title: Věc T-72/17: Žaloba podaná dne 3. února 2017 – Schmid v. EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl)

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/59

         Žaloba podaná dne 3. února 2017 – Schmid v. EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl)
   (Věc T-72/17)
   (2017/C 104/83)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Gabriele Schmid (Halbenrain, Rakousko) (zástupkyně: B. Kuchar, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Graz, Rakousko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie ochranné známky „Steirisches Kürbiskernöl“ – Mezinárodní zápis č. 900 100

      Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2017, ve věci R 1768/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí změnil a ochrannou známku, mezinárodní zápis č. 900 100, zrušil pro Evropskou unii pro všechny výrobky;
               případně

               —

               zrušil napadené rozhodnutí na základě nepředložení důkazu o užívání mezinárodního zápisu č. 900 100 a vrátil věc EUIPO;

               —

               v každém případě uložil majitelce ochranné známky náhradu nákladů řízení vynaložené žalobkyní v řízení před EUIPO a v tomto řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 15 odst. 1 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 55 odst. 1 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-43/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundespatentgericht (Německo) dne 8. února 2008 – Věc jejímž předmětem je právo ochranných známek, ve které jsou účastníky řízení: ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH a Präsident des Deutschen Patent- u. Markenamts

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundespatentgericht (Německo) dne 8. února 2008 – Věc jejímž předmětem je právo ochranných známek, ve které jsou účastníky řízení: ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH a Präsident des Deutschen Patent- u. Markenamts
   (Věc C-43/08)
   (2008/C 107/19)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundespatentgericht
   Účastníci původního řízení
   ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH a Präsident des Deutschen Patent- u. Markenamts
   Předběžné otázky

               1)

               Vyžaduje článek 3 směrnice 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988 (1) pro zajištění rovnosti příležitostí v hospodářské soutěži rovné zacházení s přihlašovateli, kteří v rámci hospodářské soutěže vzájemně soutěží, při zápisu ochranných známek?

               2)

               Pokud ano, má soud povinnost zabývat se konkrétním upozorněním na nerovné zacházení narušující hospodářskou soutěž a zahrnout přitom do soudního přezkumu dřívější rozhodnutí příslušného orgánu ve stejných případech?

               3)

               Pokud ano, má soud povinnost zohlednit při výkladu a použití článku 3 směrnice 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988 zákaz diskriminace narušující hospodářskou soutěž, pokud takovou diskriminaci zjistil?

               4)

               Budou-li otázky 1 až 3 zodpovězeny záporně, musí v tomto případě existovat vnitrostátní zákonná možnost, aby za účelem zabránění narušení hospodářské soutěže měl vnitrostátní orgán z úřední moci povinnost zahájit řízení o neplatnosti dříve neprávem zapsaných ochranných známek?

      (1)  Úř. věst. L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 92.


title: Věc T-145/09: Usnesení Tribunálu ze dne 6. září 2012 — Bredenkamp a další v. Komise ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Zimbabwe — Vynětí ze seznamu dotyčných osob — Žaloba na neplatnost — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/23

      Usnesení Tribunálu ze dne 6. září 2012 — Bredenkamp a další v. Komise
      (Věc T-145/09) (1)

      (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Zimbabwe - Vynětí ze seznamu dotyčných osob - Žaloba na neplatnost - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
      (2012/C 331/44)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: John Arnold Bredenkamp (Harare, Zimbabwe) a další žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze k tomuto usnesení (zástupci: D. Vaughan, QC, P. Moser, barrister, a R. Khan, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. van Nuffel, T. Scharf M. Konstantinidis, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně E. Jenkinson, I. Rao a F. Penlington, poté E. Jenkinson, I. Rao a C. Murrell, zmocněnci, ve spolupráci s D. Beard, QC); a Rada Evropské unie (zmocněnci: M. Bishop a R. Szostak, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení nařízení Komise (ES) č. 77/2009 ze dne 26. ledna 2009, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 314/2004 o některých omezujících opatřeních vůči Zimbabwe (Úř. věst. L 23, s. 5), ve znění nařízení Komise (EU) č. 173/2010 ze dne 25. února 2010, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 314/2004 o některých omezujících opatřeních vůči Zimbabwe (Úř. věst. L 51, s. 13), v rozsahu, v němž se týká žalobců.

         Výrok

                  1)

                  V tomto řízení se rozhodnutí ve věci samé nevydává.

                  2)

                  Evropská komise ponese kromě vlastních nákladů řízení také náklady řízení vynaložené Johnem Arnoldem Bredenkampem a společnostmi Alpha International (PVT) Ltd, Breco (Asia Pacific) Ltd, Breco (Eastern Europe) Ltd, Breco (South Africa) Ltd, Breco (UK) Ltd, Breco Group, Breco International, Breco Nominees Ltd, Breco Services Ltd, Corybantes Ltd, Echo Delta Holdings, Masters International Ltd, Piedmont (UK) Ltd, Raceview Enterprises, Scottlee Holdings (PVT) Ltd, Scottlee Resorts Ltd, Timpani Exports Ltd a Tremalt Ltd.

                  3)

                  Spojené království Velké Británie a Severního Irska, jakož i Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 141, 20.6.2009.


title: Věc C-192/11: Žaloba podaná dne 20. dubna 2011 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/13

         Žaloba podaná dne 20. dubna 2011 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-192/11)
   2011/C 211/24
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: S. Petrova a K. Herrmann)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že neprohlásila za chráněné všechny druhy ptáků, které se přirozeně vyskytují ve volné přírodě na evropském území členských států, jejichž ochrana je stanovena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (1), a že řádně nevymezila podmínky pro vytvoření výjimek ze zákazů stanovených touto směrnicí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 1 a 5 a z čl. 9 odst. 1 a 2 uvedené směrnice;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Polská republika řádně neprovedla do svého právního řádu článek 1 směrnice 2009/147, jelikož neprohlásila za chráněné všechny druhy ptáků, které se přirozeně vyskytují ve volné přírodě na evropském území členských států. Podle vnitrostátních právních předpisů jsou prohlášeny za chráněné pouze druhy ptáků zaznamenané na polském území a uvedené v přílohách I a II Rozporządzenie Ministra Środowiska z dnia 28 września 2004 r. w sprawie gatunków dziko występujących zwierząt objętych ochroną (nařízení ministra životního prostředí ze dne 28. září 2004 o ochraně volně žijících druhů živočichů) (2).
   Polská republika řádně neprovedla ani článek 5 směrnice 2009/147, neboť zákaz přechovávání prázdných vajec a zákaz chovu ptáků náležejících k druhům, jež nesmějí být loveny nebo odchytávány, se týká pouze druhů ptáků zaznamenaných na polském území.
   Polská republika mimoto řádně neprovedla čl. 9 odst. 1 směrnice 2009/147, jelikož: zaprvé Ustawa z 16 kwietnia 2004 r. o ochronie przyrody (zákon ze dne 16. dubna 2004 o ochraně přírody) (3) zavedla možnost stanovit výjimky z jiných důvodů, než jsou důvody uvedené v tomto článku, zadruhé ustanovení zákona o ochraně přírody zacházelo dále, než podmínka, jež byla stanovena v čl. 9 odst. 1 písm. a) třetí odrážce směrnice ohledně předcházení závažným škodám na úrodě, dobytku, lesích, rybářství a vodním hospodářství, zatřetí v nařízení ministra životního prostředí o ochraně volně žijících druhů živočichů byla povolena výjimka nestanovená v čl. 9 odst. 1 směrnice ohledně činností ve spojení s racionálním zemědělstvím, lesnictvím a chovem ryb, a začtvrté byla v uvedeném nařízení povolena obecná výjimka neslučitelná s čl. 9 odst. 1 směrnice ohledně kormorána (Phalacrocorax carbo) a volavky popelavé (Ardea cinerea) vyskytujících se v oblasti rybníků vykazovaných jako chovné oblasti.
   Konečně Polská republika řádně neprovedla čl. 9 odst. 2 směrnice 2009/147, jelikož zaprvé nestanovila ve vnitrostátních právních předpisech závaznou kontrolu ohledně udělených výjimek, zadruhé neuvedla ve vnitrostátním právu druh rizik pro udělené výjimky, a zatřetí neuvedla podmínky pro uplatnění obecné výjimky ve smyslu čl. 9 odst. 1 směrnice ohledně kormorána (Phalacrocorax carbo) a volavky popelavé (Ardea cinerea), jež se vyskytují v oblasti rybníků vykazovaných jako chovné oblasti a jsou uvedeny v příloze II nařízení ministra životního prostředí o ochraně volně žijících druhů živočichů.

      (1)  Úř. věst. L 20. s. 7.

      (2)  Dz.U. 2004, č. 220, položka 2237.

      (3)  Dz.U. 2004, č. 220, položka. 880, ve znění pozdějších změn.


title: Věc F-120/11: Žaloba podaná dne 14. listopadu 2011 — ZZ v. Komise

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/72

      Žaloba podaná dne 14. listopadu 2011 — ZZ v. Komise
      (Věc F-120/11)
      (2012/C 25/139)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: ZZ (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a D. Abreu Caldas, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Předmět a popis sporu

      Zrušení rozhodnutí o jmenování nového ředitele ředitelství A „Civilní soudnictví“ GŘ JUST a zrušení rozhodnutí, kterým se zamítá kandidatura žalobce na obsazení tohoto místa.

         Návrhová žádání žalobce

      Žalobce navrhuje, aby Soud

                  —

                  zrušil rozhodnutí, kterým se zamítá kandidatura žalobce na obsazení pracovního místa ředitele ředitelství A „Civilní soudnictví“ generálního ředitelství pro spravedlnost (dále jen „GŘ JUST/A“), a rozhodnutí o jmenování jiné osoby na toto pracovní místo;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-447/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 12. ledna 2007 – SPM v. Komise ( Společná organizace trhu — Banány — Dovozní režim banánů pocházejících ze zemí AKT na území Evropské unie — Nařízení (ES) č. 2015/2005 — Žaloba na neplatnost — Aktivní legitimace — Nepřípustnost )

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/19

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 12. ledna 2007 – SPM v. Komise
   (Věc T-447/05) (1)

   („Společná organizace trhu - Banány - Dovozní režim banánů pocházejících ze zemí AKT na území Evropské unie - Nařízení (ES) č. 2015/2005 - Žaloba na neplatnost - Aktivní legitimace - Nepřípustnost“)
   (2007/C 69/44)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Société des plantations de Mbanga SA (SPM) (Douala, Cameroun) (zástupci: původně P. Soler Couteaux a S. Cahn, poté B. Doré, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Clotuche-Duvieusart a L. Visaggio, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh zrušení nařízení Komise (ES) č. 2015/2005 ze dne 9. prosince 2005 o dovozu banánů pocházejících ze zemí AKT v rámci celní kvóty otevřené nařízením Rady (ES) č. 1964/2005 o celních sazbách pro banány během ledna a února 2006 (Úř. věst. L 324, s. 5)
   Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Société des plantations de Mbanga SA (SPM) ponese vlastní náklady řízení a náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.


title: Věc T-460/10: Žaloba podaná dne 27. září 2010 — Mullglen v. Komise

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/41

         Žaloba podaná dne 27. září 2010 — Mullglen v. Komise
   (Věc T-460/10)
   ()
   2010/C 328/69
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Mullglen Ltd (Killybegs, Irsko) (zástupci: A. Collins SC, N. Travers, barrister a D. Barry, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2010) 4757 ze dne 13. července 2010, které bylo Irsku oznámeno dopisem ze dne 16. července 2010, kterým se zamítá žádost o bezpečnost kapacity pro nové trawlery pro pelagický rybolov, které byly navrženy jako náhrada za MFV Pacelli a které nahradilo rozhodnutí o této žádosti, které bylo obsaženo v rozhodnutí Komise 2003/245/ES ze dne 4. dubna 2003 o žádostech obdržených Komisí o zvýšení cílů VOP IV za účelem zlepšení bezpečnosti, plavby na moři, hygieny, kvality výrobků a pracovních podmínek pro plavidla o celkové délce větší než dvanáct metrů (Úř. věst. L 90, s. 48) a které bylo v tomto ohledu zrušeno rozsudkem Soudu ze dne 13. června 2006, Boyle a další v. Komise, T-218/03 až T-240/03, Recueil, s. II-1699;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobkyně domáhá podle článku 263 SFEU zrušení rozhodnutí Komise K(2010) 4757 ze dne 13. července 2010, které bylo Irsku oznámeno dopisem ze dne 16. července 2010, kterým se zamítá žádost o bezpečnost kapacity pro nové trawlery pro pelagický rybolov, které byly navrženy jako náhrada za MFV Pacelli a které nahradilo rozhodnutí o této žádosti, které bylo obsaženo v rozhodnutí Komise 2003/245/ES ze dne 4. dubna 2003 o žádostech obdržených Komisí o zvýšení cílů VOP IV za účelem zlepšení bezpečnosti, plavby na moři, hygieny, kvality výrobků a pracovních podmínek pro plavidla o celkové délce větší než dvanáct metrů (Úř. věst. L 90, s. 48) a které bylo v tomto ohledu zrušeno rozsudkem Soudu ze dne 13. června 2006, Boyle a další v. Komise, T-218/03 až T-240/03, Recueil, s. II-1699.
   Na podporu své žaloby uvádí žalobkyně následující důvody:

               Žalobkyně zaprvé uplatňuje, že žalovaná jednala bez právního základu. Článek 4 odst. 2 rozhodnutí Rady 97/413 ze dne 26. června 1997 o cílech a pravidlech restrukturalizace rybolovu Společenství v průběhu období od 1. ledna 1997 do 31. prosince 2001 k vytvoření trvalé rovnováhy mezi zdroji a jejich využíváním (Úř. věst. L 175, s. 27), je nadále vhodným právním základem pro napadené rozhodnutí a v důsledku toho Komise neměla k dispozici právní základ, aby přijala rozhodnutí jako ad hoc rozhodnutí.

               Zadruhé žalobkyně uvádí, že Komise porušila podstatné formální náležitosti. Napadené rozhodnutí mělo být přijato podle postupu projednávání v řídících výborech a tím, že rozhodla o přijetí rozhodnutí na ad hoc základě, porušila podstatné formální náležitosti.

               Žalobkyně zatřetí uvádí, že nesprávným výkladem čl. 4 odst. 2 rozhodnutí Rady 97/413/ES Komise překročila své pravomoci, zejména tím, že vycházela z nerelevantních kritérií a nezohlednila definici „intenzity rybolovu“ stanovenou v rozhodnutí Rady 97/413/ES a v právních předpisech Společenství v oblasti rybolovu, které byly použitelné v okamžiku podání žádosti žalobkyně o bezpečnostní tonáž v prosinci 2001.

               Krom toho napadené rozhodnutí obsahuje zjevně nesprávné posouzení žádosti žalobkyně o bezpečnostní tonáž. Rozhodnutí Komise o zamítnutí žádosti žalobkyně na základě většího prostoru pod hlavní palubou navrhované nové lodi ve srovnání s Pacelli, je zjevně nesprávné, stejně tak její závěr, že intenzita rybolovu navrhované nové lodi bude vyšší než intenzita rybolovu Pacelli.

               Žalobkyně konečně uvádí, že Komise porušila právo na rovné zacházení. Zamítnutí žádosti Komisí na základě větších prostor pod hlavní palubou navrhované nové lodi představuje zjevný rozdíl v zacházení, který představuje zakázanou diskriminaci, ve srovnání se zcela odlišným přístupem, který byl zastáván jak v souvislosti se zacházením s některými žádostmi o dodatečnou bezpečnost kapacity přijatými v rozhodnutí Komise č. 2003/245, tak i s ohledem na jednu ze žádostí, která byla nejprve tímto rozhodnutím zamítnuta a poté v rozhodnutí Komise, oznámeném pod číslem dokumentu K(2010) 4765 ze dne 13. července 2010, přijata.


title: Věc T-18/15: Žaloba podaná dne 12. ledna 2015 – Philip Morris v. Komise

text:
               30.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/30

      Žaloba podaná dne 12. ledna 2015 – Philip Morris v. Komise
      (Věc T-18/15)
      (2015/C 107/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Philip Morris Ltd (Richmond, Spojené království) (zástupci: K. Nordlander a M. Abenhaïm, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu na neplatnost za přípustnou,

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise Ares (2014) 3694540 ze dne 6. listopadu 2014 v rozsahu, v jakém odmítá poskytnout žalobkyni plný přístup k požadovaným dokumentům, avšak s výjimkou upravených osobních údajů, které se v nich nacházejí,

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů vynaložených žalobkyní v souvislosti s tímto řízením.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobkyně se touto žalobou domáhá zrušení rozhodnutí Ares (2014) 3694540 ze dne 6. listopadu 2014, kterým Komise odmítla poskytnout žalobkyni plný přístup k pěti interním dokumentům sepsaným v rámci přípravných prací, které vedly k přijetí směrnice 2014/40/EU o výrobě, obchodní úpravě a prodeji tabákových a souvisejících výrobků (1) (dále jen „napadené rozhodnutí“).
      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z tvrzení, že Komise porušila čl. 15 odst. 3 SFEU a čl. 4 odst. 2 druhou odrážku nařízení (ES) č. 1049/2001 (2) (dále jen „nařízení o transparentnosti“), když neprokázala, že úplné zpřístupnění požadovaných dokumentů žalobkyni by „konkrétně a skutečně“ ohrozilo ochranu příslušného „soudního řízení“, a když řádně neposoudila, zda by převažující veřejný zájem mohl přesto odůvodnit zpřístupnění v plném rozsahu. Žalobkyně tvrdí, že Komise neprokázala, že úplné zpřístupnění požadovaných dokumentů žalobkyni by „konkrétně a skutečně“ ohrozilo ochranu příslušného „soudního řízení“, protože zaprvé na požadované dokumenty se neuplatní presumpce ochrany použitelná na „soudní podání“, zadruhé, abstraktní odkaz Komise na zásadu rovnosti zbraní nemůže odůvodnit rozšíření této domněnky na mimosoudní dokumenty, a zatřetí abstraktní odkazy Komise na probíhající řízení, rovnost zbraní a schopnost právní služby obhájit platnost směrnice o tabákových výrobcích, nejsou dostatečné k prokázání, že toto zpřístupnění by na základě skutkových okolností konkrétně a skutečně ohrozilo ochranu „soudního řízení“.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že Komise porušila čl. 15 odst. 3 SFEU a čl. 4 odst. 3 druhý pododstavec nařízení o transparentnosti, když neprokázala, že úplné zpřístupnění požadovaného dokumentu žalobkyni by „konkrétně a skutečně“ ohrozilo její rozhodovací proces. Žalobkyně tvrdí, že Komise uvedla vágní tvrzení o údajně způsobeném ohrožení spolupráce mezi odděleními, ovšem neprokázala vážný vnější tlak, který by mohl vážně ohrozit rozhodovací proces. Komise se rovněž dopustila zjevně nesprávného posouzení převažujícího veřejného zájmu, protože uvedla nesprávný zájem k vyvážení s ochranou jejího rozhodovacího procesu.

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/40/EU ze dne 3. dubna 2014 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků a o zrušení směrnice 2001/37/ES (Úř. věst. L 127, s. 1).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Věc C-266/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) dne 13. května 2016 – Western Sahara Campaign UK v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

text:
               18.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/31

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) dne 13. května 2016 – Western Sahara Campaign UK v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   (Věc C-266/16)
   (2016/C 260/39)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Western Sahara Campaign UK

      Žalovaní: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

      Předběžné otázky

               1)

               Rozumí se odkazy na „Maroko“ v článcích 9, 17 a 94 Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé (Úř. věst. 2000, L 70, s. 2) (dále jen „dohoda o přidružení“), schválené rozhodnutím Rady a Komise 2000/204/ES (1), ESUO, a v protokolu č. 4 k uvedené dohodě pouze svrchované území Maroka uznávané Organizací spojených národů a Evropskou unií (dále jen „EU“), a brání tedy výše uvedené bezcelnímu dovozu produktů pocházejících ze Západní Sahary do EU podle dohody o přidružení?

               2)

               Je-li možné dovážet bezcelně produkty pocházející ze Západní Sahary do EU podle dohody o přidružení, je dohoda o přidružení platná s ohledem na požadavek stanovený v čl. 3 odst. 5 Smlouvy o Evropské unii, tedy povinnost přispívat k dodržování všech relevantních zásad mezinárodního práva a zásad Charty Organizace spojených národů, a s ohledem na to, že dohoda o přidružení byla uzavřena také ve prospěch lidu Západní Sahary, jeho jménem, v souladu s jeho vůlí nebo po projednání s jeho uznávanými zástupci?

               3)

               Je dohoda o partnerství v odvětví rybolovu mezi EU a Marockým královstvím (schválená a provedená nařízením Rady 764/2006 (2), rozhodnutím Rady 2013/785/EU (3) a nařízením Rady 1270/2013 (4)) platná s ohledem na požadavek stanovený v čl. 3 odst. 5 Smlouvy o Evropské unii, tedy povinnost přispívat k dodržování všech relevantních zásad mezinárodního práva a zásad Charty Organizace spojených národů, a s ohledem na to, že dohoda o partnerství v odvětví rybolovu byla uzavřena také ve prospěch lidu Západní Sahary, jeho jménem, v souladu s jeho vůlí nebo po projednání s jeho uznávanými zástupci?

               4)

               Může navrhovatelka napadnout platnost unijních aktů z důvodu údajného porušení mezinárodního práva ze strany EU, zejména s přihlédnutím:

                           a)

                           ke skutečnosti, že navrhovatelka má sice podle vnitrostátního práva aktivní legitimaci, pokud jde o napadení platnosti unijních aktů, nedovolává se však žádných subjektivních práv podle unijního práva; nebo

                           b)

                           k zásadě vyplývající z Věci týkající se měnového zlata odvezeného z Říma v roce 1943 (Case of the Monetary Gold Removed from Rome in 1943; ICJ Reports 1954), podle níž není Mezinárodní soudní dvůr oprávněn přijímat závěry, které zpochybňují jednání státu, jenž není účastníkem řízení před tímto soudním dvorem a který zároveň nedal souhlas k tomu, že bude vázán jeho rozhodnutími, nebo které se dotýkají práv takového státu?

      (1)  2000/204/ES, ESUO: Rozhodnutí Rady a Komise ze dne 24. ledna 2000, o uzavření Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé (Úř. věst. L 70, s. 1; Zvl. vyd. 11/33, s. 175).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 764/2006 ze dne 22. května 2006 o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Marockým královstvím o partnerství v odvětví rybolovu (Úř. věst. L 141, s. 1).

      (3)  2013/785/EU: Rozhodnutí Rady ze dne 16. prosince 2013 o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o partnerství v odvětví rybolovu, jménem Unie (Úř. věst. L 349, s. 1).

      (4)  Nařízení Rady (EU) č. 1270/2013 ze dne 15. listopadu 2013 o rozdělení rybolovných práv na základě Protokolu mezi Evropskou unií a Marockým královstvím, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o partnerství v odvětví rybolovu (Úř. věst. L 328, s. 40).


title: Věc C-370/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. července 2010 Ravensburger AG proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. května 2010 ve věci T-243/08, Ravensburger AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Educa Borras S.A

text:
               25.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 260/11

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. července 2010 Ravensburger AG proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. května 2010 ve věci T-243/08, Ravensburger AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Educa Borras S.A
   (Věc C-370/10 P)
   ()
   2010/C 260/14
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Ravensburger AG (zástupci: H. Harte-Bavendamm, M. Goldmann, Rechtsanwälte)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Educa Borras S.A

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               Vyhovět odvolání proti rozsudku Tribunálu ze dne 19. května 2010 (věc T-243/08);

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu;

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 8. dubna 2008 (věc R 597/2007-2);

               —

               případně vrátit věc OHIM k novému posouzení;

               —

               uložit vedlejšímu účastníkovi řízení a OHIM náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že podmínky pro použití čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství (1) nebyly splněny a usoudil, že nebylo třeba zohlednit dobré jméno starších ochranných známek.
   Tribunál porušil systematiku článku 8 nařízení o ochranné známce Společenství I, neboť provedl jen jedno skutkové posouzení podobnosti pro dva články, a to čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce Společenství navzdory tomu, že kritéria pro tato dvě ustanovení jsou zcela odlišná.
   Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení a porušení článku 76 nařízení o ochranné známce Společenství, neboť nepřezkoumal závěr druhého odvolacího senátu, který konstatoval, že okolnosti za jakých se v obchodní praxi používají jednak obchodní jména podniků a jednak ochranné známky pro zvláštní zboží, nejsou relevantní.
   Tribunál porušil článek 77 nařízení o ochranné známce Společenství, neboť nepřezkoumal zjevně nesprávné použití diskreční pravomoci odvolacího senátu ohledně konání ústní části řízení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1)


title: Věc T-174/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. března 2017 – Wessel-Werk v. EUIPO – Wolf PVG (Nástavce vysavače) „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující nástavec vysavače — Starší (průmyslový) vzor Společenství — Důvod neplatnosti — Individuální povaha — Informovaný uživatel — Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“

text:
               8.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 144/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. března 2017 – Wessel-Werk v. EUIPO – Wolf PVG (Nástavce vysavače)
   (Věc T-174/16) (1)

   („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující nástavec vysavače - Starší (průmyslový) vzor Společenství - Důvod neplatnosti - Individuální povaha - Informovaný uživatel - Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002“)
   (2017/C 144/51)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Wessel Werk GmbH (Reichshof, Německo) (zástupce: C. Becker, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Wolf PVG GmbH & Co. KG (Vlotho, Německo) (zástupce: J. Künzel, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. února 2016 (věc R 1652/2014-3), v opraveném znění, týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Wolf PVG a Wessel-Werk.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Wessel-Werk GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


title: Věc C-458/10: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. června 2011 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 98/83/ES — Voda určená k lidské spotřebě — Neúplné a nesprávné provedení“ )

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/8

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 9. června 2011 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-458/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 98/83/ES - Voda určená k lidské spotřebě - Neúplné a nesprávné provedení)
   2011/C 226/14
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: S. Pardo Quintillán a O. Beynet, zmocněnci)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství (zástupce: C. Schiltz, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Neúplné a nesprávné provedení čl. 9 odst. 3 písm. b), c) a e) směrnice Rady 98/83/ES ze dne 3. listopadu 1998 o jakosti vody určené k lidské spotřebě (Úř. věst. L 330, s. 32; Zvl. vyd. 15/04, s. 90) — Dodávky pitné vody neodpovídající požadovaným hodnotám ukazatelů — Odchylky

      Výrok

               1)

               Lucemburské velkovévodství tím, že úplně a správně neprovedlo čl. 9 odst. 3 písm. b), c) a e) směrnice Rady 98/83/ES ze dne 3. listopadu 1998 o jakosti vody určené k lidské spotřebě, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice.

               2)

               Lucemburskému velkovévodství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 346, 18.12.2010.


title: Věc T-131/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. května 2015 – Spa Monopole v. OHIM – Orly International (SPARITUAL) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství SPARITUAL — Starší obrazová ochranná známka Beneluxu SPA a starší slovní ochranné známky Beneluxu SPA a LES THERMES DE SPA — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. května 2015 – Spa Monopole v. OHIM – Orly International (SPARITUAL)
   (Věc T-131/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SPARITUAL - Starší obrazová ochranná známka Beneluxu SPA a starší slovní ochranné známky Beneluxu SPA a LES THERMES DE SPA - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 205/34)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgie) (zástupci: L. De Brouwer, E. Cornu a É. De Gryse, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: J. Crespo Carrillo a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Orly International, Inc. (Van Nuys, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: P. Kremer a J. Rotsch, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 9. ledna 2012 (věc R 2396/2010-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV a Orly International, Inc.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 9. ledna 2012 (věc R 2396/2010-1) se zrušuje.

               2)

               OHIM a společnost Orly International, Inc. ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim náhrada nákladů řízení společnosti Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV.

      (1)  Úř. věst. C 165, 9. 6. 2012.


title: Věc C-436/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 10. srpna 2015 – Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Aplinkos projektų valdymo agentūra v. UAB „Alytaus regiono atliekų tvarkymo centras“

text:
               12.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 337/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) dne 10. srpna 2015 – Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Aplinkos projektų valdymo agentūra v. UAB „Alytaus regiono atliekų tvarkymo centras“
   (Věc C-436/15)
   (2015/C 337/13)
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Aplinkos projektų valdymo agentūra

      Další účastníci řízení:: UAB „Alytaus regiono atliekų tvarkymo centras“, Lietuvos Respublikos finansų ministerija, UAB „Skirnuva“, UAB „Parama“, UAB „Alkesta“, UAB „Dzūkijos statyba“

      Předběžné otázky

               1)

               Co se rozumí pojmem „víceletý program“ ve smyslu čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 (1) o ochraně finančních zájmů Evropských společenství?

               2)

               Spadají takové projekty, jako je projekt č. 2001/LT/16/P/PE/003: „Zřízení systému odpadového hospodářství pro kraj Alytus“, pro nějž byla poskytnuta podpora rozhodnutím Komise č. PH(2001)5367 ze dne 13. prosince 2001, kterým bylo schváleno opatření 2001 LT 16 P PE 003, ve znění rozhodnutí Komise č. PH/2002/9380 ze dne 23. prosince 2002, pod pojem „víceletý program“ uvedený v čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství?

               3)

               V případě kladné odpovědi na druhou otázku, v jakém okamžiku začíná běžet promlčecí doba pro zahájení stíhání podle čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství?

      (1)  Úř. věst. 1995 L 312, s. 1.


title: Věc C-116/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia n °17 de Palma de Mallorca (Španělsko) dne 11. března 2013 — Banco de Valencia SA v. Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca (Španělsko) dne 11. března 2013 — Banco de Valencia SA v. Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume
   (Věc C-116/13)
   2013/C 171/18
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Banco de Valencia SA

      Odpůrci: Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume

      Předběžné otázky

               1)

               Respektuje španělské řízení o výkonu rozhodnutí týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou článek 7 směrnice 93/13/EHS (1), když neumožňuje, aby soud před rozhodnutím o nařízení výkonu rozhodnutí přezkoumal z úřední povinnosti klauzuli o předčasné splatnosti úvěru z jednostranné iniciativy banky, která je sama o sobě a při svém konkrétním uplatnění v daném případě považována za zneužívající, a která je nezbytná k tomu, aby profesionální poskytovatel úvěru mohl využít tohoto zvýhodněného výkonu rozhodnutí?

               2)

               Rovněž z hlediska článku 7 směrnice 93/13/EHS, jaký má být rozsah zásahu soudu v případě uvedené klauzule, když má nařídit výkon rozhodnutí v řízení o výkonu rozhodnutí týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou?

               3)

               Lze smluvní klauzuli, která umožňuje finanční instituci, jež poskytla úvěr, jednostranné zrušení úvěrové smlouvy z čistě objektivních důvodů, z nichž některé nesouvisejí se samotnou smlouvou a, v projednávaném případě, z důvodu nezaplacení čtyř měsíčních splátek hypotečního úvěru, považovat, samu o sobě a při jejím konkrétním uplatnění v daném případě, ze zneužívající, s ohledem na čl. 3 odst. 1 a 3 směrnice 93/13/EHS a bod 1 písm. e) a g) a bod 2 písm. a) její přílohy?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288).


title: Věc T-616/11 P: Usnesení Tribunálu ze dne 8. listopadu 2012 — Marcuccio v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Zamítnutí žaloby v prvním stupni jako zjevně postrádající jakýkoliv právní základ — Újma, kterou žalobce údajně utrpěl — Náhrada nákladů, kterým se dalo vyhnout — Článek 94 písm. a) Jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/48

         Usnesení Tribunálu ze dne 8. listopadu 2012 — Marcuccio v. Komise
   (Věc T-616/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Zamítnutí žaloby v prvním stupni jako zjevně postrádající jakýkoliv právní základ - Újma, kterou žalobce údajně utrpěl - Náhrada nákladů, kterým se dalo vyhnout - Článek 94 písm. a) Jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu)
   2013/C 26/95
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci/Účastnice řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastník řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferro, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 8. září 2011, Marcuccio v. Komise (F-69/10, dosud nezveřejněný ve Sbírce řízení) a směřující ke zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Komisí v rámci tohoto stupně.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


title: Věc T-316/09: Žaloba podaná dne 11. srpna 2009 — Google v. OHIM

text:
               10.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 244/15

         Žaloba podaná dne 11. srpna 2009 — Google v. OHIM
   (Věc T-316/09)
   2009/C 244/25
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Google Inc. (Mountain View, Spojené státy) (zástupci: A. Bognár a M. Kinkeldey, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. května 2009 ve věci R 1622/2008-2; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Podpůrně žalobkyně požaduje:

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 26. května 2009 ve věci R 1622/2008-2 ohledně výrobků „počítačový hardware a počítačový software pro použití v souvislosti s mobilními telefony, telefony smartphone a osobními digitálními asistenty (PDA)“; a

               —

               uložit žalovanému náhradu dosavadních nákladů řízení.

         Dále žalobkyně podpůrně požaduje:

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 26. května 2009 ve věci R 1622/2008-2 a vrátit věc OHIM k dalšímu zkoumání seznamu výrobků „počítačový hardware a počítačový software pro použití v souvislosti s mobilními telefony, telefony smartphone a osobními digitálními asistenty (PDA)“.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ANDROID“ pro zboží zařazené do třídy 9

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát došel nesprávně k závěru, že přihlašovaná ochranná známka je pro dané výrobky popisná, a tudíž ji nelze zapsat; porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 jelikož odvolací senát nesprávně opomenul v souvislosti s uplatnitelností tohoto ustanovení zkoumat vnímání anglicky mluvící veřejnosti.


title: Sdělení

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/39

         Sdělení
   (2005/C 296/76)
   Dne 9. listopadu 2005 byla pí Waltraud Hakenberg jmenována vedoucí kanceláře Soudu pro veřejnou službu Evropské unie na dobu šesti let v souladu s čl. 3 odst. 4 rozhodnutí Rady ze dne 2. listopadu 2004 o zřízení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (2004/752/ES, Euratom), jakož i články 20 a 7 jednacího řádu Soudu prvního stupně.


title: Věc C-432/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem (Česká republika) dne 7. srpna 2015 – Odvolací finanční ředitelství v. Pavlína Baštová

text:
               9.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem (Česká republika) dne 7. srpna 2015 – Odvolací finanční ředitelství v. Pavlína Baštová
   (Věc C-432/15)
   (2015/C 371/18)
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci původního řízení

      Stěžovatel: Odvolací finanční ředitelství

      Druhá účastnice řízení: Pavlína Baštová

      Předběžné otázky

               1a

               Je poskytnutí koně jeho majitelem (který je osobou povinnou k dani) pořadateli dostihu za účelem účasti koně v dostihu poskytnutím služby za úplatu ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice 2006/112/ES (1) o společném systému daně z přidané hodnoty, a tedy plněním, které podléhá DPH?

               lb

               V případě kladné odpovědi, je třeba za protiplnění považovat cenu za umístění získanou v dostihu (kterou však nezíská každý kůň účastnící se dostihu) nebo přijetí služby spočívající v možnosti účasti koně v dostihu, kterou poskytuje pořadatel dostihu majiteli koně, nebo jiné protiplnění?

               1c

               V případě záporné odpovědi, je tato skutečnost sama o sobě důvodem pro krácení odpočtu DPH na vstupu z přijatých zdanitelných plnění vynaložených na přípravu vlastních koní pro dostihy nebo je třeba považovat účast koně v dostihu za součást ekonomické činnosti osoby, která podniká v oboru chov a trénink dostihových koní vlastních i cizích, a náklady na chov vlastních koní a jejich účast v dostizích zahrnout do obecných výdajů souvisejících s ekonomickou činností této osoby? Pokud je odpověď na tuto dílčí otázku kladná, je třeba zahrnout cenu za umístění do základu daně a odvést DPH na výstupu, nebo se jedná o příjem, který základ DPH vůbec neovlivní?

               2a

               Pokud je třeba hledět pro účely DPH na několik dílčích služeb jako na jediné plnění, jaká jsou kritéria pro určení jejich vzájemného vztahu, tedy pro určení, zda se jedná o plnění vůči sobě rovnocenná, nebo o plnění ve vztahu hlavní a vedlejší služby? Existuje mezi těmito kritérii nějaká hierarchie z hlediska jejich pořadí a váhy?

               2b

               Je třeba vykládat čl. 98 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty ve spojení s přílohou III této směrnice tak, že vylučují zařazení služby do snížené sazby, pokud se skládá ze dvou dílčích plnění, na která je třeba hledět pro účely DPH jako na jediné plnění a zároveň jsou tato plnění vůči sobě rovnocenná, přičemž jedno z nich nelze samo o sobě zařadit do žádné z kategorií uvedených v příloze III směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty?

               2c

               V případě kladné odpovědi na otázku 2b, brání kombinace dílčí služby oprávnění k využití sportovních zařízení s dílčí službou trenéra dostihových koní za okolností, jaké jsou v posuzované věci, zařazení této služby jako celku do snížené sazby DPH uvedené v bodu 14 přílohy III směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty?

               2d

               Pokud by použití snížené daňové sazby nebylo vyloučeno na základě odpovědi na otázku 2c, jaký bude mít vliv na zařazení do příslušné sazby DPH skutečnost, že osoba povinná k dani poskytuje kromě služby využití sportovních zařízení a služby trenéra, také ustájení, krmení a další péči o koně? Je třeba pro účely DPH hledět na všechna tato dílčí plnění jako na jeden celek sdílející společný daňový režim?

      (1)  Úř. věst. L 347, s. 1.


title: Věc F-9/07: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 29. září 2011 — Angé Serrano v. Parlament ( Veřejná služba — Úředníci — Postup mezi kategoriemi podle starého služebního řádu — Přechodná pravidla pro zařazování do platových tříd k  1. květnu 2004 — Rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 13. února 2006 — Přeřazení na základě platu úředníků majících nárok na vyrovnávací příspěvek — Použitelný násobitel — Ztráta bodů pro účely povýšení — Návrh na náhradu škody )

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/35

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 29. září 2011 — Angé Serrano v. Parlament
   (Věc F-9/07) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Postup mezi kategoriemi podle starého služebního řádu - Přechodná pravidla pro zařazování do platových tříd k 1. květnu 2004 - Rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 13. února 2006 - Přeřazení na základě platu úředníků majících nárok na vyrovnávací příspěvek - Použitelný násobitel - Ztráta bodů pro účely povýšení - Návrh na náhradu škody)
   2011/C 340/70
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Pilar Angé Serrano (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: původně zastoupený C. Burgos a K. Zejdovou, poté L. G. Knudsen a K. Zejdovou, zmocněnkyně)

      Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Rada Evropské unie (zástupci: původně zastoupená M. Simm a I. Šulce, poté K. Zieleśkiewicz, M. Bauerem a J. Monteirem, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu, kterým byla žalobkyně, jejíž jméno bylo před vstupem v platnost nového služebního řádu zapsáno na seznam kandidátů vhodných k přijetí vytvořený na základě vnitřního výběrového řízení o postup mezi kategoriemi, přeřazena do platové třídy B*6, stupně 8, na základě méně příznivých ustanovení nového služebního řádu — Návrh na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

               3)

               Rada Evropské unie, vedlejší účastnice, ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 24.3.2007, s. 31.


title: Věc T-198/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  8. prosince 2005  – Merladet v. Komise ( Úředníci — Posudek o vývoji služebního poměru — Hodnotící období 2001/2002 — Zachování pravidel řízení týkajícího se vypracování posudků — Žaloba na neplatnost )

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/30

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 8. prosince 2005 – Merladet v. Komise
   (Věc T-198/04) (1)

   („Úředníci - Posudek o vývoji služebního poměru - Hodnotící období 2001/2002 - Zachování pravidel řízení týkajícího se vypracování posudků - Žaloba na neplatnost“)
   (2006/C 48/56)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: José Félix Merladet (Overijse, Belgie) (zástupci: N. Lhoëst a E. de Schietere de Lophem, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a H. Kraemer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí o přijetí posudku o vývoji služebního poměru žalobce za hodnotící období 2001/2002
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí o přijetí posudku o vývoji služebního poměru za hodnotící období 2001/2002 se zrušuje.

               2)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004


title: Spojené věci C-10/14, C-14/14 a C-17/14: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – J.B.G.T. Miljoen (C-10/14), X (C-14/14), Société Générale SA (C-17/14) v. Staatssecretaris van Financiën „Řízení o předběžné otázce — Přímé daně — Články 63 SFEU a 65 SFEU — Volný pohyb kapitálu — Zdanění dividend z portfoliových podílů — Srážková daň — Omezení — Konečné daňové zatížení — Skutečnosti pro účely srovnání daňového zatížení daňových rezidentů a daňových nerezidentů — Srovnatelnost — Zohlednění daně z příjmů nebo korporační daně — Smlouvy o zamezení dvojímu zdanění — Neutralizace omezení prostřednictvím smluv“

text:
               9.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/6

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 17. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – J.B.G.T. Miljoen (C-10/14), X (C-14/14), Société Générale SA (C-17/14) v. Staatssecretaris van Financiën
   (Spojené věci C-10/14, C-14/14 a C-17/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Přímé daně - Články 63 SFEU a 65 SFEU - Volný pohyb kapitálu - Zdanění dividend z portfoliových podílů - Srážková daň - Omezení - Konečné daňové zatížení - Skutečnosti pro účely srovnání daňového zatížení daňových rezidentů a daňových nerezidentů - Srovnatelnost - Zohlednění daně z příjmů nebo korporační daně - Smlouvy o zamezení dvojímu zdanění - Neutralizace omezení prostřednictvím smluv“)
   (2015/C 371/08)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: J.B.G.T. Miljoen (C-10/14), X (C-14/14), Société Générale SA (C-17/14)

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Výrok

   Články 63 SFEU a 65 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, která zdaňuje srážkovou daní dividendy vyplácené tuzemskou společností jak daňovým rezidentům, tak daňovým nerezidentům, přičemž pouze pro daňové rezidenty stanoví mechanismus odpočtu nebo vrácení této daně, zatímco pro daňové nerezidenty, fyzické osoby i společnosti, představuje tato srážková daň konečnou daň, je-li konečné daňové zatížení těchto dividend v tomto státě v případě daňových nerezidentů vyšší než daňové zatížení daňových rezidentů, což musí ve věcech v původním řízení ověřit předkládající soud. Za účelem určení takových daňových zatížení musí předkládající soud ve věcech C-10/14 a C-14/14 vzít v úvahu zdanění rezidentů, pokud jde o všechny podíly držené v nizozemských společnostech během kalendářního roku, jakož i kapitál osvobozený podle vnitrostátních právních předpisů od daně, a ve věci C-17/14 náklady, které přímo souvisejí se samotným přijetím dividend.
   V případě prokázání existence omezení pohybu kapitálu může být takové omezení odůvodněno účinky dvoustranné smlouvy o zamezení dvojímu zdanění uzavřené mezi členským státem bydliště nebo sídla a členským státem, z něhož dividendy pocházejí, za podmínky, že je odstraněno rozdílné zacházení při zdanění dividend s daňovými poplatníky s bydlištěm nebo sídlem v tomto státě a s daňovými poplatníky s bydlištěm nebo sídlem v jiných členských státech. Za takových okolností, o jaké se jedná ve věcech C-14/14 a C-17/14, a s výhradou ověření, jež přísluší provést předkládajícímu soudu, nelze omezení volného pohybu kapitálu, je-li prokázáno, považovat za odůvodněné.

      (1)  Úř. věst. C 129, 28.4.2014.


title: Spojené věci T-129/15 a T-130/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. září 2016 – Intesa Sanpaolo v. EUIPO (WAVE 2 PAY a WAVE TO PAY) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovních ochranných známek Evropské unie WAVE 2 PAY a WAVE TO PAY — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009“

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. září 2016 – Intesa Sanpaolo v. EUIPO (WAVE 2 PAY a WAVE TO PAY)
   (Spojené věci T-129/15 a T-130/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovních ochranných známek Evropské unie WAVE 2 PAY a WAVE TO PAY - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009“)
   (2016/C 419/48)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Intesa Sanpaolo SpA (Turín, Itálie) (zástupci: P. Pozzi a F. Cecchi, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: původně P. Bullock a L. Rampini, poté L. Rampini, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloby podané proti dvěma rozhodnutím pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. ledna 2015 (věci R 1857/2014-5 a R 1864/2014-5), týkajícím se dvou přihlášek slovních označení WAVE 2 PAY a WAVE TO PAY jako ochranných známek Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Společnosti Intesa Sanpaolo SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 2.7.2015.


title: Věc T-583/17: Žaloba podaná dne 25. srpna 2017 – EOS Deutscher Inkasso-Dienst v. EUIPO – IOS Finance EFC (IOS finance)

text:
               9.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 338/21

         Žaloba podaná dne 25. srpna 2017 – EOS Deutscher Inkasso-Dienst v. EUIPO – IOS Finance EFC (IOS finance)
   (Věc T-583/17)
   (2017/C 338/24)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: EOS Deutscher Inkasso-Dienst GmbH (Hamburk, Německo) (zástupce: B. Sorg, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: IOS Finance EFC, SA (Barcelona, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „IOS FINANCE“ – ochranná známka Evropské unie č. 12 544 061

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 06. června 2017 ve věci R 2262/2016-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-50/08 P: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. listopadu 2009 — Michail v. Komise ( Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Hodnocení — Posudek o vývoji služebního postupu — Hodnocené období 2004 — Povinnost Soudu pro veřejnou službu uvést odůvodnění )

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/25

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 19. listopadu 2009 — Michail v. Komise
   (Věc T-50/08 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Hodnocení - Posudek o vývoji služebního postupu - Hodnocené období 2004 - Povinnost Soudu pro veřejnou službu uvést odůvodnění“)
   2010/C 11/49
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Christos Michail (Brusel, Belgie) (zástupce: C. Meïdanis, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a K. Herrmann, zmocněnci, ve spolupráci s E. Bourtzalasem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 22. listopadu 2007, Michail v. Komise (F-34/06, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), který směřuje ke zrušení tohoto rozsudku

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Christos Michail ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v tomto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 128, 24.5.2008.


title: Věc T-248/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2016 – Al-Ghabra v. Komise „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem — Nařízení (ES) č. 881/2002 — Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů osoby zařazené na seznam vypracovaný orgánem Organizace spojených národů — Zařazení jména této osoby na seznam uvedený v příloze I nařízení (ES) č. 881/2002 — Žaloba na neplatnost — Přiměřená lhůta — Povinnost ověřit a odůvodnit opodstatněnost uváděných důvodů — Soudní přezkum“

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/42

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2016 – Al-Ghabra v. Komise
   (Věc T-248/13) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem - Nařízení (ES) č. 881/2002 - Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů osoby zařazené na seznam vypracovaný orgánem Organizace spojených národů - Zařazení jména této osoby na seznam uvedený v příloze I nařízení (ES) č. 881/2002 - Žaloba na neplatnost - Přiměřená lhůta - Povinnost ověřit a odůvodnit opodstatněnost uváděných důvodů - Soudní přezkum“)
   (2017/C 030/45)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mohammed Al-Ghabra (Londýn, Spojené království) (zástupci: E. Grieves, barrister, a J. Carey, solicitor)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně M. Konstantinidis, T. Scharf a F. Erlbacher, poté M. Konstantinidis a F. Erlbacher, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Spojené králvoství Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně S. Behzadi-Spencer a V. Kaye, poté V. Kaye, poté S. Brandon, nakonec C. Crane, zmocněnci, ve spolupráci s T. Eickem, QC), Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix a E. Finnegan, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU směřující jednak ke zrušení nařízení Komise (ES) č. 14/2007, kterým se po sedmdesáté čtvrté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001 (Úř. věst. 2007, L 6, s. 6), v rozsahu, v němž se týká žalobce, a jednak ke zrušení rozhodnutí Komise ze dne 6. března 2013, Ares (2013) 188023, kterým bylo potvrzeno ponechání žalobcova jména na seznamu osob a subjektů, kterých se týkají ustanovení nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu (Úř. věst. 2002, L 139, s. 9; Zvl. vyd. 18/01, s. 294).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná v části, ve které zní na zrušení nařízení Komise (ES) č. 14/2007, kterým se po sedmdesáté čtvrté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, v rozsahu, v němž se týká Mohammeda Al-Ghabry.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá jako neopodstatněná.

               3)

               Mohammed Al-Ghabra ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               4)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Rada Evropské unie ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 9, 11.1.2014.


title: Věc T-50/05: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2010 — Evropaïki Dynamiki v. Komise ( „Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení Společenství — Poskytování počítačových služeb týkajících se telematických systémů ke kontrole pohybu zboží podléhajícího spotřební dani — Odmítnutí nabídky uchazeče — Žaloba na neplatnost — Sdružení (konsorcium) uchazečů — Přípustnost — Zásada rovného zacházení s uchazeči a zásada transparentnosti — Kritéria zadávání — Zásady řádné správy a péče — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení“ )

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2010 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-50/05) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení Společenství - Poskytování počítačových služeb týkajících se telematických systémů ke kontrole pohybu zboží podléhajícího spotřební dani - Odmítnutí nabídky uchazeče - Žaloba na neplatnost - Sdružení (konsorcium) uchazečů - Přípustnost - Zásada rovného zacházení s uchazeči a zásada transparentnosti - Kritéria zadávání - Zásady řádné správy a péče - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení“)
   2010/C 134/47
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupce: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaná: Evropská Komise (zástupci: původně L. Parpala a K. Kańska, poté L. Parpala a E. Manhaeve, a konečně L. Parpala, E. Manhaeve a M. Wilderspin, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 18. listopadu 2004, jímž byla odmítnuta nabídka konsorcia vytvořeného žalobkyní a další společností v rámci výzvy k podávání nabídek počítačových služeb týkajících se specifikace, vývoje, údržby a podpory telematických systémů ke kontrole pohybu zboží podléhajícího spotřební dani v rámci Evropského společenství v souladu s režimem s podmíněným osvobozením od spotřební daně a veřejná zakázka zadána jinému uchazeči

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2005.


title: Věc C-506/06: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Sabine Mayr v. Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG (Sociální politika — Směrnice 92/85/EHS — Opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň — Pojem těhotná zaměstnankyně — Zákaz dát výpověď těhotným zaměstnankyním v době od počátku těhotenství až do konce mateřské dovolené — Zaměstnankyně, která dostala výpověď v době, kdy její vajíčka již byla oplozena in vitro , ale ještě nebyla přenesena do její dělohy — Směrnice 76/207/EHS — Rovné zacházení se zaměstnanci a zaměstnankyněmi — Zaměstnankyně, která podstoupila oplodnění in vitro — Zákaz výpovědi — Dosah)

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/7

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Sabine Mayr v. Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG
   (Věc C-506/06) (1)

   (Sociální politika - Směrnice 92/85/EHS - Opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň - Pojem „těhotná zaměstnankyně“ - Zákaz dát výpověď těhotným zaměstnankyním v době od počátku těhotenství až do konce mateřské dovolené - Zaměstnankyně, která dostala výpověď v době, kdy její vajíčka již byla oplozena in vitro, ale ještě nebyla přenesena do její dělohy - Směrnice 76/207/EHS - Rovné zacházení se zaměstnanci a zaměstnankyněmi - Zaměstnankyně, která podstoupila oplodnění in vitro - Zákaz výpovědi - Dosah)
   (2008/C 92/11)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Oberster Gerichtshof
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Sabine Mayr

      Žalovaná: Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Oberster Gerichtshof (Rakousko) – Výklad čl. 2 písm. a) směrnice Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň (desátá směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (Úř. věst. L 348, s. 1; Zvl. vyd. 05/02, s. 110) – Zaměstnankyně, která dostala výpověď a jejíž vajíčka byla v okamžiku výpovědi oplodněna in vitro, ale nebyla ještě implantována – Otázka, zda tato zaměstnankyně má či nemá být kvalifikována jako „těhotná zaměstnankyně“
   Výrok

               1)

               Směrnice Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň (desátá směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS), a zejména zákaz výpovědi těhotných zaměstnankyň stanovený v čl. 10 bodě 1 této směrnice musí být vykládány v tom smyslu, že se nevztahují na zaměstnankyni, která podstoupí oplodnění in vitro, jestliže v den, kdy dostala výpověď, byla vajíčka dané zaměstnankyně již oplozena spermiemi jejího partnera, takže existovala vajíčka oplodněná in vitro, avšak tato vajíčka ještě nebyla přenesena do její dělohy.

               2)

               Článek 2 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 směrnice Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky, brání propuštění zaměstnankyně, která je za okolností, jaké nastaly v původním řízení, v pokročilém stadiu oplodnění in vitro, totiž po odběru folikulární tekutiny a před bezprostředním přenesením vajíček oplodněných in vitro do její dělohy, jestliže se prokáže, že výpověď je založena především na skutečnosti, že dotyčná osoba podstoupila uvedenou léčbu.

      (1)  Úř. věst. C 56, 10.3.2007.


title: Věc T-469/07: Žaloba podaná dne 21. prosince 2007 – Philips Lighting Poland a Philips Lighting v. Rada

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/53

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2007 – Philips Lighting Poland a Philips Lighting v. Rada
   (Věc T-469/07)
   (2008/C 51/97)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Philips Lighting Poland S.A. (Pila, Polsko) a Philips Lighting BV (Eindhoven, Nizozemsko) (zástupci: L. Catrain González, advokát, a E. Wright, Barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušit napadené nařízení v celém rozsahu nebo v rozsahu, v němž se dotýká žalobkyň;

               —

               uložit Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, které jsou výrobci integrovaných fluorescenčních výbojek (CFL-i) ve Společenství, požadují zrušení nařízení Rady (ES) č. 1205/2007 ze dne 15. října 2007, kterým se na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96 ukládá antidumpingové clo z dovozu elektronických integrovaných kompaktních fluorescenčních výbojek (CFL-i) pocházejících z Čínské lidové republiky a rozšiřuje se na dovoz téhož výrobku z Vietnamské socialistické republiky, Pákistánské islámské republiky a Filipínské republiky (1).
   Na podporu své žaloby tvrdí, že Rada porušila čl. 3 odst. 1, čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 2 základního nařízení (2) tím, že uložila antidumpingová cla tam, kde nebylo prokázáno, že pozbytí platnosti opatření pravděpodobně povede k přetrvání nebo obnovení újmy výrobnímu odvětví Společenství.
   Žalobkyně dále tvrdí, že se Rada dopustila nesprávného právního posouzení, když použila čl. 9 odst. 1 základního nařízení v situaci, která nespadá do oblasti působnosti uvedeného článku, jelikož stížnost, která vedla k zahájení šetření, nebyla vzata zpět.
   V poslední řadě žalobkyně uplatňují porušení článku 253 ES, jelikož je napadené nařízení nedostatečně odůvodněno, pokud jde o míru podpory ze strany výrobců Společenství a závěr ohledně zájmu Společenství.

      (1)  Úř. věst. 2007, L 272, s. 1.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 1996, L 56, s. 1).


title: Věc C-86/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná VAT and Duties Tribunal, Manchester (Spojené království) dne 27. února 2009 – Future Health Technologies Ltd v. Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná VAT and Duties Tribunal, Manchester (Spojené království) dne 27. února 2009 – Future Health Technologies Ltd v. Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   (Věc C-86/09)
   2009/C 102/27
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   VAT and Duties Tribunal, Manchester.

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Future Health Technologies Ltd.

      Žalovaný: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs.

      Předběžné otázky

               1.

               V případě, kdy členský stát souhlasí s tím, aby služby byly poskytovány zařízením, které je třeba považovat za řádně uznané zařízení téže povahy jako nemocnice, léčebný nebo diagnostický ústav ve smyslu čl. 132 odst. 1 písm. b) základní směrnice o DPH (1), má být výraz „,nemocniční a lékařská péče“ v čl. 132 odst. 1 písm. b) vykládán v tom smyslu, že zahrnuje souhrn služeb nebo, podpůrně, jednu nebo více služeb odpovídajících následujícím popisům (úplnější popis je uveden ve schváleném souhrnu skutkových okolností věci), a pokud tomu tak je, které z nich:

                           a)

                           Poskytnutí sady potřebného lékařského vybavení rodičům nenarozeného dítěte, která umožní nezávislému zdravotnickému pracovníkovi, který je přítomen porodu, odebrat krev z pupečníku dítěte bezprostředně po porodu;

                           b)

                           Testování takto odebrané krve v k tomuto účelu zřízeném zařízení s cílem zajistit, aby nebyla infikována žádnou nemocí, která by mohla být přenesena krví nebo vzorkem kmenových buněk odebraných z krve v případě léčebného použití kmenových buněk (přičemž podobný test je prováděn znovu po uplynutí 6 měsíců);

                           c)

                           Zpracování uvedené krve řádně kvalifikovanými zdravotnickými pracovníky a pod jejich dohledem za účelem odběru vzorku kmenových buněk vhodných pro léčebné použití;

                           d)

                           Skladování krve a kmenových buněk za vědecky kontrolovaných podmínek určených k udržení a uchování krve a kmenových buněk v bezvadném stavu; nebo

                           e)

                           Vydání krve na žádost rodičů (dokud dítě nedovrší 18 let) k léčebnému použití?

               2.

               Podpůrně, je třeba pojem činností, které „,úzce souvisejí“ s nemocniční a lékařskou péčí v čl. 132 odst. 1 písm. b) základní směrnice o DPH vykládat v tom smyslu, že zahrnuje všechny nebo některé (a pokud tomu tak je, pak jaké) z výše uvedených služeb?

               3.

               V případě, kdy členský stát souhlasí s tím, aby uvedené služby byly prováděny jedním nebo více řádně kvalifikovanými zdravotnickými pracovníky nebo pod jejich dohledem, má být výraz „,poskytnutí lékařské péče“ v čl. 132 odst. 1 písm. c) základní směrnice o DPH vykládán v tom smyslu, že zahrnuje souhrn služeb nebo, podpůrně, jednu nebo více služeb odpovídajících následujícím popisům (úplnější popis je uveden ve schváleném souhrnu skutkových okolností věci), a pokud tomu tak je, které z nich:

                           f)

                           Poskytnutí sady potřebného lékařského vybavení rodičům nenarozeného dítěte, která umožní nezávislému zdravotnickému pracovníkovi, který je přítomen porodu, odebrat krev z pupečníku dítěte bezprostředně po porodu;

                           g)

                           Testování takto odebrané krve v k tomuto účelu zřízeném zařízení s cílem zajistit, aby nebyla infikována žádnou nemocí, která by mohla být přenesena krví nebo vzorkem kmenových buněk odebraných z krve v případě léčebného použití kmenových buněk (přičemž podobný test je prováděn znovu po uplynutí 6 měsíců);

                           h)

                           Zpracování uvedené krve řádně kvalifikovanými zdravotnickými pracovníky a pod jejich dohledem za účelem odběru vzorku kmenových buněk vhodných pro léčebné použití;

                           i)

                           Skladování krve a kmenových buněk za vědecky kontrolovaných podmínek určených k udržení a uchování krve a kmenových buněk v bezvadném stavu; nebo

                           j)

                           Vydání krve na žádost rodičů (dokud dítě nedovrší 18 let) k léčebnému použití?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1).


title: Věc F-31/14: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2014 – Colart a další v. Parlament „Veřejná služba — Zastoupení zaměstnanců — Výbor zaměstnanců — Volby do výboru zaměstnanců — Úprava zastoupení zaměstnanců v Evropském parlamentu — Pravomoc volební komise — Řízení o stížnosti podané volební komisi — Zveřejnění výsledků voleb — Stížnost podaná volební komisi — Článek 90 odst. 2 služebního řádu — Nepodání dřívější stížnosti k OOJ — Předložení věci přímo Soudu — Nepřípustnost“

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/48

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. prosince 2014 – Colart a další v. Parlament
   (Věc F-31/14) (1)

   („Veřejná služba - Zastoupení zaměstnanců - Výbor zaměstnanců - Volby do výboru zaměstnanců - Úprava zastoupení zaměstnanců v Evropském parlamentu - Pravomoc volební komise - Řízení o stížnosti podané volební komisi - Zveřejnění výsledků voleb - Stížnost podaná volební komisi - Článek 90 odst. 2 služebního řádu - Nepodání dřívější stížnosti k OOJ - Předložení věci přímo Soudu - Nepřípustnost“)
   (2015/C 034/57)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Philippe Colart (Bastogne, Belgie) a další (zástupce: A. Salerno, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: O. Caisou-Rousseau a S. Alves, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení voleb do zaměstnaneckého výboru Evropského parlamentu, které proběhly na podzim 2013 a jejichž výsledky byly zveřejněny dne 28. listopadu 2013.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Philippe Colart a další žalobci, jejichž jména jsou uvedena v příloze, ponesou polovinu vlastních nákladů řízení.

               3)

               Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených žalobci.

      (1)  Úř. věst. C 184, 16.6.2014, s. 45.


title: Věc T-645/16 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 6. února 2017 – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank v. SRB „Předběžné opatření — Jednotný výbor pro řešení krizí — Jednotný fond pro řešení krizí — Předem hrazené příspěvky — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti“

text:
               10.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/38

         Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 6. února 2017 – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank v. SRB
   (Věc T-645/16 R)
   („Předběžné opatření - Jednotný výbor pro řešení krizí - Jednotný fond pro řešení krizí - Předem hrazené příspěvky - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
   (2017/C 112/53)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG (Bregenz, Rakousko) (zástupce: G. Eisenberger, advokát)

      Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB) (zástupci: B. Meyring a S. Schelo, advokáti)

      Předmět

   Návrh, který je založen na článcích 278 SFEU a 279 SFEU a směřuje k nařízení předběžných opatření, jejichž cílem je zaprvé odklad výkonu rozhodnutí výkonného zasedání SRB (SRB/ES/SRF/2016/06) ze dne 15. dubna 2016 o předem hrazených příspěvcích do Jednotného fondu pro řešení krizí za rok 2016 a zadruhé příkaz určený SRB, vrátit předem hrazené příspěvky, které zaplatila žalobkyně.

      Výrok

               1)

               Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-140/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Genova (Itálie) dne 17. dubna 2009 — Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA — Curatore dott. Alberto Fontana v. Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Genova (Itálie) dne 17. dubna 2009 — Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA — Curatore dott. Alberto Fontana v. Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Věc C-140/09)
   2009/C 153/44
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Genova

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA — Curatore dott. Alberto Fontana

      Žalovaný: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Předběžné otázky

   Je vnitrostátní právní úprava v oblasti státních podpor tak, jak je obsažená v zákoně č. 684/1974, a zejména v článku 19, který stanoví možnost poskytnutí státních podpor — i když jen ve formě zálohy — bez existence dohod a bez předchozího stanovení přesných a přísných kritérií, která by zabránila tomu, aby vyplacení podpory mohlo narušit hospodářskou soutěž, slučitelná se zásadami práva Společenství — zejména s ustanoveními článků 86 ES, 87 ES, 88 ES a hlavy V (bývalé hlavy IV) Smlouvy, a může být v tomto ohledu relevantní skutečnost, že příjemce podpory musí uplatňovat sazby uložené správním orgánem?


title: Věc T-34/10: Žaloba podaná dne 26. ledna 2010 — Hairdreams v. OHIM — Bartmann (MAGIC LIGHT)

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/46

         Žaloba podaná dne 26. ledna 2010 — Hairdreams v. OHIM — Bartmann (MAGIC LIGHT)
   (Věc T-34/10)
   2010/C 100/71
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně:„Hairdreams“ HaarhandelsgmbH (Graz, Rakousko) (zástupce: G. Kresbach, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Rüdiger Bartmann (Gladbeck, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               změnit napadené rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 18. listopadu 2009 ve věci R 656/2008-4 tak, že stížnosti žalobkyně ze dne 22. dubna 2008 bude vyhověno v plném rozsahu a odpůrci bude uložena povinnost nést náklady námitkového řízení, odvolacího řízení a řízení o této žalobě;

               —

               podpůrně, vrátit rozhodnutí Úřadu k dalšímu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „MAGIC LIGHT“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 8, 10, 21, 22, 26 a 44 (přihláška č. 5 196 597).

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Rüdiger Bartmann

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Německá slovní ochranná známka „MAGIC LIFE“ č. 30 415 611 pro výrobky zařazené do třídy 3.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1), neboť odvolací senát se dopustil nesprávného právního posouzení nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-707/16: Žaloba podaná dne 3. října 2016 – Enoitalia v. EUIPO – EUIPO La Rural Viñedos y Bodegas (ANTONIO RUBINI)

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/57

         Žaloba podaná dne 3. října 2016 – Enoitalia v. EUIPO – EUIPO La Rural Viñedos y Bodegas (ANTONIO RUBINI)
   (Věc T-707/16)
   (2016/C 419/74)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Enoitalia, Corte Vigna, Baldo, Belvino, Ca' del Lago, Invino, Vinuva, Cantine Borsari, Ca' Montini, E.I., Enoi, V.E.B., Cbe, Ca.Pi SpA (Enoitalia SpA) (Calmasino di Bardolino, Itálie) (zástupce: S. Rizzo, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: La Rural Viñedos y Bodegas SA Ltda (Capital Federal, Argentina)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „ANTONIO RUBINI“ – Ochranná známka Evropské unie č. 9 526 955

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. června 2016, ve věci R 1085/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 53 odst. 1 písm. a) ve spojení s lč. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-644/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. prosince 2015 Maďarskem proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 15. září 2015 ve věci T-346/12, Maďarsko v. Evropská komise

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/28

         Kasační opravný prostředek podaný dne 2. prosince 2015 Maďarskem proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 15. září 2015 ve věci T-346/12, Maďarsko v. Evropská komise
   (Věc C-644/15 P)
   (2016/C 027/32)
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Maďarsko (zástupce: M. Fehér, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ve věci T-346/12;

               —

               v souladu s možností stanovenou v článku 61 statutu Soudního dvora vydal sám konečné rozhodnutí ve věci;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Podle maďarské vlády se Tribunál tím, že určil, že Komise měla pro své rozhodnutí o tom, že Společenství částečně uhradí vnitrostátní finanční podporu poskytnutou podle článku 103e nařízení (ES) č. 1234/2007 (1) organizacím producentů působícím v odvětví ovoce a zeleniny, k dispozici právní základ, který ji opravňuje k tomu, aby vázala výši unijní úhrady na oznámené částky podpory, dopustil nesprávného právního posouzení.
   Maďarská vláda tvrdí, že z výkladu relevantních ustanovení nařízení (ES) č. 1234/2007 a nařízení (ES) č. 1580/2007 (2) v jejich vzájemném spojení vyplývá, že Komise neměla v rozhodnutí o tom, že Společenství částečně uhradí vnitrostátní finanční podporu poskytnutou organizacím producentů, oprávnění přistoupit k uhrazení jen těch částek, které maďarská vláda uvedla v žádosti o povolení k poskytnutí vnitrostátní podpory, kde byly tyto částky označeny jako odhadnuté, předvídatelné či prozatímní.
   Podle článku 103e nařízení č. 1234/2007 se povolení Komise ohledně vnitrostátní podpory vztahuje na poskytnutí podpory, a nikoli na stanovení horní hranice – ze strany Komise – podpory, kterou lze poskytnout. Taková horní hranice je jednoznačně stanovena nařízením č. 1234/2007, v němž se uvádí, že vnitrostátní podpora nesmí překročit 80 % finančních příspěvků do provozních fondů členů nebo organizací producentů. Předpisy upravující částečné uhrazení vnitrostátní finanční podpory Společenstvím neposkytují Komisi ani možnost, aby při povolování takového částečného uhrazení určila jako horní hranici úhrady částku, kterou členský stát oznámí Komisi v žádosti o povolení jako celkovou částku podpory, nebo jako částku podpory stanovenou pro některé organizace producentů.
   Účelem použití výrazu „výše“ – s ohledem na 80 % horní hranici podpory podle článku 103e nařízení č. 1234/2007 a zároveň na 25 % horní hranici pro zvýšení provozního fondu podle článku 67 nařízení č. 1580/2007 – ve formulaci čl. 94 odst. 1 druhého pododstavce nařízení č. 1580/2007 je umožnit Komisi již v okamžiku povolování předem vyčíslit výši vnitrostátních podpor, které lze potenciálně vyplatit, a tím případně i podíl úhrady. Účelem oznamování částek tak v žádném případě není schválení oznamovaných částek, nýbrž umožnit Komisi ujasnit si výši podpory, která může potenciálně být vyplacena v souladu s úpravou obsaženou v základním nařízení a v nařízení Komise.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (Úř. věst. L 299, s. 1).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1580/2007 ze dne 21. prosince 2007, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v odvětví ovoce a zeleniny (Úř. věst. L 299, s. 1).


title: Věc C-411/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 22. září 2008 – Swiss Caps AG v. Hauptzollamt Singen

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) dne 22. září 2008 – Swiss Caps AG v. Hauptzollamt Singen
   (Věc C-411/08)
   (2008/C 327/18)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Swiss Caps AG

      Žalovaný: Hauptzollamt Singen
   Předběžné otázky

               1)

               Mají být všeobecná pravidla pro výklad kombinované nomenklatury bod 5 [příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 – kombinovaná nomenklatura (KN)] (1)vykládána tak, že pouzdra kapslí, která jsou složena ze škrobového granulátu a jejichž obsahem jsou potravinové doplňky, je nutno považovat za obaly?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku:
               Má být číslo 1515 kombinované nomenklatury vykládáno tak, že pouzdra kapslí ze škrobového granulátu, která obsahují 580 mg koncentrovaného oleje z pšeničných klíčků, natolik určují povahu zboží, že je toto zboží z čísla 1515 kombinované nomenklatury vyřazeno?

      (1)  Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382.


title: Věc F-133/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (samosoudce) ze dne 10. června 2016 – HI v. Komise „Veřejná služba — Úředníci — Článek 11 služebního řádu — Povinnost loajality — Článek 11a — Střet zájmů — Úředník pověřený dohledem nad projektem financovaným Unií — Rodinný vztah mezi tímto úředníkem a zaměstnancem přijatým pro potřeby projektu společností pověřenou uvedeným projektem — Disciplinární řízení — Disciplinární opatření — Přeřazení do nižší platové třídy — Legální složení disciplinární komise — Povinnost uvést odůvodnění — Délka řízení — Přiměřená lhůta — Porušení práva na obhajobu — Zásada ne bis in idem — Zjevně nesprávné posouzení — Přiměřenost sankce — Polehčující okolnosti“

text:
               25.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/69

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (samosoudce) ze dne 10. června 2016 – HI v. Komise
   (Věc F-133/15) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Článek 11 služebního řádu - Povinnost loajality - Článek 11a - Střet zájmů - Úředník pověřený dohledem nad projektem financovaným Unií - Rodinný vztah mezi tímto úředníkem a zaměstnancem přijatým pro potřeby projektu společností pověřenou uvedeným projektem - Disciplinární řízení - Disciplinární opatření - Přeřazení do nižší platové třídy - Legální složení disciplinární komise - Povinnost uvést odůvodnění - Délka řízení - Přiměřená lhůta - Porušení práva na obhajobu - Zásada ne bis in idem - Zjevně nesprávné posouzení - Přiměřenost sankce - Polehčující okolnosti“)
   (2016/C 270/76)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: HI (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: C. Ehrbar a F. Simonetti, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise o uložení sankce trvalého přeřazení žalobce o dvě platové třídy níže na základě vyšetřování týkajícího se střetu zájmů a na náhradu údajně utrpěné nemajetkové újmy.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               HI ponese vlastní náklady řízení a nahradí všechny náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 414, 14.12.2015, s. 45.