úř. věst. C 187, 3.6.2019.


title: Věc C-297/19: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Naturschutzbund Deutschland – Landesverband Schleswig-Holstein e.V. v. Kreis Nordfriesland („Řízení o předběžné otázce – Životní prostředí – Odpovědnost za životní prostředí – Směrnice 2004/35/ES – Příloha I třetí pododstavec druhá odrážka – Škoda, která nemůže být kvalifikována jako ‚významná škoda‘ – Slovní spojení ‚normální správa lokalit, jak je vymezena v záznamech o stanovištích nebo cílových dokumentech anebo jak ji prováděli v minulosti majitelé nebo provozovatelé‘ – Článek 2 odst. 7 – Pojem ‚pracovní činnost‘ – Činnost vykonávaná ve veřejném zájmu na základě zákonného přenesení úkolů – Zahrnutí či nezahrnutí“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/12

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Naturschutzbund Deutschland – Landesverband Schleswig-Holstein e.V. v. Kreis Nordfriesland
      (Věc C-297/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Odpovědnost za životní prostředí - Směrnice 2004/35/ES - Příloha I třetí pododstavec druhá odrážka - Škoda, která nemůže být kvalifikována jako ‚významná škoda‘ - Slovní spojení ‚normální správa lokalit, jak je vymezena v záznamech o stanovištích nebo cílových dokumentech anebo jak ji prováděli v minulosti majitelé nebo provozovatelé‘ - Článek 2 odst. 7 - Pojem ‚pracovní činnost‘ - Činnost vykonávaná ve veřejném zájmu na základě zákonného přenesení úkolů - Zahrnutí či nezahrnutí“)
      (2020/C 287/17)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Naturschutzbund Deutschland – Landesverband Schleswig-Holstein e.V.

         Žalovaný: Kreis Nordfriesland

         za přítomnosti: Deich- und Hauptsielverband Eiderstedt, Körperschaft des öffentlichen Rechts, Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Výrok

                  1)

                  Slovní spojení „normální správ[a] lokalit, jak je vymezena v záznamech o stanovištích nebo cílových dokumentech anebo jak ji prováděli v minulosti majitelé nebo provozovatelé“, uvedené v příloze I třetím pododstavci druhé odrážce směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí, musí být chápáno tak, že zahrnuje jednak každé opatření ke správě nebo organizační opatření, které je způsobilé mít vliv na chráněné druhy a přírodní stanoviště vyskytující se v lokalitě, které vyplývá z dokumentů týkajících se správy přijatých členskými státy na základě směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků, a musí být vykládáno v případě potřeby s ohledem na každou normu vnitrostátního práva provádějící tyto dvě posledně uvedené směrnice nebo, v případě neexistence takové normy, v souladu s duchem a cílem těchto směrnic, a jednak každé opatření ke správě nebo organizační opatření považované za obvyklé, obecně uznávané, prokázané a prováděné po dostatečně dlouhou dobu majiteli nebo provozovateli až do vzniku škody způsobené tímto opatřením na chráněných druzích a přírodních stanovištích, přičemž veškerá tato opatření musí být kromě toho slučitelná s cíli směrnic 92/43 a 2009/147, jakož zejména i s běžně uznávanou zemědělskou praxí.

                  2)

                  Článek 2 odst. 7 směrnice 2004/35 musí být vykládán v tom smyslu, že slovní spojení „pracovní činnost“, které je v něm definováno, se vztahuje rovněž na činnosti vykonávané ve veřejném zájmu na základě zákonného přenesení úkolů.

         (1)  Úř. věst. C 230, 8.7.2019.


title: Věc C-343/19: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Klagenfurt – Rakousko) – Verein für Konsumenteninformation v. Volkswagen AG („Řízení o předběžné otázce – Soudní spolupráce v občanských věcech – Nařízení (EU) č. 1215/2012 – Článek 7 bod 2 – Soudní příslušnost ve věcech týkajících se deliktní nebo kvazideliktní odpovědnosti – Místo, kde došlo ke škodné události – Místo, kde se škoda projevila – Manipulace s údaji o emisích výfukových plynů z motorů vyráběných výrobcem automobilů“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/13

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 9. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Klagenfurt – Rakousko) – Verein für Konsumenteninformation v. Volkswagen AG
      (Věc C-343/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (EU) č. 1215/2012 - Článek 7 bod 2 - Soudní příslušnost ve věcech týkajících se deliktní nebo kvazideliktní odpovědnosti - Místo, kde došlo ke škodné události - Místo, kde se škoda projevila - Manipulace s údaji o emisích výfukových plynů z motorů vyráběných výrobcem automobilů“)
      (2020/C 287/18)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesgericht Klagenfurt

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Verein für Konsumenteninformation

         Žalovaná: Volkswagen AG

         Výrok

      Článek 7 bod 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že byla-li vozidla v jednom členském státě protiprávně vybavena jejich výrobcem softwarem umožňujícím manipulovat s údaji o emisích výfukových plynů před tím, než byla nabyta od třetí osoby v jiném členském státě, nachází se místo, kde se škoda projevila, v posledně zmíněném členském státě.

         (1)  Úř. věst. C 230, 8.7.2019.


title: Věc C-374/19: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – HF v. Finanzamt Bad Neuenahr-Ahrweiler („Řízení o předběžné otázce – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Oprava odpočtů daně – Změna nároku na odpočet daně – Investiční majetek použitý jak pro zdanitelná plnění, tak i pro plnění osvobozená od daně – Ukončení činnosti zakládající nárok na odpočet daně – Reziduální použití pouze pro plnění osvobozená od daně“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/13

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – HF v. Finanzamt Bad Neuenahr-Ahrweiler
      (Věc C-374/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Oprava odpočtů daně - Změna nároku na odpočet daně - Investiční majetek použitý jak pro zdanitelná plnění, tak i pro plnění osvobozená od daně - Ukončení činnosti zakládající nárok na odpočet daně - Reziduální použití pouze pro plnění osvobozená od daně“)
      (2020/C 287/19)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzhof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: HF

         Žalovaný: Finanzamt Bad Neuenahr-Ahrweiler

         Výrok

      Články 184, 185 a 187 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které je osoba povinná k dani, která získala nárok na poměrný odpočet daně z přidané hodnoty (DPH) vztahující se k výstavbě kavárny, která se nachází v přístavbě pečovatelského domu provozovaného za účelem plnění osvobozených od DPH a měla být používána jak pro zdanitelná plnění, tak pro plnění osvobozená od daně, povinna provést opravu původního odpočtu DPH, když tato osoba povinná k dani ukončila v prostorách této kavárny veškerá zdanitelná plnění, jestliže i nadále uskutečňovala v těchto prostorách plnění osvobozená od daně, a používala tak tyto prostory pouze pro tato plnění.

         (1)  Úř. věst. C 288, 26.8.2019.


title: Věc C-391/19: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varhoven administrativen sad – Bulharsko) – „Unipack“ АD v. Direktor na Teritorialna direktsiya „Dunavska“ kam Agentsiya „Mitnitsi“, Prokuror ot Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria („Řízení o předběžné otázce – Celní unie – Celní kodex Unie – Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 – Článek 172 odst. 2 – Povolení k použití režimu konečného užití – Zpětný účinek – Pojem ‚výjimečné případy‘ – Změna sazebního zařazení – Pozbytí platnosti rozhodnutí o závazné informaci o sazebním zařazení zboží“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/14

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Varhoven administrativen sad – Bulharsko) – „Unipack“ АD v. Direktor na Teritorialna direktsiya „Dunavska“ kam Agentsiya „Mitnitsi“, Prokuror ot Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria
      (Věc C-391/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Celní kodex Unie - Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 - Článek 172 odst. 2 - Povolení k použití režimu konečného užití - Zpětný účinek - Pojem ‚výjimečné případy‘ - Změna sazebního zařazení - Pozbytí platnosti rozhodnutí o závazné informaci o sazebním zařazení zboží“)
      (2020/C 287/20)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Varhoven administrativen sad

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně:„Unipack“ АD

         Žalovaní: Direktor na Teritorialna direktsiya „Dunavska“ kam Agentsiya „Mitnitsi“, Prokuror ot Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria

         Výrok

      Článek 172 odst. 2 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 ze dne 28. července 2015, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, pokud jde o podrobná pravidla k některým ustanovením celního kodexu Unie, musí být vykládán v tom smyslu, že jako „výjimečné případy“ ve smyslu tohoto ustanovení, aby bylo podle článku 254 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se vydává celní kodex Unie, uděleno povolení se zpětným účinkem k použití režimu konečného užití, jak je stanoven v posledně uvedeném ustanovení, nemohou být kvalifikovány takové skutečnosti, jako je předčasné ukončení platnosti rozhodnutí o závazné informaci o sazebním zařazení zboží v důsledku změny kombinované nomenklatury, absence reakce celních orgánů v souvislosti s dovozy označenými chybným kódem nebo skutečnost, že zboží bylo použito k účelu osvobozenému od antidumpingového cla.

         (1)  Úř. věst. C 280, 19.8.2019.


title: Spojené věci C-608/18 P, C-609/18 P a C-767/18 P: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 30. dubna 2020 – Kyperská republika v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Papouis Dairies LTD, Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd, M. J. Dairies EOOD („Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Neplatnost ochranné známky, které se dovolává osoba podávající námitky – Kasační opravné prostředky, které se staly bezpředmětnými – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/15

      Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 30. dubna 2020 – Kyperská republika v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Papouis Dairies LTD, Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd, M. J. Dairies EOOD
      (Spojené věci C-608/18 P, C-609/18 P a C-767/18 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Neplatnost ochranné známky, které se dovolává osoba podávající námitky - Kasační opravné prostředky, které se staly bezpředmětnými - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2020/C 287/21)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kyperská republika (zástupci: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, a V. Marsland, solicitor)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Gája, H. O’Neill a D. Botis, zmocněnci), Papouis Dairies LTD (zástupce: N. Korogiannakis, dikigoros) Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd (zástupce: N. Korogiannakis, dikigoros), M. J. Dairies EOOD (zástupce: D. Dimitrova, advokát)

         Výrok

                  1)

                  O kasačních opravných prostředcích není namístě rozhodnout.

                  2)

                  Kyperské republice se ukládá náhrada nákladů řízení o kasačních opravných prostředcích.

         (1)  Úř. věst. C 93, 11.3.2019.


title: Věc C-709/18: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. května 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Špecializovaného trestného súdu – Slovensko) – trestní řízení proti UL, VM („Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 a článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Směrnice (EU) 2016/343 – Články 3 a 4 – Listina základních práv Evropské unie – Články 47 a 48 – Označování na veřejnosti za vinného – Vnitrostátní soud – Přijetí doznání jednoho ze dvou spoluobviněných z trestných činů uvedených v obžalobě formou usnesení – Přezkoumání viny druhého spoluobviněného, který se nedoznal – Odsouzení soudem, který přijal doznání“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/15

      Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. května 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Špecializovaného trestného súdu – Slovensko) – trestní řízení proti UL, VM
      (Věc C-709/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 a článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Směrnice (EU) 2016/343 - Články 3 a 4 - Listina základních práv Evropské unie - Články 47 a 48 - Označování na veřejnosti za vinného - Vnitrostátní soud - Přijetí doznání jednoho ze dvou spoluobviněných z trestných činů uvedených v obžalobě formou usnesení - Přezkoumání viny druhého spoluobviněného, který se nedoznal - Odsouzení soudem, který přijal doznání“)
      (2020/C 287/22)
      Jednací jazyk: slovenština

         Předkládající soud

      Špecializovaný trestný súd

         Účastníci původního trestního řízení

      UL, VM

         za přítomnosti: Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky

         Výrok

      Článek 3 a čl. 4 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/343 ze dne 9. března 2016, kterou se posilují některé aspekty presumpce neviny a právo být přítomen při trestním řízení před soudem, ve spojení s bodem 16 odůvodnění této směrnice, jakož i čl. 47 druhý pododstavec a článek 48 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby v rámci trestního řízení zahájeného proti dvěma osobám vnitrostátní soud nejprve usnesením přijal doznání první osoby k trestným činům uvedeným v obžalobě, které byly údajně spáchány ve spolupachatelství s druhou osobou, která se nedoznala, a následně po provedení dokazování týkajícího se skutků vytýkaných této druhé osobě rozhodl o vině této osoby, a to pod podmínkou, že uvedení druhé osoby jako spolupachatele údajně spáchaných trestných činů je nutné pro kvalifikaci právní odpovědnosti osoby, která se doznala, a že se v tomto usnesení nebo obžalobě, na kterou se uvedené usnesení odvolává, jasně uvede, že vina této druhé osoby nebyla zákonným způsobem prokázána a bude předmětem samostatného dokazování a rozhodnutí.

         (1)  Úř. věst. C 44, 4.2.2019.


title: Věc C-153/19: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 28. května 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Köln – Německo) – FZ v. DER Touristik GmbH („Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Letecká doprava – Nařízení (ES) č. 261/2004 – Článek 12 – Souborné služby – Významné zpoždění letů – Náhrada škody pro cestující – Další náhrady – Právo cestujícího na snížení ceny zájezdu“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/16

      Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 28. května 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Köln – Německo) – FZ v. DER Touristik GmbH
      (Věc C-153/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Letecká doprava - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Článek 12 - Souborné služby - Významné zpoždění letů - Náhrada škody pro cestující - Další náhrady - Právo cestujícího na snížení ceny zájezdu“)
      (2020/C 287/23)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Köln

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: FZ

         Žalovaná: DER Touristik GmbH

         Výrok

      Článek 12 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby cestující, kterému již byla poskytnuta náhrada škody podle článku 7 tohoto nařízení, mohl být odškodněn z titulu práva na snížení ceny zájezdu, které má vůči provozovateli souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy, stanoveného právem dotyčného členského státu, v rozsahu, v němž je posledně uvedené odškodnění poskytováno jako náhrada individualizované újmy, k níž došlo v důsledku jedné ze situací stanovených v čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení, což musí ověřit předkládající soud.

         (1)  Úř. věst. C 182, 27.5.2019.


title: Věc C-338/19: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna – Itálie) – Telecom Italia SpA v. Regione Sardegna („Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Státní podpory – Článek 108 SFEU – Nařízení (ES) č. 659/1999 – Navrácení podpory členským státem z jeho vlastního podnětu – Nařízení (ES) č. 794/2004 – Použitelná úroková sazba“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/17

      Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 11. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna – Itálie) – Telecom Italia SpA v. Regione Sardegna
      (Věc C-338/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Státní podpory - Článek 108 SFEU - Nařízení (ES) č. 659/1999 - Navrácení podpory členským státem z jeho vlastního podnětu - Nařízení (ES) č. 794/2004 - Použitelná úroková sazba“)
      (2020/C 287/24)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Telecom Italia SpA

         Žalovaný: Regione Sardegna

         Výrok

      Úroková sazba upravená v čl. 9 odst. 1 a 2 nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku [108 SFEU], ve znění nařízení Komise (ES) č. 271/2008 ze dne 30. ledna 2008, se nepoužije, jestliže vnitrostátní orgán vrací státní podporu z vlastního podnětu.

         (1)  Úř. věst. C 312, 16.9.2019.


title: Věc C-390/19 P: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 2. dubna 2020 – Italská republika v. Evropská komise, Francouzská republika, Maďarsko („Kasační opravný prostředek – Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora – Evropský zemědělský záruční fond (EZZF) – Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) – Odvětví cukru – Výdaje vyloučené z financování Evropskou unií – Výdaje uskutečněné Italskou republikou – Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/17

      Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 2. dubna 2020 – Italská republika v. Evropská komise, Francouzská republika, Maďarsko
      (Věc C-390/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Evropský zemědělský záruční fond (EZZF) - Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) - Odvětví cukru - Výdaje vyloučené z financování Evropskou unií - Výdaje uskutečněné Italskou republikou - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
      (2020/C 287/25)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Italská republika (zástupkyně: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s C. Colelli a M. F. Severi, avvocati dello Stato)

         Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: D. Bianchi a B. Hofstötter, zmocněnci), Francouzská republika, Maďarsko

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se z části odmítá jako zjevně nepřípustný a z části zamítá jako zjevně neopodstatněný.

                  2)

                  Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 230, 8.7.2019.


title: Věc C-399/19: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 29. dubna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni v. BT Italia SpA a další („Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Sítě a služby elektronických komunikací – Směrnice 2002/20/ES – Článek 12 – Správní poplatky ukládané podnikům, které poskytují službu nebo zajišťují síť elektronických komunikací – Správní náklady vzniklé vnitrostátnímu regulačnímu orgánu, které mohou být kryty poplatkem – Roční přehled správních nákladů a celkové částky vybraných poplatků“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/18

      Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 29. dubna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni v. BT Italia SpA a další
      (Věc C-399/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Sítě a služby elektronických komunikací - Směrnice 2002/20/ES - Článek 12 - Správní poplatky ukládané podnikům, které poskytují službu nebo zajišťují síť elektronických komunikací - Správní náklady vzniklé vnitrostátnímu regulačnímu orgánu, které mohou být kryty poplatkem - Roční přehled správních nákladů a celkové částky vybraných poplatků“)
      (2020/C 287/26)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

         Odpůrkyně: BT Italia SpA, Basictel SpA, BT Enia Telecomunicazioni SpA, Telecom Italia SpA, Postepay SpA, dřívet PosteMobile SpA, Vodafone Italia SpA

         za přítomnosti: Telecom Italia SpA, Fastweb SpA, Wind Tre SpA, Sky Italia SpA, Vodafone Omnitel BV, Vodafone Italia SpA

         Výrok

                  1)

                  Článek 12 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/140/ES ze dne 25. listopadu 2009, musí být vykládán v tom smyslu, že náklady, které mohou být kryty poplatkem ukládaným podle tohoto ustanovení podnikům, které poskytují službu nebo zajišťují síť elektronických komunikací, představují pouze náklady vztahující se ke třem kategoriím činností vnitrostátního regulačního orgánu uvedeným v tomto ustanovení, včetně úkolů týkajících se regulace, dohledu, řešení sporů a ukládání sankcí, aniž jsou omezeny na náklady vzniklé v důsledku činnosti spočívající v regulaci trhu ex ante.

                  2)

                  Článek 12 odst. 2 směrnice 2002/20, ve znění směrnice 2009/140, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, podle které se roční přehled uvedený v tomto ustanovení zveřejňuje po ukončení rozpočtového roku, v jehož průběhu byly správní poplatky vybrány, a nezbytné úpravy jsou prováděny v rozpočtovém roce, který bezprostředně nenásleduje po rozpočtovém roce, v němž byly tyto poplatky vybrány.

         (1)  Úř. věst. C 312, 16.9.2019.


title: Spojené věci C-415/19 až C- 417/19: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. května 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Blumar SpA (C-415/19), Roberto Abate SpA (C-416/19), Commerciale Gicap SpA (C-417/19) v. Agenzia delle Entrate („Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Podpory poskytované státy – Rozhodnutí Evropské komise, kterým se prohlašuje režim podpor za slučitelný s vnitřním trhem – Vnitrostátní právní úprava, která vylučuje možnost poskytnout podporu v rámci schváleného režimu v případě nedodržení podmínky, která není stanovena v rozhodnutí Komise“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/19

      Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. května 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Blumar SpA (C-415/19), Roberto Abate SpA (C-416/19), Commerciale Gicap SpA (C-417/19) v. Agenzia delle Entrate
      (Spojené věci C-415/19 až C- 417/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Podpory poskytované státy - Rozhodnutí Evropské komise, kterým se prohlašuje režim podpor za slučitelný s vnitřním trhem - Vnitrostátní právní úprava, která vylučuje možnost poskytnout podporu v rámci schváleného režimu v případě nedodržení podmínky, která není stanovena v rozhodnutí Komise“)
      (2020/C 287/27)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Corte suprema di cassazione

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Blumar SpA (C-415/19), Roberto Abate SpA (C-416/19), Commerciale Gicap SpA (C-417/19)

         Žalovaná: Agenzia delle Entrate

         Výrok

      Článek 108 odst. 3 SFEU, rozhodnutí Komise C (2008) 380 ze dne 25. ledna 2008, „Státní podpora N 39/2007 – Itálie – Sleva na dani pro nové investice ve znevýhodněných oblastech“ a zásada proporcionality musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, podle které je poskytnutí státní podpory v rámci režimu podpor zavedeného tímto členským státem a schváleného tímto rozhodnutím podmíněno prohlášením žadatele, podle kterého nebyl příjemcem podpor považovaných Evropskou komisí za protiprávní a neslučitelné, které nevrátil ani nesložil na vázaný účet, i kdyby se na něj nevztahovala žádost o navrácení, a to bez ohledu na skutečnost, že uvedené rozhodnutí takový požadavek nestanoví.

         (1)  Úř. věst. C 328, 30.9.2019.


title: Věc C-553/19 P: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 2. dubna 2020 – International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora – Sbližování právních předpisů – Výroba, obchodní úprava a prodej tabákových a souvisejících výrobků – Zavedení a provoz systému sledovatelnosti tabákových výrobků – Nařízení v přenesené pravomoci a prováděcí akty – Žaloba na neplatnost – Přípustnost – Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU – Neexistence přímého dotčení – Článek 256 odst. 1 druhý pododstavec SFEU – Článek 58 první pododstavec statutu Soudního dvora Evropské unie – Článek 168 odst. 1 písm. d) a čl. 169 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora – Chybějící přesné uvedení kritizovaných částí napadeného rozsudku a konkrétních právních argumentů na podporu kasačního opravného prostředku – Argumentace směřující k pouhému přezkumu ze strany Soudního dvora argumentů uplatněných v prvním stupni – Zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/19

      Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 2. dubna 2020 – International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) v. Evropská komise
      (Věc C-553/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Sbližování právních předpisů - Výroba, obchodní úprava a prodej tabákových a souvisejících výrobků - Zavedení a provoz systému sledovatelnosti tabákových výrobků - Nařízení v přenesené pravomoci a prováděcí akty - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU - Neexistence přímého dotčení - Článek 256 odst. 1 druhý pododstavec SFEU - Článek 58 první pododstavec statutu Soudního dvora Evropské unie - Článek 168 odst. 1 písm. d) a čl. 169 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Chybějící přesné uvedení kritizovaných částí napadeného rozsudku a konkrétních právních argumentů na podporu kasačního opravného prostředku - Argumentace směřující k pouhému přezkumu ze strany Soudního dvora argumentů uplatněných v prvním stupni - Zjevně nepřípustný kasační opravný prostředek“)
      (2020/C 287/28)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (zástupce: F. Scanvic, advokát)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupkyně: I. Rubene a C. Valero, zmocněnkyně)

         Výrok

                  1.

                  Kasační opravný prostředek se odmítá jako zjevně nepřípustný

                  2.

                  Společnosti International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 357, 21.10.2019.


title: Věc C-554/19: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 4. června 2020 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Kehl – Německo) – trestní řízení proti FU („Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Nařízení (EU) 2016/399 – Schengenský hraniční kodex – Články 22 a 23 – Zrušení ochrany vnitřních hranic schengenského prostoru – Kontroly na území členského státu – Opatření s účinkem rovnocenným hraničním kontrolám – Kontroly totožnosti prováděné v blízkosti vnitřní hranice schengenského prostoru – Možnosti kontroly bez ohledu na chování dotyčné osoby či existenci zvláštních okolností – Vnitrostátní rámec upravující intenzitu, četnost a selektivnost kontrol“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/20

      Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 4. června 2020 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Kehl – Německo) – trestní řízení proti FU
      (Věc C-554/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Nařízení (EU) 2016/399 - Schengenský hraniční kodex - Články 22 a 23 - Zrušení ochrany vnitřních hranic schengenského prostoru - Kontroly na území členského státu - Opatření s účinkem rovnocenným hraničním kontrolám - Kontroly totožnosti prováděné v blízkosti vnitřní hranice schengenského prostoru - Možnosti kontroly bez ohledu na chování dotyčné osoby či existenci zvláštních okolností - Vnitrostátní rámec upravující intenzitu, četnost a selektivnost kontrol“)
      (2020/C 287/29)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Kehl

         Účastník původního trestního řízení

      FU

         Za přítomnosti: Staatsanwaltschaft Offenburg

         Výrok

      Článek 67 odst. 2 SFEU, jakož i články 22 a 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 ze dne 9. března 2016, kterým se stanoví kodex Unie o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní úpravě, jež policejním orgánům dotyčného členského státu svěřuje pravomoc k tomu, aby v pásmu širokém 30 km od pozemní hranice tohoto členského státu s jinými státy schengenského prostoru k zabránění nebo ukončení nedovoleného vstupu na svrchované území tohoto členského státu nebo pobytu v něm nebo za účelem prevence určitých trestných činů, které směřují proti bezpečnosti hranice, zjišťovaly totožnost každé osoby bez ohledu na její chování a existenci zvláštních okolností, pokud je patrné, že je tato pravomoc vymezena upřesněními a omezeními, jež jsou dostatečně podrobná, pokud jde o intenzitu, četnost a selektivnost prováděných kontrol, a zaručují tak, že provádění uvedené pravomoci v praxi nemůže mít účinek rovnocenný účinku hraničních kontrol, což však musí ověřit předkládající soud.

         (1)  Úř. věst. C 357, 21.10.2019.


title: Věc C-618/19: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 30. června 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Ge.Fi.L. – Gestione Fiscalità Locale SpA v. Regione Campania („Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Veřejné zakázky – Směrnice 2014/24/EU – Článek 12 odst. 4 – Zadání zakázky nehospodářskému veřejnému zařízení bez nabídkového řízení – Zakázka na služby související se správou daně z provozu motorových vozidel – Vyloučení smluv týkajících se spolupráce mezi veřejnoprávními entitami – Podmínky“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/21

      Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 30. června 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Ge.Fi.L. – Gestione Fiscalità Locale SpA v. Regione Campania
      (Věc C-618/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Veřejné zakázky - Směrnice 2014/24/EU - Článek 12 odst. 4 - Zadání zakázky nehospodářskému veřejnému zařízení bez nabídkového řízení - Zakázka na služby související se správou daně z provozu motorových vozidel - Vyloučení smluv týkajících se spolupráce mezi veřejnoprávními entitami - Podmínky“)
      (2020/C 287/30)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Ge.Fi.L. – Gestione Fiscalità Locale SpA

         Žalovaný: Regione Campania

         za přítomnosti: ACI – Automobile Club d’Italia, ACI Informatica SpA, ACI di Napoli, ACI di Avellino, ACI di Benevento, ACI di Caserta, ACI di Salerno

         Výrok

      Článek 12 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu ustanovení, které umožňuje přímé zadání bez vyhlášení nabídkového řízení zakázky na služby související se správou daně z provozu motorových vozidel veřejnému nehospodářskému zařízení, jehož úkolem je spravovat veřejný registr vozidel.

         (1)  Úř. věst. C 413, 9.12.2019.


title: Věc C-628/19 P: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 6. května 2020 – Csanád Szegedi v. Evropský parlament („Kasační opravný prostředek – Evropský parlament – Právní úprava týkající se poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu – Příspěvek na parlamentní asistenci – Navrácení neoprávněně vyplacených částek“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/21

      Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 6. května 2020 – Csanád Szegedi v. Evropský parlament
      (Věc C-628/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Evropský parlament - Právní úprava týkající se poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu - Příspěvek na parlamentní asistenci - Navrácení neoprávněně vyplacených částek“)
      (2020/C 287/31)
      Jednací jazyk: maďarština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Csanád Szegedi (zástupce: K. Bodó, ügyvéd)

         Další účastník řízení: Evropský parlament (zástupkyně: S. Seyr a Z. Nagy, zmocněnkyně)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá jako zjevně neopodstatněný.

                  2)

                  Csanádovi Szegedimu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 372, 4.11.2019.


title: Věc C-643/19: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 25. května 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Central Administrativo Norte – Portugalsko) – Resopre – Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão SA v. Município de Peso da Régua („Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora – Směrnice 2014/24/EU – Veřejné zakázky – Směrnice 2014/23/EU – Koncese na služby – Neuvedení skutkových a právních poznatků umožňujících užitečnou odpověď na předběžnou otázku – Nepřípustnost“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/22

      Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 25. května 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Central Administrativo Norte – Portugalsko) – Resopre – Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão SA v. Município de Peso da Régua
      (Věc C-643/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Směrnice 2014/24/EU - Veřejné zakázky - Směrnice 2014/23/EU - Koncese na služby - Neuvedení skutkových a právních poznatků umožňujících užitečnou odpověď na předběžnou otázku - Nepřípustnost“)
      (2020/C 287/32)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal Central Administrativo Norte

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Resopre – Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão SA

         Žalovaná: Município de Peso da Régua

         za účasti: Datarede – Sistemas de Dados e Comunicações SA, Alexandre Barbosa Borges SA, Fernando L. Gaspar – Sinalização e Equipamentos Rodoviários SA

         Výrok

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Central Administrativo Norte (Vrchní správní soud pro severní region, Portugalsko) rozhodnutím ze dne 26. července 2019 je zjevně nepřípustná.

         (1)  Úř. věst. C 399, 25.11.2019.


title: Věc C-692/19: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 22. dubna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Watford Employment Tribunal – Spojené království) – B v. Yodel Delivery Network Ltd („Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Směrnice 2003/88/ES – Úprava pracovní doby – Pojem ‚pracovník‘ – Podnik, jehož předmětem činnosti je dodávání balíků – Kvalifikace doručovatelů pracujících na základě dohody o poskytování služeb – Možnost doručovatele obrátit se na subdodavatele a současně poskytovat obdobné služby třetím osobám“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/22

      Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 22. dubna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Watford Employment Tribunal – Spojené království) – B v. Yodel Delivery Network Ltd
      (Věc C-692/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Směrnice 2003/88/ES - Úprava pracovní doby - Pojem ‚pracovník‘ - Podnik, jehož předmětem činnosti je dodávání balíků - Kvalifikace doručovatelů pracujících na základě dohody o poskytování služeb - Možnost doručovatele obrátit se na subdodavatele a současně poskytovat obdobné služby třetím osobám“)
      (2020/C 287/33)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Watford Employment Tribunal

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: B

         Žalovaná: Yodel Delivery Network Ltd

         Výrok

      Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby osoba pracující pro svého údajného zaměstnavatele na základě dohody o poskytování služeb, v níž je uvedeno, že je tato osoba nezávislým podnikatelem, byla kvalifikována jako „pracovník“ ve smyslu této směrnice, pokud může:

                  —

                  za účelem poskytnutí služby, ke kterému se zavázala, využít subdodavatelů nebo náhradníků;

                  —

                  přijmout, nebo nepřijmout jednotlivé úkoly zadávané svým údajným zaměstnavatelem nebo jednostranně určit jejich maximální počet;

                  —

                  poskytovat své služby jakékoliv třetí osobě, a to včetně přímých konkurentů údajného zaměstnavatele, a

                  —

                  stanovit si vlastní „pracovní“ dobu v rámci určitých parametrů a organizovat si svůj čas spíše v souladu se svými osobními potřebami, než pouze v souladu se zájmy údajného zaměstnavatele,
                  a to za předpokladu, že nic nenasvědčuje tomu, že je nezávislost této osoby fiktivní, a že není možné prokázat existenci vztahu podřízenosti mezi uvedenou osobou a jejím údajným zaměstnavatelem. Je nicméně na předkládajícím soudu, aby kvalifikoval tuto osobu z hlediska směrnice 2003/88 s přihlédnutím ke všem relevantním skutečnostem, které se jí týkají, a k ekonomické činnosti, kterou vykonává.

         (1)  Úř. věst. C 423, 16.12.2019.


title: Věc C-723/19: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 30. června 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd v. Agenzia delle Entrate („Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora – Nájem nemovitostí na dobu kratší než 30 dnů – Telematický portál pro zprostředkování nemovitostí – Zjevná nepřípustnost“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/23

      Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 30. června 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd v. Agenzia delle Entrate
      (Věc C-723/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Nájem nemovitostí na dobu kratší než 30 dnů - Telematický portál pro zprostředkování nemovitostí - Zjevná nepřípustnost“)
      (2020/C 287/34)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd

         Žalovaná: Agenzia delle Entrate

         za přítomnosti: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Federazione delle Associazioni Italiane Alberghi e Turismo (Federalberghi), Renting Services Group s.r.l.s., Coordinamento delle Associazioni e dei Comitati di Tutela dell’Ambiente e dei Diritti degli Utenti e dei Consumatori (Codacons)

         Výrok

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Consiglio di Stato (Státní rada, Itálie) ze dne 11. července 2019 je zjevně nepřípustná.

         (1)  Úř. věst. C 432, 23.12.2019.


title: Věc C-756/19: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 29. dubna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – Ramada Storax SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira („Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Daně – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Články 90 a 273 – Základ daně – Snížení – Nezaplacení – Platební neschopnost dlužníka, který je rezidentem mimo dotyčnou zemi – Rozhodnutí vydané soudem jiného členského státu, které potvrzuje nedobytnost uplatňovaných pohledávek – Zásady daňové neutrality a proporcionality“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/24

      Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 29. dubna 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – Ramada Storax SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Věc C-756/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Články 90 a 273 - Základ daně - Snížení - Nezaplacení - Platební neschopnost dlužníka, který je rezidentem mimo dotyčnou zemi - Rozhodnutí vydané soudem jiného členského státu, které potvrzuje nedobytnost uplatňovaných pohledávek - Zásady daňové neutrality a proporcionality“)
      (2020/C 287/35)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Ramada Storax SA

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Výrok

      Články 90 a 273 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, podle níž je osobě povinné k dani odepřen nárok na snížení odvedené daně z přidané hodnoty související s pohledávkami, které jsou na základě úpadkového řízení považovány za nedobytné, pokud nedobytnost dotčených pohledávek konstatoval soud jiného členského státu na základě práva platného v posledně uvedeném státě.

         (1)  Úř. věst. C 19, 20.1.2020.


title: Věc C-766/19: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Judicial da Comarca dos Açores – Portugalsko) – QE, RD v. SATA Internacional – Serviços de Transportes Aéreos SA („Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora – Zjevná nepřípustnost – Letecká doprava – Nařízení (ES) č. 261/2004 – Článek 5 odst. 3 – Náhrady cestujícím v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů – Rozsah – Zproštění povinnosti nahradit škodu – Pojem ‚mimořádné okolnosti‘ – Porucha celého letištního systému doplňování paliv“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/24

      Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. března 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Judicial da Comarca dos Açores – Portugalsko) – QE, RD v. SATA Internacional – Serviços de Transportes Aéreos SA
      (Věc C-766/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Zjevná nepřípustnost - Letecká doprava - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Článek 5 odst. 3 - Náhrady cestujícím v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů - Rozsah - Zproštění povinnosti nahradit škodu - Pojem ‚mimořádné okolnosti‘ - Porucha celého letištního systému doplňování paliv“)
      (2020/C 287/36)
      Jednací jazyk: portugalština

         Předkládající soud

      Tribunal Judicial da Comarca dos Açores

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: QE, RD

         Žalovaná: SATA Internacional – Serviços de Transportes Aéreos SA

         za účasti: ANA – Aeroportos de Portugal SA

         Výrok

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Soud prvního stupně na Azorských ostrovech, Portugalsko) rozhodnutím ze dne 8. července 2019 je zjevně nepřípustná.

         (1)  Úř. věst. C 19, 20.1.2020.


title: Věc C-853/19: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 2. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okresným súdem Poprad – Slovensko) – IM v. Sting Reality s.r.o. („Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 a článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Ochrana spotřebitele – Směrnice 2005/29/ES – Nekalé obchodní praktiky vůči spotřebitelům – Články 8 a 9 – Agresivní obchodní praktiky – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Individuálně sjednané ujednání – Pravomoci vnitrostátního soudu“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/25

      Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 2. července 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okresným súdem Poprad – Slovensko) – IM v. Sting Reality s.r.o.
      (Věc C-853/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 a článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Ochrana spotřebitele - Směrnice 2005/29/ES - Nekalé obchodní praktiky vůči spotřebitelům - Články 8 a 9 - Agresivní obchodní praktiky - Směrnice 93/13/EHS - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Individuálně sjednané ujednání - Pravomoci vnitrostátního soudu“)
      (2020/C 287/37)
      Jednací jazyk: slovenština

         Předkládající soud

      Okresný súd Poprad

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: IM

         Žalovaná: Sting Reality s.r.o.

         Výrok

                  1)

                  Články 8 a 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 musí být vykládány v tom smyslu, že kvalifikace obchodní praktiky jako agresivní ve smyslu těchto ustanovení vyžaduje konkrétní a specifické posouzení všech okolností charakterizujících tuto praktiku s přihlédnutím ke kritériím stanoveným v uvedených ustanoveních. V případě, kdy smlouva byla uzavřena starší osobou, která je těžce zdravotně postižená a má omezené příjmy, které jí neumožňují splácet nahromaděné dluhy, okolnost, že takto uzavřená smlouva umožnila obcházení vnitrostátního ustanovení na ochranu spotřebitele, naznačuje, že dotčený obchodník měl v úmyslu zneužít mimořádnou závažnost situace, ve které se uvedená osoba nacházela a která mu byla známa, s cílem ovlivnit rozhodnutí této osoby, což musí posoudit předkládající soud.

                  2)

                  Článek 3 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní soud, který rozhoduje o návrhu na posouzení nekalosti ujednání smlouvy uzavřené mezi spotřebitelem a obchodníkem, je povinen v případě, že obchodník navzdory výzvě, která mu byla v tomto smyslu doručena, odmítne předložit vnitrostátnímu soudu podobné smlouvy, které uzavřel s jinými spotřebiteli, uplatnit vnitrostátní procesní pravidla, která má k dispozici, za účelem posouzení, zda ujednání takové smlouvy byla individuálně sjednána.

                  3)

                  Třetí otázka položená Okresným súdem Poprad (Okresní soud v Popradu, Slovensko) je zjevně nepřípustná.

         (1)  Úř. věst. C 36, 3.2.2020.


title: Věc C-17/20: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 28. května 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Itálie) – MC v. Ufficio territoriale del governo (U.T.G.) – Prefettura di Foggia („Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora – Zjevná nepřípustnost – Obecné zásady práva Evropské unie – Právo na řádnou správu – Právo na obhajobu – Právo být vyslechnut – Zákon přijatý prefekturou zakazující činnost z důvodu podezření na infiltraci mafií – Právní úprava nestanovující kontradiktorní správní řízení“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/26

      Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 28. května 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia – Itálie) – MC v. Ufficio territoriale del governo (U.T.G.) – Prefettura di Foggia
      (Věc C-17/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora - Zjevná nepřípustnost - Obecné zásady práva Evropské unie - Právo na řádnou správu - Právo na obhajobu - Právo být vyslechnut - Zákon přijatý prefekturou zakazující činnost z důvodu podezření na infiltraci mafií - Právní úprava nestanovující kontradiktorní správní řízení“)
      (2020/C 287/38)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: MC

         Žalovaný: Ufficio territoriale del governo (U.T.G.) – Prefettura di Foggia

         Výrok

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale amministrativo regionale per la Puglia (regionální správní soud pro Puglii, Itálie) rozhodnutím ze dne 27. listopadu 2019 je zjevně nepřípustná.

         (1)  Úř. věst. C 161, 11.5.2020.


title: Věc C-575/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. července 2019 GMP-Orphan (GMPO) proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. května 2019 ve věci T-733/17, GMPO v. Komise

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/26

      Kasační opravný prostředek podaný dne 29. července 2019 GMP-Orphan (GMPO) proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 16. května 2019 ve věci T-733/17, GMPO v. Komise
      (Věc C-575/19 P)
      (2020/C 287/39)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: GMP-Orphan (GMPO) (zástupci: J. Mulryne, L. Tsang, Solicitors, C. Schoonderbeek, avocate)

         Další účastník řízení: Evropská komise
      Usnesením ze dne 11. června 2020 Soudní dvůr (devátý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek musí být odmítnut jako zjevně nepřípustný, a uložil GMP-Orphan SA, aby nesla vlastní náklady řízení.


title: Věc C-747/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. října 2019 Jorgem Minguelem Rosellò proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 9. září 2019 ve věci T-524/19

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/27

      Kasační opravný prostředek podaný dne 10. října 2019 Jorgem Minguelem Rosellò proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 9. září 2019 ve věci T-524/19
      (Věc C-747/19 P)
      (2020/C 287/40)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Jorge Minguel Rosellò (zástupci: V. Falcucci, advokát, G. Bonavita, advokát)

         Další účastnice řízení: Italská republika
      Usnesením ze dne 29. dubna 2020 Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek se zamítá jako zčásti zjevně neopodstatněný a zčásti zjevně neúčinný.


title: Věc C-183/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. dubna 2020 Fabryki Mebli „Forte“ S.A. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 27. února 2020 ve věci T-159/19, Bog-Fran v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) – Fabryki Mebli „Forte“

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/27

      Kasační opravný prostředek podaný dne 28. dubna 2020 Fabryki Mebli „Forte“ S.A. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 27. února 2020 ve věci T-159/19, Bog-Fran v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) – Fabryki Mebli „Forte“
      (Věc C-183/20 P)
      (2020/C 287/42)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fabryki Mebli „Forte“ S.A. (zástupce: H. Basiński, advokát)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Bog-Fran sp. z o.o. sp.k
      Usnesením ze dne 16. července 2020 Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek by neměl být uznán jako přípustný a že Fabryki Mebli „Forte“ S.A. ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-271/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 19. června 2020 – Aurubis AG v. Spolková republika Německo

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/28

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 19. června 2020 – Aurubis AG v. Spolková republika Německo
      (Věc C-271/20)
      (2020/C 287/44)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Berlin

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Aurubis AG

         Žalovaná: Spolková republika Německo, zastoupená Umweltbundesamt (Spolkový úřad pro životní prostředí)

         Předběžné otázky

                  1)

                  Jsou splněny podmínky podle čl. 3 písm. d) rozhodnutí Komise 2011/278/EU (1) pro přidělení bezplatných povolenek na emise na základě dílčího zařízení pro emisní úroveň paliva, pokud v zařízení na výrobu neželezných kovů ve smyslu přílohy I směrnice 2003/87/ES se v tavicí peci na výrobu primární mědi použije sirnatý koncentrát mědi a neměřitelné teplo, které je nezbytné k roztavení měděné rudy obsažené v koncentrátu, se v zásadě vyrábí oxidací síry obsažené v koncentrátu, v důsledku čehož se koncentrát mědi použije jak v podobě suroviny, tak i v podobě hořlavého materiálu pro výrobu tepla?

                  2)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku:
                  Mohou být nároky na vícenásobné přidělení bezplatných povolenek na emise pro třetí obchodovací období splněny po konci třetího období obchodování s povolenkami na emise čtvrtého obchodovacího období, pokud existence takového nároku na přidělení povolenek se soudním rozhodnutím určí až po uplynutí třetího obchodovacího období, nebo ještě nevyčerpané nároky na přidělení povolenek zanikají s koncem třetího období obchodování?

         (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Úř. věst. 2011, L 130, s. 1).


title: Věc C-193/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. května 2020 Dekoback GmbH proti rozsudku Tribunálu (desátého senátu) vydanému dne 5. března 2020 ve věci T-80/19, Dekoback GmbH v. EUIPO

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/27

      Kasační opravný prostředek podaný dne 6. května 2020 Dekoback GmbH proti rozsudku Tribunálu (desátého senátu) vydanému dne 5. března 2020 ve věci T-80/19, Dekoback GmbH v. EUIPO
      (Věc C-193/20 P)
      (2020/C 287/43)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Dekoback GmbH (zástupce: V. von Moers, Rechtsanwalt)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      Usnesením ze dne 9. července 2020 Soudní dvůr (místopředseda) rozhodl, že kasační opravný prostředek musí být odmítnut jako nepřípustný, a uložil společnosti GMP-Orphan SA, aby nesla vlastní náklady řízení.


title: Věc C-280/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski rajonen sad (Bulharsko) dne 25. června 2020 – ZN v. Generalno konsulstvo (generální konzulát) Bulharské republiky ve městě Valencie, Španělské království

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/28

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski rajonen sad (Bulharsko) dne 25. června 2020 – ZN v. Generalno konsulstvo (generální konzulát) Bulharské republiky ve městě Valencie, Španělské království
      (Věc C-280/20)
      (2020/C 287/45)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Sofijski rajonen sad

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: ZN

         Žalovaný: Generalno konsulstvo (generální konzulát) Bulharské republiky ve městě Valencie, Španělské království

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 1215/2012 (1) ve spojení s třetím bodem jeho odůvodnění vykládán v tom smyslu, že je třeba toto nařízení použít pro určení mezinárodní příslušnosti soudů členského státu k rozhodování právního sporu mezi zaměstnancem z tohoto členského státu a konzulární službou tohoto členského státu na území jiného členského státu, anebo je třeba tato ustanovení vykládat tak, že je na takový právní spor třeba použít vnitrostátní ustanovení o určování příslušnosti členského státu, jehož jsou obě strany sporu státními příslušníky?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2012, L 351, s. 1).


title: Věc C-286/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 29. června 2020 – GC, WG v. Société Air France SA

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/30

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hamburg (Německo) dne 29. června 2020 – GC, WG v. Société Air France SA
      (Věc C-286/20)
      (2020/C 287/47)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Hamburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: GC, WG

         Žalovaná: Société Air France SA
      Tato věc byla usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 15. července 2020 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.


title: Věc C-291/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 30. června 2020 – XQ v. Deutsche Lufthansa AG

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/30

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 30. června 2020 – XQ v. Deutsche Lufthansa AG
      (Věc C-291/20)
      (2020/C 287/48)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Köln

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: XQ

         Odpůrkyně: Deutsche Lufthansa AG

         Předběžná otázka

      Představuje stávka vlastních zaměstnanců leteckého dopravce uskutečněná na základě výzvy odborové organizace mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? (1)

      Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 30. července 2020 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, 17.2.2004, s. 1).


title: Věc C-292/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 30. června 2020 – KS v. Deutsche Lufthansa AG

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/30

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 30. června 2020 – KS v. Deutsche Lufthansa AG
      (Věc C-292/20)
      (2020/C 287/49)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Köln

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: KS

         Odpůrkyně: Deutsche Lufthansa AG

         Předběžná otázka

      Představuje stávka vlastních zaměstnanců leteckého dopravce uskutečněná na základě výzvy odborové organizace mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? (1)

      Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 30. července 2020 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, 17.2.2004, s. 1).


title: Věc T-133/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. června 2020 – Off-White v. EUIPO (OFF-WHITE) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie OFF-WHITE – Částečné zamítnutí přihlášky k zápisu – Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu – Popisný charakter – Nedostatek rozlišovací způsobilosti – Název barvy – Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 25. června 2020 – Off-White v. EUIPO (OFF-WHITE)
      (Věc T-133/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie OFF-WHITE - Částečné zamítnutí přihlášky k zápisu - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Název barvy - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2020/C 287/50)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Off-White LLC (Springfield, Illinois, Spojené státy) (zástupce: M. Decker, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Crawcour, J. Crespo Carrillo a H. O’Neill, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. prosince 2018 (věc R-580/2018-2) týkajícímu se přihlášky obrazového označení OFF-WHITE jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 14. prosince 2018 (věc R 580/2018-2) se zrušuje v rozsahu, v němž byl zamítnut zápis obrazového označení OFF-WHITE jako ochranné známky Evropské unie pro výrobky zařazené do tříd 9 a 20 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957 v znění změn a doplňků, jakož i pro „hodinky; nástěnné hodiny; hodinářské potřeby a nástroje na měření času, hodinkové řemínky, pouzdra na hodinky; prezentační skříňky na hodinky; šperkovnice“ a pro „drahokamy, polodrahokamy“ zařazené do třídy 14.

                  2)

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Off-White LLC včetně nezbytných nákladů vynaložených v odvolacím řízení před odvolacím senátem EUIPO.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-846/19: Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2020 – Golden Omega v. Komise („Žaloba na neplatnost – Celní unie – Společný celní sazebník – Celní nomenklatura – Zařazení do kombinované nomenklatury – Nařizovací akt vyžadující přijetí prováděcích opatření – Nedostatek osobního dotčení – Nepřípustnost“)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/33

      Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2020 – Golden Omega v. Komise
      (Věc T-846/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Celní unie - Společný celní sazebník - Celní nomenklatura - Zařazení do kombinované nomenklatury - Nařizovací akt vyžadující přijetí prováděcích opatření - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost“)
      (2020/C 287/52)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Golden Omega, SA (Santiago, Chile) (zástupce: S. Moolenaar, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: W. Roels a M. Salyková, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1661 ze dne 24. září 2019 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury (Úř. věst. 2019, L 251, s. 1)

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                  Společnosti Golden Omega, SA, se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 61, 24.2.2020.


title: Věc T-364/20: Žaloba podaná dne 2. června 2020 – Dánsko v. Komise

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/33

      Žaloba podaná dne 2. června 2020 – Dánsko v. Komise
      (Věc T-364/20)
      (2020/C 287/53)
      Jednací jazyk: dánština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Dánské království (zástupci: J. Nymann-Lindegren a M. Wolff, jako zmocněnci, ve spolupráci s R. Holdgaardem a J. Pinborgem, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil článek rozhodnutí Evropské komise ze dne 20. března 2020 týkající se státní podpory S.A.39078 – 2019/C (ex 2014/N), kterou Dánsko poskytlo ve prospěch společnosti Femern A/S v rozsahu, v němž stanoví, že „opatření spočívající v kapitálových injekcích a v kombinaci státních půjček a státních záruk ve prospěch společnosti Femern A/S jsou v rozsahu, v němž je Dánsko provedlo v rozporu s právem, státními podporami ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie“;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise neprávem konstatovala, že financování společnosti Femern A/S je státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
                  První žalobní důvod se dělí na čtyři části.
                  Zaprvé žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí je stiženo nesprávným právním posouzením, neboť Komise v jeho bodech 190 až 194 odůvodnění konstatuje, že na činnosti společnosti Femern A/S se nevztahuje výkon veřejné moci. Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že:

                              —

                              metoda, kterou použila Komise v bodech 190 až 194 odůvodnění, aby určila, zda se na činnosti společnosti Femern A/S vztahuje výkon veřejné moci, je v rozporu s čl. 107 odst. 1 SFEU;

                              —

                              Komise se při svém posouzení skutečnosti, zda se na činnosti společnosti Femern A/S vztahuje výkon veřejné moci, posouzení, které není v souladu s pravidly Evropské unie o státních podporách a hospodářské soutěži, dopustila nesprávného právního posouzení, když přiložila význam existenci soukromých subjektů, jejichž činnosti by mohly být považovány za alternativní ve vztahu k činnostem Femern A/S a které mají za to, že jsou konkurenty této společnosti;

                              —

                              Komise se tím, že konkrétně konstatovala, že na činnosti společnosti Femern A/S týkající se plánování, výstavby a využití komunikace spojující dvě pobřeží se nevztahuje výkon veřejné moci, dopustila nesprávného právního posouzení.

                        Zadruhé žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí je stiženou vadou spočívající v nesprávném právním posouzení, neboť Komise v jeho bodě 193 odůvodnění konstatovala, že společnost Femern A/S nabízí přepravní služby na trhu, na němž jsou třetí osoby jejími konkurenty.
                  Zatřetí žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí je stiženo vadou spočívající v nesprávném právním posouzení, jelikož Komise v jeho bodech 192 až 194 a 196 odůvodnění konstatovala, že společnost Femern A/S je „hospodářským subjektem“, na který se vztahují „hospodářské důvody“ a který „obchodně využívá“ pevnou komunikaci.
                  Začtvrté žalobce uvádí, že napadené rozhodnutí je stiženo vadou spočívající v nesprávném právním posouzení, neboť Komise v jeho bodech 233 až 240 odůvodnění konstatuje, že financování společnosti Femern A/S může narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení Komise, když konstatovala, že společnost Femern A/S vykonávala hospodářskou činnost v soutěži s tětími osobami předtím, než byla zprovozněna pevná komunikace.
                  Na podporu tohoto žalobního důvodu žalobce tvrdí, že napadené rozhodnutí je stiženo nesprávným právním posouzením, jelikož Komise v jeho bodě 198 odůvodnění konstatuje, že financování společnosti Femern A/S bylo již v době zahájení stavebních prací státní podporou, na kterou se vztahoval čl. 107 odst. 1 SFEU.


title: Věc T-420/20: Žaloba podaná dne 7. července 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe v. EUIPO – Huawei Technologies (GT8)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/35

      Žaloba podaná dne 7. července 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe v. EUIPO – Huawei Technologies (GT8)
      (Věc T-420/20)
      (2020/C 287/54)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Malynicz, QC, a M. Maier, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Čína)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie „GT8“ – Přihláška č. 14 738 281

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. dubna 2020, ve věci R 1611/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nebyla přesně identifikována relevantní veřejnost;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 nezohledněním důkazů o pravděpodobném vnímání starší ochranné známky Evropské unie relevantní veřejností;

                  —

                  Nezohlednění ostatních prvků výše uvedených námitek podle čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5;

                  —

                  Neuplatnění vnitrostátních pravidel podle čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nebyly zohledněny ostatní prvky vyplývající z vydávání právních předpisů.


title: Věc T-421/20: Žaloba podaná dne 7. července 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe v. EUIPO – Huawei Technologies (GT3)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/36

      Žaloba podaná dne 7. července 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe v. EUIPO – Huawei Technologies (GT3)
      (Věc T-421/20)
      (2020/C 287/55)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Malynicz; QC a M. Maier, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Čína)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie „GT3“ – Přihláška č. 14 738 264

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. dubna 2020, ve věci R 1609/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nebyla přesně identifikována relevantní veřejnost;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 nezohledněním důkazů o pravděpodobném vnímání starší ochranné známky Evropské unie relevantní veřejností;

                  —

                  Nezohlednění ostatních prvků výše uvedených námitek podle čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5;

                  —

                  Neuplatnění vnitrostátních pravidel podle čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nebyly zohledněny ostatní prvky vyplývající z vydávání právních předpisů.


title: Věc T-422/20: Žaloba podaná dne 7. července 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe v. EUIPO – Huawei Technologies (GT5)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/37

      Žaloba podaná dne 7. července 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe v. EUIPO – Huawei Technologies (GT5)
      (Věc T-422/20)
      (2020/C 287/56)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Malynicz, QC a M. Maier, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Čína)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie „GT5“ – Přihláška č. 14 738 272

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. dubna 2020, ve věci R 1600/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nebyla přesně identifikována relevantní veřejnost;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 nezohledněním důkazů o pravděpodobném vnímání starší ochranné známky Evropské unie relevantní veřejností;

                  —

                  Nezohlednění ostatních prvků výše uvedených námitek podle čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5;

                  —

                  Neuplatnění vnitrostátních pravidel podle čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nebyly zohledněny ostatní prvky vyplývající z vydávání právních předpisů.


title: Věc T-423/20: Žaloba podaná dne 7. července 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe v. EUIPO – Huawei Technologies (GT9)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/38

      Žaloba podaná dne 7. července 2020 – Sony Interactive Entertainment Europe v. EUIPO – Huawei Technologies (GT9)
      (Věc T-423/20)
      (2020/C 287/57)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Malynicz, QC a M. Maier, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Čína)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie „GT9“ – Přihláška č. 14 738 298

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. dubna 2020, ve věci R 1610/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici řízení nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady vynaložené žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nebyla konktrétně identifikována příslušná veřejnost;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nebyl zohledněn důkaz týkající se pravděpodobného vnímání dřívější ochranné známky Evropské unie příslušnou veřejností;

                  —

                  Nezohlednění dalších prvků výše uvedených námitek podle čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5;

                  —

                  Neuplatnění vnitrostátní pravidel podle čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 tím, že nebyly zohledněny další skutečnosti vyplývající z neoprávněného používání ochranné známky.


title: Věc T-434/20: Žaloba podaná dne 9. července 2020 – Włodarczyk v. EUIPO – Ave Investment (dziandruk)

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/39

      Žaloba podaná dne 9. července 2020 – Włodarczyk v. EUIPO – Ave Investment (dziandruk)
      (Věc T-434/20)
      (2020/C 287/58)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: polština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Piotr Włodarczyk (Pabianice, Polsko) (zástupce: M. Bohaczewski, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ave Investment sp. z o.o. (Pabianice, Polsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie „dziandruk“ v červenošedém provedení – ochranná známka Evropské unie č. 15 742 091

         Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. května 2020 ve věci R 2192/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil,

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení před Tribunálem i nákladů řízení před zrušovacím oddělením a odvolacím senátem EUIPO,

                  —

                  podpůrně uložil společnosti Ave Investment náhradu nákladů řízení před Tribunálem i nákladů řízení před zrušovacím oddělením a odvolacím senátem EUIPO.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 59 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-451/20: Žaloba podaná dne 15. července 2020 – Facebook Ireland v. Komise

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/39

      Žaloba podaná dne 15. července 2020 – Facebook Ireland v. Komise
      (Věc T-451/20)
      (2020/C 287/59)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Facebook Ireland Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: D. Jowell, QC, D. Bailey, Barrister, J. Aitken, D. Das, S. Malhi, R. Haria, M. Quayle, Solicitors, a T. Oeyen, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise C(2020) 3011 final ze dne 4. května 2020 doručené žalobkyni dne 5. května 2020, které bylo přijato na základě čl. 18 odst. 3 nařízení Rady č. 1/2003 v průběhu vyšetřování ve věci AT.40628 – Praktiky společnosti Facebook týkající se dat;

                  —

                  podpůrně: (i) částečně zrušil článek 1 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž protiprávně požaduje interní dokumenty, které jsou pro vyšetřování irelevantní; nebo (ii) částečně zrušil článek 1 napadeného rozhodnutí, aby nezávislí právníci kvalifikovaní v EHP mohli manuálně prozkoumat dokumenty, jichž se týká napadené rozhodnutí, v důsledku čehož by nemusely být předloženy dokumenty, které jsou pro vyšetřování zjevně irelevantní, nebo dokumenty osobní povahy; nebo (iii) částečně zrušil článek 1 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž protiprávně požaduje předložení irelevantních dokumentů, které jsou svojí povahou osobní nebo soukromé;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že v napadeném rozhodnutí není dostatečně jednoznačně a konzistentně vymezen předmět vyšetřování vedeného Komisí, a to v rozporu s požadavky stanovenými v čl. 18 odst. 3 nařízení č. 1/2003 a v článku 296 Smlouvy o fungování Evropské unie a plynoucími ze zásady právní jistoty a v rozporu s právem společnosti Facebook se v řízení účinně bránit a s právem na řádnou správu.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že tím, že je v napadeném rozhodnutí požadováno předložení dokumentů, které jsou převážně naprosto irelevantní, nebo se jedná o dokumenty osobní povahy, toto rozhodnutí odporuje zásadě nezbytnosti, která se odráží v čl. 18 odst. 3 nařízení č. 1/2003, a porušuje právo společnosti Facebook se v řízení účinně bránit anebo v jeho důsledku došlo ke zneužití pravomocí.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že tím, že je v napadeném rozhodnutí požadováno předložení tak velkého množství zcela irelevantních a osobních dokumentů (například korespondence ohledně zdravotních záležitostí týkající se zaměstnanců a jejich rodin, korespondence v době úmrtí blízké osoby, dokumenty týkající se závětí, opatrovnictví, péče o děti a osobních finančních investic, žádosti o zaměstnání a reference, interní hodnocení a dokumenty, v nichž jsou hodnocena bezpečnostní rizika pro kampus společnosti Facebook a její zaměstnance), je v jeho důsledku porušováno základní právo na soukromí, zásada proporcionality a základní právo na řádnou správu. Napadeným rozhodnutím tedy dochází k porušení základních práv na soukromí, jak jsou chráněna v článku 7 Listiny základních práv. Napadené rozhodnutí rovněž odporuje zásadě proporcionality, jelikož je příliš široké, co se týče rozsahu, a nedostatečně zacílené na předmět vyšetřování vedeného Komisí.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že v napadeném rozhodnutí není vysvětleno, proč jeho vyhledávací výrazy identifikují pouze dokumenty, které jsou nutné a relevantní pro vyšetřování Komise, a proč není umožněno posouzení relevance ze strany externích právníků kvalifikovaných v EHP, a není v něm objasněna ani stanovena žádná právně závazná datová místnost pro osobní nebo zcela irelevantní dokumenty, a proto je založeno na nedostatečném odůvodnění v rozporu s čl. 18 odst. 3 nařízení č. 1/2003 a článkem 296 SFEU.


title: Věc T-452/20: Žaloba podaná dne 15. července 2020 – Facebook Ireland v. Komise

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/40

      Žaloba podaná dne 15. července 2020 – Facebook Ireland v. Komise
      (Věc T-452/20)
      (2020/C 287/60)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Facebook Ireland Ltd (Dublin, Irsko) (zástupci: D. Jowell, QC, D. Bailey, Barrister, J. Aitken, D. Das, S. Malhi, R. Haria, M. Quayle, Solicitors, a T. Oeyen, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  částečně zrušil článek 1 rozhodnutí Komise C(2020) 3013 final ze dne 4. května 2020 (věc AT.40684 – Facebook Marketplace) v rozsahu, v němž požaduje interní dokumenty uvedené v příloze I.B;

                  —

                  podpůrně: (i) částečně zrušil článek 1 napadeného rozhodnutí ve věci Marketplace v rozsahu, v němž protiprávně požaduje irelevantní dokumenty; (ii) částečně zrušil článek 1 napadeného rozhodnutí ve věci Marketplace, aby relevanci dokumentů, jichž se týká žádost obsažená v rozhodnutí ve věci Marketplace, mohli posoudit nezávislí právníci kvalifikovaní v EU, v důsledku čehož by nemusely být předloženy dokumenty, které jsou pro vyšetřování zjevně irelevantní, nebo dokumenty osobní povahy; nebo (iii) částečně zrušil článek 1 napadeného rozhodnutí ve věci Marketplace v rozsahu, v němž protiprávně požaduje předložení irelevantních dokumentů, které jsou svojí povahou osobní nebo soukromé;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že tím, že je v napadeném rozhodnutí požadováno předložení dokumentů, které jsou převážně naprosto irelevantní, nebo se jedná o dokumenty osobní povahy, toto rozhodnutí odporuje zásadě nezbytnosti, která se odráží v čl. 18 odst. 3 nařízení č. 1/2003, a porušuje právo společnosti Facebook se v řízení účinně bránit anebo v jeho důsledku došlo ke zneužití pravomocí. Komise se tedy při uplatňování čl. 18 odst. 3 nařízení č. 1/2003 dopustila nesprávného právního posouzení nebo nesprávného posouzení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že tím, že je v napadeném rozhodnutí požadováno předložení tak velkého množství dokumentů (například korespondence zaměstnanců ohledně zdravotních záležitostí, korespondence v době úmrtí blízké osoby, dokumenty týkající se osobních majetkových investic, žádosti o zaměstnání, interní hodnocení a dokumenty, v nichž jsou hodnocena bezpečnostní rizika pro rodinné příslušníky nejdůležitějších zaměstnanců společnosti Facebook), je v jeho důsledku porušováno základní právo na soukromí, zásada proporcionality a základní právo na řádnou správu.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že v napadeném rozhodnutí ve věci Marketplace není vysvětleno, proč jeho vyhledávací výrazy identifikují pouze dokumenty, které jsou nutné a relevantní pro vyšetřování Komise, a proč není umožněno posouzení relevance ze strany externích právníků kvalifikovaných v EU, a není v něm objasněna ani stanovena žádná právně závazná datová místnost pro osobní nebo zcela irelevantní dokumenty, a proto je založeno na nedostatečném odůvodnění v rozporu s čl. 18 odst. 3 nařízení č. 1/2003 a článkem 296 SFEU.


title: Věc T-453/20: Žaloba podaná dne 14. července 2020 – KZ v. Komise

text:
               31.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/41

      Žaloba podaná dne 14. července 2020 – KZ v. Komise
      (Věc T-453/20)
      (2020/C 287/61)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: KZ (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil seznam povýšených úředníků přijatý v Informations administratives (Správní sdělení) č. 32-2019/14.11.2019 ze dne 14. listopadu 2019 v rozsahu, v němž neobsahuje jméno žalobce;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce jediný žalobní důvod vycházející z námitky protiprávnosti vznesené vůči obecným prováděcím ustanovením (dále jen „OPU“) k článku 45 služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“). Žalobce zpochybňuje výklad Komise, která má za to, že čl. 40 odst. 3 služebního řádu znamená, že se úředník, který má ke dni, k němuž orgán oprávněný ke jmenování přijal rozhodnutí o povýšení, pracovní volno z osobních důvodů, nemůže zúčastnit povyšovacího řízení, které bylo tímto rozhodnutím ukončeno. Žalobce naopak uplatňuje teleologický a systematický výklad čl. 40 odst. 3 služebního řádu a má za to, že Komise svým výkladem porušuje právo na povýšení ve smyslu článku 45 služebního řádu. Komise podle něj rovněž porušuje zásady právní jistoty a soudržnosti ustanovení služebního řádu, jejichž jsou tyto OPU součástí, a zásadu rovného zacházení v rámci služebního postupu úředníka podle čl. 5 odst. 5 služebního řádu. Napadá konečně nelogičnost a nepřiměřenost důsledků, které provedení OPU způsobuje.