title: Věc T-174/14: Žaloba podaná dne 20. března 2014 – Dieckerhoff Guss v. Komise

text:
               12.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/47

         Žaloba podaná dne 20. března 2014 – Dieckerhoff Guss v. Komise
   (Věc T-174/14)
   2014/C 142/61
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Dieckerhoff Guss GmbH (Gevelsberg, Německo) (zástupci: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, advokáti)

      Žalovaná: Evropská Komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ve smyslu čl. 108 odst. 2 SFEU, které žalovaná přijala ve věci „Státní podpora SA. 33995 (2013/C) – Německo, Podpora elektřiny z obnovitelných zdrojů a nižší příplatek EEG pro uživatele s vysokou spotřebou energie“ a které zveřejnila spolu s výzvou k předložení připomínek (Úř. věst. 2014, C 37, s. 73),

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uplatňuje žalobkyně následující žalobní důvody:

               1.

               Porušení podstatných náležitostí

                           —

                           Žalobkyně zde tvrdí, že žalovaná své rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ve smyslu čl. 108 odst. 2 SFEU dostatečně neodůvodnila, ve smyslu čl. 296 druhého pododstavce SFEU. Rozhodnutí o zahájení neobsahuje konkrétní věcné posouzení založené na věcných a právních úvahách ohledně existence všech znaků ve smyslu článku 107 odst. 1 SFEU.

               2.

               Porušení Smluv

                           —

                           Žalobkyně v tomto rámci tvrdí, že rozhodnutí Komise o zahájení porušuje čl. 107 odst. 1 SFEU. Podotýká, že Soudní dvůr již ve svém rozsudku ze dne 13. března 2001, PreussenElektra (C-379/98, Recueil, s. I-2099), rozhodl, že německý zákon o upřednostňování obnovitelných zdrojů energie (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien – EEG) neposkytuje podpory. Podstata EEG se nezměnila. Zejména nedošlo k jakýmkoliv změnám základních prvků pro jeho posouzení z pohledu kartelového práva. To platí i pro rozhodnutí ze dne 22. května 2002 (Úř. věst. C 164, s. 5), kterým žalovaná konstatovala, že EEG nepředstavuje podporu.

                           —

                           Žalobkyně dále tvrdí, že stanovení maximální výše „příplatku EEG“ nenaplňuje znaky, na jejichž základě by ho bylo možné kvalifikovat jako podporu dle čl. 107 odst. 1 SFEU. Zejména uvádí, že stanovení maximální výše „příplatku EEG“ není výhodou, kterou by podnik nezískal za obvyklých tržních podmínek, že nemá selektivní povahu, že se nejedná o podporu poskytovanou státem ze státních prostředků a že nenarušuje hospodářskou soutěž ani potenciálně neovlivňuje obchod mezi členskými státy.

               3.

               Slučitelnost s vnitřním trhem

                           —

                           Pokud by měl Tribunál za to, že se o státní podporu jedná, žalobkyně se domnívá, že by byla slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. b) a c) SFEU.


title: Věc F-70/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 21. července 2016 – Simon v. Komise „Veřejná služba – Úředníci – Důchody – Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu – Důchodové nároky nabyté před nástupem do služebního poměru k Unii ve vnitrostátním důchodovém systému – Převod do důchodového systému Unie – Návrh na započtení příspěvkových let – Pojem akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Zjevná nepřípustnost – Článek 81 jednacího řádu“

text:
               3.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 364/51

      Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 21. července 2016 – Simon v. Komise
      (Věc F-70/14) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu - Důchodové nároky nabyté před nástupem do služebního poměru k Unii ve vnitrostátním důchodovém systému - Převod do důchodového systému Unie - Návrh na započtení příspěvkových let - Pojem akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Zjevná nepřípustnost - Článek 81 jednacího řádu“)
      (2016/C 364/65)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Anne-Claire Simon (Brusel, Belgie) (zástupci: původně D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas a J.-N. Louis, advokáti, poté J.-N. Louis, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně J. Currall a G. Gattinara, zmocněnci, poté G. Gattinara, zmocněnec, nakonec G. Gattinara a F. Simonetti, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na zrušení rozhodnutí o převodu důchodových nároků žalobkyně do důchodového systému Unie na základě nových obecných prováděcích ustanovení (OPU) k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011 a podpůrně návrh, aby Komise nahradila škodu, která vznikla z důvodu nadměrně dlouhé doby vyřízení její žádosti o převod

         Výrok usnesení

                  1)

                  Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

                  2)

                  Anne-Claire Simon ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 3. 11. 2014, s. 28.


title: Věc T-3/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2011 — Itálie v. Komise ( „Státní podpory — Dočasný obranný mechanismus pro stavbu lodí — Změna režimu podpor předem schváleného Komisí zamýšlená italskými orgány — Rozhodnutí prohlašující režim podpor za neslučitelný se společným trhem“ )

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2011 — Itálie v. Komise
   (Věc T-3/09) (1)

   (Státní podpory - Dočasný obranný mechanismus pro stavbu lodí - Změna režimu podpor předem schváleného Komisí zamýšlená italskými orgány - Rozhodnutí prohlašující režim podpor za neslučitelný se společným trhem)
   2011/C 89/35
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Italská republika (zástupce: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: E. Righini, C. Urraca Caviedes a V. Di Bucci, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2010/38/ES ze dne 21. října 2008 o státní podpoře C-20/08 (ex N 62/08), kterou Itálie zamýšlí poskytnout na základě změny režimu podpor N 59/04 týkajícího se dočasného obranného mechanismu pro stavbu lodí (Úř. věst. L 17, s. 50).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 7.3.2009.


title: Věc C-518/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Niedersächsisches Finanzgericht (Německo) dne 18. listopadu 2014 – Senatex GmbH v. Finanzamt Hannover-Nord

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Niedersächsisches Finanzgericht (Německo) dne 18. listopadu 2014 – Senatex GmbH v. Finanzamt Hannover-Nord
   (Věc C-518/14)
   (2015/C 034/12)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Niedersächsisches Finanzgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Senatex GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Hannover-Nord

      Předběžné otázky

               1)

               Je účinek ex nunc u původní faktury, který konstatoval Soudní dvůr ve věci „Terra Baubedarf Handel“ (rozsudek ze dne 29. dubna 2004, C-152/02, Recueil, s. 2004, 5583 (1)), relativizován v případě doplnění neúplné faktury – k němuž došlo v projednávané věci – rozhodnutími Soudního dvora ve věci „Pannon Gép“ (rozsudek ze dne 15. července 2010, C-368/09 (2)) a ve věci „Petroma Transport“ (rozsudek ze dne 8. května 2013, C-271/12 (3)) do té míry, že Soudní dvůr chtěl v takovém případě výsledně připustit zpětný účinek?

               2)

               Jaké minimální požadavky je nutno stanovit pro fakturu způsobilou k opravě, u níž by byl přípustný zpětný účinek? Musí již původní faktura obsahovat daňové identifikační číslo nebo identifikační číslo pro DPH, nebo může být toto číslo doplněno později s tím, že odpočet daně z původní faktury zůstane zachován?

               3)

               Je oprava faktury provedena včas, pokud se tak stane až v rámci řízení o námitce, které směřuje proti rozhodnutí (pozměňovací rozhodnutí) finančního úřadu?

      (1)  ECLI:EU:C:2004:268.

      (2)  ECLI:EU:C:2010:441.

      (3)  ECLI:EU:C:2013:297.


title: Věc T-484/10: Žaloba podaná dne 14. října 2010 — Gas Natural Fenosa SDG v. Komise

text:
               4.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/50

         Žaloba podaná dne 14. října 2010 — Gas Natural Fenosa SDG v. Komise
   (Věc T-484/10)
   ()
   2010/C 328/79
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Gas Natural Fenosa SDG, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: F. González Díaz a F. Salerno, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               v souladu s článkem 263 SFEU zrušit rozhodnutí Evropské komise ze dne 29. září 2010 a

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutí napadené v tomto řízení schvaluje španělské právní předpisy upravující náhradu dodatečných výdajů vynaložených výrobci elektřiny, kteří na základě povinnosti veřejné služby musí při části své výroby používat uhlí.
   Gas Natural Fenosa má za to, že rozhodnutí je v rozporu s právem Unie, a proto se domáhá jeho zrušení na základě těchto žalobních důvodů:

               1)

               Zaprvé rozhodnutí porušuje čl. 108 odst. 2 SFEU a čl. 4 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (1), jelikož sporná podpora vyvolávají pochybnosti, pokud jde o jejich slučitelnost se společným trhem.

               2)

               V rozsahu, v němž podpora nemůže být považována za slučitelnou se společným trhem, rozhodnutí porušuje ustanovení primárního a sekundárního práva, a to:

                           —

                           právní předpisy Unie o životním prostředí, zvláště článek 4 SEU, článek 191 SFEU, právní předpisy provádějící závazky v oblasti životního prostředí a zvláště směrnici 2003/87/ES, nedávno pozměněnou směrnicí 2009/29/ES (2), jelikož sporná podpora podporuje provoz zařízení, která zvyšují úroveň emisí v ovzduší, porušuje zákaz udělovat nové povolenky na emise a podporuje důlní činnosti, které představují vážné ohrožení přírodních stanovišť;

                           —

                           ustanovení Smlouvy v oblasti vnitřního trhu, zvláště články 34 a 49 SFEU, jelikož brání dovozu elektřiny získané z jiného než španělského uhlí nebo zemního plynu, jakož i plánům na rozšíření výrobní kapacity elektřiny z dovezeného zemního plynu nebo uhlí;

                           —

                           články 101 a 102 SFEU ve spojení s čl. 4 odst. 3 SEU, jelikož podporuje protisoutěžní jednání části španělských výrobců uhlí;

                           —

                           článek 126 odst. 1 SFEU vzhledem k tomu, že sporná podpora nutně a nepřiměřeně zvýší státní výdaje;

                           —

                           nařízení č. 1407/2002 (3) tím, že povoluje zvýšit objem již dříve poskytnuté podpory a vyvolává narušení trhu výroby elektřiny.

               3)

               Zatřetí rozhodnutí porušuje čl. 3 odst. 2 a čl. 11 odst. 4 druhé směrnice o trhu s elektřinou (směrnice 2003/54/ES) (4), čl. 106 odst. 2 SFEU, jakož i rámec Společenství pro státní podpory ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby a zásadu proporcionality, vzhledem k tomu, že nestanoví podmínky vyžadované v uvedených ustanoveních pro vznik služby obecného hospodářského zájmu z důvodu zajištění zásobování a v každém případě že existují méně závažné možnosti k dosažení cílů sledovaných spornou podporou.

      (1)  Úř. věst. L 83, s. 1.

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/29/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se mění směrnice 2003/87/ES s cílem zlepšit a rozšířit systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (Úř. věst. L 140, s. 63).

      (3)  Nařízení Rady (ES) č. 1407/2002 ze dne 23. července 2002 o státní podpoře uhelnému průmyslu (Úř. věst. L 205, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 170).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES (Úř. věst. L 176, s. 37; Zvl. vyd. 12/02, s. 211).


title: Věc T-32/12: Žaloba podaná dne 20. ledna 2012 — Vardar v. OHIM

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/17

         Žaloba podaná dne 20. ledna 2012 — Vardar v. OHIM
   (Věc T-32/12)
   2012/C 109/38
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Muslahadin Vardar (Löhne, Německo) (zástupci: I. Höfener a M. Boden, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Joker, Inc. (Allen, Spojené státy)

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. listopadu 2011 ve věci R 475/2011-4 a změnil ho tak, že námitky se zamítají a žádosti o zápis ochranné známky žalobce se vyhovuje;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobce

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „pingulina“ v oranžové, fialové, modré, zelené, žluté a černé barvě, pro výrobky náležející do tříd 20, 24 a 25 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8402992

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Námitky byly založeny zejména na mezinárodní zápisu obrazové ochranné známky „PINGU“ č. 537386A v černé a bílé barvě pro výrobky náležející zejména do tříd 20, 24 a 25.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám v plném rozsahu a zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 v rozsahu, v němž odvolací senát dospěl nesprávně k závěru, že mezi přihlašovanou ochrannou známkou a staršími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.


title: Věc T-483/07: Usnesení Tribunálu ze dne 11. července 2012 — Rumunsko v. Komise

text:
               8.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 273/22

         Usnesení Tribunálu ze dne 11. července 2012 — Rumunsko v. Komise
   (Věc T-483/07) (1)

   2012/C 273/38
   Jednací jazyk: rumunština
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 51, 23.2.2008.


title: Sdělení

text:
               29.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 271/19

         Sdělení
   (2005/C 271/37)
   Dne 6. října p. Hans Jung, vedoucí kanceláře Soudu prvního stupně, ukončil svou funkci a p. Emmanuel Coulon, jmenovaný vedoucím kanceláře Soudu prvního stupně rozhodnutím Soudu ze dne 5. července 2005 v souladu s čl. 224 čtvrtým pododstavcem Smlouvy o ES a čl. 14 čtvrtým pododstavcem Smlouvy o ESAE, jakož i článkem 20 a čl. 7 odst. 3 jednacího řádu Soudu, složil přísahu a ujal se své funkce na dobu šesti let do 5. října 2011.


title: Věc C-388/09: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 30. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundessozialgericht Kassel — Německo) — Joao Filipe da Silva Martins v. Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse ( „Řízení o předběžné otázce — Sociální zabezpečení — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Články 15, 27 a 28 — Články 39 ES a 42 ES — Bývalý migrující pracovník — Povolání vykonávané v členském státě původu a v jiném členském státě — Důchod v členském státě původu — Důchod vyplácený oběma členskými státy — Oddělený režim systému sociálního zabezpečení pokrývající riziko odkázanosti na péči třetího — Existence ve druhém bývalém členském státě zaměstnání — Volitelná pokračující účast v uvedeném režimu — Zachování nároku na příspěvek ve stavu odkázanosti po návratu do členského státu původu“ )

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/4

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 30. června 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundessozialgericht Kassel — Německo) — Joao Filipe da Silva Martins v. Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse
   (Věc C-388/09) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Sociální zabezpečení - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Články 15, 27 a 28 - Články 39 ES a 42 ES - Bývalý migrující pracovník - Povolání vykonávané v členském státě původu a v jiném členském státě - Důchod v členském státě původu - Důchod vyplácený oběma členskými státy - Oddělený režim systému sociálního zabezpečení pokrývající riziko odkázanosti na péči třetího - Existence ve druhém bývalém členském státě zaměstnání - Volitelná pokračující účast v uvedeném režimu - Zachování nároku na příspěvek ve stavu odkázanosti po návratu do členského státu původu)
   2011/C 252/05
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundessozialgericht Kassel

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Joao Filipe da Silva Martins

      Žalovaná: Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundessozialgericht — Výklad ustanovení práva Společenství v oblasti volného pohybu osob a sociálního zabezpečení migrujících pracovníků, zejména článků 39 a 42 ES, jakož i článků 27 a 28 nařízení Rady (ES) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35) — Bývalý migrující pracovník pobírající důchod ve státě svého původu i ve státě bývalého zaměstnání, který v posledně uvedeném státě získal nárok na příspěvek ve stavu odkázanosti („Pflegegeld“) neexistující v systému sociálního zabezpečení ve státě původu — Zachování nároku na tento příspěvek po návratu do státu původu

      Výrok

   Články 15 a 27 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1386/2001 ze dne 5. června 2001, musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby osoba v situaci, o jakou se jedná v původním řízení, která čerpá starobní důchod od důchodových pojišťoven jak v členském státě svého původu, tak ve státě, ve kterém strávila většinu svého pracovního života, a která se z tohoto členského státu přestěhovala do členského státu svého původu, mohla na základě volitelné pokračující účasti v samostatném režimu pojištění pro případ odkázanosti v členském státě, ve kterém strávila většinu svého pracovního života, i nadále pobírat peněžité dávky na základě této účasti, zejména v případě, že v členském státě bydliště neexistují peněžité dávky pokrývající zvláštní riziko stavu odkázanosti, což musí ověřit předkládající soud.
   Pokud jsou, na rozdíl od takového případu, peněžité dávky pokrývající riziko odkázanosti na péči třetího právní úpravou členského státu bydliště stanoveny, ale pouze ve výši nižší, než je výše dávek pokrývajících toto riziko v druhém členském státě povinném k výplatě důchodu, musí být článek 27 nařízení č. 1408/71, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením č. 118/97, ve znění nařízení č. 1386/2001, vykládán v tom smyslu, že taková osoba má nárok, na účet příslušné instituce posledně uvedeného státu, na doplatek dávky ve výši rozdílu těchto dvou částek.

      (1)  Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


title: Věc F-10/10: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 31. března 2011 — Hecq v. Komise ( „Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Úhrada 100 % léčebných výloh — Konkludentní rozhodnutí o zamítnutí — Chybějící rozhodnutí o uznání nemoci jako nemoci z povolání — Vázaná pravomoc správy — Rozhodnutí, jímž se zamítá stížnost — Rozhodnutí, které není čistě potvrzující — Neexistence stížnosti — Nepřípustnost“ )

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/52

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 31. března 2011 — Hecq v. Komise
   (Věc F-10/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Úhrada 100 % léčebných výloh - Konkludentní rozhodnutí o zamítnutí - Chybějící rozhodnutí o uznání nemoci jako nemoci z povolání - Vázaná pravomoc správy - Rozhodnutí, jímž se zamítá stížnost - Rozhodnutí, které není čistě potvrzující - Neexistence stížnosti - Nepřípustnost)
   2011/C 252/112
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Belgie) (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a D. Martin, zmocněnci, ve spolupráci s J. L. Fagnartem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí, kterým se zamítá žádost o proplacení různých léčebných výloh až do výše 100 %.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jakožto zčásti zjevně neopodstatněná a zčásti zjevně nepřípustná.

               2)

               André Hecq ponese veškeré náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010, s. 70.


title: Věc T-369/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. března 2012 — You-Q v. OHIM — Apple Corps (BEATLE) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BEATLE — Starší slovní a obrazové národní ochranné známky a ochranné známky Společenství BEATLES a THE BEATLES — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 — Dobré jméno — Neoprávněný prospěch vyplývající z rozlišovací způsobilosti nebo z dobrého jména starších ochranných známek“ )

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. března 2012 — You-Q v. OHIM — Apple Corps (BEATLE)
   (Věc T-369/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BEATLE - Starší slovní a obrazové národní ochranné známky a ochranné známky Společenství BEATLES a THE BEATLES - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 - Dobré jméno - Neoprávněný prospěch vyplývající z rozlišovací způsobilosti nebo z dobrého jména starších ochranných známek)
   2012/C 138/30
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: You-Q BV, dříve Handicare Holding BV (Helmond, Nizozemsko) (zástupce: G. van Roeyen)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Apple Corps Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: A. Terry, solicitor a F. Clark, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 31. května 2010 (věc R 1276/2009-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Apple Corps Ltd a Movingpeople.net International BV.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti You-Q BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 301, 6.11.2010.


title: Věc F-49/15: Žaloba podaná dne 27. března 2015 – ZZ v. Komise

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/36

         Žaloba podaná dne 27. března 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-49/15)
   (2015/C 190/43)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí uložit žalobci disciplinární sankci spočívající v přeřazení do platové třídy AST5, ačkoliv byl jmenován do platové třídy AD5, z důvodu lživých prohlášení s cílem získat příspěvek na znovuusídlení, jakož i zaplacení nákladů na stěhování.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit napadené rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-324/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 1 – Santa Cruz de Tenerife (Španělsko) dne 8. června 2016 – Dragados S.A. v. Cabildo Insular de Tenerife

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 – Santa Cruz de Tenerife (Španělsko) dne 8. června 2016 – Dragados S.A. v. Cabildo Insular de Tenerife
   (Věc C-324/16)
   (2016/C 305/22)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 – Santa Cruz de Tenerife

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Dragados S.A.

      Žalovaný: Cabildo Insular de Tenerife

      Předběžné otázky

   S ohledem na ustanovení čl. 4 odst. 1, článku 6 a čl. 7 odst. 2 a 3 směrnice EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/7/EU ze dne 16. února 2011 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích (1):

               1)

               musí se čl. 7 odst. 2 směrnice vykládat v tom smyslu, že členský stát nemůže účtování hlavní dlužné částky podmiňovat vzdáním se účtování úroků z prodlení?

               2)

               musí se čl. 7 odst. 3 směrnice vykládat v tom smyslu, že členský stát nemůže účtování hlavní dlužné částky podmiňovat vzdáním se účtování nákladů spojených s vymáháním?
               Pokud budou odpovědi na obě otázky kladné,

               3)

               může se dlužník, za předpokladu, že je v postavení veřejného zadavatele[,] dovolávat zásady autonomie vůle smluvních stran, aby se vyhnul splnění povinnosti zaplatit úroky z prodlení a náklady spojené s vymáháním?“

      (1)  Úř věst L 48, 23.2.2011, s. 1.


title: Věc T-541/10: Usnesení Tribunálu ze dne 27. listopadu 2012 — ADEDY a další v. Rada ( „Žaloba na neplatnost — Rozhodnutí určené členskému státu s cílem zlepšit situaci nadměrného schodku — Nedostatek bezprostředního dotčení — Nepřípustnost“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/45

         Usnesení Tribunálu ze dne 27. listopadu 2012 — ADEDY a další v. Rada
   (Věc T-541/10) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Rozhodnutí určené členskému státu s cílem zlepšit situaci nadměrného schodku - Nedostatek bezprostředního dotčení - Nepřípustnost)
   2013/C 26/88
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

   Žalobci: Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY) (Atény, Řecko), S. Papaspiros (Atény, Řecko) a Ilias Iliopoulos (Atény, Řecko) (zástupkyně: M. Tsipra, advokátka)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: T. Middleton, A. de Gregorio Merino, a E. Chatziioakeimidou, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobce: Evropská komise (zástupci: B. Smulders, J. P. Keppenne a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady č. 2010/320/EU ze dne 10. května 2010 určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku (Úř. věst. 2011, L 209, s. 63), jakož i rozhodnutí Rady č. 2010/486/EU ze dne 7. září 2010, kterým se mění rozhodnutí 2010/320/EU (Úř. věst. L 241, s. 12)

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY), Spyridon Papaspyros a Ilias Iliopoulos ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 30, 29.1.2011.


title: Věc T-424/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2016 – Jinan Meide Casting v. Rada „Dumping — Dovoz příslušenství (fitinek) pro trouby nebo trubky z kujné (tvárné) litiny se závitem, pocházejícího z Číny — Konečné antidumpingové clo — Důvěrné zacházení s výpočty běžné hodnoty — Včasné poskytnutí informací — Lhůta pro přijetí rozhodnutí o zacházení jako s podnikem působícím v tržním hospodářství — Právo na obhajobu — Rovné zacházení — Zásada zákazu zpětné účinnosti — Článek 2 odst. 7 až 11, čl. 3 odst. 1 až 3, čl. 6 odst. 7, čl. 19 odst. 1 a 5, čl. 20 odst. 2 a 4 nařízení (ES) č. 1225/2009“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2016 – Jinan Meide Casting v. Rada
   (Věc T-424/13) (1)

   („Dumping - Dovoz příslušenství (fitinek) pro trouby nebo trubky z kujné (tvárné) litiny se závitem, pocházejícího z Číny - Konečné antidumpingové clo - Důvěrné zacházení s výpočty běžné hodnoty - Včasné poskytnutí informací - Lhůta pro přijetí rozhodnutí o zacházení jako s podnikem působícím v tržním hospodářství - Právo na obhajobu - Rovné zacházení - Zásada zákazu zpětné účinnosti - Článek 2 odst. 7 až 11, čl. 3 odst. 1 až 3, čl. 6 odst. 7, čl. 19 odst. 1 a 5, čl. 20 odst. 2 a 4 nařízení (ES) č. 1225/2009“)
   (2016/C 305/33)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Jinan, Čína) (zástupci: R. Antonini a E. Monard, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: S. Boelaert a B. Driessen, zmocněnci, ve spolupráci s S. Gubel, advokátem a s B. O’Connor, solicitor)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: J. F. Brakeland a M. França, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 430/2013 ze dne 13. května 2013 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz příslušenství (fitinek) pro trouby nebo trubky z kujné (tvárné) litiny se závitem pocházejícího z Čínské lidové republiky a Thajska, o konečném výběru prozatímního cla uloženého z tohoto dovozu a o ukončení řízení s ohledem na Indonésii (Úř. věst. L 129, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 430/2013 ze dne 13. května 2013 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz příslušenství (fitinek) pro trouby nebo trubky z kujné (tvárné) litiny se závitem pocházejícího z Čínské lidové republiky a Thajska, o konečném výběru prozatímního cla uloženého z tohoto dovozu a o ukončení řízení s ohledem na Indonésii se zrušuje v rozsahu, v němž se použije na společnost Jinan Meide Casting Co. Ltd.

               2)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené společností Jinan Meide Casting Co. Ltd.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 325, 9. 11. 2013.


title: Věc C-522/09: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. dubna 2011 — Evropská komise v. Rumunsko ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 79/409/EHS — Ochrana volně žijících ptáků — Zvláště chráněné oblasti — Nedostatečné vyhlášení z hlediska počtu a rozlohy — Vada postupu před zahájením soudního řízení — Nepřípustnost žaloby“ )

text:
               18.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 179/5

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 14. dubna 2011 — Evropská komise v. Rumunsko
   (Věc C-522/09) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 79/409/EHS - Ochrana volně žijících ptáků - Zvláště chráněné oblasti - Nedostatečné vyhlášení z hlediska počtu a rozlohy - Vada postupu před zahájením soudního řízení - Nepřípustnost žaloby)
   2011/C 179/06
   Jednací jazyk: rumunština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: D. Recchia a L. Bouyon, zmocněnci)

      Žalovaný: Rumunsko (zástupci: A. Popescu, L.-E. Batagoi, M.-L. Colonescu, A.-R. Arșinel a J.S. Smaranda)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 15/01, s. 98) — Označení území, jež jsou nedostatečná z hlediska počtu a rozlohy, jako zvláště chráněných oblastí při částečném neuznání území určených v katalogu IBA — Změna bez vědeckého podkladu

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 51, 27.2.2010.


title: Věc C-399/14: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. ledna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Grüne Liga Sachsen e.V. a další v. Freistaat Sachsen „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 92/43/EHS — Článek 6 odst. 2 až 4 — Zařazení lokality do seznamu oblastí významných pro Společenství po schválení projektu, ale před zahájením jeho realizace — Posouzení projektu po zařazení lokality do uvedeného seznamu — Požadavky na takové posouzení — Důsledky dokončení projektu pro výběr alternativních řešení“

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/10

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 14. ledna 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht – Německo) – Grüne Liga Sachsen e.V. a další v. Freistaat Sachsen
   (Věc C-399/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 92/43/EHS - Článek 6 odst. 2 až 4 - Zařazení lokality do seznamu oblastí významných pro Společenství po schválení projektu, ale před zahájením jeho realizace - Posouzení projektu po zařazení lokality do uvedeného seznamu - Požadavky na takové posouzení - Důsledky dokončení projektu pro výběr alternativních řešení“)
   (2016/C 098/12)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Grüne Liga Sachsen e.V. a další

      Odpůrce: Freistaat Sachsen

      Za přítomnosti: Landeshauptstadt Dresden, Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Výrok

               1)

               Článek 6 odst. 2 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin musí být vykládán v tom smyslu, že plán nebo projekt, který s péčí o určitou lokalitu přímo nesouvisí nebo není pro péči o ni nezbytný a který byl v návaznosti na studii nesplňující požadavky čl. 6 odst. 3 této směrnice schválen před zařazením předmětné lokality do seznamu lokalit významných pro Společenství, musí být příslušnými orgány následně posouzen co do jeho důsledků pro tuto lokalitu, je-li toto posouzení jediným vhodným opatřením, aby realizace uvedeného plánu nebo projektu nezpůsobila poškozování nebo vyrušování, jež by mohlo být významné ve vztahu k cílům této směrnice. Splnění těchto podmínek přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

               2)

               Článek 6 odst. 2 směrnice 92/43 musí být vykládán v tom smyslu, že pokud se za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, ukáže, že je nezbytné provést následné posouzení důsledků pro danou lokalitu spojených s plánem nebo projektem, s jehož realizací bylo započato po zařazení této lokality do seznamu lokalit významných pro Společenství, musí být toto posouzení provedeno v souladu s požadavky čl. 6 odst. 3 této směrnice. Při takovém posouzení musí být vztahy v úvahu veškeré skutečnosti existující ke dni zařazení do seznamu a veškeré důsledky, které nastaly nebo by mohly nastat po tomto datu v návaznosti na částečnou či celkovou realizaci tohoto plánu nebo projektu v uvedené lokalitě.

               3)

               Směrnice 92/43 musí být vykládána v tom smyslu, že je-li prováděno nové posouzení důsledků pro určitou lokalitu za účelem zhojení zjištěných pochybení předběžného posouzení provedeného před zařazením této lokality do seznamu lokalit významných pro Společenství nebo následného posouzení podle čl. 6 odst. 2 směrnice 92/43, zatímco již byl plán či projekt realizován, nemohou být požadavky na kontrolu prováděnou v rámci takového posouzení upraveny z důvodu, že rozhodnutí o schválení tohoto plánu nebo projektu bylo přímo vykonatelné, že návrh na předběžná opatření byl zamítnut a že toto zamítavé rozhodnutí již nabylo právní moci. Při uvedeném posouzení je navíc třeba zohlednit rizika poškozování nebo vyrušování, jež by mohlo být významné ve smyslu uvedeného čl. 6 odst. 2, kterážto rizika případně nastala vlivem realizace daného plánu nebo projektu.
               Článek 6 odst. 4 směrnice 92/43 musí být vykládán v tom smyslu, že požadavky na kontrolu prováděnou v rámci posouzení alternativních řešení nemohou být upravovány z důvodu, že plán nebo projekt již byl realizován.

      (1)  Úř. věst. C 448, 15.12.2014.


title: Věc C-308/05: Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 19. května 2006 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/32

         Usnesení předsedy čtvrtého senátu Soudního dvora ze dne 19. května 2006 – Komise Evropských společenství v. Nizozemské království
   (Věc C-308/05) (1)

   (2006/C 224/66)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 243, 1.10.2005.


title: Věc T-90/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. prosince 2014 – ONP a další v. Komise „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Francouzský trh analýz v oboru lékařské biologie — Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU — Sdružení podniků — Profesní komora — Předmět kontroly a šetření — Podmínky provádění článku 101 SFEU — Protiprávní jednání z hlediska účelu — Minimální cena a překážky rozvoje skupin laboratoří — Jediné a trvající protiprávní jednání — Důkaz — Nesprávná skutková posouzení a nesprávná právní posouzení — Výše pokuty — Bod 37 pokynů pro výpočet pokut z roku 2006 — Plná jurisdikce“

text:
               2.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 34/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. prosince 2014 – ONP a další v. Komise
   (Věc T-90/11) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Francouzský trh analýz v oboru lékařské biologie - Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU - Sdružení podniků - Profesní komora - Předmět kontroly a šetření - Podmínky provádění článku 101 SFEU - Protiprávní jednání z hlediska účelu - Minimální cena a překážky rozvoje skupin laboratoří - Jediné a trvající protiprávní jednání - Důkaz - Nesprávná skutková posouzení a nesprávná právní posouzení - Výše pokuty - Bod 37 pokynů pro výpočet pokut z roku 2006 - Plná jurisdikce“)
   (2015/C 034/30)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Ordre national des pharmaciens (ONP) (Paříž, Francie), Conseil national de l’Ordre des pharmaciens (CNOP) (Paříž), a Conseil central de la section G de l’Ordre national des pharmaciens (CCG) (Paříž) (zástupci: O. Saumon, L. Defalque, T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castilla Contreras, C. Giolito, B. Mongin, a N. von Lingen, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Labco (Paříž, Francie) (zástupci: N. Korogiannakis, M. Coppet a B. Dederichs, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2010) 8952 final ze dne 8. prosince 2010, týkajícího se postupu při provádění článku 101 SFEU (Věc 39510 – Labco/ONP), a podpůrně návrh na snížení výše pokuty.

      Výrok rozsudku

               1)

               Výše pokuty uložené společně a nerozdílně Ordre national des pharmaciens (ONP), Conseil national de l’Ordre des pharmaciens (CNOP) a Conseil central de la section G de l’Ordre national des pharmaciens (CCG) v článku 3 rozhodnutí Komise C (2010) 8952 final ze dne 8. prosince 2010, týkajícího se postupu při provádění článku 101 [SFEU] (věc 39510 – Labco/ONP) se stanovuje na 4,75 milionu eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí jednu desetinu nákladů řízení vynaložených ONP, CNOP a CCG.

               4)

               ONP, CNOP a CCG ponesou devět desetin vlastních nákladů řízení.

               5)

               Labco ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 173, 11.6.2011.


title: Věc T-341/08: Usnesení Tribunálu ze dne 30. června 2011 — Hess Group v. OHIM — Coloma Navarro (COLOMÉ) ( „Ochranná známka Společenství — Návrh na prohlášení neplatnosti — Souhlas a zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/31

         Usnesení Tribunálu ze dne 30. června 2011 — Hess Group v. OHIM — Coloma Navarro (COLOMÉ)
   (Věc T-341/08) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Návrh na prohlášení neplatnosti - Souhlas a zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2011/C 347/51
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hess Group AG (Bern, Švýcarsko) (zástupci: E. Armijo Chávarri a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: O. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastník před Soudem: José Félix Coloma Navarro (Alvarado, Španělsko) (zástupce: A. Fernández Lerroux, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 21. května 2008 (věc R 1030/2007-1), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Josém Félixem Colomou Navarrem a společností Hess Group AG.

      Výrok

               1)

               Již není namístě o žalobě rozhodnout.

               2)

               Žalobkyně a vedlejší účastník řízení ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim každému náhrada poloviny nákladů řízení vynaložených žalovaným.

      (1)  Úř. věst. C 272, 25.10.2008.


title: Věc T-331/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2016 – Azarov v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině — Zmrazení finančních prostředků — Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje — Zařazení žalobcova jména na seznam — Důkaz o tom, že zařazení na seznam je podložené“

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2016 – Azarov v. Rada
   (Věc T-331/14) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Zařazení žalobcova jména na seznam - Důkaz o tom, že zařazení na seznam je podložené“)
   (2016/C 098/45)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Mykola Janovyč Azarov (Kyjev, Ukrajina) (zástupci: G. Lansky a A. Egger, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J. P. Hix a F. Naert, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec) a Evropská komise (zástupci: S. Bartelt, D. Gauci a T. Scharf, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení zaprvé rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 66, s. 26) a nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 66, s. 1) a zadruhé rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/143 ze dne 29. ledna 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP (Úř. věst. L 24, s. 16), a nařízení Rady (EU) 2015/138 ze dne 29. ledna 2015, kterým se mění nařízení (EU) č. 208/2014 (Úř. věst. L 24, s. 1), v rozsahu, v němž se vztahují na žalobce.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině a nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině se zrušují v rozsahu, v němž se vztahují na M. J. Azarova.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba odmítá.

               3)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené M. J. Azarovem v souvislosti s návrhem na zrušení aktů uplatněným v žalobě.

               4)

               M. J. Azarov ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou v souvislosti s návrhem na zrušení aktů uplatněným v návrhu na úpravu návrhových žádání.

               5)

               Polská republika a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc T-126/13: Žaloba podaná dne 1. března 2013 — Direct Way a Direct Way Worldwide v. Parlament

text:
               25.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 147/20

         Žaloba podaná dne 1. března 2013 — Direct Way a Direct Way Worldwide v. Parlament
   (Věc T-126/13)
   2013/C 147/37
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Direct Way (Brusel, Belgie); a Direct Way Worldwide (Machelen, Belgie) (zástupce: E. van Nuffel d'Heynsbroeck, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               v důsledku toho zrušil:

                           —

                           rozhodnutí Parlamentu ukončit nabídkové řízení zahájené z důvodu, že „nabídky obdržené jako odpověď na vyhlášení veřejné zakázky nebyly přijatelné vzhledem ke kritériím pro zadání zakázky, zvláště vzhledem k navrhovaným cenám, které byly velmi vysoké ve vztahu k hodnotě uvedené v oznámení o zakázce“, jehož datum přijetí je neznámé a které bylo oznámeno seskupení Direct Way dopisem ze dne 3. září 2012;

                           —

                           rozhodnutí Parlamentu použít pro zadání zakázky vyjednávací řízení bez předchozího zveřejnění vyhlášení zakázky, jehož datum přijetí je neznámé a s nímž bylo seskupení Direct Way seznámeno na základě výzvy k účasti na řízení, jež mu byla doručena dne 19. září 2012;

                           —

                           rozhodnutí Parlamentu zadat zakázku konkurenčnímu uchazeči, jehož datum přijetí je neznámé a které bylo oznámeno seskupení Direct Way e-mailem ze dne 21. prosince 2012, jenž byl potvrzen dopisem ze dne 3. ledna 2013;

               —

               v důsledku toho prohlásit za neplatnou smlouvu uzavřenou mezi Parlamentem a společností s.c.s. TMS Limousines;

               —

               uložit Parlamentu, aby nahradil Direct Way škodu v předběžné výši 199 500 eur;

               —

               v souladu s čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu uložil Parlamentu, aby nahradil veškeré náklady řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení článku 101 finančního nařízení (1), čl. 127 odst. 1 písm. a) nařízení prováděcího finanční nařízení (2) a zásady rovnosti, jakož i ze zjevně nesprávného posouzení, jelikož Parlament ve vyjednávacím řízení zadal zakázku za vyšší cenu, než byla cena, kterou navrhli žalobci v rámci původního vyhlášení veřejné zakázky.

               2)

               Druhý podpůrný žalobní důvod vychází z porušení čl. 127 odst. 1 písm. a) nařízení prováděcího finanční nařízení a zásady rovnosti, jelikož Parlament podstatně změnil původní podmínky zakázky i) tím, že zadal zakázku za cenu vyšší, než byla cena, která byla v rámci původního vyhlášení zakázky považována za nepřijatelnou (první část) a ii) tím, že snížil objem služeb, které mají být poskytnuty, ve vztahu k objemu uvedenému v původních podmínkách zakázky, čímž rovněž ovlivnil posouzení ceny vyjednávaných nabídek (druhá část).

      (1)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L. 248, s. 1; Zvl. vyd. 01/04,s. 74).

      (2)  Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, s. 1; Zvl. vyd. 01/04, s. 145).


title: Věc T-468/15: Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2016 – Souruh v. Rada

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/34

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2016 – Souruh v. Rada
   (Věc T-468/15) (1)

   (2016/C 410/54)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 337, 12.10.2015


title: Věc T-390/11: Žaloba podaná dne 21. července 2011 — Evonik Industries v. OHIM — Bornemann (EVONIK)

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/57

         Žaloba podaná dne 21. července 2011 — Evonik Industries v. OHIM — Bornemann (EVONIK)
   (Věc T-390/11)
   2011/C 269/124
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evonik Industries AG (Essen, Německo) (zástupce: J. Albrecht, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen (Obernkirchen, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí žalovaného (druhého odvolacího senátu) ze dne 19. dubna 2011 (spisová značka odvolání: R 1802/2010-2) v rozsahu, ve kterém toto odmítá rozšíření ochrany mezinárodní ochranné známky č. 918 426„EVONIK“ na Evropskou unii;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „EVONIK“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 11, 16, 17, 19, 35, 37, 39, 40, 41 a 42 — mezinárodní registrace č. 918 426.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka Společenství „EVO“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 7, 37 a 42.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné vyhovění námitkám.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a článků 75 a 76 nařízení č. 207/2009, i) protože mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny, ii) protože se odvolací senát opíral o důvody, ke kterým se žalobkyně nemohla vyjádřit a iii) protože odvolací senát napadené rozhodnutí opřel o argumentaci, která v rámci řízení nebyla uvedena osobou podávající námitky.


title: Věc C-260/04: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Svoboda usazování a volný pohyb služeb — Koncese na veřejné služby — Obnovení 329 koncesí na provozování a přijímání sázek na koňské dostihy mimo jakékoli výběrové řízení — Povinnost zveřejnění a transparentnosti)

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/4

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-260/04) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Svoboda usazování a volný pohyb služeb - Koncese na veřejné služby - Obnovení 329 koncesí na provozování a přijímání sázek na koňské dostihy mimo jakékoli výběrové řízení - Povinnost zveřejnění a transparentnosti)
   (2007/C 269/08)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Wiedner, C. Cattabriga a L. Visaggio, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. Braguglia, zmocněnec, G. De Bellis, advokát)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení zásady transparentnosti a povinnosti zveřejnění, které vyplývají z článku 43 a následujících ES a článku 49 a následujících ES – Obnovení 329 koncesí na provozování a přijímání sázek na koňské dostihy, aniž by předtím proběhlo výběrové řízení
   Výrok

               1)

               Italská republika tím, že obnovila 329 koncesí pro provozování sázek na koňské dostihy mimo jakékoli výběrové řízení, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze Smlouvy o ES, konkrétně pak porušila obecnou zásadu transparentnosti a povinnost zaručit odpovídající míru zveřejnění, které vyplývají z článku 43 ES a článku 49 ES.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 28.8.2004.


title: Věc T-211/12: Usnesení Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Hübner v. OHIM — Silesia Gerhard Hanke (Original silicea Kieselsäure-Gel) ( „Ochranná známka Společenství — Námitky — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“ )

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/23

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Hübner v. OHIM — Silesia Gerhard Hanke (Original silicea Kieselsäure-Gel)
   (Věc T-211/12) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitky - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé)
   2013/C 336/49
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Anton Hübner GmbH & Co. KG (Ehrenkirchen, Německo) (zástupci: původně A. Kirchgäßner, poté R. Kunz-Hallstein, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Poch, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Silesia Gerhard Hanke GmbH & Co. KG (Norf, Německo) (zástupce: H.-J. Krieger, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 1. března 2012 (věc R 351/2011-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Silesia Gerhard Hanke GmbH & Co. KG a Anton Hübner GmbH & Co. KG.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodnout.

               2)

               Žalobkyně a vedlejší účastnice řízení před odvolacím senátem ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich ponese polovinu nákladů řízení žalovaného.

      (1)  Úř. věst. C 209, 14.7.2012.


title: Věc C-398/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Ireland dne 27. července 2011 — Thomas Hogan, Jonh Burns, John Dooley, Alfred Ryan, Michael Cunningham, Michael Dooley, Denis Hayes, Marion Walsh, Joan Power, William Walsh v. Minister for Social and Family Affairs, Attorney General

text:
               1.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 290/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Ireland dne 27. července 2011 — Thomas Hogan, Jonh Burns, John Dooley, Alfred Ryan, Michael Cunningham, Michael Dooley, Denis Hayes, Marion Walsh, Joan Power, William Walsh v. Minister for Social and Family Affairs, Attorney General
   (Věc C-398/11)
   2011/C 290/07
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Ireland

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Thomas Hogan, Jonh Burns, John Dooley, Alfred Ryan, Michael Cunningham, Michael Dooley, Denis Hayes, Marion Walsh, Joan Power, Walter Walsh

      Žalovaní: Minister for Social and Family Affairs a Attorney General

      Předběžné otázky

               1)

               Použije se směrnice 2008/94/ES (1) na situaci žalobců s ohledem na čl. 1 odst. 1 směrnice a na skutečnost, že ztráta důchodových dávek, které si žalobci nárokují, nepředstavuje podle irského práva pohledávku vůči zaměstnavateli, která by byla uznatelná v případě nucené správy nebo likvidace zaměstnavatele žalobců a která jinak neposkytuje právní základ pro nároky vůči zaměstnavateli za okolností tohoto případu?

               2)

               Je vnitrostátní soud oprávněn při posuzování, zda stát splnil své povinnosti podle článku 8, zohlednit státní příspěvkový důchod, který budou žalobci pobírat (jehož pobírání není dotčeno vazbou na zaměstnanecký důchodový systém) a srovnat a) součet státního důchodu a hodnoty důchodu, který zaměstnanci budou nebo by mohli
                     ve skutečnosti
                   pobírat z příslušného zaměstnaneckého důchodového systému, se b) součtem státního příspěvkového důchodu a hodnoty důchodových nároků nabytých každým z žalobců ke dni likvidace systému, jestliže při stanovování výše důchodových dávek nárokovaných žalobci byl zohledněn státní důchod?

               3)

               Je-li odpověď na otázku 2 kladná, představují částky, které by žalobci mohli ve skutečnosti obdržet, splnění povinností státu podle článku 8?

               4)

               Je pro použití článku 8 směrnice nezbytné stanovit příčinnou souvislost mezi ztrátou důchodových dávek žalobců a platební neschopností jejich zaměstnavatele, a to vedle skutečností, že (i) důchodový systém je ode dne platební neschopnosti zaměstnavatele podfinancován a (ii) že platební neschopnost zaměstnavatele znamená, že zaměstnavatel nemá prostředky na to, aby přispíval dostatečným množstvím finančních prostředků na důchodový systém, a umožnil tak plné vyplacení důchodových dávek pojištěncům (zaměstnavatel není povinen tak činit, jakmile systém vstoupí do likvidace)?

               5)

               Splňují shora uvedená opatření přijatá Irskem povinnosti uložené směrnicí s ohledem na sociální, obchodní a hospodářské faktory zohledňované Irskem při revizi důchodové ochrany po vydání rozhodnutí ve věci Robins (jak to vyplývá ze svědecké výpovědi Orlaigh Quinn) a zejména s ohledem na „nezbytnost vyrovnaného hospodářského a sociálního rozvoje ve Společenství“, na kterou odkazuje bod 3 odůvodnění směrnice?

               6)

               Představuje hospodářská situace (tak jak je popsána ve svědeckých výpovědích Colma McCarthyho, Phillipa Lanea a Kevina Cardiffa) dostatečně výjimečnou situaci odůvodňující nižší úroveň ochrany zájmů žalobců, než jaká by jinak byla vyžadována, a pokud ano, jaká je tato nižší úroveň ochrany?

               7)

               Za předpokladu, že odpověď na otázku 2 je záporná, představuje skutečnost, že opatření přijatá státem po vydání rozsudku věci Robins neměla za následek to, že žalobci by obdrželi více než 49 % hodnoty důchodových nároků nabytých v rámci svého zaměstnaneckého důchodového systému, sama o sobě natolik závažné porušení povinností státu, že opravňuje žalobce k náhradě škody (tj. bez nutnosti zvlášť prokazovat, že postup státu po vydání rozsudku ve věci Robins představoval závažné a zjevné porušení povinností státu podle článku 8 směrnice)?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/94/ES ze dne 22. října 2008 o ochraně zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele (Úř. věst. L 283, s. 36).


title: Věc T-265/05: Žaloba podaná dne 8. července 2005 Johanem Maesem proti Komisi Evropských společenství

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/29

         Žaloba podaná dne 8. července 2005 Johanem Maesem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-265/05)
   (2005/C 229/62)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 8. července 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Johanem Maesem, s bydlištěm v Sterrebeek-Zaventem (Belgie), zastoupeným Lucasem Vogelem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným k uzavírání smluv (OOUS) dne 21. března 2005, kterým byla zamítnuta žádost, překvalifikovaná na stížnost, podaná žalobcem dne 3. prosince 2004 proti rozhodnutí stanovícímu zařazení a odměnu přiznané žalobci jako smluvnímu zaměstnanci podle smlouvy, která vstoupila v platnost dne 16. září 2004;

               —

               bude-li to nezbytné, zrušil rovněž toto původní rozhodnutí, kterým byly stanoveny zařazení a odměna žalobce jako smluvního zaměstnance podle úmluvy, která vstoupila v platnost dne 16. září 2004;

               —

               uložil žalované povinnost k náhradě škody 25 000 eur, s výslovnou výhradou pozdějšího zvýšení, snížení nebo upřesnění;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou totožné s žalobními důvody a hlavními argumenty uplatňovanými v rámci věci T-253/05, Fernandez Tunon v. Komise.


title: Věc C-335/07: Žaloba podaná dne 18. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Finská republika

text:
               6.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/9

         Žaloba podaná dne 18. července 2007 – Komise Evropských společenství v. Finská republika
   (Věc C-335/07)
   (2007/C 235/15)
   Jednací jazyk: finština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: I. Koskinen, M. Patakia a S. Pardo Quintillán, zmocněnci)

      Žalovaná: Finská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Finská republika tím, že nestanovila čistění podle přísnějších požadavků u všech vypouštění z aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 10 000 PE, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 odst. 2, 3 a 5 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (1);

               —

               uložit Finské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Všechny finské vody jsou citlivými oblastmi ve smyslu směrnice 91/271/EHS. Proto existuje povinnost zajistit, aby pro všechny odpadní vody vypouštěné z aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 10 000 PE bylo na celém území Finska zajištěno čistění podle přísnějších požadavků. Dusíkaté látky jsou významným faktorem eutrofizace v částech „Selkämeri“ (Botnické moře), jakož i dominantním faktorem v „Saaristomeri“ (Ostrovní moře) a v „Suomenlahti“ (Finský záliv). Na jaře má centrální část Baltského moře sníženou kapacitu zpracování dusíku. Eutrofizace těchto oblastí je nesporná. Snižování jak dusíkatých látek, tak fosforu pomáhá tomu, aby se zastavilo jarní a letní kvetení fytoplanktonu. Protože Finsko nezajistilo omezení dusíkatých látek v komunálních odpadních vodách vypouštěných z aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 10 000 PE, porušilo čl. 5 odst. 2, 3 a 5 směrnice 91/271/EHS.

      (1)  Úř. věst. L 135, s. 40; Zvl. vyd. 15/02, s. 26.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne  10. ledna 2006  ve věci C-178/03: Komise Evropských společenství proti Evropskému parlamentu, Radě Evropské unie (Žaloba na neplatnost — Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 304/2003 ze dne  28. ledna 2003  o vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek — Volba právního základu — Články 133 ES a 175 ES)

text:
               25.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 48/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 10. ledna 2006
   ve věci C-178/03: Komise Evropských společenství proti Evropskému parlamentu, Radě Evropské unie (1)

   (Žaloba na neplatnost - Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 304/2003 ze dne 28. ledna 2003 o vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek - Volba právního základu - Články 133 ES a 175 ES)
   (2006/C 48/05)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-178/03, jejímž předmětem je žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES, podaná dne 24. dubna 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnci: G. zur Hausen, L. Ström van Lier a E. Righini) proti Evropskému parlamentu (zmocněnci: C. Pennera a M. Moore, poté posledně uvedený a K. Bradley), Radě Evropské unie (zmocněnci: B. Hoff-Nielsen a M. Sims-Robertson, poté posledně uvedená a K. Michoel), podporovanými Francouzskou republikou (zmocněnci: G. de Bergues, F. Alabrune a E. Puisais), Finskou republikou (zmocněnkyně: T. Pynnä), Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska (zmocněnci: R. Caudwell, ve spolupráci s A. Dashwoodem, barrister), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans (zpravodaj), předseda senátu, J. Makarczyk, C. Gulmann, P. Kūris a J. Klučka, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada, vydal dne 10. ledna 2006 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 304/2003 ze dne 28. ledna 2003 o vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek se zrušuje.

               2)

               Účinky tohoto nařízení jsou zachovány až do přijetí, v přiměřené lhůtě, nového nařízení založeného na vhodných právních základech.

               3)

               Komise Evropských společenství, Evropský parlament a Rada Evropské unie nesou každý vlastní náklady.

               4)

               Francouzská republika, Finská republika a Spojené království Velké Británie a Severního Irska nesou každý vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 146, 21.6.2003.


title: Věc T-90/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. července 2017 – Murphy v. EUIPO – Nike Innovate (Elektronické náramkové hodinky) „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující elektronické náramkové hodinky — Starší (průmyslový) vzor Společenství — Důvod neplatnosti — Individuální povaha — Odlišný celkový dojem — Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 62 nařízení č. 6/2002“

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/39

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. července 2017 – Murphy v. EUIPO – Nike Innovate (Elektronické náramkové hodinky)
   (Věc T-90/16) (1)

   („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující elektronické náramkové hodinky - Starší (průmyslový) vzor Společenství - Důvod neplatnosti - Individuální povaha - Odlišný celkový dojem - Článek 6 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 62 nařízení č. 6/2002“)
   (2017/C 277/58)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Thomas Murphy (Dublin, Irsko) (zástupci: N. Travers, SC, J. Gormley, barrister, a M. O’Connor, solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Gája, agent)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Nike Innovate CV (Beaverton, Oregon, Spojené státy) (zástupci: C. Spintig, S. Pietzcker a M. Prasse, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. listopadu 2015 (věc R 736/2014-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi T. Murphym a Nike Innovate.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Thomasi Murphymu se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 156, 2.5.2016.


title: Věc T-386/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 29. října 2009 — Peek & Cloppenburg v. OHIM ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Agile — Ochranné známky Společenství a starší národní slovní ochranné známky Aygill’s — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009] )

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/27

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 29. října 2009 — Peek & Cloppenburg v. OHIM
   (Věc T-386/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Agile - Ochranné známky Společenství a starší národní slovní ochranné známky Aygill’s - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 312/44
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Peek & Cloppenburg (Hamburk, Německo) (zástupci: T. Dolde, A. Renck a V. von Bombard, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně. S. Laitinen, poté R. Pethke, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Soudem: Redfil, SL (Barcelona, Španělsko) (zástupce: C. Hernández Hernández, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 26. července 2007 (věc R 1324/2006-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Peek & Cloppenburg a Redfil, SL.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 26. července 2007 (věc R 1324/2006-2) se zrušuje.

               2)

               OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení vynaložené Peek & Cloppenburg.

               3)

               Redfil, SL ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 297, 8.12.2007.


title: Věc C-136/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Târgu — Mureș (Rumunsko) dne 15. března 2010 — Daniel Ionel Obreja v. Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/18

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Târgu — Mureș (Rumunsko) dne 15. března 2010 — Daniel Ionel Obreja v. Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Fondului pentru Mediu
      (Věc C-136/10)
      (2010/C 161/26)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Curtea de Apel Târgu-Mureș

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Daniel Ionel Obreja

         Odpůrce: Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Fondului pentru Mediu

         Předběžné otázky

                  1)

                  Lze se domnívat, že zavedení daně ze znečištění životního prostředí v období od 1. července 2008 do 15. prosince 2008 příslušnými vnitrostátními právními předpisy přijatými v Rumunsku (mimořádné nařízení č. 50/2008) je v souladu se zásadami celní unie a zákazu dvojího zdanění zakotvenými v článcích 23, 25 a 90 Smlouvy o ES, nebo že tato ustanovení Smlouvy umožňují zavedení daně ze znečištění životního prostředí pro účel stanovený rumunským zákonodárcem v preambuli mimořádného nařízení č. 50/2008, tj. účel stanovený i článkem 174 Smlouvy o ES a násl.: zaručit ochranu životního prostředí díky realizaci programů a plánů na zlepšení kvality ovzduší a návratem k limitním hodnotám stanoveným příslušnými právními předpisy Společenství? Jinými slovy, zda konkrétněji lze v případě zavedení daně ze znečištění životního prostředí v některém členském státě Evropské unie při první registraci osobních vozidel, nových či ojetých, dovezených z jiného členského státu do prvního členského státu, mít za to, že ustanovení článku 174 Smlouvy o ES a násl. odůvodňují nepoužití článků 23, 25 a 90 Smlouvy o ES?

                  2)

                  Lze se domnívat, že pokud takové vozidlo podléhalo v některém členském státě podobné dani, neboli dani ze znečištění životního prostředí (se stejným pojmovým obsahem a cílem), za účelem respektování životního prostředí v souladu se zásadami a cíli podle článku 174 Smlouvy o ES a násl.), je možné při první registraci v jiném členském státě uplatnit tuto daň ze znečištění životního prostředí se stejnými cíli stanovenými v článku 174 Smlouvy o ES a násl., přestože na vozidlo byla již dříve uplatněna daň ze znečištění životního prostředí v jiném členském státě?

                  3)

                  Lze se konečně v případě, že takové motorové vozidlo nepodléhalo v jiném členském státě dani ze znečištění životního prostředí (protože tato daň neexistuje nebo z jiného důvodu), ale při následné registraci v jiném členském státě, například v Rumunsku, kde se tato daň platí, podléhá vozidlo v tomto státě při první registraci dani ze znečištění životního prostředí, domnívat, že jsou porušeny zásady celní unie a [zákazu] nepřímé vnitrostátní ochrany stanovené články 23, 25 a 90 Smlouvy o ES?


title: Věc T-271/14: Usnesení Tribunálu ze dne 16. března 2015 – Styron Deutschland v. Komise

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/38

         Usnesení Tribunálu ze dne 16. března 2015 – Styron Deutschland v. Komise
   (Věc T-271/14) (1)

   (2015/C 155/48)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc C-332/15: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Treviso – Itálie) – trestní řízení proti Giuseppemu Astoneovi „Řízení o předběžné otázce — Společný systém daně z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Články 167, 168, 178 až 182, 193, 206, 242, 244, 250, 252 a 273 — Nárok na odpočet DPH — Hmotněprávní věcné požadavky — Formální požadavky — Prekluzivní lhůta — Vnitrostátní ustanovení vylučující nárok na odpočet v případě nesplnění většiny formálních požadavků — Daňový únik“

text:
               26.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 350/10

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Treviso – Itálie) – trestní řízení proti Giuseppemu Astoneovi
   (Věc C-332/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Články 167, 168, 178 až 182, 193, 206, 242, 244, 250, 252 a 273 - Nárok na odpočet DPH - Hmotněprávní věcné požadavky - Formální požadavky - Prekluzivní lhůta - Vnitrostátní ustanovení vylučující nárok na odpočet v případě nesplnění většiny formálních požadavků - Daňový únik“)
   (2016/C 350/13)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Treviso

      Účastník původního trestního řízení

   Giuseppe Astone

      Výrok

               1)

               Články 167, 168, 178, čl. 179 první pododstavec a články 180 a 182 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví pro uplatnění nároku na odpočet daně takovou prekluzivní lhůtu, jako je prekluzivní lhůta, o kterou se jedná v původním řízení, pokud jsou dodrženy zásady rovnocennosti a efektivity, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

               2)

               Články 168, 178, 179, 193, 206, 242, 244, 250, 252 a 273 směrnice 2006/112 musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava, o kterou se jedná v původním řízení a která umožňuje daňové správě odepřít osobě povinné k dani nárok na odpočet daně z přidané hodnoty, pokud je prokázáno, že tato osoba podvodně nesplnila většinu formálních povinností, které musí splnit k tomu, aby mohl být uznán tento její nárok, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 320, 28.9.2015.


title: Věc T-412/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2015 – Chin Haur Indonesia v. Rada „Dumping — Dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, Srí Lanky a z Tuniska — Rozšíření konečného antidumpingového cla uloženého na dovoz jízdních kol pocházejících z Číny i na uvedené dovozy — Obcházení — Nedostatečná spolupráce — Články 13 a 18 nařízení (ES) č. 1225/2009 — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné posouzení“

text:
               4.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 146/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2015 – Chin Haur Indonesia v. Rada
   (Věc T-412/13) (1)

   („Dumping - Dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, Srí Lanky a z Tuniska - Rozšíření konečného antidumpingového cla uloženého na dovoz jízdních kol pocházejících z Číny i na uvedené dovozy - Obcházení - Nedostatečná spolupráce - Články 13 a 18 nařízení (ES) č. 1225/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné posouzení“)
   (2015/C 146/51)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Chin Haur Indonesia, PT (Tangerang, Indonésie) (zástupci: T. Müller-Ibold a F. C. Laprévote, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: S. Boelaert, zmocněnec, ve spolupráci s R. Bierwagenem, advokátem)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: J. F. Brakeland a M. França, zmocněnci); Maxcom Ltd (Plovdiv, Bulharsko) (zástupci: L. Ruessmann, advokát, a J. Beck, solicitor)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 501/2013 ze dne 29. května 2013, kterým se konečné antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky rozšiřuje na dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Srí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Srí Lanky a z Tuniska (Úř. věst. L 153, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 odst. 1 a 3 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 501/2013 ze dne 29. května 2013, kterým se konečné antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky rozšiřuje na dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, se v rozsahu, v němž se vztahuje na společnost Chin Haur Indonesia, PT, zrušuje.

               2)

               Rada Evropské unie nahradí náklady řízení vynaložené společností Chin Haur Indonesia a ponese vlastní náklady řízení.

               3)

               Evropská komise a společnost Maxcom Ltd ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21. 9. 2013.


title: Věc C-177/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg dne 17. dubna 2012 — Caisse nationale des prestations familiales v. Salim Lachheb, Nadia Lachheb

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg dne 17. dubna 2012 — Caisse nationale des prestations familiales v. Salim Lachheb, Nadia Lachheb
   (Věc C-177/12)
   2012/C 200/10
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Caisse nationale des prestations familiales

      Odpůrci: Salim Lachheb, Nadia Lachheb

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje taková dávka, jako je dávka upravená zákonem ze dne 21. prosince 2007 o bonusu na dítě, rodinnou dávku ve smyslu čl. 1 bodu u) písm. i) a čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (1), ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996 (2)?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku, brání články 18 a 45 Smlouvy o fungování Evropské unie (bývalé články 12 a 39 Smlouvy o založení Evropského společenství), článek 7 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství (3) nebo článek 3 nařízení (EHS) č. 1408/71 tomu, aby taková vnitrostátní právní úprava, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, na jejímž základě je poskytování takové dávky, jako je dávka upravená zákonem ze dne 21. prosince 2007 o bonusu na dítě, pracovníkům, kteří vykonávají výdělečnou činnost na území dotyčného členského státu a spolu s rodinnými příslušníky mají bydliště na území jiného členského státu, pozastaveno až do výše částky rodinných dávek, jež rodinným příslušníkům náleží podle právních předpisů členského státu bydliště, s ohledem na to, že podle vnitrostátní právní úpravy se na dotyčnou dávku uplatní pravidla určená k vyloučení souběhu rodinných dávek upravená v článku 76 nařízení (EHS) č. 1408/71 a v článku 10 nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 (4) ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením č. 118/97?

      (1)  Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35.

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, kterým se mění a aktualizuje nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství a nařízení (EHS) č. 574/72, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 (Úř. věst. L 28, s. 1; Zvl. vyd. 05/03, s. 3)

      (3)  Úř. věst. L 257, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 15.

      (4)  Nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 74, s. 1; Zvl. vyd. 05/01, s. 83).


title: Věc T-129/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 17. ledna 2007 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret a Akar v. Komise ( Žaloba na neplatnost — Podstatné formální náležitosti — Povinné zastoupení fyzických nebo právnických osob advokátem oprávněným zastupovat u soudu členského státu — Opožděné podání opravené žaloby — Nepřípustnost žaloby )

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/19

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 17. ledna 2007 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret a Akar v. Komise
   (Věc T-129/06) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Podstatné formální náležitosti - Povinné zastoupení fyzických nebo právnických osob advokátem oprávněným zastupovat u soudu členského státu - Opožděné podání opravené žaloby - Nepřípustnost žaloby“)
   (2007/C 69/45)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobci: Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi a Musa Akar (Ankara, Turecko) (zástupce: Ç. Şahin, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: P. van Nuffel a F. Hoffmeister, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh jednak na zrušení rozhodnutí MK/KS/DELTUR/(2005)/SecE/D/1614 ze dne 23. prosince 2005, které se týká zadání veřejné zakázky na vybudování vzdělávacích zařízení v provinciích Siirt a Diyarbakir (EuropeAid/121601/W/TR), a jednak na odklad vykonatelnosti dotčeného řízení
   Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobci Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi a Musa Akar ponesou vlastní náklady řízení a solidárně náklady řízení vynaložené Komisí.

      (1)  Úř. věst. C 202, 2.9.2006.


title: Věc C-627/10: Žaloba podaná dne 29. prosince 2010 — Evropská komise v. Slovinská republika

text:
               2.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/13

         Žaloba podaná dne 29. prosince 2010 — Evropská komise v. Slovinská republika
   (Věc C-627/10)
   2011/C 103/23
   Jednací jazyk: slovinština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: H. Støvlbæk a D. Kukovec, zmocněnci)

      Žalovaná: Slovinská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Slovinská republika nesplnila požadavky čl. 6 odst. 3 a přílohy II směrnice 91/440/EHS (1) v platném znění a čl. 14 odst. 2 směrnice 2001/14/ES (2); čl. 6 odstavce 2 až 5, čl. 7 odst. 3, čl. 8 odst. 1, článku 11 a čl. 30 odst. 1 směrnice 2001/14/SE ohledně zavedení prvního železničního balíčku;

               —

               uložit Slovinské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podle Komise Slovinská republika nesplňuje povinnosti uvedené v čl. 6 odst. 3 a příloze II směrnice 91/440/EHS v platném znění a čl. 14 odst. 2 směrnice 2001/14/ES, jelikož provozovatel infrastruktury, který sám poskytuje služby železniční dopravy, také řídí dopravu vlaků a účastní se i rozhodovacího procesu ohledně přidělování železniční infrastruktury, včetně přidělování kapacity.
   Podle názoru Komise Slovinská republika nesplnila povinnosti vyplývající z čl. 6 odstavců 2 až 5 směrnice 2001/14/ES, jelikož nezaručila mechanismus pobídek ke snižování nákladů na zajištění infrastruktury a výše poplatků za přístup.
   Evropská komise tedy tvrdí, že Slovinská republika nesplnila své povinnosti podle čl. 7 odst. 3 směrnice 2001/14/ES, jelikož tento členský stát nestanovil metodu výpočtu zajišťující, že poplatky za minimální přístupový balík a přístup k dopravním zařízením po železnici odpovídají výši nákladů přímo vynaložených za provoz železniční dopravy.
   Kromě toho Slovinská republika podle Komise tím, že nepřijala systém odměňování výkonu povzbuzující železniční podniky a provozovatele v minimalizaci závad a zvyšování výkonu železniční sítě pomocí systému odměňování výkonu, nesplnila své povinnosti podle článku 11 směrnice 2001/14/ES.
   Dále Slovinská republika údajně nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 8 odst. 1 směrnice 2001/14/ES, v rozsahu, v němž její vnitrostátní právní úprava neukládá ověřit, zda specifický segment trhu unese navýšení pro účely plného pokrytí nákladů vynaložených ze strany provozovatele.
   Slovinská republika tím, že nezavedla kontrolní orgán, který je ve svém rozhodování nezávislý na provozovateli železniční infrastruktury, nesplnila své povinnosti podle čl. 30 odst. 1 směrnice 2001/14/ES.

      (1)  Směrnice Rady ze dne 29. července 1991 o rozvoji železnic Společenství (Úř. věst. 1991 L 237, s. 25)

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (Úř. věst. 2001 L 75, s. 29)


title: Věc C-121/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 8. března 2017 – Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) obchodující jako „Mylan“ v. Gilead Sciences Inc.

text:
               15.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené království) dne 8. března 2017 – Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) obchodující jako „Mylan“ v. Gilead Sciences Inc.
   (Věc C-121/17)
   (2017/C 151/28)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) obchodující jako „Mylan“

      Žalovaná: Gilead Sciences Inc.

      Předběžná otázka

   Na základě jakých kritérií lze určit, zda „je výrobek chráněn platným základním patentem“ podle čl. 3 písm. a) nařízení č. 469/2009 (1)?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (Úř. věst. 2009, L 152, s. 1).


title: Věc C-6/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias – Řecko) – Medipac – Kazantzidis AE v. Venizeleio – Pananeio (PE.S.Y. KRITIS) (Volný pohyb zboží — Směrnice 93/42/EHS — Nabytí zdravotnických prostředků opatřených označením CE nemocnicí — Ochranná opatření — Veřejné zakázky na dodávky — Veřejná zakázka, která nedosahuje prahové hodnoty stanovené ve směrnici 93/36/EHS — Zásada rovného zacházení a povinnost transparentnosti)

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. června 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias – Řecko) – Medipac – Kazantzidis AE v. Venizeleio – Pananeio (PE.S.Y. KRITIS)
   (Věc C-6/05) (1)

   (Volný pohyb zboží - Směrnice 93/42/EHS - Nabytí zdravotnických prostředků opatřených označením CE nemocnicí - Ochranná opatření - Veřejné zakázky na dodávky - Veřejná zakázka, která nedosahuje prahové hodnoty stanovené ve směrnici 93/36/EHS - Zásada rovného zacházení a povinnost transparentnosti)
   (2007/C 183/02)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Symvoulio tis Epikrateias
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Medipac – Kazantzidis AE

      Žalovaná: Venizeleio – Pananeio (PE.S.Y. KRITIS)
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Symvoulio tis Epikrateias – Výklad směrnice Rady 93/36EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky (Úř. věst. L 199, s.1) a směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (Úř. věst. L 169, s.1) – Odmítnutí nabídky týkající se výrobků opatřených označením CE – Nedostatečná kvalita dotčených výrobků vzhledem k ochraně veřejného zdraví a k zvláštnímu použití, ke kterému jsou určeny – Řízení o dodávce zdravotnicko-technických výrobků nemocnici
   Výrok

               1)

               Zásada rovného zacházení a povinnost transparentnosti brání tomu, aby zadavatel, který vyhlásil nabídkové řízení na dodávky zdravotnických prostředků a upřesnil, že tyto prostředky musí být ve shodě s evropským lékopisem a opatřeny označením CE, odmítl přímo a mimo rámec ochranného postupu upraveného v článcích 8 a 18 směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 ze dne 29. září 2003, z důvodů ochrany veřejného zdraví nabídnutý materiál, pokud splňuje tuto požadovanou technickou podmínku. Pokud se zadavatel domnívá, že takové prostředky mohou ohrozit veřejné zdraví, má za účelem provedení uvedeného ochranného postupu povinnost informovat o tom příslušný vnitrostátní orgán.

               2)

               Zadavatel, který se obrátil na příslušný vnitrostátní orgán za účelem provedení ochranného postupu upraveného v článcích 8 a 18 směrnice 93/42, ve znění nařízení č. 1882/2003, ohledně zdravotnických prostředků opatřených označením CE, má povinnost přerušit až do výsledku tohoto postupu nabídkové řízení, jelikož výsledek tohoto postupu zadavatele zavazuje. Pokud provedení takového ochranného postupu způsobí průtahy, které by mohly narušit chod veřejné nemocnice, a tím veřejné zdraví, je zadavatel oprávněn přijmout všechna nezbytná prozatímní opatření, která mu umožní obstarat si materiál nezbytný pro řádný chod této nemocnice, a to při dodržení zásady proporcionality.

      (1)  Úř. věst. C 69, 19.3.2005.


title: Věc T-299/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 2015 – European Dynamics Luxembourg a další v. OHIM „Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Poskytování externích služeb týkajících se řízení programů a projektů a technického poradenství v oblasti informačních technologií — Zařazení uchazeče v rámci kaskádového řízení — Kritéria pro zadání — Rovnost příležitostí — Transparentnost — Zjevně nesprávné posouzení — Povinnost uvést odůvodnění — Mimosmluvní odpovědnost — Ztráta příležitosti“

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 2015 – European Dynamics Luxembourg a další v. OHIM
   (Věc T-299/11) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Poskytování externích služeb týkajících se řízení programů a projektů a technického poradenství v oblasti informačních technologií - Zařazení uchazeče v rámci kaskádového řízení - Kritéria pro zadání - Rovnost příležitostí - Transparentnost - Zjevně nesprávné posouzení - Povinnost uvést odůvodnění - Mimosmluvní odpovědnost - Ztráta příležitosti“)
   (2015/C 398/36)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Lucembursko); Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) a European Dynamics Belgium SA (Brusel, Belgie) (zástupci: původně N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, poté I. Ampazis, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: N. Bambara a M. Paolacci, zmocněnci, ve spolupráci s P. Wytinckem a B. Hoorelbekem, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí OHIM přijatého v rámci otevřeného zadávacího řízení AO/021/10 s názvem „Externí služby týkající se řízení programů a projektů a technické poradenství v oblasti informačních technologií“, které bylo žalobkyním oznámeno dopisem za dne 28. března 2011, v němž byla nabídka první žalobkyně zařazena na třetí místo podle mechanismu kaskády pro účely uzavření rámcové smlouvy, jakož i návrhy na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí OHIM přijaté v rámci otevřeného zadávacího řízení AO/021/10 s názvem „Externí služby týkající se řízení programů a projektů a technické poradenství v oblasti informačních technologií“, které bylo European Dynamics Luxembourg SA oznámeno dopisem za dne 28. března 2011, v němž byla její nabídka zařazena na třetí místo podle mechanismu kaskády pro účely uzavření rámcové smlouvy, nabídka konsorcia Unisys SLU a Charles Oakes & Co. Sàrl na první místo a nabídka ETIQ Consortium (by everis a Trasys) na druhé místo, se zrušuje.

               2)

               Evropská unie je povinna nahradit škodu, která vznikla European Dynamics Luxembourg z titulu ztráty příležitosti uzavřít rámcovou smlouvu jakožto první smluvní strana v rámci systému kaskády.

               3)

               Ve zbývající části se návrh na náhradu škody zamítá.

               4)

               Účastníci řízení oznámí Tribunálu ve lhůtě tří měsíců od data vyhlášení rozsudku vyčíslenou částku náhrady škody stanovenou vzájemnou dohodou.

               5)

               V případě neuzavření takové dohody účastnící řízení zašlou Tribunálu v téže lhůtě své vyčíslené návrhy.

               6)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 232, 6. 8. 2011.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 9. listopadu 2004 ve spojených věcech T-285/02 a T-395/02, Eva Vega Rodríguez proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Všeobecné výběrové řízení — Dotazník s více variantami odpovědí — Přesnost odpovědí klíče řešení — Soudní kontrola — Omezení)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/21

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 9. listopadu 2004
   ve spojených věcech T-285/02 a T-395/02, Eva Vega Rodríguez proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Všeobecné výběrové řízení - Dotazník s více variantami odpovědí - Přesnost odpovědí klíče řešení - Soudní kontrola - Omezení)
   (2005/C 19/46)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve spojených věcech T-285/02 a T-395/02, Eva Vega Rodríguez, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupená ve věci T-285/02 J. Iturriagagoitia Bassasem a ve věci T-395/02 J. Iturriagagoitia Bassasem a K. Devolvé, advokáty, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: J. Currall, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejichž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí výběrové komise COM/A/10/01, kterým se žalobkyni uděluje vylučující známka a nedostatečný počet bodů pro pokračování ve výběrovém řízení, a rozhodnutí, kterým se zamítá její odvolání, a podpůrně žaloby na náhradu škody, Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, A. W. H. Meij a N. J. Forwood, soudci, vedoucí soudní kanceláře: I. Natsinas, rada, vydal dne 9. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloby se zamítají.

               2.

               Každý účastník řízení nese své náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 289, 23.11.2002.