title: Věc T-81/18: Žaloba podaná dne 9. února 2018 – Barata v. Parlament

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/53

         Žaloba podaná dne 9. února 2018 – Barata v. Parlament
   (Věc T-81/18)
   (2018/C 142/71)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Joao Miguel Barata (Evere, Belgie) (zástupci: G. Pandey, D. Rovetta a V. Villante, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               nejprve, v případě potřeby, určil, že článek 90 služebního řádu je neplatný a není použitelný v tomto řízení vedeném podle článku 277 Smlouvy o fungování Evropské unie;

               —

               zrušil zaprvé rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 30. října 2017 o zamítnutí žalobcovy stížnosti podané dne 19. června 2017 podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu úředníků Evropské unie;

               —

               zrušil zadruhé rozhodnutí ředitele pro rozvoj lidských zdrojů ze dne 20. března 2017, kterým žalobce nebyl zařazen na předběžný seznam úředníků vybraných pro účely školícího programu v rámci osvědčování za rok 2016 a kterým byla zamítnuta jeho žádost o přezkum podle čl. 90 odst. 1 služebního řádu;

               —

               zrušil zatřetí rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 14. února 2016, kterým byly žalobci oznámeny jeho výsledky a kterým nebyl zařazen na seznam úředníků vybraných pro osvědčování za rok 2016;

               —

               zrušil začtvrté rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 8. prosince 2017, kterým byl žalobce uvědomen o tom, že se umístil jako 36. z 87 žádostí pro účely osvědčování za rok 2016, s tím výsledkem, že jeho jméno není uvedeno na příslušném předběžném seznamu;

               —

               zrušil zapáté rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 21. prosince 2016, kterým byl odmítnut přezkum žalobcova hodnocení a jeho známky a kterým byl žalobce vyloučen ze shora uvedeného osvědčování;

               —

               zrušil zašesté interní oznámení Evropského parlamentu o výběrovém řízení 2016/014 ze dne 7. října 2016;

               —

               konečně zrušil v plném rozsahu předběžný seznam Evropského parlamentu, na nějž jsou zařazeni úředníci vybraní k účasti ve shora uvedeném školícím programu;

               —

               přiznal žalobci náhradu újmy ve výši 50 000 eur;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení a porušení povinnosti uvést odůvodnění, z porušení článku 25 služebního řádu, ze zjevně nesprávného posouzení relevantních skutečností a dokumentů a z porušení článku 296 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady účinné soudní ochrany, z porušení článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a dále z protiprávnosti a nepoužitelnosti v souvislosti s tvrzenou protiprávností a nepoužitelností článku 90 služebního řádu.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci, z porušení oznámení o výběrovém řízení a článku 30 služebního řádu ve spojení s jeho přílohou III a dále povinnosti řádné správy.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti řádné správy podle článku 41 Listiny a ze zjevně nesprávného posouzení a porušení zásady rovnosti.

               5.

               Pátý žalobní důvod vycházející z porušení článků 1, 2, 3 a 4 nařízení č. 1/58 (1), z porušení článků 1d a 28 služebního řádu a čl. 1 odst. 1 písm. f) jeho přílohy III a dále z porušení zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace.

      (1)  Nařízení č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (Úř. věst. 1958, 17, s. 385; Zvl. vyd. 01/01, s. 3).


title: Věc C-289/17: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tartu Maakohus – Estonsko) – Collect Inkasso OÜ a další v. Rain Aint a další „Řízení o předběžné otázce — Justiční spolupráce v občanských a obchodních věcech — Nařízení (ES) č. 805/2004 — Evropský exekuční titul pro nesporné nároky — Podmínky potvrzení — Minimální normy pro řízení o nesporných nárocích — Práva dlužníka — Neuvedení adresy instituce, které může být doručeno napadení nároku nebo u níž může být proti rozhodnutí podán opravný prostředek“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/15

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tartu Maakohus – Estonsko) – Collect Inkasso OÜ a další v. Rain Aint a další
   (Věc C-289/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Justiční spolupráce v občanských a obchodních věcech - Nařízení (ES) č. 805/2004 - Evropský exekuční titul pro nesporné nároky - Podmínky potvrzení - Minimální normy pro řízení o nesporných nárocích - Práva dlužníka - Neuvedení adresy instituce, které může být doručeno napadení nároku nebo u níž může být proti rozhodnutí podán opravný prostředek“)
   (2018/C 142/20)
   Jednací jazyk: estonština

      Předkládající soud

   Tartu Maakohus

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: Collect Inkasso OÜ a další

      Odpůrci: Rain Aint a další

      Výrok

   Článek 17 písm. a) a čl. 18 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se zavádí evropský exekuční titul pro nesporné nároky, musí být vykládány v tom smyslu, že vydané soudní rozhodnutí nemůže být potvrzeno jako evropský exekuční titul, aniž je dlužník informován o adrese soudu, na který se má obrátit s odpovědí, kam se má dostavit, nebo případně k němuž má proti tomuto rozhodnutí podat opravný prostředek.

      (1)  Úř. věst. C 249, 31.7.2017.


title: Věc C-53/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 29. ledna 2018 – Antonio Pasquale Mastromartino v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 29. ledna 2018 – Antonio Pasquale Mastromartino v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Věc C-53/18)
   (2018/C 142/40)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Antonio Pasquale Mastromartino

      Žalovaná: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Předběžné otázky

               1)

               Vztahuje se na smluvního zástupce (tied agent) harmonizace stanovená směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 (1) a z jakých hledisek?

               2)

               Brání správnému uplatnění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004, zejména jejím článkům 8, 23 a 51, jakož i zásad a pravidel stanovených ve Smlouvách v oblasti zákazu diskriminace, proporcionality, volného pohybu služeb a svobody usazování, taková vnitrostátní právní úprava, jako je čl. 55 odst. 2 legislativního nařízení č. 58 ze dne 24. února 1998 (konsolidované znění předpisů v oblasti finančního zprostředkování podle článků 8 a 21 zákona č. 52 ze dne 6. února 1996), ve znění pozdějších předpisů, jakož i čl. 111 odst. 2 rozhodnutí Commissione Nazionale per le Società e la Borsa – Consob č. 16190 ze dne 29. října 2007 (prováděcí nařízení k legislativnímu nařízení č. 58 ze dne 24. února 1998 o emitentech), která:

                           a)

                           umožňuje „podle volného uvážení“ zakázat výkon činnosti „smluvního zástupce“ (poradce oprávněného nabízet služby mimo prostory investičního podniku – dříve promotore finanziario) v souvislosti se skutečnostmi, které nevedou ke ztrátě dobré pověsti, jak je vymezena vnitrostátním právem, a které se zároveň netýkají dodržování předpisů provádějících směrnici;

                           b)

                           umožňuje „podle volného uvážení“ zakázat až na jeden rok výkon činnosti „smluvního zástupce“ (poradce oprávněného nabízet služby mimo prostory investičního podniku – dříve promotore finanziario) v řízení, jehož účelem je předejít „strepitus“, jež plyne z obžaloby v trestním řízení, které zpravidla trvá mnohem déle než jeden rok?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (Úř. věst. L 145, s. 1).


title: Věc C-387/16: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 28. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos v. Nidera BV „Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Směrnice 2006/112/ES — Odpočet daně zaplacené na vstupu — Článek 183 — Vrácení nadměrného odpočtu DPH — Vrácení po lhůtě — Částka dlužných úroků z prodlení na základě vnitrostátního práva — Snížení této částky z důvodů nezávislých na vůli osoby povinné k dani — Přípustnost — Neutralita daně — Právní jistota“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 28. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos v. Nidera BV
   (Věc C-387/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Odpočet daně zaplacené na vstupu - Článek 183 - Vrácení nadměrného odpočtu DPH - Vrácení po lhůtě - Částka dlužných úroků z prodlení na základě vnitrostátního práva - Snížení této částky z důvodů nezávislých na vůli osoby povinné k dani - Přípustnost - Neutralita daně - Právní jistota“)
   (2018/C 142/07)
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Žalovaná: Nidera BV

      Za přítomnosti: Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Výrok

   Článek 183 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být ve spojení se zásadou daňové neutrality vykládán v tom smyslu, že brání snížení částky úroků obvykle vyplatitelných na základě vnitrostátního práva z nadměrného odpočtu daně z přidané hodnoty, u něhož nedošlo k vrácení v příslušné lhůtě, pokud k takovému snížení dojde z důvodů okolností nezávislých na vůli osoby povinné k dani, jako je například výše částky těchto úroků ve vztahu k částce nadměrného odpočtu daně z přidané, období, po které nebyl nadměrný odpočet daně vrácen, a důvody, proč nedošlo k vrácení, jakož i skutečné ztráty vzniklé osobě povinné k dani.

      (1)  Úř. věst. C 343, 19.9.2016.


title: Věc T-665/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. března 2018 – Cinkciarz.pl v. EUIPO (€$) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie €$ — Absolutní motiv zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení 2017/1001] — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 94 nařízení 2017/1001)“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/46

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. března 2018 – Cinkciarz.pl v. EUIPO (€$)
   (Věc T-665/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie €$ - Absolutní motiv zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení 2017/1001] - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 94 nařízení 2017/1001)“)
   (2018/C 142/60)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: D. Walicka, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. července 2016 (věc R 2086/2015-5) týkajícímu se přihlášky obrazového označení €$ jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 14. července 2016 (věc R 2086/2015-5) se zrušuje.

               2)

               EUIPO se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 402, 31.10.2016.


title: Spojené věci C-412/16 P a C-413/16 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 1. března 2018 – Ice Mountain Ibiza, SL v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — přihláška obrazových ochranných známek ocean beach club ibiza a ocean ibiza — Starší národní obrazové ochranné známky OC ocean club a OC ocean club Ibiza — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Relativní důvody pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/6

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 1. března 2018 – Ice Mountain Ibiza, SL v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Spojené věci C-412/16 P a C-413/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - přihláška obrazových ochranných známek ocean beach club ibiza a ocean ibiza - Starší národní obrazové ochranné známky OC ocean club a OC ocean club Ibiza - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Relativní důvody pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny“)
   (2018/C 142/08)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ice Mountain Ibiza, SL (zástupci: J. L. Gracia Albero a F. Miazzetto, advokáti)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: S. Palmero Cabezas a D. Botis, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravné prostředky se zamítají.

               2)

               Společnosti Ice Mountain Ibiza SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 46, 13.2.2017.


title: Věc C-119/17: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Sibiu – Rumunsko) – Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean v. SC OTP BAAK Nyrt., zastoupená OTP BANK SA, zastoupená Sucursala SIBIU, SC OTP BAAK Nyrt., zastoupená OTP BANK SA „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Ochrana spotřebitele — Směrnice 93/13/EHS — Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách — Článek 3 odst. 1, čl. 4 odst. 1 a 2 a článek 5 — Posouzení zneužívající povahy smluvních ujednání — Smlouva o úvěru vyjádřeném v cizí měně — Kurzové riziko plně v neprospěch spotřebitele — Významná nerovnováha v právech a povinnostech stran, které vyplývají ze smlouvy — Hlavní předmět smlouvy o úvěru“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/16

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Sibiu – Rumunsko) – Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean v. SC OTP BAAK Nyrt., zastoupená OTP BANK SA, zastoupená Sucursala SIBIU, SC OTP BAAK Nyrt., zastoupená OTP BANK SA
   (Věc C-119/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Ochrana spotřebitele - Směrnice 93/13/EHS - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Článek 3 odst. 1, čl. 4 odst. 1 a 2 a článek 5 - Posouzení zneužívající povahy smluvních ujednání - Smlouva o úvěru vyjádřeném v cizí měně - Kurzové riziko plně v neprospěch spotřebitele - Významná nerovnováha v právech a povinnostech stran, které vyplývají ze smlouvy - Hlavní předmět smlouvy o úvěru“)
   (2018/C 142/21)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean

      Žalované: SC OTP BAAK Nyrt., zastoupená OTP BANK SA, zastoupená Sucursala SIBIU, SC OTP BAAK Nyrt., zastoupená OTP BANK SA

      Výrok

               1)

               Článek 4 odst. 2 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „hlavní předmět smlouvy“ pokrývá ve smyslu tohoto ustanovení takové smluvní ujednání, jako je ujednání dotčené ve věci v původním řízení, které bylo zahrnuto do smlouvy o úvěru vyjádřeném v cizí měně, nebylo individuálně sjednáno a podle kterého musí být úvěr splacen v téže cizí měně, ve které byl sjednán, jelikož toto ujednání stanoví hlavní plnění této smlouvy, které ji jako takové charakterizuje.

               2)

               Články 3 až 5 směrnice 93/13 musí být vykládány v tom smyslu, že ujednání smlouvy o úvěru, jako je ujednání dotčené ve věci v původním řízení, v jehož důsledku nese veškeré měnové riziko dlužník, a které není transparentní, takže dlužník nemohl na základě jasných a srozumitelných kritérií posoudit hospodářské důsledky uzavření takové smlouvy, může být vnitrostátním soudem prohlášeno na základě jeho přezkumu za zneužívající, pokud se zjistí, že navzdory požadavku jednání v dobré víře dotčené ujednání vytváří významnou nerovnováhu v neprospěch spotřebitele mezi právy a povinnostmi stran plynoucích ze smlouvy. V tomto ohledu přísluší předkládajícímu soudu, aby s ohledem na okolnosti věci v původním řízení a s ohledem zejména na odborné znalosti a vědomosti poskytovatele služby ohledně změn směnných kurzů a rizik neoddělitelně spojených s poskytnutím půjčky vyjádřené v cizí měně, zaprvé možné nedodržení požadavku jednání v dobré víře, a zadruhé, existenci případné významné nerovnováhy ve smyslu čl. 3 odst. 1 směrnice 93/13.

      (1)  Úř. věst. C 178, 6.6.2017.


title: Věc C-418/16 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. února 2018 – mobile.de GmbH, dříve mobile.international GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Rezon OOD „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 15 odst. 1 — Článek 57 odst. 2 a 3 — Článek 64 — Článek 76 odst. 2 — Nařízení (ES) č. 2868/95 — Pravidlo 22 odst. 2 — Pravidlo 40 odst. 6 — Řízení o prohlášení neplatnosti — Návrhy na prohlášení neplatnosti založené na starší národní ochranné známce — Řádné užívání starší ochranné známky — Důkaz — Zamítnutí návrhů — Zohlednění nových důkazů odvolacím senátem Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) — Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení EUIPO — Vrácení věci — Důsledky“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. února 2018 – mobile.de GmbH, dříve mobile.international GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Rezon OOD
   (Věc C-418/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 15 odst. 1 - Článek 57 odst. 2 a 3 - Článek 64 - Článek 76 odst. 2 - Nařízení (ES) č. 2868/95 - Pravidlo 22 odst. 2 - Pravidlo 40 odst. 6 - Řízení o prohlášení neplatnosti - Návrhy na prohlášení neplatnosti založené na starší národní ochranné známce - Řádné užívání starší ochranné známky - Důkaz - Zamítnutí návrhů - Zohlednění nových důkazů odvolacím senátem Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) - Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení EUIPO - Vrácení věci - Důsledky“)
   (2018/C 142/09)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: mobile.de GmbH, dříve mobile.international GmbH (représentant: T. Lührig, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupce: M. Fischer, zmocněnec), Rezon OOD (zástupce: P. Kanchev, advokát)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti mobile.de GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společnosti Rezon ODD.

      (1)  Úř. věst. C 419, 14.11.2016.


title: Věc T-106/18: Žaloba podaná dne 20. února 2018 – Laverana v. EUIPO – Agroecopark (VERA GREEN)

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/58

         Žaloba podaná dne 20. února 2018 – Laverana v. EUIPO – Agroecopark (VERA GREEN)
   (Věc T-106/18)
   (2018/C 142/75)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Německo) (zástupci: J. Wachinger, M. Zöbisch a R. Drozdz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Agroecopark (Majadahonda, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „VERA GREEN“ – Přihláška č. 15 068 646

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. prosince 2017 ve věci R 982/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/1001.


title: Věc C-126/17: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – ERSTE Bank Hungary Zrt v. Orsolya Czakó „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Ochrana spotřebitelů — Směrnice 93/13/EHS — Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách — Článek 4 odst. 2, článek 5 a čl. 6 odst. 1 — Ujednání, která definují hlavní předmět smlouvy — Smlouva o úvěru vyjádřená v cizí měně — Rozsah pojmu ‚sepsaná jasně a srozumitelně‘ — Částečná nebo úplná neplatnost smlouvy“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/17

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – ERSTE Bank Hungary Zrt v. Orsolya Czakó
   (Věc C-126/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Ochrana spotřebitelů - Směrnice 93/13/EHS - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Článek 4 odst. 2, článek 5 a čl. 6 odst. 1 - Ujednání, která definují hlavní předmět smlouvy - Smlouva o úvěru vyjádřená v cizí měně - Rozsah pojmu ‚sepsaná jasně a srozumitelně‘ - Částečná nebo úplná neplatnost smlouvy“)
   (2018/C 142/22)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Fővárosi Törvényszék

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: ERSTE Bank Hungary Zrt

      Žalovaná: Orsolya Czakó

      Výrok

               1)

               Článek 4 odst. 2 a článek 5 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednání ve spotřebitelských smlouvách je třeba vykládat v tom smyslu, že požadavek, podle něhož musí být smluvní ujednání sepsána jasně a srozumitelně ve smyslu těchto ustanovení, splňují smluvní ujednání smlouvy o úvěru uzavřené mezi spotřebitelem a bankovní institucí v členském státě, je-li jasně uvedena peněžitá částka, která byla poskytnuta tomuto spotřebiteli a byla vyjádřena v cizí měně jakožto v účetní měně, jež je definována ve vztahu k platební měně. Pokud stanovení této částky závisí na směnném kurzu platném k okamžiku uvolnění prostředků, uvedený požadavek ukládá, aby metody výpočtu skutečně poskytnuté částky a použitelné směnné kurzy byly transparentní, tak aby průměrný, běžně informovaný a přiměřeně pozorný a obezřetný spotřebitele mohl na základě přesných a srozumitelných kritérií vyhodnotit ekonomické důsledky, jež se jej týkají a které vyplývají z této smlouvy, včetně zejména celkových nákladů jeho úvěru.

               2)

               Článek 6 odst. 1 směrnice 93/13 musí být vykládán v tom smyslu, že pokud vnitrostátní soud konstatuje zneužívající povahu ujednání úvěrové smlouvy uzavřené mezi spotřebitelem a bankovní institucí, jako jsou ujednání dotčená ve věci v původním řízení, toto ustanovení nebrání tomu, aby tento soud prohlásil tuto smlouvu za neplatnou v celém rozsahu, nemůže-li tato smlouva po zrušení těchto ujednání nadále existovat.

      (1)  Úř. věst. C 221, 10.7.2017.


title: Věc C-518/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sofijski gradski sad – Bulharsko) – „ZPT“ AD v. Narodno sabranie na Republika Balgaria, Varchoven administrativen sad a Nacionalna agencia za prichodite „Řízení o předběžné otázce — Státní podpory — Nařízení (ES) č. 1998/2006 — Článek 35 SFEU — Podpora de minimis ve formě daňového zvýhodnění — Vnitrostátní právní předpisy, které nepřiznávají nárok na toto daňové zvýhodnění v případě investic do výroby výrobků určených k vývozu“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sofijski gradski sad – Bulharsko) – „ZPT“ AD v. Narodno sabranie na Republika Balgaria, Varchoven administrativen sad a Nacionalna agencia za prichodite
   (Věc C-518/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Státní podpory - Nařízení (ES) č. 1998/2006 - Článek 35 SFEU - Podpora de minimis ve formě daňového zvýhodnění - Vnitrostátní právní předpisy, které nepřiznávají nárok na toto daňové zvýhodnění v případě investic do výroby výrobků určených k vývozu“)
   (2018/C 142/10)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Sofijski gradski sad

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně:„ZPT“ AD

      Žalovaní: Narodno sabranie na Republika Balgaria, Varchoven administrativen sad a Nacionalna agencia za prichodite

      Výrok

               1)

               Přezkum třetí části třetí otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost čl. 1 odst. 1 písm. d) nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků [107 a 108 SFEU] na podporu de minimis.

               2)

               Článek 1 odst. 1 písm. d) nařízení č. 1998/2006 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takovým ustanovením vnitrostátního práva, jako jsou ustanovení dotčená v původním řízení, která vylučují z nároku na daňové zvýhodnění představující podporu de minimis investice do majetku určeného na činnosti spojené s vývozem.

      (1)  Úř. věst. C 462, 12.12.2016.


title: Věc T-855/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2018 – Fertisac v. ECHA „REACH — Poplatek za registraci látky — Snížení pro MSP — Ověření provedené ECHA v souvislosti s prohlášením o velikosti podniku — Rozhodnutí, kterým se ukládá administrativní poplatek — Doporučení 2003/361/ES — Překročení finančních stropů — Pojem ‚propojený podnik‘“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/48

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2018 – Fertisac v. ECHA
   (Věc T-855/16) (1)

   („REACH - Poplatek za registraci látky - Snížení pro MSP - Ověření provedené ECHA v souvislosti s prohlášením o velikosti podniku - Rozhodnutí, kterým se ukládá administrativní poplatek - Doporučení 2003/361/ES - Překročení finančních stropů - Pojem ‚propojený podnik‘“)
   (2018/C 142/63)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Fertisac, SL (Atarfe, Španělsko) (zástupce: J. Gomez Rodriguez, advokát)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) (zástupci: E. Maurage, J.-P. Trnka a M. Heikkilä, zmocněnci, ve spolupráci s C. Garcia Molyneux a L. Tosoni, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU směřující ke zrušení rozhodnutí ECHA SME(2016) 5150 ze dne 15. listopadu 2016, kterým se konstatuje, že žalobkyně nesplňuje podmínky k tomu, aby jí bylo přiznáno snížení poplatku pro střední podniky, a kterým se jí ukládá administrativní poplatek, jakož i ke zrušení faktur č. 10060160 a č. 10060161 vystavených ECHA a připojených k rozhodnutí SME(2016) 5150.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Fertisac, SL se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžném opatření.

      (1)  Úř. věst. C 30, 30.1.2017.


title: Spojené věci C-523/16 a C-536/16: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 28. února 2018 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – MA.T.I. SUD SpA v. Centostazioni SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA v. Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16) „Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky — Směrnice 2004/18/ES — Článek 51 — Odstranění nesrovnalostí v nabídkách — Směrnice 2004/17/ES — Upřesnění nabídek — Vnitrostátní právní úprava, která podmiňuje odstranění nesrovnalostí v dokumentaci, která má být poskytnuta, uchazeči zaplacením peněžité sankce — Zásady týkající se zadávání veřejných zakázek — Zásada rovného zacházení — Zásada proporcionality“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/8

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 28. února 2018 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – MA.T.I. SUD SpA v. Centostazioni SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA v. Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16)
   (Spojené věci C-523/16 a C-536/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Směrnice 2004/18/ES - Článek 51 - Odstranění nesrovnalostí v nabídkách - Směrnice 2004/17/ES - Upřesnění nabídek - Vnitrostátní právní úprava, která podmiňuje odstranění nesrovnalostí v dokumentaci, která má být poskytnuta, uchazeči zaplacením peněžité sankce - Zásady týkající se zadávání veřejných zakázek - Zásada rovného zacházení - Zásada proporcionality“)
   (2018/C 142/11)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: MA.T.I. SUD SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA (C-536/16)

      za přítomnosti: China Taiping Insurance Co. Ltd (C-523/16)

      Žalované: Centostazioni SpA (C-523/16), Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16)

      Výrok

   Unijní právo, a zejména článek 51 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, zásady týkající se zadávání veřejných zakázek, které zahrnují zejména zásady rovného zacházení a transparentnosti uvedené v článku 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb a v článku 2 směrnice 2004/18, jakož i zásadu proporcionality, musí být vykládány v tom smyslu, že v zásadě nebrání vnitrostátní právní úpravě, která zavádí mechanismus pomoci s vypracováním dokumentace, která je součástí přihlášky, podle kterého může veřejný zadavatel v rámci řízení o zadání veřejné zakázky vyzvat každého uchazeče, jehož nabídka je stižena podstatnými nesrovnalostmi ve smyslu uvedeného nařízení, aby tyto nesrovnalosti ve své nabídce odstranil, za podmínky, že zaplatí peněžitou sankci, pokud výše této sankce zůstane v souladu se zásadou proporcionality, což přísluší určit předkládajícímu soudu.
   Tatáž ustanovení a zásady musí být naproti tomu vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která zavádí mechanismus pomoci s vypracováním dokumentace, která je součástí přihlášky, v jehož rámci může veřejný zadavatel požadovat od uchazeče, aby po zaplacení peněžité sankce odstranil stav, kdy chybí určitý dokument, což podle výslovných ustanovení zadávací dokumentace musí vést k jeho vyloučení ze zadávacího řízení, nebo aby odstranil nesrovnalosti, které mají takový dopad na jeho nabídku, že provedené opravy nebo změny lze považovat za předložení nové nabídky.

      (1)  Úř. věst. C 22, 23.1.2017.


title: Věc C-60/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tallinna Ringkonnakohus (Estonsko) dne 31. ledna 2018 – AS Tallinna Vesi v. Keskkonnaamet

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/32

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tallinna Ringkonnakohus (Estonsko) dne 31. ledna 2018 – AS Tallinna Vesi v. Keskkonnaamet
   (Věc C-60/18)
   (2018/C 142/42)
   Jednací jazyk: estonština

      Předkládající soud

   Tallinna Ringkonnakohus

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: AS Tallinna Vesi

      Žalovaný: Keskkonnaamet

      Další účastník řízení: Keskkonnaministeerium

      Předběžné otázky

               1)

               Má se čl. 6 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 98/2008 (1) z 19. listopadu 2008 o odpadech a zrušení některých směrnic vykládat v tom smyslu, že je s ním v souladu vnitrostátní právní akt, který stanoví, že pokud nebyla na úrovni Unie pro určitý druh odpadu stanovena kritéria pro stav, kdy přestává být odpadem, závisí stav, kdy přestává být odpadem, na tom, zda pro daný druh odpadu existují kritéria stanovená obecně závazným vnitrostátním právním aktem?

               2)

               Opravňuje čl. 6 odst. 4 věta první směrnice Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 98/2008 z 19. listopadu 2008 o odpadech a zrušení některých směrnic držitele odpadu k tomu, aby v případě, že na úrovni Unie nebyla ohledně určitého druhu odpadu stanovena žádná kritéria pro stav, kdy přestává být odpadem, požádal příslušný orgán nebo soud členského státu, aby určil stav, kdy tento odpad přestává být odpadem, v souladu s platnou judikaturou Evropského soudního dvora bez ohledu na to, zda pro daný druh odpadu existují kritéria stanovená obecně závazným vnitrostátním právním aktem?

      (1)  Úř. věst. 2008, L 312, s. 3.


title: Věc T-117/18: Žaloba podaná dne 20. února 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (200 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/58

         Žaloba podaná dne 20. února 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (200 PANORAMICZNYCH)
   (Věc T-117/18)
   (2018/C 142/76)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Čenstochová, Polsko) (zástupce: C. Rogula, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „200 PANORAMICZNYCH“ – Přihláška č. 15 299 688

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. prosince 2017, ve věci R 2194/2016-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               změnil rozhodnutí pátého odvolacího senátu v souladu s odvoláním žalobkyně a nařídil zápis ochranné známky „200 PANORAMICZNYCH“ na základě závěru, že slovní označení „200 PANORAMICZNYCH“ nesplňuje požadavky čl. 7 odst. 1, zejména písm. b) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie (Úř. věst. 2017, L 154, s. 1, dále jen „NOZEU“), proto neexistuje žádný důvod pro zamítnutí zápisu ochranné známky;

         nebo/a

               —

               určil v souladu s čl. 7 odst. 3 NOZEU, že slovní označení „200 PANORAMICZNYCH“ získalo užíváním rozlišovací způsobilost (sekundární rozlišovací způsobilost), a proto neexistuje žádný důvod pro zamítnutí zápisu ochranné známky, a zejména se neuplatní žádný z požadavků stanovených v čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a d);

         podpůrně

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu a uložil Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), aby znovu posoudil přihlášku č. 15 299 688 k zápisu ochranné známky EU za účelem zápisu slovní ochranné známky „200 PANORAMICZNYCH“, zejména s cílem odstranit stávající nesrovnalosti, na základě závěru, že slovní označení „200 PANORAMICZNYCH“ nesplňuje požadavky čl. 7 odst. 1, zejména písm. b) a c) NOZEU, a proto neexistují absolutní důvody pro zamítnutí zápisu;

         nebo/a

               —

               určil v souladu s čl. 7 odst. 3 NOZEU, že slovní označení „200 PANORAMICZNYCH“ získalo užíváním rozlišovací způsobilost (sekundární rozlišovací způsobilost), a proto neexistuje žádný důvod pro zamítnutí zápisu ochranné známky, a zejména se neuplatní žádný z požadavků stanovených v čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a d);

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení článku 7 odst. 1 písm. b), c) a d) NOZEU.


title: Věc C-74/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 5. února 2018 – A Ltd

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/32

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus (Finsko) dne 5. února 2018 – A Ltd
   (Věc C-74/18)
   (2018/C 142/43)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci původního řízení

      Stěžovatelka: A Ltd

      Vedlejší účastník: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Předběžné otázky

               1)

               Je při výkladu čl. 157 odst. 1 pododstavce 1 ve spojení s čl. 13 body 13 a 14 směrnice 2009/138/ES (1) za členský stát, který je oprávněn k výběru daně z pojistného, považován stát, ve kterém je usazena společnost (právnická osoba), která je pojistníkem, nebo stát, ve kterém se nachází společnost, která je předmětem akvizice, pokud pojišťovna, která má sídlo ve Velké Británii a ve Finsku nemá žádnou provozovnu, nabízí pojištění za účelem krytí rizik spojených s akvizicí

                           —

                           společnosti na straně kupující, která není usazená ve Finsku, a cílová společnost akvizice je usazená ve Finsku,

                           —

                           společnosti, která při akvizici vystupuje jako strana kupující a je usazená ve Finsku, a cílová společnost akvizice není usazená ve Finsku,

                           —

                           společnosti, která při akvizici vystupuje jako prodávající a není usazená ve Finsku, a cílová společnost akvizice je usazená ve Finsku,

                           —

                           společnosti, která při akvizici vystupuje jako prodávající a je usazená ve Finsku, a cílová společnost akvizice není usazená ve Finsku?

               2)

               Je v předmětné věci relevantní, že pojištění kryje jen daňové povinnosti, které cílové společnosti vznikly před uskutečněním akvizice?

               3)

               Je v předmětné věci relevantní, zda jsou předmětem akvizice akcie, nebo podnikání cílové společnosti?

               4)

               Je v situaci, kdy jsou předmětem akvizice akcie cílové společnosti, relevantní, že se prohlášení a záruky, které prodávající poskytl kupujícímu, vztahují jen na to, že jsou prodávané akcie vlastnictvím prodávajícího a že na ně nevznáší nároky třetí osoby?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (Úř. věst. 2009, L 335, s. 1).


title: Věc C-577/16: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin – Německo) – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH v. Bundesrepublik Deutschland „Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Evropské unii — Směrnice 2003/87/ES — Oblast působnosti — Článek 2 odst. 1 — Příloha I — Činnosti podléhající systému obchodování — Výroba polymerů — Využívání tepla dodávaného třetím zařízením — Žádost o bezplatné přidělení emisních povolenek — Období 2013-2020“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/9

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgericht Berlin – Německo) – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH v. Bundesrepublik Deutschland
   (Věc C-577/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v Evropské unii - Směrnice 2003/87/ES - Oblast působnosti - Článek 2 odst. 1 - Příloha I - Činnosti podléhající systému obchodování - Výroba polymerů - Využívání tepla dodávaného třetím zařízením - Žádost o bezplatné přidělení emisních povolenek - Období 2013-2020“)
   (2018/C 142/13)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH

      Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

      Výrok

   Článek 2 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/29/ES ze dne 23. dubna 2009, musí být vykládán v tom smyslu, že takové zařízení na výrobu polymerů, zejména polykarbonátu, jako je zařízení dotčené v původním řízení, které získává teplo nezbytné pro tuto výrobu od třetího zařízení, nespadá pod systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů zavedený touto směrnicí, neboť neprodukuje přímé emise CO2.

      (1)  Úř. věst. C 63, 27.2.2017.


title: Věc T-118/18: Žaloba podaná dne 20. února 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (300 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/59

         Žaloba podaná dne 20. února 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (300 PANORAMICZNYCH)
   (Věc T-118/18)
   (2018/C 142/77)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Čenstochová, Polsko) (zástupce: C. Rogula, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „300 PANORAMICZNYCH“ – Přihláška č. 15 299 696

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. prosince 2017, ve věci R 2195/2016-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               změnil rozhodnutí pátého odvolacího senátu v souladu s odvoláním žalobkyně a nařídil zápis ochranné známky „300 PANORAMICZNYCH“ na základě závěru, že slovní označení „300 PANORAMICZNYCH“ nesplňuje požadavky čl. 7 odst. 1, zejména písm. b) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie (Úř. věst. 2017, L 154, s. 1, dále jen „NOZEU“), proto neexistuje žádný důvod pro zamítnutí zápisu ochranné známky;

         nebo/a

               —

               určil v souladu s čl. 7 odst. 3 NOZEU, že slovní označení „300 PANORAMICZNYCH“ získalo užíváním rozlišovací způsobilost (sekundární rozlišovací způsobilost), a proto neexistuje žádný důvod pro zamítnutí zápisu ochranné známky, a zejména se neuplatní žádný z požadavků stanovených v čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a d);

         podpůrně

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu a uložil Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), aby znovu posoudil přihlášku č. 15 299 696 k zápisu ochranné známky EU za účelem zápisu slovní ochranné známky „300 PANORAMICZNYCH“, zejména s cílem odstranit stávající nesrovnalosti, na základě závěru, že slovní označení „300 PANORAMICZNYCH“ nesplňuje požadavky čl. 7 odst. 1, zejména písm. b) a c) NOZEU, a proto neexistují absolutní důvody pro zamítnutí zápisu;

         nebo/a

               —

               určil v souladu s čl. 7 odst. 3 NOZEU, že slovní označení „300 PANORAMICZNYCH“ získalo užíváním rozlišovací způsobilost (sekundární rozlišovací způsobilost), a proto neexistuje žádný důvod pro zamítnutí zápisu ochranné známky, a zejména se neuplatní žádný z požadavků stanovených v čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a d);

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení článku 7 odst. 1 písm. b), c) a d) NOZEU.


title: Spojené věci C-142/17 a C-143/17: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 7. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Manuela Maturi a další v. Fondazione Teatro dell'Opera di Roma, Fondazione Teatro dell’Opera di Roma v. Manuela Maturi a další (C-142/17), Catia Passeri v. Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17) „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Sociální politika — Rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání — Směrnice 2006/54/ES — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví dočasnou možnost pracovníků divadel, jež dosáhli důchodového věku, pokračovat ve výkonu svého zaměstnání do věku, který byl předtím stanoven pro vznik nároku na důchod, a sice 47 let pro ženy a 52 let pro muže“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/18

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 7. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Manuela Maturi a další v. Fondazione Teatro dell'Opera di Roma, Fondazione Teatro dell’Opera di Roma v. Manuela Maturi a další (C-142/17), Catia Passeri v. Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17)
   (Spojené věci C-142/17 a C-143/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Sociální politika - Rovné zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání - Směrnice 2006/54/ES - Vnitrostátní právní úprava, která stanoví dočasnou možnost pracovníků divadel, jež dosáhli důchodového věku, pokračovat ve výkonu svého zaměstnání do věku, který byl předtím stanoven pro vznik nároku na důchod, a sice 47 let pro ženy a 52 let pro muže“)
   (2018/C 142/23)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera, Fondazione Teatro dell'Opera di Roma (C-142/17), Catia Passeri (C-143/17)

      Žalovaní: Fondazione Teatro dell'Opera di Roma, Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera, Luca Troiano, Mauro Murri (C-142/17), Fondazione Teatro dell'Opera di Roma (C-143/17)

      Výrok

   Článek 14 odst. 1 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání musí být vykládán v tom smyslu, že taková vnitrostátní právní úprava, jako je právní úprava obsažená v čl. 3 odst. 7 nařízení s mocí zákona č. 64/100 přeměněném na zákon zákonem č. 100 ze dne 29. června 2010 ve znění účinném v době rozhodné z hlediska skutkového stavu v původním řízení, podle níž pracovníci zaměstnaní jako tanečníci, kteří dosáhli věku pro odchod do důchodu stanoveného v této právní úpravě na 45 let pro ženy i pro muže, mají možnost v přechodném období dvou let provést volbu, která jim umožňuje pokračovat ve výkonu jejich zaměstnání až do dosažení věkové hranice, do které mohly setrvat v zaměstnání, jež byla stanovena v právní úpravě, která platila předtím, a sice 47 let pro ženy a 52 let pro muže, zavádí přímou diskriminaci na základě pohlaví, kterou tato směrnice zakazuje.

      (1)  Úř. věst. C 249, 31.7.2017.


title: Věc T-103/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 9. března 2018 – Recordati Orphan Drugs v. EUIPO – Laboratorios Normon (NORMOSANG) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie NORMOSANG — Starší národní slovní ochranná známka NORMON — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Pravidlo 19 odst. 2 písm. a) bod ii) a pravidlo 20 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní čl. 7 odst. 2 písm. a) bod ii) a čl. 8 odst. 1 a 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430]“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/49

         Rozsudek Tribunálu ze dne 9. března 2018 – Recordati Orphan Drugs v. EUIPO – Laboratorios Normon (NORMOSANG)
   (Věc T-103/17) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie NORMOSANG - Starší národní slovní ochranná známka NORMON - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Pravidlo 19 odst. 2 písm. a) bod ii) a pravidlo 20 odst. 1 nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní čl. 7 odst. 2 písm. a) bod ii) a čl. 8 odst. 1 a 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430]“)
   (2018/C 142/65)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Recordati Orphan Drugs (Puteaux, Francie) (zástupce: J. Quirin, advokátka)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Lukošiūtė, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Laboratorios Normon, SA (Tres Cantos, Španělsko) (zástupce: I. Gonzalez-Mogena Gonzalez, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. listopadu 2016 (věc R 831/2016-5), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Laboratorios Normon a Recordati Orphan Drugs.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Orphan Drugs se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 121, 18.4.2017.


title: Věc C-233/17 P: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. února 2018 – GX v. Komise „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu — Veřejná služba — Otevřené výběrové řízení EPSO/AD /248/13 — Rozhodnutí nezapsat žalobce na rezervní seznam“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/18

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 22. února 2018 – GX v. Komise
   (Věc C-233/17 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu - Veřejná služba - Otevřené výběrové řízení EPSO/AD /248/13 - Rozhodnutí nezapsat žalobce na rezervní seznam“)
   (2018/C 142/24)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: GX (zástupce: G.-M. Enache, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: G. Gattinara a P. Mihaylova, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               GX ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 221, 10.7.2017.


title: Věc T-119/18: Žaloba podaná dne 20. února 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (400 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/60

         Žaloba podaná dne 20. února 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (400 PANORAMICZNYCH)
   (Věc T-119/18)
   (2018/C 142/78)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Čenstochová, Polsko) (zástupce: C. Rogula, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „400 PANORAMICZNYCH“ – Přihláška č. 15 299 704

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. prosince 2017, ve věci R 2200/2016-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               změnil rozhodnutí pátého odvolacího senátu v souladu s odvoláním žalobkyně a nařídil zápis ochranné známky „400 PANORAMICZNYCH“ na základě závěru, že slovní označení „400 PANORAMICZNYCH“ nesplňuje požadavky čl. 7 odst. 1, zejména písm. b) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie (Úř. věst. 2017, L 154, s. 1, dále jen „NOZEU“), proto neexistuje žádný důvod pro zamítnutí zápisu ochranné známky;

         nebo/a

               —

               určil v souladu s čl. 7 odst. 3 NOZEU, že slovní označení „400 PANORAMICZNYCH“ získalo užíváním rozlišovací způsobilost (sekundární rozlišovací způsobilost), a proto neexistuje žádný důvod pro zamítnutí zápisu ochranné známky, a zejména se neuplatní žádný z požadavků stanovených v čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a d);

         podpůrně

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu a uložil Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), aby znovu posoudil přihlášku č. 15 299 704 k zápisu ochranné známky EU za účelem zápisu slovní ochranné známky „400 PANORAMICZNYCH“, zejména s cílem odstranit stávající nesrovnalosti, na základě závěru, že slovní označení „400 PANORAMICZNYCH“ nesplňuje požadavky čl. 7 odst. 1, zejména písm. b) a c) NOZEU, a proto neexistují absolutní důvody pro zamítnutí zápisu;

         nebo/a

               —

               určil v souladu s čl. 7 odst. 3 NOZEU, že slovní označení „400 PANORAMICZNYCH“ získalo užíváním rozlišovací způsobilost (sekundární rozlišovací způsobilost), a proto neexistuje žádný důvod pro zamítnutí zápisu ochranné známky, a zejména se neuplatní žádný z požadavků stanovených v čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a d);

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení článku 7 odst. 1 písm. b), c) a d) NOZEU.


title: Věc C-91/18: Žaloba podaná dne 8. února 2018 – Evropská komise v. Řecká republika

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/34

         Žaloba podaná dne 8. února 2018 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-91/18)
   (2018/C 142/45)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: A. Kyratsou a F. Tomat, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Řecká republika tím, že přijala a ponechala v platnosti právní úpravu

                           —

                           která uplatňuje na tsiroupo/tsikoudia (matolinová pálenka) vyrobenou „stálými palírnami“ sazbu spotřební daně, jež je o 50 % nižší, než je běžná vnitrostátní sazba spotřební daně, zatímco alkoholické nápoje dovážené z jiných členských států podléhají běžné sazbě spotřební daně, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 19 a 21, ve spojení s čl. 23 odst. 2 směrnice 92/83/EHS (1), jakož i z článku 110 SFEU;

                           —

                           která uplatňuje na tsiroupo/tsikoudia (matolinová pálenka) vyrobenou „příležitostnými palírnami“ sazbu spotřební daně, jež je ještě nižší, zatímco alkoholické nápoje dovážené z jiných členských států podléhají běžné sazbě spotřební daně, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 19 a 21, ve spojení s čl. 22 odst. 1 směrnice 92/83/EHS a čl. 3 odst. 1 směrnice 92/84/EHS (2), jakož i z článku 110 SFEU;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Dne 24. září 2015 zaslala Komise řeckým orgánům odůvodněné stanovisko, ve kterém uvedla, že Řecká republika zaprvé tím, že uplatňuje na tsiroupo/tsikoudia vyrobenou „stálými palírnami“ sazbu spotřební daně, jež je o 50 % nižší, než je běžná vnitrostátní sazba spotřební daně, zatímco alkoholické nápoje dovážené z jiných členských států podléhají běžné sazbě spotřební daně, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 19 a 21, ve spojení s čl. 23 odst. 2 směrnice 92/83/EHS, jakož i z článku 110 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) a zadruhé tím, že uplatňuje na tsiroupo/tsikoudia vyrobenou „příležitostnými palírnami“ sazbu spotřební daně, jež je ještě nižší, zatímco alkoholické nápoje dovážené z jiných členských států podléhají běžné sazbě spotřební daně, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 19 a 21, ve spojení s čl. 22 odst. 1 směrnice 92/83/EHS a čl. 3 odst. 1 směrnice 92/84/EHS, jakož i z článku 110 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).
   Ustanovení unijního práva, která upravují harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů, nestanoví uplatnění snížené sazby spotřební daně na výrobek tsiroupo/tsikoudia. Mimoto uplatnění ještě nižší sazby spotřební daně na výrobek tsiroupo/tsikoudia vyrobený „příležitostnými palírnami“ je v rozporu s použitelnými ustanoveními 92/83/EHS, vykládanými ve spojení s relevantními ustanoveními směrnice 92/84/EHS. Vzhledem k tomuto opatření proto platná řecká právní úprava porušuje tyto směrnice. Navíc porušuje čl. 110 odst. 1 SFEU v rozsahu, v němž ukládá vyšší daň z dovážených alkoholických nápojů podobných tsiroupo/tsikoudia, jakož i čl. 110 odst. 2 SFEU v rozsahu, v němž zajišťuje výrobku tsiroupo/tsikoudia nepřímou ochranu ve vztahu k jiným alkoholickým nápojům, které jsou dováženy především z jiných členských států a jsou v konkurenčním vztahu s tímto místním výrobkem.

      (1)  Směrnice Rady 92/83/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů (Úř. věst. 1992, L 316, s. 21; Zvl. vyd. 09/01, s. 206).

      (2)  Směrnice Rady 92/84/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů (Úř. věst. 1992, L 316, s. 29; Zvl vyd 09/01, s. 213).


title: Věc C-336/17 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 8. února 2018 – HB a další v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Institucionální právo — Evropská občanská iniciativa ‚Ethics for Animals and Kids‘ — Ochrana volně se potulujících zvířat — Psychologický efekt na dospělé a děti — Odmítnutí registrace iniciativy z důvodu zjevného nedostatku pravomocí Evropské komise v dané oblasti — Nařízení (EU) č. 211/2011 — Článek 4 odst. 2 písm. b) — Článek 4 odst. 3“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/19

         Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 8. února 2018 – HB a další v. Evropská komise
   (Věc C-336/17 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Institucionální právo - Evropská občanská iniciativa ‚Ethics for Animals and Kids‘ - Ochrana volně se potulujících zvířat - Psychologický efekt na dospělé a děti - Odmítnutí registrace iniciativy z důvodu zjevného nedostatku pravomocí Evropské komise v dané oblasti - Nařízení (EU) č. 211/2011 - Článek 4 odst. 2 písm. b) - Článek 4 odst. 3“)
   (2018/C 142/25)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: HB, Robert Coates Smith, Hans Joachim Richter, Carmen Arsene, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanis, Nathalie Louise Klinge (zástupce: P. Brockmann, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupce: H. Krämer, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               HB, Robert Coates Smith, Hans Joachim Richter, Carmen Arsene, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanis a Nathalie Louise Klinge, na straně jedné, jakož i Evrospká komise, na straně druhé, ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 283, 28.8.2017.


title: Věc T-120/18: Žaloba podaná dne 20. února 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (500 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/61

         Žaloba podaná dne 20. února 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol v. EUIPO (500 PANORAMICZNYCH)
   (Věc T-120/18)
   (2018/C 142/79)
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Polsko) (zástupce: C. Rogula, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „500 PANORAMICZNYCH“ – Přihláška č. 15 299 712

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. prosince 2017 ve věci R 2201/2016-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               změnil rozhodnutí pátého odvolacího senátu v tom smyslu, že se odvolání žalobkyně vyhovuje a ochranná známka „500 PANORAMICZNYCH“ se zapisuje, a to vzhledem k tomu, že slovní označení „500 PANORAMICZNYCH“ nenaplňuje podmínky čl. 7 odst. 1 nařízení 2017/1001, zejména jeho písm. b) a c), a není tedy dán důvod pro zamítnutí zápisu ochranné známky,

         nebo

               —

               vzhledem k tomu, že slovní označení „500 PANORAMICZNYCH“ podle čl. 7 odst. 3 nařízení 2017/1001 nabylo rozlišovací způsobilost užíváním (sekundární rozlišovací způsobilost), a není tedy dán důvod pro zamítnutí zápisu ochranné známky, a zvláště není naplněna žádná z podmínek stanovených v čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a d);

         podpůrně,

               —

               zrušil rozhodnutí pátého odvolacího senátu a Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) uložil povinnost opětovně prozkoumat přihlášku slovního označení „500 PANORAMICZNYCH“ jako ochranné známky Evropské unie, tj. přihlášku č. 015299712, a přitom odstranil zejména stávající nesrovnalosti a určil, že slovní označení „500 PANORAMICZNYCH“ nenaplňuje podmínky čl. 7 odst. 1 nařízení 2017/1001, zejména jeho písm. b) a c), a proto není dán žádný absolutní důvod pro zamítnutí zápisu,

         nebo

               —

               že slovní označení „500 PANORAMICZNYCH“ podle čl. 7 odst. 3 nařízení 2017/1001 nabylo rozlišovací způsobilost užíváním (sekundární rozlišovací způsobilost), a není tedy dán důvod pro zamítnutí zápisu ochranné známky, a zvláště není naplněna žádná z podmínek stanovených v čl. 7 odst. 1 písm. b), c) a d);

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení 7 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení 2017/1001.


title: Věc T-159/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. března 2018 – Claro Sol Cleaning v. EUIPO – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Claro Sol Facility Services desde 1972 — Starší národní obrazová ochranná známka SOL — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/50

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. března 2018 – Claro Sol Cleaning v. EUIPO – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972)
   (Věc T-159/17) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Claro Sol Facility Services desde 1972 - Starší národní obrazová ochranná známka SOL - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
   (2018/C 142/66)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Claro Sol Cleaning, SLU (Madrid, Španělsko) (zástupce: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Solemo Oy (Helsinky, Finsko) (zástupci: M. Müller a A. Fottner, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. ledna 2017 (věc R 478/2016-1), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Solemo a Claro Sol Cleaning

      Výrok

               1.

               Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 9. ledna 2017 (věc R 478/2016-1) se zrušuje.

               2.

               Solemo Oy ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí náhrada nákladů řízení vynaložených společností Claro Sol Cleaning, SLU.

               3.

               EUIPO ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 195, 19.6.2017.


title: Věc C-102/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Köln (Německo) dne 13. února 2018 – Klaus Manuel Maria Brisch

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/35

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Köln (Německo) dne 13. února 2018 – Klaus Manuel Maria Brisch
   (Věc C-102/18)
   (2018/C 142/46)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Köln

      Účastník původního řízení

      Navrhovatel a stěžovatel: Klaus Manuel Maria Brisch

      Předběžné otázky

               1)

               Je pro žádost o vydání evropského dědického osvědčení podle čl. 65 odst. 2 nařízení č. 650/2012 (1) použití formuláře IV (příloha 4) vydaného podle poradního postupu podle čl. 81 odst. 2 nařízení č. 650/2012 na základě čl. 1 odst. 4 prováděcího nařízení, kterým se provádí nařízení č. 650/2012 (2), povinné nebo pouze fakultativní?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 650/2012 ze dne 4. července 2012 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a přijímání a výkonu veřejných listin v dědických věcech a o vytvoření evropského dědického osvědčení; Úř. věst. 2012, L 201, s. 107.

      (2)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1329/2014 ze dne 9. prosince 2014 , kterým se stanoví formuláře uvedené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 650/2012 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a přijímání a výkonu veřejných listin v dědických věcech a o vytvoření evropského dědického osvědčení; Úř. věst. 2014, L 359, s. 30.


title: Věc C-529/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. září 2017 Isabel Martín Osete proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 29. června 2017 ve věci T-427/16, Martín Osete v. EUIPO

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/19

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. září 2017 Isabel Martín Osete proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 29. června 2017 ve věci T-427/16, Martín Osete v. EUIPO
   (Věc C-529/17 P)
   (2018/C 142/26)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Isabel Martín Osete (zástupce: V. Wellens, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
   Usnesením ze dne 22. února 2018 Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc T-230/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2018 – Rstudio v. EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Slovní ochranná známka RSTUDIO — Starší slovní ochranná známka Evropské unie ER/STUDIO — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 47 odst. 2 a 3 nařízení 2017/1001)“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/50

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2018 – Rstudio v. EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO)
   (Věc T-230/17) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Slovní ochranná známka RSTUDIO - Starší slovní ochranná známka Evropské unie ER/STUDIO - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 47 odst. 2 a 3 nařízení 2017/1001)“)
   (2018/C 142/67)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Rstudio, Inc. (Boston, Massachusetts, Spojené státy americké) (zástupci: M. Edenborough, QC, a G. Smith, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Gája a D. Walicka, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Embarcadero Technologies, Inc. (San Francisco, Kalifornie, Spojené státy americké)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. února 2017 (věc R 493/2016) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Embarcadero Technologies a Rstudio.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Rstudio, Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 178, 6.6.2017.


title: Věc C-693/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 10. prosince 2017 společností BMB sp. z o.o. proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 3. října 2017 ve věci T-695/15, BMB sp. z o.o. v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/20

         Kasační opravný prostředek podaný dne 10. prosince 2017 společností BMB sp. z o.o. proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 3. října 2017 ve věci T-695/15, BMB sp. z o.o. v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Věc C-693/17 P)
   (2018/C 142/27)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: BMB sp. z o.o. (zástupce: K. Czubkowski, radca prawny)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu (prvního senátu) ze dne 3. září 2017 ve věci T-695/15, který byl navrhovatelce doručen dne 11. října 2017; a

               —

               zrušil rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. září 2015 ve věci R 1150/2012-3;

         Nebo podpůrně zrušil rozsudek a vrátil věc zpět Tribunálu v případě, že stav řízení nedovoluje Soudnímu dvoru přijmout rozhodnutí.
   V souladu s čl. 138 odst. 1 jednacího řádu by také Soudní dvůr měl:

               —

               uložit Ferrero Spa a EUIPO náhradu nákladů vynaložených v tomto řízení; a

               —

               uložit Ferrero Spa a EUIPO náhradu nákladů vynaložených navrhovatelkou v řízení před Tribunálem; a

               —

               uložit Ferrero Spa náhradu nákladů vynaložených v řízení před EUIPO týkajícím se rozhodnutí.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku navrhovatelka uvádí dva důvody.
   První důvod kasačního opravného prostředku spočívá v porušení čl. 25 odst. 1 písm. e) nařízení Rady (ES) ze dne 12. prosince 2001 č. 6/2002 o (průmyslových) vzorech Společenství (1) vzhledem k nesprávnému právnímu posouzení, podle něhož:

               i.

               je grafické znázornění starší ochranné známky zahrnuto ve sporném vzoru;

               ii.

               starší ochranná známka a sporný vzor si jsou velmi podobné; a

               iii.

               odvolací senát nepochybil, když rozhodl, že hrozí nebezpečí záměny starší ochranné známky se sporným vzorem.

         Druhý důvod kasačního opravného prostředku spočívá v porušení čl. 25 odst. 1 písm. e) nařízení Rady (ES) ze dne 12. prosince 2001 č. 6/2002 o (průmyslových) vzorech Společenství a zásady řádné správy a ochrany legitimního očekávání z důvodu nesprávného právního posouzení, podle něhož odkaz odvolacího senátu na čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (2) v bodě 33 rozhodnutí, je pouhá formální chyba, která neměla rozhodující vliv na řešení sporu, a není nutné zohledňovat vnitrostátní judikaturu týkající se staršího mezinárodního zápisu při posuzování rizika nebezpečí záměny.

      (1)  Úř. věst. 2002, L 3, s. 1.

      (2)  Nařízení Rady (ES) ze dne 26. února 2009 č. 207/2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 2009, L 78, s. 1).


title: Věc C-672/16: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA. v. Autoridade Tributária e Aduaneira „Řízení o předběžné otázce — Daň z přidané hodnoty — Směrnice o DPH — Osvobození pachtu nebo nájmu nemovitého majetku od daně — Možnost volby osob povinných k dani — Provedení členskými státy — Odpočet daně zaplacené na vstupu — Použití pro účely zdanitelných plnění osoby povinné k dani — Oprava původně provedeného odpočtu — Nepřípustnost“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/10

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. února 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA. v. Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Věc C-672/16) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty - Směrnice o DPH - Osvobození pachtu nebo nájmu nemovitého majetku od daně - Možnost volby osob povinných k dani - Provedení členskými státy - Odpočet daně zaplacené na vstupu - Použití pro účely zdanitelných plnění osoby povinné k dani - Oprava původně provedeného odpočtu - Nepřípustnost“)
   (2018/C 142/14)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA

      Žalovaná: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Výrok

   Články 167, 168, 184, 185 a 187 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musejí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví opravu původně odečtené daně z přidané hodnoty z důvodu, že budova, u níž bylo využito možnosti volby zdanění, je považována za budovu, která již není osobou povinnou k dani používána pro účely jejích zdanitelných plnění, když je tato budova po dobu delší než dva roky prázdná, přestože se ji osoba povinná k dani prokazatelně pokoušela během této doby pronajmout.

      (1)  Úř. věst. C 86, 20.3.2017.


title: Věc T-35/18: Žaloba podaná dne 19. ledna 2018 – La Marchesiana v. EUIPO – Marchesi Angelo (MARCHESI)

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/51

         Žaloba podaná dne 19. ledna 2018 – La Marchesiana v. EUIPO – Marchesi Angelo (MARCHESI)
   (Věc T-35/18)
   (2018/C 142/68)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: La Marchesiana Srl (Miláno, Itálie) (zástupci: M. Franzosi, F. Santonocito, A. Sobol, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Marchesi Angelo Srl (Miláno, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie MARCHESI sestávající ze sedmi tahů štětce v barvě oranžové, modré, žluté, červené, zelené, černé a fialové – Ochranná známka Evropské unie č. 4 187 159

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. listopadu 2017, ve spojených věcech R 1753/2016-4 a R 1802/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí změnil a v plném rozsahu zamítl žádost Angela Marchesiho o výmaz ochranné známky EU’159 z důvodu neužívání;

               —

               změnou napadeného rozhodnutí určil a prohlásil, že ochranná známka EU’159 byla řádně užívána v referenčním období v Evropské unii podle čl. 58 odst. 1 nařízení o ochranné známce Evropské unie pro výrobky/služby ve třídách 8 (Nářadí a nástroje s ručním pohonem, zejména kuchyňské náčiní), 16 (Papír, kartón, tiskárny, knihy, časopisy, materiály pro umělecké využití, kancelářské potřeby, učební pomůcky), 21 (Kuchyňské potřeby a nádoby pro domácnost nebo kuchyň, pánve, talíře, skleničky, skleněné a porcelánové výrobky a majolika), 29 (Potraviny živočišného původu, ovoce a konzervovaná, sušená a vařená zelenina; rosoly, džemy, kompoty; vejce, mléko a mléčné výrobky; jedlé oleje a tuky), 30 (Káva a náhražky kávy, čaj, kakao, cukr, rýže, mouka, chléb, těstoviny, cukrářské výrobky, zmrzliny, doplňkové látky používané ke zlepšení chuti potravin), 33 (Alkoholické nápoje), jakož i pro výrobky/služby ve třídách 30 (Káva), 41 (Vzdělávací činnost a odborná příprava, vzdělávací kurzy), 43 (Stravování, služby poskytované podniky, které se zavazují obstarat potraviny a nápoje připravené ke konzumaci poskytované bary, restauracemi, samoobslužnými restauracemi, jídelnami);

               —

               podpůrně částečnou změnou napadeného rozhodnutí zamítl žádost protistrany o výmaz ochranné známky EU’159 z důvodu neužívání ve vztahu k výrobkům a službám ve třídách 30 (Káva), 41 (Vzdělávací činnost a odborná příprava, vzdělávací kurzy), 43 (Stravování, služby poskytované podniky, které se zavazují obstarat potraviny a nápoje připravené ke konzumaci poskytované bary, restauracemi, samoobslužnými restauracemi, jídelnami);

               —

               uložil účastníku řízení, který nebude mít ve věci úspěch, náhradu nákladů tohoto řízení a řízení v obou předcházejících stupních.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Nesprávné hodnocení důkazů o užívání ve smyslu čl. 58 odst. 1 písm. a) a čl. 18 odst. 1 nařízení č. 2017/1001.


title: Věc T-122/18: Žaloba podaná dne 27. února 2018 – Lidl Stiftung v. EUIPO – Shimano Europe (PRO)

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/63

         Žaloba podaná dne 27. února 2018 – Lidl Stiftung v. EUIPO – Shimano Europe (PRO)
   (Věc T-122/18)
   (2018/C 142/81)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo) (zástupci: A. Berger a A. Marx, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Shimano Europe BV (Nunspeet, Nizozemsko).

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie PRO – Přihláška č. 14 468 904

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2017 ve věci R 1332/2017-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil a zamítl námitku č. 002654773 podanou proti přihlášce ochranné známky Evropské unie č. 014 468 904;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení;

               —

               uložil společnosti Shimano Europe B.V. náhradu nákladů řízení před EUIPO.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článku 7 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001;

               —

               Porušení článku 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001.


title: Věc C-7/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španělsko) dne 3. ledna 2018 – Modesto Jardón Lama v. Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španělsko) dne 3. ledna 2018 – Modesto Jardón Lama v. Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social
   (Věc C-7/18)
   (2018/C 142/29)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci původního řízení

      Odvolatel: Modesto Jardón Lama

      Žalovaní: Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social

      Předběžná otázka

   Je třeba článek 48 SFEU vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která jako podmínku pro odchod do předčasného starobního důchodu stanoví, že příslušející částka důchodu musí přesahovat minimální důchod, který by dotyčné osobě příslušel podle téže vnitrostátní právní úpravy, je-li tento „příslušející důchod“ vykládán jako skutečný důchod k tíži pouze příslušného členského státu (v tomto případě Španělska), aniž se do ní započítává také skutečný důchod, který by tato osoba mohla pobírat na základě jiné dávky stejného druhu k tíži jiného nebo jiných členských států?


title: Věc C-116/18: Žaloba podaná dne 14. února 2018 – Evropská komise v. Rumunsko

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/36

         Žaloba podaná dne 14. února 2018 – Evropská komise v. Rumunsko
   (Věc C-116/18)
   (2018/C 142/47)
   Jednací jazyk: rumunština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Samnadda, L. Nicolae a G. von Rintelen, zmocněnci)

      Žalované: Rumunsko

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Rumunsko tím, že do 10. dubna 2016 nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/26/EU ze dne 26. února 2014 o kolektivní správě autorského práva a práv s ním souvisejících a udělování licencí pro více území k právům k užití hudebních děl online na vnitřním trhu (1), nebo v každém případě tím, že o těchto předpisech neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 43 odst. 1 této směrnice;

               —

               uložit Rumunsku v souladu s ustanoveními čl. 260 odst. 3 SFEU zaplacení penále ve výši EUR 42 377,60 za každý den prodlení se splněním povinnosti sdělit předpisy k provedení směrnice 2014/26/EU ode dne vyhlášení rozsudku v této věci;

               —

               uložit Rumunsku náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V souladu s čl. 43 odst. 1 směrnice 2014/26/EU mají členské státy povinnost přijmout právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 10. dubna 2016 a neprodleně o nich uvědomit Komisi. Členským státům tudíž přísluší přijmout předpisy nezbytné k provedení směrnice do vnitrostátního práva ve stanovené lhůtě a uvědomit o těchto předpisech Komisi.
   Komise mimoto navrhuje uložit Rumunsku penále ve výši EUR 42 377,60 za každý den prodlení se splněním povinnosti sdělit předpisy k provedení směrnice 2014/26/EU ode dne vyhlášení rozsudku v této věci. Výše tohoto penále byla stanovena s přihlédnutím k závažnosti a době trvání protiprávního jednání, jakož i nutnosti zajistit odrazující účinek penále, na základě platební schopnosti tohoto členského státu.
   Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního práva uplynula dne 10. dubna 2016.

      (1)  Úř. věst. 2014, L 84, s. 72.


title: Věc C-10/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. ledna 2018 společností Marine Harvest ASA proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 26. října 2017 ve věci T-704/14, Marine Harvest ASA v. Evropská komise

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. ledna 2018 společností Marine Harvest ASA proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 26. října 2017 ve věci T-704/14, Marine Harvest ASA v. Evropská komise
   (Věc C-10/18 P)
   (2018/C 142/30)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Marine Harvest ASA (zástupce: R. Subiotto, QC)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zčásti či zcela zrušil rozsudek Tribunálu;

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 23. července 2014, nebo podpůrně zrušil pokuty uložené navrhovatelce tímto rozhodnutím, nebo ještě podpůrněji významně snížil výši pokut uložených navrhovatelce tímto rozhodnutím;

               —

               uložil Komisi povinnost nahradit náklady, které navrhovatelka vynaložila v tomto řízení a v řízení před Tribunálem;

               —

               v případě potřeby vrátil věc zpět Tribunálu k novému rozhodnutí v souladu s rozsudkem Soudního dvora;

               —

               přijal jakákoli jiná opatření, která považuje za vhodná.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu svého kasačního opravného prostředku uvádí navrhovatelka dva důvody.

               1.

               V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když v této věci neuplatnil čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 139/2004 (1).

                           a.

                           Zaprvé se dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu pojmu „jediné spojení“, když neuplatnil bod 20 odůvodnění nařízení č. 139/2004 jako základ pro výklad úmyslu unijního normotvůrce považovat za „jediné spojení“ všechny operace, které jsou „úzce propojeny propojením jejich podmínek“.

                           b.

                           Zadruhé se dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu odůvodnění čl. 7 odst. 2 nařízení č. 139/2004.

               2.

               V rámci druhého důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když uložil dvě pokuty za totéž jednání.

                           a.

                           Rozsudek je v rozporu se zásadou ne bis in idem, neboť ukládá Marine Harvest pokutu dvakrát za nabytí vlastnictví k 48,5 % podílu pana Maleka: 10 milionů eur na základě čl. 14 odst. 2 písm. a) nařízení č. 139/2004 za údajné uskutečnění spojení před jeho oznámením (údajné porušení čl. 4 odst. 1 nařízení č. 139/2004) a dále 10 milionů eur základě čl. 14 odst. 2 písm. b) nařízení č. 139/2004 za údajné uskutečnění spojení před jeho schválením (údajné porušení čl. 7 odst. 1 nařízení č. 139/2004).

                           b.

                           Podpůrně, rozsudek je v rozporu se zásadou pro započtení, jelikož nezohlednil první sankci při ukládání druhé sankce.

                           c.

                           Ještě podpůrněji, Tribunál se v rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení, když neuplatnil zásadu souběžnosti protiprávního jednání: údajné porušení oznamovací povinnosti podle čl. 4 odst. 1 je zvláštním druhem protiprávního jednání splývajícím s údajným porušením povinnosti zdržet se jednání podle čl. 7 odst. 1 I nařízení č. 139/2004, které je obecnějším protiprávním jednáním.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. 2004, L 24, s. 1; Zvl. vyd. 08/03, s. 40).


title: Věc T-123/18: Žaloba podaná dne 27. února 2018 – Bayer Intellectual Property v. EUIPO (Vyobrazení srdce)

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/64

         Žaloba podaná dne 27. února 2018 – Bayer Intellectual Property v. EUIPO (Vyobrazení srdce)
   (Věc T-123/18)
   (2018/C 142/82)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bayer Intellectual Property GmbH (Monheim am Rhein, Německo) (zástupci: V. von Bomhard a J. Fuhrmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (Vyobrazení srdce) – Přihláška č. 15 701 568

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2017, ve věci R 145/2017-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               vyhověl odvolání žalobkyně, které podala k odvolacímu senátu EUIPO;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2017/1001.


title: Věc C-9/17: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. března 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – řízení zahájené Marií Tirkkonen „Řízení o předběžné otázce — Veřejné zakázky — Směrnice 2004/18/ES — Řízení o zadávání veřejných zakázek na služby zemědělského poradenství — Existence veřejné zakázky — Systém získávání služeb spočívající v připuštění každého hospodářského subjektu, který splňuje předem stanovené podmínky, jako dodavatele — Systém, který není později přístupný dalším hospodářským subjektům“

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/12

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 1. března 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus – Finsko) – řízení zahájené Marií Tirkkonen
   (Věc C-9/17) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Směrnice 2004/18/ES - Řízení o zadávání veřejných zakázek na služby zemědělského poradenství - Existence veřejné zakázky - Systém získávání služeb spočívající v připuštění každého hospodářského subjektu, který splňuje předem stanovené podmínky, jako dodavatele - Systém, který není později přístupný dalším hospodářským subjektům“)
   (2018/C 142/16)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastnice původního trestního řízení

   Maria Tirkkonen

      za přítomnosti: Maaseutuvirasto

      Výrok

   Článek 1 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby musí být vykládán v tom smyslu, že takový zemědělský poradenský systém, o jaký se jedná v původním řízení, jehož prostřednictvím veřejný subjekt vybírá všechny hospodářské subjekty, které splňují požadavky na způsobilost stanovené výzvou k předkládání návrhů a úspěšně složily zkoušku uvedenou v předmětné výzvě, nepředstavuje veřejnou zakázku ve smyslu této směrnice, i když do tohoto zemědělského poradenského systému během omezené doby jeho platnosti nemůže být připuštěn žádný nový subjekt.

      (1)  Úř. věst. C 86, 20.3.2017.


title: Věc C-144/18 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. února 2018 River Kwai International Food Industry Co. Ltd proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 14. prosince 2017 ve věci T-460/14, Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) v. Rada Evropské unie

text:
               23.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/37

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. února 2018 River Kwai International Food Industry Co. Ltd proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 14. prosince 2017 ve věci T-460/14, Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) v. Rada Evropské unie
   (Věc C-144/18 P)
   (2018/C 142/49)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: River Kwai International Food Industry Co. Ltd (zástupci: F. Graafsma a J. Cornelis, advocaten)

      Další účastnice řízení: Association européenne des transformateurs de maïs doux (Evropské sdružení zpracovatelů kukuřice cukrové, AETMD), Rada Evropské unie, Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2017 ve věci T-460/14, Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) v. Rada Evropské unie; a

               —

               uložil žalované nahradit navrhovatelce náklady tohoto řízení o kasačním opravném prostředku, jakož i náklady řízení před Tribunálem ve věci T-460/14.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že závěry Tribunálu jsou stiženy několika nesprávnými právními posouzeními a zkreslením skutečností a důkazů, které mu byly předloženy. Navrhovatelka se proto domnívá, že napadený rozsudek by měl být zrušen.
   Navrhovatelka překládá tři důvody kasačního opravného prostředku.
   Zaprvé, napadený rozsudek tím, že se nezabývá námitkami navrhovatelky k přípustnosti původní žaloby – včetně čtvrtého žalobního důvodu – porušuje právo navrhovatelky na obhajobu před Tribunálem. Napadený rozsudek nepřihlíží k tvrzením navrhovatelky o nepřípustnosti, aniž uvádí důvody, proč nebylo nutné se námitkami navrhovatelky zabývat.
   Zadruhé, napadený rozsudek tím, že klasifikuje otázku rozdělení nákladů jako otázku týkající se určení běžné hodnoty a tudíž výpočtu dumpingového rozpětí, a nikoliv jako otázku týkající se existence trvalé změny okolností, zkreslil důkazy. Žádná tvrzení učiněné navrhovatelkou ani písemnost předložená z její strany v průběhu správního řízení nespojuje otázku rozdělení nákladů s výpočtem dumpingového rozpětí.
   Konečně, napadený rozsudek porušuje článek 10 základního nařízení (1), jakož i obecnou zásadu zákazu zpětné účinnosti, jelikož antidumpingové clo navrhovatelky bylo retroaktivně zvýšeno z 3,6 % na 12,8 %.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. 2009, L 343, s. 51).