title: Věc T-209/06 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 26. října 2006 – European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals a další v. Komise ( Řízení o předběžných opatřeních — Návrh na předběžná opatření a odklad vykonatelnosti rozhodnutí — Přípustnost — Naléhavost — Neexistence )

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/59

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 26. října 2006 – European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals a další v. Komise
   (Věc T-209/06 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Návrh na předběžná opatření a odklad vykonatelnosti rozhodnutí - Přípustnost - Naléhavost - Neexistence“)
   (2006/C 326/127)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals (West Maas en Waal, Nizozemsko), Vereniging van Im- en Exporteurs van Vogels en Hobbydieren (West Maas en Waal), Plomps Vogelhandel (Woerden, Nizozemsko) a Borgstein Birds & Zoofood Trading (West Maas en Waal) (zástupce: J. Wouters, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Erlbacher a M. van Heezik, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh jednak na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise 2006/522/ES ze dne 25. července 2006, kterým se mění rozhodnutí 2005/759/ES a 2005/760/ES, pokud jde o některá ochranná opatření související s vysoce patogenní influenzou ptáků a přesun některých živých ptáků do Společenství (Úř. věst. L 205, s. 28) a jednak na nařízení všech ostatních nezbytných předběžných opatření.
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžná opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-327/15: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – TDC A/S v. Teleklagenævnet, Erhvervs- og Vækstministeriet „Řízení o předběžné otázce — Sítě a služby elektronických komunikací — Směrnice 2002/22/ES — Univerzální služba — Články 12 a 13 — Výpočet nákladů na povinnosti univerzální služby — Článek 32 — Náhrada nákladů na povinné doplňkové služby — Přímý účinek — Článek 107 odst. 1 a článek 108 odst. 3 SFEU — Bezpečností a námořní tísňové služby zajišťované v Dánsku a Grónsku — Vnitrostátní právní úprava — Podání žádosti o náhradu nákladů na povinné doplňkové služby — Tříměsíční lhůta — Zásady rovnocennosti a efektivity“

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/13

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. prosince 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret – Dánsko) – TDC A/S v. Teleklagenævnet, Erhvervs- og Vækstministeriet
   (Věc C-327/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sítě a služby elektronických komunikací - Směrnice 2002/22/ES - Univerzální služba - Články 12 a 13 - Výpočet nákladů na povinnosti univerzální služby - Článek 32 - Náhrada nákladů na povinné doplňkové služby - Přímý účinek - Článek 107 odst. 1 a článek 108 odst. 3 SFEU - Bezpečností a námořní tísňové služby zajišťované v Dánsku a Grónsku - Vnitrostátní právní úprava - Podání žádosti o náhradu nákladů na povinné doplňkové služby - Tříměsíční lhůta - Zásady rovnocennosti a efektivity“)
   (2017/C 053/15)
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Østre Landsret

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: TDC A/S

      Odpůrci: Teleklagenævnet, Erhvervs- og Vækstministeriet

      Výrok

               1)

               Ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) a zejména její článek 32 musí být vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví mechanismus náhrad za poskytování povinných doplňkových služeb, jenž podniku neumožňuje uplatnit vůči členskému státu nárok na náhradu čistých nákladů na poskytování povinné doplňkové služby, jestliže zisk podniku z poskytování dalších služeb, na něž se vztahují jeho povinnosti univerzální služby, převyšuje ztráty vzniklé v souvislosti s poskytováním této povinné doplňkové služby.

               2)

               Směrnice 2002/22 musí být vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která podniku určenému k poskytování povinných doplňkových služeb umožňuje uplatnit vůči členskému státu nárok na náhradu čistých nákladů na poskytování těchto služeb, pouze pokud tyto náklady představují nespravedlivou zátěž pro tento podnik.

               3)

               Směrnice 2002/22 musí být vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle níž se čisté náklady určeného podniku na poskytování univerzální služby stanoví jako rozdíl všech příjmů a všech nákladů souvisejících s poskytováním dotčené služby, včetně příjmů a nákladů, jež by podniku vznikly, i kdyby nebyl poskytovatelem univerzální služby.

               4)

               Za takových okolností, o jaké se jedná ve věci v původním řízení, nemá skutečnost, že podnik pověřený poskytováním povinné doplňkové služby ve smyslu článku 32 směrnice 2002/22 poskytuje tuto službu nejen na území Dánska, ale také na území Grónska, vliv na výklad ustanovení směrnice o univerzální službě.

               5)

               Článek 32 směrnice 2002/22 musí být vykládán v tom smyslu, že má přímý účinek, když zakazuje členským státům, aby podniky pověřené poskytováním povinné doplňkové služby nesly všechny náklady spojené s tímto poskytováním nebo jejich část.

               6)

               Zásady loajální spolupráce, rovnocennosti a efektivity musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání takové právní úpravě, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, podle níž musí podnik pověřený poskytováním univerzální služby podat žádosti o náhradu ztráty za předchozí finanční rok nejpozději do tří měsíců od uplynutí lhůty uložené tomuto podniku pro předložení výroční zprávy příslušnému vnitrostátnímu orgánu, pokud lhůta pro podání žádosti není méně příznivá než lhůta stanovená ve vnitrostátním právu pro obdobnou žádost a pokud v praxi nemůže znemožňovat nebo nadměrně ztěžovat výkon práv přiznaných podnikům směrnicí 2002/22, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 294, 7.9.2015.


title: Věc T-194/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2017 – Klassisk investment v. EUIPO (CLASSIC FINE FOODS) „Ochranná známka Evropské unie — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Obrazová ochranná známka CLASSIC FINE FOODS — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009“

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. července 2017 – Klassisk investment v. EUIPO (CLASSIC FINE FOODS)
   (Věc T-194/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka CLASSIC FINE FOODS - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009“)
   (2017/C 283/61)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Klassisk investment Ltd (Hongkong, Čína) (zástupci: J. C. Plate a R. Kaase, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Eberl a D. Hanf, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. ledna 2016 (věc R 1970/2015-1) týkajícímu se mezinárodního zápisu s vyznačením Evropské unie obrazové ochranné známky CLASSIC FINE FOODS.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Klassisk investment Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 222, 20.6.2016.


title: Věc C-543/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 28. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour constitutionnelle – Belgie) – Ordre des barreaux francophones et germanophone a další, Jimmy Tessens a další, Orde van Vlaamse Balies, Ordre des avocats du barreau d’Arlon a další v. Conseil des ministres „DPH — Směrnice 2006/112/ES — Platnost a výklad směrnice — Poskytování služeb advokáty — Povinnost k DPH — Právo na účinný prostředek nápravy — Rovnost zbraní — Právní pomoc“

text:
               26.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 350/4

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 28. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour constitutionnelle – Belgie) – Ordre des barreaux francophones et germanophone a další, Jimmy Tessens a další, Orde van Vlaamse Balies, Ordre des avocats du barreau d’Arlon a další v. Conseil des ministres
   (Věc C-543/14) (1)

   („DPH - Směrnice 2006/112/ES - Platnost a výklad směrnice - Poskytování služeb advokáty - Povinnost k DPH - Právo na účinný prostředek nápravy - Rovnost zbraní - Právní pomoc“)
   (2016/C 350/04)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour constitutionnelle

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Ordre des barreaux francophones et germanophone e.a., Jimmy Tessens a další, Orde van Vlaamse Balies, Ordre des avocats du barreau d’Arlon a další

      Žalovaná: Conseil des ministres

      za přítomnosti: Association Syndicale des Magistrats ASBL, Conseil des barreaux européens

      Výrok

               1)

               Přezkum čl. 1 odst. 2 a čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty z hlediska práva na účinnou právní ochranu a zásady rovnosti zbraní zaručených článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie neodhalil nic, čím by mohla být dotčena jejich platnost v rozsahu, v němž tato ustanovení ukládají daň z přidané hodnoty na služby poskytované advokáty procesním subjektům, které nemají nárok na právní pomoc v rámci vnitrostátního režimu právní pomoci.

               2)

               Článku 9 odst. 4 a 5 Úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, podepsané dne 25. června 1998 v Aarhusu, se nelze dovolávat za účelem posouzení platnosti čl. 1 odst. 2 a čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice 2006/112.

               3)

               Článek 132 odst. 1 písm. g) směrnice 2006/112 musí být vykládán v tom smyslu, že služby poskytované advokáty procesním subjektům, které mají nárok na právní pomoc na základě takového vnitrostátního režimu právní pomoci, jako je režim dotčený ve věci v původním řízení, nejsou osvobozeny od daně z přidané hodnoty.

      (1)  Úř. věst. C, 9. 2. 2015.


title: Věc T-106/12: Žaloba podaná dne 29. února 2012 — Cytochroma Development v. OHIM — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/18

         Žaloba podaná dne 29. února 2012 — Cytochroma Development v. OHIM — Teva Pharmaceutical Industries (ALPHAREN)
   (Věc T-106/12)
   2012/C 138/34
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cytochroma Development, Inc. (St. Michael, Barbados) (zástupci: S. Malynicz, Barrister, a A. Smith, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzalém, Izrael)

      Návrhová žádání

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 2. prosince 2011 ve věci R 1235/2011-1, a

               —

               uložit OHIM a další účastnici řízení před odvolacím senátem, aby nesly vlastní náklady řízení a nahradily náklady řízení žalobkyně.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „ALPHAREN“ pro výrobky zařazené do třídy 5 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 4320297

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Maďarská slovní ochranná známka „ALPHA D3“ (č. 134972) pro výrobky zařazené do třídy 5; litevská slovní ochranná známka „ALPHA D3“ (č. 20613) pro výrobky zařazené do třídy 5; lotyšská slovní ochranná známka „ALPHA D3“ (č. M30407) pro výrobky zařazené do třídy 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 1d odst. 2 nařízení Komise č. 216/96, jelikož jeden z členů senátu, který přijal původní rozhodnutí, byl rovněž členem senátu, který přijal po jeho postoupení nové rozhodnutí; porušení čl. 65 odst. 6 nařízení Rady č. 207/2009 a čl. 1d odst. 1 nařízení Komise č. 216/96, pokud jde o opatření učiněná ke splnění povinností vyplývajících z rozsudku Tribunálu; porušení čl. 76 odst. 1 nařízení Rady č. 207/2009 v souvislosti se zkoumáním skutečností ve věci úřadem z úřední moci, pokud jde o důvody zamítnutí; porušení zásady právní jistoty a porušení článku 17 Listiny základních práv Evropské unie.


title: Věc C-1/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação de Lisboa (Portugalsko) dne 3. ledna 2012 — Ordem dos Técnicos Oficiais de Contas v. Autoridade da Concorrência

text:
               24.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal da Relação de Lisboa (Portugalsko) dne 3. ledna 2012 — Ordem dos Técnicos Oficiais de Contas v. Autoridade da Concorrência
   (Věc C-1/12)
   2012/C 89/18
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal da Relação de Lisboa

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Ordem dos Técnicos Oficiais de Contas

      Odpůrce: Autoridade da Concorrência

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba takovou korporaci, jako je Ordem dos Técnicos Oficiais de Contas (OTOC), jako celek považovat pro účely použití pravidel hospodářské soutěže Společenství (trh vzdělávání) za sdružení podniků? Pokud ano, je třeba současný čl. 101 odst. 2 SFEU vykládat v tom smyslu, že do jeho působnosti spadá rovněž taková korporace jako OTOC, která přijímá obecně závazná pravidla týkající se zákonných požadavků v oblasti povinného vzdělávání registrovaných účetních, aby zajistila občanům důvěryhodnou a kvalitní službu?

               2)

               Pokud má taková korporace jako OTOC zákonnou povinnost zavést pro své členy systém povinného vzdělávání, lze současný článek 101 SFEU vykládat v tom smyslu, že umožňuje zpochybnit zavedení vzdělávacího systému, k němuž je OTOC ze zákona povinna, jakož i nařízení, v němž je tento systém definován, a to v tom rozsahu, v jakém vyjadřuje uvedený zákonný požadavek? Nebo naopak tato oblast nespadá do působnosti článku 101 SFEU a měla by být posouzena podle současného článku 56 SFEU a následujících?

               3)

               S ohledem na skutečnost, že se rozsudek ve věci Wouters a další (1) — stejně jako rozsudky v jiných podobných věcech — týkal právní úpravy, která měla dopad na hospodářskou činnost členů dotyčného stavovského sdružení, brání současné články 101 SFEU a 102 SFEU takové právní úpravě v oblasti vzdělávání registrovaných účetních, která nemá přímý dopad na jejich hospodářskou činnost?

               4)

               Může stavovské sdružení s ohledem na unijní právo hospodářské soutěže (na trhu vzdělávání) podmiňovat výkon profese absolvováním určitého vzdělání, které zajišťuje výhradně toto sdružení?

      (1)  Rozsudek ze dne 19. února 2002 (C-309/99, Recueil, s. I-1577).


title: Věc T-418/05: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 22. listopadu 2007 – Investire Partecipazioni v. Komise ( Žaloba na neplatnost — EFRR — Nenapadnutelný akt — Přípravný akt — Nepřípustnost )

text:
               12.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 8/15

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 22. listopadu 2007 – Investire Partecipazioni v. Komise
   (Věc T-418/05) (1)

   („Žaloba na neplatnost - EFRR - Nenapadnutelný akt - Přípravný akt - Nepřípustnost“)
   (2008/C 8/28)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Investire Partecipazioni SpA (Řím, Itálie) (zástupci: G. M. Roberti a A. Franchi, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Flynn a M. Velardo, zmocněnci, ve spolupráci s G. Faedem, advokátem)
   Předmět věci
   Návrhy na zrušení rozhodnutí, která byla obsažena ve dvou dopisech generálního ředitelství „Regionální politika“ Komise ze dne 11 a 23. srpna 2005, které byly určeny stálému zastoupení Italské republiky u Evropské unie a které se týkaly nezpůsobilosti, pro podporu Evropského fondu regionálního rozvoje (EFRR), opatření stanoveného v jednotném programovém dokumentu pro období 1997–1999 týkajícího se regionu Piemont (Itálie) na základě cíle č. 2
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Investire Partecipazioni SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 22, 28.1.2006.


title: Věc T-30/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2010 — Engelhorn v. OHIM — The Outdoor Group (peerstorm) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství peerstorm — Starší slovní ochranná známka Společenství PETER STORM a starší národní slovní ochranná známka PETER STORM — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) — Skutečné užívání starších ochranných známek — Článek 15 a čl. 43 odst. 2 nařízení č. 40/94 (nyní článek 15 a čl. 42 odst. 2 nařízení 207/2009)“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2010 — Engelhorn v. OHIM — The Outdoor Group (peerstorm)
   (Věc T-30/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství peerstorm - Starší slovní ochranná známka Společenství PETER STORM a starší národní slovní ochranná známka PETER STORM - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) - Skutečné užívání starších ochranných známek - Článek 15 a čl. 43 odst. 2 nařízení č. 40/94 (nyní článek 15 a čl. 42 odst. 2 nařízení 207/2009))
   2010/C 234/61
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Engelhorn KGaA (Mannheim, Německo) (zástupci: W. Göpfert a K. Mende, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: The Outdoor Group Ltd (Northampton, Spojené království) (zástupce: M. Edenborough, barrister)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. října 2008 (věc R 167/2008-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností The Outdoor Group Ltd a společností Engelhorn KGaA

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Engelhorn KGaA ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů řízení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a společnosti The Outdoor Group Ltd.

      (1)  Úř. věst. C 82, 4.4.2009.


title: Věc C-184/09: Žaloba podaná dne 26. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/6

         Žaloba podaná dne 26. května 2009 — Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-184/09)
   2009/C 167/12
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: E. Adserá Ribera a A. Marghelis, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Španělské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES (1) ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu a o změně směrnice 2004/35/ES (2), a v každém případě tím, že je neoznámilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice;

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta stanovená k provedení směrnice 2006/21/ES do vnitrostátního práva uplynula dne 30. dubna 2008.

      (1)  Úř. Věst. L 102, s. 15.

      (2)  Úř. věst. L 143, s. 56; Zvl. vyd. 15/08, s. 357.


title: Věc C-400/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Spojené království) dne 31. srpna 2012 — Secretary of State for the Home Department v. MG

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/15

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Spojené království) dne 31. srpna 2012 — Secretary of State for the Home Department v. MG
      (Věc C-400/12)
      (2012/C 331/23)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

         Účastníci původního řízení

         Odvolatel: Secretary of State for the Home Department

         Odpůrkyně: MG

         Předběžné otázky

                  1)

                  Přerušuje doba odnětí svobody občana Unie navazující na jeho odsouzení za trestný čin dobu pobytu v hostitelském členském státu, která je nezbytná proto, aby se na tuto osobu vztahovala nejvyšší úroveň ochrany před vyhoštěním podle čl. 28 odst. 3 písm. a) směrnice 2004/38/ES (1), nebo jinak brání tomu, aby osoba mohla požívat této úrovně ochrany?

                  2)

                  Znamená odkaz na „posledních deset let“ v čl. 28 odst. 3 písm. a), že pobyt musí být nepřetržitý, aby se na občana Unie mohla vztahovat nejvyšší úroveň ochrany před vyhoštěním?

                  3)

                  Vypočte se pro účely čl. 28 odst. 3 písm. a) požadovaná doba deseti let, po kterou musí občan Unie pobývat v hostitelském členském státu, a) zpětně od rozhodnutí o vyhoštění, nebo b) od zahájení pobytu tohoto občana v hostitelském členském státu?

                  4)

                  V případě, že odpovědí na otázku 3 a) je, že se doba deseti let počítá zpětně, je rozdíl v tom, zda osoba dosáhla deseti let pobytu před odnětím svobody?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 158, s. 77


title: Věc C-513/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. března 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin — Německo) — Aslihan Nazli Ayalti v. Spolková republika Německo

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/58

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 25. března 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin — Německo) — Aslihan Nazli Ayalti v. Spolková republika Německo
   (Věc C-513/12) (1)

   2013/C 225/125
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 63, 2.3.2013.


title: Věc C-203/09: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — Volvo Car Germany GmbH v. Autohof Weidensdorf GmbH ( Směrnice 86/653/EHS — Nezávislí obchodní zástupci — Ukončení smlouvy o obchodním zastoupení zmocnitelem — Nárok obchodního zástupce na odškodnění )

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/14

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof — Německo) — Volvo Car Germany GmbH v. Autohof Weidensdorf GmbH
   (Věc C-203/09) (1)

   (Směrnice 86/653/EHS - Nezávislí obchodní zástupci - Ukončení smlouvy o obchodním zastoupení zmocnitelem - Nárok obchodního zástupce na odškodnění)
   2010/C 346/22
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Volvo Car Germany GmbH

      Žalovaná: Autohof Weidensdorf GmbH

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Bundesgerichtshof — Výklad čl. 18 písm. a) směrnice Rady 86/653/EHS ze dne 18. prosince 1986 o koordinaci právní úpravy členských států týkající se nezávislých obchodních zástupců (Úř. věst. L 382, s. 17; Zvl. vyd. 06/01, s. 177) — Ukončení smlouvy o obchodním zastoupení zmocnitelem — Nárok obchodního zástupce na odškodnění — Vnitrostátní právní úprava, podle které se odškodnění nevyplatí v případě neplnění povinností ze strany zástupce, které by odůvodňovalo okamžité ukončení smlouvy, i když k tomuto neplnění povinností dojde v době mezi vypovězením smlouvy o obchodním zastoupení a jejím zánikem a zmocnitel se o něm dozví teprve po uplynutí smlouvy

      Výrok

   Článek 18 písm. a) směrnice Rady 86/653/EHS ze dne 18. prosince 1986 o koordinaci právní úpravy členských států týkající se nezávislých obchodních zástupců brání tomu, aby nezávislému obchodnímu zástupci nebylo vyplaceno odškodnění za zákazníky v případě, kdy zmocnitel zjistí existenci neplnění povinností ze strany tohoto zástupce, ke kterému došlo po oznámení výpovědi smlouvy s výpovědní lhůtou a před uplynutím této lhůty a které by odůvodňovalo okamžité ukončení dotčené smlouvy.

      (1)  Úř. věst. C 180, 1.8.2009.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 14. října 2004 ve věci C-299/02: Komise Evropských společenství proti Nizozemskému království (Nesplnění povinnosti státem — Články 43 ES a 48 ES — Vnitrostátní opatření vyžadující jako podmínku pro registraci lodi v Nizozemsku, aby akcionáři, členové představenstva a fyzické osoby pověřené běžnou správou společnosti ze Společenství vlastnící loď měli státní příslušnost Společenství nebo EHP — Vnitrostátní opatření vyžadující, aby správce rejdařské společnosti měl státní příslušnost Společenství nebo EHP a aby měl bydliště ve Společenství nebo v EHP)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/10

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 14. října 2004
   ve věci C-299/02: Komise Evropských společenství proti Nizozemskému království (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Články 43 ES a 48 ES - Vnitrostátní opatření vyžadující jako podmínku pro registraci lodi v Nizozemsku, aby akcionáři, členové představenstva a fyzické osoby pověřené běžnou správou společnosti ze Společenství vlastnící loď měli státní příslušnost Společenství nebo EHP - Vnitrostátní opatření vyžadující, aby správce rejdařské společnosti měl státní příslušnost Společenství nebo EHP a aby měl bydliště ve Společenství nebo v EHP)
   (2004/C 300/19)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-299/02, Komise Evropských společenství (zmocněnci: K. H. I. Simonsson a H. M. H. Speyart) proti Nizozemskému království (zmocněnci: H. G. Sevenster a A. Terstal), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 23. srpna 2002, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann (zpravodaj), předseda senátu, A. Rosas a R. Silva de Lapuerta, soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 14. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Nizozemské království tím, že přijalo a ponechalo v platnosti článek 311 Wetboek van Koophandel a článek 8:169 Burgelijk Wetboek, které stanoví podmínky týkající se:

                           —

                           státní příslušnosti akcionářů společností, které jsou vlastníky námořní lodě a přejí si ji zaregistrovat v Nizozemsku,

                           —

                           státní příslušnosti členů představenstva společností, které jsou vlastníky námořní lodě a přejí si ji zaregistrovat v Nizozemsku,

                           —

                           státní příslušnosti fyzických osob pověřených běžnou správou provozovny, která vykonává v Nizozemsku činnost námořní dopravy, která je požadována pro registraci lodě v nizozemských registrech,

                           —

                           státní příslušnosti správců rejdařských společností námořních lodí zaregistrovaných v Nizozemsku a

                           —

                           bydliště správců rejdařských společností námořních lodí zaregistrovaných v Nizozemsku,

                     nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článků 43 ES a 48 ES.

               2)

               Nizozemskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 247, 12.10.2002.


title: Věc T-312/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. července 2015 – Federcoopesca a další v. Komise „Žaloba na neplatnost — Rybolov — Kontrolní režim Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky — Rozhodnutí Komise, kterým se zavádí akční plán na odstranění nedostatků italského systému kontroly rybolovu — Akt, který sám o sobě nemění právní postavení žalobce — Nedostatek osobního dotčení — Nepřípustnost“

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. července 2015 – Federcoopesca a další v. Komise
   (Věc T-312/14) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Rybolov - Kontrolní režim Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky - Rozhodnutí Komise, kterým se zavádí akční plán na odstranění nedostatků italského systému kontroly rybolovu - Akt, který sám o sobě nemění právní postavení žalobce - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost“)
   (2015/C 279/43)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Federazione nazionale delle cooperative della pesca (Federcoopesca) (Řím, Itálie), Associazione Lega Pesca (Řím); Associazione generale cooperative italiane settore agro ittico alimentare (AGCI AGR IT AL) (Řím) (zástupci: L. Caroli, S. Ventura a V. Cannizzaro, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet a D. Nardi, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 8635 final ze dne 6. prosince 2013, týkajícího se zavedení akčního plánu na odstranění nedostatků italského systému kontroly rybolovu

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Federazione nazionale delle cooperative della pesca (Federcoopesca), Associazione Lega Pesca a Associazione generale cooperative italiane settore agro ittico alimentare (AGCI AGR IT AL) se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 194, 24.6.2014.


title: Věc C-472/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Efeteio Athinon (Řecko) dne 21. listopadu 2006 – Ionas Stroumsas EPE v. GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 20/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Efeteio Athinon (Řecko) dne 21. listopadu 2006 – Ionas Stroumsas EPE v. GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Věc C-472/06)
   (2007/C 20/07)
   Jednací jazyk: řečtina
   Předkládající soud
   Efeteio Athinon (Řecko)
   Účastnice původního řízení

      Odvolatelka: Ionas Stroumsas EPE

      Odpůrkyně: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   Předběžné otázky

               1)

               Představuje odmítnutí podniku zaujímajícího dominantní postavení uspokojit plně objednávky, které jsou mu zaslány velkoobchodníky s farmaceutickými výrobky, když toto odmítnutí vede k omezení vývozní činnosti těchto velkoobchodníků, a tím i k omezení škody způsobené paralelním obchodem, samo o sobě zneužití ve smyslu článku 82 ES? Je odpověď na tuto otázku ovlivněna skutečností, že paralelní obchod je pro velkoobchodníky velmi výnosný vzhledem k rozdílným cenám existujícím v rámci Evropské unie z důvodu státního zásahu, nebo jinak řečeno, skutečností, že trh s farmaceutickými výrobky nevykazuje podmínky čisté hospodářské soutěže, nýbrž se naopak vyznačuje zvýšeným stupněm státního zásahu? Konečně, je příslušný vnitrostátní orgán v oblasti hospodářské soutěže povinen použít pravidla Společenství týkající se hospodářské soutěže stejným způsobem na trhy, které fungují v rámci režimu hospodářské soutěže, a na trhy, na kterých je hospodářská soutěž narušena zásahem státu?

               2)

               Jak má být eventuální zneužití posuzováno, jestliže Soudní dvůr rozhodne, že omezení paralelního obchodu z výše uvedených důvodů nepředstavuje zneužití vždy, když je provedeno podnikem v dominantním postavení?

         Obzvláště:

               2.1

               Je vhodné použít kritérium procentního podílu, o který je překročena běžná národní spotřeba, nebo kritérium škody, kterou utrpí podnik v dominantním postavení ve vztahu ke svému celkovému obratu a celkovému zisku? V případě kladné odpovědi, jakým způsobem je třeba určit úroveň procentuálního překročení a výši způsobené škody – škody brané jako určitý procentní podíl z obratu a celkového zisku –, nad kterou dotčené jednání může být kvalifikováno jako zneužití?

               2.2

               Je třeba zaujmout přístup založený na zvážení zájmů a v kladném případě, jaké zájmy musí být takto zváženy?
               Konkrétněji:

                           a)

                           Má na odpověď vliv skutečnost, že pacient – konečný spotřebitel získá omezenou hospodářskou výhodu z paralelního obchodu?

                           b)

                           Je třeba vzít v úvahu zájmy orgánů sociálního zabezpečení na získání levnějších léků, a pokud ano, do jaké míry?

               2.3

               Jaká jiná kritéria a jaké jiné přístupy mohou být považovány v projednávaném případě za vhodné?


title: Věc T-101/07: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. prosince 2008 – Dada v. OHIM – Dada (DADA) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství DADA — Starší národní slovní ochranná známka DADA — Relativní důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 43 odst. 2 a 3 nařízení č. 40/94 )

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/30

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. prosince 2008 – Dada v. OHIM – Dada (DADA)
   (Věc T-101/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství DADA - Starší národní slovní ochranná známka DADA - Relativní důvod zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 43 odst. 2 a 3 nařízení č. 40/94“)
   (2009/C 32/56)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Dada SpA (Florencie, Itálie) (zástupci: D. Caneva a G. Locurto, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Sempio, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastník před Soudem: Dada Srl (Udine, Itálie) (zástupci: M. Cartella a M. Fazzini, advokáti)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 12. ledna 2007 (věc R 1342/2005-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi Dada Srl a Dada SpA.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Dada SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 9.6.2007.


title: Věc C-422/07: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/28

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-422/07) (1)

   (2008/C 128/60)

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007.


title: Věc C-178/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesverwaltungsgericht ze dne 28. ledna 2004 ve věci Franz Marhold proti Land Baden- Württemberg

text:
               12.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Bundesverwaltungsgericht ze dne 28. ledna 2004 ve věci Franz Marhold proti Land Baden- Württemberg
   (Věc C-178/04)
   (2004/C 156/11)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Bundesverwaltungsgericht ze dne 28. ledna 2004 ve věci Franz Marhold proti Land Baden- Württemberg, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 15. dubna 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Bundesverwaltungsgericht žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:

      „Pokud jde o státního příslušníka Společenstsví, který byl jako profesor německé university státním zaměstnancem jedné ze spolkových zemí Spolkové republiky Německo a z toho důvodu obdržel zvláštní odměnu podle Gesetz über die Gewährung einer jährlichen Sonderzuwendung (zákona o poskytování zvláštní roční odměny), ale opustil toto zaměstnání před 31. březnem následujícího roku, aby odpověděl na nabídku katedry university jiného členského státu a vstoupil do veřejnoprávního zaměstnaneckého poměru k tomuto druhému členskému státu, způsobuje článek 39 ES nepoužitelnost pravidla stanoveného v čl. 3 odst. 5 bod 1 Sonderzuwendungsgesetz (SzuwG), podle něhož každá osoba, která vystoupila z veřejné služby před 31. březnem si může ponechat tuto zváštní odměnu pouze pokud její nové zaměstnání je zaměstnáním ve veřejné službě podle něměckých právních předpisů?“


title: Věc C-114/14: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. dubna 2015 – Evropská komise v. Švédské království „Nesplnění povinnosti státem — Daň z přidané hodnoty — Šestá směrnice 77/388/EHS — Směrnice 2006/112/ES — Článek 132 odst. 1 písm. a) a čl. 135 odst. 1 písm. h) — Osvobození od daně — Veřejné pošty — Poštovní známky — Směrnice 97/67/ES“

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/11

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 21. dubna 2015 – Evropská komise v. Švédské království
   (Věc C-114/14) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Daň z přidané hodnoty - Šestá směrnice 77/388/EHS - Směrnice 2006/112/ES - Článek 132 odst. 1 písm. a) a čl. 135 odst. 1 písm. h) - Osvobození od daně - Veřejné pošty - Poštovní známky - Směrnice 97/67/ES“)
   (2015/C 205/14)
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Enegren a L. Lozano Palacios, zmocněnci)

      Žalovaný: Švédské království (zástupkyně: U. Persson a A. Falk, zmocněnkyně)

      Výrok

               1)

               Švédské království tím, že neosvobodilo od daně z přidané hodnoty poskytnutí služeb a dodání zboží, která s těmito službami souvisejí, veřejnými poštami, vyjma přepravy cestujících a telekomunikační služby, a dodání poštovních známek platných pro použití v rámci poštovních služeb na státním území za jmenovitou hodnotu, nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 132 odst. 1 písm. a) a čl. 135 odst. 1 písm. h) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty.

               2)

               Švédskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Věc T-122/08: Žaloba podaná dne 14. března 2008 – Kyperská republika v. Komise

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/30

         Žaloba podaná dne 14. března 2008 – Kyperská republika v. Komise
   (Věc T-122/08)
   (2008/C 142/54)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kyperská republika (zástupce: P. Kliridis)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit vyhlášení zakázky EuropeAid/126316/C/SER/CY na zadání zakázky nazvané „Establishment of a Program Management Unit to support the implementation of investment projects in the field of water/wastewater and solid waste“, které bylo zveřejněno pouze v anglickém jazyce na internetové stránce http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ dne 4. ledna 2008 nebo okolo tohoto data, a zrušit článek 5 a čl. 28.2 vyhlášení zakázky;

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty žalobkyně jsou totožné či podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uvedeným ve věcech T-91/08, T-92/08 a T-93/08, Kyperská republika v. Komise.


title: Věc F-83/08: Žaloba podaná dne 10. října 2008 – Gheysens v. Rada

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/59

         Žaloba podaná dne 10. října 2008 – Gheysens v. Rada
   (Věc F-83/08)
   (2008/C 313/109)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Johan Gheysens (Mechelen, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie
   Předmět a popis sporu
   Zrušení rozhodnutí Rady, kterým se stanoví pracovní podmínky žalobce v rozsahu, v jakém ohraničuje dobu platnosti smlouvy na dva roky a třídu ve funkční skupině III platové třídě 11 platovém stupni 1, jakož i z důvodu nezákonnosti článku 88 pracovního řádu v rozsahu, v jakém povoluje po sobě jdoucí uzavírání smluv na dobu určitou s celkovým omezením tří let
   Návrhové žádání žalobce

               —

               určit nezákonnost článku 88 pracovního řádu ostatních zaměstnanců v rozsahu, v jakém povoluje po sobě jdoucí uzavírání smluv na dobu určitou s celkovým omezením tří let;

               —

               zrušit rozhodnutí Rady, kterým se stanoví pracovní podmínky žalobce v rozsahu, v jakém ohraničuje dobu platnosti smlouvy na dva roky a třídu ve funkční skupině III, platovou třídu 11, platový stupeň 1;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-275/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Friedemann Schoen a Brigitta Schoen v. TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/33

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Hannover (Německo) dne 18. května 2017 – Friedemann Schoen a Brigitta Schoen v. TUIfly GmbH
   (Věc C-275/17)
   (2017/C 239/41)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Friedemann Schoen a Brigitta Schoen

      Žalovaná: TUIfly GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami („divoká stávka“), mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za takovou okolnost?

               3)

               V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby tato mimořádná okolnost existovala v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?

               4)

               V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem „vyhnutelnost“ posuzován vzhledem k mimořádné okolnosti, nebo k jejím důsledkům?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).


title: Věc F-123/12: Žaloba podaná dne 23. října 2012 — ZZ v. Komise

text:
               15.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/9

         Žaloba podaná dne 23. října 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-123/12)
   2012/C 389/14
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise, jímž byla zamítnuta žádost žalobkyně, aby její smlouva smluvní zaměstnankyně pro pomocné práce byla překvalifikována na smlouvu dočasné zaměstnankyně na dobu neurčitou.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí OOUPS ze dne 4. ledna 2012, jímž byla zamítnuta žádost žalobkyně o překvalifikování její smlouvu smluvní zaměstnankyně pro pomocné práce na smlouvu dočasné zaměstnankyně na dobu neurčitou;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí o zamítnutí její stížnosti ze dne 12. července 2012;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-135/14: Žaloba podaná dne 21. března 2014 – Evropská komise v. Rada Evropské unie

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/26

         Žaloba podaná dne 21. března 2014 – Evropská komise v. Rada Evropské unie
   (Věc C-135/14)
   2014/C 175/33
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lyal, W. Mölls, a D. Bianchi, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit nařízení Rady (EU) č. 1385/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se z důvodu změny statusu Mayotte vůči Evropské unii mění nařízení Rady (ES) č. 850/98 a (ES) č. 1224/2009 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009, (EU) č. 1379/2013 a (EU) č. 1380/2013 (1)

               —

               zachovat účinky nařízení (EU) č. 1385/2013 do doby, než vstoupí v platnost nové nařízení mající odpovídající právní základ,

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komise se domáhá zrušení nařízení EU č. 1385/2013, které Rada přijala na základě článku 349 SFEU.
   Komise Radě vytýká, že přijala toto nařízení, ačkoli navrhovala, aby tento akt vycházel z odvětvových právních základů, tj. čl. 43 odst. 2 a čl. 168 odst. 4 bod b) SFEU. Podle Komise nelze v souladu s cílem a účelem napadeného nařízení použít jako platný právní základ článek 349 SFEU. Tento článek 349 SFEU se uplatní pouze v případě výjimek ze zásady uplatnění primárního práva na nejvzdálenější regiony, jak stanoví čl. 355 odst. 1 SFEU.
   Předmětné nařízení však nestanoví výjimky ze smluv, ale pouze upravuje sekundární právo v reakci na situaci, která vyvstala se změnou statusu Mayotte. Tento výklad dokládá nejen znění článku 349 SFEU, ale i systém právních základů smlouvy, jakož i historické kořeny tohoto článku.

      (1)  Úř. věst. L 354, 28/12/2013, s. 86.


title: Věc T-408/07: Usnesení Tribunálu ze dne 4. února 2010 — Crunch Fitness International v. OHIM — ILG (CRUNCH) ( Ochranná známka Společenství — Zrušení — Zpětvzetí návrhu na zrušení — Nevydání rozhodnutí ve věci samé )

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/39

         Usnesení Tribunálu ze dne 4. února 2010 — Crunch Fitness International v. OHIM — ILG (CRUNCH)
   (Věc T-408/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Zrušení - Zpětvzetí návrhu na zrušení - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2010/C 100/61
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Crunch Fitness International, Inc. (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: původně J. Barry, solicitor, poté H. Johnson, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: S. Laitinen a D. Botis, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: ILG Ltd (Dun Laoghaire, Irsko) (zástupce: A. von Mühlendahl, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. srpna 2007 (věc R 1168/2005-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi ILG Ltd a Crunch Fitness International, Inc.

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodovat.

               2)

               Žalobkyně a vedlejší účastnice řízení ponesou vlastní náklady řízení a každá z nich uhradí polovinu nákladů vynaložených žalovanou.

      (1)  Úř. věst. C 8, 12.1.2008.


title: Věc F-65/11: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 20. března 2012 — Schönberger v. Parlament

text:
               2.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 157/12

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 20. března 2012 — Schönberger v. Parlament
   (Věc F-65/11) (1)

   2012/C 157/22
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci po smírném vyřešení sporu.

      (1)  Úř. věst. C 252, 27.8.2011, s. 57.


title: Věc C-518/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de grande instance de Paris (Francie) dne 27. listopadu 2008 – Fundació Gala-Salvador Dalí, Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos v. Société des Auteurs dans les arts graphiques et plastiques, Juan-Leonardo Bonet Domenech, Eulalia-María Bas Dalí, María Del Carmen Domenech Biosca, Antonio Domenech Biosca, Ana-María Busquets Bonet, Mónica Busquets Bonet

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de grande instance de Paris (Francie) dne 27. listopadu 2008 – Fundació Gala-Salvador Dalí, Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos v. Société des Auteurs dans les arts graphiques et plastiques, Juan-Leonardo Bonet Domenech, Eulalia-María Bas Dalí, María Del Carmen Domenech Biosca, Antonio Domenech Biosca, Ana-María Busquets Bonet, Mónica Busquets Bonet
   (Věc C-518/08)
   (2009/C 32/34)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Tribunal de grande instance de Paris
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Fundació Gala-Salvador Dalí, Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos

      Žalovaní: Société des Auteurs dans les arts graphiques et plastiques, Juan-Leonardo Bonet Domenech, Eulalia-María Bas Dalí, María del Carmen Domenech Biosca, Antonio Domenech Biosca, Ana-María Busquets Bonet, Mónica Busquets Bonet
   Předběžné otázky

               1)

               Může Francie po vstupu v platnost směrnice [2001/84/ES] ze dne 27. září 2001 (1) zachovat v platnosti právo na opětný prodej vyhrazené dědicům ze zákona, nikoli však dědicům ze závěti nebo právním nástupcům?

               2)

               Může mít Francie na základě článku 8 odst. 2 a 3 směrnice [2001/84/ES] ze dne 27. září 2001 odchylnou právní úpravu?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/84/ES ze dne 27. září 2001 o právu na opětný prodej ve prospěch autora originálu uměleckého díla (Úř. věst. L 272, s. 32; Zvl. vyd. 17/01, s. 240).


title: Věc T-428/10: Žaloba podaná dne 16. září 2010 — Trenzas y Cables de Acero v. Komise

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/38

         Žaloba podaná dne 16. září 2010 — Trenzas y Cables de Acero v. Komise
   (Věc T-428/10)
   ()
   2010/C 317/70
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Trenzas y Cables de Acero PSC, SL (Santander, Španělsko) (zástupci: E. González Díaz a A. Tresandí Blanco, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit na základě článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 30. června 2010 K(2010) 4387 v konečném znění ve věci COMP/38344 — Předpínací ocel;

               —

               podpůrně na základě článku 261 Smlouvy o fungování Evropské unie zrušit nebo snížit pokutu uloženou uvedeným rozhodnutím, a

               —

               uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutí napadené v tomto řízení je totožné s rozhodnutím sporným ve věci T-426/10, Moreda Riviere Trefilerías v. Komise
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou podobné žalobním důvodům a hlavním argumentům uplatněným v uvedené věci.
   Žalobkyně vytýká Komisi skutkový a právní omyl při uplatnění článku 101 SFEU při přičtení odpovědnosti společnosti TYCSA PSC za údajné porušení uvedeného článku, a to v rozsahu, v jakém Komise přičítá společnosti TYCSA PSC odpovědnost za jednání popsané v rozhodnutí jako jednání údajného člena hospodářského subjektu tvořeného různými právními subjekty (GSW, TQ, MRT a TYCSA PSC) od 30. listopadu 1992 do 19. září 2002.


title: Věc C-240/15: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 28. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze „Řízení o předběžné otázce — Sítě a služby elektronických komunikací — Směrnice 2002/21/ES — Článek 3 — Nestrannost a nezávislost vnitrostátních regulačních orgánů — Směrnice 2002/20/ES — Článek 12 — Správní poplatky — Uplatnění ustanovení použitelných v oblasti veřejných financí, jakož i ustanovení o omezování a racionalizaci výdajů orgánů veřejné správy na vnitrostátní regulační orgán“

text:
               26.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 350/9

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 28. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze
   (Věc C-240/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sítě a služby elektronických komunikací - Směrnice 2002/21/ES - Článek 3 - Nestrannost a nezávislost vnitrostátních regulačních orgánů - Směrnice 2002/20/ES - Článek 12 - Správní poplatky - Uplatnění ustanovení použitelných v oblasti veřejných financí, jakož i ustanovení o omezování a racionalizaci výdajů orgánů veřejné správy na vnitrostátní regulační orgán“)
   (2016/C 350/11)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Žalovaní: Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze

      Výrok

   Článek 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/140/ES ze dne 25. listopadu 2009, a článek 12 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) musejí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že se na vnitrostátní regulační orgán ve smyslu směrnice 2002/21, ve znění směrnice 2009/140, vztahují vnitrostátní ustanovení uplatnitelná v oblasti veřejných financí, a konkrétně ustanovení o omezování a racionalizaci výdajů orgánů veřejné správy, o která se jedná v původním řízení.

      (1)  Úř. věst. C 302, 14. 9. 2015.


title: Věc T-733/16: Žaloba podaná dne 18. října 2016 – Banque Postale v. ECB

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/32

      Žaloba podaná dne 18. října 2016 – Banque Postale v. ECB
      (Věc T-733/16)
      (2016/C 454/55)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: La Banque Postale (Paříž, Francie) (zástupci: E. Guillaume a L. Coudray, advokáti)

         Žalovaná: Evropská centrální banka

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 24. srpna 2016 o žádosti, kterou La Banque Postale podala, aby získala povolení vyloučit expozice ve veřejném sektoru z výpočtu pákového poměru podle čl. 429 odst. 14 nařízení (EU) č. 575/2013;

                  —

                  uložil Evropské centrální bance náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se dopustila Evropská centrální banka (ECB) a které vyplývá z předčasnosti rozhodnutí ze dne 24. srpna 2016 o žádosti, kterou La Banque Postale podala, aby získala povolení vyloučit expozice ve veřejném sektoru z výpočtu pákového poměru (dále jen „napadené rozhodnutí“).

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z nedostatku diskreční pravomoci ECB pro použití čl. 429 odst. 14 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. 2013, L 176, s. 1; dále jen „nařízení č. 575/2013“).

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení práva, kterých se ECB dopustila při přijetí napadeného rozhodnutí a která týkají se zejména:

                              —

                              neexistence pákového efektu v oblasti centralizovaných úspor La Banque Postale;

                              —

                              údajných rizik platební neschopnosti Caisse des dépôts et consignations (Státní depozitní pokladna) a francouzského státu;

                              —

                              údajných operačních rizik spojených se shromažďováním centralizovaných úspor La Banque Postale.


title: Věc C-478/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itálie) dne 6. listopadu 2008 – Buzzi Unicem SpA a další v. Ministero dello Sviluppo Economico a další

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Itálie) dne 6. listopadu 2008 – Buzzi Unicem SpA a další v. Ministero dello Sviluppo Economico a další
   (Věc C-478/08)
   (2009/C 19/24)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Tribunale Amministrativo Regionla per la Sicilia
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Buzzi Unciem SpA a další

      Žalovaní: Ministero dello Sviluppo Economico a další
   Předběžné otázky

               1)

               Je možné vykládat zásadu „znečišťovatel platí“ stanovenou v čl. 174 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství v tom smyslu, že povinnost provést naléhavé zabezpečovací a sanační práce a obnovit životní prostředí znečištěné lokality (nebo s tím spojené náklady) lze uložit – byť jen ve výjimečném případě – subjektu, který do životního prostředí nevypouští látky, které vedly k ekologickému ohrožení této lokality, anebo – v případě záporné odpovědi – brání tato zásada vnitrostátní právní úpravě (nebo jejímu uplatnění správními orgány), která ukládá povinnost provést naléhavé zabezpečovací a sanační práce a obnovit životní prostředí znečištěné lokality (nebo s tím spojené náklady) subjektu, který tvrdí, že do životního prostředí nevypouští látky, které vedly k ekologickému ohrožení této lokality, a to bez jakéhokoliv předchozího určení jeho odpovědnosti na základě příčinné souvislosti nebo pouze z toho důvodu, že působí ve znečištěné oblasti nebo tam má věcná práva k majetku či podnik, při porušení nebo neuplatnění zásady proporcionality?

               2)

               Brání zásada „znečišťovatel platí“ vnitrostátní právní úpravě, konkrétně článku 2050 občanského zákoníku, která v případě, že ve znečištěné lokalitě působí několik průmyslových podniků, umožňuje, aby jim správní orgán uložil povinnost sanace této lokality bez předchozího určení odpovědnosti za znečištění v každém jednotlivém případě nebo pouze na základě skutečnosti, že jsou vlastníky výrobních prostředků, a proto objektivně odpovídají za škody, které tyto prostředky způsobí na životním prostředí, nebo aby jim uložil povinnost obnovit znečištěné životní prostředí i bez ohledu na jejich účast na způsobení znečištění a její rozsah?

               3)

               Brání směrnice týkající se nápravy škod na životním prostředí (směrnice 2004/35/ES (1) ze dne 21. dubna 2004, a to zejména článek 7 a příloha II, na kterou je v něm odkazováno) vnitrostátní právní úpravě, která dovoluje veřejnému orgánu, aby ukládal jako „přiměřené možnosti nápravy škod na životním prostředí“ taková opatření ohledně životního prostředí (v projednávané věci představované „fyzickým ohraničením“ spodní vrstvy podél celého pobřeží), která jsou odlišná od dříve přijatých opatření, která byla zvolena na základě příslušného šetření v rámci kontradiktorního řízení a již schválena a uskutečněna nebo jejichž provádění probíhá, aniž by přitom vyhodnotil zvláštní podmínky lokality a náklady na provedení v porovnání s přiměřeně předvídatelnými výnosy, možné či pravděpodobné vedlejší škody a dopady na veřejné zdraví a bezpečnost a čas potřebný k jejich provedení?

               4)

               Brání s ohledem na zvláštní povahu situace v lokalitě národního zájmu Priolo směrnice Společenství ve věci nápravy škod na životním prostředí (směrnice 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004, a to zejména článek 7 a příloha II, na kterou je v něm odkazováno) vnitrostátní právní úpravě, která dovoluje veřejnému orgánu, aby vydával z moci úřední taková opatření, jako jsou opatření o podmínkách ke schvalování legitimního používání ploch, které nejsou sanací dotčeny přímo, jelikož jsou již po sanaci nebo nejsou znečištěné, ale nicméně spadají do vymezené oblasti lokality národního zájmu Priolo?

      (1)  Úř. věst. L 143, s. 56; Zvl. vyd. 15/08, s. 358.


title: Věc T-296/08: Žaloba podaná dne 28. července 2008 – Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung v. Komise

text:
               27.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 247/19

         Žaloba podaná dne 28. července 2008 – Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung v. Komise
   (Věc T-296/08)
   (2008/C 247/38)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV (Berlín, Německo) (zástupce: U. Claus, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 23. května 2008 o konečném schválení platby v rámci projektu „Ukazatelé integrace a generační obnova“ na základě finanční dohody JLS/2004/INTI/077 v rozsahu, v němž byla žalobci odepřena žádost o povolení poslední platby přesahující povolenou částku ve výši 59 592,77 eur;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce a Komise podepsali v květnu 2005 smlouvu o podpoře projektu v rámci programu INTI. Dopisem ze dne 23. května 2008 povolila žalovaná žalobci nižší poslední platbu než tu, o kterou žalobce žádal. Žalobce napadá touto žalobou zamítnutí jeho žádosti na zaplacení nákladů přesahujících povolenou částku.
   K odůvodnění své žaloby uplatňuje žalobce argument, že názor Komise, podle něhož je změna účastníků projektu po uzavření finanční dohody je možná jen tehdy, je-li uzavřena příslušná dohoda o změně, je nesprávný, neboť takové ustanovení nevyplývá z finanční dohody. Kromě toho odmítla Komise uznání nákladů z různých hledisek, která nejsou v souladu s finanční dohodou a s dosavadní praxí orgánů.


title: Věc T-327/13: Žaloba podaná dne 4. června 2013 — Mallis a Malli v. Komise a Evropská centrální banka

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/32

         Žaloba podaná dne 4. června 2013 — Mallis a Malli v. Komise a Evropská centrální banka
   (Věc T-327/13)
   2013/C 252/54
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Konstantinos Mallis (Larnaca, Kypr), Elli Malli (Larnaca, Kypr) (zástupci: E. Efstathiou, K. Efstathiou a K. Liasidou, advokáti)

      Žalované: Evropská centrální banka a Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou,

               —

               zrušil rozhodnutí Euroskupiny ze dne 25. března 2013, které nabylo definitivní podoby v rozhodnutí guvernéra Kyperské centrální banky jakožto zástupce Evropského systému centrálních bank K.D.P. 104/2013 ze dne 29. března 2013, kterým bylo rozhodnuto o „prodeji některých činností“ společnosti Cypru Popular Bank Publice Co Ltd a jež je v podstatě společným rozhodnutím Evropské centrální banky a Evropské komise,

               —

               podpůrně, rozhodl, že bez ohledu na formu a druh, je výše uvedené rozhodnutí Euroskupiny v podstatě společným rozhodnutím Evropské centrální banky a Evropské komise,

               —

               uložil Evropské centrální bance a Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci čtyři žalobní důvody.

               1)

               Prvním žalobním důvodem žalobci tvrdí, že vzhledem k tomu, že Evropská centrální banka, jakož i Evropská komise překročily pravomoci, které jim svěřuje Smlouva o Evropské unii, je napadené rozhodnutí neplatné, a sice jde o akt, při jehož přijímání oba tyto orgány překročily své pravomoci.

               2)

               Druhým žalobním důvodem žalobci tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje vlastnické právo, které je chráněno článkem 1 Protokolu č. 1 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a článkem 14 téže úmluvy, a také Listinou základních práv Evropské unie.

               3)

               Třetím žalobním důvodem žalobci tvrdí, že napadené rozhodnutí zjevně postrádá jakýkoliv právní základ a je v rozporu se zásadou proporcionality.

               4)

               Čtvrtým žalobním důvodem žalobci tvrdí, že napadené rozhodnutí je v rozporu také s obecnými právními zásadami Evropské unie a zejména se zásadou, podle níž se nikdo nemůže dovolávat svého protiprávního jednání, aby získal výhodu nebo legalizoval své protiprávní jednání.


title: Věc T-104/14 P-INTP: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. ledna 2017 – Komise v. Verile a Gjergji „Řízení — Výklad rozsudku“

text:
               13.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 26. ledna 2017 – Komise v. Verile a Gjergji
   (Věc T-104/14 P-INTP) (1)

   („Řízení - Výklad rozsudku“)
   (2017/C 078/23)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Navrhovatelka: Evropská komise (zástupci: D. Martin a G. Gattinara, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Marco Verile (Cadrezzate, Itálie) a Anduela Gjergji (Brusel, Belgie) (zástupci: J. N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Předmět

   Žádost o výklad rozsudku ze dne 13. října 2015, Komise v. Verile a Gjergji (T-104/14 P, EU:T:2015:776).

      Výrok

               1)

               Bod 3 výroku rozsudku ze dne 13. října 2015, Komise v. Verile a Gjergji (T-104/14 P) musí být vykládán v tom smyslu, že zahrnuje jak náklady řízení o kasačním opravném prostředku, tak náklady řízení v prvním stupni.

               2)

               Pan Marco Verile a paní Anduela Gjergji, na straně jedná, a Evropská komise, na straně druhé, ponesou vlastní náklady řízení týkající se výkladového řízení.

               3)

               Písemné vyhotovení tohoto rozsudku se připojuje k písemnému vyhotovení vykládaného rozsudku, na jehož okraji se odkáže na tento rozsudek.

      (1)  Úř. věst. C 151, 19.5.2014.


title: Věc C-392/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. srpna 2012 Fruit of the Loom, Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 21. června 2012 ve věci T-514/10, Fruit of the Loom, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/9

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. srpna 2012 Fruit of the Loom, Inc. proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 21. června 2012 ve věci T-514/10, Fruit of the Loom, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-392/12 P)
   2012/C 355/14
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Fruit of the Loom, Inc. (zástupci: S. Malynicz, Barrister, V. Marsland, Solicitor)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               Zrušení rozsudku Tribunálu ve věci T-514/10 ze dne 21. června 2012.

               —

               Úřad a vedlejší účastník ponesou vlastní náklady a nahradí náklady navrhovatelky.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tribunál nevzal v úvahu, že podle článku 15 odst. 1 a) nařízení č. 207/2009 (1) existují tři stádia přezkumu. Zaprvé je třeba posoudit rozlišovací způsobilost zapsané ochranné známky. Zadruhé je třeba posoudit rozlišovací způsobilost ochranných známek při jejich užívání. Zatřetí je třeba posoudit, zda se změnila rozlišovací způsobilost ochranné známky, jak byla zapsána. Pokud by Tribunál správně uplatnil tento postup na důkazní materiály, došel by k závěru, že důkazy o užívání splňují podmínky čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009.
   Tribunál stanovil nesprávné pravidlo pro výklad ochranných známek Společenství, podle kterého pokud spotřebitelé v členském státě nerozumí slovnímu prvku (buď protože je to neznámé slovo v cizím jazyce Společenství nebo protože není podobné slovu v jejich vlastním jazyce), je tento prvek nicméně nutno považovat za stejně rozlišující jako slovní prvek, kterému rozumí a který je rozlišující.
   Tribunál nevzal v úvahu ani neuplatnil obdobně judikaturu Soudního dvora ohledně užívání v kontextu nabyté rozlišovací způsobilosti podle článku 7 nařízení č. 207/2009, ze které vyplývá, že rozlišovací způsobilost ochranné známky může být nabyta v důsledku užívání ochranné známky jako části nebo ve spojení se zapsanou ochrannou známkou v souladu s rozsudkem ze dne 7. července 2005, Société des Produits Nestlé S.A. v. Mars UK Limited (C-353/03, Sb. rozh., s. I-06135).
   Tribunál zkreslil skutkový stav pokud jde o užívání slova FRUIT navrhovatelkou v jejím neformálním jednání ze zákazníky. Na rozdíl od konstatování Tribunálu nebylo takové užívání čistě interní a bylo tedy skutečným užíváním ochranné známky.
   Tribunál zkreslil skutkový stav pokud jde o užívání ochranné známky FRUIT navrhovatelkou jako části internetové stránky na www.fruit.com. Na rozdíl od konstatování Tribunálu byla účelem takového užívání reklama a jednalo se tedy o skutečné užívání.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství
   Úř. věst. L 78, s. 1


title: Věc C-186/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Oradea (Ruxandra Paula Andriciuc a další v. Banca Românească SA) dne 1. dubna 2016 Ruxandra Paula Andriciuc a další v. Banca Românească SA

text:
               4.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Oradea (Ruxandra Paula Andriciuc a další v. Banca Românească SA) dne 1. dubna 2016 Ruxandra Paula Andriciuc a další v. Banca Românească SA
   (Věc C-186/16)
   (2016/C 243/17)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Oradea

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Ruxandra Paula Andriciuc a další

      Odpůrkyně: Banca Românească SA

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 3 odst. 1 směrnice 93/13 (1) vykládán v tom smyslu, že značná nerovnováha v právech a povinnostech stran, které vyplývají z dané smlouvy, musí být posuzována výhradně k okamžiku uzavření smlouvy, nebo že zahrnuje i případ, kdy se během platnosti smlouvy s postupným plněním stane plnění spotřebitele v důsledku značných výkyvů směnného kurzu příliš nákladným v porovnání s okamžikem uzavření smlouvy?

               2)

               Je třeba jasnost a srozumitelnost smluvní klauzule ve smyslu čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13 chápat tak, že tato klauzule musí stanovit pouze důvody pro její začlenění do smlouvy a mechanismus jejího fungování, nebo že musí stanovit i všechny její možné důsledky, v závislosti na kterých se může měnit cena placená spotřebitelem, například kurzové riziko, a je s ohledem na směrnici 93/13/EHS možné se domnívat, že se povinnost banky informovat klienta v okamžiku poskytnutí úvěru týká výlučně podmínek úvěru, tj. úroků, poplatků, ručení dlužníka, přičemž tato povinnost nemůže zahrnovat možné nadhodnocení nebo znehodnocení cizí měny?

               3)

               Musí být čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13/EHS vykládán v tom smyslu, že výrazy „hlavní předmět smlouvy“ a „přiměřenost[] ceny a odměny na straně jedné, [a] služeb nebo zboží dodávaných výměnou na straně druhé“ zahrnují klauzuli začleněnou do smlouvy o úvěru poskytnutém v cizí měně, jež byla uzavřena mezi poskytovatelem a spotřebitelem a nebyla individuálně sjednána a na základě které musí být úvěr vrácen ve stejné měně?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288).


title: Věc C-255/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 24. května 2012 — Telecom Italia SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 24. května 2012 — Telecom Italia SpA v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Věc C-255/12)
   2012/C 217/26
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Telecom Italia SpA

      Žalovaní: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Předběžná otázka

   Musí být ustanovení práva Společenství platná v daném odvětví, zejména ustanovení směrnice č. 2002/20/ES (1), vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě uvedené v tomto usnesení, zejména zákonu č. 266 z roku 2005, zejména z důvodu jejího konkrétního použití při regulaci?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice), Úř. věst. L 108, s. 21


title: Věc T-464/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. června 2014 Risto Nieminenem proti rozsudku vydanému dne 10. dubna 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-81/12, Nieminen v. Rada

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/45

         Kasační opravný prostředek podaný dne 20. června 2014 Risto Nieminenem proti rozsudku vydanému dne 10. dubna 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-81/12, Nieminen v. Rada
   (Věc T-464/14 P)
   2014/C 261/71
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Risto Nieminen (Kraainem, Belgie) (zástupci: M. de Abreu Caldas, D. de Abreu Caldas a J.-N. Louis, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 10. dubna 2014 ve věci F-81/12 (Risto Nieminen v. Rada),

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel dva důvody kasačního opravného prostředku.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení práva na obhajobu, jelikož Soud pro veřejnou službu navrhovateli vytýkal, že nepředložil dostatečné důkazy, které by prokazovaly zjevně nesprávné posouzení, přestože věděl, že tento neměl skutečnou možnost ho prokázat, a odmítl druhé straně uložit, aby předložila veškeré dokumenty relevantní pro posouzení opodstatněnosti daného žalobního důvodu.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází ze zkreslení důkazů a skutkových okolností.


title: Věc T-576/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2014 – Łaszkiewicz v. OHIM – Capital Safety Group EMEA (PROTEKT) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství PROTEKT — Starší slovní ochranné známky Společenství PROTECTA — Relativní důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 75 nařízení č. 207/2009“

text:
               1.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 292/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2014 – Łaszkiewicz v. OHIM – Capital Safety Group EMEA (PROTEKT)
   (Věc T-576/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství PROTEKT - Starší slovní ochranné známky Společenství PROTECTA - Relativní důvod zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 75 nařízení č. 207/2009“)
   2014/C 292/46
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Grzegorz Łaszkiewicz (Łódź, Polsko) (zástupce: J. Gwiazdowska, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Capital Safety Group EMEA SAS (Carros, Francie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 24. října 2012 (věc R 700/2011-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Capital Safety Group EMEA SAS a G. Łaszkiewiczem.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Grzegorzi Łaszkiewiczovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 108, 13. 4. 2013.


title: Věc T-30/09: Žaloba podaná dne 21. ledna 2009 – Engelhorn v. OHIM – The Outdoor Group (peerstorm)

text:
               4.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/29

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2009 – Engelhorn v. OHIM – The Outdoor Group (peerstorm)
   (Věc T-30/09)
   (2009/C 82/52)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Engelhorn KGaA (Mannheim, Německo) (zástupce: W. Göpfert, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: The Outdoor Group Limited (Northampton, Spojené království)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 28. října 2008 ve věci R-167/2008-5 a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „peerstorm“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 25 (ochranná známka Společenství č. 4 115 382)

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: The Outdoor Group Limited

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „PETER STORM“ pro výrobky zařazené do třídy 25 (ochranná známka Společenství č. 833 566), jakož i britská ochranná známka „PETER STORM“ pro výrobky zařazené do třídy 18

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení a zamítnutí přihlášky ochranné známky

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), jelikož mezi kolidujícími známkami neexistuje nebezpečí záměny, a pravidla č. 22 nařízení (ES) č. 2868/95 (2), jelikož právně relevantní používání namítané ochranné známky nebylo dostatečně prokázáno.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189).


title: Věc C-196/06 P: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. března 2007 – Alecansan SL v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), CompUSA Management Co (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Přihláška k zápisu obrazové ochranné známky — Námitky majitelky starší národní obrazové ochranné známky — Nebezpečí záměny — Neexistence — Neexistence podobnosti mezi výrobky a službami na něž se vztahují kolidující ochranné známky)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/24

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. března 2007 – Alecansan SL v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), CompUSA Management Co
   (Věc C-196/06 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Přihláška k zápisu obrazové ochranné známky - Námitky majitelky starší národní obrazové ochranné známky - Nebezpečí záměny - Neexistence - Neexistence podobnosti mezi výrobky a službami na něž se vztahují kolidující ochranné známky)
   (2007/C 96/42)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Alecansan SL (zástupci: P. Merino Baylos A. Velázquez Ibáñez, abogados)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec), CompUSA Management Co
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 7. února 2006 ve věci T-202/03, Alecansan v. OHIM, kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost podanou majitelkou národní obrazové ochranné známky „COMP USA “pro výrobky zařazené ve třídě 39 proti rozhodnutí R 711/2002-1 prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 24. března 2003, kterým bylo zamítnuto odvolaní podané proti rozhodnutí námitkového oddělení, kterým byly zamítnuty námitky podané proti přihlášce k zápisu obrazové ochranné známky Společenství „COMP USA “pro výrobky zařazené ve třídách 9 a 37 – Podobnost ochranných známek – Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1)
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Alecansan SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006.


title: Věc C-431/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná VAT and Duties Tribunal, Londýn (Spojené království) dne 29. září 2008 – 1) FG Wilson (Engineering) Ltd, 2) Caterpillar EPG Ltd v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Custome

text:
               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná VAT and Duties Tribunal, Londýn (Spojené království) dne 29. září 2008 – 1) FG Wilson (Engineering) Ltd, 2) Caterpillar EPG Ltd v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Custome
   (Věc C-431/08)
   (2008/C 327/23)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předkládající soud
   VAT and Duties Tribunal, Londýn (na základě žádosti Northern Ireland Tribunal Centre)
   Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: FG Wilson (Engineering) Ltd, Caterpillar EPG Ltd

      Odpůrce: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Custome
   Předběžné otázky

               1)

               Bylo zboží za níže uvedených okolností v projednávaném případě neoprávněně odňato celnímu dohledu ve smyslu čl. 203 odst. 1 kodexu (1) na základě použití článku 865 PN (2)?

               2)

               V případě kladné odpovědi, došlo ke vzniku celního dluhu při dovozu podle článku 203 kodexu?

               3)

               V případě kladných odpovědí na otázky 1 a 2, umožňuje kodex, a konkrétně čl. 78 odst. 3, opravu prohlášení za účelem opravy KCR, a pokud ano, je HMRC povinen prohlášení změnit a situaci napravit?

               4)

               Nelze-li provést nápravu podle článku 78 kodexu a pokud vznikl celní dluh podle článku 203 kodexu a pokud je nesporné, že se jednalo o zvláštní situaci, jak uvedeno v článku 899 PN, měl soud za následujících okolností a vzhledem k následujícím zjištěním dospět k závěru, že se v daném případě nejedná o hrubou nedbalost, takže celní dluh by měl být prominut podle článku 239 kodexu a platební výměr k úhradě cla by měl být vzat zpět? Konkrétněji, jsou příslušné orgány při zvažování, zda se daný subjekt dopustil hrubé nedbalosti, oprávněny vzít v úvahu skutečnost, že porušení povinnosti řádné péče a správy samotným celním úřadem přispělo k pochybením, které vedly ke vzniku celního dluhu?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307).

      (2)  Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, s. 1; Zvl. vyd. 02/06, s. 3).


title: Věc C-676/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. prosince 2014 společností Zoo Sport Ltd proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 16. října 2013 ve věci T-453/12, Zoo Sport Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a vedlejší účastnice řízení před Tribunálem K-2 Corp.

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/2

         Kasační opravný prostředek podaný dne 17. prosince 2014 společností Zoo Sport Ltd proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 16. října 2013 ve věci T-453/12, Zoo Sport Ltd v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a vedlejší účastnice řízení před Tribunálem K-2 Corp.
   (Věc C-676/13 P)
   2014/C 303/03
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Zoo Sport Ltd (zástupce: I. Rungg, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a K-2 Corp.
   Usnesením ze dne 15. července 2014 Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc T-139/06: Žaloba podaná dne  12. května 2006  – Francie v. Komise

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/31

         Žaloba podaná dne 12. května 2006 – Francie v. Komise
   (Věc T-139/06)
   (2006/C 165/62)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (Paříž, Francie) (zástupci: E. Belliard, G. de Bergues, S. Gasri, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušení sporného rozhodnutí z důvodu nedostatku pravomoci Komise;

               —

               podpůrně, zrušení sporného rozhodnutí z důvodu vady řízení spočívající v porušení práv obhajoby;

               —

               dále podpůrně, zrušení sporného rozhodnutí v rozsahu, ve kterém obsahuje nesprávné posouzení opatření přijatých Francií pro plné provedení rozsudku ze dne 12. července 2005;

               —

               ještě dále podpůrně, zrušení sporného rozhodnutí, jelikož mělo stanovit nižší výši penále;

               —

               nejdále podpůrně, přistoupení ke snížení výše penále;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení nebo, pokud by Soud provedl snížení výše penále, uložit, že každý účastník nese vlastní náklady.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozsudkem ze dne 11. června 1991 (1) Soudní dvůr Evropských společenství shledal, že žalobkyně nesplnila povinnosti uložené členským státům právními předpisy Společenství v oblasti rybářské politiky. Pro neprovedení tohoto rozsudku Komise předložila Soudnímu dvoru žalobu na základě článku 228 ES a rozsudkem ze dne 12. července 2005 (2) bylo žalobkyni uloženo zaplatit Komisi penále za každých šest měsíců od vynesení rozsudku, jakož i paušální částku. Po vydání tohoto rozsudku Komise pokračovala v přezkoumání provedení rozsudku Soudního dvora ze dne 11. června 1991 žalobkyní a když shledala, že žalobkyně jej plně neprovedla, zaslala jí rozhodnutí požadující zaplacení peněžních sankcí uložených žalobkyni Soudním dvorem v rozsudku ze dne 12. července 2005. Jedná se o sporné rozhodnutí.
   Na podporu své žaloby uplatňuje žalobkyně několik žalobních důvodů.
   Primárně uplatňuje, že sporné rozhodnutí musí být zrušeno z důvodu nedostatku pravomoci Komise přijmout rozhodnutí, které by ukládalo členským státům zaplacení penále uloženého Soudním dvorem v rámci článku 228 ES. Tvrdí, že podle článku 228 ES je pouze Soudní dvůr příslušný vyžadovat takovou platbu, neboť to znamená předběžné konstatování trvání nesplnění povinnosti.
   Podpůrně žalobkyně uplatňuje vadu řízení, kterým Komise přijala rozhodnutí, kvůli porušení práv obhajoby, jelikož francouzské orgány neměly možnost efektivně předložit svá vyjádření předtím, než bylo sporné rozhodnutí přijato.
   Dále podpůrně žalobkyně uplatňuje žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nesprávně posoudila opatření přijatá Francií pro plné provedení rozsudku Soudního dvora.
   Ještě dále podpůrně uplatňuje, že s ohledem na prováděcí opatření, která provedla po vydání rozsudku Soudního dvora, měla Komise stanovit penále v menší výši.
   Konečně, nejdále podpůrně, má žalobkyně za to, že za předpokladu, že by Soud měl za to, že Komise nemůže sama snížit výši penále uloženého rozsudkem Soudního dvora, by příslušelo Soudu, aby přistoupil ke snížení sám v rámci své pravomoci v plné jurisdikci.

      (1)  Komise v. Francie (C-64/88, Recueil, s. I-2727).

      (2)  Komise v. Francie (C-304/02, Recueil, s. I-6263).


title: Věc F-39/12: Žaloba podaná dne 19. března 2012 — ZZ v. Účetní dvůr

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/38

         Žaloba podaná dne 19. března 2012 — ZZ v. Účetní dvůr
   (Věc F-39/12)
   2012/C 138/89
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský účetní dvůr

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Účetního dvora, kterým byla zamítnuta žádost o uznání protiprávního jednání, kterým byla žalobci údajně způsobena majetková a morální újma.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí o zamítnutí stížnosti ze dne 7. prosince 2011 směřující proti rozhodnutí o zamítnutí žádosti žalobce o uznání protiprávního jednání Účetního dvora, kterým mu byla způsobena újma a které založilo mimosmluvní odpovědnost Evropské unie;

               —

               uložit Účetnímu dvoru povinnost zaplatit náhradu škody včetně úroků za účelem nahradit morální újmu ve výši 50 000 eur a majetkovou újmu ve výši rozdílu mezi odměnou, která mohla být žalobci vyplacena, pokud by měl zajištěn průměrný služební postup a jeho současnou platovou třídou a dále rozdíl mezi odměnou, která mohla být žalobci vyplacena, pokud by pokračoval ve služebním postupu do zákonného důchodového věku a jeho současným důchodem.

               —

               uložit Účetnímu dvoru náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-527/13: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španělsko) – Lourdes Cachaldora Fernández v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) „Řízení o předběžné otázce — Pracovníci a pracovnice — Rovné zacházení v oblasti sociálního zabezpečení — Směrnice 79/7/EHS — Článek 4 — Směrnice 97/81/ES — Rámcová dohoda UNICE, CEEP a EKOS o částečném pracovním úvazku — Výpočet dávek — Systém pro zahrnutí mezer v odvodech pojistného — Zaměstnanci na částečný a plný pracovní úvazek“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/6

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španělsko) – Lourdes Cachaldora Fernández v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Věc C-527/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Pracovníci a pracovnice - Rovné zacházení v oblasti sociálního zabezpečení - Směrnice 79/7/EHS - Článek 4 - Směrnice 97/81/ES - Rámcová dohoda UNICE, CEEP a EKOS o částečném pracovním úvazku - Výpočet dávek - Systém pro zahrnutí mezer v odvodech pojistného - Zaměstnanci na částečný a plný pracovní úvazek“)
   (2015/C 198/07)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Lourdes Cachaldora Fernández

      Odpůrci: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Výrok

               1)

               Článek 4 odst. 1 směrnice Rady 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které se přerušení odvodů pojistného, k nimž došlo v referenčním období pro účely výpočtu invalidního důchodu příspěvkového typu a jež následovala po zaměstnání na částečný úvazek, zohledňují ve výši platných minimálních vyměřovacích základů snížených o redukční koeficient týkající se částečného pracovního úvazku, zatímco v případě, kdy tato přerušení následovala po zaměstnání na plný úvazek, takovéto snížení stanoveno není.

               2)

               Rámcová dohoda o částečném pracovním úvazku, uzavřená dne 6. června 1997, která je obsažena v příloze směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, ve znění směrnice Rady 98/23/ES ze dne 7. dubna 1998, musí být vykládána v tom smyslu, že se nevztahuje na právní úpravu členského státu, podle které se přerušení odvodů pojistného, k nimž došlo v referenčním období pro účely výpočtu invalidního důchodu příspěvkového typu a jež následovala po zaměstnání na částečný úvazek, zohledňují ve výši platných minimálních vyměřovacích základů snížených o redukční koeficient týkající se částečného pracovního úvazku, zatímco v případě, kdy tato přerušení následovala po zaměstnání na plný úvazek, takovéto snížení stanoveno není.

      (1)  Úř. věst. C 9, 11.1.2014.