title: Věc T-264/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Gruppo Armonie v. EUIPO (mo.da) („Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie mo·da — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu v části Unie — Článek 7 odst. 2 nařízení 2017/1001 — Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Článek 7 odst. 3 nařízení 2017/1001]“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/49

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Gruppo Armonie v. EUIPO (mo.da)
      (Věc T-264/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie mo·da - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu v části Unie - Článek 7 odst. 2 nařízení 2017/1001 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení 2017/1001]“)
      (2019/C 305/58)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Gruppo Armonie SpA (Casalgrande, Itálie) (zástupce: G. Medri, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. února 2018 (věc R 2065/2017-5) týkajícímu se přihlášky obrazového označení mo·da jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Gruppo Armonie SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 221, 25.6.2018.


title: Věc T-268/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. června 2019 — Sandrone v. EUIPO — J. García Carrión (Luciano Sandrone) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Luciano Sandrone — Starší slovní ochranná známka Evropské unie DON LUCIANO — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 47 odst. 2 a 3 nařízení (EU) 2017/1001 — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001 — Přihláška slovní ochranné známky složené z rodného jména a příjmení — Starší ochranná známka složená z titulu a příjmení — Neutralita pojmového srovnání — Neexistence nebezpečí záměny“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/50

      Rozsudek Tribunálu ze dne 27. června 2019 — Sandrone v. EUIPO — J. García Carrión (Luciano Sandrone)
      (Věc T-268/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Luciano Sandrone - Starší slovní ochranná známka Evropské unie DON LUCIANO - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 47 odst. 2 a 3 nařízení (EU) 2017/1001 - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001 - Přihláška slovní ochranné známky složené z rodného jména a příjmení - Starší ochranná známka složená z titulu a příjmení - Neutralita pojmového srovnání - Neexistence nebezpečí záměny“)
      (2019/C 305/59)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Luciano Sandrone (Barolo, Itálie) (zástupce: A. Borra, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: K. Kompari a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: J. García Carrión, SA (Jumilla, Španělsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. února 2018 (věc R 1207/2017-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností J. García Carrión a Lucianem Sandronem.

         Výrok

                  1)

                     Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 26. února 2018 (věc R 1207/2017-2) se zrušuje.

                  2)

                     EUIPO ponese vlastní náklady řízení a kromě toho nahradí náklady řízení vynaložené Lucianem Sandronem.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.


title: Věc T-385/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. června 2019 — Aldi v. EUIPO — Crone (CRONE) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie CRONE — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie crane a starší slovní ochranná známka Evropské unie CRANE — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/50

      Rozsudek Tribunálu ze dne 27. června 2019 — Aldi v. EUIPO — Crone (CRONE)
      (Věc T-385/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie CRONE - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie crane a starší slovní ochranná známka Evropské unie CRANE - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.“)
      (2019/C 305/60)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Německo) (zástupci: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a M. Minkner, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Crawcour a D. Hanf, zmocněnci)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Christoph Michael Crone (Krefeld, Německo) (zástupci: M. van Maele a H. Y. Cho, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. března 2018 (věc R 1100/2017-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnosti Aldi a C. M. Cronem.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá

                  2)

                     Společnosti Aldi GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 285, 13.8.2018.


title: Věc T-389/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. června 2019 — Nonnemacher v. EUIPO — Ingram (WKU) („Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie WKU — Starší slovní ochranné známky Evropské unie WKA — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 60 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001 — Neexistence zániku práva v důsledku strpění — Článek 61 odst. 1 nařízení 2017/1001“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/51

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. června 2019 — Nonnemacher v. EUIPO — Ingram (WKU)
      (Věc T-389/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie WKU - Starší slovní ochranné známky Evropské unie WKA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 60 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001 - Neexistence zániku práva v důsledku strpění - Článek 61 odst. 1 nařízení 2017/1001“)
      (2019/C 305/61)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Klaus Nonnemacher (Karlsruhe, Německo) (zástupce: C. Zierhut, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Paul Ingram (Birmingham, Spojené království) (zástupce: A. Haberl advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. dubna 2018 (věc R 399/2017-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi P. Ingramem a K. Nonnemacherem.

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     K. Nonnemacherovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 285, 13.8.2018.


title: Věc T-390/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. června 2019 — Nonnemacher v. EUIPO — Ingram (WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION) („Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION — Starší slovní ochranné známky Evropské unie WKA — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 60 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001 — Neexistence zániku práva v důsledku strpění — Článek 61 odst. 1 nařízení 2017/100“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/52

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. června 2019 — Nonnemacher v. EUIPO — Ingram (WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION)
      (Věc T-390/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION - Starší slovní ochranné známky Evropské unie WKA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) a čl. 60 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001 - Neexistence zániku práva v důsledku strpění - Článek 61 odst. 1 nařízení 2017/100“)
      (2019/C 305/62)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Klaus Nonnemacher (Karlsruhe, Německo) (zástupce: C. Zierhut, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Paul Ingram (Birmingham, Spojené království) (zástupce: A. Haberl, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. dubna 2018 (věc R 409/2017-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi P. Ingramem a K. Nonnemacherem.

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     K. Nonnemacherovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 285, 13.8.2018.


title: Věc T-412/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — mobile.de v. EUIPO — Družestvo s ograničéna otgavórnost „Rezon“ (mobile.ro) („Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka EU mobile.ro — Starší národní obrazová ochranná známka mobile — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 18 nařízení (EU) 2017/1001 — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/1001“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/53

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — mobile.de v. EUIPO — Družestvo s ograničéna otgavórnost „Rezon“ (mobile.ro)
      (Věc T-412/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka EU mobile.ro - Starší národní obrazová ochranná známka mobile - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 18 nařízení (EU) 2017/1001 - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/1001“)
      (2019/C 305/63)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: mobile.de GmbH (Dreilinden, Německo) (zástupce: T. Lührig, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Crespo Carrillo a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Družestvo s ograničéna otgavórnost „Rezon“ (Sofie, Bulharsko) (zástupkyně: M. Jordanova-Harizanova a V. Grigorova, advokátky)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. března 2018 (věc R 111/2015-1), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Družestvo s ograničéna otgavórnost „Rezon“ a mobile.de

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnost mobile.de GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vzniklé Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společnosti Družestvo s ograničéna otgavórnost „Rezon“.

         (1)  Úř. věst. C 294, 20.8.2018.


title: Věc T-467/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Audimas v. EUIPO — Audi (AUDIMAS) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Obrazová ochranná známka AUDIMAS — Starší slovní ochranná známka Evropské unie AUDI — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001“)

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/53

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2019 — Audimas v. EUIPO — Audi (AUDIMAS)
      (Věc T-467/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka AUDIMAS - Starší slovní ochranná známka Evropské unie AUDI - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001“)
      (2019/C 305/64)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Audimas AB (Kaunas, Litva) (zástupkyně: G. Domkutė Lukauskienė, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. května 2018 (věc R 2425/2017-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Audi a Audimas

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá

                  2)

                     Společnosti Audimas AB se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 341, 24.9.2018.


title: Věc T-472/19: Žaloba podaná dne 9. července 2019 — BASF v. Komise

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/56

      Žaloba podaná dne 9. července 2019 — BASF v. Komise
      (Věc T-472/19)
      (2019/C 305/67)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: BASF AS (Oslo, Norsko) (zástupci: E. Wright, Barrister-at-law, A. Rusanov a H. Boland, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil v plném rozsahu — nebo v části, v níž se týká žalobkyně — prováděcí rozhodnutí Komise C(2019) 4336 final ze dne 6. června 2019 týkající se, v rámci článku 31 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES, registrací humánních léčivých přípravků obsahujících „ethylestery omega-3 kyselin“ pro perorální podání v rámci sekundární prevence po infarktu myokardu;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí postrádá platný právní základ.

                              —

                              Žalobkyně tvrdí, že přijetím napadeného rozhodnutí Evropská komise nesplnila povinnosti, které orgánu stanoví článek 116 směrnice 2001/83/ES (1);

                              —

                              Žalobkyně konkrétně uvádí, že žalovaná neprokázala, že je léčivý přípravek Omacor škodlivý, že mu schází léčebná účinnost, že bilance rizik a prospěšnosti je nepříznivá, nebo že jeho kvalitativní či kvantitativní složení není takové, jaké bylo nahlášeno;

                              —

                              Dále tvrdí, že napadené rozhodnutí opomíjí zásadu stanovenou v judikatuře Soudního dvora, že příznivá bilance rizik a prospěšnosti a účinnost přípravku Omacor jsou presumovány a že je na Evropské komisi, aby prokázala, že dostupné klinické údaje podporují vyvrácení této domněnky.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že přijetím napadeného rozhodnutí žalovaná pominula obecnou unijněprávní zásadu proporcionality.

                              —

                              V rámci tohoto žalobního důvodu je opětovně argumentováno, že žalovaná neprokázala, že přípravku Omacor schází léčebná účinnost nebo že bilance rizik a prospěšnosti přípravku Omacor již není příznivá. Žalobkyně navíc tvrdí, že napadené rozhodnutí zjevně porušuje zásadu proporcionality;

                              —

                              I kdyby — quod non — existovaly opodstatněné obavy o účinnosti nebo o bilanci rizik a prospěšnosti přípravku Omacor, žalovaná by musela zvážit opatření, která by tyto obavy řešila a která by byla méně omezující než napadené rozhodnutí.

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, 28.11.2001, s. 67).


title: Věc T-481/19: Žaloba podaná dne 8. července 2019 — Portigon v. SRB

text:
               9.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/59

      Žaloba podaná dne 8. července 2019 — Portigon v. SRB
      (Věc T-481/19)
      (2019/C 305/70)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Portigon AG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: D. Bliesener, V. Jungkind a F. Geber, advokáti)

         Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalovaného ze dne 16. dubna 2019 o výpočtu příspěvku předem na rok 2019 do Jednotného fondu pro řešení krizí (č. SRB/ES/SRF/2019/10) v části, v níž se rozhodnutí týká žalobkyně;

                  —

                  přerušil řízení podle čl. 69 písm. c) a d) jednacího řádu Tribunálu až do vydání pravomocného rozhodnutí ve věcech T-365/16, T-420/17 a T-413/18 nebo jejich jiného ukončení;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně osm žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 70 odst. 2 prvního až třetího pododstavce nařízení (EU) č. 806/2014 (1) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. d) prováděcího nařízení (EU) 2015/81 (2), čl. 103 odst. 7 směrnice 2014/59/EU (3) a článkem 114 SFEU

                              —

                              žalovaný uložil žalobkyni příspěvkovou povinnost neoprávněně, neboť nařízení (EU) č. 806/2014 a směrnice 2014/59/EU nestanoví pro instituce v režimu řešení krize žádnou příspěvkovou povinnost. Podle článku 114 SFEU je výběr příspěvků od takových institucí, jako je žalobkyně, zakázán.

                              —

                              normotvůrce nebyl oprávněn založit příspěvkovou povinnost na článku 114 SFEU, neboť schází vazba na vnitřní trh. Pravidla o příspěvcích harmonizovaná na úrovni Unie neusnadňují výkon základních svobod ani nenapravují citelné narušení hospodářské soutěže v případě institucí, které se z trhu stáhly.

                              —

                              žalovaný uložil žalobkyni příspěvkovou povinnost neoprávněně, neboť instituce není vystavena riziku, řešení krize podle nařízení (EU) č. 806/2014 je vyloučeno a instituce není významná pro stabilitu finančního systému.

                              —

                              žalobkyně již od roku 2012 neprovádí žádné nové obchody a nachází se v režimu řešení krize na základě rozhodnutí o Komise o státních podporách. Větší část zbývajících závazků má ve fiduciární správě pro jiný právní subjekt.

                              —

                              nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 (4) je v rozporu s článkem 114 SFEU a s čl. 103 odst. 7 směrnice 2014/59/EU jakožto podstatný prvek výpočtu příspěvku (čl. 290 odst. 1 druhý pododstavec SFEU).

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), a to z důvodu, že postup výpočtu neumožňuje úplné odůvodnění napadeného rozhodnutí. Dokud je výpočet založen na nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63, není možné ho uplatňovat.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článků 16 a 20 Listiny, a to z důvodu, že vzhledem ke zvláštní situaci žalobkyně je rozhodnutí v rozporu s obecnou zásadou rovnosti. Napadené rozhodnutí mimoto nepřiměřeně zasahuje do svobody podnikání žalobkyně.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod (uplatněný podpůrně) vycházející z porušení čl. 70 odst. 2 nařízení (EU) č. 806/2014 ve spojení s čl. 103 odst. 7 směrnice 2014/59/EU, a to z důvodu, že žalovaný měl při výpočtu výše příspěvku vyjmout bezrizikové závazky z relevantních závazků.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod (uplatněný podpůrně) vycházející z porušení čl. 70 odst. 6 nařízení (EU) č. 806/2014 ve spojení s čl. 5 odst. 3 a 4 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63, a to z důvodu, že žalovaný neoprávněně vypočetl příspěvky žalobkyně na základě hrubého vyhodnocení derivátů.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod (uplatněný podpůrně) vycházející z porušení čl. 70 odst. 6 nařízení (EU) č. 806/2014 ve spojení s čl. 6 odst. 8 písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63, a to z důvodu, že žalovaný neoprávněně nahlížel na žalobkyni jako na instituci v restrukturalizaci.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 41 odst. 1 a odst. 2 písm. a) Listiny, a to z důvodu, že žalovaný měl žalobkyni před vydáním napadeného rozhodnutí vyslechnout.

                  8.

                  Osmý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 41 odst. 1 a odst. 2 písm. c) Listiny a čl. 296 odst. 2 SFEU, a to z důvodu, že žalovaný odůvodnil napadené rozhodnutí nedostatečně.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (Úř. věst. 2014, L 225, s. 1).

         (2)  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/81 ze dne 19. prosince 2014, kterým se stanoví jednotné podmínky uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014, pokud jde o příspěvky předem do Jednotného fondu pro řešení krizí (Úř. věst. 2015, L 15, s. 1).

         (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. 2014, L 173, s. 190).

         (4)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 ze dne 21. října 2014, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, pokud jde o příspěvky předem do mechanismů financování k řešení krizí (Úř. věst. 2015, L 11, s. 44).


title: Věc T-510/19: Žaloba podaná dne 17. července 2019 — Puma v. EUIPO — Gemma Group (Znázornění zvířete ve skoku)

text:
               30.9.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/61

      Žaloba podaná dne 17. července 2019 — Puma v. EUIPO — Gemma Group (Znázornění zvířete ve skoku)
      (Věc T-510/19)
      (2019/C 328/70)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Puma SE (Herzogenaurach, Německo) (zástupce: P. González Bueno Catalán de Ocón, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Gemma Group Srl (Cerasolo Ausa, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie představující znázornění zvířete ve skoku — Přihláška č. 11 573 474

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. dubna 2019 ve věci R 2057/2018-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti GEMMA GROUP S.r.l. náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc C-487/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Najwyższym (Polsko) dne 26. června 2019 – W.Ż.

text:
               7.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/4

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Najwyższym (Polsko) dne 26. června 2019 – W.Ż.
      (Věc C-487/19)
      (2019/C 337/04)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Najwyższy

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: W.Ż.

         za účasti: Prokurator Generalny zastępowany przez Prokuraturę Krajową, Rzecznik Praw Obywatelskich

         Předběžná otázka

      Musí být článek 2, čl. 6 odst. 1 a 3 a čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec [SEU] ve spojení s článkem 47 [Listiny základních práv Evropské unie] a s článkem 267 [SFEU] vykládán v tom smyslu, že nestranným a nezávislým soudem, předem zřízeným na základě zákona, ve smyslu práva Evropské unie, není soud, v němž jako samosoudce zasedá osoba jmenovaná do výkonu funkce soudce za zjevného porušení právních norem členského státu, které se týkají jmenování soudců, spočívajícího konkrétně ve jmenování této osoby do funkce soudce přesto, že byla dříve podána stížnost k příslušnému vnitrostátnímu soudu – Naczelnemu Sądu Administracyjnemu (Nejvyšší správní soud) proti usnesení Krajowej Rady Sądownictwa (Státní soudní rada), které obsahovalo návrh na její jmenování do funkce soudce, dále přesto, že byla odložena vykonatelnost tohoto usnesení v souladu s vnitrostátním právem a že řízení před příslušným vnitrostátním soudem – Naczelnym Sądem Administracyjnym (Nejvyšší správní soud) nebylo ukončeno před předáním jmenovací listiny?


title: Věc C-508/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Najwyższym (Polsko) dne 3. července 2019 – M. F. v. J. M.

text:
               7.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/6

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Najwyższym (Polsko) dne 3. července 2019 – M. F. v. J. M.
      (Věc C-508/19)
      (2019/C 337/07)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Najwyższy

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: M.F.

         Žalovaný: J. M.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec, článek 2, čl. 4 odst. 3 a čl. 6 odst. 3 SEU ve spojení s článkem 47 L[istiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listiny“)] a čl. 267 třetí pododstavec SFEU vykládány v tom smyslu, že soud posledního stupně členského státu může v řízení o určení neexistence služebního poměru konstatovat, že osoba, jíž byl doručen akt jmenování do funkce soudce tohoto soudu vydaný na základě předpisů, které jsou v rozporu se zásadou účinné soudní ochrany, nebo postupem, který je v rozporu s touto zásadou, není soudcem, pokud je posouzení těchto otázek soudem před předáním uvedeného aktu záměrně znemožněno?

                  2)

                  Musí být čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec, článek 2, čl. 4 odst. 3 SEU a článek 47 Listiny ve spojení s článkem 267 SFEU vykládány v tom smyslu, že v případě doručení aktu jmenování do funkce soudce poté, co vnitrostátní soud položil předběžnou otázku týkající se výkladu unijního práva, na odpovědi na níž závisí posouzení souladu vnitrostátních předpisů, na jejichž základě mohl být uvedený akt předán, s unijním právem, dochází k porušení zásady účinné soudní ochrany?

                  3)

                  Musí být čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec, článek 2, čl. 4 odst. 3, čl. 6 odst. 3 SEU a článek 47 Listiny vykládány v tom smyslu, že v případě doručení aktu jmenování do funkce soudce soudu členského státu ve jmenovacím řízení vedeném ve zjevném rozporu s normami práva tohoto státu upravujícími jmenování soudců dochází k porušení zásady účinné soudní ochrany nezajištěním práva na přístup k soudu?

                  4)

                  Musí být čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec, článek 2, čl. 4 odst. 3 SEU a článek 47 Listiny ve spojení s čl. 267 třetím pododstavcem SFEU vykládány v tom smyslu, že skutečnost, že vnitrostátní zákonodárce zřídil v rámci soudu posledního stupně členského státu organizační útvar, který není soudem ve smyslu unijního práva, představuje porušení zásady účinné soudní ochrany?

                  5)

                  Musí být čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec, článek 2, čl. 4 odst. 3 SEU a článek 47 Listiny ve spojení s čl. 267 třetím pododstavcem SFEU vykládány v tom smyslu, že o existenci služebního poměru osoby, které byl doručen akt jmenování do funkce soudce soudu posledního stupně členského státu, a o jejím postavení soudce nemůže rozhodovat organizační útvar uvedeného soudu příslušný podle vnitrostátního práva, do kterého byla tato osoba jmenována, který je složen výlučně z osob, jejichž jmenovací akty jsou stiženy vadami zmíněnými ve druhé, třetí a čtvrté otázce, a který proto není soudem ve smyslu unijního práva, nýbrž jiný organizační útvar uvedeného soudu, který splňuje požadavky unijního práva na soud?


title: Věc C-566/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel (Lucembursko) dne 25. července 2019 – Parquet général du Grand-Duché de Luxembourg v. JR

text:
               7.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/8

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel (Lucembursko) dne 25. července 2019 – Parquet général du Grand-Duché de Luxembourg v. JR
      (Věc C-566/19)
      (2019/C 337/09)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour d'appel

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Parquet général du Grand-Duché de Luxembourg

         Odpůrkyně: JR

         Předběžná otázka

      Může být francouzské státní zastupitelství u vyšetřovacího soudu nebo soudu, u něhož probíhá soudní řízení, které je ve Francii podle práva tohoto státu příslušné pro vydání evropského zatýkacího rozkazu, považováno za vystavující justiční orgán v autonomním smyslu uvedeném v čl. 6 odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 (1) v případě, kdy má kontrolovat dodržování podmínek nutných pro vydání evropského zatýkacího rozkazu a zkoumat jeho přiměřenost s ohledem na okolnosti trestního spisu, a současně je i orgánem činným v trestním řízení ve stejné věci?

         (1)  Rámcové Rozhodnutí Rady ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, 18.7.2002, s. 1).


title: Věc T-540/19: Žaloba podaná dne 30. července 2019 – Sharif v. Rada

text:
               7.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/9

      Žaloba podaná dne 30. července 2019 – Sharif v. Rada
      (Věc T-540/19)
      (2019/C 337/10)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Ammar Sharif (Damašek, Sýrie) (zástupci: J.-P. Buyle a L. Cloquet, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/806 ze dne 17. května 2019, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a to v rozsahu, v němž se týká žalobce;

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/798 ze dne 17. května 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, a to v rozsahu, v němž se týká žalobce;

                  —

                  uložil Radě náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalobcem.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu. Žalobce má za to, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení, když opatření vůči němu přijatá odůvodnila tím, že je údajně „předním podnikatelem působícím v Sýrii“ ve smyslu čl. 27 odst. 2 písm. a) a čl. 28 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2013/255/SZBP. Žalobce napadá tuto kvalifikaci „předního podnikatele“ a vyvratitelnou domněnku vazeb na syrský režim, která vyplývá z napadených aktů. Žalobce tvrdí, že žádné vazby na syrský režim nemá.
                  Kromě toho žalobce v souladu s čl. 27 odst. 3 a čl. 28 odst. 3 rozhodnutí 2013/255/SZBP vyvrací vyvratitelnou domněnku podle čl. 27 odst. 2 písm. a) a čl. 28 odst. 2 písm. a) tohoto rozhodnutí tím, že sám prokazuje, že i) není či již dále není se syrským režimem spjat, ii) že na něj nemá žádný vliv a (iii) že nepředstavuje skutečné riziko obcházení omezujících opatření přijatých Radou vzhledem k situaci v Sýrii. Podle žalobce se Rada dopouští zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu tím, že k vyvrácení této domněnky nepřihlíží.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z nepřiměřeného porušení práva vlastnit majetek a vykonávat výdělečnou činnost. Žalobce má za to, že Rada přijatými sankcemi nevyhnutelně porušila jeho právo vlastnit majetek, jakož i jeho právo vykonávat výdělečnou činnost, a to v rozporu s prvním dodatkovým protokolem k Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod. Žalobce má za to, že mu nelze bránit ve volném užívání jeho majetku a hospodářské svobody, což odůvodňuje zrušení napadených opatření v rozsahu, v němž se jej týkají.


title: Věc C-68/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. ledna 2019 Camomilla Srl proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 13. listopadu 2018 ve věci T-44/17, Camomilla v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) - CMT (CAMOMILLA)

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/3

      Kasační opravný prostředek podaný dne 29. ledna 2019 Camomilla Srl proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 13. listopadu 2018 ve věci T-44/17, Camomilla v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) - CMT (CAMOMILLA)
      (Věc C-68/19 P)
      (2019/C 363/05)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Camomilla Srl (zástupci: M. Mussi, H.G. Chiappetta, advokáti)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), CMT Compagnia manifatture tessili Srl
      Usnesením ze dne 11. září 2019 Soudní dvůr (šestý senát) odmítl kasační opravný prostředek v rozsahu, v němž je zjevně nepřípustný a zamítl jej v rozsahu, v němž je zjevně neopodstatněný, jakož i uložil společnosti Camomilla Srl, aby nesla vlastní náklady řízení.


title: Věc C-98/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. února 2019 Comprojecto-Projectos e Construções, L.da, a dalšími proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 13. prosince 2018 ve věci T-493/18, Comprojecto-Projectos e Construções a další v. Portugalsko

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/3

      Kasační opravný prostředek podaný dne 7. února 2019 Comprojecto-Projectos e Construções, L.da, a dalšími proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 13. prosince 2018 ve věci T-493/18, Comprojecto-Projectos e Construções a další v. Portugalsko
      (Věc C-493/18 P)
      (2019/C 363/06)
      Jednací jazyk: portugalština

         Účastníci řízení

         Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Comprojecto-Projectos e Construções, L.da, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (zástupce: M.A. Ribeiro, advogado)

         Další účastnice řízení: Portugalská republika
      Usnesením ze dne 11. září 2019 Soudní dvůr (šestý senát) kasační opravný prostředek zčásti odmítl jako zjevně nepřípustný a zčásti zamítl jako zjevně neopodstatněný.


title: Věc C-375/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. května 2019 Wirecard Technologies GmbH proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 13. března 2019 ve věci T-297/18, Wirecard Technologies GmbH v. EUIPO – Striatum Ventures

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/4

      Kasační opravný prostředek podaný dne 13. května 2019 Wirecard Technologies GmbH proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 13. března 2019 ve věci T-297/18, Wirecard Technologies GmbH v. EUIPO – Striatum Ventures
      (Věc C-375/19 P)
      (2019/C 363/07)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Wirecard Technologies GmbH (zástupce: A. Bayer, Rechtsanwalt)

         Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, Striatum Ventures
      Usnesením ze dne 10. září 2019 Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek se neuznává přijatelným.


title: Věc C-444/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. června 2019 Kiku GmbH proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 11. dubna 2019 ve věci T-765/17, Kiku GmbH v. Odrůdový úřad Společenství (CPVO)

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/4

      Kasační opravný prostředek podaný dne 11. června 2019 Kiku GmbH proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 11. dubna 2019 ve věci T-765/17, Kiku GmbH v. Odrůdový úřad Společenství (CPVO)
      (Věc C-444/19 P)
      (2019/C 363/08)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kiku GmbH (zástupci: G. Würtenberger a R. Kunze, advokáti)

         Další účastníci řízení: Odrůdový úřad Společenství, Sächsisches Landesamt für Umwelt, Landwirtschaft und Geologie
      Soudní dvůr Evropské unie (kasační senát) usnesením ze dne 16. září 2019 odmítl kasační opravný prostředek jako nepřípustný a rozhodl, že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-503/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona (Španělsko) dne 2. července 2019 – UQ v. Subdelegación del Gobierno en Barcelona

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/4

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona (Španělsko) dne 2. července 2019 – UQ v. Subdelegación del Gobierno en Barcelona
      (Věc C-503/19)
      (2019/C 363/09)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: UQ

         Odpůrce: Subdelegación del Gobierno en Barcelona

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je v souladu s čl. 6 odst. 1 a článkem 17 směrnice 2003/109 (1) výklad ze strany vnitrostátních soudů, podle kterého záznam v rejstříku trestů jakékoli povahy je dostačujícím důvodem pro odmítnutí přístupu k postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta?

                  2)

                  Musí vnitrostátní soud kromě existence záznamu v rejstříku trestů zohlednit další faktory, jako například závažnost trestného činu a délku trestu, nebezpečí, které žadatel představuje pro společnost, dobu jeho předchozího legálního pobytu a závazky, které v dané zemi má, a to společným posouzením všech těchto prvků?

                  3)

                  Má být čl. 6 odst. 1 směrnice vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, která umožňuje odmítnout z důvodů veřejného pořádku nebo veřejné bezpečnosti postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta podle článku 4, aniž by určovala kritéria pro posouzení podle čl. 6 odst. 1 a článku 17?

                  4)

                  Mají být čl. 6 odst. 1 a článek 17 směrnice 2003/109 vykládány v tom smyslu, že v souladu s doktrínou Soudního dvora týkající se vertikálního sestupného účinku směrnic, může vnitrostátní soudce přímo uplatnit ustanovení čl. 6 odst. 1 a článku 17 pro účely posouzení existence záznamu v rejstříku trestů s ohledem na jeho závažnost, dobu trvání trestu a nebezpečí, které žadatel představuje?

                  5)

                  Má být unijní právo, a zejména právo na přístup k postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta, jakož i zásada jasnosti, zásada transparentnosti a zásada srozumitelnosti, vykládáno v tom smyslu, že brání výkladu, který španělské soudy dávají článkům 147 až 149 RD 557/2011 a článku 32 LO 4/2000, podle kterého mohou být důvodem pro odmítnutí postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta důvody veřejného pořádku a veřejné bezpečnosti, navzdory tomu, že dané předpisy jasně a transparentně nestanoví, co je důvodem zamítnutí?

                  6)

                  Je v souladu s užitečným účinkem směrnice 2003/109, a zejména s jejím čl. 6 odst. 1, vnitrostátní právní předpis a výklad, který mu dávají vnitrostátní soudy, který ztěžuje přístup k postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta a ulehčuje se přístup k postavení krátkodobě pobývajícího rezidenta?

         (1)  Směrnice Rady 2003/109/ES ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty. (Úř. věst. L 16, 23.1.2004, s. 44).


title: Věc C-504/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 2. července 2019 – Banco de Portugal, Fondo de Resolución a Novo Banco S.A. v. VR

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/5

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Supremo (Španělsko) dne 2. července 2019 – Banco de Portugal, Fondo de Resolución a Novo Banco S.A. v. VR
      (Věc C-504/19)
      (2019/C 363/10)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Supremo

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: Banco de Portugal, Fondo de Resolución a Novo Banco S.A.

         Odpůrkyně: VR

         Předběžná otázka

      Je se základním právem na účinnou soudní ochranu podle článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, se zásadou právního státu podle článku 2 Smlouvy o Evropské unii a s obecnou zásadou právní jistoty slučitelný výklad čl. 3 odst. 2 směrnice 2001/24/ES (1), který předpokládá uznání účinků v soudních řízeních probíhajících v jiných členských státech, bez dalších formalit, rozhodnutí příslušného správního orgánu domovského státu, kterým se mění se zpětnou účinností právní rámec existující při zahájení sporu a které vede ke zbavení účinku soudních rozhodnutí, která nejsou v souladu s ustanoveními daného nového rozhodnutí?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES ze dne 4. dubna 2001 o reorganizaci a likvidaci úvěrových institucí. (Úř. věst. L 125, 5.5.2001, s. 15


title: Věc C-521/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španělsko) dne 8. července 2019 – CB v. Tribunal Económico Administrativo Regional de Galicia

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/6

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španělsko) dne 8. července 2019 – CB v. Tribunal Económico Administrativo Regional de Galicia
      (Věc C-521/19)
      (2019/C 363/11)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: CB

         Žalovaný: Tribunal Económico Administrativo Regional de Galicia

         Předběžné otázky

      Musí být články 73 a 78 směrnice o DPH (1) s ohledem na zásady neutrality, zákazu daňových úniků a zneužití práva a zákazu neoprávněného narušování hospodářské soutěže vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě a judikatuře, která ji vykládá a podle níž v případech, kdy daňová správa odhalí nefakturovaná zatajená plnění, která jsou předmětem daně z přidané hodnoty, musí být cena dohodnutá stranami za zmíněná plnění považována za cenu zahrnující daň z přidané hodnoty?
      Je tedy možné v případech PODVODU, kdy je plnění daňové správě zatajeno, mít za to, jak je možno vyvodit z rozsudků Soudního dvora Evropské unie ze dne 28. července 2016, Astone, C-332/15 (2), EU:C:2016:614, ze dne 5. října 2016, Marinova, C-576/15 (3), EU:C:2016:740, a ze dne 7. března 2018, Dobre, C-159/17 (4), EU:C:2018:161, že pro účely vydání příslušného výměru a uložení odpovídající sankce nezahrnují poskytnuté a přijaté částky DPH?

         (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).

         (2)  Rozsudek ze dne 28. července 2016, Astone (C-332/15, EU:C:2016:614).

         (3)  Rozsudek ze dne 5. října 2016, Maya Marinova (C-576/15, EU:C:2016:740).

         (4)  Rozsudek ze dne 7. března 2018, Dobre (C-159/17, EU:C:2018:161).


title: Věc C-524/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Nules (Španělsko) dne 9. července 2019 – Investcapital Ltd v. FE

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/7

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Nules (Španělsko) dne 9. července 2019 – Investcapital Ltd v. FE
      (Věc C-524/19)
      (2019/C 363/12)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Nules

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Investcapital Ltd

         Žalovaný: FE

         Předběžná otázka

      Musí být článek 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1896/2006 ze dne 12. prosince 2006 (1) vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby v řízeních o evropském platebním rozkazu vedených podle tohoto nařízení soudy v souladu s článkem 7 směrnice Rady 93/13/EHS o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (2) zkoumaly i bez návrhu zneužívající ujednání, která by mohla být obsažena ve smlouvách, z nichž vychází nárok, zejména tehdy, pokud k provedení tohoto přezkumu potřebuje vnitrostátní soud nejprve posoudit smlouvu?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 ze dne 12. prosince 2006, kterým se zavádí řízení o evropském platebním rozkazu (Úř. věst. 2006, L 399, s. 1)

         (2)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288, oprava Úř. věst. 2016, L 303, s. 26)


title: Věc C-568/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španělsko) dne 25. července 2019 – MO v. Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/7

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španělsko) dne 25. července 2019 – MO v. Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Věc C-568/19)
      (2019/C 363/13)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: MO

         Odpůrkyně: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Předběžná otázka

      Je s judikaturou Soudního dvora Evropské unie týkající se mezí přímého účinku směrnic slučitelný výklad jeho rozsudku ze dne 23. dubna 2015 (věc C-38/14, Zaizoune (1)) v tom smyslu, že španělské správní orgány a soudy mohou přímo použít směrnici 2008/115/CE (2)
         v neprospěch státního příslušníka třetí země a upustit od použití mírnějšího vnitrostátního sankčního ustanovení s tím, že zpřísní jeho trestní odpovědnost a možná pominou zásadu zákonnosti trestání; nesmí být nepřizpůsobení španělské právní úpravy směrnici vyřešeno touto cestou, nýbrž změnou zákona nebo způsoby upravenými unijním právem pro uložení povinnosti státu náležitě provádět směrnice?

         (1)  Rozsudek ze dne 23. dubna 2015, Zaizoune, (C-38/14, EU:C:2015:260).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí. (Úř. věst. L 348, 24.12.2008, s. 98).


title: Věc C-592/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona (Španělsko) dne 2. srpna 2019 – SI v. Subdelegación del Gobierno en Barcelona

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/8

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona (Španělsko) dne 2. srpna 2019 – SI v. Subdelegación del Gobierno en Barcelona
      (Věc C-592/19)
      (2019/C 363/14)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: SI

         Odpůrce: Subdelegación del Gobierno en Barcelona

         Předběžná otázka

      Mají být článek 4 a čl. 6 odst. 1 směrnice 2003/109/ES (1) vykládány v tom smyslu, že záznam v rejstříku trestů jakékoli povahy je dostačujícím důvodem k odmítnutí přístupu k postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta, aniž je třeba zohlednit délku pobytu a existenci a vazeb na zemi pobytu?

         (1)  Směrnice Rady 2003/109/ES ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty. (Úř. věst. L 16, 23.1.2004, s. 44).


title: Věc C-598/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Španělsko) dne 6. srpna 2019 – Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (CONACEE) v. Diputación Foral de Guipúzcoa

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/9

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia del País Vasco (Španělsko) dne 6. srpna 2019 – Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (CONACEE) v. Diputación Foral de Guipúzcoa
      (Věc C-598/19)
      (2019/C 363/15)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Superior de Justicia del País Vasco

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Confederación Nacional de Centros Especiales de Empleo (CONACEE)

         Žalovaná: Diputación Foral de Guipúzcoa

         Předběžná otázka

      Má být článek 20 směrnice 2014/24/EU (1) o zadávání veřejných zakázek vykládán v tom smyslu, že subjektivní rozsah vyhrazení stanoveného uvedeným článkem nemůže být vymezen tak, aby podniky či hospodářské subjekty splňující požadavek, aby alespoň 30 % jejich zaměstnanců byly osoby s postižením, a které splňují požadavek, aby jejich hlavním cílem bylo sociální a profesní začlenění uvedených osob, byly z jeho působnosti vyloučeny prostřednictvím dodatečných požadavků týkajících se formy, povahy a cílů uvedených subjektů, jejich činností či investic, nebo dalších záležitostí?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek (Úř. věst. 2014, L 94, s. 65).


title: Věc C-621/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Najvyšším súdem Slovenskej republiky (Slovensko) dne 20. srpna 2019 – Weindel Logistik Service SR spol. s r. o. v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/9

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Najvyšším súdem Slovenskej republiky (Slovensko) dne 20. srpna 2019 – Weindel Logistik Service SR spol. s r. o. v. Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky
      (Věc C-621/19)
      (2019/C 363/16)
      Jednací jazyk: slovenština

         Předkládající soud

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Weindel Logistik Service SR spol. s r. o.

         Žalovaný: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

         Předběžné otázky

                  1.

                  Mají se článek 167 a čl. 168 písm. e) směrnice Rady č. 2006/112/ES (1) o společném systému daně z přidané hodnoty vykládat v tom smyslu, že nárok na odpočet daně z přidané hodnoty, kterou je povinna odvést osoba povinná k dani z dovezeného zboží, je podmíněn vlastnickým právem k dovezenému zboží nebo právem nakládat s tímto zbožím jako vlastník?

                  2.

                  Má se čl. 168 písm. e) směrnice Rady č. 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty vykládat v tom smyslu, že nárok na odpočet daně z přidané hodnoty, kterou je povinna odvést osoba povinná k dani z dovezeného zboží, vzniká pouze tehdy, pokud bude dovezené zboží použito pro účely zdanitelných plnění osoby povinné k dani ve formě prodeje tohoto zboží v tuzemsku, dodání do jiného členského státu anebo vývozu do třetího státu?

                  3.

                  Je za daných okolností splněna podmínka přímého a bezprostředního spojení pořízeného zboží s plněními na výstupu, resp. je za daných okolností možné použít standardní výklad nároku na odpočet daně založený na přímém a bezprostředním spojení pořízeného zboží s plněními na výstupu ve spojení s nákladovými prvky, které ke zboží nevznikly, a nemohly se tedy promítnout do ceny plnění na výstupu?

         (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. 2006, L 347, s. 1).


title: Věc C-676/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. září 2019 Brunem Gollnischem proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 11. července 2019 ve věci T-95/18, Gollnisch v. Parlament

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/12

      Kasační opravný prostředek podaný dne 11. září 2019 Brunem Gollnischem proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 11. července 2019 ve věci T-95/18, Gollnisch v. Parlament
      (Věc C-676/19 P)
      (2019/C 363/18)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Bruno Gollnisch (zástupce: B. Bonnefoy-Claudet, advokát)

         Další účastníci řízení: Evropský parlament, Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

                  —

                  Zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2019 (T-95/18);

                  —

                  vrátit věc Tribunálu;

                  —

                  přiznat navrhovateli částku 12 500 eur z titulu nákladů řízení;

                  —

                  uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.

            Navrhovatel rovněž navrhuje, aby Soudní dvůr v případě, že vyhoví kasačnímu opravnému prostředku:

                  —

                  má-li za to, že má dostatečné informace, rozhodnul ve věci sám;

                  —

                  zrušil rozhodnutí předsednictva Parlamentu ze dne 23. října 2017;

                  —

                  vyhověl návrhovým žádáním navrhovatele v prvním stupni;

                  —

                  uložil Parlamentu náhradu veškerých nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  1.

                  První důvod kasačního opravného prostředku vycházející ze zpětného použití in defavorem pozdější judikatury za účelem prohlášení žaloby za nepřípustnou.
                  K zamítnutí žaloby byla v napadeném rozsudku zpětně, v neprospěch navrhovatele a protiprávně uplatněna judikatura Soudního dvora z období následujícího po podání žaloby, ačkoli tato žaloba byla ve světle dřívější situace výslovně popsána jako přípustná.

                  2.

                  Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z odmítnutí uplatnit článek 47 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o lidských právech
                  Tribunál rozhodl, že tyto dva články se na spor neuplatní, ačkoli z článku 52 Listiny a vysvětlení k jejím článkům přijatým judikaturou Soudního dvora vyplývá, že jsou relevantní.

                  3.

                  Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nesprávného výkladu judikatury týkající se práva být vyslechnut
                  Napadený rozsudek nesprávně vycházel z rozsudku Soudního dvora, aby navrhovateli odepřel jeho právo na ústní slyšení, ačkoli se tento rozsudek týkal pouze vedlejších účastníků ve specifickém a marginálním řízení, ve kterém bylo ostatně ústní slyšení povoleno.

                  4.

                  Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z rozporů v odůvodnění a z porušení práva na obhajobu
                  Za účelem rozhodnutí, že nezaslání dokumentu navrhovateli v průběhu sporného řízení bylo zákonné, poskytl Tribunál tomuto dokumentu rozporuplnou kvalifikaci, což vedlo k porušení práva na obhajobu.


title: Věci T-313/15 a T-317/15: Usnesení Tribunálu ze dne 5. září 2019 – Itálie v. Komise („Pravidla pro používání jazyků – Oznámení o otevřených výběrových řízeních na pozici administrátor – Výběr druhého jazyka ze tří jazyků – Nařízení č. 1 – Článek 1d odst. 1, článek 27 a článek 28 písm. f) služebního řádu – Zásada zákazu diskriminace – Proporcionalita – Zjevně opodstatněná žaloba“)

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/13

      Usnesení Tribunálu ze dne 5. září 2019 – Itálie v. Komise
      (Věci T-313/15 a T-317/15) (1)

      („Pravidla pro používání jazyků - Oznámení o otevřených výběrových řízeních na pozici administrátor - Výběr druhého jazyka ze tří jazyků - Nařízení č. 1 - Článek 1d odst. 1, článek 27 a článek 28 písm. f) služebního řádu - Zásada zákazu diskriminace - Proporcionalita - Zjevně opodstatněná žaloba“)
      (2019/C 363/19)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. Gentilim, avvocato dello stato)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Currall a G. Gattinara, poté G. Gattinara, F. Simonetti a D. Milanowska, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Španělské království (zástupce: M. J. García-Valdecasas Dorrego, zmocněnec)

         Předmět věci

      Ve věci T-313/15 návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/301/15 pro sestavení rezervního seznamu vhodných uchazečů na pozici administrátor (AD 5) (Úř. věst. 2015, C 92 A, s. 1) a ve věci T-317/15 návrh na základě článku SFEU znějící na zrušení oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/302/15 pro sestavení rezervního seznamu vhodných uchazečů na pozici administrátor v oboru auditu (AD 5) (Úř. věst. 2015, C 99 A, s. 1).

         Výrok

                  1)

                     Věci T-313/15 a T-317/15 se spojují za účelem tohoto usnesení.

                  2)

                     Oznámení o otevřeném řízení EPSO/AD/301/15 pro sestavení rezervního seznamu vhodných uchazečů na pozici administrátor (AD 5) a oznámení o otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/302/15 pro sestavení rezervního seznamu vhodných uchazečů na pozici administrátor v oboru auditu (AD 5) se zrušují.

                  3)

                     Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Italskou republikou.

                  4)

                     Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 262, 10.8.2015.


title: Věc T-212/18: Usnesení Tribunálu ze dne 6. září 2019 – Romańska v. Frontex („Veřejná služba – Smluvní zaměstnanci – Smlouva na dobu neurčitou – Článek 47 písm. c) bod i) PŘOZ – Ukončení – Důvody ukončení – Ztráta důvěry – Diskriminace a psychické obtěžování – Návrh na náhradu škody – Zjevná nepřípustnost“)

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/14

      Usnesení Tribunálu ze dne 6. září 2019 – Romańska v. Frontex
      (Věc T-212/18) (1)

      („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Smlouva na dobu neurčitou - Článek 47 písm. c) bod i) PŘOZ - Ukončení - Důvody ukončení - Ztráta důvěry - Diskriminace a psychické obtěžování - Návrh na náhradu škody - Zjevná nepřípustnost“)
      (2019/C 363/20)
      Jednací jazyk: polština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Karolina Romańska (Varšava, Polsko) (zástupce: A. Tetkowska, advokátka)

         Žalovaná: Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž (zástupci: H. Caniard a S. Drew, zmocněnci, ve spolupráci s J. Currallem a G. Ostaszewskim, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a znějící jednak na zrušení rozhodnutí ze dne 14. června 2017, kterým výkonný ředitel agentury Frontex, jednající jako orgán oprávněný k uzavírání pracovních smluv, ukončil pracovní smlouvu žalobkyně s osmiměsíční výpovědní lhůtou, a jednak na náhradu škody, kterou žalobkyně údajně utrpěla z důvodu diskriminace a psychického obtěžování ze strany agentury Frontex, které vedly k rozhodnutí o propuštění.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Karolině Romańske se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 200, 11.6.2018.


title: Věc T-575/18: Usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2019 – Shore Capital International v. EUIPO – Circle Imperium (The Inner Circle) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie – Obrazová ochranná známka The Inner Circle – Starší slovní ochranná známka Evropské unie InnerCircle – Relativní důvod pro zamítnutí – Neexistence nebezpečí záměny služeb – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 – Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/14

      Usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2019 – Shore Capital International v. EUIPO – Circle Imperium (The Inner Circle)
      (Věc T-575/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka The Inner Circle - Starší slovní ochranná známka Evropské unie InnerCircle - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny služeb - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2019/C 363/21)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Shore Capital International Ltd (Berlín, Německo) (zástupci: O. Spieker, A. Schönfleisch a N. Willich, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: L. Rampini a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Circle Imperium BV (Amsterdam, Nizozemsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. června 2018 (věc R 1402/2017-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Shore Capital International a Circle Imperium.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Shore Capital International Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 427, 26.11.2018.


title: Věc T-762/18 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 10. září 2019 – Athanasiadou a Soulantikas v. Komise („Řízení o předběžných opatřeních – Finanční ustanovení (rozpočet, finanční rámec, vlastní zdroje, boj proti podvodům) – Nucený výkon rozhodnutí – Návrh na zastavení – Přípustnost – Neexistence naléhavosti“)

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/15

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 10. září 2019 – Athanasiadou a Soulantikas v. Komise
      (Věc T-762/18 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Finanční ustanovení (rozpočet, finanční rámec, vlastní zdroje, boj proti podvodům) - Nucený výkon rozhodnutí - Návrh na zastavení - Přípustnost - Neexistence naléhavosti“)
      (2019/C 363/22)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastníci řízení

         Navrhovatelé: Sofia Athanasiadou (Athény, Řecko), Konstantinos Soulantikas (Athény) (zástupce: M. Lappa, advokát)

         Odpůrkyně: Evropská komise (zástupci: A. Katsimerou a A. Kyratsou, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 299 SFEU a znějící na zastavení nuceného výkonu rozhodnutí Komise C (2017) 5883 final ze dne 22. srpna 2017, platebního rozkazu ze dne 30. října 2018, který se nachází ve spodní části kopie exekučního titulu přijatého na základě rozhodnutí Komise C (2017) 5883 final ze dne 22. srpna 2017 a všech ostatních souvisejících vykonatelných aktů.

         Výrok

                  1)

                     Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

                  2)

                     Sofia Athanasiadou a Konstantinos Soulantikas ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.


title: Věc T-209/19: Usnesení Tribunálu ze dne 5. září 2019 – Giorgio Armani v. EUIPO – Invicta Watch Company of America (GLYCINE) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Zpětvzetí přihlášky – Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/16

      Usnesení Tribunálu ze dne 5. září 2019 – Giorgio Armani v. EUIPO – Invicta Watch Company of America (GLYCINE)
      (Věc T-209/19 (1))
      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí přihlášky - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2019/C 363/23)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Giorgio Armani SpA (Milán, Itálie) (zástupci: J. Rether a M. Kinkeldey, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Hanf, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Invicta Watch Company of America, Inc. (Hollywood, Florida, Spojené státy)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. února 2019 (věc R 578/2018-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Giorgio Armani a Invicta Watch Company of America, Inc.

         Výrok

                  1)

                     Není již důvodné rozhodnout ve věci samé

                  2)

                     Společnost Giorgio Armani SpA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 182, 27.5.2019.


title: Věc T-388/19 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 1. července 2019 – Puigdemont i Casamajó a Comín i Oliveres v. Parlament („Návrh na předběžná opatření – Evropský parlament – Ověřování pověřovacích listin – Absence fumus boni juris“)

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/16

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 1. července 2019 – Puigdemont i Casamajó a Comín i Oliveres v. Parlament
      (Věc T-388/19 R)
      („Návrh na předběžná opatření - Evropský parlament - Ověřování pověřovacích listin - Absence fumus boni juris“)
      (2019/C 363/24)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Navrhovatelé: Puigdemont i Casamajó (Waterloo, Belgie) a Comín i Oliveres (Waterloo, Belgie) (zástupci: P. Bekaert, B. Emmerson, G. Boye a S. Bekaert, advokáti)

         Odpůrce: Evropský parlament

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU směřující zaprvé na pozastavení provádění různých rozhodnutí Evropského parlamentu, kterými bylo navrhovatelům zabráněno zasednout v Parlamentu jako jeho zvolení členové a zadruhé k tomu, aby bylo Parlamentu nařízeno přijmout všechna nutná opatření, včetně prohlášení o výsadách a imunitách navrhovatelů, která jim umožní zasednout v Parlamentu od 2. července 2019.

         Výrok

                  1)

                     Návrh na předběžné opatření se zamítá.

                  2)

                     O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-514/19: Žaloba podaná dne 18. července 2019 – DI v. ECB

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/18

      Žaloba podaná dne 18. července 2019 – DI v. ECB
      (Věc T-514/19)
      (2019/C 363/26)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: DI (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (ECB)

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Výkonné rady ECB ze dne 7. května 2019 o okamžitém propuštění ze zaměstnání z disciplinárních důvodů;

                  —

                  zrušil rozhodnutí Výkonné rady ECB ze dne 25. června 2019 o zamítnutí návrhu na znovuotevření disciplinárního řízení v důsledku skončení trestního řízení;

                  —

                  v důsledku toho uložil opětovné přijetí žalobce v plném rozsahu s účinností k 11. květnu 2019 se všemi příslušnými finančními nároky a přiměřeným zveřejněním za účelem obnovy jeho dobrého jména;

                  —

                  v každém případě uložil náhradu nemajetkové újmy, kterou žalobce údajně utrpěl, vyčíslenou ex aequo et bono na částku 20 000 eur.

                  —

                  uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce devět žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci orgánu, který přijal napadená opatření.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 8.3.2. pracovního řádu pro zaměstnance ECB. Disciplinární řízení mělo být zahájeno navzdory promlčení.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady, podle níž je nutné disciplinární řízení vedené z důvodu trestného činu přerušit do skončení trestního řízení, společně s porušením zásady řádné správy a povinností náležité péče.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že disciplinární výbor překročil svůj mandát. Měl být porušen článek 8.3.7 pracovního řádu pro zaměstnance ECB, jakož i zásada nestrannosti zakotvená v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z porušení presumpce neviny. Měl být porušen článek 48 Listiny základních práv EU.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení zásady, že disciplinární řízení má být provedeno během přiměřené lhůty, a porušení povinnosti náležité péče.

                  8.

                  Osmý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

                  9.

                  Devátý žalobní důvod vycházející podpůrně z porušení zásady proporcionality.


title: Věc T-534/19: Žaloba podaná dne 26. července 2019 – TestBioTech v. Komise

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/19

      Žaloba podaná dne 26. července 2019 – TestBioTech v. Komise
      (Věc T-534/19)
      (2019/C 363/27)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: TestBioTech eV (Mnichov, Německo) (zastoupená: K. Smith QC)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise ze dne 20. května 2019, kterým se zamítá zrušení nebo změna prováděcího rozhodnutí Komise 2018/2046 ze dne 19. prosince 2018 (1)

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení, jelikož Komise posuzovala dotčenou kukuřici podle nařízení Komise (ES) č. 641/2004 (2).

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení vědeckého vyhodnocení.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Komise jednala v souladu s právem, když si nevyžádala případově specifický následný marketingový monitorovací plán.

         (1)  Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2018/2046 ze dne 19. prosince 2018 o povolení uvádění produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici MON 87427 × MON 89034 × 1507 × MON 88017 × 59122 a geneticky modifikovanou kukuřici kombinující dvě, tři nebo čtyři z jednoduchých událostí MON 87427, MON 89034, 1507, MON 88017 a 59122, sestávají z nich nebo jsou z nich vyrobeny, na trh a o zrušení rozhodnutí 2011/366/EU (oznámeno pod číslem C(2018) 8238) (Úř. věst. L 327, 21.12.2018, s. 70).

         (2)  Nařízení Komise (ES) č. 641/2004 ze dne 6. dubna 2004 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003, pokud jde o žádosti o povolení nových geneticky modifikovaných potravin a krmiv, o oznámení stávajících produktů a o náhodnou nebo technicky nevyhnutelnou přítomnost geneticky modifikovaného materiálu s příznivým hodnocením rizika. (Úř. věst. L 102, 7.4.2004, s. 14, Zvl. vyd. 13/34, s. 36).


title: Věc T-569/19: Žaloba podaná dne 15. srpna 2019 – AlzChem Group v. Komise

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/19

      Žaloba podaná dne 15. srpna 2019 – AlzChem Group v. Komise
      (Věc T-569/19)
      (2019/C 363/28)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: AlzChem Group AG (Trostberg, Německo) (zástupci: A. Borsos a J. Guerrero Pérez, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  rozhodl, že žaloba je přípustná a opodstatněná,

                  —

                  zrušil rozhodnutí generálního tajemníka Evropské komise C(2019)5602 ze dne 22. července 2019, přijaté na základě článku 4 ustanovení o provádění nařízení (ES) č. 1049/2001 (1) v reakci na žádost GESTDEM 2019/2311, a

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení týkajících se použití určitých výjimek z obecného pravidla, že je třeba poskytovat přístup k dokumentům, uplatňovaných vzhledem k dotčeným skutkovým okolnostem:

                              —

                              žádost se netýká žádného dokumentu, který by byl součástí některého spisu, ani žádného dokumentu získaného v rámci vyšetřování, a tudíž se netýká cílů vyšetřování (čl. 4 odst. 2 třetí odrážka nařízení č. 1049/2001) ani rozhodovacího procesu Komise (čl. 4 odst. 3 nařízení č. 1049/2001) a neohrožuje je,

                              —

                              žádost není namístě zamítnout s ohledem na ochranu cílů vyšetřování (čl. 4 odst. 2 třetí odrážka nařízení č. 1049/2001) ani na rozhodovací proces Komise (čl. 4 odst. 3 nařízení č. 1049/2001),

                              —

                              žádost se netýká žádné informace nebo údaje souvisejících s obchodním zájmem vyžadujícím ochranu (čl. 4 odst. 2 první odrážka nařízení č. 1049/2001),

                              —

                              napadené rozhodnutí uplatňuje výjimky ze zpřístupnění diskriminačně, jelikož tyto výjimky byly popřeny akty a jednáním Komise v obdobných situacích, což je v rozporu s unijním právem,

                              —

                              použití jakékoliv výjimky ze zpřístupnění znemožňuje vyšší veřejný zájem odůvodňující zpřístupnění za účelem účinné soudní kontroly (článek 47 Listiny základních práv Evropské unie).

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z nedostatečného odůvodnění zamítnutí přístupu k dokumentům v nedůvěrné verzi, byť jen k jejich části nebo v prostorách Komise podle čl. 4 odst. 6 a článku 10 nařízení č. 1049/2001.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Věc T-578/19: Žaloba podaná dne 21. srpna 2019 – Sophia Group v. Parlament

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/20

      Žaloba podaná dne 21. srpna 2019 – Sophia Group v. Parlament
      (Věc T-578/19)
      (2019/C 363/29)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sophia Group (Saint-Josse-ten-Noode, Belgie) (zástupci: Y. Schneider a C. H. de la Vallée Poussin, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil tuto žalobu na neplatnost za přípustnou a opodstatněnou;

                  —

                  v důsledku toho rozhodl o zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu zadat položku 1 veřejné zakázky o poskytování služeb „buildings Helpdesk“ (zadávací řízení č. 06A0010/2019/M011) společnosti S.A. Computer Ressources International se sídlem v rue de l’Industrie, 11, à 8399 Windhof, Lucembursko;

                  —

                  případně zrušil:

                              —

                              rozhodnutí Parlamentu neznámého data o podepsání smlouvy týkající se položky 1 veřejné zakázky o poskytování služeb „buildings Helpdesk“ (zadávací řízení č. 06A0010/2019/M011);

                              —

                              smlouvu, která byla uzavřena s uchazečem, jemuž byla zakázka zadána, a týká se položky 1 veřejné zakázky o poskytování služeb „buildings Helpdesk“ (zadávací řízení č. 06A0010/2019/M011);

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z porušení článků 160 a 167 a bodů 16.3 a 18.2 a 21.1 přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014 a (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, z překročení pravomoci a zjevně nesprávného posouzení, z porušení obecných zásad hospodářské soutěže, transparentnosti, proporcionality, rovného zacházení a zákazu diskriminace v oblasti veřejných zakázek. V rámci tohoto prvního žalobního důvodu má žalobkyně za to, že některá kritéria pro zadání, na základě kterých byl určen uchazeč, jemuž byla zakázka zadána, spadají pod kvalitativní výběr, a nikoliv pod zadání veřejné zakázky, ačkoli kritéria pro výběr jsou spojena výhradně s hodnocením zájemců nebo uchazečů a kritéria pro zadání se týkají výhradně hodnocení nabídek a musejí umožnit určit ekonomicky nejvýhodnější nabídku.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení článků 160 a 167 a bodu 18.2 přílohy I výše uvedeného nařízení 2018/1046, z překročení pravomoci a zjevně nesprávného posouzení, z porušení obecných zásad hospodářské soutěže, transparentnosti, proporcionality, rovného zacházení a zákazu diskriminace v oblasti veřejných zakázek v rozsahu, v němž některá kritéria pro zadání, na základě kterých byl určen uchazeč, jemuž byla zakázka zadána, pokud jde o položku 1, nesouvisí s předmětem veřejné zakázky a jsou přinejmenším nejasná a nepřesná, ačkoli kritéria pro zadání musejí umožnit určit ekonomicky nejvýhodnější nabídku, musejí souviset s předmětem veřejné zakázky nebo dotyčné položky a být přiměřená ve vztahu k předmětu veřejné zakázky nebo dotyčné položky, musejí být jasná a přesné a nemohou ponechávat neomezenou svobodu výběru při zadání veřejné zakázky.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení článků 160 a 167 a bodů 18.2 a 18.4 přílohy I výše uvedeného nařízení 2018/1046, z překročení pravomoci a zjevně nesprávného posouzení, z porušení obecných zásad hospodářské soutěže, transparentnosti, proporcionality, rovného zacházení a zákazu diskriminace v oblasti veřejných zakázek v rozsahu, v němž odkazy, které jsou od uchazečů požadovány v zadávací dokumentaci za účelem prokázání jejich technické a odborné způsobilosti k provedení položky 1, nesouvisí s předmětem veřejné zakázky, nejsou přiměřené a jsou nejasné a nepřesné. Žalobkyně přitom tvrdí, že kritéria pro výběr musejí být spojena s předmětem zakázky a být ve vztahu k tomuto předmětu přiměřená, aby nedošlo k narušení hospodářské soutěže, a musejí být jasná a přesná.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení článku 296 SFEU, článku 41 Listiny základních práv Evropské unie, článku 170 a bodů 18.6 a 30.2 a 31.1 přílohy I výše uvedeného nařízení 2018/1046, z porušení podstatných procesních náležitostí, z porušení obecných zásad práva Společenství, a to zásad transparentnosti, hospodářské soutěže a rovného zacházení, zásady odůvodnění aktů orgánů Evropské unie, z překročení pravomoci a z porušení zásady řádné správy. K těmto porušením došlo v rozsahu, v němž hodnocení nabídky žalobkyně a nabídky uchazeče, jemuž byla zakázka zadána, z hlediska devíti „kvalitativních“ kritérií pro zadání nejsou odůvodněná anebo jsou doplněna nejasnými a nepřesnými připomínkami, ačkoli každé rozhodnutí o zadání veřejné zakázky musí obsahovat dostatečné odůvodnění umožňující uchazečům seznámit se s objektivními, konkrétními a přesnými důvody pro každou ze známek přidělených jednotlivým nabídkám a musí v něm být zdůrazněny výhody a nevýhody všech podaných nabídek z hlediska kritérií uvedených v zadávací dokumentaci.


title: Věc T-585/19: Žaloba podaná dne 23. srpna 2019 – EJ v. EIB

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/22

      Žaloba podaná dne 23. srpna 2019 – EJ v. EIB
      (Věc T-585/19)
      (2019/C 363/30)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: EJ (zástupkyně: L. Levi a A. Blot, advokátky)

         Žalovaná: Evropská investiční banka

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou

            a v důsledku toho:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 16. února 2018, kterým byla zpětná náhrada nákladů na dopravu vynaložených z důvodu vážné nemoci dcery žalobkyně omezena na 18 měsíců, a rozhodnutí ze dne 23. března 2018, kterým bylo zpětné přiznání dvojnásobného příspěvku na vyživované dítě omezeno na 5 let,

                  —

                  v případě potřeby zrušil rozhodnutí ze dne 14. května 2019, kterým byla tato rozhodnutí potvrzena,

                  —

                  nařídil náhradu vzniklé majetkové a nemajetkové újmy,

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z článku 2.2.3 správních opatření a článku 1 sazebníku náhrad vyplývajících z nemocenského pojištěni, jakož i zjevně nesprávného posouzení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti náležité péče a zásady řádné správy.
                  Žalobkyně rovněž navrhuje, aby byla žalované uložena povinnost zaplatit dvojnásobný příspěvek na vyživované dítě za období od 1. září 2007 do 31. května 2012 a nahradit náklady na dopravu vynaložené z důvodu vážné nemoci její dcery za období od 1. září 2007 do 18. února 2018, přičemž dlužné částky je třeba navýšit o úrok z prodlení stanovený na úrovni sazby Evropské centrální banky zvýšené o dva procentní body. Dále žalobkyně požaduje náhradu své nemajetkové újmy ve výši 2 000 eur.


title: Věc T-586/19: Žaloba podaná dne 26. srpna 2019 – PL v. Komise

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/23

      Žaloba podaná dne 26. srpna 2019 – PL v. Komise
      (Věc T-586/19)
      (2019/C 363/31)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: PL (zástupce: J. N. Louis, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise ze dne 12. prosince 2018 o vyhotovení PVSP 2017 žalobce.

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby podané proti rozhodnutí Komise o vyhotovení posudku o vývoji služebního postupu žalobce (PVSP 2017) předkládá žalobce tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení článků 22a a 22c služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“) a porušení povinnosti náležité péče GŘ a GŘ HR.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 41 Listiny základních práv Evropské unie, který přiznává právo na řádnou péči a zejména právo jednotlivce na to, aby jeho záležitosti byly řešeny nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení obecných prováděcích ustanovení článku 43 služebního řádu, porušení povinnosti uvést odůvodnění, jakož i porušení práva na obhajobu.


title: Věc T-587/19: Žaloba podaná dne 26. srpna 2019 – Frutas Tono v. EUIPO – Agrocazalla (Marién)

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/24

      Žaloba podaná dne 26. srpna 2019 – Frutas Tono v. EUIPO – Agrocazalla (Marién)
      (Věc T-587/19)
      (2019/C 363/32)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Frutas Tono, SL (Benifairo de la Valldigna, Španělsko) (zástupkyně: A. Cañizares Doménech, abogada)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Agrocazalla, SL (Lorca, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Marién – Přihláška č. 15 146 021

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. června 2019 ve věci R 171/2018-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí, a v důsledku toho zrušil uložení náhrady nákladů řízení před námitkovým oddělením a odvolacím senátem žalobkyni a místo toho vydal jiné rozhodnutí, kterým bude pozastaveno řízení před EUIPO do doby, než EUIPO rozhodne o navrhované neplatnosti ochranné známky, jejíž majitelkou je osoba podávající námitku, nebo podpůrně,

                  —

                  pokud by EUIPO již rozhodl o neplatnosti ochranné známky, jejíž majitelkou je osoba podávající námitku, v době, kdy Tribunál bude rozhodovat v projednávané věci, zrušil rovněž rozhodnutí odvolacího senátu z důvodu, že toto rozhodnutí řádně neanalyzovalo vliv [návrhu na neplatnost] na slučitelnost zápisu kolidujících označení a měl by i bez návrhu pozastavit řízení před ním, nebo podpůrně,

                  —

                  pokud nedospěje k takovému posouzení, učinil závěr, že neexistuje nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami vzhledem ke všem výše uvedeným důvodům a

                  —

                  uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Přednostní právo majitele napadené ochranné známky k španělským národním ochranným známkám 1798380 MARIEN, přihlášená dne 12. ledna pro třídu 39, 1800302 MARIEN, přihlášená dne 25. ledna 1994 pro třídu 35, a 2222325 MARIEN, přihlášená dne 23. března 1999 pro třídu 31.

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-591/19: Žaloba podaná dne 28. srpna 2019 – Healios v. EUIPO – Helios Kliniken (Healios)

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/25

      Žaloba podaná dne 28. srpna 2019 – Healios v. EUIPO – Helios Kliniken (Healios)
      (Věc T-591/19)
      (2019/C 363/33)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Healios KK (Tokio, Japonsko) (zástupce: P. Venohr, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Helios Kliniken GmbH (Berlín, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: žalobkyně

         Sporná ochranná známka: přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Healios - Přihláška č. 14 267 041

         Řízení před EUIPO: námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. června 2019, ve věci R 341/2018-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž bylo vyhověno námitkám a sporná přihláška byla zamítnuta;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Nebyl předložen dostatečný důkaz o skutečném užívání ochranné známky, zejména pro „lékařské a bakteriologické služby“;

                  —

                  Mezi zbožím a službami není žádná nebo pouze nízká podobnost, zejména pokud jde o lékařské a bakteriologické služby ve třídě 5;

                  —

                  Grafický prvek a vnímání relevantní veřejností nebylo dostatečně posouzeno.


title: Věc T-593/19: Žaloba podaná dne 30. srpna 2019 – Kypr v. EUIPO - Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/25

      Žaloba podaná dne 30. srpna 2019 – Kypr v. EUIPO - Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)
      (Věc T-593/19)
      (2019/C 363/34)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Kyperská republika (zástupci: S. Malynicz, QC, S. Baran, barrister, V. Marsland, solicitor)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Fontana Food AB (Tyresö, Švédsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Evropské unie GRILLOUMI BURGER – přihláška č. 15 963 283

         Řízení před EUIPO: námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. června 2019 ve věci R 1297/2018-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí,

                  —

                  rozhodl, že EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001,

                  —

                  porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001


title: Věc T-594/19: Žaloba podaná dne 30. srpna 2019 – Axactor v. EUIPO – Axa (AXACTOR)

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/26

      Žaloba podaná dne 30. srpna 2019 – Axactor v. EUIPO – Axa (AXACTOR)
      (Věc T-594/19)
      (2019/C 363/35)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Axactor SE (Oslo, Norsko) (zástupci: D. Stone, A. Dykes, A. Leonelli, solicitors)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Axa SA (Paříž, Francie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie AXACTOR - Přihláška č. 15 827 728

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. června 2019, ve věci R 479/2018-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-604/19: Žaloba podaná dne 4. září 2019 – Inova Semiconductors v. EUIPO – Venta Servicio LED (ISELED)

text:
               28.10.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/30

      Žaloba podaná dne 4. září 2019 – Inova Semiconductors v. EUIPO – Venta Servicio LED (ISELED)
      (Věc T-604/19)
      (2019/C 363/39)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Inova Semiconductors GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: T. Schmidpeter, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Venta Servicio LED, SL (Martorell, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis obrazové ochranné známky ISELED v černé, červené, oranžové, žluté, zelené a modré barvě s vyznačením Evropské unie – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 343 583

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. června 2019, ve věci R 2149/2018-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO, aby nesl vlastní náklady řízení a nahradil náklady tohoto řízení, které vznikly žalobkyni.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení podstatných procesních ustanovení čl. 75 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.