title: Věc T-294/14: Žaloba podaná dne 2. května 2014 – Klemme v. Komise

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/43

         Žaloba podaná dne 2. května 2014 – Klemme v. Komise
   (Věc T-294/14)
   2014/C 223/46
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Klemme AG (Lutherstadt Eisleben, Německo) (zástupci: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme a T. Wielsch, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 18. prosince 2013 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU proti Spolkové republice Německo ve věci podpory výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů a stanovení maximální výše příplatku EEG pro podniky s vysokou spotřebou energie (věc „Státní podpora SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)“ v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí týká stanovení maximální výše příplatku EEG pro podniky s vysokou spotřebou energie,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z neexistence zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že stanovení maximální výše příplatku německým zákonem o podpoře obnovitelné energie (Gesetz fur den Vorrang Erneuerbarer Energien – Erneuerbare-Energien-Gesetz – EEG) pro podniky s vysokou spotřebou energie nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. V tomto ohledu nejprve zdůrazňuje, že podniky s vysokou spotřebou energie nejsou právní úpravou zvýhodňovány. Zvláštní kompenzační režim má naopak kompenzovat výjimečnou zátěž spočívající zejména na žalobkyni a srovnatelných podnicích v rámci podpory výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů a slouží ke znovunastolení konkurenceschopnosti podniků s vysokou spotřebou energie, které předtím příplatek EEG značně postihoval.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z neexistence státních prostředků ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU

                           —

                           Žalobkyně rovněž tvrdí, že zvláštní kompenzační režim není opatřením poskytovaným „státem nebo ze státních prostředků“. V tomto ohledu uvádí, že příplatek EEG nepředstavuje sám o sobě státní prostředky a že ani zřeknutí se těchto příjmů prostřednictvím zvláštního kompenzačního režimu tedy nemůže představovat opatření poskytované ze státních prostředků.

                           —

                           Podle žalobkyně není příplatek EEG vybírán, spravován a dokonce ani přerozdělován státem nebo veřejným či soukromým orgánem pověřeným nebo zřízeným státem. A dodává, že příplatek EEG může být naopak vybírán přímo správci přenosové sítě na základě občanskoprávního nároku. Příplatek neplyne do státního rozpočtu, takže zvláštní kompenzační režim nijak, přímo či nepřímo, nesnižuje příjmy státu.

                           —

                           Příjmy z EEG nejsou poskytovány ani státním orgánům. Příjmy z EEG ostatně nepodléhají veřejné kontrole ze strany Federálního úřadu pro hospodářství a kontrolu vývozů (Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle ou BAFA) nebo Federální agentury pro přenosové sítě (Bundesnetzagentur).


title: Věc C-42/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Cour de cassation de Belgique (prvního senátu) ze dne 20. ledna 2005, ve věci Belgický stát proti Ring Occasions a Fortis Banque

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Cour de cassation de Belgique (prvního senátu) ze dne 20. ledna 2005, ve věci Belgický stát proti Ring Occasions a Fortis Banque
   (Věc C-42/05)
   (2005/C 93/17)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Cour de cassation de Belgique (prvního senátu) ze dne 20. ledna 2005, ve věci Belgický stát proti Ring Occassions a Fortis Banque, který došel kanceláři Soudního dvora dne 3. února 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Cour de cassation de Belgique (první senát) žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1.

               V případě, že je určeno dodání zboží osobě povinné k dani, která uzavřela v dobré víře smlouvu, aniž by věděla o podvodu spáchaném kupujícím, brání zásada daňové neutrality daně z přidané hodnoty tomu, aby zrušení kupní smlouvy za základě vnitrostátní občanskoprávní normy, která postihuje tuto smlouvu absolutní neplatností z důvodu rozporu s veřejným pořádkem kvůli nedovolenému důvodu prodávajícího, vyvolalo ztrátu práva této osoby povinné k dani na odpočet daně?

               2.

               Je odpověď odlišná v případě, že absolutní neplatnost vychází ze samotného podvodu u daně z přidané hodnoty?


title: Spojené věci C-608/10, C-10/11 a C-23/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 12. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg — Německo) — Südzucker AG (C-608/10), WEGO Landwirtschaftliche Schlachtstellen GmbH (C-10/11), Fleischkontor Moksel GmbH (C-23/11) v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas ( „Zemědělství — Vývozní náhrady — Nesprávný údaj o vývozci uvedený ve vývozním prohlášení — Vnitrostátní právní úprava, která podmiňuje nárok na vývozní náhradu tím, že žadatel je uveden ve vývozním prohlášení jako vývozce — Oprava vývozního prohlášení po propuštění zboží“ )

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/6

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 12. července 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg — Německo) — Südzucker AG (C-608/10), WEGO Landwirtschaftliche Schlachtstellen GmbH (C-10/11), Fleischkontor Moksel GmbH (C-23/11) v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Spojené věci C-608/10, C-10/11 a C-23/11) (1)

   (Zemědělství - Vývozní náhrady - Nesprávný údaj o vývozci uvedený ve vývozním prohlášení - Vnitrostátní právní úprava, která podmiňuje nárok na vývozní náhradu tím, že žadatel je uveden ve vývozním prohlášení jako vývozce - Oprava vývozního prohlášení po propuštění zboží)
   2012/C 287/10
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci/Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Südzucker AG (C-608/10), WEGO Landwirtschaftliche Schlachtstellen GmbH (C-10/11), Fleischkontor Moksel GmbH (C-23/11)

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Finanzgericht Hamburg — Výklad čl. 5 odst. 7 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (Úř. věst. L 102, s. 11) a čl. 78 odst. 1 a 3 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1) — Nesprávné uvedení vývozce ve vývozním prohlášení — Vnitrostátní právní předpisy podmiňující nárok na vývozní náhradu uvedením žadatele jakožto vývozce ve vývozním prohlášení

      Výrok

               1)

               Článek 5 odst. 7 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty, ve znění nařízení Komise (ES) č. 90/2001 ze dne 17. ledna 2001, musí být vykládán v tom smyslu, že držitel vývozní licence má v zásadě nárok na vývozní náhradu pouze tehdy, pokud je uveden jako vývozce v kolonce 2 vývozního prohlášení podaného příslušnému celnímu úřadu.

               2)

               Článek 78 odst. 1 a 3 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, musí být vykládán v tom smyslu, že umožňuje pro účely poskytnutí náhrad provést kontrolu vývozního prohlášení po propuštění zboží za účelem změny jména vývozce uvedeného v kolonce určené k tomuto účelu a že celní orgány jsou povinny:

                           —

                           zaprvé zkoumat, zda kontrola tohoto prohlášení musí být považována za možnou, zejména proto, že cíle unijní právní úpravy v oblasti vývozních náhrad nebyly ohroženy a že dotčené zboží bylo skutečně vyvezeno, prokázání čehož přísluší žadateli jakož i

                           —

                           zadruhé případně přijmout opatření nezbytná k nápravě, a vezmou přitom v úvahu nové skutečnosti, které mají k dispozici.

               3)

               Článek 5 odst. 7 nařízení č. 800/1999 ve znění nařízení č. 90/2001, jakož i unijní celní předpisy, musí být vykládány v tom smyslu, že celní orgány v takovém případě, o jaký se jedná ve věci C-608/10, kdy držitel vývozní licence není uveden jako vývozce v kolonce 2 vývozního prohlášení, nemohou poskytnout tomuto držiteli vývozní náhradu, aniž předtím opravily vývozní prohlášení.

               4)

               Unijní celní předpisy musí být v takovém případě, o jaký se jedná ve věcech C-10/11 a C-23/11, vykládány tak, že celní úřad příslušný k poskytování vývozní náhrady je vázán opravou údaje uvedeného v kolonce 2 vývozního prohlášení nebo případně v kontrolním výtisku T 5, kterou provedl celní úřad vývozu po propuštění zboží, pokud opravné rozhodnutí splňuje všechny formální a hmotněprávní podmínky „rozhodnutí“ stanovené jak v čl. 4 bodu 5 celního kodexu, tak v relevantních ustanoveních dotčeného vnitrostátního práva. Je věcí předkládajícího soudu, aby ověřil, zda jsou tyto podmínky ve sporech v původních řízeních splněny.

               5)

               Článek 5 odst. 7 nařízení č. 800/1999 ve znění nařízení č. 90/2001, jakož i unijní celní předpisy, musí být vykládány v tom smyslu, že celní úřad příslušný k poskytování vývozní náhrady není v takovém případě, o jaký se jedná ve věci C-23/11, a za předpokladu, že podle vnitrostátního práva nebude vázán opravou provedenou celním úřadem vývozu, oprávněn vykládat doslovně údaj uvedený v kolonce 2 vývozního prohlášení a zamítnout žádost o vývozní náhradu z důvodu, že žadatel není vývozcem produktů uvedených v jeho žádosti. Naproti tomu v případě, že by příslušný celní úřad vyhověl žádosti o opravu a právoplatně opravil jméno vývozce, byl by celní úřad příslušný k poskytování vývozní náhrady tímto rozhodnutím vázán.

      (1)  Úř. věst. C 113, 9.4.2011.

      Úř. věst. C 120, 16.4.2011.


title: Věc T-842/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. února 2016 – Airpressure Bodyforming v. OHIM (Slim legs by airpressure bodyforming) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Slim legs by airpressure bodyforming — Zamítnutí zápisu průzkumovým referentem — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               21.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. února 2016 – Airpressure Bodyforming v. OHIM (Slim legs by airpressure bodyforming)
   (Věc T-842/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Slim legs by airpressure bodyforming - Zamítnutí zápisu průzkumovým referentem - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 106/38)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Airpressure Bodyforming GmbH (Berchtesgaden, Německo) (zástupkyně: S. Merz, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: C. Martini a M. Fischer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 29. října 2014 (věc R 1570/2014-5) týkajícímu se přihlášky slovního označení Slim legs by airpressure bodyforming jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Airpressure Bodyforming GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 65, 23. 2. 2015.


title: Věc C-370/07: Žaloba podaná dne 3. srpna 2007 – Komise Evropských společenství v. Rada Evropské unie

text:
               22.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/9

         Žaloba podaná dne 3. srpna 2007 – Komise Evropských společenství v. Rada Evropské unie
   (Věc C-370/07)
   (2007/C 223/11)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Valero Jordana a C. Zadra, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Rady ze dne 24. května 2007 o postoji, který se má jménem Evropského společenství zaujmout, pokud jde o některé návrhy předložené na 14. zasedání Konference smluvních stran (COP14) Úmluvy o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES), Haag, Nizozemsko, 3. až 15. června 2007;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise tvrdí, že skutečnost, že napadené rozhodnutí neuvádí přesná ustanovení Smlouvy o ES, na kterých je založeno, představuje porušení podstatných formálních náležitostí, zejména povinnosti uvést odůvodnění uvedené v článku 253.


title: Věc T-114/09: Žaloba podaná dne 24. března 2009 — Viasat Broadcasting UK v. Komise

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/43

         Žaloba podaná dne 24. března 2009 — Viasat Broadcasting UK v. Komise
   (Věc T-114/09)
   2009/C 141/93
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Viasat Broadcasting UK Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Kalsmose-Hjelmborg a M. Honoré, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 4. srpna 2008 ve věci N 287/2008; a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Svou žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise ze dne 4. srpna 2008 ve věci N 287/2008 (1), kterým Komise na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) ES schválila podporu poskytnutou Dánskem na záchranu společnosti TV 2 Danmark A/S (dále jen „TV 2“).
   Žalobkyně tvrdí, že podpora není v souladu s čl. 87 odst. 3 písm. c) ES, jelikož porušuje zásadu proporcionality, která je součástí uvedeného ustanovení, podle něhož taková podpora nesmí měnit „podmínky obchodu v takové míře, jenž by byla v rozporu se společným zájmem“. Žalobkyně zejména zaprvé tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když rozhodla, že společnost TV 2 je „podnikem v obtížích“ ve smyslu Pokynů Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (2). Zadruhé žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když rozhodla, že podpora na záchranu je omezena v míře, která je nezbytná k udržení podnikání společnosti TV 2, a je udržována na úrovni, která nedovolí společnosti TV 2 investovat do nových činností nebo se chovat agresivně na obchodních trzích. Zatřetí, žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když nezohlednila státní podporu, kterou společnost TV 2 obdržela v minulosti.

      (1)  Shrnutí napadeného rozhodnutí bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (Úř. věst. 2009 C 9, s. 2) a nedůvěrná verze rozhodnutí byla zpřístupněna na http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/

      (2)  Pokyny Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích (Úř. věst. 2004 C 244, s. 2)


title: Věc T-434/12: Žaloba podaná dne 28. září 2012 — Steiff v. OHIM (Látková vlaječka s kovovým knoflíkem ve střední části ucha plyšového zvířete)

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/39

         Žaloba podaná dne 28. září 2012 — Steiff v. OHIM (Látková vlaječka s kovovým knoflíkem ve střední části ucha plyšového zvířete)
   (Věc T-434/12)
   2012/C 366/79
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Margarete Steiff GmbH (Giengen an der Brenz, Německo) (zástupce: D. Fissl, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               Zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 19. července 2012 ve věci R 1692/2011-1;

               —

               Zrušil odmítnutí přihlášky ochranné známky Společenství č. 9 439 654 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu;

               —

               Uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: poziční ochranná známka, kterou je požadována ochrana pro čtverhrannou podlouhlou látkovou vlaječku, přichycenou v prostřední částí ucha plyšového zvířete prostřednictvím kulatého lesklého nebo matného kovového knoflíku pro výrobky zařazené do třídy 28 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 439 654.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. listopadu 2004 ve věci C-420/02: Komise Evropských společenství proti Helénské republice (Nesplnění povinnosti státem — Protiprávní ukládání odpadů na místě Péra Galini — Směrnice 75/442/EHS o odpadech, ve znění směrnice 91/156/EHS — Články 4 a 9)

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/9

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 18. listopadu 2004
   ve věci C-420/02: Komise Evropských společenství proti Helénské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Protiprávní ukládání odpadů na místě Péra Galini - Směrnice 75/442/EHS o odpadech, ve znění směrnice 91/156/EHS - Články 4 a 9)
   (2005/C 6/14)
   Jednací jazyk: řečtina
   Ve věci C-420/02, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 21. listopadu 2002, Komise Evropských společenství, (zmocněnec: M. Konstantinidis) proti Helénské republice (zmocněnkyně: E. Skandalou), Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, R. Silva de Lapuerta (zpravodaj), K. Lenaerts, S. von Bahr a K. Schiemann, soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada, vydal dne 18. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Helénská republika tím, že nepřijala nezbytná opatření, aby zajistila, že odpady ukládané na místě „Péra Galini“ v územním obvodu nómos Héraklion (Řecko) budou využity nebo odstraněny bez ohrožení lidského zdraví a bez ohrožení vod, ovzduší, půdy, rostlin a živočichů, bez obtěžování hlukem nebo zápachem, a tím, že vydala k provozování tohoto zařízení povolení, které neobsahuje nezbytné informace, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 4 a 9 směrnice 75/442/EHS o odpadech, ve znění směrnice 91/156/EHS.

               2)

               Helénské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 31, 8.2.2003.


title: Věc C-513/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. listopadu 2007 AGC Flat Glass Europe SA, původně Glaverbel SA, proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 12. září 2007 ve věci T-141/06, Glaverbel SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/31

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. listopadu 2007 AGC Flat Glass Europe SA, původně Glaverbel SA, proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 12. září 2007 ve věci T-141/06, Glaverbel SA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-513/07 P)
   (2008/C 51/53)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: AGC Flat Glass Europe SA, původně Glaverbel SA (zástupci: S. Möbus a T. Koerl, advokáti)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky)
   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. září 2007 ve věci T-141/06, který se týká přihlášky ochranné známky Společenství č. 3183068;

               —

               nařídil odpůrci náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Navrhovatelka tvrdí, že rozsudek Soudu prvního stupně, proti kterému podává kasační opravný prostředek, je založen na nesprávném výkladu čl. 7 odst. 3 nařízení o ochranné známce Společenství (1) (dále jen „NOZS“), který je způsoben nesprávným posouzením relevantní veřejnosti a nesprávným posouzením území, které mělo být vzato v úvahu.

               1.

               Narozdíl od posouzení Soudu prvního stupně, relevantní veřejnost sestává pouze z odborníků sklářského průmyslu. Soud prvního stupně tak nesprávně použil čl. 7 odst. 3 NOZS ve vztahu k posouzení relevantní veřejnosti.

               2.

               Narozdíl od posouzení Soudu prvního stupně, odpůrce nesprávně přezkoumal důkazy předložené ohledně získané rozlišovací způsobilosti pro každý členský stát zvlášť, jelikož je to zjevně v rozporu s čl. 7 odst. 3 NOZS, který vyžaduje získání rozlišovací způsobilosti po celém Společenství. Odpůrce se měl – namísto posouzení počtu členských států – podívat se na předložené důkazy jako na celek a posoudit, zda vytváří ucelený obraz o souvislém používání na dostatečně velkém zeměpisném území po dostatečně dlouhou dobu před podáním žádosti o zápis.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, 14.11.1994, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc C-29/14: Žaloba podaná dne 21. ledna 2014 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               22.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 85/17

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2014 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-29/14)
   2014/C 85/32
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Gheorghiu a M. Owsiany-Hornung, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Polská republika tím, že opomenula zařadit reprodukční buňky a plodové a embryonální tkáně do oblasti působnosti ustanovení vnitrostátního práva provádějících směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/23/ES ze dne 31. března 2004 o stanovení jakostních a bezpečnostních norem pro darování, odběr, vyšetřování, zpracování, konzervaci, skladování a distribuci lidských tkání a buněk (1), směrnici Komise 2006/17/ES ze dne 8. února 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/23/ES, pokud jde o určité technické požadavky na darování, opatřování a vyšetřování lidských tkání a buněk (2) a směrnici Komise 2006/86/ES ze dne 24. října 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/23/ES, pokud jde o požadavky na sledovatelnost, oznamování závažných nežádoucích reakcí a účinků a některé technické požadavky na kódování, zpracování, konzervaci, skladování a distribuci lidských tkání a buněk (3), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 31 směrnice 2004/23/ES, z čl. 3 písm. b), čl. 4 odst. 2, článku 7 a přílohy III směrnice 2006/17/ES, jakož i z článku 11 směrnice 2006/86/ES,

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Provedení směrnic 2004/23/ES, 2006/17/ES a 2006/86/ES do polského práva Polskou republikou je neúplné, jelikož oblast působnosti zákona ze dne 1. července 2005 o odběrech, skladování a transplantaci buněk, tkání a orgánů, který tyto směrnice provádí do polského práva, a předpisy provádějící tento zákon nezahrnují reprodukční buňky a plodové a embryonální tkáně.
   V důsledku toho chybí v polském právu ustanovení provádějící směrnice 2004/23/ES a 2006/86/ES v rozsahu, v němž se tyto směrnice uplatňují na reprodukční buňky a plodové a embryonální tkáně.
   Dále nebyla provedena ani ustanovení směrnice 2006/17/ES týkající se reprodukčních buněk, tedy čl. 3 písm. b) a čl. 4 odst. 2, jakož i příloha III.
   Během postupu před zahájením soudního řízení Polsko sice potvrdilo, že vnitrostátní právo neobsahuje odpovídající ustanovení, nicméně zdůraznilo, že pokud jde o „reprodukční buňky a plodové a embryonální tkáně, ustanovení směrnic jsou ve velké míře uplatňována v každodenní klinické praxi, jelikož byla provedena na odborné úrovni“.
   Komise má za to, že sporná ustanovení musí být v celém rozsahu provedena právně závaznými akty.

      (1)  Úř. věst. L 102, s. 48; Zvl. vyd. 15/08, s. 291.

      (2)  Úř. věst. L 38, s. 40.

      (3)  Úř. věst. L 294, s. 32.


title: Věc C-582/08: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. července 2010 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska ( „Nesplnění povinnosti státem — Daň z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Články 169 až 171 — Třináctá směrnice 86/560/EHS — Článek 2 — Vrácení — Osoby povinné k dani neusazené v Unii — Pojistné činnosti — Finanční činnosti“ )

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. července 2010 — Evropská komise v. Spojené království Velké Británie a Severního Irska
   (Věc C-582/08) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Daň z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Články 169 až 171 - Třináctá směrnice 86/560/EHS - Článek 2 - Vrácení - Osoby povinné k dani neusazené v Unii - Pojistné činnosti - Finanční činnosti)
   2010/C 246/05
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a M. Afonso, zmocněnci)

      Žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: I. Rao, S. Hathaway, zmocněnci, K. Lasok, QC)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 169, 170 a 171 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) a čl. 2 odst. 1 třinácté směrnice Rady 86/560/EHS ze dne 17. listopadu 1986 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Úprava vracení daně z přidané hodnoty osobám povinným k dani neusazeným na území Společenství (Úř. věst. L 326, s. 40; Zvl. vyd. 09/01, s. 129) — Vnitrostátní právní předpisy, které neumožňují navrácení daně odvedené na vstupu u některých pojistných a finančních transakcí prováděných osobami povinnými k dani neusazenými na území Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


title: Věc C-662/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgerichts Düsseldorf (Německo) dne 14. prosince 2015 – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG v. BIOS Naturprodukte GmbH

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgerichts Düsseldorf (Německo) dne 14. prosince 2015 – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG v. BIOS Naturprodukte GmbH
   (Věc C-662/15)
   (2016/C 118/05)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Lohmann & Rauscher International GmbH & Co.

      Žalovaná: BIOS Naturprodukte GmbH

      Předběžná otázka

   Je třeba čl. 1 odst. 2 písm. f), článek 11, přílohu I bod 13 a přílohu VII bod 3 poslední odrážku směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (1) vykládat v tom smyslu, že uvedení zdravotnického prostředku, výrobku třídy 1, na trh, u něhož výrobce provedl postupy posuzování shody a který byl řádně označen označením CE, vyžaduje další postupy posuzování shody, pokud údaje ohledně farmaceutického centrálního čísla byly na vnějším obale zdravotnického prostředku přelepeny, nálepka obsahuje údaje o dovozci a farmaceutickém centrálním čísle, které mu bylo přiděleno, a ostatní údaje jsou nadále viditelné?

      (1)  Úř. věst. L 169, s. 1.


title: Spojené věci T-218/03 až T-240/03: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. června 2006 – Boyle a další v. Komise ( Rybolov — Víceleté orientační programy — Žádosti o zvýšení cílů za účelem zlepšení bezpečnosti — Rozhodnutí 97/413/ES — Zamítnutí Komise — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Pravomoc Komise )

text:
               12.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/19

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. června 2006 – Boyle a další v. Komise
   (Spojené věci T-218/03 až T-240/03) (1)

   („Rybolov - Víceleté orientační programy - Žádosti o zvýšení cílů za účelem zlepšení bezpečnosti - Rozhodnutí 97/413/ES - Zamítnutí Komise - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Pravomoc Komise“)
   (2006/C 190/32)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobci: Cathal Boyle (Killybegs, Irsko) a 22 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: P. Gallagher, SC, A. Collins, SC a D. Barry, solicitor)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Braun a B. Doherty, zmocněnci)

      Vedlejší účastník řízení podporující žalobce: Irsko (zástupci: D. O'Hagan a C. O'Toole, zmocněnci, ve spolupráci s D. Conlanem Smythem, advokátem)
   Předmět
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2003/245/ES ze dne 4. dubna 2003 o žádostech obdržených Komisí o zvýšení cílů víceletého orientačního programu IV za účelem zlepšení bezpečnosti, plavby na moři, hygieny, kvality výrobků a pracovních podmínek pro plavidla o celkové délce větší než dvanáct metrů (Úř. věst. L 90, s. 48) (neoficiální překlad) v rozsahu, v němž zamítá žádosti o zvýšení kapacity plavidel žalobců
   Výrok

               1)

               Žaloby podané Thomasem Fahertym (T-224/03), Ocean Trawlers Ltd (T-226/03), Larrym Murphym (T-236/03) a O'Neill Fishing Co. Ltd (T-239/03) se zamítají.

               2)

               Rozhodnutí Komise 2003/245/ES ze dne 4. dubna 2003 o žádostech obdržených Komisí o zvýšení cílů víceletého orientačního programu IV za účelem zlepšení bezpečnosti, plavby na moři, hygieny, kvality výrobků a pracovních podmínek pro plavidla o celkové délce větší než dvanáct metrů se zrušuje v rozsahu, v němž se vztahuje na plavidla ostatních žalobců.

               3)

               Komise ponese vlastní náklady, jakož i náklady řízení vynaložené žalobci uvedenými v bodě 2.

               4)

               Žalobci uvedení v bodě 1 ponesou vlastní náklady řízení.

               5)

               Irsko ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 239, 4.10.2003.


title: Věc T-505/17: Žaloba podaná dne 4. srpna 2017 – Inverni a další v. Komise a SRB

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/37

         Žaloba podaná dne 4. srpna 2017 – Inverni a další v. Komise a SRB
   (Věc T-505/17)
   (2017/C 347/48)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Inverni, SL (Madrid, Španělsko), Inverindesa, SL (Madrid), a Isaac Ignacio Fernández Fernández (Oviedo, Španělsko) (zástupci: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín a B. Fernández García, advokáti)

      Žalovaní: Evropská komise a Jednotný výbor pro řešení krizí

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál zrušil:

               —

               rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí přijaté výkonném zasedání dne ze 7. června 2017 (SRB/EES/2017/08), kterým se přijímá program řešení krize ve vztahu k Banco Popular Español, S.A.;

               —

               rozhodnutí Komise (EU) 2017/1246 ze dne 7. června 2017, kterým se schvaluje program řešení krize pro Banco Popular Español.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-481/17; Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL v. Jednotný výbor pro řešení krizí, T-482/17; Comercial Vascongada Recalde v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-483/17, García Suárez a další v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí; T-484/17, Fidesban a další v. Jednotný výbor pro řešení krizí; T-497/17, Sánchez del Valle a Calatrava Real State 2015 v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda v. Komise a Jednotný výbor pro řešení krizí.


title: Věc C-205/07: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Beroep te Gent – Belgie) – Trestní řízení/Lodewijk Gysbrechts, Santurel Inter BVBA ( Články 28 ES až 30 ES — Směrnice 97/7/ES — Ochrana spotřebitele v případě smluv uzavřených na dálku — Lhůta pro odstoupení od smlouvy — Zákaz požadovat od spotřebitele zálohu nebo zaplacení před koncem lhůty pro odstoupení od smlouvy )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/11

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 16. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van Beroep te Gent – Belgie) – Trestní řízení/Lodewijk Gysbrechts, Santurel Inter BVBA
   (Věc C-205/07) (1)

   („Články 28 ES až 30 ES - Směrnice 97/7/ES - Ochrana spotřebitele v případě smluv uzavřených na dálku - Lhůta pro odstoupení od smlouvy - Zákaz požadovat od spotřebitele zálohu nebo zaplacení před koncem lhůty pro odstoupení od smlouvy“)
   (2009/C 44/17)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hof van Beroep te Gent
   Účastníci původního trestního řízení
   Lodewijk Gysbrechts, Santurel Inter BVBA
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Hof van Beroep te Gent – Výklad článků 28 ES a 30 ES – Účinky vnitrostátní právní úpravy, která zakazuje požadovat od spotřebitele zálohu nebo zaplacení před uplynutím lhůty pro odstoupení od smlouvy, na obchod uvnitř Společenství – Slučitelnost s právem Společenství
   Výrok
   Článek 29 ES nebrání vnitrostátní právní úpravě zakazující dodavateli vyžadovat od spotřebitele v rámci přeshraničního obchodu uzavřeného na dálku zálohu nebo jakoukoli platbu před uplynutím lhůty pro odstoupení od smlouvy, avšak brání tomu, aby bylo při uplatňování této právní úpravy zakázáno požadovat před uplynutím uvedené lhůty číslo platební karty spotřebitele.

      (1)  Úř. věst. C 140, 23.6.2007.


title: Věc C-18/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. srpna 2006 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/36

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. srpna 2006 – Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-18/06) (1)

   (2006/C 294/67)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006.


title: Věc T-75/07 a T-363/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 2. září 2008 – Hamdi v. Rada

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/49

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 2. září 2008 – Hamdi v. Rada
   (Věc T-75/07 a T-363/07) (1)

   (2008/C 272/95)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí spojených věcí.

      (1)  Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


title: Věc C-146/10: Žaloba podaná dne 26. března 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/18

         Žaloba podaná dne 26. března 2010 — Evropská komise v. Rakouská republika
   (Věc C-146/10)
   2010/C 148/28
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: A. Marghelis a M. Adam, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Rakouská republika tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu a o změně směrnice 2004/35/ES (1), nebo v každém případě tím, že Komisi o uvedených předpisech v plném rozsahu neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 1. května 2008.

      (1)  Úř. věst. L 102, s. 15.


title: Věc C-451/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. listopadu 2009 společností Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 16. září 2009 ve věci T-162/07, Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia v. Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/31

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. listopadu 2009 společností Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia proti rozsudku Soudu prvního stupně (sedmého senátu) vydanému dne 16. září 2009 ve věci T-162/07, Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia v. Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství
   (Věc C-451/09 P)
   2010/C 24/57
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia (zástupci: N. Scandamis a M. Perakis, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               vyhovět tomuto kasačnímu opravnému prostředku a zrušit rozsudek vynesený sedmým senátem Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 16. září 2009 ve věci T-162/07 z důvodu nejednoznačnosti a nedostatečnosti odůvodnění, nesprávného výkladu právních pojmů uvedených v kasačním opravném prostředku a nesprávnému posouzení důkazů předložených v řízení v prvním stupni Soudem;

               —

               určit, že ve věci je možné vydat konečné rozhodnutí (čl. 61 první odrážka Statutu Soudního dvora) a s konečnou platností rozhodnout ve věci;

         podpůrně

               —

               vrátit věc Soudu prvního stupně, aby rozhodl o žalobě podané dne 8. května 2007 proti Radě Evropské unie a Komisi s cílem přiznání náhrady škody způsobené protiprávním jednáním nebo nečinností výše uvedených orgánů, tak jak se uvádí v žalobě v prvním stupni;

               —

               uložit Radě a Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Kasačním opravným prostředkem ze dne 16. listopadu 2009 společnost Pigasos Alieftiki Naftiki Etaireia napadá rozsudek vynesený dne 16. září 2009 Soudem prvního stupně ve věci T-162/07 z důvodu, že Soud porušil právo Společenství tím, že svůj rozsudek založil na nedostatečném odůvodnění, jakož i tím, že podal nesprávný výklad některých právních pojmů a vykonal nesprávné posouzení předložených důkazů.
   Konkrétně:

               I.

               Soud považoval za potřebné a v souladu se zásadou proporcionality ustanovení nařízení č. 2453/93, podle kterých tiskopis T2M je jediným přípustným prostředkem k prokázání původu ze Společenství v případě produktů mořského rybolovu chycených v mezinárodních vodách, které byly převezeny přes území třetí země. Podle navrhovatelky Soud neodpověděl na všechny její důvody a argumenty, zejména pokud jde o možnost, aby zákonodárce Společenství stanovil alternativně důkazní prostředky, s ohledem zejména na nevhodnost opatření k zajištění obchodu. Krom toho Soud dostatečně neodůvodnil svůj závěr týkající se nezbytnosti a přiměřenosti právní úpravy Společenství a podal nesprávný výklad povahy tiskopisu T2M jako dokumentu zakládajícího právo na volný pohyb.

               II.

               Podle navrhovatelky Soud nesprávným výkladem předložených dokumentů dospěl k závěru, že potvrzení vydaná tuniskými celními orgány společnosti Pigasos neměla obsah rovnocenný s obsahem položky č. 13 tiskopisu T2M. Ze spisu jako celku nicméně vyplývá, že produkty rybolovu byly ze strany tuniských celních orgánů předmětem stejného trvalého dohledu, jaký vyžaduje potvrzení T2M. Dokumenty vydané tuniskými orgány totiž potvrzují, že produkty rybolovu se nacházely na tuniském území v režimu „transitu“, který s sebou ve vnitrostátním právu nese trvalý dohled ze strany celních orgánů, podobně jako je dohled, který musí být potvrzen v položce č. 13 tiskopisu T2M.

               III.

               Soud krom toho tím, že rozhodl, že společnost Pigasos neposkytla důkaz o vyžadované péči v rámci své činnosti v Tunisku, se podle navrhovatelky dopustil nesprávného výkladu tohoto pojmu a posunul požadavek pozornosti a péče, které se vyžadují od podnikatele, až tak daleko, že vyžadoval obecnou nedůvěru vůči jednání výkonných orgánů třetích zemí, a to jen proto, že nejsou vázány právem Společenství.

         Z těchto důvodů navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr zrušil rozsudek vyhlášený Soudem ve věci T-162/07 a sám rozhodl ve věci samé nebo, pokud tak neučiní, vrátil věc Soudu.


title: Věc C-437/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de grande instance de Périgueux (Francie) dne 9. listopadu 2009 — AG2R Prévoyance v. Beaudout Père et Fils SARL

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de grande instance de Périgueux (Francie) dne 9. listopadu 2009 — AG2R Prévoyance v. Beaudout Père et Fils SARL
   (Věc C-437/09)
   2010/C 24/48
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal de grande instance de Périgueux

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: AG2R Prévoyance

      Žalovaná: Beaudout Père et Fils SARL

      Předběžná otázka

   Je úprava povinné účasti v doplňkovém režimu zdravotního pojištění obsažená v článku L 912-1 code de la sécurité sociale a dodatek, který se stal závazným z rozhodnutí veřejných orgánů na základě žádosti organizací zastupujících zaměstnavatele a pracovníky určitého odvětví a který upravuje pojištění u jediného subjektu určeného ke správě doplňkového režimu zdravotní péče, aniž by podniky z dotyčného odvětví mohly být od účasti v pojištění osvobozeny, v souladu s ustanoveními článků 81 ES a 82 ES, nebo určenému subjektu umožňují zneužívat dominantního postavení?


title: Věc T-367/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. listopadu 2008 – Dow AgroSciences a další v. Komise

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/36

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. listopadu 2008 – Dow AgroSciences a další v. Komise
   (Věc T-367/07) (1)

   (2009/C 19/71)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc C-255/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 5. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí — Využití odpadu — Realizace třetí linky spalovny odpadů ve městě Brescia — Uveřejnění žádosti o povolení — Směrnice 75/442/EHS, 85/337/EHS a 2000/76/ES)

text:
               25.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 199/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 5. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-255/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí - Využití odpadu - Realizace „třetí linky“ spalovny odpadů ve městě Brescia - Uveřejnění žádosti o povolení - Směrnice 75/442/EHS, 85/337/EHS a 2000/76/ES)
   (2007/C 199/07)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Konstantinidis, zmocněnec, F. Louis a A. Capobianco, advokáti)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. M. Braguglia, zmocněnec a M. Fiorilli, advokát)

      Vedlejší účastník řízení: Spojené království Velké Británie a Severního Irska, zastoupené T. Harrisem, jako zmocněncem, ve spolupráci s J. Maurici, barrister
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40) ve znění směrnice 97/11/ES ze dne 3. března 1997 (Úř. věst. L 73, s. 5) – Porušení čl. 12 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/76/ES ze dne 4. prosince 2000 o spalování odpadů (Úř. věst. L 332, s. 91) – Vydání povolení bez posouzení vlivu na životní prostředí a bez zveřejnění žádosti o povolení – Výstavba „třetí trasy“ spalovacího zařízení ASM Brescia SpA
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že nepodrobila záměr realizace „třetí linky“ spalovacího zařízení patřícího společnosti ASM Brescia SpA ještě před vydáním stavebního povolení řízení o posuzování vlivu na životní prostředí v souladu s články 5 až 10 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 uvedené směrnice.

               2)

               Italská republika tím, že s dostatečným předstihem nezpřístupnila veřejnosti na jednom nebo více veřejně přístupných místech oznámení o zahájení provozu „třetí linky“ uvedeného spalovacího zařízení, aby veřejnost mohla vyjádřit své připomínky ještě před rozhodnutím příslušného orgánu, a tím, že nezpřístupnila veřejnosti rozhodnutí o tomto oznámení spolu s kopií povolení, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 12 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/76/ES ze dne 4. prosince 2000 o spalování odpadů.

               3)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

               4)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 205, 20.8.2005.


title: Věc C-100/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. února 2017 společností Gul Ahmed Textile Mills Ltd proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 15. prosince 2016 ve věci T-199/04, Gul Ahmed Textile Mills Ltd v. Rada Evropské unie

text:
               29.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. února 2017 společností Gul Ahmed Textile Mills Ltd proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 15. prosince 2016 ve věci T-199/04, Gul Ahmed Textile Mills Ltd v. Rada Evropské unie
   (Věc C-100/17 P)
   (2017/C 168/28)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (zástupci: L. Ruessmann, avocat, J. Beck, solicitor)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie a Evropská komise

      Návrhová žádání

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               prohlásil kasační opravný prostředek za přípustný a opodstatněný,

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu,

               —

               rozhodl ve věci samé a zrušil nařízení 397/2004 (1) nebo vrátil věc Tribunálu k rozhodnutí o meritu žaloby na neplatnost, a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovatelkou v rámci kasačního opravného prostředku a řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku navrhovatelka uplatňuje následující argumenty:

               —

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že rozhodl, že navrhovatelka již neměla právní zájem na podání žaloby, pokud šlo o druhý a třetí žalobní důvod. Při svém rozhodování ohledně toho, zda má navrhovatelka i nadále právní zájem na podání žaloby, musí Tribunál zohlednit veškeré důkazy a informace, které mu jsou předloženy, a zkoumat celkový kontext věci. Pochybení Rady při stanovení dumpingového rozpětí plynou z metodologie a mohou se v budoucnu opakovat.

               —

               Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že bez řádného přezkoumání argumentů navrhovatelky (v některých případech dokonce bez jakéhokoliv jejich zkoumání) došel k závěru, že přeorientování unijní výroby směrem k segmentu unijního trhu s ložním prádlem vyšší hodnoty a zvýšení unijních dovozů ložního prádla od tureckých výrobců vyznačujících se podobnými charakteristikami jako výrobní odvětví Unie nenarušuje vztah příčinné souvislosti mezi tvrzeným dumpingem a podstatnou újmou údajně utrpěnou výrobním odvětvím Unie. Mimoto, závěry Tribunálu jsou založeny na zkreslení skutkových okolností uvedených v nařízení 397/2004 a na nesprávných právních kvalifikacích skutečností.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 397/2004 ze dne 2. března 2004 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu bavlněného ložního prádla pocházejícího z Pákistánu (Úř. věst. 2004, L 66, s. 1).


title: Věc F-122/07: Žaloba podaná dne 25. října 2007 – Marcuccio v. Komise

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/65

         Žaloba podaná dne 25. října 2007 – Marcuccio v. Komise
   (Věc F-122/07)
   (2008/C 64/108)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit sdělení ze dne 30. listopadu 2006 pod č. RELEX.K.4 D(2006) 522434;

               —

               zrušit sdělení ze dne 15. února 2007 pod č. D(2007) 502458;

               —

               zrušit rozhodnutí o ukončení šetření události ze dne 6. září 2001, když žalobce požádal o pomoc bezpečnostní služby delegace Evropské komise v Angole za účelem výměny pneumatiky na jeho osobním automobilu;

               —

               zrušit rozhodnutí, v jakékoliv formě, kterým žalovaná zamítla žádost ze dne 1. září 2006, kterou žalobce zaslal orgánu oprávněnému ke jmenování;

               —

               zrušit případně sdělení ze dne 16. července 2007 pod č. ADMIN.B.2/MB/nb D(07) 16072;

               —

               zrušit případně rozhodnutí, v jakékoliv formě, o zamítnutí stížnosti ze dne 26. března 2007 zaslané orgánu oprávněnému ke jmenování;

               —

               uložit žalované povinnost, aby provedla šetření za účelem zjištění událostí ze dne 5. května 2003, kdy vedoucí ad interim administrativního oddělení delegace Evropské komise v Angole řídil osobní automobil žalobce z místa, kde byli ubytováni, do místa vzdáleného přibližně čtyři kilometry, událostí ze dne 6. září 2001, a zda existuje mezi těmito událostmi vztah, jakož i povinnost, aby neprodleně oznámila žalobci výsledky šetření a na několika příslušných a viditelných místech vyvěsila oznámení obsahující výňatek ze závěrů šetření a zajistila přístup k těmto zjištěním; nebo podpůrně uložit žalované povinnost zaplatit žalobci z titulu náhrady nezvratné újmy, která mu vznikla v důsledku rozhodnutí o zamítnutí žádosti ze dne 1. září 2006, částku 100 000 eur, nebo vyšší nebo nižší částku, kterou Soud pro veřejnou službu bude považovat za oprávněnou a spravedlivou a s ohledem na újmu, která vznikne po dni, kdy byla podána projednávaná žaloba, částku 20 eur, nebo vyšší nebo nižší částku, kterou Soud pro veřejnou službu bude považovat za oprávněnou a spravedlivou, za každý den ode dne následujícího po dni podání této žaloby do dne, kdy po ukončení šetření bude žalobce obeznámen se zjištěními a tato zjištění budou adekvátně zveřejněna;

               —

               uložit žalované povinnost zaplatit žalobci z titulu náhrady nezvratné újmy, která mu již vznikla v důsledku odmítnutí zaslat mu překlad v italštině sdělení ze dne 30. listopadu 2006, částku 20 000 eur, nebo vyšší nebo nižší částku, kterou Soud pro veřejnou službu bude považovat za oprávněnou a spravedlivou; jakož i s ohledem na újmu, která mu vznikne po dni podání této žaloby, částku ve výši 2 eur nebo vyšší nebo nižší částku, kterou Soud pro veřejnou službu bude považovat za oprávněnou a spravedlivou za každý den ode dne následujícího po dni podání této žaloby do dne, kdy budou přijata všechna opatření k provedení rozhodnutí o neplatnosti odmítnutí;

               —

               uložit žalované povinnost zaplatit žalobci neprodleně po vydání rozsudku v této věci z titulu náhrady újmy, která mu již vznikla, jakož i újmy, která mu může vzniknout v budoucnosti, v důsledku rozhodnutí o ukončení šetření, co se týče nezvratné újmy, která mu již vznikla, částku 20 000 eur, nebo vyšší nebo nižší částku, kterou Soud pro veřejnou službu bude považovat za oprávněnou a spravedlivou; s ohledem na újmu, která mu vznikne po dni podání této žaloby, částku ve výši 25 eur, nebo vyšší nebo nižší částku, kterou Soud pro veřejnou službu bude považovat za oprávněnou a spravedlivou za každý den ode dne následujícího po dni podání této žaloby do dne, kdy žalovaná přijme všechna opatření k provedení rozhodnutí o neplatnosti rozhodnutí o ukončení šetření;

               —

               potvrdit nezákonnost skutečnosti, že alespoň do dne, kdy obdržel sdělení ze dne 30. listopadu 2006, nebyl žalobce obeznámen s rozhodnutím o ukončení šetření;

               —

               určit, že skutečnost, že žalobce nebyl obeznámen s ukončením šetření, je protiprávní;

               —

               uložit žalované povinnost zaplatit žalobci z titulu náhrady újmy v důsledku toho, že nebyl obeznámen s ukončením šetření, částku 50 000 eur, nebo vyšší nebo nižší částku, kterou Soud pro veřejnou službu bude považovat za oprávněnou a spravedlivou;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce na podporu svých argumentů uplatňuje tři následující žalobní důvody: 1) absolutní nedostatek odůvodnění i mimo jiné z důvodu nelogičnosti, nesouvislosti, nepřiměřenosti, nejasnosti a předstíraných důvodů a nedostatečné nebo nepřiměřené šetření; 2) závažné a zjevné porušení zákona; 3) porušení povinnosti řádné péče a řádného úředního postupu.


title: Věc T-710/15: Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2016 – Drex Technologies v. Rada

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/36

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2016 – Drex Technologies v. Rada
   (Věc T-710/15) (1)

   (2016/C 410/63)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 59, 15.2.2016.


title: Věc T-424/17: Žaloba podaná dne 10. července 2017 – Fruit of the Loom v. EUIPO – Takko (FRUIT)

text:
               25.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 318/14

         Žaloba podaná dne 10. července 2017 – Fruit of the Loom v. EUIPO – Takko (FRUIT)
   (Věc T-424/17)
   (2017/C 318/19)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fruit of the Loom, Inc. (Bowling Green, Kentucky, Spojené státy) (zástupci: S. Malynicz, QC a V. Marsland, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Takko Holding GmbH (Telgte, Německo)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „FRUIT“ – Ochranná známka Evropské unie č. 5 077 508

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. dubna 2017, ve věci R 2119/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a další účastnici řízení nést vlastní náklady řízení a nahradit náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 15 odst. 1 nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 65 odst. 6 nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-156/06: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 23. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Švédské království (Nesplnění povinností státem — Směrnice 2002/87/ES — Úvěrové instituce, pojišťovny a investiční podniky ve finančním konglomerátu — Doplňkový dozor — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/21

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 23. listopadu 2006 – Komise Evropských společenství v. Švédské království
   (Věc C-156/06) (1)

   (Nesplnění povinností státem - Směrnice 2002/87/ES - Úvěrové instituce, pojišťovny a investiční podniky ve finančním konglomerátu - Doplňkový dozor - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2006/C 331/36)
   Jednací jazyk: švédština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Maidani a K. Simonsson, zmocněnci)

      Žalované: Švédské království (zástupce: A. Falk, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinností státem – Nezajištění provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu a o změně směrnice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES (Úř. věst. L 35, s. 1)
   Výrok

               1)

               Švédské království tím, že ve stanovené lhůtě nepřijalo právní a správní ustanovení nezbytná pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu a o změně směrnice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Švédskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006.


title: Věc T-387/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2011 — Portugalsko v. Komise ( „EFRR — Snížení finanční pomoci — Globální dotace na podporu místních investic v Portugalsku — Žaloba na neplatnost — Skutečně vzniklé výdaje — Rozhodčí doložka“ )

text:
               9.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/12

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. března 2011 — Portugalsko v. Komise
   (Věc T-387/07) (1)

   (EFRR - Snížení finanční pomoci - Globální dotace na podporu místních investic v Portugalsku - Žaloba na neplatnost - Skutečně vzniklé výdaje - Rozhodčí doložka)
   2011/C 113/22
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, S. Rodrigues a A. Gattini, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Guerra e Andrade a L. Flynn, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 3772 ze dne 31. července 2007 o snížení finančního příspěvku poskytnutého z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) týkajícího se globální dotace na podporu místních investic v Portugalsku na základě rozhodnutí Evropské komise K(95) 1769 ze dne 28. července 1995.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Portugalská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 297, 8.12.2007.


title: Věc T-559/17: Žaloba podaná dne 9. srpna 2017 – Abdulkarim v. Rada

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/43

         Žaloba podaná dne 9. srpna 2017 – Abdulkarim v. Rada
   (Věc T-559/17)
   (2017/C 347/57)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mouhamad Wael Abdulkarim (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupci: J. P. Buyle a L. Cloquet, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/917 ze dne 29. května 2017, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, pokud jde o žalobce;

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2017/907 ze dne 29. května 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, pokud jde o žalobce;

               —

               uložil Radě náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalobcem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z nesprávného posouzení skutkového stavu, kterého se dopustila žalovaná, když měla za to, že žalobce se podílel na podpoře syrského režimu. Následující argumenty jsou tak předkládány proti tomu, co bylo uloženo v napadených aktech:

                           —

                           M. Abdulkarim nemůže být kvalifikován jako „přední podnikatel“;

                           —

                           není s tímto režimem spojen, nemá na něj žádný vliv a nepředstavuje skutečné riziko obcházení omezujících opatření přijatých z důvodu situace v Sýrii;

                           —

                           minulé zapojení M. Abdulkarima v rámci společnosti Alkarim For Trade and Industry LLC nebo jiných společností působících v odvětví ropy, průmyslových olejů, maziv a tuků na Středním východě také nemůže vést k tomu, aby byl kvalifikován jako „přední podnikatel“;

                           —

                           v Sýrii nemá bydliště, a proto tam nevykonává činnosti.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení obecné zásady proporcionality, jelikož opatření přijatá napadenými akty mají takové účinky, že by jako taková měla být považována za nepřiměřená.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z nepřiměřeného porušení práva vlastnit majetek a vykonávat výdělečnou činnost, jelikož sporná opatření mají za následek, že brání žalobci pokojně užívat jeho majetek a vykonávat hospodářskou svobodu.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci, jelikož napadené akty byly přijaty s cílem dosáhnout jiných než stanovených cílů, a sice vyloučit žalobce z trhu za účelem zvýhodnění dalších vedlejších účastníků na tomto trhu, a jsou tak stižena zneužitím pravomoci.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění stanovené v čl. 296 druhý pododstavec SFEU, jelikož odůvodnění napadených aktů je ve skutečnosti čistě formální a je nepravděpodobné, že by bylo předmětem podrobných úvah ze strany žalované.


title: Věc T-113/10: Žaloba podaná dne 8. března 2010 — Španělsko v. Komise

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/74

         Žaloba podaná dne 8. března 2010 — Španělsko v. Komise
   (Věc T-113/10)
   2010/C 113/108
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: J. Rodríguez Cárcamo)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2009) 10678 konečné, ze dne 23. prosince 2009, o snížení finanční podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) určené pro operační program „Baskicko“, cíl 2 (1997-1999) ve Španělsku, na základě rozhodnutí K(98) 121 ze dne 5. února 1998, EFRR č. 97 11 09 007, a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Předmět sporu má základ v rozhodnutí Komise K(98) 121 ze dne 5. února 1998, jímž Komise poskytla podporu z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) a z Evropského sociálního fondu (ESF) určenou pro operační program v regionu Baskicko, jež spadal do rámce podpory Společenství pro strukturální pomoc ve španělských regionech cíle 2 pro roky 1997-1999, v maximální výši 291 862 367 eur k tíži EFRR.
   Podle rozhodnutí napadeného v tomto řízení došlo při provádění uvedeného operačního programu k nesrovnalostem ve 24 ze 37 projektů, což se týkalo celkem 4 844 712 820 peset a vyžaduje finanční opravu ve výši 27 794 540,77 eur.
   Na podporu své žaloby uvádí žalobce následující žalobní důvody:

               —

               Porušení článku 24 nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988 (1) tím, že v napadeném rozhodnutí byla použita metoda extrapolace, neboť uvedený článek nestanoví možnost extrapolovat nesrovnalosti zjištěné při konkrétních činnostech na všechny činnosti zahrnuté v operačních programech financovaných z prostředků EFRR. Oprava uplatněná Komisí v napadeném rozhodnutí nemá právní základ, protože interní pokyny Komise ze dne 15. října 1997 k čistým finančním opravám v rámci použití článku 24 nařízení (EHS) č. 4253/88 nemohou mít podle rozsudku ze dne 6. dubna 2000, Španělsko v. Komise (2) mít právní účinky vůči členským státům, a protože článek 24 se týká pouze snížení podpory, při jejímž přezkumu byly zjištěny nesrovnalosti, přičemž tato zásada byla porušena provedením oprav metodou extrapolace.

               —

               Podpůrně, porušení článku 24 nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ve spojení s čl. 4 odst. 3 SEU (zásada loajální spolupráce), provedením opravy metodou extrapolace, ačkoli v upravených smlouvách nebyl zjištěn žádný nedostatek v oblasti provádění, kontroly ani auditu, neboť správní orgány uplatnily španělskou právní úpravu, o které SDEU neprohlásil, že je v rozporu s právem Evropské unie. Dodržování vnitrostátního práva správními orgány, ačkoli může vést ke konstatování, ze strany Komise, nesrovnalostí či konkrétních porušení práva Evropské unie, nemůže být základem pro extrapolaci z důvodu nedostatků v oblasti provádění, jestliže o právním předpisu uplatněném danými orgány SDEU neprohlásil, že je v rozporu s právem Evropské unie, a jestliže ani Komise proti členskému státu nepodala k Soudnímu dvoru žalobu na základě článku 258 SFEU.

               —

               Podpůrně, porušení článku 24 nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 v důsledku nereprezentativnosti vzorku použitého při uplatnění opravy metodou extrapolace. Komise při uplatnění extrapolace vycházela z velmi omezeného počtu projektů (37 z 3 348), jež nezohledňoval všechny podstatné oblasti operačního programu, přičemž zahrnula náklady dříve odečtené španělskými orgány, vycházela z deklarovaných nákladů, a nikoli z přidělené podpory a použila počítačový program se spolehlivostí nižší než 85 %. Daný vzorek proto nesplňuje nezbytné podmínky reprezentativnosti, aby mohl sloužit jako základ pro extrapolaci.

               —

               Nakonec má Španělské království za to, že oznámení o existenci nesrovnalostí španělským orgánům (k čemuž došlo v srpnu roku 2005, přičemž se většinou jednalo o nesrovnalosti z let 1998 a 1999) by mělo vést k promlčení daných nesrovnalostí na základě uplynutí čtyřleté promlčecí lhůty stanovené v článku 3 nařízení č. 2988/95 (3).

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí ustanovení k nařízení č. 2052/88 týkající se koordinace mezi činnostmi jednotlivých strukturálních fondů navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými stávajícími finančními nástroji (Úř. věst. L 374, s. 1).

      (2)  Věc C-443/97, Sb. rozh. s. I-2415.

      (3)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1; Zvl. vyd. 01/01, s. 340).


title: Věc T-378/11: Žaloba podaná dne 18. července 2011 — Langguth Erben v. OHIM (MEDINET)

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/55

         Žaloba podaná dne 18. července 2011 — Langguth Erben v. OHIM (MEDINET)
   (Věc T-378/11)
   2011/C 269/121
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG (Traben-Trarbach, Německo) (zástupci: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 10. května 2011 vydané v odvolacím řízení ve věci R 1598/2010-4 a týkající se přihlášky ochranné známky Společenství č. 8 786 485;

               —

               uložil Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „MEDINET“ pro výrobky zařazené do třídy 33 — přihláška č. 8 786 485.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí zápisu seniority přihlašované ochranné známky na základě starších národních a mezinárodních ochranných známek.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení článků 34, 75 a 77 nařízení č. 207/2009 tím, že odvolací senát (i) protiprávně zamítl zápis seniority, (ii) nevypořádal se s vyjádřením žalobkyně k rozhodnutím odvolacích senátů o právech přednosti a seniority, a (iii) nestanovil termín k ústnímu jednání.


title: Věc C-310/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curte de Apel Bacău (Rumunsko) dne 29. června 2010 — Ministerul Justiției și Libertăților Cetățenești v. Ștefan Agafiței a další

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curte de Apel Bacău (Rumunsko) dne 29. června 2010 — Ministerul Justiției și Libertăților Cetățenești v. Ștefan Agafiței a další
   (Věc C-310/10)
   ()
   2010/C 234/44
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curte de Apel Bacău

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Ministerul Justiției și Libertăților Cetățenești

      Odpůrci: Ștefan Agafiței, Apetroaei Raluca, Bărbieru Marcel, Budeanu Sorin, Chiagă Luminița, Crăciun Mihaela, Curpăn Sorin-Vasile, Dabija Mihaela, Damian Mia-Cristina, Danalache Sorina, Dogaru Oana-Alina, Dorneanu Geanina, Galavan Adina-Cătălina, Grancea Gabriel, Radu (Hobjilă) Mădălina, Iacobuț Nicolae Cătălin, Lăcătușu Roxana, Lupașcu Sergiu, Maftei Smaranda, Mărmureanu Silvia, Oborocianu Maria, Panfil Simona, Pânzaru Oana-Georgeta, Păduraru Laurențiu, Pîrjol-Năstase Elena, Pocovnicu Ioana, Pușcașu Alina, Ștefănescu Cezar, Ștefănescu Roxana, Țimiraș Ciprian, Vintilă Cristina

      Další účastníci řízení: Tribunal Bacău, Curte de Apel Bacău, Ministerul Economiei si Finanțelor Publice, Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării

      Předběžné otázky

               1)

               Brání článek 15 směrnice Rady 2000/43/ES, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ (1), a článek 17 směrnice Rady 2000/78/ES, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (2) — obě provedené do vnitrostátního práva prostřednictvím OG [Ordonanza Guvernului (nařízení vlády)] č. 137/2000, ve znění posledního zveřejnění a změn — vnitrostátnímu předpisu nebo rozsudku Curte Constituțională (ústavního soudu), který zakazuje vnitrostátním soudům přiznat diskriminovaným žalobcům náhradu majetkové nebo nemajetkové újmy považovanou za přiměřenou v případech, kdy se náhrada škody vzniklé v důsledku diskriminace týká platových nároků stanovených zákonem přiznaných určité socio-profesní kategorii osob, která se liší od kategorie žalobců? V tomto smyslu viz rozsudky Curte Constituțională ze dne 4. prosince 2008 č. 1325 a ze dne 25. února 2010 č. 146.

               2)

               Je vnitrostátní soud v případě kladné odpovědi na první otázku povinen vyčkat zrušení nebo změny ustanovení vnitrostátního práva nebo změny judikatury Curte Constituțională, které jsou případně v rozporu s ustanoveními práva Společenství, nebo má tento soud přímo a bezprostředně použít v probíhajícím soudním řízení právní předpisy Společenství s ohledem na jejich výklad Soudním dvorem Evropské unie, a neuplatnit tak žádná ustanovení vnitrostátního práva nebo rozsudku Curte Constituțională, která jsou v rozporu s právními předpisy Společenství?

      (1)  Směrnice ze dne 29. června 2000 (Úř. věst. L 180, s. 22; Zvl. vyd. 20/01, s. 23).

      (2)  Směrnice ze dne 27. listopadu 2000 (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79).


title: Věc C-273/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 8. června 2015 – ZS „Ezernieki“ v. Lauku atbalsta dienests

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Lotyšsko) dne 8. června 2015 – ZS „Ezernieki“ v. Lauku atbalsta dienests
   (Věc C-273/15)
   (2015/C 262/14)
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākā tiesa

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: ZS „Ezernieki“

      Žalovaný: Lauku atbalsta dienests

      Předběžné otázky

               1)

               Je uplatnění právních účinků stanovených v čl. 71 odst. 2 nařízení č. 817/2004 (1) v případě agroenvironmentální podpory, která byla poskytnuta na tu část původně oznámené plochy, u níž byly po dobu pěti let plněny požadavky pro pobírání této podpory, slučitelné s cílem, jejž sledují nařízení č. 1257/99 (2) a č. 817/2004, a se zásadou proporcionality?

               2)

               Musí se článek 17 Listiny základních práv Evropské unie ve spojení s článkem 52 této Listiny vykládat v tom smyslu, že uplatnění právních účinků stanovených v čl. 71 odst. 2 nařízení č. 817/2004 v případě agroenvironmentální podpory, která byla poskytnuta na tu část původně oznámené plochy, u níž byly po dobu pěti let plněny požadavky pro pobírání této podpory, je s výše uvedenými články slučitelné?

               3)

               Musí se článek 52 Listiny základních práv Evropské unie vykládat v tom smyslu, že umožňuje neuplatnění právních účinků, jež jsou podle nařízení a podle ustanovení, která členský stát přijal v souladu s tímto nařízením, považovány za závazné, pokud v konkrétním případě existují určité zvláštní okolnosti, z nichž lze vyvodit, že dané omezení může být považováno za nepřiměřené?

               4)

               Lze s ohledem na cíl sledovaný nařízeními č. 1257/99 a č. 817/2004 a s ohledem na způsob, jakým tyto právní předpisy omezují rozhodovací prostor ponechaný členským státům, připustit, aby nalézací soud nepoužil v plném rozsahu článek 84 vyhlášky Rady ministrů č. 295 ze dne 23. března 2010 nazvané „Vyhláška o poskytování, řízení a kontrole státních podpor a podpor z prostředků Evropské unie na rozvoj zemědělství, určených ke zlepšení zemědělské a přirozené krajiny“, který se týká vrácení podpory, pokud by použití tohoto článku mohlo za konkrétních okolností způsobit porušení zásady proporcionality, tak jak je vykládána v soudním systému daného členského státu?

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 817/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (Úř. věst. L 153, s. 30; Zvl. vyd. 03/46, s. 87).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení (Úř. věst. L 160, s. 80; Zvl. vyd. 03/25, s. 391).


title: Věc T-77/14: Žaloba podaná dne 4. února 2014 – EE v. OHIM (vzorovaná šedá plocha)

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/46

         Žaloba podaná dne 4. února 2014 – EE v. OHIM (vzorovaná šedá plocha)
   (Věc T-77/14)
   2014/C 135/58
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: EE Ltd (Halfield, Spojené království) (zástupce: P. Brownlow, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 24. října 2013 ve věci R 704/2013-1.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka v podobě vzorované šedé plochy pro zboží a služby tříd 7, 9, 16, 25, 35-39, 41, 42 a 45 – přihláška ochranné známky Společenství č. 11 388 386

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Přihlašovaná ochranná známka není způsobilá k zápisu.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-20/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal administratif (Lucembursko) dne 16. ledna 2012 — Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin v. Lucemburské velkovévodství

text:
               31.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal administratif (Lucembursko) dne 16. ledna 2012 — Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-20/12)
   2012/C 98/20
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal administratif

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin

      Žalované: Lucemburské velkovévodství

      Předběžné otázky

   Jsou s ohledem na zásadu rovného zacházení v rámci práva Společenství vyjádřenou v článku 7 nařízení č. 1612/68 (1) důvody vzdělávací a rozpočtové politiky uváděné lucemburským státem, tedy snaha podpořit nárůst podílu osob, které jsou držiteli vysokoškolského diplomu, který je v současné době v mezinárodním srovnání vzhledem k počtu obyvatel Lucemburska nedostatečný, přičemž tyto důvody by byly vážně ohroženy, pokud by lucemburský stát musel poskytovat finanční podporu vysokoškolského studia všem studentům tak, aby tito mohli absolvovat své vysokoškolské studium v kterékoli zemi světa, a to bez ohledu na jejich vazbu na společnost velkovévodství, což by mělo za následek nepřiměřené zatížení rozpočtu lucemburského státu, takovými důvody ve smyslu výše citované judikatury Společenství, které jsou způsobilé odůvodnit rozdílné zacházení, které vyplývá z požadavku pobytu, jehož splnění je pro účely přiznání podpory vysokoškolského studia vyžadováno jak od lucemburských státních příslušníkům, tak státních příslušníků jiných členských států?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (Úř. věst. L 257, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 15).


title: Věc C-431/13: Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 5. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Frankfurt am Main – Německo) – Vietnam Airlines Co. Ltd v. Brigitta Voss, Klaus-Jürgen Voss

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/46

         Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 5. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Frankfurt am Main – Německo) – Vietnam Airlines Co. Ltd v. Brigitta Voss, Klaus-Jürgen Voss
   (Věc C-431/13) (1)

   2014/C 315/76
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda čtvrtého senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 325, 9.11.2013.


title: Věc C-55/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) dne 1. února 2016 – Evo Bus GmbH v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Argeș

text:
               25.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) dne 1. února 2016 – Evo Bus GmbH v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Argeș
   (Věc C-55/16)
   (2016/C 145/24)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Evo Bus GmbH

      Odpůrce: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Argeș

      Předběžná otázka

   Brání/bránila ustanovení osmé směrnice (79/1072/[EHS]) (1), jakož i zásada daňové neutrality, právním předpisům členského státu, které s ohledem na zásadu jistoty zdanění upravují/upravovaly podmínky pro uplatnění nároku na vrácení daně z přidané hodnoty, jako je v projednávaném případě důkaz o zaplacení daně dodavateli?

      (1)  Osmá směrnice Rady 79/1072/EHS ze dne 6. prosince 1979 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Úprava vracení daně z přidané hodnoty osobám povinným k dani neusazeným v tuzemsku (Úř. věst. L 331, 27.12.1979, s. 11).


title: Rozsudek soudu prvního stupně ze dne 6. října 2004 ve věci T-294/02, Miguel Vicente-Nuñez proti Komisi Evropských společenství (Výkon rozsudku Soudu — Rozhodnutí týkající se služebního povýšení — Počet let odsloužených v platové třídě — Datum nabytí účinku)

text:
               18.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/17

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 6. října 2004
   ve věci T-294/02, Miguel Vicente-Nuñez proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Výkon rozsudku Soudu - Rozhodnutí týkající se služebního povýšení - Počet let odsloužených v platové třídě - Datum nabytí účinku)
   (2004/C 314/43)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci 294/02, Miguel Vicente-Nuñez, úředník Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Kraainem (Belgie), zastoupený M. A. Lucasem, advokátem, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: C. Berardis-Kayser a L. Lozano Palacios, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise o služebním povýšení žalobce do platové třídy A 5/3 za období 1998, které bylo přijato k výkonu rozsudku vydaného Soudem dne 9. března 2000, ve věci T-10/99, v rozsahu, v němž omezuje účinek rozsudku k datu 1. dubna 2000, a kromě toho návrh na náhradu škody, Soud (třetí senát), ve složení J. Azizi, předseda senátu, M. Jaeger a F. Dehousse, soudci, vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 6. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Rozhodnutí Komise ze dne 11. června 2002 se zrušuje v rozsahu, v němž nemá za účinek uvedení M. Vicente–Nuñeze do situace, která je z hlediska počtu jeho let odsloužených v platové třídě srovnatelná se situací, ve které by se nacházel, pokud by byl povýšen do platové třídy A5 dne 1. dubna 1998.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Komise ponese náhradu nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 289, ze dne 23.11.2002.


title: Věc T-193/10: Žaloba podaná dne 26. dubna 2010 — Scuola Elementare Maria Montessori v. Komise

text:
               3.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/46

         Žaloba podaná dne 26. dubna 2010 — Scuola Elementare Maria Montessori v. Komise
   (Věc T-193/10)
   2010/C 179/80
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Scuola Elementare Maria Montessori (Řím, Itálie) (zástupce: A. Nucara, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise obsažené v dopise ze dne 15. února 2010, ve kterém žalovaná odmítla výtky vznesené žalobkyní;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba je namířena proti rozhodnutí obsaženému v dopise ze dne 15. února 2010, kterým se odmítá výtka vznesená žalobkyní.
   Uvedená výtka se týká nejen osvobození od obecní daně z nemovitosti, jako ve věci T-192/10, Pietro Ferraci v. Komise, ale rovněž částečného osvobození (rovnajícího se 50 %) od korporační daně podle italských daňových předpisů.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou obdobné důvodům a argumentům uplatněným ve věci T-192/10.


title: Věc T-89/15: Žaloba podaná dne 23. února 2015 – Niagara Bottling v. OHIM (NIAGARA)

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/44

         Žaloba podaná dne 23. února 2015 – Niagara Bottling v. OHIM (NIAGARA)
   (Věc T-89/15)
   (2015/C 118/56)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Niagara Bottling LLC (Ontario, Spojené státy) (zástupce: M. Edenborough, QC)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis č. 1 153 535 slovní ochranné známky „NIAGARA“ s vyznačením Evropské unie

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 12. prosince 2014, ve věci R 784/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-679/15: Žaloba podaná dne 23. listopadu 2015 – Novartis v. OHIM (Vyobrazení zeleno-bílého půlměsíce)

text:
               7.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/20

         Žaloba podaná dne 23. listopadu 2015 – Novartis v. OHIM (Vyobrazení zeleno-bílého půlměsíce)
   (Věc T-679/15)
   (2016/C 090/27)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novartis AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupce: M. Zintler, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství (Vyobrazení zeleno – bílého půlměsíce) – Přihláška č. 13 189 139

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 23. září 2015, ve věci R 78/2015-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               určil, že čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 nebrání zápisu dotčeného označení (ochranná známka Společenství č. 13 189 139) ohledně výrobků náležejících do třídy 5, které jsou popsány v přihlášce;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-360/08: Žaloba podaná dne 3. září 2008 – Španělsko v. Komise

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/46

         Žaloba podaná dne 3. září 2008 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-360/08)
   (2008/C 272/90)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: J. Rodríguez Cárcamo)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce
   Španělské království navrhuje Soudu prvního stupně, aby:

               —

               neuplatňoval Pokyny pro určení finančních oprav, které mají být uplatněny na výdaje spolufinancované ze strukturálních fondů a fondu soudržnosti v případě porušení pravidel o veřejných zakázkách, konečné znění ze dne 29. listopadu 2007, COCOF 07/0037/03-ES

               —

               zrušil rozhodnutí Komise Evropských společenství K(2008) 3247 ze dne 25. června 2008 o snížení podpory z Fondu soudržnosti skupině projektů č. 2001.ES.16.C.P.E.036 (sanace severního hydrografického povodí [Cuenca Hidrográfica del Norte] v Galicii-2001) a

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Tento spor se dotýká skupiny projektů na vylepšení stávajících a nově postavených systémů čerpání vody, rozšíření, úpravy a vylepšení sítě zařízení na sběr a čištění vod, jež se nacházejí v různých místech v Galicii. Komisí původně poskytnuté spolufinancování ze strany Společenství dosahovalo 80 % dotovatelných veřejných výdajů.
   V dopise Komise zaslaném žalobci v červenci 2007 byly navrženy opravy nesrovnalostí zjištěných během předchozího auditu. V závěru uvedeného dopisu byly uvedeny dvě nesrovnalosti odůvodňující vydání napadeného rozhodnutí a příslušné návrhy finančních oprav: neoprávněné použití zrychleného řízení ve vztahu k veřejné zakázce a neoprávněné zohlednění zkušeností jako kritéria pro přidělení několika zakázek. Návrhy finanční opravy dosahovaly 697 901 eur a 354 591 eur.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty ve věci T-359/08, Španělsko v. Komise.


title: Věc C-348/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. srpna 2006 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 6. června 2006 ve věci T-10/02, Girardot v. Komise

text:
               14.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/5

         Kasační opravný prostředek podaný dne 17. srpna 2006 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 6. června 2006 ve věci T-10/02, Girardot v. Komise
   (Věc C-348/06 P)
   (2006/C 249/11)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Martin, F. Clotuche-Duvieusart, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Marie-Claude Girardot
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
   Svým kasačním opravným prostředkem účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Soudu ze dne 6. června 2006 ve věci T-10/02;

               —

               uložil Komisi, aby M.-C. Girardot uhradila částku 23 917,4 eur;

               —

               rozhodl, že každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení vzniklé v tomto řízení a v řízení probíhajícím před Soudem prvního stupně Evropských společenství.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) na podporu svého kasačního opravného prostředku vznáší jediný důvod, vycházející z porušení článku 236 ES a podmínek vzniku odpovědnosti Komise. Tato účastnice řízení v podstatě Soudu vytýká, že pojem ztráta „příležitosti“ zastávat pracovní místo zaměnil za pojem rovnocenný ztrátě „zajištění“ zastávat takové pracovní místo – přičemž tak nesprávně zohlednil prostor pro uvážení, kterým Komise tradičně disponuje v oblasti přijímání do zaměstnání – a v důsledku toho uplatnil nesprávnou metodu výpočtu částky dlužné Komisí za účelem náhrady za ztrátu příležitosti být zaměstnán, vyplývající z protiprávního rozhodnutí tohoto orgánu. Pouze skutečná a určitá škoda totiž může vést k odškodnění. V projednávaném případě je přitom pro dotyčnou jedinou skutečnou a určitou škodou škoda, která vyplývá z toho, že Komise nepřezkoumala kandidaturu dotyčné, a nikoli škoda, která vyplývá z hypotetické ztráty odměny.
   Komise krom toho poukazuje na to, že kritérium ztráty odměny zohledněné Soudem pro výpočet nahraditelné škody je samo o sobě nahodilé, neboť pokud by dotyčná během dotčeného období vykonávala zaměstnání mimo orgány Společenství za vyšší odměnu než zaměstnání, do nějž mohla být přijata v Komisi, neexistovala by žádná ztráta odměny, kterou je třeba nahradit. Metoda uplatněná Soudem tedy může rovněž zavést diskriminaci mezi uchazeči o přijetí do téhož zaměstnání podle toho, zda tito uchazeči vykonávají či nikoli zaměstnání za vyšší odměnu než zaměstnání, do nějž měli příležitost být přijati.


title: Věc T-461/11: Žaloba podaná dne 22. srpna 2011 — Natura Selection v. OHIM — Menard (natura)

text:
               19.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 340/25

         Žaloba podaná dne 22. srpna 2011 — Natura Selection v. OHIM — Menard (natura)
   (Věc T-461/11)
   2011/C 340/52
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Natura Selection, SL (Barcelona, Španělsko) (zástupce: E. Sugrañes Coca, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Ernest Menard SA (Bourseul, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil tuto žalobu za přípustnou;

               —

               nařídil OHIM předložit v řízení důkazy proslulosti, na které žalovaný odkazoval v odvolacím řízení R 2454/2010-2 a které jsou označeny v bodě 39 žaloby;

               —

               zrušil rozhodnutí ze dne 8. června 2001 ve věci R 2454/2010-2, vydané druhým odvolacím senátem OHIM, a rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 21. října 2010 ve věci B 1072513;

               —

               připustil v plném rozsahu zápis obrazové ochranné známky č. 4 713 368„natura“, zamítnutý v rámci námitkového řízení B 1072513;

               —

               uložil OHIM náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „natura“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 14, 20, 25 a 35.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Ernest Menard SA

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „natura“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 19 a 20.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), vzhledem k neexistenci nebezpečí záměny kolidujících ochranných známek.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).