title: Věc C-133/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 19. února 2019 — B. M. M., B. S v. État belge

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/21

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 19. února 2019 — B. M. M., B. S v. État belge
      (Věc C-133/19)
      (2019/C 164/23)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: B. M. M., B. S.

         Odpůrce: État belge

         Předběžné otázky

                  1)

                  Aby byla zajištěna účinnost práva Evropské unie a nebyl znemožněn výkon práva na sloučení rodiny, které navrhovatelce podle jejího názoru plyne z článku 4 směrnice Rady 2003/86/ES (1) ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny, musí být toto ustanovení vykládáno v tom smyslu, že dítě osoby usilující o sloučení rodiny může využít právo na sloučení rodiny, pokud dosáhne plnoletosti v průběhu soudního řízení proti rozhodnutí, kterým mu nebylo toto právo přiznáno a které bylo přijato v době, kdy toto dítě ještě bylo nezletilé?

                  2)

                  Musí být článek 47 Listiny základních práv Evropské unie a článek 18 směrnice 2003/86/ES vykládány tak, že brání tomu, aby byla žaloba na neplatnost podaná proti rozhodnutí o nepřiznání práva na sloučení rodiny nezletilého dítěte prohlášena za nepřípustnou z toho důvodu, že dítě dosáhlo plnoletosti v průběhu soudního řízení, neboť by mu bylo znemožněno, aby byla projednána jeho žaloba proti tomuto rozhodnutí, a bylo by porušeno jeho právo na účinnou právní ochranu?

         (1)  Úř. věst. L 251, s. 12.


title: Věc C-136/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 20. února 2019 — B. M. M., B. M. v. État belge

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/21

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 20. února 2019 — B. M. M., B. M. v. État belge
      (Věc C-136/19)
      (2019/C 164/24)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: B. M. M., B. M.

         Odpůrce: État belge

         Předběžné otázky

                  1)

                  Aby byla zajištěna účinnost práva Evropské unie a nebyl znemožněn výkon práva na sloučení rodiny, které navrhovatelce podle jejího názoru plyne z článku 4 směrnice Rady 2003/86/ES ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny, musí být toto ustanovení vykládáno v tom smyslu, že dítě osoby usilující o sloučení rodiny může využít právo na sloučení rodiny (1), pokud dosáhne plnoletosti v průběhu soudního řízení proti rozhodnutí, kterým mu nebylo toto právo přiznáno a které bylo přijato v době, kdy toto dítě ještě bylo nezletilé?

                  2)

                  Musí být článek 47 Listiny základních práv Evropské unie a článek 18 směrnice 2003/86/ES vykládány tak, že brání tomu, aby byla žaloba na neplatnost podaná proti rozhodnutí o nepřiznání práva na sloučení rodiny nezletilého dítěte prohlášena za nepřípustnou z toho důvodu, že dítě dosáhlo plnoletosti v průběhu soudního řízení, neboť by mu bylo znemožněno, aby byla projednána jeho žaloba proti tomuto rozhodnutí, a bylo by porušeno jeho právo na účinnou právní ochranu?

         (1)  Úř. věst. L 251, s. 12.


title: Věc C-137/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 20. února 2019 — B. M. O. v. État belge

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 20. února 2019 — B. M. O. v. État belge
      (Věc C-137/19)
      (2019/C 164/25)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: B. M. O.

         Odpůrce: État belge

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 4 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2003/86/ES (1) ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny případně ve spojení s čl. 16 odst. 1 téže směrnice vykládán tak, že vyžaduje, že k tomu, aby byli státní příslušníci třetích zemí považováni za „nezletilé děti“ ve smyslu tohoto ustanovení, musí být „nezletilými“ nejen v okamžiku podání žádosti o povolení k pobytu, ale rovněž v okamžiku, kdy správní orgán rozhoduje s konečnou platností o této žádosti?

         (1)  Úř. věst. L 251, s. 12.


title: Věc C-152/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 13. prosince 2018 Deutsche Telekom AG proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 21. února 2019 ve věci T-827/14, Telekom AG v. Evropská komise

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/23

      Kasační opravný prostředek podaný dne 13. prosince 2018 Deutsche Telekom AG proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 21. února 2019 ve věci T-827/14, Telekom AG v. Evropská komise
      (Věc C-152/19 P)
      (2019/C 164/26)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Deutsche Telekom AG (zástupci: D. Schroeder a K. Apel, Rechtsanwälte)

         Další účastnice řízení: Evropská komise, Slovanet, a.s.

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2018 ve věci T-827/14 v rozsahu, v němž zamítá žalobu;

                  —

                  zcela či zčásti zrušil rozhodnutí Komise C(2014) 7465 final ze dne 15. října 2014 v řízení podle článku 102 SFEU a článku 54 Dohody o EHP (věc AT.39523 — Slovak Telekom), opravené rozhodnutími Komise C(2014) 10119 final ze dne 16. prosince 2014 a C(2015) 2484 final ze dne 17. dubna 2015, v rozsahu, v němž se týká navrhovatelky, a podpůrně, aby zrušil nebo snížil pokuty uložené navrhovatelce;

                  —

                  podpůrně vrátil věc Tribunálu k novému rozhodnutí;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku a řízení před Tribunálem

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu svého kasačního opravného prostředku uvádí navrhovatelka čtyři důvody kasačního opravného prostředku.
      Zaprvé, Tribunál se měl dopustit nesprávného výkladu právní zásady, podle níž je k naplnění skutku odpírání přístupu třeba, aby byl požadovaný přístup nezbytný pro plnění povinností na navazujícím trhu, v důsledku čehož tuto zásadu nepoužil a tím ji použil nesprávně.
      Zadruhé, Tribunál se měl dopustit nesprávného výkladu zásady, podle níž mateřská společnost může být činěna odpovědnou za jednání své dceřiné společnosti pouze tehdy, pokud na ní vykonává rozhodující vliv, a tím tuto zásadu použil nesprávně.
      Zatřetí, Tribunál se měl dopustit nesprávného použití zásady, podle níž mateřská společnost odpovídá za jednání své dceřiné společnosti pouze tehdy, pokud dceřiná společnost v zásadě plní pokyny, které jí uděluje její mateřská společnost, když tuto zásadu nepoužil, čímž ji použil nesprávně.
      Začtvrté, Tribunál se měl dopustit nesprávného použití zásady, podle níž musí být ve správním řízení poskytnuto právo být vyslechnut.


title: Věc C-172/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. února 2019 Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 13. prosince 2018 ve věci T-739/17, Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) a další v. Evropská komise

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/25

      Kasační opravný prostředek podaný dne 22. února 2019 Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 13. prosince 2018 ve věci T-739/17, Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) a další v. Evropská komise
      (Věc C-172/19 P)
      (2019/C 164/28)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) (zástupci: W. Spieth a N. Hellermann, Rechtsanwälte)

         Další účastníci řízení: Evropská komise, Deutscher Braunkohlen-Industrie-Verein e.V., Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH, eins energie in sachsen GmbH & Co. KG

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  1.

                              a)

                              zrušil usnesení Tribunálu Evropské unie ze dne 13. prosince 2018 ve věci T-739/17;

                              b)

                              prohlásil žalobu za přípustnou a
                              v případě, že by měl Soudní dvůr za to, že mu stav věci umožňuje ve věci rozhodnout, v souladu s návrhovými žádáními obsaženými v žalobě ze dne 7. listopadu 2017, jež byla v plném rozsahu zachována,

                                          —

                                          zrušil prováděcí rozhodnutí Evropská komise (EU) 2017/1442 ze dne 31. července 2017, kterým se stanoví závěry o nejlepších dostupných technikách (BAT) podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU pro velká spalovací zařízení (1), v rozsahu, v němž jsou přijaty a stanoveny úrovně emisí spojené s BAT (BAT-AEL) pro emise NOX (článek 1, příloha bod 2.1.3., tabulka 3) a pro emise rtuti (článek 1, příloha bod 2.1.6., tabulka 7), které vznikají při spalování černého a hnědého uhlí;

                                          —

                                          podpůrně, zrušil prováděcí rozhodnutí 2017/1442 jako celek;

                                          —

                                          uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení;

                              c)

                              pokud by měl Soudní dvůr za to, že mu stav věci neumožňuje ve věci rozhodnout, pokud jde o návrhová žádání v bodu 1 b), vrátil věc k rozhodnutí Tribunálu Evropské unie;

                  2.

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelka založila svůj kasační opravný prostředek na dvou důvodech kasačního opravného prostředku.
      Zaprvé je usnesení Tribunálu založeno na procesní vadě, kterou jsou dotčeny zájmy navrhovatelky (čl. 58 odst. 1 druhá věta druhá alternativa statutu ESD), dále jím byly porušeny obecné zásady unijního práva. Tribunál se ve svém usnesení nezabýval tvrzením navrhovatelky, které je relevantní pro rozhodnutí ve věci, podle něhož její právo k podání žaloby vyplývá z porušení jejího procesního postavení, které jí náleželo v rámci relevantní výměny informací týkající se vypracování závěrů BAT, napadených žalobou. Navrhovatelka se uvedeného postupu nejen skutečně účastnila, ale měla zvláštní a obhajitelné právní postavení, jež jí zajišťovalo určité procesní postavení. Samotné tyto důvody zakládají již právo navrhovatelky k podání žaloby. Usnesení Tribunálu neobsahuje žádný věcný přezkum, posouzení nebo jiné odůvodnění týkající se tvrzení navrhovatelky. V této skutečnosti spočívá porušení povinnosti uvést odůvodnění vyplývající z čl. 36 první věty ve spojení s čl. 53 odst. 1 statutu Soudního dvora Evropské unie a článku 81 jednacího řádu Tribunálu. Tato skutečnost představuje procesní vadu a — současně — porušení obecných zásad unijního práva, zásady účinné soudní ochrany a práva být vyslechnut.
      Zadruhé bylo usnesením Tribunálu porušeno také unijní právo ve smyslu čl. 58 odst. 1 druhé věty třetí alternativy statutu. Usnesením Tribunál žalobu navrhovatelky z právního hlediska nesprávně odmítl jako nepřípustnou. Tribunál porušil unijní právo tím, že v případě navrhovatelky neshledal existenci podmínek přípustnosti žaloby v podobě kvalifikované dotčení ve smyslu čl. 263 odst. 4 SFEU. Kvalifikované dotčení a současně tak právo k podání žaloby vyplývá z porušení procesního postavení, které navrhovatelce náleželo v rámci postupu vypracování závěrů BAT napadených žalobou. Navrhovatelka se postupu přijetí závěrů BAT nejen skutečně účastnila, ale měla zvláštní a obhajitelné právní postavení, jež jí zajišťovalo určité procesní postavení. Náleží jí tak právo podat žalobu v rozsahu, v němž se jedná o prosazení jejích procesních práv. Tyto procesní záruky, jež mají navrhovatelku chránit, byly při vypracování závěrů BAT Komisí porušeny, zejména omezením jejích práv konzultace a účasti, jakož i nesplněním povinnosti přezkumu ze strany Evropská komise. Odmítnutí žaloby jako nepřípustné je tak založeno na nesprávném uplatnění unijního práva.

         (1)  Úř. věst. 2017, L 212, s. 1.


title: Věc C-192/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemsko) dne 27. února 2019 — Rensen Shipbuilding BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/27

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te Amsterdam (Nizozemsko) dne 27. února 2019 — Rensen Shipbuilding BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
      (Věc C-192/19)
      (2019/C 164/29)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Gerechtshof te Amsterdam

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Rensen Shipbuilding BV

         Odpůrce: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

         Předběžná otázka

      Doplňková poznámka 1 ke kapitole 89 kombinované nomenklatury uvádí, že se (mj.) podpoložky 89012010 a 89019010 („plavidla pro námořní plavbu“) vztahují pouze na plavidla konstruovaná jako plavidla pro námořní plavbu. Jak je v této souvislosti třeba vykládat výraz „pro námořní plavbu“?


title: Věc C-194/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 28. února 2019 — H. A. v. État belge

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/27

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 28. února 2019 — H. A. v. État belge
      (Věc C-194/19)
      (2019/C 164/30)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: H. A.

         Odpůrce: État belge

         Předběžná otázka

      Musí být článek 27 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 (1) ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (přepracované znění), posuzovaný samostatně a ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie, vykládán v tom smyslu, že ukládá vnitrostátnímu soudu povinnost případně zohlednit skutkové okolnosti, jež nastaly po vydání rozhodnutí o„,přemístění podle nařízení Dublin“, aby bylo zaručeno právo na účinný ochranný prostředek?

         (1)  Úř. věst. 2013, L 180, s. 31.


title: Věc C-197/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2019 Mylan Laboratories Ltd, Mylan, Inc. proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-682/14, Mylan Laboratories a Mylan v. Komise

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/28

      Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2019 Mylan Laboratories Ltd, Mylan, Inc. proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-682/14, Mylan Laboratories a Mylan v. Komise
      (Věc C-197/19 P)
      (2019/C 164/31)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Mylan Laboratories Ltd, Mylan, Inc. (zástupci: C. Firth, S. Kon, C. Humpe, Solicitors, V. Adamis, advokáti)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-682/14 Mylan Laboratories Ltd a Mylan Inc. v. Evropská komise v rozsahu, v němž zamítá návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 9. července 2014 (1) ve věci AT.39612 — Perindopril (Servier) v rozsahu, v němž se týká navrhovatelek;

                  —

                  zrušil nebo podstatně snížil uloženou pokutu; nebo

                  —

                  vrátil věc zpět Tribunálu k novému rozhodnutí v souladu s právním názorem Soudního dvora; a

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení a jiných nákladů a výdajů, které navrhovatelky vynaložily v souvislosti s touto věcí, a přijal jakákoli jiná opatření, která považuje za vhodná.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby se navrhovatelky dovolávají pěti důvodů kasačního opravného prostředku podporovaných následujícími důvody.

                  1.

                  První důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když určil, že Matrix a Les Laboratoires Servier byly v době narovnání potenciálními konkurenty.
                  První návrhové žádání prvního důvodu: Tribunál nesprávně dospěl k závěru, že Komise mohla mít právem za to, že Matrix a Niche mohou být kvalifikovány jako potenciální konkurenti na základě dohody, kterou uzavřely Niche a Matrix.
                  Druhé návrhové žádání prvního důvodu: Tribunál nesprávně použil právní kritérium pro potenciální hospodářskou soutěž, když dospěl k závěru, že Matrix a Servier byly v okamžiku uzavření dohody o narovnání potenciálními konkurenty.

                  2.

                  Druhý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když určil, že cílem dohody o narovnání bylo omezit soutěž.
                  První část důvodu: Tribunál se dopustil nesprávného posouzení, když určil, že cílem dohody o narovnání v patentových záležitostech mohlo být omezení hospodářské soutěže, přestože podmínky této dohody spadaly do rozsahu dotčeného patentu.
                  Druhá část důvodu: Tribunál se dopustilo nesprávného zjištění, když existenci omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu dovozoval z údajného podněcování, které představovala platba společnosti Servier společnosti Matrix.
                  Třetí část důvodu: Tribunál pochybil ve způsobu, jímž vyvodil existenci podněcování z platby přijaté společností Matrix.

                  3.

                  Třetí důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál pochybil, když odmítl rozhodnout o klasifikaci Komise týkající se dohody o narovnání ve smyslu omezení hospodářské soutěže z hlediska důsledku.

                  4.

                  Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když určil, žet Mylan Inc. vykonávala v relevantním období rozhodující vliv na chování společnosti Matrix.

                  5.

                  Pátý důvod kasačního opravného prostředku: Tribunál porušil článek 23 nařízení č. 1/2003 (2) a zásady nullum crimen nula poena sine lege a právní jistoty, když určil, že bylo možné uložit navrhovatelkám pokutu.

         (1)  Souhrnná zpráva o rozhodnutí Komise ze dne 9. července 2014 týkající se řízení podle článků 101 a 102 Smlouvy o fungování Evropské unie (věc AT.39612 — Perindopril (Servier)) (oznámeno pod číslem C(2014) 4955), Úř. věst. 2016, C 393, s. 7.

         (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy, Úř. věst. 2003, L 1, s. 1.


title: Věc C-198/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2019 společnostmi Teva UK Ltd, Teva Pharmaceuticals Europe BV, Teva Pharmaceutical Industries Ltd proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-679/14, Teva UK Ltd a další v. Komise

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/29

      Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2019 společnostmi Teva UK Ltd, Teva Pharmaceuticals Europe BV, Teva Pharmaceutical Industries Ltd proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-679/14, Teva UK Ltd a další v. Komise
      (Věc C-198/19 P)
      (2019/C 164/32)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Teva UK Ltd, Teva Pharmaceuticals Europe BV, Teva Pharmaceutical Industries Ltd (zástupci: D. Tayar, avocat, A. Richard, avocate)

         Další účastnice řízení: European Generic medicines Association AISBL (EGA), Evropská komise

         Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  připustil kasační opravný prostředek a žalobu prohlásil za přípustnou;

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 ve věci T-679/14;

                  —

                  vrátil věc k novému rozhodnutí Tribunálu, ledaže bude mít Soudní dvůr za to, že je dostatečně s věcí obeznámen, aby zrušil rozhodnutí Komise COMP/AT.39612 (1)„Perindopril (Servier)“ ze dne 9. července 2014 v rozsahu, v němž je konstatováno, že společnosti Teva UK limited, Teva Pharmaceuticals Europe B.V. a Teva Pharmaceutical Industries Limited porušily článek 101 SFEU a zrušil pokutu uloženou společnostem Teva UK limited, Teva Pharmaceuticals Europe B.V. a Teva Pharmaceutical Industries Limited, a

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů, které navrhovatelky vynaložily v řízení před Soudním dvorem a předtím před Tribunálem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelky uplatňují na podporu svého kasačního opravného prostředku tři důvody:

                  1.

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení v souvislosti s kritériem, které použil pro posouzení, zda Teva byla potencionálním soutěžitelem společnosti Servier.

                  2.

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že smlouva představovala omezení hospodářské soutěže ve smyslu čl. 101 odst. 1 SFEU.

                  3.

                  Tribunál se dopustil při uplatňování čl. 101 odst. 3 SFEU nesprávného právního posouzení.

         (1)  Shrnutí rozhodnutí Komise ze dne 9. července 2014 v řízení podle článku 101 a článku 102 Smlouvy o fungování Evropské unie (věc AT. 39612-Perindopril (Servier) (oznámeno pod číslem C(2014) 4955) (Úř. věst. 2016, C 393, s. 7).


title: Věc C-199/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Rejonowym dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi (Polsko) dne 27. února 2019 — RL sp. z o.o. v. J. M.

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/30

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Rejonowym dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi (Polsko) dne 27. února 2019 — RL sp. z o.o. v. J. M.
      (Věc C-199/19)
      (2019/C 164/33)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně v původní žalobě a žalovaná ve vzájemné žalobě: RL sp. z o.o.

         Žalovaný v původní žalobě a žalobce ve vzájemné žalobě: J. M.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 2 [bod] 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU ze dne 16. února 2011 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích (1), který je do polského právního řádu proveden článkem 4 [bodem] 1 ustawy o terminach zapłaty w transakcjach handlowych (zákon o lhůtách splatnosti v obchodních transakcích) ze dne 8. března 2013 (úplné znění: Dz. U. z roku 2019, pol. 118), vykládán v tom smyslu, že za transakce, které vedou k dodání zboží nebo poskytnutí služeb za úplatu (obchodní transakce), musí být považovány také smlouvy, jejichž charakteristické plnění spočívá v úplatném přenechání věci k dočasnému užívání (např. nájemní smlouva nebo pachtovní smlouva)?

                  2)

                  V případě kladné odpovědi na první otázku: Musí být článek 5 uvedené směrnice, který je do polského právního řádu proveden článkem 11 odst. 1 zákona o lhůtách splatnosti v obchodních transakcích, vykládán v tom smyslu, že za sjednání splátkového kalendáře stranami obchodní transakce musí být považováno také sjednání opakujícího se peněžitého plnění dlužníka, a to i v případě, že je smlouva uzavírána na dobu neurčitou?

         (1)  Úř. věst. L 48, s. 1.


title: Věc C-200/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Trgovački sud u Zagrebu (Chorvatsko) dne 1. března 2019 — INA-INDUSTRIJA NAFTE d.d. a další v. LJUBLJANSKA BANKA d.d.

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/31

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Trgovački sud u Zagrebu (Chorvatsko) dne 1. března 2019 — INA-INDUSTRIJA NAFTE d.d. a další v. LJUBLJANSKA BANKA d.d.
      (Věc C-200/19)
      (2019/C 164/34)
      Jednací jazyk: chorvatština

         Předkládající soud

      Trgovački sud u Zagrebu

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: INA-INDUSTRIJA NAFTE d.d., CROATIA osiguranje d.d., REPUBLIKA HRVATSKA, Croatia Airlines d.d., GRAD ZAGREB, HRVATSKA ELEKTROPRIVREDA d.d., HRVATSKE ŠUME d.o.o., KAPITAL d.o.o. u stečaju, PETROKEMIJA d.d., Đuro Đaković Holding d.d., ENERGOINVEST d.d., TELENERG d.o.o., ENERGOCONTROL d.o.o., UDRUGA POSLODAVACA U ZDRAVSTVU, HRVATSKI ZAVOD ZA MIROVINSKO OSIGURANJE, ZAGREPČANKA-POSLOVNI OBJEKTI d.d., BRODOGRADILIŠTE VIKTOR LENAC d.d., INOVINE d.d., MARAT INŽENJERING d.o.o., GOYA — COMPANY d.o.o., METROPOLIS PLAN d.o.o., Dalekovod d.d., INFRATERRA d.o.o., Citat d.o.o., STAROSTA d.o.o., METALKA METALCOM d.o.o., I.Š., B.C., Z.N., D.G., M.R., A.T.

         Žalovaná: LJUBLJANSKA BANKA d.d.|

         Předběžné otázky

                  1)

                  Vzhledem k tomu, že se žalovaná nezúčastnila uzavření smluv s ostatními spoluvlastníky, ani s uzavřením nesouhlasila, musí být čl. 7 odst. 1 nařízení (EU) č. 1215/2012 vykládán v tom smyslu, že povinnost, kterou má žalovaná, a sice povinnost stanovenou zákonem, ale která, pokud jde o její výši, datum splatnosti a další náležitosti, je určena společnou dohodou většinových vlastníků podílů nemovitosti, musí být rovněž považována za smluvní povinnost?

                  2)

                  Musí být čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 1215/2012 vykládán v tom smyslu, že nesplnění povinnosti stanovené zákonem vůči ostatním spoluvlastníkům nemovitosti, kteří se mohou domáhat její splnění prostřednictvím soudního sporu, je považováno za delikt nebo kvazidelikt, a to především s ohledem na skutečnost, že z důvodu nesplnění zákonné povinnosti žalovanou může jak ostatním spoluvlastníkům, tak třetím osobám vzniknout další újma (jiná než peněžní ztráta z důvodu výhrady)?

                  3)

                  Vzhledem k tomu, že v projednávaném případě vyplývá dotčená povinnost z toho, že žalovaná vlastní prostory určené pro odbornou činnost, v nichž vykonává činnosti, a sice prostory, v nichž má své sídlo, musí být čl. 7 odst. 5 nařízení (EU) č. 1215/2012 vykládán v tom smyslu, že se jedná o spor vyplývající z provozování pobočky, zastoupení nebo jiné provozovny?


title: Věc C-202/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. března 2019 Ryanair DAC, původně Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd proti rozsudku Tribunálu (šestého rozšířeného senátu) vydanému dne 13. prosince 2018 ve věci T-111/15, Ryanair a Airport Marketing Services v. Komise

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/32

      Kasační opravný prostředek podaný dne 1. března 2019 Ryanair DAC, původně Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd proti rozsudku Tribunálu (šestého rozšířeného senátu) vydanému dne 13. prosince 2018 ve věci T-111/15, Ryanair a Airport Marketing Services v. Komise
      (Věc C-202/19 P)
      (2019/C 164/35)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ryanair DAC, původně Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd (zástupci: E. Vahida, advokát, I.-G. Metaxas-Maranghidis, Δικηγόρος, G. Berrisch, Rechtsanwalt, B. Byrne, Solicitor)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 1. prosince 2018 ve věci T-111/15; a

                  —

                  zrušil čl. 1 odst. 2, čl. 2 odst. 4, články 3, 4 a 5 rozhodnutí Komise (EU) 2015/1226 ze dne 23. července 2014 o státní podpoře SA.33963 (2012/C) (ex 2012/NN), nebo, podpůrně, vrátil věc Tribunálu k novému přezkumu; v každém případě

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů vynaložených navrhovatelkami v tomto řízení o kasačním opravném prostředku a v řízení ve věci T-111/15 před Tribunálem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelky tvrdí, že napadený rozsudek musí být zrušen z následujících důvodů.
      Zaprvé, Tribunál nesprávně použil článek 41 Listiny základních práv EU a práva navrhovatelek na obhajobu v řízení před Komisí. Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozlišoval mezi zvláštními právy uvedenými v čl. 41 odst. 2 Listiny a obecným právem na řádnou správu zakotveným v čl. 41 odst. 1 Listiny; když nesprávně rozhodl, že práva uvedená v čl. 41 odst. 2 Listiny se nevztahují na vyšetřování státní podpory; když nesprávně rozhodl, že existuje rozpor mezi čl. 41 odst. 1 a 2 Listiny a články 107 a 108 SFEU; když nesprávně rozhodl, že navrhovatelky mohly být během vyšetřování pouze pokládány za zdroj informací.
      Zadruhé Tribunál porušil čl. 107 odst. 1 SFEU, když nesprávně vyložil pojem „výhody“. Tribunál nesprávně dospěl k závěru, že neexistuje hierarchie metodik pro použití kritéria tržně jednajícího hospodářského subjektu mezi srovnávací analýzou a jinými metodami; když nesprávně rozhodl, že Komise byla oprávněna odchýlit se od srovnávací analýzy a odmítnout srovnávací důkazy předložené navrhovatelkami; když dospěl k nesprávnému závěru, že při použití kritéria inkrementální ziskovosti není nezbytné, aby se Komise ujistila, že očekávané inkrementální náklady a očekávané inkrementální příjmy z jiných než leteckých činností odrážejí způsob, jakým by tržně jednající hospodářský subjekt provozoval letiště.
      Zatřetí, Tribunál se dopustil nesprávného posouzení týkajícího se přičitatelnosti státu, když potvrdil, že nebylo třeba upřesňovat, zda společný provozovatel letiště „SMAC“ je veřejnoprávním podnikem; když nepoužil ukazatele ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine pro účely rozlišení mezi autonomií a přičtením; když porušil povinnost uvést dostatečné odůvodnění v tomto smyslu.


title: Věc C-203/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. března 2019 společnostmi Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd proti rozsudku Tribunálu (šestého rozšířeného senátu) vydanému dne 13. prosince 2018 ve věci T-165/15, Ryanair a Airport Marketing Services v. Komise

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/33

      Kasační opravný prostředek podaný dne 1. března 2019 společnostmi Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd proti rozsudku Tribunálu (šestého rozšířeného senátu) vydanému dne 13. prosince 2018 ve věci T-165/15, Ryanair a Airport Marketing Services v. Komise
      (Věc C-203/19 P)
      (2019/C 164/36)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd (zástupci: E. Vahida, avocat, I.-G. Metaxas-Maranghidis, Δικηγόρος, G. Berrisch, Rechtsanwalt, B. Byrne, Solicitor)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2018 ve věci T-165/15; a

                  —

                  zrušil čl. 1 odst. 1 a 2, a (v rozsahu, v němž se týkají článku 1 odst. 1 a 2) články 3, 4 a 5 rozhodnutí Komise (EU) 2015/1227 (1) ze dne 23. července 2014 o státní podpoře SA.22614 (C 53/07), nebo podpůrně vrátil věc Tribunálu k novému přezkumu; a každopádně

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení navrhovatelek, které jim vznikly v souvislosti s tímto kasačním opravným prostředkem a v souvislosti s řízením ve věcí T-165/15 před Tribunálem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelky tvrdí, že napadený rozsudek by měl být zrušen na základě následujících důvodů.
      Zaprvé Tribunál nesprávně použil článek 41 Listiny základních práv EU a právo na obhajobu navrhovatelek v řízení před Komisí. Tribunál chybně rozlišil zvláštní práva podle čl. 41 odst. 2 Listiny a obecné právo na řádnou správu, zakotvené v čl. 41 odst. 1 Listiny; chybně konstatoval, že práva podle čl. 41 odst. 2 Listiny se neuplatní při vyšetřování státní podpory; chybně konstatoval, že existuje rozpor mezi čl. 41 odst. 1 a 2 Listiny a články 107 a 108 SFEU; a chybně konstatoval, že navrhovatelky lze při vyšetřování považovat pouze za zdroj informací.
      Zadruhé Tribunál porušil čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že nesprávně vyložil pojem výhoda. Tribunál chybně došel k závěru, že pro uplatnění testu subjektu v tržním hospodářství („STH“) neexistuje hierarchie metodik mezi komparativní analýzou a jinými metodami; chybně konstatoval, že Komise byla oprávněna odchýlit se od srovnávací analýzy a zamítnout komparativní důkazy, které předložily navrhovatelky; a chybně došel k závěru, že při uplatňování analýzy inkrementální ziskovosti není nutné, aby se Komise sama ujistila, že očekávané inkrementální náklady a očekávané inkrementální příjmy nepocházející z letecké dopravy odrážejí, jak by provozoval letiště STH.

         (1)  Rozhodnutí Komise (EU) 2015/1227 ze dne 23. července 2014 o státní podpoře SA.22614 (C 53/07) poskytnuté Francií ve prospěch Obchodní a průmyslové komory Pau-Béarn a společností Ryanair, Airport Marketing Services a Transavia (oznámeno pod číslem C(2014) 5085) (Úř. věst. 2015, L 201, s. 109).


title: Věc C-204/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. března 2019 společnostmi Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd proti rozsudku Tribunálu (šestého rozšířeného senátu) vydanému dne 13. prosince 2018 ve věci T-53/16, Ryanair a Airport Marketing Services v. Komise

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/34

      Kasační opravný prostředek podaný dne 1. března 2019 společnostmi Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd proti rozsudku Tribunálu (šestého rozšířeného senátu) vydanému dne 13. prosince 2018 ve věci T-53/16, Ryanair a Airport Marketing Services v. Komise
      (Věc C-204/19 P)
      (2019/C 164/37)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd (zástupci: E. Vahida, advokát, I.-G. Metaxas-Maranghidis, Δικηγόρος, G. Berrisch, Rechtsanwalt, B. Byrne, Solicitor)

         Další účastnice řízení: Evropská komise, Rada Evropské unie

         Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2018 ve věci T-53/16 a

                  —

                  zrušil články 1, 4, 5 a 6 rozhodnutí Komise (EU) 2016/633 (1) ze dne 23. července 2014 o státní podpoře SA.33961 (2012/C) (ex 2012/NN), nebo podpůrně vrátil věc Tribunálu k opětovnému posouzení, a v každém případě

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů, které navrhovatelky vynaložily v řízení o tomto kasačním opravném prostředku a v řízení před Tribunálem ve věci T-53/16.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelky tvrdí, že by měl být napadený rozsudek zrušen z následujících důvodů.
      Zaprvé, Tribunál nesprávně uplatnil článek 41 Listiny základních práv EU a právo navrhovatelek na obhajobu v řízení před Komisí. Tribunál pochybil, když odlišil zvláštní práva podle čl. 41 odst. 2 Listiny a všeobecné právo na řádnou správu zakotvené v čl. 41 odst. 1 Listiny; nesprávně konstatoval, že práva podle čl. 41 odst. 2 Listiny se neuplatní na šetření ve věcech státní podpory; nesprávně konstatoval, že mezi čl. 41 odst. 1 a 2 Listiny a články 107 a 108 SFEU je rozpor, a nesprávně konstatoval, že navrhovatelky mohly být při šetření považovány pouze za zdroj informací.
      Zadruhé, Tribunál porušil čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož nesprávně vyložil pojem „výhoda“. Tribunál dospěl k nesprávnému závěru, že při uplatňování kritéria tržně jednajícího hospodářského subjektu neexistuje hierarchie metodik mezi srovnávací analýzou a jinými metodami; nesprávně konstatoval, že se Komise mohla odchýlit od srovnávací analýzy a odmítnout srovnávací důkazy, které předložily navrhovatelky; dospěl k nesprávnému závěru, že Komise se při uplatňování kritéria inkrementální ziskovosti nemusí ubezpečit, že očekávané inkrementální náklady a očekáváné inkrementální příjmy nesouvisející s leteckou dopravou odrážejí, jak by letiště provozoval tržně jednající hospodářský subjekt, a nesprávně konstatoval, že pro konstatování existence podpory postačuje nižší ziskovost, a nikoliv nedostatečná ziskovost.
      Zatřetí, Tribunál pochybil při posuzování přičitatelnosti státu, když konstatoval, že provozovatel letiště „SMAN“ je „státní orgánem“; když neuplatnil ukazatele vymezené ve věci Stardust Marine a když tento postup nepodpořil dostatečným odůvodněním. Tribunál rovněž pochybil, když konstatoval, že rozhodnutí soukromé obchodní společnosti VTAN jsou přičitatelná státu.

         (1)  Rozhodnutí Komise (EU) 2016/633 ze dne 23. července 2014 o státní podpoře SA.33961 (2012/C) (ex 2012/NN) poskytnuté Francií ve prospěch Obchodní a průmyslové komory Nîmes — Uzès — Le Vigan a společností Veolia Transport Aéroport de Nîmes, Ryanair Limited a Airport Marketing Services (oznámeno pod číslem C(2014) 5078) (Úř. věst. 2016, L 113, s. 32).


title: Věc C-205/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. března 2019 společnostmi Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd proti rozsudku Tribunálu (šestého rozšířeného senátu) vydanému dne 13. prosince 2018 ve věci T-165/16, Ryanair a Airport Marketing Services v. Komise

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/36

      Kasační opravný prostředek podaný dne 1. března 2019 společnostmi Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd proti rozsudku Tribunálu (šestého rozšířeného senátu) vydanému dne 13. prosince 2018 ve věci T-165/16, Ryanair a Airport Marketing Services v. Komise
      (Věc C-205/19 P)
      (2019/C 164/38)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ryanair DAC, dříve Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd (zástupci: E. Vahida, advokát, I.-G. Metaxas-Maranghidis, Δικηγόρος, G. Berrisch, Rechtsanwalt, B. Byrne, Solicitor)

         Další účastnice řízení: Evropská komise, Rada Evropské unie

         Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2018 ve věci T-165/16, a

                  —

                  zrušil čl. 1 odst. 4 a články 2 až 4 rozhodnutí Komise (EU) 2016/287 (1) ze dne 15. října 2014 o státní podpoře SA.26500 (2012/C) (ex 2011/NN, ex CP 227/2008), nebo podpůrně vrátil věc Tribunálu k opětovnému posouzení, a v každém případě

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů, které navrhovatelky vynaložily v řízení o tomto kasačním opravném prostředku a v řízení před Tribunálem ve věci T-165/16.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelky tvrdí, že by měl být napadený rozsudek zrušen z následujících důvodů.
      Zaprvé, Tribunál nesprávně uplatnil článek 41 Listiny základních práv EU a právo navrhovatelek na obhajobu v řízení před Komisí. Tribunál pochybil, když odlišil zvláštní práva podle čl. 41 odst. 2 Listiny a všeobecné právo na řádnou správu zakotvené v čl. 41 odst. 1 Listiny; nesprávně konstatoval, že práva podle čl. 41 odst. 2 Listiny se neuplatní na šetření ve věcech státní podpory; nesprávně konstatoval, že mezi čl. 41 odst. 1 a 2 Listiny a články 107 a 108 SFEU je rozpor, a nesprávně konstatoval, že navrhovatelky mohly být při šetření považovány pouze za zdroj informací.
      Zadruhé, Tribunál porušil čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož nesprávně vyložil pojem „výhoda“. Tribunál dospěl k nesprávnému závěru, že při uplatňování kritéria tržně jednajícího hospodářského subjektu neexistuje hierarchie metodik mezi srovnávací analýzou a jinými metodami; nesprávně konstatoval, že se Komise mohla odchýlit od srovnávací analýzy a odmítnout srovnávací důkazy, které předložily navrhovatelky; dospěl k nesprávnému závěru, že Komise se při uplatňování kritéria inkrementální ziskovosti nemusí ubezpečit, že očekávané inkrementální náklady a očekáváné inkrementální příjmy nesouvisející s leteckou dopravou odrážejí, jak by letiště provozoval tržně jednající hospodářský subjekt.

         (1)  Rozhodnutí Komise (EU) 2016/287 ze dne 15. října 2014 o státní podpoře SA.26500 (2012/C) (ex 2011/NN, ex CP 227/2008), kterou Německo poskytlo společnosti Flughafen Altenburg-Nobitz GmbH a společnosti Ryanair Ltd. (oznámeno pod číslem C(2014) 7369) (Úř. věst. 2016, L 59, s. 22).


title: Věc C-212/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 6. března 2019 — Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation v. Compagnie des pêches de Saint-Malo

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/37

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Francie) dne 6. března 2019 — Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation v. Compagnie des pêches de Saint-Malo
      (Věc C-212/19)
      (2019/C 164/39)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation

         Odpůrkyně: Compagnie des pêches de Saint-Malo

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být rozhodnutí Komise ze dne 14. července 2004 (1) vykládáno tak, že prohlašuje za neslučitelné se společným trhem pouze úlevy na zaměstnavatelských odvodech z důvodu, že z úlev na zaměstnaneckých odvodech nemají podniky prospěch, a tyto úlevy tak nemohou spadat do působnosti článku 107 Smlouvy o fungování Evropské unie, nebo tak, že prohlašuje za neslučitelné rovněž úlevy na zaměstnaneckých odvodech?

                  2)

                  Za předpokladu, že Soudní dvůr rozhodne, že rozhodnutí Komise musí být vykládáno v tom smyslu, že prohlašuje za neslučitelné rovněž úlevy na zaměstnaneckých odvodech, je třeba mít za to, že podnik měl prospěch z těchto úlev v jejich celku, nebo jen v jejich části? Jak by měla být v posledně uvedeném případě stanovena hodnota této části? Je členský stát povinen nařídit dotčeným zaměstnancům částečné nebo úplné navrácení části podpory, která jim byla poskytnuta?

         (1)  Rozhodnutí Komise ze dne 14. července 2004 týkající se některých podpor, realizovaných Francií ve prospěch producentů akvakultury a rybářů (2005/239/ES) (Úř. věst. 2005, L 74, s. 49).


title: Věc C-215/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 8. března 2019 — Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/39

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 8. března 2019 — Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö
      (Věc C-215/19)
      (2019/C 164/41)
      Jednací jazyk: finština

         Předkládající soud

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka v řízení o opravném prostředku: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Odpůrce: A Oy

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být články 13b a 31a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 282/2011 (1) ze dne 15. března 2011, kterým se stanoví prováděcí opatření ke směrnici 2006/112/ES (2) o společném systému daně z přidané hodnoty ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1042/2013 (3) ze dne 7. října 2013, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 282/2011, pokud jde o místo poskytnutí služby, vykládány v tom smyslu, že služby výpočetního střediska takového druhu, o něž se jedná v původním řízení a které spočívají v tom, obchodník nabízí svým zákazníkům přístrojové skříně nacházející se ve výpočetním středisku k umístění serverů včetně vedlejších služeb, jsou pronájmem nemovitosti?

                  2)

                  V případě záporné odpovědi na první otázku: Musí být článek 47 směrnice o DPH 2006/112/ES a článek 31a výše uvedeného prováděcího nařízení vykládány v tom smyslu, že služby výpočetního střediska takového druhu, o něž se jedná v původním řízení, jsou službou související s nemovitostí, jejímž místem poskytnutí je místo, kde se nemovitost nachází?

         (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.

         (2)  Úř. věst. 2011, L 77, s.1.

         (3)  Úř. věst. 2013, L 284, s. 1.


title: Věc C-233/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná cour du travail de Liège (Belgie) dne 18. března 2019 — B. v. Centre public d'action sociale de Liège (CPAS)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/40

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná cour du travail de Liège (Belgie) dne 18. března 2019 — B. v. Centre public d'action sociale de Liège (CPAS)
      (Věc C-233/19)
      (2019/C 164/42)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour du travail de Liège

         Účastníci původního řízení

         Odvolatelka: B.

         Odpůrce: Centre public d'action sociale de Liège (CPAS)

         Předběžná otázka

      Musí být články 5 a 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (1) vykládané ve světle čl. 19 odst. 2 a článku 47 Listiny základních práv Evropské unie, jakož i čl. 14 odst. 1 písm. b) této směrnice, vykládané s ohledem na rozsudek C-562/13 vydaný velkým senátem Soudního dvora Evropské unie dne 18. prosince 2014, vykládány v tom smyslu, že přiznávají odkladný účinek opravnému prostředku proti rozhodnutí, jímž bylo vážně nemocnému státnímu příslušníkovi třetí země nařízeno, aby opustil území členského státu, pokud osoba podávající opravný prostředek tvrdí, že výkon uvedeného rozhodnutí ji může vystavit vážnému riziku, že se její zdravotní stav závažným a nevratným způsobem zhorší,

                  —

                  aniž by bylo nutné takový opravný prostředek posuzovat, přičemž samotné podání takového opravného prostředku je dostatečné k odložení výkonu rozhodnutí nařizujícího opustit území,

                  —

                  nebo na základě zběžného přezkumu týkajícího se ověření, zda existuje podložený důvod či neexistuje důvod pro nepřípustnost nebo zjevnou neopodstatněnost žaloby podané ke Conseil du contentieux des étrangers (Rada pro sporné záležitosti cizinců, Belgie),

                  —

                  anebo na základě celkového a úplného přezkumu ze strany pracovních soudů s cílem určit, zda výkon uvedeného rozhodnutí může osobu podávající opravný prostředek skutečně vystavit vážnému riziku, že se její zdravotní stav závažným a nevratným způsobem zhorší?

         (1)  Úř. věst. 2008, L 348, s. 98.


title: Věc T-433/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. března 2019 — Pometon v. Komise („Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Evropský trh s ocelovými abrazivy — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP — Koordinace cen v rámci celého EHP — „Hybridní“postup posunutý v čase — Presumpce neviny — Zásada nestrannosti — Listina základních práv — Důkaz o protiprávním jednání — Jediné a trvající protiprávní jednání — Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu — Doba trvání protiprávního jednání — Pokuta — Mimořádná úprava základní částky — Povinnost uvést odůvodnění — Proporcionalita — Rovné zacházení — Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/42

      Rozsudek Tribunálu ze dne 28. března 2019 — Pometon v. Komise
      (Věc T-433/16) (1)

      („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Evropský trh s ocelovými abrazivy - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP - Koordinace cen v rámci celého EHP - „Hybridní“postup posunutý v čase - Presumpce neviny - Zásada nestrannosti - Listina základních práv - Důkaz o protiprávním jednání - Jediné a trvající protiprávní jednání - Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu - Doba trvání protiprávního jednání - Pokuta - Mimořádná úprava základní částky - Povinnost uvést odůvodnění - Proporcionalita - Rovné zacházení - Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“)
      (2019/C 164/43)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Pometon SpA (Maerne di Martellago, Itálie) (zástupci: E. Fabrizi, V. Veneziano a A. Molinaro, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Rossi a B. Mongin, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C (2016) 3121 final ze dne 25. května 2016 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc AT.39792 — Ocelová abraziva)

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Článek 2 rozhodnutí Komise C(2016) 3121 final ze dne 25. května 2016 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc AT.39792 — Ocelová abraziva) se zrušuje.

                  2)

                     Výše pokuty uložené společnosti Pometon SpA je stanovena na 3 873 375 eur.

                  3)

                     Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  4)

                     Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 371, 10.10.2016.


title: Věc T-766/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. března 2019 — Hércules Club de Fútbol v. Komise („Státní podpory — Státní podpory poskytnuté Španělskem ve prospěch některých profesionálních fotbalových klubů — Záruka — Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné s vnitřním trhem — Výhoda — Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/43

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. března 2019 — Hércules Club de Fútbol v. Komise
      (Věc T-766/16) (1)

      („Státní podpory - Státní podpory poskytnuté Španělskem ve prospěch některých profesionálních fotbalových klubů - Záruka - Rozhodnutí prohlašující podpory za neslučitelné s vnitřním trhem - Výhoda - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2019/C 164/44)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Hércules Club de Fútbol, SAD (Alicante, Španělsko) (zástupci: S. Rating a Y. Martínez Mata, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Luengo, B. Stromsky a P. Němečková, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalobce: Španělské království (zástupci: původně A. Gavela Llopis a M.J. García-Valdecasas Dorrego, poté M.J. García-Valdecasas Dorrego, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2017/365 ze dne 4. července 2016 o státní podpoře SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP) poskytnuté Španělskem ve prospěch klubů Valencia Club de Fútbol SAD, Hércules Club de Fútbol SAD a Elche Club de Fútbol SAD (Úř. věst. 2017, L 55, s. 12).

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Rozhodnutí Komise (EU) č. 2017/365 ze dne 4. července 2016 o státní podpoře SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP), poskytnuté Španělskem ve prospěch klubů Valencia Club de Fútbol SAD, Hércules Club de Fútbol SAD a Elche Club de Fútbol SAD, se zrušuje v rozsahu, v němž se týká Hércules Club de Fútbol, SAD.

                  2)

                     Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Hércules Club de Fútbol, SAD.

                  3)

                     Španělské království ponese vlastní náklady.

         (1)  Úř. věst. C 6, 9.1.2017.


title: Věc T-582/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. března 2019 — Boshab a další v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politiky — Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Konžské demokratické republice — Seznam osob a subjektů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů a zákaz vstupu a průjezdu — Zařazení jmen žalobců na seznam — Právo na obhajobu — Právo být vyslechnut — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení — Právo na účinnou soudní ochranu“)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/43

      Rozsudek Tribunálu ze dne 26. března 2019 — Boshab a další v. Rada
      (Věc T-582/17) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politiky - Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Konžské demokratické republice - Seznam osob a subjektů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů a zákaz vstupu a průjezdu - Zařazení jmen žalobců na seznam - Právo na obhajobu - Právo být vyslechnut - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Právo na účinnou soudní ochranu“)
      (2019/C 164/45)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci/Účastnice řízení

         Žalobci: Évariste Boshab (Kinshasa, Konžská demokratická republika) a dalších 7 žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: původně P. Chansay Wilmotte, A. Kalambay Ndaya a P. Okito Omole, poté T. Bontinck, M. Forgeois, P. De Wolf a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně M. Veiga a B. Driessen, poté B. Driessen a J.-P. Hix, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) 2017/904 ze dne 29. května 2017, kterým se provádí čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2017, L 138 I, s. 1), a prováděcího rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/905 ze dne 29. května 2017, kterým se provádí rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2017, L 138 I, s. 6), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobců.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Évaristu Boshabovi a dalším žalobcům, jejichž jména jsou uvedena v příloze, se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 374, 6.11.2017.


title: Věc T-725/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. března 2019 — Clestra Hauserman v. Parlament („Veřejné zakázky na stavební práce — Zadávací řízení — Stavební práce týkající se „Odnímatelných přepážekdveří“ v rámci projektu rozšíření a rekonstrukce budovy Parlamentu Konrad Adenauer v Lucemburku — Odmítnutí nabídky uchazeče — Zadání zakázky jinému uchazeči — Povinnost uvést odůvodnění — Neobvykle nízká nabídka — Zjevně nesprávné posouzení — Mimosmluvní odpovědnost“)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/44

      Rozsudek Tribunálu ze dne 26. března 2019 — Clestra Hauserman v. Parlament
      (Věc T-725/17) (1)

      („Veřejné zakázky na stavební práce - Zadávací řízení - Stavební práce týkající se „Odnímatelných přepážekdveří“ v rámci projektu rozšíření a rekonstrukce budovy Parlamentu Konrad Adenauer v Lucemburku - Odmítnutí nabídky uchazeče - Zadání zakázky jinému uchazeči - Povinnost uvést odůvodnění - Neobvykle nízká nabídka - Zjevně nesprávné posouzení - Mimosmluvní odpovědnost“)
      (2019/C 164/46)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Clestra Hauserman (Illkirch Graffenstaden, Francie) (zástupce: J. Gehin, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: V. Naglič a B. Schäfer, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Parlamentu ze dne 24. srpna 2017 přijatého v zadávacím řízení INLO-D-UPIL-T-16-AO8 v souvislosti s částí zakázky č. 55 nazvanou „Odnímatelné přepážky-dveře“ v rámci projektu rozšíření a rekonstrukce budovy Parlamentu Konrad Adenauer v Lucemburku, kterým byla odmítnuta nabídka žalobkyně a zakázka byla zadána jinému uchazeči, a dále návrh podaný na základě článku 268 SFEU znějící na náhradu škody, která žalobkyni údajně vznikla.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Clestra Hauserman ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem.

         (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.2018.


title: Věc T-787/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. března 2019 — Parfümerie Akzente v. EUIPO (GlamHair) („Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie GlamHair — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/45

      Rozsudek Tribunálu ze dne 26. března 2019 — Parfümerie Akzente v. EUIPO (GlamHair)
      (Věc T-787/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie GlamHair - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 164/47)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Parfümerie Akzente GmbH (Pfedelbach, Německo) (zástupci: O. Spieker, A. Schönfleisch a M. Alber, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. září 2017 (věc R 82/2017-2), týkajícímu se přihlášky slovního označení GlamHair jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Parfümerie Akzente GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 32, 29. 1. 2018.


title: Věc T-829/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. března 2019 — Coesia v. EUIPO (Zobrazení dvou šikmých červených křivek) („Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zobrazující dvě šikmé červené křivky — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 94 nařízení 2017/1001)“)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/46

      Rozsudek Tribunálu ze dne 28. března 2019 — Coesia v. EUIPO (Zobrazení dvou šikmých červených křivek)
      (Věc T-829/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie zobrazující dvě šikmé červené křivky - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 94 nařízení 2017/1001)“)
      (2019/C 164/48)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Coesia SpA (Boloňa, Itálie) (zástupce: S. Rizzo, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. září 2017 (věc R 1272/2017-5) týkajícímu se přihlášky obrazového označení zobrazujícího dvě šikmé červené křivky jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Coesia SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 63, 19.2.2018.


title: Věc T-105/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. března 2019 — Deray v. EUIPO — Charles Claire (LILI LA TIGRESSE) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie LILI LA TIGRESSE — Starší slovní ochranná známka Evropské unie TIGRESS — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001“)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/46

      Rozsudek Tribunálu ze dne 26. března 2019 — Deray v. EUIPO — Charles Claire (LILI LA TIGRESSE)
      (Věc T-105/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie LILI LA TIGRESSE - Starší slovní ochranná známka Evropské unie TIGRESS - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001“)
      (2019/C 164/49)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: André Deray (Bry-sur-Marne, Francie) (zástupce: S. Santos Rodríguez, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: P. Sipos a D. Walicka, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Charles Claire LLP (Weybridge Surrey, Spojené království)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. prosince 2017 (věc R 1244/2017-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Charles Claire a A. Derayem.

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     André Derayovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 134, 16.4.2018.


title: Věc T-265/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. března 2019 — Biernacka-Hoba v. EUIPO — Formata Bogusław Hoba (Formata) („Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie Formata — Starší mezinárodní obrazová ochranná známka Formata — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Článek 60 odst. 1 písm. a) a čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (EU) 2017/1001 — Pravidlo 37 nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní článek 12 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625] — Podmínky vyobrazení starší ochranné známky — Pravidlo 19 nařízení č. 2868/95 (nyní článek 7 nařízení v přenesené pravomoci 2018/625) — Legitimní očekávání — Náhrada nákladů na zastoupení — Článek 109 nařízení 2017/1001 a pravidlo 94 nařízení č. 2868/95 (nyní článek 109 nařízení 2017/1001)“)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/47

      Rozsudek Tribunálu ze dne 27. března 2019 — Biernacka-Hoba v. EUIPO — Formata Bogusław Hoba (Formata)
      (Věc T-265/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie Formata - Starší mezinárodní obrazová ochranná známka Formata - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Článek 60 odst. 1 písm. a) a čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (EU) 2017/1001 - Pravidlo 37 nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní článek 12 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625] - Podmínky vyobrazení starší ochranné známky - Pravidlo 19 nařízení č. 2868/95 (nyní článek 7 nařízení v přenesené pravomoci 2018/625) - Legitimní očekávání - Náhrada nákladů na zastoupení - Článek 109 nařízení 2017/1001 a pravidlo 94 nařízení č. 2868/95 (nyní článek 109 nařízení 2017/1001)“)
      (2019/C 164/50)
      Jednací jazyk: polština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Ilona Biernacka-Hoba (Aleksandrów Łódzki, Polsko) (zástupce: R. Rumpel, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Formata Bogusław Hoba (Aleksandrów Łódzki, Polsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. února 2018 (věc R 2032/2017-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Ilonou Biernacka-Hoba a Formata Bogusław Hoba.

         Výrok

                  1.

                     Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 13. února 2018 (věc R 2032/2017-4) se zrušuje v části, v níž bylo Iloně Biernacka-Hoba uloženo nahradit náklady Formata Bogusław Hoba vynaložené v řízení o prohlášení neplatnosti a v odvolacím řízení a v níž byla výše nákladů, které má I. Biernacka-Hoba nahradit Formata Bogusław Hoba, stanovena na 1 000 eur, a mění se v tom smyslu, že se I. Biernacka-Hoba náhrada takové částky neukládá.

                  2.

                     Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3.

                     Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.


title: Věc T-276/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. března 2019 — Julius-K9/EUIPO — El Corte Inglés (K9 UNIT) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie K9 UNIT — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie unit — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (UE) 2017/1001“)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/48

      Rozsudek Tribunálu ze dne 28. března 2019 — Julius-K9/EUIPO — El Corte Inglés (K9 UNIT)
      (Věc T-276/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie K9 UNIT - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie unit - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (UE) 2017/1001“)
      (2019/C 164/51)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Julius-K9 Zrt (Szigetszentmiklós, Maďarsko)(zástupce: G. Jambrik, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: A. Lukošiūtė a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko)(zástupce: J.L. Rivas Zurdo, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. února 2018 (věc R 1432/2017-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Hipercor, SA a Julius-K9.

         Výrok

                  1.

                     Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 22. února 2018 (věc R 1432/2017-2) se zrušuje.

                  2.

                     EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Julius-K9 Zrt.

                  3.

                     El Corte Inglés, SA ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.


title: Věc T-239/18: Usnesení Tribunálu ze dne 18. března 2019 — SKS Import Export v. Komise („Žaloba na neplatnost — Volný pohyb kapitálu — Předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu (LBC/FT) — Směrnice (EU) 2015/849 — Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/212 — Zahrnutí Tuniska na seznam vysoce rizikových třetích zemí — Neexistence bezprostředního dotčení — Nepřípustnost“)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/49

      Usnesení Tribunálu ze dne 18. března 2019 — SKS Import Export v. Komise
      (Věc T-239/19) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Volný pohyb kapitálu - Předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu (LBC/FT) - Směrnice (EU) 2015/849 - Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/212 - Zahrnutí Tuniska na seznam vysoce rizikových třetích zemí - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost“)
      (2019/C 164/52)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Société Kammama Saber (SKS) Import Export (Sousse Jawhara, Tunisko) (zástupce: H. Chelly, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Di Bucci, A. Bouquet a T. Scharf, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU směřující na zrušení nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/212 ze dne 13. prosince 2017, kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/1675, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849, pokud jde o přidání Šrí Lanky, Trinidadu a Tobaga a Tuniska do tabulky v bodě I přílohy (Úř. věst. 2018, L 41, s. 4).

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                     Společnosti Société Kammana Saber (SKS) Import Export se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.


title: Věc T-410/18: Usnesení Tribunálu ze dne 15. března 2019 — Silgan Closures a Silgan Holdings v. Komise („Žaloba na neplatnost — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh kovových obalů — Rozhodnutí zahájit šetření — Akt, který nelze napadnout žalobou — Nepřípustnost“)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/50

      Usnesení Tribunálu ze dne 15. března 2019 — Silgan Closures a Silgan Holdings v. Komise
      (Věc T-410/18) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh kovových obalů - Rozhodnutí zahájit šetření - Akt, který nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
      (2019/C 164/53)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Silgan Closures GmbH (Mnichov, Německo) Silgan Holdings, Inc. (Stamford, Connecticut, Spojené státy) (zástupci: H. Wollmann, D. Seeliger, R. Grafunder a V. Weiss, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. Christoforou, B. Ernst, G. Meessen, C. Vollrath a L. Wildpanner, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2018) 2466 final ze dne 19. dubna 2018, na základě kterého Komise zahájila řízení podle článku 101 SFEU ve věci AT.40522 — Pandora.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá.

                  2)

                     Není důvodné rozhodnout o návrzích podaných Spolkovou republikou Německo a Radou na vstup do řízení jako vedlejší účastnice.

                  3)

                     Silgan Closures GmbH a Silgan Holdings, Inc., ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  4)

                     Spolková republika Německo a Rada ponesou vlastní náklady řízení související s návrhy na vstup do řízení jako vedlejší účastnice.

         (1)  Úř. věst. C 285, 13.8.2018.


title: Věc T-503/18: Usnesení Tribunálu ze dne 19. března 2019 — Haba Trading v. EUIPO — Vida (vidaXL) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/50

      Usnesení Tribunálu ze dne 19. března 2019 — Haba Trading v. EUIPO — Vida (vidaXL)
      (Věc T-503/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2019/C 164/54)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Haba Trading BV (Utrecht, Nizozemsko) (zástupci: B. Schneiders A. Brittner, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Gája a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Vida AB (Alvesta, Švédsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. června 2018 (věc R 190/2016-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Vida AB a Haba Trading BV.

         Výrok

                  1.

                     Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

                  2.

                     Společnost Haba Trading BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 373, 15.10.2018.


title: Věc T-75/19: Usnesení Tribunálu ze dne 13. března 2019 — Comune di Milano v. Parlament a Rada („Upuštění od projednání věci“)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/51

      Usnesení Tribunálu ze dne 13. března 2019 — Comune di Milano v. Parlament a Rada
      (Věc T-75/19) (1)

      („Upuštění od projednání věci“)
      (2019/C 164/55)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Comune di Milano (zástupci: F. Sciaudone, M. Condinanzi a A. Neri, advokáti)

         Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: L. Visaggio, I. Anagnostopoulou a A. Tamás, zmocněnci) a Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer, F. Florindo Gijón a E. Rebasti, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2018/1718 ze dne 14. listopadu 2018 o změně nařízení (ES) č. 726/2004, pokud jde o umístění sídla Evropské agentury pro léčivé přípravky (Úř. věst. 2018, L 291, s. 3) a návrh, aby bylo rozhodnutí údajně přijaté Radou dne 20. listopadu 2017 prohlášeno za neúčinné.

         Výrok

                  1)

                     Soud upouští od projednání věci T-75/19, aby umožnil Soudnímu dvoru rozhodnout o žalobě.

                  2)

                     O návrhu Commune di Milano na projednání věci ve zrychleném řízení bude rozhodnuto později.

                  3)

                     O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         (1)  Úř. věst. C 112, 25.3.2019.


title: Věc T-1/19: Žaloba podaná dne 7. ledna 2019 — CJ v. Soudní dvůr Evropské unie

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/52

      Žaloba podaná dne 7. ledna 2019 — CJ v. Soudní dvůr Evropské unie
      (Věc T-1/19)
      (2019/C 164/56)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: CJ (zástupce: V. Kolias, advokát)

         Žalovaný: Soudní dvůr Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil, že nezajištěním anonymizace procesních písemností, které odkazují na žalobce jménem a které Tribunál a bývalý Soud pro veřejnou službu zveřejnily na internetu, a podpůrně nezajištěním znepřístupnění jmenných verzí takových písemností na internetu došlo na straně žalovaného k porušení Smluv;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení článku 20 Listiny základních práv Evropské unie, přičemž žalobce konkrétně uvádí:

                              —

                              že zahájil řízení proti bývalému zaměstnavateli před Soudem pro veřejnou službu a Tribunálem;

                              —

                              že procesní písemnosti v těchto řízeních byly zveřejněny, přičemž na žalobce odkazují jménem a jsou přístupné prostřednictvím internetových vyhledávačů, jako je Google;

                              —

                              že přístupnost takových vyhledávačů usnadňuje jakýmkoli uživatelům internetu na světě, včetně současných a potencionálních zaměstnavatelů, aby si vytvořili žalobcův profil;

                              —

                              že vytvoření takového profilu zvyšuje riziko diskriminace ve vztahu k žalobci;

                              —

                              že Soudní dvůr Evropské unie rozhodl o obecném anonymizování zveřejňovaných procesních písemností u veškerých žádostí o rozhodnutí o předběžné otázce týkajících se fyzických osob, které došly po 1. červenci 2018;

                              —

                              že anonymizace zveřejňovaných procesních písemností u dalších typů řízení podle Smluv je nadále na absolutním volném uvážení unijního soudu,

                              —

                              že žalobci není zajištěno rovné zacházení ve srovnání s fyzickými osobami, kterých se týká žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Soudnímu dvoru po 1. červenci 2018.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Tribunál porušil článek 8 Listiny základních práv Evropské unie, přičemž žalobce konkrétně uvádí:

                              —

                              že cílem zveřejnění procesních písemností je — slovy Soudního dvora — „zaručit informování občanů a veřejný charakter soudnictví“;

                              —

                              že k dosažení tohoto cíle není nezbytné zveřejňovat verze procesních písemností, které odkazují na žalobce jménem, nebo podpůrně zpřístupňovat takové verze internetovým vyhledávačům, jako je Google;

                              —

                              že neukončení takové praxe ze strany Tribunálu je v rozporu s čl. 4 odst. 1 písm. c) a čl. 5 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (1), a podpůrně s čl. 4 odst. 1 písm. c) a čl. 5 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 (2).

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. 2001, L 8, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 102).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 ze dne 23. října 2018 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení nařízení (ES) č. 45/2001 a rozhodnutí č. 1247/2002/ES (Úř. věst. 2018, L 295, s. 39).


title: Věc T-136/19: Žaloba podaná dne 1. března 2019 — Bulgarian Energy Holding a další v. Komise

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/53

      Žaloba podaná dne 1. března 2019 — Bulgarian Energy Holding a další v. Komise
      (Věc T-136/19)
      (2019/C 164/57)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Bulgarian Energy Holding EAD (Sofie, Bulharsko) Bulgartransgaz EAD (Sofie), Bulgargaz EAD (Sofie) (zástupci: K. Struckmann, advokát, M. Powell a A. Kadri, Solicitors)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  přijal organizační procesní opatření uvedená v bodu 3.6 žaloby nebo jakákoli jiná taková opatření, jež bude Tribunál považovat za nezbytná;

                  —

                  zrušil zcela nebo zčásti rozhodnutí Komise C(2018) 8806 final ze dne 17. prosince 2018 v řízení podle článku 102 SFEU (AT.39849 — BEH Gas);

                  —

                  zrušil nebo snížil výši uložené pokuty;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně sedm žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná porušila podstatné procesní náležitosti, čímž porušila práva žalobkyní na obhajobu.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že vymezení relevantního trhu uvedené v napadeném rozhodnutí je stiženo nesprávnými právními a skutkovými posouzeními, nebyla v něm provedena analýza trhu a nejsou v něm uvedeny odpovídající důvody.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že konstatování uvedené v napadeném rozhodnutí, podle kterého Bulgargaz EAD, která je jednou ze žalobkyň, nebo žalobkyně společně měly dominantní postavení na trhu s kapacitními službami, je stiženo nesprávnými právními posouzeními a nesprávným skutkovým posouzením.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí porušuje Smlouvy o Evropské unii, neboť v něm nebylo požadovaným způsobem prokázáno, že jednání popsané v napadeném rozhodnutí je jednáním v rozporu s článkem 102 SFEU s ohledem na pochybení při uplatnění práva a posouzení skutečností.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že konstatování uvedená v napadeném rozhodnutí, která se týkají doby trvání údajného protiprávního jednání, jsou stižena nesprávným právním a skutkovým posouzením.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že přijetím rozhodnutí podle článku 7 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 (1), byly v rámci řízení porušeny Smlouvy EU.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vychází z toho, že pokuta by měla být zrušena nebo snížena, neboť v napadeném rozhodnutí nebyly dodrženy pokyny žalované pro ukládání pokut, nebo podpůrně v rámci výkonu pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci ze strany Tribunálu podle článku 261 SFEU z toho důvodu, že pokuta je s ohledem na veškeré okolnosti nepřiměřená sankcionovanému jednání.

         (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003, L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s 205).


title: Věc T-148/19: Žaloba podaná dne 7. března 2019 — PKK v. Rada

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/55

      Žaloba podaná dne 7. března 2019 — PKK v. Rada
      (Věc T-148/19)
      (2019/C 164/58)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Kurdská strana pracujících (PKK) (zastoupená: A. van Eik a T. Buruma, advokátky)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/25 ze dne 8. ledna 2019 (1) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně (přičemž žalobkyně zpochybňuje, že Kadek a Kongra Gel jsou její přezdívky);

                  —

                  alternativně uložil mírnější opatření než trvalé zařazení na seznam teroristů Evropské unie;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení včetně úroků.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí Rady 2019/25 je neplatné v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, jelikož žalobkyně nemůže být kvalifikována jako teroristická organizace ve smyslu čl. 1 odst. 3 společného postoje Rady 2001/931/SZBP ze dne 27. prosince 2001 (2).
                  Žalovaná neprokázala, že žalobkyně je strukturovaná skupina, která spolupracuje při páchání teroristických útoků. Většina aktů uvedených v odůvodnění nemůže být navíc přičítána žalobkyni, nejsou zahrnuty do omezujícího seznamu aktů v čl. 1 odst. 3 společného postoje Rady 2001/931/SZBP nebo nemohou vážně poškodit stát. Konečně cílem činu žalobkyně nebyl „teroristický cíl“ ve smyslu čl. 1 odst. 3 společného postoje Rady 2001/931/SZBP. Tento cíl musí být zohledněn zejména ve světle ozbrojeného konfliktu pro sebeurčení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí Rady 2019/25 je neplatné v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, protože nebylo přijato žádné rozhodnutí příslušného orgánu, jak to vyžaduje čl. 1 odst. 4 společného postoje Rady 2001/931/SZBP.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí Rady 2019/25 je neplatné v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, protože žalovaná neprovedla žádný řádný přezkum, jak to požaduje čl. 1 odst. 6 společného postoje Rady 2001/931/SZBP.
                  Odůvodnění neprokazuje, že byl proveden jakýkoliv řádný přezkum jak na národní úrovni tak u samotné žalované. Nebyla náležitě zohledněna informace, kterou žalobkyně poskytla v předchozích řízeních týkajících se mírového procesu, boje proti Daesh a autokratického vývoje v Turecku.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí Rady 2019/25 je neplatné v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, protože rozhodnutí není v souladu s požadavky proporcionality a subsidiarity.
                  Konkrétně kurdská diaspora je zařazením na seznam nepřiměřeně dotčena.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí Rady 2019/25 je neplatné v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, protože nesplňuje povinnost uvést odůvodnění podle článku 296 SFEU.
                  Tribunál ve svém rozsudku ze dne 15. listopadu 2018, PKK v. Rada (T-316/14, EU:T:2018:788), dospěl k obdobnému závěru na základě zcela stejného odůvodnění.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že rozhodnutí Rady 2019/25 je neplatné v rozsahu, v němž se týká žalobkyně, protože porušuje právo žalobkyně na obhajobu i její právo na účinnou soudní ochranu.
                  Konkrétně žalovaná nezohlednila rozsudek ze dne 15. listopadu 2018, PKK v. Rada (T-316/14, EU:T:2018:788), a řízení, které k němu vedlo.

         (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/25 ze dne 8. ledna 2019, kterým se mění a aktualizuje seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí (SZBP) 2018/1084 (Úř. věst. 2019, L 6, s. 6).

         (2)  Společný postoj Rady 2001/931/SZBP ze dne 27. prosince 2001 o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu (Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 93).


title: Věc T-163/19: Žaloba podaná dne 14. března 2019 — Mersinis v. ESMA

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/56

      Žaloba podaná dne 14. března 2019 — Mersinis v. ESMA
      (Věc T-163/19)
      (2019/C 164/59)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Michail Mersinis (Atény, Řecko) (zástupce: P. Pafitis, advokát)

         Žalovaný: Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA)

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalovaného ze dne 23. května 2018, na jehož základě žalobce nebyl vybrán na pozici vedoucího právníka v souvislosti s pracovním místem ESMA/2017/VAC19/AD7.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z nesprávného složení výběrové komise.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z upřednostnění uchazeče vybraného na předmětnou pozici.


title: Věc T-164/19: Žaloba podaná dne 14. března 2019 — AQ v. eu-LISA

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/57

      Žaloba podaná dne 14. března 2019 — AQ v. eu-LISA
      (Věc T-164/19)
      (2019/C 164/60)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: AQ (zástupci: L. Levi a N. Flandin, advokáti)

         Žalovaná: Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (eu-LISA)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí eu-LISA ze dne 8. května 2018 o ukončení pracovní smlouvy s eu-LISA bez výpovědní lhůty, případně společně s rozhodnutím eu-LISA ze dne 4. prosince 2018, kterým se zamítá stížnost žalobkyně;

                  —

                  nařídil žalované nahradit újmu, která vznikla žalobkyni;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z procesního pochybeni a porušení práv na obhajobu, a zejména práva být vyslechnut.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článků 16 a 48 Pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti jednat s náležitou péčí.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z porušení článků 31 a 34 Listiny základních práv Evropské unie.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci.


title: Věc T-166/19: Žaloba podaná dne 14. března 2019 — Bronckers v. Komise

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/58

      Žaloba podaná dne 14. března 2019 — Bronckers v. Komise
      (Věc T-166/19)
      (2019/C 164/61)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Marco Bronckers (Brusel, Belgie) (zástupce: P. Kreijger, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise ze dne 10. ledna 2019 na základě nařízení (ES) č. 1049/2001 (1), kterým byla zamítnuta potvrzující žádost žalobce o přístup k dokumentům obsaženým v zápisu ze zasedání smíšeného výboru pro lihoviny, který byl zřízen na základě Dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy mexickými o vzájemném uznávání a ochraně označení lihovin (2),

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalobcem.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že Komise při zamítnutí žádosti o přístup nesprávně použila čl. 4 odst. 1 písm. a) třetí odrážku nařízení (ES) č. 1049/2001 anebo porušila článek 296 SFEU.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise při zamítnutí žádosti o přístup nesprávně použila čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 1049/2001 anebo porušila článek 296 SFEU, jelikož neprokázala, že přístup ke všem požadovaným dokumentům ohrožuje obchodní zájmy Consejo Regulador del Tequila (CRT) nebo jejích členů.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně dospěla k závěru, že žalobce neprokázal převažující veřejný zájem na zpřístupnění.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Komise při odepření částečného přístupu nesprávně použila čl. 4 odst. 6 anebo čl. 4 odst. 7 nařízení (ES) č. 1049/2001 anebo porušila článek 296 SFEU.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43).

         (2)  Viz rozhodnutí Rady ze dne 27. května 1997 o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy mexickými o vzájemném uznávání a ochraně označení lihovin (Úř. věst. 1997, L 152, s. 15).


title: Věc T-175/19: Žaloba podaná dne 18. března 2019 — Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft v. EUIPO (eVoter)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/59

      Žaloba podaná dne 18. března 2019 — Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft v. EUIPO (eVoter)
      (Věc T-175/19)
      (2019/C 164/62)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft eV (Mnichov, Německo) (zástupce: L. Genz, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie eVoter — Přihláška č. 17 900 152

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. ledna 2019, ve věci R 1983/2018-5

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených v průběhu řízení před odvolacím senátem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení správní praxe EUIPO;

                  —

                  porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-180/19: Žaloba podaná dne 26. března 2019 — Bibita Group v. EUIPO — Benkomers (Nápojové lahve)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/60

      Žaloba podaná dne 26. března 2019 — Bibita Group v. EUIPO — Benkomers (Nápojové lahve)
      (Věc T-180/19)
      (2019/C 164/63)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Bibita Group SHPK (Tirana, Albánie) (zástupce: C. Seyfert, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Benkomers OOD (Sofie, Bulharsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství č. 3797 091-0001 (Nápojové lahve)

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. ledna 2019, ve věci R 1070/2018-3

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  prohlásil, že napadený (průmyslový) vzor Společenství zapsaný pod číslem 3797 091-0001 je neplatný na základě všech důvodů uvedených v žalobě;

                  —

                  uložil žalovanému a majiteli náhradu nákladů řízení před třetím odvolacím senátem v souladu s článkem 190 jednacího řádu Tribunálu;

                  —

                  uložil EUIPO a případné další účastnici tohoto řízení náhradu všech nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 6 odst. 1 a čl. 25 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 6/2002.


title: Věc T-336/18: Usnesení Tribunálu ze dne 19. března 2019 — Eagle IP v. EUIPO — Consolidated Artists (LILLY a VIOLETTA)

text:
               13.5.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/61

      Usnesení Tribunálu ze dne 19. března 2019 — Eagle IP v. EUIPO — Consolidated Artists (LILLY a VIOLETTA)
      (Věc T-336/18) (1)

      (2019/C 164/64)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda devátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 268, 30.7.2018.