title: Věc T-276/17: Žaloba podaná dne 8. května 2017 – Ogrodnik v. EUIPO – Aviario Tropical (Tropical)

text:
               3.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/35

         Žaloba podaná dne 8. května 2017 – Ogrodnik v. EUIPO – Aviario Tropical (Tropical)
   (Věc T-276/17)
   (2017/C 213/48)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Tadeusz Ogrodnik (Chorzów, Polsko) (zástupci: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Aviario Tropical, SA (Loures, Portugalsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobce

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „Tropical“ – Ochranná známka Evropské unie č. 3 435 773

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. února 2017, ve věci R 2125/2016-1

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               zamítnul odvolání předložené společností Aviario Tropical, SA proti rozhodnutí zrušovacího oddělení žalovaného ze dne 15. července 2013 ve věci 6029 C;

               —

               uložil EUIPO a společnosti Aviario Tropical, SA v případě, že vstoupí do řízení jako vedlejší účastnice, náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 53 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-210/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. listopadu 2008 – Nalocebar v. OHIM – Limiñana y Botella (Limoncello di Capri) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Limoncello di Capri — Starší národní slovní ochranná známka LIMONCHELO — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/21

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 12. listopadu 2008 – Nalocebar v. OHIM – Limiñana y Botella (Limoncello di Capri)
   (Věc T-210/05) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství Limoncello di Capri - Starší národní slovní ochranná známka LIMONCHELO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94“)
   (2009/C 6/41)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Nalocebar – Consultores e Serviços, Lda (São Pedro, Portugalsko) (zástupci: G. Pasquarella a R. Pasquarella, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně M. Capostagno, poté O. Montalto, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: Limiñana y Botella, SL (Monforte del Cid, Španělsko)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 18. března 2005 (věc R-646/2004-1) týkajícího se námitkového řízení mezi Limiñana y Botella, SL a Nalocebar – Consultores e Serviços, Lda.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Nalocebar – Consultores e Serviços, Lda se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 182, 23.7.2005.


title: Věc T-242/14: Žaloba podaná dne 17. dubna 2014 – The Smiley Company v. OHIM (Tvar obličeje)

text:
               25.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/37

         Žaloba podaná dne 17. dubna 2014 – The Smiley Company v. OHIM (Tvar obličeje)
   (Věc T-242/14)
   2014/C 282/48
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Smiley Company SPRL (Brusel, Belgie) (zástupce: A. Freitag, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 16. ledna 2014 ve věci R 836/2013-1;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Trojrozměrná ochranná známka představující tvar obličeje pro zboží ve třídách 29 a 30 – ochranná známka Společenství č. 1 1 1 68  762

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Prohlášení přihlašované ochranné známky za nezpůsobilou pro zápis podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-763/15: Žaloba podaná dne 31. prosince 2015 – Sony Optiarc a Sony Optiarc America v. Komise

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/48

         Žaloba podaná dne 31. prosince 2015 – Sony Optiarc a Sony Optiarc America v. Komise
   (Věc T-763/15)
   (2016/C 098/63)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Sony Optiarc, Inc (Atsugi, Japonsko) a Sony Optiarc America, Inc (San Jose, Spojené státy americké) (zástupci: N. Levy a E. Kelly, Solicitors, R. Snelders, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 21. října 2015 ve věci AT.39639 – Optické diskové jednotky, týkající se řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP v rozsahu, v němž se týká žalobkyň;

               —

               podpůrně, na základě své neomezené pravomoci snížil pokuty uložené žalobkyním tímto rozhodnutím;

               —

               uložil Komisi, aby žalobkyním uhradila právní a další náklady řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo nesprávným skutkovým a právním posouzením tím, že tvrdí, že se žalobkyně dopustily porušení článku 101 SFEU z hlediska účelu.

                           —

                           Důkaz uvedený proti žalobkyním nepostačuje k prokázání skutečnosti, že se žalobkyně zúčastnily jediného a trvajícího porušení článku 101 SFEU z hlediska účelu.

                           —

                           Alternativní závěr učiněný v rozhodnutí, podle něhož žalobkyně odděleně porušily článek 101 SFEU z hlediska účelu není prokázán a porušuje práva žalobkyň účinně se bránit, protože byl poprvé uveden až v tomto rozhodnutí.

               2.

               Druhý podpůrný žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že napadené rozhodnutí je stiženo nesprávným skutkovým a právním posouzením a spočívá na nedostatečném odůvodnění.

                           —

                           V rozhodnutí byly nesprávně dvakrát započítány příjmy, které žalobkyně převedly na jiného příjemce rozhodnutí.

                           —

                           V rozhodnutí byla nesprávně opomenuta skutečnost, že jednání žalobkyň bylo ve srovnání s jistými dalšími příjemci rozhodnutí značně omezené a dále rozhodnutí trpí tím, že na žalobkyně nebyl uplatněn nižší koeficient závažnosti a nižší dodatečná částka či snížení částky za polehčující okolnosti.

                           —

                           Rozhodnutí nesprávně ukládá odrazující koeficient.


title: Věc C-367/04 P: Opravný prostředek podaný Deutsche Post AG a DHL Express (Italy) S.r.l. (dříve DHL International S.r.l.) dne 24. srpna 2004 (fax ze dne 20. srpna 2004) proti usnesení vydanému dne 27. května 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým rozšířeným senátem) ve věci T-358/02, Deutsche Post AG a DHL International S.r.l. v. Komise Evropských společenství, podporovaná Italskou republikou a Poste Italiane SpA

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/8

         Opravný prostředek podaný Deutsche Post AG a DHL Express (Italy) S.r.l. (dříve DHL International S.r.l.) dne 24. srpna 2004 (fax ze dne 20. srpna 2004) proti usnesení vydanému dne 27. května 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým rozšířeným senátem) ve věci T-358/02, Deutsche Post AG a DHL International S.r.l. v. Komise Evropských společenství, podporovaná Italskou republikou a Poste Italiane SpA
   (Věc C-367/04 P)
   (2004/C 284/17)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 24. srpna 2004 (fax ze dne 20. srpna 2004) opravný prostředek podaný Deutsche Post AG a DHL Express (Italy) S.r.l. (dříve DHL International S.r.l.), zastoupenými J. Sedemundem a T. Lübbigem, Freshfields Bruckhaus Deringer, Potsdamer Platz 1, D-10785 Berlín, proti usnesení vydanému dne 27. května 2004 Soudem prvního stupně Evropských společenství (druhým rozšířeným senátem) ve věci T-358/02, Deutsche Post AG a DHL International S.r.l. v. Komise Evropských společenství, podporovaná Italskou republikou a Poste Italiane SpA.
   Účastníci řízení podávající opravný prostředek navrhují, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. května 2004 ve věci T-358/02 (1) je neplatné a že žaloba podaná dne 3. prosince 2002 Deutsche Post AG a DHL Express (Italy) je přípustná;

               2.

               uložil účastníkovi řízení, proti kterému směřuje opravný prostředek, a vedlejším účastníkům náhradu nákladů řízení.

         Důvody opravného prostředku a hlavní argumenty
   Opravný prostředek směřuje proti usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. května 2004 ve věci T-358/02 (DPAG a další v. Komise). Tímto usnesením odmítl Soud prvního stupně žalobu podanou dne 3. prosince 2002 Deutsche Post AG a DHL Express (Italy) S. r. l. jako nepřípustnou. Podle názoru Soudu nemohly žalobkyně prokázat předpoklady pro existenci aktivní legitimace. Proti tomu žalobkyně v opravném prostředku uvádějí, že jsou rozhodnutím Komise bezprostředně a osobně dotčeny, a tedy aktivně legitimovány ve smyslu čl. 230 odst. 4 ES. Vzhledem k tomu, že žalobkyně mohou kromě toho prokázat i nezbytný právní zájem na podání žaloby, je třeba podle názoru žalobkyň určit, že výše uvedené usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. května 2004 je neplatné a že žaloba podaná dne 3. prosince 2002 Deutsche Post AG a DHL Express (Italy) je přípustná.

      (1)  Úř. věst. C 228, 11.9.2004.


title: Věc T-489/07: Žaloba podaná dne 21. prosince 2007 – Insight Direct USA v. OHIM – Net Insight (Insight)

text:
               8.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 64/44

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2007 – Insight Direct USA v. OHIM – Net Insight (Insight)
   (Věc T-489/07)
   (2008/C 64/74)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Insight Direct USA, Inc. (Tempe, Spojené státy) (zástupci: M. Gilbert a M. Moore, Solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Net Insight AB (Stockholm, Švédsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 20. září 2007 ve věci R 1428/2006-2, zrušit zamítnutí přihlášky pro veškeré služby zařazené do tříd 37 a 42 i pro zamítnuté služby zařazené ve třídě 35 a rozhodnout o pokračování řízení o zápisu ohledně všech služeb, pro něž byla přihláška zveřejněna;

               —

               rozhodnout, že Úřad a další účastníci ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady žalobkyně.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „Insight“ pro služby zařazené do tříd 35, 36, 37 a 42 – přihláška č. 3 309 002

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Net Insight AB

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka Společenství a národní slovní ochranná známka „NET INSIGHT“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 37 a 41

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám a jejich částečné zamítnutí

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Podle názoru žalobkyně odvolací senát nesprávně určil dominantní a rozlišovací prvky starší ochranné známky a nepřihlédl ke všem relevantním faktorům při posuzování podobnosti daných výrobků a služeb. Navíc odvolací senát nepřihlédl ke všem relevantním faktorům souvisejícím s kritériem celkového posouzení při určení toho, zda mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.


title: Věc C-557/13: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Hermann Lutz v. Elke Bäuerle, jednající jako správkyně podstaty společnosti ECZ Autohandel GmbH „Řízení o předběžné otázce — Nařízení (ES) č. 1346/2000 — Články 4 a 13 — Úpadkové řízení — Platba uskutečněná po zahájení úpadkového řízení na základě obstavení účtu uskutečněného před tímto zahájením — Odpůrčí žaloba proti úkonu poškozujícímu zájmy věřitelů — Promlčecí lhůta, lhůta pro podání odpůrčí žaloby a prekluzivní lhůta — Formální pravidla týkající se odpůrčí žaloby — Rozhodné právo“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Hermann Lutz v. Elke Bäuerle, jednající jako správkyně podstaty společnosti ECZ Autohandel GmbH
   (Věc C-557/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Nařízení (ES) č. 1346/2000 - Články 4 a 13 - Úpadkové řízení - Platba uskutečněná po zahájení úpadkového řízení na základě obstavení účtu uskutečněného před tímto zahájením - Odpůrčí žaloba proti úkonu poškozujícímu zájmy věřitelů - Promlčecí lhůta, lhůta pro podání odpůrčí žaloby a prekluzivní lhůta - Formální pravidla týkající se odpůrčí žaloby - Rozhodné právo“)
   (2015/C 198/09)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Hermann Lutz

      Žalovaná: Elke Bäuerle, jednající jako správkyně podstaty společnosti ECZ Autohandel GmbH

      Výrok

               1)

               Článek 13 nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. května 2000 o úpadkovém řízení musí být vykládán v tom smyslu, že je použitelný na situaci, kdy k vyplacení částky zabavené před zahájením úpadkového řízení, napadenému správcem podstaty, došlo až po zahájení tohoto řízení.

               2)

               Článek 13 nařízení č. 1346/2000 musí být vykládán v tom smyslu, že výjimka, kterou zavádí, zahrnuje i promlčecí lhůty, lhůty pro uplatnění práva na podání odporu a prekluzivní lhůty, které jsou stanoveny právem, jemuž podléhá úkon napadený správcem podstaty.

               3)

               Formální pravidla, která je třeba dodržet při podání odpůrčí žaloby, jsou pro účely použití článku 13 nařízení č. 1346/2000 určována právem, jemuž podléhá úkon napadený správcem podstaty.

      (1)  Úř. věst. C 15, 18.1.2014.


title: Věc C-409/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Gießen (Německo) dne 3. září 2007 – Avalon Service-Online-Dienste GmbH v. Wetteraukreis

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Gießen (Německo) dne 3. září 2007 – Avalon Service-Online-Dienste GmbH v. Wetteraukreis
   (Věc C-409/07)
   (2007/C 283/26)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Verwaltungsgericht Gießen
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Avalon Service-Online-Dienste GmbH

      Žalovaný: Wetteraukreis
   Předběžné otázky

               1)

               Mají být články 43 ES a 49 ES vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu monopolu na určité hazardní hry jako např. sportovní sázky, pokud v dotyčném členském státě celkově neexistuje koherentní a systematická politika omezování hazardních her, zejména proto, že vnitrostátně koncesovaní pořadatelé vyzývají k účasti na jiných hazardních hrách – jako např. na státních loteriích a hrách v kasinu, a soukromými poskytovateli služeb dále mohou být poskytovány jiné hry se stejným nebo vyšším potenciálním nebezpečím závislostí – jako jsou sázky na určité sportovní události (jako koňské dostihy) a výherní automaty?

               2)

               Mají být články 43 ES a 49 ES vykládány tak, že povolení k provozování sportovních sázek, vydaná k tomu povolanými státními orgány členských států, která nejsou omezena na dotyčné území státu, opravňují majitele povolení, jakož i jím pověřené třetí osoby, aby nabízely uzavírání smluv a prováděly je rovněž v oblasti jiných členských států bez dalších potřebných vnitrostátních povolení?


title: Věc T-65/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. června 2013 — Recombined Dairy System v. Komise ( „Celní unie — Dovoz koncentrátů laktoglobulinu pocházejících z Nového Zélandu — Dodatečný výběr dovozního cla — Žádost o prominutí dovozního cla — Článek 220 odst. 2 písm. b) a článek 236 nařízení (EHS) č. 2913/92“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/66

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. června 2013 — Recombined Dairy System v. Komise
   (Věc T-65/11) (1)

   (Celní unie - Dovoz koncentrátů laktoglobulinu pocházejících z Nového Zélandu - Dodatečný výběr dovozního cla - Žádost o prominutí dovozního cla - Článek 220 odst. 2 písm. b) a článek 236 nařízení (EHS) č. 2913/92)
   2013/C 225/145
   Jednací jazyk: dánština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Recombined Dairy System A/S (Horsens, Dánsko) (zástupci: T. Kristjánsson a T. Gonge, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A.-M. Caeiros, L. Keppenne a B.-R. Killman, zmocněnci, ve spolupráci s P. Dyrbergem, advokátem)

      Předmět věci

   Žádost o částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2010) 7692 final ze dne 12. listopadu 2010, které konstatuje, že zaúčtování některého dovozního cla po propuštění zboží bylo odůvodněné a prominutí tohoto cla nebylo odůvodněné (věc REC 03/08)

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 1 odst. 2 a 4 rozhodnutí Komise C(2010) 7692 final ze dne 12. listopadu 2010, které konstatuje, že bylo odůvodněné provést dodatečné zaúčtování některých dovozních cel a že nebylo odůvodněné uvedená cla prominout (spis REC 03/08), se zrušuje v rozsahu, v jakém se týká dovozu koncentrátů laktoglobulinu 131 a 8471.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Recombined Dairy System A/S.

      (1)  Úř. věst. C 103, 2.4.2011.


title: Věc T-287/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. února 2016 – Heitkamp BauHolding v. Komise „Státní podpory — Německé daňové právní předpisy o převodu ztrát do budoucích zdaňovacích období (Sanierungsklausel) — Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem — Žaloba na neplatnost — Osobní dotčení — Přípustnost — Pojem ‚státní podpora‘ — Selektivní povaha — Povaha a struktura daňové soustavy“

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. února 2016 – Heitkamp BauHolding v. Komise
   (Věc T-287/11) (1)

   („Státní podpory - Německé daňové právní předpisy o převodu ztrát do budoucích zdaňovacích období (Sanierungsklausel) - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem - Žaloba na neplatnost - Osobní dotčení - Přípustnost - Pojem ‚státní podpora‘ - Selektivní povaha - Povaha a struktura daňové soustavy“)
   (2016/C 098/34)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Heitkamp BauHolding GmbH (Herne, Německo) (zástupci: původně W. Niemann, M. Kiera Nöllen a S. Geringhoff, poté W. Niemann, S. Geringhoff a P. Dodos, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně R. Lyal, T. Maxian Rusche a M. Adam, poté R. Lyal, T. Maxian Rusche a C. Egerer, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Spolková republika Německo) (zástupci: T. Henze aK. Petersen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2011/527/EU ze dne 26. ledna 2011 o státní podpoře Německa C 7/10 (ex CP 250/09 a NN 5/10) „Zákon o dani z příjmu právnických osob (KStG), systém převodu daňových ztrát (‚Sanierungsklausel‘)“ (Úř. věst. L 235, s. 26).

      Výrok rozsudku

               1)

               Námitka nepřípustnosti se zamítá.

               2)

               Žaloba se zamítá jako neopodstatněná.

               3)

               Heitkamp BauHolding GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí dvě třetiny nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí. Komise ponese třetinu vlastních nákladů řízení.

               4)

               Spolková republika Německo ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 238, 13. 8. 2011.


title: Věc T-42/09: Žaloba podaná dne 28. ledna 2009 – A. Loacker SpA v. OHIM – Editrice Quadratum (QUADRATUM)

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/52

         Žaloba podaná dne 28. ledna 2009 – A. Loacker SpA v. OHIM – Editrice Quadratum (QUADRATUM)
   (Věc T-42/09)
   (2009/C 69/114)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: A. Loacker SpA (Renon, Itálie) (zástupci: V. Bilardo, C. Bachini, M. Mazzitelli, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Editrice Quadratum SpA (Miláno, Itálie)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit napadené rozhodnutí;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Editrice Quadratum SpA

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „Quadratum“, žádost o zápis č. 4653481, směřující k rozlišení výrobků spadajících do třídy 30

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka Společenství „LOACKER QUADRATINI“, směřující k rozlišení výrobků spadajících do třídy 30.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: částečné přijetí námitky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: přijetí odvolání podané přihlašovatelem ochranné známky

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b), jakož i článků 73 a 74 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-57/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. září 2013 — Good Luck Shipping v. Rada ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení“ )

text:
               19.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 304/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. září 2013 — Good Luck Shipping v. Rada
   (Věc T-57/12) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení)
   2013/C 304/31
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Good Luck Shipping LLC (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupci: F. Randolph, QC, M. Lester, barrister, et M. Taher, solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: V. Piessevaux a B. Driessen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení (i) rozhodnutí Rady 2011/783/SZBP ze dne 1. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 319, s. 71), (ii) prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 961/2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 319, s. 11), a (iii) nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1; oprava Úř. věst. L 332, s. 31), a to v rozsahu, v němž se uvedené akty týkají žalobkyně.

      Výrok rozsudku

               1)

               V rozsahu, v němž se týkají společnosti Good Luck Shipping LLC, se zrušují:

                           —

                           rozhodnutí Rady 2011/783/SZBP ze dne 1. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu;

                           —

                           prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení č. 961/2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu;

                           —

                           nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení č. 961/2010.

               2)

               Účinky rozhodnutí 2011/783, zůstávají ve vztahu ke společnosti Good Luck Shipping zachovány do právní moci zrušení nařízení č. 267/2012.

               3)

               Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Good Luck Shipping.

      (1)  Úř. věst. C 109 14.4.2012


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 28. října 2004 ve věci C-357/03: Komise Evropských společenství proti Rakouské republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 98/24/ES — Ochrana zdraví a bezpečnosti zaměstnanců — Rizika spojená s chemickými činiteli používanými při práci — Neprovedení na celém území daného členského státu ve stanovené lhůtě)

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/14

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 28. října 2004
   ve věci C-357/03: Komise Evropských společenství proti Rakouské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 98/24/ES - Ochrana zdraví a bezpečnosti zaměstnanců - Rizika spojená s chemickými činiteli používanými při práci - Neprovedení na celém území daného členského státu ve stanovené lhůtě)
   (2005/C 6/25)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci C-357/03, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 19. srpna 2003, Komise Evropských společenství, (zmocněnci: D. Martin a H. Kreppel) proti Rakouské republice (zmocněnec: E. Riedl), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans (zpravodaj), předseda senátu, C. Gulmann, J. Makarczyk, P. Kūris a J. Klučka, soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 28. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Rakouská republika tím, že nepřijala veškeré právní a správní předpisy nezbytné k dosažení úplného souladu se směrnicí Komise 98/24/ES ze dne 7. dubna 1998 o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci (čtrnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS), ve stanovené lhůtě, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Rakouské republice se ukládá úhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 264, 1.11.2003.


title: Věc C- 203/07 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. dubna 2007 Řeckou republikou proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 17. ledna 2007 ve věci T-231/04, Řecká republika v. Komise Evropských společenství

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/10

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. dubna 2007 Řeckou republikou proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) vydanému dne 17. ledna 2007 ve věci T-231/04, Řecká republika v. Komise Evropských společenství
   (Věc C- 203/07 P)
   (2007/C 155/19)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Řecká republika (zástupci: P. Milonopoulos a S. Trekli)

      Další účastník řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               připustit kasační opravný prostředek;

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství v napadené části;

               —

               vyhovět kasačnímu opravnému prostředku v souladu s návrhovými žádáními;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Řecká republika tvrdí, že Soud prvního stupně Evropských společenství podal nesprávný výklad ustanovení článků 12, 13 a 15 původního memoranda o porozumění a článku 14 dodatečného memoranda, jakož i zásad dobré víry a ochrany legitimního očekávání, neboť rozhodl, že závazky členských států týkající se projektů Abuja I a Abuja II jsou stanoveny jednáním každého členského státu, a nikoliv, že mají čistě smluvní charakter a jsou stanoveny ustanoveními dvou výše uvedených memorand, zatímco při správném výkladu výše uvedených ustanovení těchto smluvních dokumentů, je namístě se domnívat, že žádný finanční závazek Řecké republice nevznikl, jelikož pouze podepsala, ale neratifikovala dodatečné memorandum, a tudíž memorandum neschválila a všechny zvláštní podmínky stanovené pro vznik finančních závazků nebyly v případě Řecké republiky splněny.
   Řecká republika tvrdí, že Soud prvního stupně Evropských společenství podal nesprávný výklad ustanovení článku 15 původního memoranda o porozumění, když rozhodl, že před podepsáním dodatečného memoranda partneři uzavřeli dne 24. února 1997 implicitní dohodu o provedení projektu, a že tak výše uvedený čl. 15 odst. 1 byl v podstatě zrušen nebo změněn.


title: Věc T-75/13: Žaloba podaná dne 8. února 2013 — Boehringer Ingelheim Pharma v. OHIM — Nepentes (Momarid)

text:
               6.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 101/26

         Žaloba podaná dne 8. února 2013 — Boehringer Ingelheim Pharma v. OHIM — Nepentes (Momarid)
   (Věc T-75/13)
   2013/C 101/55
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Boehringer Ingelheim Pharma (Ingelheim, Německo) (zástupci: V. von Bomhard a D. Slopek, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Nepentes S.A. (Varšava, Polsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. listopadu 2012 ve věci R 2292/2011-4 v rozsahu, v němž povoluje zápis ochranné známky MOMARID pro hygienické přípravky pro lékařské účely; dietetické látky přizpůsobené pro lékařské účely; farmaceutické a zdravotnické přípravky, látky a výrobky na ochranu, udržování, léčení a úpravu kůže, těla, tváře, rtů, očí, vlasů, rukou a nehtů; farmaceutické a zdravotnické přípravky a látky pro péči o kůži, tělo, tvář, rty, oči, vlasy, ruce a nehty; farmaceutické a zdravotnické výrobky a přípravky na hubnutí; dermatologické farmaceutické výrobky, přípravky a látky; dermatologické přípravky k prevenci a léčbě kožních onemocnění; dermatologické přípravky (léčivé); farmaceutické přípravky k léčbě dermatologických onemocnění; farmaceutické přípravky k lokální léčbě dermatologických onemocnění; dermatologické léky; veterinární farmaceutické přípravky pro dermatologické použití, veterinární léky na léčení hormonálních onemocnění; hormony pro zdravotnické účely; hormonální přípravky k veterinárnímu použití; hormony; výrobky obsahující steroidy; hormonální přípravky pro farmaceutické a zdravotnické použit;, hygienické výrobky; chemické látky pro farmaceutické použití („sporné výrobky“);

               —

               uložil žalovanému, nebo v případě, že další účastnice řízení před OHIM vstoupí do řízení jako vedlejší účastnice na podporu žalovaného, oběma uvedeným společně náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „Momarid“ pro výrobky a služby zařazené do třídy 5 — přihláška ochranné známky Společenství č. 9 164 328

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: ochranná známka Společenství „LONARID“, zapsaná pod č. 2 396 448 pro výrobky zařazené do třídy 5

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné vyhovění odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení článku 75 nařízení Rady č. 207/2009 ve spojení s pravidlem 50 odst. 2 písm. h) nařízení Komise č. 2868/95 a čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009


title: Věc C-467/04: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Málaga – Španělsko) – trestní řízení proti G. Francesco Gasparinimu, Josému M a L. A. Gasparinimu, G. Costa Bozzovi, Juanu de Lucchi Calcagnovi, Francescovi Mario Gasparinimu, Josému A. Hormiga Marrerovi, Sindicatura Quiebra (Úmluva k provedení Schengenské dohody — Článek 54 — Zásada zákazu dvojího trestu — Působnost — Zproštění obžaloby z důvodu promlčení trestného činu)

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/10

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. září 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Málaga – Španělsko) – trestní řízení proti G. Francesco Gasparinimu, Josému Ma L. A. Gasparinimu, G. Costa Bozzovi, Juanu de Lucchi Calcagnovi, Francescovi Mario Gasparinimu, Josému A. Hormiga Marrerovi, Sindicatura Quiebra
   (Věc C-467/04) (1)

   (Úmluva k provedení Schengenské dohody - Článek 54 - Zásada zákazu dvojího trestu - Působnost - Zproštění obžaloby z důvodu promlčení trestného činu)
   (2006/C 294/16)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Audiencia Provincial de Málaga
   Účastník původního trestního řízení
   G. Francesco Gasparini, José Ma L.A. Gasparini, G. Costa Bozzo, Juan de Lucchi Calcagno, Francesco Mario Gasparini, José A. Hormiga Marrero, Sindicatura Quiebra
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Audiencia Provincial de Málaga – Výklad článku 54 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (Úř. věst. 2000, L 239, s. 19) – Zásada zákazu dvojího trestu – Působnost – Výklad článku 24 ES – Působnost
   Výrok

               1)

               Zásada zákazu dvojího trestu zakotvená v článku 54 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích podepsané dne 19. června 1990 v Schengenu se uplatní na rozhodnutí soudu smluvního státu vydané na základě trestního stíhání, kterým je obžalovaný pravomocně zproštěn obžaloby z důvodu promlčení trestného činu, kvůli kterému bylo zahájeno stíhání.

               2)

               Uvedená zásada se uplatní pouze na osoby pravomocně odsouzené smluvním státem.

               3)

               Trestní soud smluvního státu nemůže považovat zboží za zboží ve volném oběhu na jeho území pouze z toho důvodu, že trestní soud jiného smluvního státu určil ve vztahu k témuž zboží, že trestný čin pašování byl promlčen.

               4)

               Uvedení zboží na trh v jiném členském státě po dovozu do členského státu, který rozhodl o zproštění obžaloby, je jednáním, které může být součástí „téhož činu“ ve smyslu článku 54 ÚPSD.

      (1)  Úř. věst. C 6, 8.1.2005.


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 13. ledna 2005 ve věci C-38/03: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (Neplnění povinnosti státem — Článek 28 ES — Opatření s rovnocenným účinkem — Kolečková křesla — Přijetí do systému proplacení ze sociálního zabezpečení)

text:
               5.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 57/6

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 13. ledna 2005
   ve věci C-38/03: Komise Evropských společenství proti Belgickému království (1)

   (Neplnění povinnosti státem - Článek 28 ES - Opatření s rovnocenným účinkem - Kolečková křesla - Přijetí do systému proplacení ze sociálního zabezpečení)
   (2005/C 57/11)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-38/03, jejíž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti státem na základě článku 226 ES, podaná dne 3. února 2003, Komise Evropských společenství (zmocněnkyně: L. Ström a F. Simonetti) proti Belgickému království (zmocněnkyně: původně A. Snoecx, poté E. Dominkovits), podporovanému Španělským královstvím (zmocněnkyně: L. Fraguas Garda), Soudní dvůr (šestý senát), ve složení A. Borg Barthet, předseda senátu, J.-P. Puissochet a S. von Bahr (zpravodaj), soudci, generální advokát: M. Poiares Maduro, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 13. ledna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Belgické království nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článku 28 ES tím, že

               1)

                           —

                           určilo technická kritéria, kterým musí vyhovět kolečková křesla proto, aby mohla být uhrazena ze sociálního zabezpečení tak, že jsou ze seznamu uhraditelných kolečkových křesel vyloučena kolečková křesla opatřena označením CE, které však nevyhovují relativním kritériím, zejména průměru předních a zadních kol, potahu nebo čalounění sedadla a opěradla; rozměrům podpěrek a příček, opěrce hlavy nebo stupačce, jakož i opěrkám nohou;

                           —

                           určilo obecnější kritéria, kterým musí vyhovovat sortiment hospodářského subjektu, aby byl přijat do seznamu uhraditelných kolečkových křesel, tedy zvláštní podmínky pro vozíky bez osobního pohonu, jakož i zvláštní podmínky pro vozíky s osobním pohonem, podle kterých musejí tyto vozíky být k dispozici v minimálním počtu určité šířky sedadla;

                           —

                           ustanovilo příliš přísnou aktualizaci seznamu přístrojů, které se přijímají do systému proplacení,

               2)

               Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Španělské království ponese své náklady.

      (1)  Úř. věst. C 70, 22.3.2003.


title: Věc T-195/05 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne  20. září 2005  – Deloitte Business Advisory v. Komise ( Řízení o předběžných opatřeních — Nabídkové řízení Společenství — Ztráta příležitosti — Naléhavost — Zvážení zájmů )

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/25

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 20. září 2005 – Deloitte Business Advisory v. Komise
   (Věc T-195/05 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Nabídkové řízení Společenství - Ztráta příležitosti - Naléhavost - Zvážení zájmů“)
   (2005/C 296/54)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deloitte Business Advisory NV (Brusel, Belgie) (zástupci: D. Van Heuven, S. Ronse a S. Logie, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Pignataro-Nolin a E. Manhaeve, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na předběžná opatření směřující zaprvé k tomu, aby byl nařízen odklad vykonatelnosti jednak rozhodnutí Komise, kterým byla odmítnuta nabídka podaná zejména žalobkyní v rámci nabídkového řízení s referenčním číslem SANCO/2004/01/041, a jednak rozhodnutí o zadání dotčené zakázky třetí osobě, a zadruhé směřující k tomu, aby bylo Komisi zakázáno jednak oznámit rozhodnutí o zadání dotčené zakázky úspěšnému uchazeči o veřejnou zakázku, a jednak podepsat příslušnou smlouvu, pod sankcí penále
   Výrok usnesení

               1)

               Návrh na předběžná opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-341/11: Žaloba podaná dne 30. června 2011 — Ecologistas en Acción-CODA v. Komise

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/40

         Žaloba podaná dne 30. června 2011 — Ecologistas en Acción-CODA v. Komise
   (Věc T-341/11)
   2011/C 252/89
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ecologistas en Acción-CODA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. Doreste Hernández, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí generálního sekretariátu Evropské komise, který v dané lhůtě neodpověděl, v důsledku čehož byl žalobci odepřen přístup k dokumentům požadovaným v rámci řízení GESTDEM 2011/6;

               —

               prohlásil, že ECOLOGISTAS EN ACCION má právo na neoprávněně odepřený přístup k požadovaným dokumentům:

                           a)

                           Summary by the Spanish Ministry of Environment of the Information submitted to the European Commission concerning the environmental assessment of the construction of the Granadilla Port, transmitted to the Permanent Representation of Spain to the European Union on 4 November 2005,

                           b)

                           vysvětlivka, complimentary information by Gobierno de Canarias, November 2005,

                           c)

                           Alternative analysis concerning the location of the Granadilla Port by Gobierno de Canarias, july 2005, a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podaná žaloba navazuje na žádost o přístup k dokumentům týkajícím se životního prostředí, který Evropská komise konkludentně odepřela.
   Odepřenými informacemi jsou tři dokumenty, které španělská veřejná správa předala Evropské komisi k zaujetí stanoviska podle čl. 6 odst. 4 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102), k výstavbě přístavu v Granadille (Tenerife, Španělsko).
   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).

                           —

                           V této souvislosti žalobce tvrdí, že žalovaná písemně nesdělila ECOLOGISTAS EN ACCIÓN důvody odepření přístupu k třem požadovaným dokumentům a konečné rozhodnutí o žádosti o přístup k uvedeným dokumentům ponechala na Španělském království, přičemž dotčené dokumenty nespadají pod žádnou z výjimek uvedených v čl. 2 odst. 1, 2 a 3 uvedeného nařízení.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. L 264, s. 13).

                           —

                           Žalobce se domnívá, že vzhledem k tomu, že všechny tři požadované dokumenty jsou „informacemi o životním prostředí“, představuje konkludentní odepření přístupu k nim porušení litery a ducha posledně uvedeného nařízení i Aarhuské úmluvy.


title: Věc T-167/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. července 2016 – Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise v. EUIPO – Freistaat Bayern (NEUSCHWANSTEIN) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie NEUSCHWANSTEIN — Absolutní důvody pro zamítnutí — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Neexistence popisného charakteru — Rozlišovací způsobilost — Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 — Dobrá víra“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/31

         Rozsudek Tribunálu ze dne 5. července 2016 – Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise v. EUIPO – Freistaat Bayern (NEUSCHWANSTEIN)
   (Věc T-167/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie NEUSCHWANSTEIN - Absolutní důvody pro zamítnutí - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Neexistence popisného charakteru - Rozlišovací způsobilost - Článek 52 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 - Dobrá víra“)
   (2016/C 305/43)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise eV (Veitsbronn, Německo) (zástupce: B. Bittner, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Schifko, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Freistaat Bayern (Německo) (zástupce: M. Müller, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. ledna 2015 (věc R 28/2014-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise a Freistaat Bayern.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise eV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 178, 1.6.2015.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. června 2004 ve věci C-87/02: Komise Evropských společenství proti Italské republice (Porušení povinnosti státem — Životní prostředí — Směrnice 85/337/EHS — Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů — Záměr „Lotto zero“)

text:
               24.7.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 10. června 2004
   ve věci C-87/02: Komise Evropských společenství proti Italské republice (1)

   (Porušení povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 85/337/EHS - Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů - Záměr „Lotto zero“)
   (2004/C 190/02)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-87/02, Komise Evropských společenství (zmocněnci M. van Beek a R. Amorosi) proti Italské republice (zmocněnec: M. Massella Ducci Teri), jejímž předmětem je určení, že Italská republika tím, že region Abruzze neověřil, zda stavební záměr mimoměstského okruhu v Teramo (záměr známý pod jménem „Lotto zero-Variante, tra Teramo (Itálie) e Giulianova, alla strada statale SS 80“) patřící mezi záměry, uvedené v příloze II směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. L 175, s. 40), vyžadoval posouzení vlivů na životní prostředí v souladu s články 5 až 10 této směrnice, nesplnila své povinnosti, které jí jsou uloženy na základě čl. 4 odst. 2 této směrnice, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, A. Rosas (zpravodaj) a A. La Pergola, R. Silva de Lapuerta a K. Lenaerts, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajemník:R. Grass, vydal dne 10. června 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Italská republika tím, že region Abruzze neověřil, zda záměr výstavby mimoměstského okruhu v Teramo (záměr známý pod jménem „Lotto zero-Variante, tra Teramo e Giulianova, alla strada statale SS 80“) patřící mezi ty, uvedené v příloze II směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985, o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, vyžadoval posouzení vlivů na životní prostředí v souladu s články 5 až 10 této směrnice, nesplnila své povinnosti, které jí jsou uloženy na základě čl. 4 odst. 2 této směrnice.

               2.

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 109, 4.5.2002.


title: Věc T-425/14: Žaloba podaná dne 11. června 2014 – ClientEarth v. Komise

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/35

         Žaloba podaná dne 11. června 2014 – ClientEarth v. Komise
   (Věc T-425/14)
   2014/C 303/44
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ClientEarth (Londýn, Spojené království) (zástupce(i): O. Brouwer, F. Heringa a J. Wolfhagen, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí žalované, kterým se odpírá přístup k dokumentům, který žalobkyně požadovala podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 3), jak bylo žalované sděleno dne 1. dubna 2014 v dopise s referenčním číslem SG.B.4/LR/rc sg.dsg2.b.4(2014) 1029188;

               —

               uložil Komisi, aby žalované uhradila náklady řízení v souladu s článkem 87 Jednacího řádu Tribunálu, včetně nákladů řízení jakéhokoliv vedlejšího účastníka řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise, kterým se odpírá přístup ke zprávě Komise o hodnocení dopadu, jakož i ke stanovisku výboru pro hodnocení dopadu týkajícímu se revize právní úpravy EU o inspekcích a dozoru v oblasti životního prostředí, na vnitrostátní a evropské úrovni.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uvádí tři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné s důvody uvedenými v rámci věci T-424/14, ClientEarth v. Komise, nebo jsou těmto důvodům podobné.


title: Věc C-178/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Itálie) dne 5. dubna 2017 – Graziano Garavaldi v. Ministero della Giustizia

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Itálie) dne 5. dubna 2017 – Graziano Garavaldi v. Ministero della Giustizia
   (Věc C-178/17)
   (2017/C 277/31)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Graziano Garavaldi

      Odpůrce: Ministero della Giustizia

      Předběžná otázka

   Brání zásada, podle které má každý právo na to, aby jeho věc byla v přiměřené lhůtě projednána nestranným soudem, zakotvená v čl. 47 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie a v čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv, která je zásadou unijního práva na základě čl. 6 odst. 3 [SEU], ve spojení se zásadou vyplývající z článku 67 SFEU, podle které Unie tvoří prostor práva při respektování základních práv, jakož i zásadou vyplývající z článků 81 a 82 SFEU, podle které Unie rozvíjí justiční spolupráci v občanských a trestních věcech s mezinárodním prvkem založenou na zásadě vzájemného uznávání soudních a mimosoudních rozhodnutí, takové vnitrostátní právní úpravě, jako je italská právní úprava obsažená v článku 5e zákona č. 89/2001, která ukládá osobám, kterým byl přiznán nárok, aby jim italský stát zaplatil „spravedlivou náhradu“ za nepřiměřenou délku soudních řízení, řadu povinností, které musí splnit, aby se platby domohly, a čekat na uplynutí lhůty stanovené v uvedeném čl. 5e odst. 5 zákona 89/2001, aniž by mezitím mohly vykonat jakýkoli právní úkon směřující k vykonání soudního rozhodnutí a aniž by se posléze mohly domáhat náhrady škody za opožděné zaplacení náhrady, a to i v případech, kdy „spravedlivá náhrada“ byla přiznána v souvislosti s nepřiměřenou délkou občanskoprávního řízení s mezinárodním prvkem, nebo každopádně v oblasti, která spadá do pravomoci Evropské unie či v oblasti, ve které Evropská unie stanoví vzájemné uznávání soudních rozhodnutí?


title: Věc T-389/12: Žaloba podaná dne 5. září 2012 — EDF v. Komise

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/29

      Žaloba podaná dne 5. září 2012 — EDF v. Komise
      (Věc T-389/12)
      (2012/C 331/55)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Électricité de France SA (EDF) (Paříž, Francie) (zástupci: A. Creus Carreras a A. Valiente Martin, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  Zrušil rozhodnutí Komise K(2012) 4617 ze dne 28. června 2012, kterým bylo žalobkyni zamítnuto prodloužení lhůty pro přijetí konečného rozhodnutí o investování do 31. prosince 2014, která byla stanovena v jednom ze závazků uložených v řízení o spojení (věc COMP/M.5549 — EDF/SEGEBEL);

                  —

                  uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

                  1)

                  První žalobní důvod vycházející z

                              —

                              nesprávného právního posouzení a nesprávného použití bodu 72 a násl. oznámení Komise o nápravných opatřeních, která jsou přijatelná podle nařízení Rady č. 139/2004 a podle nařízení Komise (ES) č. 802/2004.

                  2)

                  Druhý žalobní důvod vycházející z

                              —

                              zjevně nesprávného posouzení relevantních skutkových zjištění případu.

                  3)

                  Třetí žalobní důvod vycházející z

                              —

                              porušení zásady proporcionality.

                  4)

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z

                              —

                              zneužití pravomocí/nebo porušení zásady řádné správy věcí veřejných.

                  5)

                  Pátý žalobní důvod vycházející z

                              —

                              nedostatku odůvodnění, jelikož Komise neuvedla žádný důvod na podporu svého rozhodnutí.


title: Věc T-400/14: Usnesení Tribunálu ze dne 14. ledna 2016 – Premo v. OHIM – Prema Semiconductor (PREMO)

text:
               14.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/60

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. ledna 2016 – Premo v. OHIM – Prema Semiconductor (PREMO)
   (Věc T-400/14) (1)

   (2016/C 098/76)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 261, 11.8.2014.


title: Věc C-557/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 4. listopadu 2016 – Astellas Pharma GmbH

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 4. listopadu 2016 – Astellas Pharma GmbH
   (Věc C-557/16)
   (2017/C 022/16)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Astellas Pharma GmbH

      Další účastníci řízení: Helm AG, Lääkealan turvallisuus- ja kehittämisvirasto (Fimea)

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 28 odst. 5 a čl. 29 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES (1) ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícímu se humánních léčivých přípravků vykládat v tom smyslu, že příslušný orgán dotčeného členského státu při vydání vnitrostátního povolení k registraci určitého generického přípravku v rámci decentralizovaného povolovacího postupu nedisponuje podle čl. 28 odst. 3 směrnice samostatnou pravomocí přezkoumat okamžik začátku lhůty pro exkluzivitu údajů referenčního léčivého přípravku?

               2)

               Pokud se otázka 1 zodpoví v tom smyslu, že příslušný orgán členského státu nemá samostatnou pravomoc přezkoumat při udělení vnitrostátního povolení k registraci okamžik počátku lhůty pro exkluzivitu údajů referenčního léčivého přípravku:

                           —

                           Musí soud členského státu přesto na námitku majitele povolení k registraci léčivého přípravku přezkoumat okamžik počátku lhůty pro exkluzivitu údajů nebo platí pro soud stejné omezení jako pro orgán členského státu?

                           —

                           Jak bude v tomto případě u daného soudu členského státu zaručeno právo majitele povolení k registraci léčivého přípravku na účinnou právní ochranu podle článku 47 Listiny základních práv Evropské unie a článku 10 směrnice 2001/83 ve vztahu k exkluzivitě údajů?

                           —

                           Zahrnuje opravný prostředek týkající se práva na účinnou právní ochranu povinnost soudu členského státu přezkoumat, zda původní povolení k registraci vydané v jiném členském státě bylo vydáno v souladu s ustanoveními směrnice 2001/83?

      (1)  Úř. věst. 2001, L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69.


title: Věc C-536/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 24. října 2016 – DUEMMESGR SpA v. Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR)

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 24. října 2016 – DUEMMESGR SpA v. Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR)
   (Věc C-536/16)
   (2017/C 022/10)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: DUEMMESGR SpA

      Žalovaný: Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR)

      Předběžné otázky

               1)

               Ačkoli členské státy mohou stanovit úplatnost možnosti doplnění či poskytnutí vysvětlení s účinnou nápravou, je čl. 38 odst. 2-a legislativního nařízení č. 163 z roku 2006, ve znění platném ke dni dotčeného oznámení o zakázce (…), v rozporu s právem Společenství či nikoli v rozsahu, v němž je stanoveno zaplacení „peněžité sankce“ ve výši, kterou musí stanovit veřejný zadavatel („ne méně než jedna promile a ne více než jedno procento hodnoty veřejné zakázky a v každém případě ne vyšší než 50 000 eur, jejíž zaplacení je zaručeno předběžnou kaucí“), a to s ohledem na příliš vysokou částku a předem stanovenou povahu sankce, kterou nelze stupňovat vzhledem ke konkrétní situaci, kterou je třeba upravit, nebo závažnosti odstranitelné nesrovnalosti?

               2)

               Je naopak tentýž čl. 38 odst. 2-a legislativního nařízení č. 163 z roku 2006 (ve znění platném k výše uvedenému dni) v rozporu s právem Společenství v rozsahu, v němž lze mít za to, že samotná úplatnost možnosti doplnění či poskytnutí vysvětlení je v rozporu se zásadami maximální otevřenosti trhu hospodářské soutěži, čemuž odpovídá výše uvedený institut, přičemž činnost zadávací komise v této souvislosti podléhá povinnostem, které jí ukládá zákon ve veřejném zájmu k dosažení výše uvedeného cíle?


title: Věc C-336/15: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 6. dubna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbetsdomstolen – Švédsko) – Unionen v. Almega Tjänsteförbunden, ISS Facility Services AB „Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Směrnice 2001/23/ES — Článek 3 — Zachování práv zaměstnanců v případě převodu podniků — Kolektivní smlouvy použitelné na nabyvatele a na převodce — Dodatečná výpovědní doba přiznaná propuštěným zaměstnancům — Zohlednění doby odpracované u převodce“

text:
               29.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/7

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 6. dubna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbetsdomstolen – Švédsko) – Unionen v. Almega Tjänsteförbunden, ISS Facility Services AB
   (Věc C-336/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 2001/23/ES - Článek 3 - Zachování práv zaměstnanců v případě převodu podniků - Kolektivní smlouvy použitelné na nabyvatele a na převodce - Dodatečná výpovědní doba přiznaná propuštěným zaměstnancům - Zohlednění doby odpracované u převodce“)
   (2017/C 168/07)
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Arbetsdomstolen

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Unionen

      Žalované: Almega Tjänsteförbunden, ISS Facility Services AB

      Výrok

   Článek 3 směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů, musí být vykládán v tom smyslu, že za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, musí nabyvatel při propuštění zaměstnance více než rok po převodu podniku zahrnout do odpracované doby tohoto zaměstnance, jež je relevantní pro stanovení výpovědní doby, na niž má zaměstnanec nárok, dobu, kterou uvedený zaměstnanec odpracoval u převodce.

      (1)  Úř. věst. C 311, 21.9.2015.


title: Věc C-540/07: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/17

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-540/07)
   (2008/C 37/24)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: R. Lyal a A. Aresu, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že zachovává v platnosti nákladnější daňový režim pokud jde o dividendy vyplácené společnostem usazeným v jiných členských státech a ve státech EHP, než jaký se používá na domácí dividendy, nesplnila podivnosti uložené článkem 56 ES a článkem 40 dohody o Evropském hospodářském prostoru pokud jde o volný pohyb kapitálu mezi členskými státy a mezi smluvními státy dotčené dohody, jakož i povinnosti dle článku 31 téže dohody ve vztahu ke svobodě usazování mezi smluvními státy této dohody;

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Evropská komise odkazuje na platné italské právní předpisy v této věci a rovněž na ty, které vycházejí ze Smlouvy, které podrobují rozdělování dividend neitalským společnostem (dividendy na vývoz) daňovému zacházení, které je mnohem méně příznivé než to, které se uplatní na rozdělení dividend italským společnostem (domácí dividendy).
   Evropská komise tvrdí, že tyto právní předpisy, které se však italská vláda chystá změnit, jsou v rozporu se zásadou volného pohybu kapitálu, jelikož mají negativní účinek na zisky a investiční rozhodnutí nerezidentů-akcionářů v italských společnostech, přičemž zároveň italským společnostem ztěžují získávání kapitálu v zahraničí. Měly by tedy být prohlášeny za jasné porušení článku 56 ES, který zakazuje jakékoliv omezení volného pohybu kapitálu mezi členskými státy, a článku 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (Dohody o EHP), která podobným způsobem upravuje volný pohyb mezi smluvními státy této dohody.
   Krom toho dle tvrzení Evropské komise mohou být takové právní předpisy rovněž v rozporu s právem na usazování dle článku 31 Dohody o EHP, jelikož se použijí i na kontrolní účast nad italskými společnostmi, které jsou vlastněny společnostmi usazenými ve smluvních státech této dohody, účast, na kterou se jejich daňový systém harmonizovaný dle směrnice Společenství 90/435/EHS (1) nepoužije.
   V průběhu řízení o nesplnění povinnosti měla Evropská komise příležitost zkoumat argumenty italské republiky odůvodňující dotčené právní předpisy, ale došla k závěru, že tyto argumenty toto odůvodnění neposkytují. Nedávno však italská vláda oznámila svůj záměr změnit uvedené právní předpisy a uvést je do souladu se směrnicí Společenství. Tato žaloba může tento reformní postup urychlit.

      (1)  Úř. věst. 1990, L 225, s. 6; Zvl. vyd. 09/01, s. 147.


title: Věc C-276/12: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího správního soudu — Česká republika) — Jiří Sabou v. Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu ( „Směrnice 77/799/EHS — Vzájemná pomoc mezi orgány členských států v oblasti přímých daní — Výměna údajů na dožádání — Daňové řízení — Základní práva — Meze povinností žádajícího a dožádaného členského státu ve vztahu k daňovému subjektu — Neexistence povinnosti informovat daňový subjekt o žádosti o pomoc — Neexistence povinnosti vyzvat daňový subjekt k účasti na výslechu svědků — Právo daňového subjektu zpochybnit poskytnutou informaci — Minimální obsah poskytnuté informace“ )

text:
               14.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 367/16

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. října 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího správního soudu — Česká republika) — Jiří Sabou v. Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu
   (Věc C-276/12) (1)

   (Směrnice 77/799/EHS - Vzájemná pomoc mezi orgány členských států v oblasti přímých daní - Výměna údajů na dožádání - Daňové řízení - Základní práva - Meze povinností žádajícího a dožádaného členského státu ve vztahu k daňovému subjektu - Neexistence povinnosti informovat daňový subjekt o žádosti o pomoc - Neexistence povinnosti vyzvat daňový subjekt k účasti na výslechu svědků - Právo daňového subjektu zpochybnit poskytnutou informaci - Minimální obsah poskytnuté informace)
   2013/C 367/27
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci původního řízení

      Stěžovatel (žalobce v řízení v prvním stupni): Jiří Sabou

      Další účastník řízení (žalovaný v řízení v prvním stupni): Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Nejvyšší správní soud — Výklad článků 1, 2 a 6, čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 směrnice Rady 77/799/EHS ze dne 19. prosince 1977 o vzájemné pomoci mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých daní (Úř. věst. L 336, s. 15; Zvl. vyd. 09/01, s. 63) a čl. 41 odst. 2 písm. a) Listiny základních práv Evropské unie (Úř. věst. C 303, s. 1) — Základní práva daňového subjektu v daňovém řízení, které bylo vůči němu zahájeno, jako je právo být informován o rozhodnutí příslušného orgánu dožadujícího státu podat žádost o poskytnutí údajů, právo podílet se na formulování této žádosti, právo být předem vyrozuměn o konání výslechu svědků v dožádaném státě a účastnit se jej a právo napadnout správnost informací poskytnutých příslušným orgánem tohoto státu

      Výrok

               1)

               Unijní právo, tak jak vyplývá zejména ze směrnice Rady 77/799/EHS ze dne 19. prosince 1977 o vzájemné pomoci mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých daní a daní z pojistného, ve znění směrnice Rady 2006/98/ES ze dne 20. listopadu 2006, a ze základního práva být vyslechnut, musí být vykládáno v tom smyslu, že daňovému subjektu členského státu nepřiznává ani právo být informován o žádosti tohoto státu o pomoc adresované jinému členskému státu mimo jiné k ověření údajů poskytnutých tímto daňovým subjektem v rámci jeho přiznání k dani z příjmů, ani právo podílet se na formulování žádosti adresované dožádanému členskému státu, ani právo účastnit se výslechů svědků prováděných posledně uvedeným státem.

               2)

               Směrnice 77/799, ve znění směrnice 2006/98, neupravuje otázku, za jakých podmínek může daňový subjekt napadnout správnost informace poskytnuté dožádaným členským státem, a nestanoví žádné zvláštní požadavky na obsah poskytnuté informace.

      (1)  Úř. věst. C 273, 8.9.2012.


title: Věc T-277/06: Žaloba podaná dne 9. října 2006 – Omnicare v. OHIM – Yamanouchi Pharma (OMNICARE)

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/60

         Žaloba podaná dne 9. října 2006 – Omnicare v. OHIM – Yamanouchi Pharma (OMNICARE)
   (Věc T-277/06)
   (2006/C 294/120)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Omnicare Inc. (Covington, USA) (zástupce: M. Edenborough, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Yamanouchi Pharma GmbH (Heidelberg, Německo)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               připustit žalobu žalobkyně k Soudu prvního stupně;

               —

               zrušit v plném rozsahu rozhodnutí druhého odvolacího senátu ve věci č. R0446/2006-2;

               —

               vrátit odvolacímu senátu k opětovnému posouzení žádost o restitutio in integrum; a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v souvislosti s touto žalobou k Soudu prvního stupně.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „OMNICARE“ pro výrobky a služby ve třídách 16 a 42 – přihláška č. 284 067

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Yamanouchi Pharma GmbH

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní obrazová ochranná známka „OMNICARE“ pro služby ve třídách 35, 41 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí žádosti o restitutio in integrum a prohlášení, že odvolání se považuje za nepodané

      Dovolávané žalobní důvody: Nesprávný výklad čl. 78 odst. 5 nařízení Rady č. 40/94 v tom, že bylo shledáno, že žádost o restitutio in integrum nemůže být podána, pokud se předmět uvedené žádosti týká nedodržení lhůty stanovené v článku 59 nařízení.


title: Věc T-705/15: Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2016 – Syriatel Mobile Telecom v. Rada

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/35

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2016 – Syriatel Mobile Telecom v. Rada
   (Věc T-705/15) (1)

   (2016/C 410/58)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 59, 15.2.2016.


title: Věc C-408/07: Usnesení předsedy velkého senátu Soudního dvora ze dne 2. února 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Frankfurt nad Mohanem — Německo) — Brigitte Ruf, roz. Elsässer, Gertrud Elsässer, roz. Sommer v. Evropská centrální banka (ECB), Coop Himmelblau Prix, Dreibholz & Partner ZT GmbH, za přítomnosti: město Frankfurt nad Mohanem

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/28

         Usnesení předsedy velkého senátu Soudního dvora ze dne 2. února 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Frankfurt nad Mohanem — Německo) — Brigitte Ruf, roz. Elsässer, Gertrud Elsässer, roz. Sommer v. Evropská centrální banka (ECB), Coop Himmelblau Prix, Dreibholz & Partner ZT GmbH, za přítomnosti: město Frankfurt nad Mohanem
   (Věc C-408/07) (1)

   2009/C 113/52

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda velkého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 283, 24.11.2007


title: Věc C-60/07: Žaloba podaná dne 7. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Česká republika

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/12

         Žaloba podaná dne 7. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Česká republika
   (Věc C-60/07)
   (2007/C 69/28)
   Jednací jazyk: čeština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Šmerdová a L. Pignataro, zmocněnci)

      Žalovaná: Česká republika
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               určit, že tím, že Česká republika nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k tomu, aby bylo dosaženo souladu se směrnicí Komise 2004/33/ES (1) ze dne 22. března 2004, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/98/ES, pokud jde o některé technické požadavky na krev a krevní složky, nebo to v každém případě nesdělila Komisi, nesplnila Česká republika povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 9 odstavce 1 uvedené směrnice;

               —

               uložit České republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 8. února 2005.

      (1)  Úř. věst. L 91, s. 25: CS. ES Kapitola 15 Svazek 08 S. 272.


title: Seznamy pro sestavení soudních kolegií

text:
               17.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/1

         Seznamy pro sestavení soudních kolegií
   (2006/C 143/04)
   Soudní dvůr na své schůzi dne 16. května 2006 sestavil seznam, uvedený v čl. 11b odst. 2 jednacího řádu, pro účely sestavení velkého senátu, následujícím způsobem:

               p. Puissochet

               p. Bay Larsen

               p. Schintgen

               p. Ó Caoimh

               pí Colneric

               p. Levits

               p. von Bahr

               p. Lõhmus

               p. Tizzano

               p. Klučka

               p. Cunha Rodrigues

               p. Malenovský

               pí Silva de Lapuerta

               p. Ilešič

               p. Lenaerts

               p. Borg Barthet

               p. Schiemann

               p. Arestis

               p. Makarczyk

               p. Juhász

               p. Kūris

         Soudní dvůr na své schůzi dne 16. května 2006 sestavil seznamy, uvedené v čl. 11c odst. 2 prvním pododstavci jednacího řádu, pro účely sestavení třetího senátu, následujícím způsobem:

               p. Puissochet

               p. Ó Caoimh

               p. von Bahr

               p. Lõhmus

               p. Tizzano

               p. Malenovský

               p. Borg Barthet

         Soudní dvůr na své schůzi dne 16. května 2006 sestavil seznamy, uvedené v čl. 11c odst. 2 druhém pododstavci jednacího řádu, pro účely sestavení šestého senátu, následujícím způsobem:

               p. Puissochet

               p. von Bahr

               p. Tizzano

               p. Borg Barthet

               p. Lõhmus

               p. Ó Caoimh


title: Věc C-176/06 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. listopadu 2007 – Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH, Stadtwerke Uelzen GmbH v. Komise Evropských společenství, E.ON Kernkraft GmbH, RWE Power AG, EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Vattenfall Europe Nuclear Energy GmbH, původně Hamburgische Electricitäts-WerkeAG (Kasační opravný prostředek — Údajně udělená podpora německými orgány jaderným elektrárnám — Finanční rezervy na uzavření elektráren a likvidaci jaderného odpadu — Nepřípustnost žaloby u Soudu — Důvod veřejného pořádku)

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/8

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. listopadu 2007 – Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH, Stadtwerke Uelzen GmbH v. Komise Evropských společenství, E.ON Kernkraft GmbH, RWE Power AG, EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Vattenfall Europe Nuclear Energy GmbH, původně Hamburgische Electricitäts-WerkeAG
   (Věc C-176/06 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Údajně udělená podpora německými orgány jaderným elektrárnám - Finanční rezervy na uzavření elektráren a likvidaci jaderného odpadu - Nepřípustnost žaloby u Soudu - Důvod veřejného pořádku)
   (2008/C 22/14)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH, Stadtwerke Uelzen GmbH (zástupci: D. Fouquet a P. Becker, Rechtsanwälte)

      Další účastníci řízení: Komise Evropských společenství (zástupce: V. Kreuschitz, zmocněnec), E.ON Kernkraft GmbH, RWE Power AG, EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Vattenfall Europe Nuclear Energy GmbH, původně Hamburgische Electricitäts-WerkeAG (zástupci: U. Karpenstein a D. Sellner, Rechtsanwälte)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 26. ledna 2006 ve věci Stadtwerke Schwäbisch Hall a další v. Komise (T-92/02), jímž Soud zamítl žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Komise K(2001) 3967 konečné ze dne 11. prosince 2001, jímž bylo konstatováno, že německý režim daňových osvobození rezerv tvořených jadernými elektrárnami za účelem likvidace jejich radioaktivního odpadu a jejich uzavření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES – Povinnost Komise zahájit kontradiktorní řízení upravené v čl. 88 odst. 2 ES v případě obtíží při posuzování nebo při pochybnostech.
   Výrok

               1)

               Rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 26. ledna 2006, Stadtwerke Schwäbisch Hall a další v. Komise (T-92/02) se zrušuje.

               2)

               Žaloba podaná Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH a Stadtwerke Uelzen GmbH u Soudu prvního stupně Evropských společenství a směřující ke zrušení rozhodnutí Komise K(2001) 3967 konečné ze dne 11. prosince 2001, jímž bylo konstatováno, že německý režim daňových osvobození rezerv tvořených jadernými elektrárnami za účelem úplné bezpečné likvidace jejich radioaktivního odpadu a jejich uzavření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES, se zamítá jako nepřípustná.

               3)

               Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH a Stadtwerke Uelzen GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení v obou stupních.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006.


title: Věc C-115/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Bíróság (Maďarsko) dne 3. března 2010 — Bábolna Mezőgazdasági Termelő, Fejlesztő és Kereskedelmi Zrt. „f.a.“ . v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Bíróság (Maďarsko) dne 3. března 2010 — Bábolna Mezőgazdasági Termelő, Fejlesztő és Kereskedelmi Zrt. „f.a.“ v. Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Věc C-115/10)
   2010/C 134/34
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Fővárosi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Bábolna Mezőgazdasági Termelő, Fejlesztő és Kereskedelmi Zrt. „f.a.“

      Žalovaný: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Předběžné otázky

               1)

               Mohou se požadavky na podpory Společenství v oblasti společné zemědělské politiky (EZOZF) lišit od požadavků na vnitrostátní doplňující podpory, tj. lze stanovit pro vnitrostátní doplňující podpory jiné a přísnější požadavky, než jsou požadavky stanovené pro podpory financované prostřednictvím EZOZF ?

               2)

               Lze osobní působnost ve vztahu k příjemcům podpor stanovenou v čl. 1 odst. 4 nařízení Rady (EHS) č. 3508/92 (1) a v čl. 10 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1259/1999 (2) vykládat v tom smyslu, že existují pouze dva požadavky pro podpory: na podporu má právo a) skupina zemědělských producentů (jednotlivec), b) jejichž (jehož) zemědělský podnik se nachází na území Společenství?

               3)

               Lze výše uvedená nařízení vykládat v tom smyslu, že na podporu nemá právo zemědělský producent, jehož zemědělský podnik se sice nachází na území Společenství, avšak hodlá v budoucnosti ukončit svou činnost (po využití podpory)?

               4)

               Jak je třeba vykládat podle obou výše uvedených nařízení právní režim vyplývající z vnitrostátních právních předpisů členských států?

               5)

               Zahrnuje právní režim podle vnitrostátních právních předpisů jednotlivých členských států také právní režim, který odpovídá případnému způsobu ukončení činnosti ze strany zemědělského producenta (skupiny)? Maďarské právo upravuje různé právní režimy pro případné ukončení činnosti (řízení o pozastavení plateb, úpadkové a likvidační řízení).

               6)

               Lze upravit odlišně a naprosto nezávisle požadavky pro žádost o jednotnou platbu (Společenství) na plochu a požadavky pro žádost o doplňující vnitrostátní podporu? Jaká souvislost existuje (může existovat) mezi zásadami, systematikou a cíli obou druhů podpor?

               7)

               Lze vyloučit z doplňující vnitrostátní podpory skupinu (osobu), která jinak splňuje požadavky na jednotnou platbu Společenství na plochu?

               8)

               Vztahuje se nařízení Rady (ES) č. 1259/1999 na základě svého článku 1 také na doplňující vnitrostátní podpory vzhledem k tomu, že to, co EZOZF financuje pouze částečně, je následně financováno prostřednictvím doplňující vnitrostátní podpory?

               9)

               Má zemědělský producent, jehož právně i fakticky fungující zemědělský podnik se nachází se na území Společenství, právo na doplňující vnitrostátní podporu?

               10)

               Pokud vnitrostátní právo obsahuje zvláštní úpravu pro řízení o ukončení činnosti obchodních společností, je tato úprava relevantní z hlediska podpor Společenství (a doplňujících vnitrostátních podpor, které jsou s nimi spojeny)?

               11)

               Lze právní předpisy Společenství a vnitrostátní právní předpisy, které se týkají společné zemědělské politiky, vykládat v tom smyslu, že musí tvořit komplexní právní systém, který lze vykládat jednotně a který funguje na základě totožných zásad a požadavků?

               12)

               Lze působnost čl. 1 odst. 4 nařízení Rady (EHS) č. 3508/92 a čl. 10 písm. a) nařízení Rady (CE) č. 1259/1999 vykládat v tom smyslu, že pokud jde o podpory, je naprosto nerozhodující jak úmysl zemědělského producenta ukončit v budoucnosti svou činnost, tak právní režim, jež tomuto úmyslu odpovídá?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 3508/92 ze dne 27. listopadu 1992 o zavedení integrovaného administrativního a kontrolního systému pro některé režimy podpor Společenství (Úř. věst. L 355, s. 1)

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1259/1999 ze dne 17. května 1999, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 160, s. 113)


title: Věc C-135/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne  10. března 2006  Roderichem Weißenfelsem proti rozsudku vydanému Soudem prvního stupně Evropských společenství dne  25. ledna 2006  ve věci T-33/04, Roderich Weißenfels v. Evropský parlament

text:
               6.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. března 2006 Roderichem Weißenfelsem proti rozsudku vydanému Soudem prvního stupně Evropských společenství dne 25. ledna 2006 ve věci T-33/04, Roderich Weißenfels v. Evropský parlament
   (Věc C-135/06 P)
   (2006/C 108/21)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení
   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Roderich Weißenfels (zástupce: G. Maximini, advokát)
   Další účastník řízení: Evropský parlament
   Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               1.

               Zrušit rozsudek Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 25. ledna 2006, Weißenfels v. Evropský parlament (T-33/04) (1), doručený dne 31. ledna 2006;

               2.

               zrušit rozhodnutí žalovaného ze dne 26. června 2003, jímž je žalobci od dvojnásobného přídavku na dítě pro jeho syna Frederika poskytovaného podle čl. 67 odst. 3 služebního řádu odečten zvláštní příspěvek pro zdravotně postižené osoby poskytovaný z jiných zdrojů;

               3.

               prohlásit za neplatné žalovaným mlčky učiněné zamítnutí návrhu žalobce na vrácení v minulosti neprávem nevyplaceného dvojnásobného příspěvku na dítě na základě jeho žádosti ze dne 4. června 2003;

               4.

               zrušit rozhodnutí žalovaného ze dne 28. dubna 2004, jímž je zvláštní příspěvek pro zdravotně postižené osoby poskytnutý synovi žalobce Frederikovi z jiných zdrojů prohlášen za „přídavek podobné povahy“ ve smyslu čl. 67 odst. 2 služebního řádu jako dvojnásobný přídavek na dítě poskytovaný žalobci;

               5.

               uložit žalovanému náhrady škody (podpůrně: ve výši zákonné úrokové sazby), která vyplývá z neprávem odepřeného vyplacení částí odměny ve formě dvojnásobného příspěvku na dítě;

               6.

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení v obou stupních včetně nezbytných výdajů žalobce.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek svým kasačním opravným prostředkem uplatňuje, že se Soud prvního stupně dopustil procesních pochybení, neboť v napadeném rozsudku nesprávně posoudil návrhy účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek a v rozporu s právem mu vytkl omezení žaloby. Zjištění Soudu, že návrh na náhradu škody byl formulován pouze ve znění repliky, je právně chybné, neboť původní návrh podaný v této souvislosti musí být z obsahového hlediska posouzen jako návrh na náhradu škody.
   Soud z formálního hlediska nezkoumal podobnost dotčených přídavků, která je podmínkou použití čl. 67 odst. 2 služebního řádu, a z materiálního hlediska ji popřel. Z formálního hlediska se nemůže jednat o „přídavek podobné povahy“, neboť zvláštní lucemburský příspěvek není v žádném případě vázán na nesamostatnou výdělečnou činnost. Z materiálního hlediska je třeba zohlednit rozdílné cíle obou příspěvků: zatímco na přídavek podle čl. 67 odst. 3 služebního řádu má nárok samotný účastník řízení podávající kasační opravný prostředek za účelem snížení své zátěže bez ohledu na své bydliště, má na samostatný lucemburský příspěvek nárok pouze oprávněný – tedy syn účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek – za účelem péče o něj po dobu jeho pobytu v Lucembursku.
   Použití čl. 67 odst. 2 služebního řádu je tudíž vyloučeno, neboť ani z formálního, ani z materiálního hlediska se nejedná o přídavek podobné povahy vyplacený z jiných zdrojů ve smyslu příslušného práva Společenství. Opačný názor Soudu je tak v rozporu s právem Společenství.

      (1)  Úř. věst. C 74, s. 18.


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 9. listopadu 2004 ve věci C-338/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen): Fixtures Marketing Ltd proti Svenska Spel AB (Směrnice 96/6/ES — Právní ochrana databází — Právo sui generis — Pojem vkladu do pořízení, ověření nebo předvedení obsahu databáze — Kalendář fotbalových šampionátů — Sázkové hry)

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/8

         Rozsudek Soudního dvora
   (velkého senátu)
   ze dne 9. listopadu 2004
   ve věci C-338/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen): Fixtures Marketing Ltd proti Svenska Spel AB (1)

   (Směrnice 96/6/ES - Právní ochrana databází - Právo sui generis - Pojem vkladu do pořízení, ověření nebo předvedení obsahu databáze - Kalendář fotbalových šampionátů - Sázkové hry)
   (2005/C 6/13)
   Jednací jazyk: švédština
   Ve věci C-338/02, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce ve smyslu článku 234 Smlouvy o ES předložená rozhodnutím Högsta Domstolen (Švédsko) ze dne 10. září 2002, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 23. září 2002, v řízení Fixtures Marketing Ltd proti Svenska Spel AB, Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts (zpravodaj), předsedové senátů, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric a J. N. Cunha Rodrigues, soudci, generální advokát: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: Múgica Arzamendi a M. F. Contet, vrchní radové, vydal dne 9. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Pojem vklad do pořízení obsahu databáze ve smyslu čl. 7 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES ze dne 11. března 1996 o právní ochraně databází musí být chápán jako odkaz na zdroje používané k vyhledání existujících nezávislých materiálů a jejich sběr do databáze. Nezahrnuje zdroje pro tvorbu materiálů, které tvoří obsah databáze. Proto v souvislosti se sestavováním kalendáře zápasů při organizaci fotbalových šampionátů nezahrnuje zdroje použité ke stanovení údajů, časů a losování týmů pro různé zápasy v lize.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.11.2002.


title: Věc C-183/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 18. dubna 2011 — Econord Spa v. obec Solbiate a obec Varese

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 18. dubna 2011 — Econord Spa v. obec Solbiate a obec Varese
   (Věc C-183/11)
   2011/C 211/20
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Econord Spa

      Odpůrkyně: obec Solbiate, obec Varese

      Vedlejší účastnice řízení: Aspem Spa

      Předběžná otázka

   Zásada irelevantnosti situace, kdy má v účelové společnosti podíl jediný veřejnoprávní subjekt, se má použít i v případě, kdy jedna ze sdružených obcí vlastní jedinou akcii účelové společnosti a akcionářské dohody uzavřené mezi veřejnoprávními subjekty nejsou způsobilé k tomu, aby účinnou kontrolu společnosti svěřily obci, která v ní má podíl, takže majetkovou účast ve společnosti lze považovat pouze za formální záštitu smlouvy o poskytování služeb?


title: Věc T-430/11: Usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2013 — Telefónica v. Komise ( „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Režim podpor umožňující daňové odpisy finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích — Rozhodnutí, kterým se prohlašuje režim podpor za neslučitelný se společným trhem a kterým se nenařizuje navrácení podpor — Akt vyžadující přijetí prováděcích opatření — Nedostatek osobního dotčení — Neexistence postavení skutečného příjemce podpor — Neexistence povinnosti vrácení — Nepřípustnost“ )

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/22

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. září 2013 — Telefónica v. Komise
   (Věc T-430/11) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Režim podpor umožňující daňové odpisy finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích - Rozhodnutí, kterým se prohlašuje režim podpor za neslučitelný se společným trhem a kterým se nenařizuje navrácení podpor - Akt vyžadující přijetí prováděcích opatření - Nedostatek osobního dotčení - Neexistence postavení skutečného příjemce podpor - Neexistence povinnosti vrácení - Nepřípustnost)
   2013/C 336/45
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Telefónica, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller a J. Domínguez Pérez, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: R. Lyal, C. Urraca Caviedes a P. Němečková, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2011/282/EU ze dne 12. ledna 2011 o daňových odpisech finančního goodwillu vzniklého nabytím podílu v zahraničních podnicích č. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) zavedených Španělskem (Úř. věst. L 135, s. 1).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Společnosti Telefónica, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.09.2011.


title: Věc T-455/05 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne  25. dubna 2006  – Componenta v. Komise (( Předběžné opatření — Návrh na odklad vykonatelnosti — Podpory poskytnuté státem — Naléhavost )

text:
               1.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 154/17

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 25. dubna 2006 – Componenta v. Komise
   (Věc T-455/05 R)
   („Předběžné opatření - Návrh na odklad vykonatelnosti - Podpory poskytnuté státem - Naléhavost“)
   (2006/C 154/45)
   Jednací jazyk: finština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Componenta Oyj (Helsinky, Finsko) (zástupce: M. Savola, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Giolito a M. Huttunen, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Finská republika (zástupce: E. Bygglin, zmocněnec)
   Předmět věci
   Návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise K(2005) 3871 konečné ze dne 20. října 2005, o státní podpoře C 37/2004 (ex NN 21/2004) poskytnuté Finskou republikou společnosti Componenta Oyj.
   Výrok usnesení

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-175/17: Žaloba podaná dne 15. března 2017 – Ostvesta v. Komise

text:
               14.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/26

         Žaloba podaná dne 15. března 2017 – Ostvesta v. Komise
   (Věc T-175/17)
   (2017/C 269/38)
   Jednací jazyk: lotyština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Ostvesta SIA (Riga, Lotyšsko) (zástupce: J. Davidovičs, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil zprávu z vyšetřování Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) z mise THOR (2013) 11413-07/05/2013 spolu s jejími 15 přílohami, konečnou zprávu OF/2010/0827/B1, jakož i zprávu OLAF č. OF/2010/0827 a zprávu THOR (2011) 27463 vzhledem ke zjevné protiprávnosti, kterou jsou stiženy tyto akty, na jejichž základě byla přijata doporučená opatření,

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že sporné akty spojují daňovou správu a právní systém Lotyšské republiky a mají právní účinky, které poškozují zájmy a osobní a skutečná práva žalobkyně tím, že mění její právní postavení, takže se mají považovat za napadnutelné akty vzhledem k:

                           —

                           povaze „vlastních zdrojů Unie“, kterou mají cla a povinnosti, které z toho vyplývají pro členské státy, které jsou povinné je vybírat,

                           —

                           povaze OLAF jako správního vyšetřovacího orgánu, který nahrazuje Evropskou komisi, pokud jde o vnější vyšetřování,

                           —

                           úloze Evropské komise jakožto orgánu nadaného výkonnými pravomocemi při uplatňování celního kodexu Evropské unie.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z protiprávnosti napadených aktů a nesrovnalostí, jimiž jsou stiženy, vzhledem k tomu, že:

                           —

                           neobsahují žádné podstatné prvky stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013, kterými jsou neexistence informace o procesních zárukách, osobách vedoucích vyšetřování, nevyslechnutí právních zástupců žalobkyně, předběžná právní kvalifikace,

                           —

                           obsahují neodůvodněné a kontradiktorní vyloučení odpovědnosti příslušných orgánů,

                           —

                           OLAF nesplnil povinnost vést objektivní a nestranné vyšetřování a dodržet zásadu presumpce neviny,

                           —

                           zpráva z vyšetřování a závěrečná zpráva obsahují nesprávné informace z důvodu, že vycházejí z chybných aktů nebo že během vyšetřování nebyly zjištěny všechny informace,

                           —

                           byla porušena a nesprávně uplatněna právní úprava Společenství v oblasti antidumpingového cla,

                           —

                           byla porušena a nesprávně uplatněna právní úprava Společenství i právní úprava Taiwanské republiky o povinnosti BOFT (Taiwanské rady zahraničního obchodu) ověřit původ zboží, kterému uděluje certifikát,

                           —

                           byl porušen a nesprávně použit čl. 220 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství,

                           —

                           byly porušeny Smlouvy a právní předpisy týkající se jejich uplatnění, jakož i Listina základních práv Evropské unie, a zejména článek 41.