title: Věc C-564/07: Žaloba podaná dne 21. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika

text:
               29.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/12

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-564/07)
   (2008/C 79/22)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: E. Traversa a H. Krämer, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Rakouská republika tím, že

                           —

                           vyžaduje, aby se všichni patentoví zástupci řádně usazeni v jiném členském státě, kteří chtějí přechodně poskytovat služby v Rakousku, předem museli zapsat do zvláštního rakouského rejstříku v rozsahu, v němž je zápis podmínkou pro uzavření smlouvy o pojištění zodpovědnosti za škodu způsobené při výkonu povolání;

                           —

                           podřizuje všechny patentové zástupce řádně usazené v jiném členském státě, kteří chtějí přechodně poskytovat služby v Rakousku, disciplinárnímu dohledu rakouských úřadů dokonce ohledně sankcionování jiného chování než závažného porušení profesních povinností;

                           —

                           podmiňuje jakékoli poskytování služby patentových zástupců řádně usazených v jiném členském státě, kteří chtějí přechodně poskytovat služby v Rakousku předchozím uzavřením smlouvy o pojištění zodpovědnosti za škodu způsobené při výkonu povolání;

                           —

                           ukládá všem patentovým zástupcům řádně usazeným v jiném členském státě, kteří chtějí přechodně poskytovat služby v Rakousku povinnost pověřit místního registrovaného advokáta nebo určit zmocněnce s bydlištěm v Rakousku

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 49 Smlouvy o ES;

               —

               uložit Rakouské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Podle ustálené judikatury Soudního dvora vyžaduje článek 49 ES nejen odstranění veškeré diskriminace poskytovatele služeb usazeného v jiném členském státě z důvodu jeho státní příslušnosti, ale i zrušení odstranění všech omezení – i když se použijí bez rozdílu na vnitrostátní poskytovatele služby, jakož i na poskytovatele služby usazené v jiném členském státě, které mohou bránit nebo činit méně atraktivní činnosti poskytovatelů služeb, kteří jsou usazení v jiném členském státě a poskytují tam řádně příslušné služby.
   Podle Komise omezují rakouské právní předpisy týkající se patentových zástupců volný pohyb služeb ve smyslu článku 49 Smlouvy o ES tím, že vyžadují po patentových zástupcích usazených řádně v jiném členském státě, kteří chtějí přechodně poskytovat služby v Rakousku, uzavřít smlouvu o pojištění zodpovědnosti za škodu způsobené při výkonu povolání, zapsat se do rakouského rejstříku, podřídit se disciplinárnímu dohledu rakouské komoře patentových zástupců a v případě zastoupení klientů pověřit místního registrovaného advokáta.
   Tyto požadavky mohou bránit patentovému zástupci řádně usazenému v jiném členském státě v přechodném poskytování patentových služeb, příp. alespoň je činit méně atraktivní. Dodržování právních předpisů jak členského státu, v němž je usazen, tak členského státu, v němž poskytuje služby, představuje pro poskytovatele služby totiž dodatečnou hospodářskou zátěž, neboť se musí informovat o právních předpisech platných v členském státě poskytování služeb a krom toho podléhá dvěma právním systémům, aniž by v členském státě poskytování služeb byla dodržována pravidla, která se na něj vztahují již v členském státě původu. Tato úprava rovněž může odradit spotřebitele od pověření poskytovatele služby usazeného v jiném členském státě, jelikož to způsobuje v porovnání s využitím služby rakouského poskytovatele dodatečné náklady.
   Vnitrostátní opatření, která zakazují, brání nebo činí méně atraktivní výkon základních svobod zaručených Smlouvou, jsou slučitelná se Smlouvou pouze tehdy, pokud zaprvé odpovídají naléhavým důvodům obecného zájmu, zadruhé se použijí nediskriminujícím způsobem, zatřetí jsou způsobilá k zajištění sledovaného cíle a začtvrté nepřekračují meze toho, co je k jeho dosažení nezbytné. V tomto ohledu jsou jako naléhavé důvody obecného zájmu uznány pouze takové zájmy, které nejsou dosud chráněny pravidly, kterým podléhá poskytovatel v členském státě, ve kterém je usazen.
   Komise má za to, že sporná omezení nejsou přípustná ani na základě výjimek výslovně stanovených Smlouvou, ani odůvodněná z naléhavých důvodů obecného zájmu na základě judikatury Soudního dvora. Dotčené požadavky, které platí pro patentové zástupce usazené v jiném členském státě, překračují meze toho, co je k dosažení cíle ochrany spotřebitele a rádného průběhu řízení nezbytné.


title: Věc C-25/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 19. ledna 2017 – Tietosuojavaltuutettu

text:
               20.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/19

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 19. ledna 2017 – Tietosuojavaltuutettu
   (Věc C-25/17)
   (2017/C 086/23)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Tietosuojavaltuutettu

      Další účastník řízení: Jehovan todistajat – uskonnollinen yhdyskunta

      Předběžné otázky

               1.

               Je třeba výjimky týkající se oblasti působnosti uvedené v čl. 3 odst. 2 směrnice 95/46/ES (1) vykládat v tom smyslu, že shromažďování a další zpracování osobních údajů prováděné členy náboženské skupiny v souvislosti s jejich podomní evangelizační činností, nespadá do působnosti této směrnice? Jaký význam má při posouzení působnosti směrnice zaprvé skutečnost, že evangelizační činnost, v jejímž rámci jsou shromažďovány údaje, je organizována náboženskou skupinou a jejími shromážděními a zadruhé, že se zároveň jedná o osobní výkon vyznání členy náboženské skupiny?

               2.

               Je třeba definici pojmu „rejstřík“ uvedenou v čl. 2 písm. c) směrnice 95/46 vykládat s ohledem na body 26 a 27 odůvodnění této směrnice v tom smyslu, že soubor osobních údajů, které nejsou v souvislosti s výše uvedenou podomní evangelizační činností shromažďovány automatizovaně (jméno a adresa, jakož i další možné osobní údaje a charakterizace)

                           a)

                           nepředstavuje takový rejstřík proto, že kartotéky a registry nebo podobné organizační systémy sloužící vyhledávání výslovně nejsou zahrnuty definicí finského zákona o osobních údajích, nebo

                           b)

                           představuje takový rejstřík proto, že z údajů je při zohlednění účelu, ke kterému jsou určeny, možné skutečně lehce a bez nepřiměřených výdajů získat informace nezbytné k pozdějšímu použití, jak je to stanoveno ve finském zákoně o osobních údajích?

               3.

               Je třeba frázi použitou v čl. 2 písm. d) směrnice 95/46, subjekt, „který sám nebo společně s jinými určuje účel a prostředky zpracování osobních údajů“ vykládat v tom smyslu, že náboženská skupina, která organizuje činnost, při které jsou shromažďovány osobní údaje (mimo jiné rozdělením hranice působení členů, sledováním evangelizační činnosti a vedením rejstříků o osobách, které nechtějí, aby se u nich objevili členové náboženské skupiny), může být ve vztahu k činnosti členů považována za správce údajů, i když náboženská skupina uvádí, že přístup k zaznamenaných informacím mají jen jednotliví členové vykonávající evangelizační činnost?

               4.

               Je třeba uvedený čl. 2 písm. d) vykládat v tom smyslu, že náboženská skupina může být kvalifikována jako správce údajů jen tehdy, pokud přijme jiná zvláštní opatření, jako pověření nebo písemné pokyny, kterými řídí získávání údajů, nebo stačí to, že náboženská skupina hraje skutečnou úlohu při řízení činnosti svých členů?
               Odpověď na třetí a čtvrtou otázku je nezbytná jen tehdy, pokud je na základě odpovědí na první a druhou otázku třeba směrnici použít. Odpověď na čtvrtou otázku je nezbytná jen tehdy, pokud na základě odpovědi na třetí otázku nelze vyloučit použití čl. 2 písm. d) na náboženskou skupinu.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, s. 31)


title: Věc C-237/14 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. září 2016 – Lidl Stiftung & Co. KG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví „Kasační opravný prostředek – Ochranná známka Evropské unie – Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora – Zjevně nepřípustný nebo zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/6

      Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. září 2016 – Lidl Stiftung & Co. KG v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
      (Věc C-237/14 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Zjevně nepřípustný nebo zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
      (2016/C 454/12)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Lidl Stiftung & Co. KG (zástupci: M. Wolter, M. Kefferpütz a A. K. Marx, Rechtsanwälte)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se odmítá.

                  2)

                  Společnosti Lidl Stiftung & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 282, 25.8.2014.


title: Věc T-287/07: Žaloba podaná dne 25. července 2007 – cApStAn v. Komise

text:
               22.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/16

         Žaloba podaná dne 25. července 2007 – cApStAn v. Komise
   (Věc T-287/07)
   (2007/C 223/26)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: cApStAn Sprl (Brusel, Belgie) (zástupce: J. Bublot, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit zamítavé rozhodnutí Komise.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Touto žalobou navrhuje žalobkyně zrušení rozhodnutí Komise ze dne 22. května 2007, kterým zamítla nabídku předloženou v rámci nabídkového řízení „Post-editing services PER 2007“ (1) z důvodů nepředložení důkazů o odborných zkušenostech v této oblasti.
   Na podporu svého návrhu na zrušení sporného rozhodnutí žalobkyně uplatňuje, že Komise nesprávně posoudila její kandidaturu, jelikož nabídkové řízení se týkalo přesně oblasti činnosti, ve které působí, což žalobkyně údajně uvedla ve své nabídce. Uvádí rovněž, že v této oblasti veřejnou zakázku od Komise již obdržela a že poskytnuté služby v této souvislosti nebyly nikdy zpochybněny.
   Krom toho žalobkyně uplatňuje, že napadené rozhodnutí je založeno na zjevně nesprávném odůvodnění, což způsobuje, že je nedostatečně odůvodněné.

      (1)  Úř. věst. 2007/S 21-023949.


title: Věc T-519/15: Žaloba podaná dne 4. září 2015 – myToys.de v. OHIM – Laboratorios Indas (myBaby)

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/42

         Žaloba podaná dne 4. září 2015 – myToys.de v. OHIM – Laboratorios Indas (myBaby)
   (Věc T-519/15)
   (2015/C 363/52)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: myToys.de GmbH (Berlín, Německo) (zástupci: C. Hauss-Löhde a M. Mette, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Laboratorios Indas, SA (Pozuelo de Alarcon, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: žalobkyně

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „myBaby“ – přihláška č. 10 846 426

      Řízení před OHIM: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. června 2015 ve věci R 1002/2014-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí,

               —

               zamítl námitky v plném rozsahu,

               —

               změnil rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 17. června 2015 ve věci R 1002/2014-2,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 42 odst. 2 nařízení č. 207/2009,

               —

               porušení čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009,

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009,

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 nařízení Komise č. 216/96 ze dne 5. února 1996, kterým se stanoví jednací řád odvolacích senátů Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)


title: Věc T-362/08: Žaloba podaná dne 28. srpna 2008 – IFAW Internationaler Tiershutz-Fonds v. Komise

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/42

         Žaloba podaná dne 28. srpna 2008 – IFAW Internationaler Tiershutz-Fonds v. Komise
   (Věc T-362/08)
   (2008/C 301/72)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: IFAW Internationaler Tiershutz-Fonds GmbH (Hamburk, Německo) (zástupci: S. Crosby a S. Santoro, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               nařídit Komisi, aby Soudu předložila dopis německého spolkového kancléře, pana Schrödera, předsedovi Komise, panu Prodimu, ze dne 15. března 2000,

               —

               určit, že napadené rozhodnutí je stiženo nesprávným právním posouzením a zjevně nesprávnými posouzeními skutkového stavu a toto rozhodnutí zrušit, a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v souladu s článkem 87 jednacího řádu Soudu.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozsudkem ze dne 18. prosince 2007 vydaným ve věci C-64/05 P (1) Soudní dvůr zrušil rozsudek Soudu ze dne 30. listopadu 2004, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds v. Komise (T-168/02, Sb. rozh. s. II-4135), kterým se zrušuje rozhodnutí Komise ze dne 26. března 2002, kterým byl odepřen přístup k dokumentům požadovaný žalobkyní v dopise ze dne 20. prosince 2001, týkajícím se deklasifikace lokality Labe v Hamburku, přírodní rezervace chráněné na základě programu Natura 2000, vytvořeného směrnicí Rady 92/43/EHS (2), pro rozšíření závodu Daimler Chrysler Aerospace Airbus za účelem finální montáže Airbusu A3XX. V důsledku rozsudku vydaného Soudním dvorem o kasačním opravném prostředku obnovila žalobkyně, dopisem ze dne 13. února 2008, svou žádost o přístup k dotčeným dokumentům a dne 29. dubna 2008 předložila potvrzující žádost podle čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 1049/2001 (3).
   Touto žalobou se žalobkyně podle článku 230 ES domáhá zrušení rozhodnutí Komise ze dne 19. června 2008, které částečně vyhovělo její žádosti podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001, avšak odepřelo jí přístup k jednomu z dokumentů, na nějž se tato žádost vztahovala.
   Žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když použila čl. 4 odst. 1 písm. a) třetí odrážku nařízení (ES) č. 1049/2001 na čistě interní vztah EU. Mimoto žalobkyně uvádí, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu tím, že se domnívala, že obsah dopisu pana Schrödera je důvěrný do té míry, že by jeho zveřejnění ohrozilo hospodářskou politiku Německa a dalších států EU. Mimoto žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila zjevně nesprávných posouzení skutkového stavu tím, že měla za to, že by zveřejnění dopisu narušilo rozhodovací proces, a konečně tím, že veřejný zájem nepovažovala za důležitější nežli důvěrnou povahu jejího rozhodovacího procesu.

      (1)  Rozsudek ze dne 18. prosince 2007, Švédsko v. Komise a další (C-64/05 P, Sb. rozh. s. I-11389).

      (2)  Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Věc T-432/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. července 2017 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik v. EUIPO (медведь) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie медведь — Absolutní důvody pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/44

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. července 2017 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik v. EUIPO (медведь)
   (Věc T-432/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie медведь - Absolutní důvody pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 283/67)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Německo) (zástupce: A. Lingenfelser, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: P. Ivanov a D. Hanf, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. května 2017 (věc R 240/2016-1) týkajícímu se přihlášky obrazového označení медведь jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 364, 3.10.2016.


title: Věc F-125/05: Žaloba podaná dne  19. prosince 2005  – Tsarnavas v. Komise

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/54

         Žaloba podaná dne 19. prosince 2005 – Tsarnavas v. Komise
   (Věc F-125/05)
   (2006/C 60/100)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Vassilios Tsarnavas (Atény, Řecko) (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování (AIPN) ze dne 1. dubna 2005, kterým se zamítá žádost žalobce podaná na základě čl. 90 odst. 1 služebního řádu (žádost č. D/007/05);

               —

               případně zrušit rozhodnutí Komise ze dne 7. října 2005, kterým se zamítá stížnosti žalobce (č. R/488/05);

               —

               uložit žalované povinnost k náhradě škody ve výši 72 000 EUR za majetkovou a nemajetkovou újmu utrpěnou žalobcem následkem opakovaných chyb nebo nesprávného postupu, jichž se dopustila Komise v rámci období pro povýšení 1998 a 1999;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce napadá rozhodnutí Komise, kterým byly zamítnuty žádost a stížnost, které podal za účelem získání náhrady škody za majetkovou a nemajetkovou újmu, kterou mu způsobilo jednání Komise v rámci období pro povýšení 1998 a 1999. Za účelem zpochybnění opatření přijatých ohledně něj Komisí, totiž žalobce zahájil čtyři postupy před zahájením soudního řízení a čtyři sporná řízení, v jejichž důsledku byla uvedená opatření buď odvolána nebo ke zrušena.
   Majetková újma vyplývá ze skutečnosti, že žalobce se za účelem zajištění svojí plné obhajoby v kontextu postupů před zahájením soudního řízení obrátil na právního poradce. Nemajetková újma vyplývá z nejisté situace, v níž se žalobce nacházel po několik let, jakož i z jeho ztráty důvěry v orgán.


title: Věc T-43/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  25. října 2005  – Fardoom a Reinard v. Komise ( Úředníci — Zpráva o vývoji služebního postupu — Hodnotící období 2001-2002 )

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/20

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. října 2005 – Fardoom a Reinard v. Komise
   (Věc T-43/04) (1)

   („Úředníci - Zpráva o vývoji služebního postupu - Hodnotící období 2001-2002“)
   (2005/C 330/50)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobci: Mohammad Reza Fardoom (Roodt-sur-Syre, Lucembursko) a Marie-José Reinard (Bertrange, Lucembursko) (zástupci: G. Bouneou a F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a H. Krämer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení hodnotícího období 2001-2002 ve vztahu k žalobcům, a podpůrně na zrušení zpráv o vývoji služebního postupu žalobců za toto období.
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí o přijetí zprávy o vývoji služebního postupu Marie-José Reinard za období od 1. července 2001 do 31. prosince 2002 se ruší.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části zamítá.

               3)

               Komise ponese své vlastní náklady, jakož i náklady pí Reinard.

               4)

               Mohammed Reza Fardoom ponese své vlastní náklady.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.


title: Věc T-156/12: Žaloba podaná dne 5. dubna 2012 — Sweet Tec v. OHIM (tvar oválu)

text:
               9.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/32

         Žaloba podaná dne 5. dubna 2012 — Sweet Tec v. OHIM (tvar oválu)
   (Věc T-156/12)
   2012/C 165/53
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sweet Tec GmbH (Boizenburg, Německo) (zástupce: T. Nägele, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 19. ledna 2012 vydané v odvolacím řízení R 542/2011-1 týkajícím se přihlášky ochranné známky Společenství č. 9 554 171,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení, včetně nákladů odvolacího řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: trojrozměrná ochranná známka představující tvar oválu pro výrobky zařazené do tříd 16 a 30 (přihláška č. 9 554 171).

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009, jelikož přihlašovaná ochranná známka má rozlišovací způsobilost a není popisná pro výrobky, kterých se řízení týká.


title: Věc C-425/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Německo) dne 14. července 2017 – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG v. Město Kempten

text:
               16.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Německo) dne 14. července 2017 – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG v. Město Kempten
   (Věc C-425/17)
   (2017/C 347/08)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bayerischen Verwaltungsgerichtshof

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG

      Žalované: Město Kempten

      Další účastník: Landesanwaltschaft Bayern

      Předběžné otázky

               1)

               Má být čl. 2 bod 8 směrnice 2014/40/EU (1) vykládán v tom smyslu, že pod pojmem „výrobky určené ke žvýkání“ je třeba chápat pouze tabákové výrobky určené ke žvýkání v klasickém slova smyslu?

               2)

               Má být čl. 2 bod 8 směrnice 2014/40/EU vykládán v tom smyslu, že pojem „výrobky určené ke žvýkání“ má stejný význam jako pojem „žvýkací tabák“ ve smyslu čl. 2 bodu 6 směrnice?

               3)

               Je třeba se při zodpovězení otázky, zda je tabákový výrobek ve smyslu čl. 2 bodu 8 směrnice 2014/40/EU „určený ke žvýkání“, soustředit na objektivní posouzení týkající se daného produktu, a nikoli na údaje poskytnuté výrobcem nebo na skutečné využití spotřebiteli?

               4)

               Má být čl. 2 bod 8 směrnice 2014/40/EU vykládán v tom smyslu, že určení ke žvýkání vyžaduje, aby mohl být tabákový výrobek z hlediska své konsistence a pevnosti objektivně žvýkán a aby žvýkání tabákového výrobku vedlo k tomu, že se látky obsažené ve výrobku rozpouští?

               5)

               Má být čl. 2 bod 8 směrnice 2014/40/EU vykládán v tom smyslu, že pro určení tabákového výrobku „ke žvýkání“ je jako dodatečná podmínka nezbytné – ale současně i dostačující – když se lehkým, opakovaným vyvíjením tlaku zuby nebo jazykem na tabákový výrobek uvolní více látek obsažených ve výrobku, než když se jen drží v ústech?

               6)

               Anebo je pro „určení ke žvýkání“ nezbytné, aby pouhé držení v ústech či cucání nevedlo k uvolňování obsažených látek?

               7)

               Může být vhodnost tabákového výrobku „ke žvýkání“ ve smyslu čl. 2 bodu 8 směrnice 2014/40/EU dosažena i formou aplikace dosaženou mimo rámec zpracovaného tabáku, jako např. celulózovým sáčkem?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/40/EU ze dne 3. dubna 2014 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových a souvisejících výrobků a o zrušení směrnice 2001/37/ES, Úř. věst. 2014, L 127, s. 1.


title: Věc C-33/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okrajno Sodišče Pliberk (Rakousko) dne 23. ledna 2017 – Čepelnik d.o.o. v. Michael Vavti

text:
               20.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 86/20

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Okrajno Sodišče Pliberk (Rakousko) dne 23. ledna 2017 – Čepelnik d.o.o. v. Michael Vavti
   (Věc C-33/17)
   (2017/C 086/24)
   Jednací jazyk: slovinština

      Předkládající soud

   Okrajno Sodišče Pliberk

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Čepelnik d.o.o.

      Žalovaný: Michael Vavti

      Předběžné otázky

               1)

               Mají být článek 56 SFEU a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/67/EU ze dne 15. května 2014 o prosazování směrnice 96/71/ES o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb a o změně nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu vykládány v tom smyslu, že zakazují členským státům, aby domácímu objednateli ukládaly pozastavení plateb a zaplacení jistoty ve výši neuhrazených odměn za práci, pokud toto pozastavení plateb a tato jistota slouží pouze k pokrytí možné pokuty, která by mohla být následně uložena v samostatném řízení vedeném proti poskytovateli služby usazenému v jiném členském státě?

               2)

               V případě záporné odpovědi na tuto otázku:

                           a)

                           Mají být článek 56 SFEU a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/67/EU ze dne 15. května 2014 o prosazování směrnice 96/71/ES o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb a o změně nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu vykládány v tom smyslu, že zakazují členským státům, aby domácímu objednateli ukládaly pozastavení plateb a zaplacení jistoty ve výši neuhrazených odměn za práci, pokud poskytovatel služby usazený v jiném členském státě, kterému má být uložena pokuta, nemá žádný právní nástroj, jak zabránit uložení povinnosti složit jistotu, pokud odvolání podané domácím objednatelem proti uvedenému rozhodnutí nemá odkladný účinek?

                           b)

                           Mají být článek 56 SFEU a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/67/EU ze dne 15. května 2014 o prosazování směrnice 96/71/ES o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb a o změně nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu vykládány v tom smyslu, že zakazující členským státům, aby domácímu objednateli ukládaly pozastavení plateb a zaplacení jistoty ve výši neuhrazených odměn za práci pouze proto, že poskytovatel služby je usazen v jiném členském státě?

                           c)

                           Mají být článek 56 SFEU a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/67/EU ze dne 15. května 2014 o prosazování směrnice 96/71/ES o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb a o změně nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu vykládány v tom smyslu, že zakazují členským státům, aby domácímu objednateli ukládaly pozastavení plateb a zaplacení jistoty ve výši neuhrazených odměn, i když tyto odměny ještě nejsou splatné a jejich konečná výše nebyla ještě vzhledem k uplatněným vzájemným návrhům a právu na zádržné stanovena?


title: Věc C-418/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Polsko) dne 5. září 2014 – ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna v. Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu

text:
               22.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 462/12

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Polsko) dne 5. září 2014 – ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna v. Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu
   (Věc C-418/14)
   (2014/C 462/20)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna

      Žalovaný: Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vykládat článek 5 ve spojení s čl. 2 odst. 3 a čl. 21 odst. 4 směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (1) v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě obsažené v čl. 89 odst. 16 zákona o spotřební dani ze dne 6. prosince 2008 (Dz. U. 2009, č. 3, položka 11 se změnami, dále jen „ZSD“), podle které se na topný olej použije sazba spotřební daně na pohonné hmoty, pokud osoba povinná k dani nesplní formální požadavek stanovený v čl. 89 odst. 14 a 15 ZSD?

               2)

               Nebrání zásada proporcionality formálnímu požadavku stanovenému v čl. 89 odst. 14 a 15 ZSD, podle kterého se snížená sazba spotřební daně pro topný olej použije pouze tehdy, pokud je během zákonné lhůty vyhotoven a předložen soubor prohlášení nabyvatele, nezávisle na tom, zda je splněn hmotněprávní požadavek prodeje topného oleje používaného k topení?

               3)

               Je se zásadou proporcionality slučitelná sankce stanovená v čl. 89 odst. 16 ZSD, která tak jako v projednávaném případě spočívá v uložení prodejci spotřební daně z prodeje topného oleje, stanovené ve výši sazby, která platí pro pohonnou hmotu (čl. 89 odst. 4 bod 1 ZSD), pokud není splněn formální požadavek stanovený v čl. 89 odst. 14 a 15 ZSD?

      (1)  Úř. věst. L 283, s. 51


title: Věc T-406/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2017 – Dogg Label v. EUIPO – Chemoul (JAPRAG) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie JAPRAG — Starší národní obrazová ochranná známka JAPAN-RAG — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               21.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 277/41

         Rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2017 – Dogg Label v. EUIPO – Chemoul (JAPRAG)
   (Věc T-406/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie JAPRAG - Starší národní obrazová ochranná známka JAPAN-RAG - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 277/61)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dogg Label (Marseille, Francie) (zástupce: M. Angelier, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Patrick Chemoul (Paříž, Francie) (zástupce: E. Hoffman, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. května 2016 (věc R 2336/2015-2) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Dogg Label a P. Chemoulem

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. května 2016 (věc R-2336/2015-2) se zrušuje.

               2.

               Společnost Dogg Label, EUIPO a Patrick Chemoul ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 364, 3.10.2016.


title: Věc T-565/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2012 — ThyssenKrupp Steel Europe v. OHIM (Highprotect) ( „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství Highprotect — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               21.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2012 — ThyssenKrupp Steel Europe v. OHIM (Highprotect)
   (Věc T-565/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství Highprotect - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 118/42
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Německo) (zástupce: U. Ulrich, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: B. Schmidt, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 30. září 2010 (věc R 1038/2010) týkajícímu se zápisu slovního označení Highprotect jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti ThyssenKrupp Steel Europe AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 19.2.2011.


title: Věc T-67/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2015 – Novartis Europharm v. Komise „Humánní léčivé přípravky — Registrace generického léčivého přípravku Zoledronic acid Hospira — Kyselina zoledronová — Období zákonné ochrany údajů pro referenční léčivé přípravky Zometa a Aclasta, které obsahují účinnou látku kyselinu zoledronovou — Směrnice 2001/83/ES — Nařízení (EHS) č. 2309/93 a nařízení (ES) č. 726/2004 — Souhrnná registrace — Období zákonné ochrany údajů“

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. září 2015 – Novartis Europharm v. Komise
   (Věc T-67/13) (1)

   („Humánní léčivé přípravky - Registrace generického léčivého přípravku Zoledronic acid Hospira - Kyselina zoledronová - Období zákonné ochrany údajů pro referenční léčivé přípravky Zometa a Aclasta, které obsahují účinnou látku kyselinu zoledronovou - Směrnice 2001/83/ES - Nařízení (EHS) č. 2309/93 a nařízení (ES) č. 726/2004 - Souhrnná registrace - Období zákonné ochrany údajů“)
   (2015/C 363/37)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Novartis Europharm Ltd (Horsham, Spojené království) (zástupce: C. Schoonderbeek, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Mifsud-Bonnici a M. Šimerdová, advokáti)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Hospira UK Ltd (Royal Leamington Spa, Spojené království) (zástupci: původně N. Stoate a H. Austin, solicitors, J. Stratford, QC, poté M. Stoate a E. Vickers, solicitors, a J. Stratford)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise C(2012) 8605 final ze dne 19. listopadu 2012, kterým se uděluje registrace humánního léčivého přípravku Zoledronic acid Hospira – Kyselina zoledronová na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Novartis Europharm Ltd ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Evropskou komisí a společností Hospira UK Ltd.

      (1)  Úř. věst. C 101, 6.4.2013.


title: Věc F-14/06: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 23. září 2008 – Chevallier-Carmana a další v. Soudní dvůr

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/67

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 23. září 2008 – Chevallier-Carmana a další v. Soudní dvůr
   (Věc F-14/06) (1)

   (2008/C 301/133)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 96, 22.4.2006, s. 37.


title: Věc T-13/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. října 2006 – Castell del Remei v. OHIM – Bodegas Roda (ODA) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Starší mezinárodní slovní ochranná známka RODA a starší národní slovní ochranné známky BODEGAS RODA, RODA I a RODA II — Přihláška ochranné známky Společenství ODA — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               16.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 310/16

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. října 2006 – Castell del Remei v. OHIM – Bodegas Roda (ODA)
   (Věc T-13/05) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Starší mezinárodní slovní ochranná známka RODA a starší národní slovní ochranné známky BODEGAS RODA, RODA I a RODA II - Přihláška ochranné známky Společenství ODA - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 310/31)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Castell del Remei, SL (Castell del Remei, Španělsko) (zástupci: J. Grau Mora, A. Angulo, M. Baylos Morales, A. Velázquez Ibánez, F. de Visscher, E. Cornu, É. De Gryse, D. Moreau a P. Merino Baylos, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. García Murillo, zmocněnec)

      Druhá účastnice řízení před odvolacím senátem, vedlejší účastnice před Soudem: Bodegas Roda, SA (La Rioja, Španělsko) (zástupce: M. López Camba, advokát)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 27. října 2004 (věc R 691/2003-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi Bodegas Roda, SA a Castell del Remei, SL.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 19.3.2005.


title: Věc T-116/13 P a T-117/13 P: Usnesení Tribunálu ze dne 13. ledna 2014 — Lebedef v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Hodnocení — Posudek o vývoji služebního postupu — Hodnocení za rok 2008 a 2009 — Výkon funkcí na poloviční úvazek z důvodu zastupování pracovníků v odborech — Hodnotící posudky týkající se funkcí vykonávaných v útvaru, ke kterému byl dotyčný přidělen — Jmenování do funkce v odborech — Zamítnutí žalob v prvním stupni řízení pro zjevnou neopodstatněnost — Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný“ )

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/21

      Usnesení Tribunálu ze dne 13. ledna 2014 — Lebedef v. Komise
      (Věc T-116/13 P a T-117/13 P) (1)

      (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Hodnocení - Posudek o vývoji služebního postupu - Hodnocení za rok 2008 a 2009 - Výkon funkcí na poloviční úvazek z důvodu zastupování pracovníků v odborech - Hodnotící posudky týkající se funkcí vykonávaných v útvaru, ke kterému byl dotyčný přidělen - Jmenování do funkce v odborech - Zamítnutí žalob v prvním stupni řízení pro zjevnou neopodstatněnost - Kasační opravný prostředek zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný)
      (2014/C 71/39)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravné prostředky: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Lucembursko) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokát)

         Předmět

      Dva kasační opravné prostředky podané proti usnesením Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 12. prosince 2012, Lebedef v. Komise (F-70/11 a F-109/11, dosud nezveřejněná ve Sbírce rozhodnutí) a znějící na zrušení těchto usnesení.

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravné prostředky se zčásti odmítají a zčásti zamítají.

                  2)

                  Giorgio Lebedef ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v tomto řízení.

         (1)  Úř. věst. C 147, 25.5.2013.


               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/1

         2010/C 24/01
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 11, 16.1.2010

      Dřívější publikace

      Úř. věst. C 312, 19.12.2009

      Úř. věst. C 297, 5.12.2009

      Úř. věst. C 282, 21.11.2009

      Úř. věst. C 267, 7.11.2009

      Úř. věst. C 256, 24.10.2009

      Úř. věst. C 244, 10.10.2009

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Věc C-306/04: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. listopadu 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te Amsterdam – Nizozemsko) – Compaq Computer International Corporation v. Inspecteur der Belastingdienst – Douanedistrict Arnhem (Celní hodnota — Přenosné počítače vybavené operačními systémy)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/13

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. listopadu 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Gerechtshof te Amsterdam – Nizozemsko) – Compaq Computer International Corporation v. Inspecteur der Belastingdienst – Douanedistrict Arnhem
   (Věc C-306/04) (1)

   (Celní hodnota - Přenosné počítače vybavené operačními systémy)
   (2006/C 331/22)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Gerechtshof te Amsterdam
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Compaq Computer International Corporation

      Žalovaný: Inspecteur der Belastingdienst – Douanedistrict Arnhem
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Gerechtshof te Amsterdam – Výklad čl. 32 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307) – Celní hodnota zboží – Přenosné počítače vybavené při dovozu programovým vybavením operačních systémů
   Výrok
   Při dovozu počítačů, které prodejce vybavil programovým vybavením obsahujícím jeden nebo více operačních systémů, které mu kupující zdarma poskytl, je podle čl. 32 odst. 1 písm. b) nebo c) nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, při určení celní hodnoty těchto počítačů třeba k jejich hodnotě transakce přičíst hodnotu tohoto programového vybavení, nebyla-li zahrnuta do ceny, která za uvedené počítače byla nebo má být zaplacena.
   Stejně tak je tomu, přijmou-li vnitrostátní orgány v souladu s právem Společenství jako hodnotu transakce cenu z jiného prodeje, než na který uzavřel smlouvu kupující pocházející ze Společenství. V takovém případě je třeba „kupujícím“ ve smyslu čl. 32 odst. 1 písm. b) nebo c) nařízení č. 2913/92 rozumět kupujícího, který uzavřel smlouvu na tento jiný prodej.

      (1)  Úř. věst. C 228, 11.9.2004.


title: Věc C-178/06: Usnesení předsedy sedmého senátu Soudního dvora ze dne 21. března 2007 – Komise Evropských společenství v. Estonská republika

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/28

         Usnesení předsedy sedmého senátu Soudního dvora ze dne 21. března 2007 – Komise Evropských společenství v. Estonská republika
   (Věc C-178/06) (1)

   (2007/C 96/54)

      Jednací jazyk: estonština

   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 143, 17.6.2006.


title: Věc T-43/17: Usnesení Tribunálu ze dne 10. července 2017 – No Limits v. EUIPO – Morellato (NO LIMITS) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o neplatnosti — Slovní ochranná známka Evropské unie NO LIMITS — Zrušení napadeného rozhodnutí — Zánik předmětu sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/51

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. července 2017 – No Limits v. EUIPO – Morellato (NO LIMITS)
   (Věc T-43/17) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie NO LIMITS - Zrušení napadeného rozhodnutí - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2017/C 283/79)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: No Limits International Investments SA (Bissone, Švýcarsko) (zástupce): F. Canu, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: S. Scardocchia a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Morellato SpA (Fratte di Santa Giustina in Colle, Itálie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. listopadu 2016 (věc R 2007/2015-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Morellato a No Limits Investments.

      Výrok

               1.

               Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

               2.

               Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností No Limits International Investments SA.

      (1)  Úř. věst. C 95, 27.3.2017.


title: Věc C-203/14: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Català de Contractes del Sector Públic – Španělsko) – Consorci Sanitari del Maresme v. Corporació de Salut del Maresme i la Selva „Řízení o předběžné otázce — Článek 267 SFEU — Pravomoc Soudního dvora — Postavení předkládajícího orgánu coby soudu — Nezávislost — Obligatorní jurisdikce — Směrnice 89/665/EHS — Článek 2 — Orgány příslušné k přezkumnému řízení — Směrnice 2004/18/ES — Článek 1 odst. 8 a článek 52 — Postupy při zadávání veřejných zakázek — Pojem ‚veřejnoprávní entita‘ — Orgány veřejné správy — Zahrnutí“

text:
               23.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 389/7

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 6. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Català de Contractes del Sector Públic – Španělsko) – Consorci Sanitari del Maresme v. Corporació de Salut del Maresme i la Selva
   (Věc C-203/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 267 SFEU - Pravomoc Soudního dvora - Postavení předkládajícího orgánu coby soudu - Nezávislost - Obligatorní jurisdikce - Směrnice 89/665/EHS - Článek 2 - Orgány příslušné k přezkumnému řízení - Směrnice 2004/18/ES - Článek 1 odst. 8 a článek 52 - Postupy při zadávání veřejných zakázek - Pojem ‚veřejnoprávní entita‘ - Orgány veřejné správy - Zahrnutí“)
   (2015/C 389/08)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Català de Contractes del Sector Públic

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Consorci Sanitari del Maresme

      Odpůrce: Corporació de Salut del Maresme i la Selva

      Výrok

               1)

               Článek 1 odst. 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „hospodářský subjekt“ uvedený ve druhém pododstavci tohoto ustanovení zahrnuje orgány veřejné správy, které se tak mohou účastnit zadávacích řízení na veřejné zakázky, pokud jsou oprávněny nabízet na trhu služby za úplatu, a v rozsahu, v němž jsou takto oprávněny.

               2)

               Článek 52 směrnice 2004/18 musí být vykládán v tom smyslu, že i když obsahuje určité požadavky ohledně stanovování podmínek pro zápis hospodářských subjektů do vnitrostátních úředních seznamů a pro osvědčení, nestanoví vyčerpávajícím způsobem podmínky pro zápis těchto hospodářských subjektů do vnitrostátních úředních seznamů či podmínky pro získání osvědčení ani související práva a povinnosti veřejnoprávních entit. Směrnice 2004/18 musí být každopádně vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle níž vnitrostátní orgány veřejné správy oprávněné nabízet stavební práce, výrobky nebo služby uvedené v příslušném oznámení o zakázce nemohou být zapsány do těchto seznamů nebo nemohou být takto osvědčeny, zatímco právo účastnit se daného zadávacího řízení je vyhrazeno pouze subjektům, které jsou uvedeny na těchto seznamech nebo které mají toto osvědčení.

      (1)  Úř. věst. C 235, 21.7.2014.


title: Věc T-732/14: Žaloba podaná dne 23. října 2014 – Sberbank of Russia v. Rada

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/41

      Žaloba podaná dne 23. října 2014 – Sberbank of Russia v. Rada
      (Věc T-732/14)
      (2015/C 016/65)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Sberbank of Russia OAO (Moskva, Rusko) (zástupci: D. Rose, QC, M. Lester, barrister, P. Crowther a J. Fearns, solicitors)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP ze dne 31. července 2014, nařízení Rady (EU) č. 833/2014 ze dne 31. července 2014, rozhodnutí Rady 2014/659/SZBP ze dne 8. září 2014 a nařízení Rady (EU) č. 960/2014 ze dne 8. září 2014 v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně,

                  —

                  prohlásil nezákonnost ustanovení shrnutých v bodě 52 žaloby,

                  —

                  uložil Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Rada se zjevně dopustila omylu, když dospěla k závěru, že kritéria umožňující zapsat žalobkyni na seznam osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření s ohledem na postup Ruska, kterým destabilizuje situaci na Ukrajině, byly v jejím případě splněny. Žalobkyně tvrdí, že nesplňuje kritéria umožňující, aby byla zapsána na tyto seznamy, a Rada tedy jednala ultra vires, když ji v rámci napadených aktů zapsala.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Rada nesplnila svou povinnost odůvodnění v souvislosti se zapsáním žalobkyně na seznam opatření, neboť neposkytla přiměřené a dostačující odůvodnění umožňující zahrnout žalobkyni do napadených aktů.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že Rada nedodržela právo žalobkyně na obhajobu a účinný soudní přezkum, neboť ji neinformovala o jejím zahrnutí do napadených aktů a neposkytla žádný důkaz na podporu tohoto začlenění.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že zahrnutí žalobkyně do napadených aktů představuje bezdůvodné a nepřiměřené omezení jejích základních práv, včetně práva na ochranu jejích obchodních činností a její pověsti.


title: Věc T-143/15: Žaloba podaná dne 30. března 2015 – Španělsko v. Komise

text:
               1.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/19

         Žaloba podaná dne 30. března 2015 – Španělsko v. Komise
   (Věc T-143/15)
   (2015/C 178/19)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupci: M. Sampol Pucurull a M. García-Valdecasas Dorrego, Abogados del Estado)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               částečně zrušil prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 16. ledna 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), v rozsahu, v němž se týká:

                           1.

                           podpory získaná Španělskem pro Comunidad de Andalucía ve výši 3 5 86  250,48 EUR plus 1 8 66  977,31 EUR (oddělené přímé podpory) za hospodářské roky 2009 a 2010,

                           2.

                           nákladů Španělského království pro Comunidad de Castilla y León ve výši 2 1 23  619,66 EUR (1  479,90 EUR + 9 78  849,95 EUR +  12  597,37 EUR +  1  720,85 EUR +  1 0 96  710,18 EUR +  32  261,41 EUR) za „přírodní znevýhodnění“ a „agroenvironmentální opatření“ za hospodářské roky 2010 a 2011; a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce následující žalobní důvody.

               1.

               Uložená paušální oprava ve výši 5 4 53  227,79 EUR (oddělené přímé podpory) je v rozporu s čl. 27 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 796/2004; článkem 31 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005; a články 3 a 52 nařízení (EU) č. 1306/2013, z následujících dvou důvodů:

                           —

                           Komise provedla nesprávný výklad článku 27 nařízení (ES) č. 796/2004, neboť skutečnost, že výsledky náhodných vzorků za roky 2008 a 2009 byly horší, než výsledky rizikových vzorků, neznamená porušení uvedeného článku, a tudíž nepředstavuje porušení unijního práva vylučující financování zemědělských nákladů podle článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005 a článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013.

                           —

                           Komise nemohla rozumně dospět k závěru, že došlo k porušení článku 27 nařízení (ES) č. 796/2004, protože důkazy předložené Španělským královstvím v ověřovacím řízení prokázaly provedení analýzy a přijetí vhodných opatření ke zlepšení rizikového výběru, a tudíž nedošlo k porušení unijního práva vylučující financování zemědělských nákladů podle článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005 a článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013.

               2.

               Uložená oprava ve výši 2 1 23  619,66 EUR („přírodní znevýhodnění“ a „agroenvironmentální opatření“) musí být zrušena z následujících důvodů:

                           —

                           porušuje čl. 10 odst. 2 a 4 a čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1975/20065, neboť Komise má za to, že španělské království nesplnilo svoji povinnost v oblasti kontrol, když v rámci opatření týkajících se „přírodních znevýhodnění“ a „agroenvironmentálních opatření“ neprovedlo sčítání živočichů během kontrol provedených na území dotčeném uvedenými podporami. Tento žalobní důvod se skládá ze dvou částí, přičemž Španělské království má za to, že:

                                       a)

                                       povinnost provést sčítání živočichů při kontrolách území dotčeného podporou v rámci program rozvoje venkova 2007-2013 pro oblast Castilla y Léon je v rozporu s trvající povahou koeficientu zatížení a zásadou rovného zacházení, a

                                       b)

                                       Komise provedla nesprávný výklad čl. 10 odst. 2 a 4 ve spojení s čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1975/2006, neboť měla za to, že španělský systém kontroly nebyl přizpůsoben ověřování dodržování kritéria zatížení.

                           —

                           Toto rozhodnutí porušuje čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 1082/2003, jakož i čl. 26 odst. 2 písm. b) nařízení č. 796/2004, neboť Španělské království disponuje důvěryhodnými databázemi skotu, ovcí a koz, kterou průběžně aktualizuje stanoveným způsobem.

                           —

                           Toto rozhodnutí porušuje čl. 31 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005, neboť je zjevně nepřiměřené, jelikož stanoví finanční opravu ve výši 5 % pro opatření dotčená šetřením. Finanční oprava je nepřiměřená, protože porušení přičítané španělským orgánům bylo přesné, takže přijaté rozhodnutí jde nad rámec toho, co je vhodné a nezbytné k ochraně finančních zájmů Unie.


title: Věc C-589/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Pracy i Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku (Polská republika) dne 14. prosince 2010 — Janina Wencel v. Zakład Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku

text:
               19.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Pracy i Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku (Polská republika) dne 14. prosince 2010 — Janina Wencel v. Zakład Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku
   (Věc C-589/10)
   2011/C 89/11
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Pracy i Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Janina Wencel

      Žalovaný: Zakład Ubezpieczeń Społecznych w Białymstoku

      Předběžné otázky

               1)

               Má být článek 10 nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 (1) ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství na základě zásady svobodného pohybu a pobytu v členských státech Evropské unie stanovené v článku 21 a čl. 20 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, vykládán v tom smyslu, že peněžité starobní dávky získané podle právních předpisů jednoho členského státu nepodléhají žádnému snížení, úpravám, pozastavení, odnětí ani konfiskaci též z důvodu skutečnosti, že oprávněná osoba měla bydliště na území dvou členských států současně (měla dvě rovnocenná obvyklá bydliště), mimo jiné na území jiného státu, než ve kterém má sídlo instituce příslušná pro jejich vyplácení?

               2)

               Je třeba článek 21 a čl. 20 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, jakož i článek 10 nařízení č. 1408/71 vykládat v tom smyslu, že brání takovému použití vnitrostátního ustanovení čl. 114 odst. 1 Ustawa z dnia 17.12.1998 r. o emeryturach i rentach z Funduszu Ubezpieczeń Społecznych (zákon ze dne 17. prosince 1998 o důchodech z fondu sociálního zabezpečení) (Dz. U. 2009, č. 153, částka 1227 se změnami) ve spojení s článkem 4 Dohody ze dne 9. října 1975 mezi Spolkovou republikou Německo a Polskou lidovou republikou o důchodovém a úrazovém pojištění (Dz. U. 1976, č. 16, částka 101 se změnami), že polská důchodová instituce věc znovu rozhodne a osobě, která měla po mnoho let současně dvě obvyklá bydliště (dvě střediska zájmů) ve dvou státech náležejících v současnosti k Evropské unii a před rokem 2009 nepodala návrh na přeložení svého bydliště do jednoho z těchto států ani nepředložila vysvětlení v tomto smyslu, odejme nárok na starobní důchod?
               V případě záporné odpovědi:

               3)

               Je třeba čl. 20 odst. 2 a článek 21 Smlouvy o fungování Evropské unie, jakož i článek 10 nařízení č. 1408/71 vykládat v tom smyslu, že brání takovému použití vnitrostátního ustanovení čl. 138 odst. 1 a 2 Ustawa z dnia 17.12.1998 r. o emeryturach i rentach z Funduszu Ubezpieczeń Społecznych, že polská důchodová instituce požaduje od osoby, která měla od roku 1975 do roku 2009 současně dvě obvyklá bydliště (dvě střediska zájmů) ve dvou státech náležejících v současnosti k Evropské unii, navrácení starobního důchodu za poslední tři roky, jestliže tato osoba nebyla během rozhodování o žádosti o poskytnutí důchodu a po jeho obdržení polskou institucí důchodového zabezpečení poučena o nutnosti sdělit rovněž skutečnost, že má dvě obvyklá bydliště ve dvou státech, a podat návrh na volbu instituce důchodového zabezpečení jednoho z těchto států jakožto příslušné pro rozhodování o žádostech týkajících se starobního důchodu, nebo poskytnout vysvětlení v tomto smyslu?

      (1)  Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01 s. 35.


title: Věc C-549/07: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Handelsgericht Wien – Rakousko) – Friederike Wallentin-Hermann v. Alitalia – Linee Aeree Italiane SpA ( Letecká doprava — Nařízení (ES) č. 261/2004 — Článek 5 — Náhrada škody a pomoc cestujícím v případě zrušení letu — Osvobození od povinnosti náhrady škody — Zrušení letu z důvodu mimořádných okolností, kterým by nebylo možné zabránit, i kdyby byla přijata všechna přiměřená opatření )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/20

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. prosince 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Handelsgericht Wien – Rakousko) – Friederike Wallentin-Hermann v. Alitalia – Linee Aeree Italiane SpA
   (Věc C-549/07) (1)

   („Letecká doprava - Nařízení (ES) č. 261/2004 - Článek 5 - Náhrada škody a pomoc cestujícím v případě zrušení letu - Osvobození od povinnosti náhrady škody - Zrušení letu z důvodu mimořádných okolností, kterým by nebylo možné zabránit, i kdyby byla přijata všechna přiměřená opatření“)
   (2009/C 44/34)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Handelsgericht Wien
   Účastníci původního řízení

      Žalobce : Friederike Wallentin-Hermann

      Žalovaná: Alitalia – Linee Aeree Italiane SpA
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Handelsgericht Wien – Výklad čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř.věst. L 46, s. 1) – Pojmy „mimořádné okolnosti“ a „přiměřená opatření“ – Zrušení letu z důvodu závady na motoru – Výrazně vyšší počet zrušených letů z technických důvodů než u jiných leteckých společností
   Výrok

               1)

               Článek 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, musí být vykládán v tom smyslu, že technická závada na letadle, která má za následek zrušení letu, nespadá pod pojem „mimořádné okolnosti“ ve smyslu uvedeného ustanovení, s výjimkou situace, kdy je daná závada způsobena událostmi, které svou povahou či původem nejsou vlastní běžnému výkonu činnosti dotčeného leteckého dopravce a vymykají se jeho účinné kontrole. Úmluva o sjednocení některých pravidel pro mezinárodní leteckou dopravu uzavřená v Montrealu dne 28. května 1999 není určující pro výklad exkulpačních důvodů uvedených v čl. 5 odst. 3 nařízení č. 261/2004.

               2)

               Vyšší četnost technických závad u leteckého dopravce není sama o sobě skutečností takové povahy, aby umožnila konstatovat, že nastaly nebo nenastaly „mimořádné okolnosti“ ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení č. 261/2004.

               3)

               Skutečnost, že letecký dopravce dodržel minimální pravidla údržby letadla, sama o sobě nepostačuje k prokázání, že daný dopravce přijal „všechna přiměřená opatření“ ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení č. 261/2004, a tudíž k tomu, aby byl uvedený dopravce osvobozen od povinnosti náhrady škody stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 1 uvedeného nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc C-3/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 8. ledna 2015 – Alexandra Stück v. Swiss International Air Lines AG

text:
               13.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Hannover (Německo) dne 8. ledna 2015 – Alexandra Stück v. Swiss International Air Lines AG
   (Věc C-3/15)
   (2015/C 118/19)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Hannover

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Alexandra Stück

      Žalovaná: Swiss International Air Lines AG

      Předběžná otázka

   Je třeba Dohodu mezi Švýcarskou konfederací a Evropským společenstvím o letecké dopravě (1) ze dne 21. června 1999 ve znění rozhodnutí č. 2/2010 smíšeného výboru Společenství – Švýcarsko pro leteckou dopravu (2) ze dne 26. listopadu 2010 vykládat tak, že nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (3) platí v souladu se svým čl. 3 odst. 1 písm. b) také pro cestující, kteří na letišti ve třetím státě nastoupí k letu se švýcarským leteckým dopravcem směřujícím na letiště ve Švýcarsku?

      (1)  Úř. věst. 2002, L 114, s. 73.

      (2)  Rozhodnutí č. 2/2011 Smíšeného výboru Společenství-Švýcarsko pro leteckou dopravu zřízeného Dohodou mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě ze dne 26. listopadu 2010, kterým se nahrazuje příloha Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě, Úř. věst. L 347, s. 54.

      (3)  Úř. věst. L 46, s. 1.


title: Věc T-242/15: Usnesení Tribunálu ze dne 12. ledna 2017 – ACDA a další v. Komise „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Prodloužení koncese — Plán obnovy dálnic na francouzském území — Rozhodnutí nevznést námitky — Sdružení — Neexistence individuálního dopadu — Právní akt obsahující prováděcí opatření — Nepřípustnost“

text:
               6.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 70/21

         Usnesení Tribunálu ze dne 12. ledna 2017 – ACDA a další v. Komise
   (Věc T-242/15) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Prodloužení koncese - Plán obnovy dálnic na francouzském území - Rozhodnutí nevznést námitky - Sdružení - Neexistence individuálního dopadu - Právní akt obsahující prováděcí opatření - Nepřípustnost“)
   (2017/C 070/29)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Automobile club des avocats (ACDA) (Paříž, Francie), Organisation des transporteurs routiers européens (OTRE) (Bordeaux, Francie), Fédération française des motards en colère (FFMC) (Paříž), Fédération française de motocyclisme (Paříž), Union nationale des automobile clubs (Paříž) (zástupce: M. Lesage, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn a R. Sauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná na základě článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 7850 ze dne 28. října 2014 o státní podpoře SA.2014/N 38271 – Francie – Plán obnovy dálnic

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

               2)

               Není třeba rozhodovat o žádosti Francouzské republiky o vstup do řízení jako vedlejší účastník.

               3)

               Automobile club des avocats (ACDA), Organisation des transporteurs routiers européens (OTRE), Fédération française des motards en colère (FFMC), Fédération française de motocyclisme a Union nationale des automobile clubs ponesou vlastní náklady řízení, jakož i nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               4)

               Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení související s žádostí o vstup do řízení jako vedlejší účastník.

      (1)  Úř. věst. C 236, 20.7.2015.


title: Věc T-225/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. července 2006 – Itálie v. Komise ( Strukturální fondy — Financování iniciativ Společenství — Změna orientačních rozdělení — Výkon pravomocného soudního rozhodnutí — Zrušující rozsudek )

text:
               16.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 224/37

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. července 2006 – Itálie v. Komise
   (Věc T-225/04) (1)

   („Strukturální fondy - Financování iniciativ Společenství - Změna orientačních rozdělení - Výkon pravomocného soudního rozhodnutí - Zrušující rozsudek“)
   (2006/C 224/80)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně
      : Italská republika (zástupci: původně A. Cingolo, P. Gentili a D. Del Gaizo, poté P. Gentili a D. Del Gaizo, advokáti, jako zmocněnci)

      Žalovaná
      : Komise Evropských společenství (zástupci: E. de March a J. Flynn, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K (2003) 3971 konečné ze dne 26. listopadu 2003, kterým se orientačně rozdělují položky závazků pro jednotlivé členské státy v rámci iniciativ Společenství pro období 1994-1999, jakož i všech souvisejících a předchozích aktů
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené žalovanou.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004 (věc C-60/04).


title: Věc C-184/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hoge Raad der Nederlanden ze dne 22. dubna 2005 ve věci Twoh International B.V. proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               3.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozsudkem Hoge Raad der Nederlanden ze dne 22. dubna 2005 ve věci Twoh International B.V. proti Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-184/05)
   (2005/C 217/49)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla rozsudkem Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) ze dne 22. dubna 2005 ve věci Twoh International BV proti Staatssecretaris van Financiën, který došel kanceláři Soudního dvora dne 25. dubna 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Hoge Raad der Nederlanden žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Je třeba článek 28c A písm. a Šesté směrnice (1) – ve spojení se směrnicí o vzájemné pomoci (2) a nařízením (3) – vykládat tak, že pokud nebyly vstupním členským státem spontánně sděleny žádné informace považované za relevantní, musí požádat zasílající členský stát nebo přepravující členský stát údajný vstupní členský stát o informace a jejich výsledky zahrnout do zkoumání důkazů zasílání nebo přepravy předmětů?

      (1)  Šestá směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu - Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1).

      (2)  Směrnice Rady 77/799/EHS ze dne 19. prosince 1977 o vzájemné pomoci mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých daní (Úř. věst. L 336, 27.12.1977, s. 15) (znění směrnice 92/15/ES) (Úř. věst. L 76, 23.3.1992, s. 1).

      (3)  Nařízení Rady (EHS) č. 218/92 ze dne 27. ledna 1992 o správní spolupráci v oblasti nepřímých daní (DPH) (Úř. věst. L 24, 1.2.1992, s. 1).


title: Věc C-81/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Συμβούλιο της Επικρατείας (Státní rada, Řecko) dne 25. února 2009 – ΙΔΡΥΜΑ ΤΥΠΟΥ Α.Ε. (Institut tisku, a.s.) v. Υπουργός Τύπου και Μέσων Μαζικής Ενημέρωσης (Ministerstvo tisku a sdělovacích prostředků)

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Συμβούλιο της Επικρατείας (Státní rada, Řecko) dne 25. února 2009 – ΙΔΡΥΜΑ ΤΥΠΟΥ Α.Ε. (Institut tisku, a.s.) v. Υπουργός Τύπου και Μέσων Μαζικής Ενημέρωσης (Ministerstvo tisku a sdělovacích prostředků)
   (Věc C-81/09)
   2009/C 102/23
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Συμβούλιο της Επικρατείας (Státní rada)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: ΙΔΡΥΜΑ ΤΥΠΟΥ Α.Ε. (Institut tisku, a.s.)

      Žalovaný: Υπουργός Τύπου και Μέσων Μαζικής Ενημέρωσης (Ministerstvo tisku a sdělovacích prostředků)

      Předběžná otázka

   Brání směrnice Rady 68/151/EHS, která v článku 1 stanoví, že: „Koordinační opatření stanovená touto směrnicí se použijí na právní a správní předpisy členských států, které se vztahují na tyto formy společností: (...) – v Řecku: ανώνυμη εταιρία (akciová společnost)“, zavedení vnitrostátní právní úpravy, jako je čl. 4 odst. 3 zákona č. 2328/1995, v rozsahu, v němž stanoví, že pokuty udělené v souladu s výše uvedenými odstavci téhož článku v případě porušení platné právní úpravy a pravidel profesní etiky upravujících fungování televizních stanic mají být uloženy nejen společnosti, jež je držitelem licence na zřízení a provozování televizní stanice, ale společně a nerozdílně s ní také všem společníkům vlastnícím více než 2,5 % základního kapitálu?


title: Věc T-326/09: Žaloba podaná dne 10. srpna 2009 — E v. Parlament

text:
               24.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/32

         Žaloba podaná dne 10. srpna 2009 — E v. Parlament
   (Věc T-326/09)
   2009/C 256/56
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: E (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 9. března a 3. dubna 2009, kterými se stanoví změny v dobrovolném doplňkovém systému důchodového pojištění poslanců Evropského parlamentu;

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobce domáhá zrušení rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 9. března a 3. dubna 2009, kterými se stanoví změny v (dobrovolném) doplňkovém systému důchodového pojištění obsaženém v příloze VIII pravidel pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Evropského parlamentu. Změny se týkají hlavně zrušení možnosti předčasného odchodu do důchodu od dosažení 50 let věku a možnosti využít důchodu ve formě kapitálu, jakož i zvýšení důchodového věku z 60 na 63 let.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty, které uplatňuje žalobce, jsou v podstatě stejné nebo podobné těm, které byly uplatněny v rámci věci T-219/09, Balfe a další v. Parlament (1).

      (1)  Úř. věst. 2009, C 205, s. 39.


title: Věc T-212/10: Usnesení Tribunálu ze dne 8. července 2010 — Strålfors v. OHIM (IDENTIFICATION SOLUTIONS) ( „Žaloba na neplatnost — Žaloba — Formální náležitosti — Zjevná nepřípustnost“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/39

         Usnesení Tribunálu ze dne 8. července 2010 — Strålfors v. OHIM (IDENTIFICATION SOLUTIONS)
   (Věc T-212/10) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Žaloba - Formální náležitosti - Zjevná nepřípustnost)
   2010/C 234/71
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Strålfors AB (Malmö, Švédsko) (zástupce: M. S. Nielsen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 22. ledna 2010 (věc R 1112/2009-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení IDENTIFICATION SOLUTIONS jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Strålfors AB ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 195, 17.7.2010.


title: Věc T-374/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. února 2015 – KSR v. OHIM – Lampenwelt (Moon) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní ochranná známka Společenství Moon — Absolutní důvod neplatnosti — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 52 odst. 1 písm. a) a čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. února 2015 – KSR v. OHIM – Lampenwelt (Moon)
   (Věc T-374/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Společenství Moon - Absolutní důvod neplatnosti - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 52 odst. 1 písm. a) a čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 089/21)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: KSR Kunststoff Rotation GmbH (Wehr, Německo) (zástupci: H. Börjes-Pestalozza a M. Nielen, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: původně A. Pohlmann, poté D. Walicka a nakonec A. Schifko, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Lampenwelt GmbH & Co. KG (Schlitz, Německo) (zástupci: G. Rother, P. Mes, C. Graf von der Groeben, J. Künzel, J. Bühling, D. Jestaedt, M. Bergermann, A. Kramer, J. Vogtmeier a A. Verhauwen, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. května 2013 (věc R 676/2012-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Lampenwelt GmbH & Co. KG a KSR Kunststoff Rotation GmbH.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti KSR Kunststoff Rotation GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 274, 21.9.2013.


title: Věc C-572/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. června 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským soudem v Ústí nad Labem — Česká republika) — RLRE Tellmer Property s.r.o. v. Finanční ředitelství v Ústí nad Labem (Řízení o předběžné otázce — DPH — Osvobození nájmu nemovitého majetku od daně — Úklid společných prostor souvisejících s nájmem — Vedlejší plnění)

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/12

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. června 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským soudem v Ústí nad Labem — Česká republika) — RLRE Tellmer Property s.r.o. v. Finanční ředitelství v Ústí nad Labem
   (Věc C-572/07) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - DPH - Osvobození nájmu nemovitého majetku od daně - Úklid společných prostor souvisejících s nájmem - Vedlejší plnění)
   2009/C 180/19
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Krajský soud v Ústí nad Labem

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: RLRE Tellmer Property s.r.o.

      Žalované: Finanční ředitelství v Ústí nad Labem

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Krajský soud v Ústí nad Labem — Výklad článku 6 a čl. 13 části B písm. b) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) — Rozsah osvobození nájmu nemovitého majetku od DPH — Zahrnutí nákladů na úklid společných částí bytového domu

      Výrok

   Pro účely použití čl. 13 části B písm. b) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně je třeba považovat nájem nemovitého majetku a službu spočívající v úklidu společných prostor této nemovitosti — za takových okolností, jaké nastaly ve věci v původním řízení — za samostatná a navzájem oddělitelná plnění, takže se toto ustanovení na uvedenou službu nevztahuje.

      (1)  Úř. věst. C 79, 29.3.2008.


title: Věc T-771/15: Žaloba podaná dne 30. prosince 2015 – Bittorrent Marketing v. EUIPO – BitTorrent (bittorrent)

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/34

         Žaloba podaná dne 30. prosince 2015 – Bittorrent Marketing v. EUIPO – BitTorrent (bittorrent)
   (Věc T-771/15)
   (2016/C 191/46)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bittorrent Marketing GmbH (Neu-Isenburg, Německo) (zástupce: C. Hoppe, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: BitTorrent, Inc. (San Francisco, Kalifornie, Spojené státy)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „bittorrent“ – Ochranná známka Evropské unie č. 3 216 439

      Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 31. srpna 2015, ve věci R 2275/2013-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil a návrh účastnice řízení před odvolacím senátem na zrušení ochranné známky zamítl;

               —

               uložil EUIPO a účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 76 odst. 1 první věty a odst. 2 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009.


title: Věc F-115/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. června 2016 – Loquerie v. Komise

text:
               8.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/37

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 28. června 2016 – Loquerie v. Komise
   (Věc F-115/14) (1)

   (2016/C 287/46)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 7, 12.1.2015, s. 55.


title: Věc T-662/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. června 2016 – Maďarsko v. Komise „Společná zemědělská politika — Přímé platby — Další kritéria pro plochy s rychle rostoucími dřevinami pěstovanými ve výmladkových plantážích využívané v ekologickém zájmu — Článek 45 odst. 8 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 — Článek 46 odst. 9 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 — Zneužití pravomoci — Právní jistota — Zákaz diskriminace — Legitimní očekávání — Právo na vlastnictví — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               11.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/24

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. června 2016 – Maďarsko v. Komise
   (Věc T-662/14) (1)

   („Společná zemědělská politika - Přímé platby - Další kritéria pro plochy s rychle rostoucími dřevinami pěstovanými ve výmladkových plantážích využívané v ekologickém zájmu - Článek 45 odst. 8 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 - Článek 46 odst. 9 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 - Zneužití pravomoci - Právní jistota - Zákaz diskriminace - Legitimní očekávání - Právo na vlastnictví - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 251/26)
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Maďarsko (zástupci: M. Fehér, a G. Koós, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: H. Kranenborg, A. Sipos a G. von Rintelen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení části první věty čl. 45 odst. 8 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 ze dne 11. března 2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky, a kterým se mění příloha X uvedeného nařízení (Úř. věst. 2014, L 181, s. 1), která zní takto: „ze seznamu stanoveného podle čl. 4 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013 vyberou druhy, které jsou z ekologického hlediska nejvhodnější, čímž se vyloučí druhy, které zjevně nejsou původní“.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Maďarsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 448, 15.12.2014.


title: Věc T-37/05: Žaloba podaná dne 21. ledna 2005 World Wide Tobacco España, S.A. proti Komisi Evropských společenství

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/42

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2005 World Wide Tobacco España, S.A. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-37/05)
   (2005/C 82/75)
   Jednací jazyk: španělština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 21. ledna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství World Wide Tobacco España, S.A., se sídlem v Madridu (Španělsko), zastoupenou Miguelem Odriozolou Alénem, Marta Marañón Hermoso a Adrianem Emchem, advokáty.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1.

               snížil částku pokuty uložené WWTE v článku 3 rozhodnutí Komise ze dne 20. října 2004;

               2.

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozhodnutí, které je předmětem tohoto řízení je stejné jako rozhodnutí dotčené ve věci T-24/05 Standard Commercial a další v. Komise (1).
   Žalobní důvody uplatňované žalobkyní jsou obdobné jako žalobní důvody uplatňované ve výše uvedené věci (porušení zásady rovného zacházení a porušení čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003).
   Žalobkyně především tvrdí, že Komise uplatnila při výpočtu základní výše pokuty vůči žalobkyni přísnější odstrašující faktory než na jiné španělské zpracovatele. Kromě toho jednání žalobkyně není možno přičítat jejím mateřským společnostem Trans-Continental Corporation Leaf Tobacco, Standard Commercial Tobacco Corporation a Standard Commercial Corporation.
   Stejně tak žalobkyně uplatňuje porušení směrnic o výpočtu pokut, jakož i zásady legitimního očekávání v rozsahu, ve kterém Komise nezohlednila polehčující okolnosti, že šlo o první případ vyšetřování odvětví surového tabáku, že žalobkyně ukončila protiprávní jednání od prvního zásahu Komise a že v letech 1996 a 1997 nebyly dohody uskutečňovány.

      (1)  Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku Evropských společenství.


title: Věc C-324/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 12. července 2007 – Coditel Brabant SA v. 1. Commune d'Uccle, 2. Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutélé), 3. Région de Bruxelles-Capitale

text:
               8.9.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'État (Belgie) dne 12. července 2007 – Coditel Brabant SA v. 1. Commune d'Uccle, 2. Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutélé), 3. Région de Bruxelles-Capitale
   (Věc C-324/07)
   (2007/C 211/51)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Conseil d'État
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Coditel Brabant SA

      Žalovaní: 1. Commune d'Uccle, 2. Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutélé), 3. Région de Bruxelles-Capitale
   Předběžné otázky

               1)

               Může obec bez vyhlášení soutěže vstoupit do družstevní společnosti sdružující výlučně jiné obce a sdružení obcí („intercommunale pure“) s cílem svěřit jí správu své distribuční sítě kabelové televize při vědomí toho, že společnost vykonává většinu své činnosti pouze se svými členy a k jejich užitku a že rozhodnutí ve vztahu k nim jsou přijímána správní radou a v míře, ve které na ně správní rada přenese pravomoc, oblastními radami, tj. orgány podle stanov složenými ze zástupců orgánů veřejné moci, které rozhodují většinou těchto zástupců?

               2)

               Je možno mít za to, že moc, která je takto vykonávána v rámci různých orgánů podle stanov všemi členy, nebo jejich částí v případě obhospodařovaných oblastí nebo podoblastí, nad rozhodnutími družstevní společnosti, jim umožňuje nad nimi vykonávat kontrolu obdobnou té, která je vykonávána nad vlastními organizačními složkami?

               3)

               Musí být tato moc a tato kontrola vykonávány jednotlivě každým členem, aby mohly být kvalifikovány jako obdobné, nebo postačuje, že jsou vykonávány většinou členů?


title: Věc T-404/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2012 — National Lottery Commission v. OHIM — Mediatek Italia a De Gregorio (Vyobrazení ruky) ( „Ochranná známka společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka společenství představující ruku — Článek 53 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Existence staršího autorského práva chráněného vnitrostátním právem — Důkazní břemeno — Použití vnitrostátního práva OHIM — Přezkum“ )

text:
               20.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/7

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2012 — National Lottery Commission v. OHIM — Mediatek Italia a De Gregorio (Vyobrazení ruky)
   (Věc T-404/10) (1)

   (Ochranná známka společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka společenství představující ruku - Článek 53 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Existence staršího autorského práva chráněného vnitrostátním právem - Důkazní břemeno - Použití vnitrostátního práva OHIM - Přezkum)
   2012/C 319/11
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: National Lottery Commission (Londýn, Spojené království) (zástupce: B. Brandreth, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: G. Mannuci a J. Crespo Carillo, zmocněnci)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem OHIM: Mediatek Italia Srl (Neapol, Itálie) a Giuseppe De Gregorio (Neapol)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 9. června 2010 (věc R 1028/2009-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Mediatek Italia Srl a Giuseppem de Gregoriem a National Lottery Commission.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 9. června 2010 (věc R 1028/2009-1) se zrušuje.

               2)

               OHIM ponese náklady řízení, včetně nákladů řízení vynaložených National Lottery Commission, včetně nákladů řízení před odvolacím senátem.

      (1)  Úř. věst. C 328 ze dne 4.12.2010.


title: Věc F-96/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 8. října 2007 – Daskalakis v. Komise

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/50

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 8. října 2007 – Daskalakis v. Komise
   (Věc F-96/07)
   (2007/C 297/99)

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda Soudu rozhodl o vyškrtnutí věci.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 15. února 2005 ve věci T-206/02, Congrès national du Kurdistan (KNK) proti Radě Evropské unie (Žaloba na neplatnost — Zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům [entitám] s cílem bojovat proti terorismu — Aktivní legitimace — Sdružení — Přípustnost)

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/34

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 15. února 2005
   ve věci T-206/02, Congrès national du Kurdistan (KNK) proti Radě Evropské unie (1)

   (Žaloba na neplatnost - Zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům [entitám] s cílem bojovat proti terorismu - Aktivní legitimace - Sdružení - Přípustnost)
   (2005/C 143/64)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-206/02, Congrès national du Kurdistan (KNK), se sídlem v Bruselu (Belgie), zastoupený J. Boisseauem, advokátem, proti Radě Evropské unie (zmocněnci: V. Vitsentzatos a S. Marquardt), podporované Komisí Evropských společenství (zmocněnci: původně G. Zur Hausen a G. Boudot, poté J. Enegren a G. Boudot, s adresou pro účely doručování v Lucemburku) a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska (zmocněnci: původně J. Collins, poté R. Caudwell, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2002/334/ES, ze dne 2. května 2002, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům [entitám] s cílem bojovat proti terorismu a kterým se ruší rozhodnutí 2001/927/ES (Úř. věst. L 116, s. 33), Soud (druhý senát), ve složení J. Pirrung, předseda, N. J. Forwood a S. Papasavvas, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 15. února 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Žalobce ponese vlastní náklady řízení a náklady řízení Rady.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 247, ze dne 12.10.2002


title: Věc C-81/07: Žaloba podaná dne 14. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/16

         Žaloba podaná dne 14. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika
   (Věc C-81/07)
   (2007/C 69/37)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: G. Zavvos a K. Simonsson)

      Žalovaná: Řecká republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nevypracovala, neschválila a neprovedla plány pro příjem a zpracování lodního odpadu a zbytků lodního nákladu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 5 odst. 1 a čl. 16 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES ze dne 27. listopadu 2000 o přístavních zařízeních pro příjem lodního odpadu a zbytků lodního nákladu (1);

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice 2000/59/ES do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 28. prosince 2000.

      (1)  Úř. věst. L 332, 28.12.2000, s. 81; Zvl. vyd. 07/05, s. 358.