title: Věc C-11/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 8. ledna 2021 – Deutsche Lufthansa AG v. IY a TP

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/21

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 8. ledna 2021 – Deutsche Lufthansa AG v. IY a TP
      (Věc C-11/21)
      (2021/C 88/29)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Köln

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Deutsche Lufthansa AG

         Žalovaní: IY, TP

         Předběžná otázka

      Představuje stávka vlastních zaměstnanců leteckého dopravce uskutečněná na základě výzvy odborové organizace mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1).


title: Věc C-12/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 8. ledna 2021 – Deutsche Lufthansa AG v. FL

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 8. ledna 2021 – Deutsche Lufthansa AG v. FL
      (Věc C-12/21)
      (2021/C 88/30)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Köln

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Deutsche Lufthansa AG

         Žalovaná: FL

         Předběžná otázka

      Představuje stávka vlastních zaměstnanců leteckého dopravce uskutečněná na základě výzvy odborové organizace mimořádnou okolnost ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1).


title: Věc C-17/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) dne 11. ledna 2021 – Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija v. SIA GM

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) dne 11. ledna 2021 – Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija v. SIA GM
      (Věc C-17/21)
      (2021/C 88/31)
      Jednací jazyk: lotyština

         Předkládající soud

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci původního řízení

         Žalovaná a navrhovatelka: Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

         Žalobkyně a odpůrkyně: SIA GM

         Další účastníci řízení: Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je třeba mít za to, že povinnost veřejného poskytovatele vykupovat elektřinu za vyšší než tržní cenu od výrobců, kteří vyrábějí elektřinu z obnovitelných zdrojů, na základě povinnosti konečných spotřebitelů platit úměrně své spotřebě, představuje zásah státu nebo ze státních prostředků ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie?

                  2)

                  Má se pojem „liberalizace trhu s elektřinou“ vykládat v tom smyslu, že liberalizace má být považována za uskutečněnou v okamžiku, kdy se objeví určité znaky volného trhu, jako například smlouvy, jež uzavírá veřejný poskytovatel s dodavateli z jiných členských států? Lze mít za to, že liberalizace trhu s elektřinou začíná v okamžiku, kdy právní předpisy přiznávají některým uživatelům elektřiny (například uživatelům elektřiny připojeným k dopravní síti nebo uživatelům elektřiny jiným než domácnostem, připojeným k distribuční síti) právo na změnu distributora elektřiny? Jaký dopad má vývoj regulace trhu s elektřinou v Lotyšsku, konkrétněji situace existující před rokem 2007, na posouzení podpor poskytnutých výrobcům elektřiny ve světle čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (pro účely odpovědi na první otázku)?

                  3)

                  Pokud z odpovědí na první a druhou otázku vyplyne, že podpora poskytnutá výrobcům elektřiny nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, znamená skutečnost, že žalobkyně působí v současnosti na liberalizovaném trhu s elektřinou a že zaplacení náhrady škody jí v současnosti přiznává výhodu v porovnání s ostatními hospodářskými subjekty působícími na dotčeném trhu, že náhrada škody musí být považována za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie?

                  4)

                  Pokud z odpovědí na první a druhou otázku vyplyne, že podpora poskytnutá výrobcům elektřiny představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, je třeba mít za to, v rámci kontroly státních podpor stanovené ve výše uvedeném ustanoven, že návrhové žádání, jímž se žalobkyně domáhá toho, aby jí byla poskytnuta náhrada škody, kterou utrpěla v důsledku neúplného naplnění zákonného práva na získání vyšší platby za vyrobenou elektřinu, představuje žádost o novou státní podporu nebo žádost o část státní podpory, která nebyla předtím vyplacena?

                  5)

                  Pokud bude čtvrtá předběžná otázka zodpovězena v tom smyslu, že žádost o náhradu škody musí být s přihlédnutím k předchozím okolnostem posuzována jako žádost o poskytnutí části státní podpory, která nebyla předtím vyplacena, vyplývá z čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, že v současnosti musí být o vyplacení výše uvedené státní podpory rozhodnuto na základě analýzy současného stavu trhu a s ohledem na platnou právní úpravu (včetně omezení, jež v současnosti existují s cílem zamezit nadměrným vyrovnávacím platbám)?

                  6)

                  Je pro účely výkladu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie relevantní skutečnost, že větrným elektrárnám, na rozdíl od vodních elektráren, byla v minulosti vyplácena státní podpora v plné výši?

                  7)

                  Je pro účely výkladu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie relevantní skutečnost, že náhrada škody je v současnosti vyplácena pouze některým z vodních elektráren, jež nezískaly státní podpory v plné výši?

                  8)

                  Musí se čl. 3 odst. 2 a čl. 7 odst. 1 nařízení Komise (EU) č. 1407/2013 ze dne 18. prosince 2013 o použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie na podporu de minimis (1) vykládat v tom smyslu, že je třeba mít za to, že podpora dotčená v projednávané věci splňuje podmínky stanovené pro podpory de minimis, neboť její výše nepřesahuje práh stanovený pro podpory de minimis? Musí se čl. 5 odst. 2 nařízení č. 1407/2013 vykládat v tom smyslu, že v projednávaném případě může skutečnost, že by bylo vyplacení náhrady utrpěné škody považováno za podporu de minimis, vést ke vzniku nepřípustné kumulace, s přihlédnutím k podmínkám pro zamezení nadměrných vyrovnávacích plateb uvedeným v rozhodnutí Komise SA.43140?

                  9)

                  Pokud se v projednávané věci bude mít za to, že byla poskytnuta/vyplacena státní podpora, musí se čl. 1 písm. b) a c) nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (2), vykládat v tom smyslu, že takové okolnosti, jako jsou okolnosti projednávaného případu, odpovídají nové státní podpoře a nikoli existující státní podpoře?

                  10)

                  Pokud bude devátá předběžná otázka zodpovězena kladně, musí se pro účely posouzení, zda je situace žalobkyně slučitelná s podporami, jež jsou považovány za existující podpory, na něž odkazuje čl. 1 písm. b) bod iv) nařízení 2015/1589, zohlednit jako počátek běhu promlčecí lhůty ve smyslu čl. 17 odst. 2 nařízení 2015/1589 jedině den, kdy došlo ke skutečnému vyplacení podpory?

                  11)

                  Pokud se bude mít za to, že byla poskytnuta/vyplacena státní podpora, musí se čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 2 odst. 1 a 3 nařízení 2015/1589 vykládat v tom smyslu, že takový postup oznámení státní podpory, jako je postup dotčený v projednávané věci, je považován za přiměřený, pokud vnitrostátní soud vyhoví žádosti o náhradu utrpěné škody pod podmínkou, že bude vydáno rozhodnutí Komise, jímž bude podpora schválena a jímž bude ministerstvu hospodářství nařízeno předat Komisi do dvou měsíců od vydání rozsudku příslušné prohlášení o podpoře obchodní činnosti?

                  12)

                  Je pro účely výkladu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie relevantní skutečnost, že je náhrada utrpěné škody vymáhána na subjektu veřejného sektoru (Komise pro regulaci veřejných služeb), který v minulosti nemusel takové náklady nést, jakož i skutečnost, že je rozpočet tohoto subjektu tvořen státními poplatky, jež platí poskytovatelé veřejných služeb patřící do regulovaných odvětví a které musí být určeny výhradně k pokrytí regulační činnosti?

                  13)

                  Je takový režim náhrady škody, jako je režim dotčený v projednávané věci, slučitelný se zásadami zakotvenými v unijním právu, jež jsou použitelné na regulovaná odvětví, konkrétně s článkem 12 a s bodem 30 odůvodnění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (3), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/140/ES ze dne 25. listopadu 2009 (4)?

         (1)  Úř. věst. 2013, L 352, s. 1.

         (2)  Úř. věst .2015, L 248, s. 9.

         (3)  Úř. věst. 2002, L 108, s. 21.

         (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/140/ES ze dne 25. listopadu 2009, kterou se mění směrnice 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací, směrnice 2002/19/ES o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení a směrnice 2002/20/ES o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (Úř. věst. 2009, L 337, s. 37).


title: Věc T-699/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. ledna 2021 – Polsko v. Komise („Životní prostředí – Směrnice 2010/75/EU – Průmyslové emise – Prováděcí rozhodnutí (EU) 2017/1442 – Velká spalovací zařízení – Závěry o nejlepších dostupných technikách (BAT) – Článek 16 odstavce 4 a 5 SEU – Článek 3 odstavce 2 a 3 Protokolu č. 36 o přechodných ustanoveních – Časová působnost zákona – Komitologie“)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 27. ledna 2021 – Polsko v. Komise
      (Věc T-699/17) (1)

      („Životní prostředí - Směrnice 2010/75/EU - Průmyslové emise - Prováděcí rozhodnutí (EU) 2017/1442 - Velká spalovací zařízení - Závěry o nejlepších dostupných technikách (BAT) - Článek 16 odstavce 4 a 5 SEU - Článek 3 odstavce 2 a 3 Protokolu č. 36 o přechodných ustanoveních - Časová působnost zákona - Komitologie“)
      (2021/C 88/32)
      Jednací jazyk: polština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Polská republika (zástupci: B. Majczyna a D. Krawczyk, zmocněnci)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: Ł. Habiak, K. Herrmann a R. Tricot, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: Bulharská republika (zástupkyně: E. Petranova a T. Mitova, zmocněnkyně), Maďarsko (zástupce: M. Fehér, zmocněnec)

         Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Belgické království (zástupkyně: M. Jacobs, zmocněnkyně), Francouzská republika (zástupci: J. Traband a A.-L. Desjonquères, zmocněnci), Švédské království (zástupkyně: C. Meyer-Seitz, H. Shev, L. Zettergren a A. Alriksson, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2017/1442 ze dne 31. července 2017, kterým se stanoví závěry o nejlepších dostupných technikách (BAT) podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU pro velká spalovací zařízení (Úř. věst. 2017, L 212, s. 1).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2017/1442 ze dne 31. července 2017, kterým se stanoví závěry o nejlepších dostupných technikách (BAT) podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU pro velká spalovací zařízení, se zrušuje.

                  2)

                  Účinky prováděcího rozhodnutí zrušeného na základě bodu 1 toho rozsudku jsou zachovány až do doby, než bude v přiměřené lhůtě, která nesmí přesáhnout dvanáct měsíců ode dne vyhlášení tohoto rozsudku, přijat nový akt, který ho má nahradit a bude přijat podle pravidel upravujících kvalifikovanou většinu stanovených v čl. 3 odst. 3 protokolu (č. 36) o přechodných ustanoveních.

                  3)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Polskou republikou.

                  4)

                  Belgické království, Bulharská republika, Francouzská republika, Maďarsko a Švédské království ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 412, 4.12.2017.


title: Věc T-691/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. ledna 2021 – KPN v. Komise („Hospodářská soutěž – Spojování podniků – Nizozemský trh s televizními službami a s telekomunikačními službami – Rozhodnutí, kterým se spojení podniků prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem a s Dohodou o EHP – Relevantní trh – Vertikální účinky – Zjevně nesprávné posouzení – Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 27. ledna 2021 – KPN v. Komise
      (Věc T-691/18) (1)

      („Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Nizozemský trh s televizními službami a s telekomunikačními službami - Rozhodnutí, kterým se spojení podniků prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem a s Dohodou o EHP - Relevantní trh - Vertikální účinky - Zjevně nesprávné posouzení - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2021/C 88/33)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: KPN BV (Rotterdam, Nizozemsko) (zástupci: P. van Ginneken a G. Béquet, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: H. van Vliet, G. Conte, J. Szczodrowski a F. van Schaik, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: VodafoneZiggo Group Holding BV (Amsterodam, Nizozemsko), Vodafone Group plc (Newbury, Spojené království), Liberty Global Europe Holding BV (Amsterodam) (zmocněnci: W. Knibbeler, E. Raedts, A. Pliego Selie a I. Lulof, advokáti)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2018) 3569 final ze dne 30. května 2018, kterým se spojení podniků za účelem získání výlučné kontroly společnosti Liberty Global nad společností Ziggo NV (věc COMP/M.7000 – Liberty Global/Ziggo) prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem a s Dohodou o Evropském hospodářském prostoru (EEE).

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti KPN BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 35, 28.1.2019.


title: Věc T-9/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. ledna 2021 – ClientEarth v. EIB („Životní prostředí – Financování elektrárny na biomasu v Galicii – Rozhodnutí správní rady EIB o schválení financování – Přístup k právní ochraně v záležitostech životního prostředí – Články 9 a 10 Aarhuské úmluvy – Články 10 až 12 nařízení (ES) č. 1367/2006 – Žádost o vnitřní přezkum – Odmítnutí žádosti jako nepřípustné – Přípustnost důvodu obrany – Povinnost uvést odůvodnění – Pojem ‚akt přijatý podle práva životního prostředí‘ – Pojem ‚akt s právně závaznými vnějšími účinky‘“)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 27. ledna 2021 – ClientEarth v. EIB
      (Věc T-9/19) (1)

      („Životní prostředí - Financování elektrárny na biomasu v Galicii - Rozhodnutí správní rady EIB o schválení financování - Přístup k právní ochraně v záležitostech životního prostředí - Články 9 a 10 Aarhuské úmluvy - Články 10 až 12 nařízení (ES) č. 1367/2006 - Žádost o vnitřní přezkum - Odmítnutí žádosti jako nepřípustné - Přípustnost důvodu obrany - Povinnost uvést odůvodnění - Pojem ‚akt přijatý podle práva životního prostředí‘ - Pojem ‚akt s právně závaznými vnějšími účinky‘“)
      (2021/C 88/34)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: ClientEarth (Londýn, Spojené království) (zástupci: J. Flynn, QC, H. Leith a S. Abram, barristers)

         Žalovaná: Evropská investiční banka (zástupci: G. Faedo a K. Carr, zmocněnkyně, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: F. Blanc a G. Gattinara, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí EIB oznámeného žalobkyni dopisem ze dne 30. října 2018, kterým se jako nepřípustná odmítá žádost o vnitřní přezkum rozhodnutí správní rady EIB ze dne 12. dubna 2018, kterým se schvaluje financování projektu elektrárny na biomasu v Galicii (Španělsko), kterou žalobkyně podala dne 9. srpna 2018 na základě článku 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst. 2006, L 264, s. 13) a rozhodnutí Komise 2008/50/ES ze dne 13. prosince 2007, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení č. 1367/2006, pokud jde o žádosti o vnitřní přezkum správních aktů (Úř. věst. 2008, L 13, s. 24).

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Evropské investiční banky (EIB) oznámené organizaci ClientEarth dopisem ze dne 30. října 2018, kterým se jako nepřípustná odmítá žádost o vnitřní přezkum rozhodnutí správní rady EIB ze dne 12. dubna 2018, kterým se schvaluje financování projektu elektrárny na biomasu v Galicii (Španělsko), kterou ClientEarth podala dne 9. srpna 2018 na základě článku 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství a rozhodnutí Komise 2008/50/ES ze dne 13. prosince 2007, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení č. 1367/2006, pokud jde o žádosti o vnitřní přezkum správních aktů, se zrušuje.

                  2)

                  EIB ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené organizací ClientEarth.

                  3)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 72, 25.2.2019.


title: Věc T-382/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. ledna 2021 – Turk Hava Yollari v. EUIPO – Sky (skylife) („Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie – Slovní ochranná známka skylife – Starší slovní ochranná známka Evropské unie SKY – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 27. ledna 2021 – Turk Hava Yollari v. EUIPO – Sky (skylife)
      (Věc T-382/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Slovní ochranná známka skylife - Starší slovní ochranná známka Evropské unie SKY - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 88/35)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Turk Hava Yollari AO (Istanbul, Turecko) (zástupkyně: R. Almaraz Palmero, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Ivanauskas a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Sky Ltd (Isleworth, Spojené království) (zástupkyně: A. Brackenbury, solicitor, a A. Zalewska, advokátka)

         Předmět

      Žaloba proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. dubna 2019 (věc R 880/2018-4) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Sky a Turk Hava Yollari.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Turk Hava Yollari AO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Sky Ltd.

         (1)  Úř. věst. C 270, 12.8.2019.


title: Věc T-817/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. ledna 2021 – Olimp Laboratories v. EUIPO – OmniVision (Hydrovision) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Hydrovision – Starší slovní ochranná známka Evropské unie Hylo-Vision – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 27. ledna 2021 – Olimp Laboratories v. EUIPO – OmniVision (Hydrovision)
      (Věc T-817/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Hydrovision - Starší slovní ochranná známka Evropské unie Hylo-Vision - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 88/36)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Olimp Laboratories sp. z o.o. (Dębica, Polsko) (zástupce: M. Kondrat, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: OmniVision GmbH (Puchheim, Německo) (zástupci: B. Sorg, D. Wiedemann a M. Ringer, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. září 2019 (věc R 2371/2018-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi OmniVision a Olimp Laboratories.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Olimp Laboratories sp. z o.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 27, 27.1.2020.


title: Věc T-829/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. ledna 2021 – Palírna U Zeleného stromu v. EUIPO – Bacardi (BLEND 42 VODKA) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie BLEND 42 VODKA – Starší slovní ochranná známka Evropské unie a starší mezinárodní obrazová ochranná známka 42 BELOW – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Relevantní veřejnost – Podobnost výrobků nebo služeb – Podobnost označení – Globální posouzení nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/28

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. ledna 2021 – Palírna U Zeleného stromu v. EUIPO – Bacardi (BLEND 42 VODKA)
      (Věc T-829/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie BLEND 42 VODKA - Starší slovní ochranná známka Evropské unie a starší mezinárodní obrazová ochranná známka 42 BELOW - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Relevantní veřejnost - Podobnost výrobků nebo služeb - Podobnost označení - Globální posouzení nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 88/37)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Palírna U Zeleného stromu a.s. (Ústí nad Labem, Česká republika) (zástupce: T. Chleboun, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Ivanauskas a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Bacardi & Co. Ltd (Meyrin, Švýcarsko) (zástupkyně: A. Parassina, advokátka)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. září 2019 (věc R 2531/2018-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Bacardi & Co. a Palírna U Zeleného stromu.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Palírna U Zeleného stromu a.s. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 54, 17.2.2020.


title: Věc T-831/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. ledna 2021 – Palírna U Zeleného stromu v. EUIPO – Bacardi (BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA) („Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA – Starší slovní ochranná známka Evropské unie a starší mezinárodní obrazová ochranná známka 42 BELOW – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Relevantní veřejnost – Podobnost výrobků nebo služeb – Podobnost označení – Globální posouzení nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. ledna 2021 – Palírna U Zeleného stromu v. EUIPO – Bacardi (BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA)
      (Věc T-831/19) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA - Starší slovní ochranná známka Evropské unie a starší mezinárodní obrazová ochranná známka 42 BELOW - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Relevantní veřejnost - Podobnost výrobků nebo služeb - Podobnost označení - Globální posouzení nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2021/C 88/39)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Palírna U Zeleného stromu a.s. (Ústí nad Labem, Česká republika) (zástupce: T. Chleboun, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: J. Ivanauskas a V. Ruzek, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Bacardi & Co. Ltd (Meyrin, Švýcarsko) (zástupkyně: A. Parassina, advokátka)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. září 2019 (věc R 2533/2018-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Bacardi & Co. a Palírna U Zeleného stromu.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Palírna U Zeleného stromu a.s. se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 54, 17.2.2020.


title: Věc T-287/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. ledna 2021 – Eggy Food v. EUIPO – (EGGY FOOD) („Ochranná známka Evropské unie – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie EGGY FOOD – Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu – Popisný charakter – Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 27. ledna 2021 – Eggy Food v. EUIPO – (EGGY FOOD)
      (Věc T-287/20) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie EGGY FOOD - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2021/C 88/40)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Eggy Food GmbH & Co. KG (Osnabrück, Německo) (zástupce: J. Eberhardt, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: E. Markakis, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. března 2020 (věc R 1316/2019-5) týkajícímu se přihlášky obrazového označení EGGY FOOD jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Eggy Food GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 222, 6. 7. 2020.


title: Věc T-533/20 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 22. ledna 2021 – Green Power Technologies v. Komise a Společný podnik ECSEL („Řízení o předběžných opatřeních – Grantové dohody uzavřené v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) – Vrácení vyplacených částek – Návrh na předběžné opatření – Neexistence naléhavosti“)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/32

      Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 22. ledna 2021 – Green Power Technologies v. Komise a Společný podnik ECSEL
      (Věc T-533/20 R)
      („Řízení o předběžných opatřeních - Grantové dohody uzavřené v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) - Vrácení vyplacených částek - Návrh na předběžné opatření - Neexistence naléhavosti“)
      (2021/C 88/42)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Green Power Technologies, SL (Bollullos de la Mitación, Španělsko) (zástupci: A. León González a A. Martínez Solís, advokáti)

         Žalovaní: Evropská komise (zástupci: J. Baquero Cruz a J. Estrada de Solà, zmocněnci), Společný podnik ECSEL (zástupkyně: A. Salaun, zmocněnkyně)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na odklad výkonu inkasního příkazu č. 4440200016 ze dne 17. června 2020 vydaného Společným podnikem ECSEL na částku 200 930,35 eura.

         Výrok

                  1)

                  Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

                  2)

                  O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-580/20: Usnesení Tribunálu ze dne 20. ledna 2021 – KC v. Komise („Žaloba na náhradu škody – Státní podpory – Stížnost – Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení – Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům – Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/32

      Usnesení Tribunálu ze dne 20. ledna 2021 – KC v. Komise
      (Věc T-580/20) (1)

      („Žaloba na náhradu škody - Státní podpory - Stížnost - Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení - Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2021/C 88/43)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: KC (zástupce: L. Frölich, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: B. Stromsky a C. Georgieva-Kecsmar, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 268 SFEU znějící na přiznání náhrady škody, kterou žalobkyně údajně utrpěla z důvodu, že Komise včas nezahájila formální vyšetřovací řízení v důsledku stížnosti žalobkyně v oblasti státních podpor (SA.46963).

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  KC se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 414, 30.11.2020.


title: Věc T-761/20: Žaloba podaná dne 20. prosince 2020 – European Dynamics Luxembourg v. ECB

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/33

      Žaloba podaná dne 20. prosince 2020 – European Dynamics Luxembourg v. ECB
      (Věc T-761/20)
      (2021/C 88/44)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: European Dynamics Luxembourg SA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupkyně: M. Sfyri, advokátka)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (ECB)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí ECB o vyloučení nabídek žalobkyně ze všech tří položek zadávacího řízení „Poskytování služeb a prací týkajících se realizace IT aplikací“ PRO-004801 (Položka č. 1), PRO-005110 (Položka č. 2) a PRO-005112 (Položka č. 3);

                  —

                  zrušil rozhodnutí orgánu ECB pro přezkum zadávání zakázek o zamítnutí odvolání podaného žalobkyní v souladu s přezkumným řízením, jak je vymezeno v oddíle VI.4 zadávací dokumentace výše uvedeného oznámení o zahájení zadávacího řízení a za podmínek stanovených v článku 39 rozhodnutí ECB 2016/2, kterým se stanoví pravidla pro zadávání zakázek;

                  —

                  zrušil všechna následná související rozhodnutí ECB, zejména každé rozhodnutí o zadání zakázky, které nebylo žalobkyni nikdy oznámeno;

                  —

                  přiznal náhradu škody podle článků 256, 268 a 340 SFEU, odpovídající ztrátě příležitosti k zadání zakázek nebo ztrátě příjmu odpovídajícího zisku, kterého by žalobkyně dosáhla, kdyby plnila zakázky, a náhradě za nemajetkovou újmu;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení a všech jiných výdajů, které jí vznikly v souvislosti s touto žalobou.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila několika zjevných nesprávných posouzení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná zavedla nová, vágní a neznámá kritéria ve fázi hodnocení nabídek.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že žalovaná zneužila své pravomoci.


title: Věc T-765/20: Žaloba podaná dne 31. prosince 2020 – The Floow v. Komise

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/33

      Žaloba podaná dne 31. prosince 2020 – The Floow v. Komise
      (Věc T-765/20)
      (2021/C 88/45)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: The Floow Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupci: A. Howard, Barrister, a J. Berry, Solicitor)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zcela nebo zčásti zrušil rozhodnutí Komise C(2020) 8138 final ze dne 17. listopadu 2020, kterým se nařizuje vrácení dotačních prostředků z programu Horizont 2020 ve výši 161 990,80 eur plus úroky za kontrolované období a zrušil platební výměr uvedený v článku 1 tohoto rozhodnutí; nebo

                  —

                  podpůrně, vrátil věc Komisi, aby znovu posoudila a nově stanovila nižší úroveň případného snížení (pokud vůbec nějaké), které by mohlo oprávněně vzniknout s ohledem na zásady stanovené Tribunálem; nebo

                  —

                  podpůrněji, uplatnil vlastní pravomoc Tribunálu k novému stanovení použitelné úpravy, která by se měla použít s ohledem na jakékoli změny způsobilých přímých a nepřímých nákladů, které Tribunál považuje za vhodné; a

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila závažných pochybení, pokud jde o právní posouzení, posouzení skutkového stavu, hodnocení a odůvodnění, a procesních nesrovnalostí při posuzování, zda žadatel splňuje požadavky na vedení záznamů v souladu s Dohodou o poskytnutí dotace.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila pochybení, pokud jde o právní posouzení, posouzení skutkového stavu a odůvodnění, když nezajistila, aby byly úpravy deklarovaných nákladů spravedlivé a přiměřené s ohledem na všechny okolnosti.


title: Věc T-5/21: Žaloba podaná dne 7. ledna 2021 – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt v. EEA

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/34

      Žaloba podaná dne 7. ledna 2021 – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt v. EEA
      (Věc T-5/21)
      (2021/C 88/46)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt (Helvoirt, Nizozemsko) (zástupce: J. Gebruers, advokát)

         Žalovaná: Evropská agentura pro životní prostředí (EEA)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil za přípustnou a opodstatněnou žalobu na neplatnost podanou proti rozhodnutí Evropské agentury pro životní prostředí (EEA) o odmítnutí předložit Soudnímu dvoru Evropské unie (dále jen „Soudní dvůr“) otázky týkající se správného výkladu přílohy III oddílu C páté odrážky směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (dále jen „směrnice 2008/50/ES“), které bylo žalované oznámeno e-mailem ze dne 9. listopadu 2020;

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  vrátil věc EEA, aby v souladu s návrhem žalobkyně předložila Soudnímu dvoru nezbytné otázky týkající se správného výkladu uvedeného ustanovení;

                  —

                  uložil EEA náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení článku 23 směrnice 2008/50/ES a přílohy III oddílu C této směrnice, porušení článku 267 SFEU, porušení článků 1 a 9 Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí (dále jen „Aarhuská úmluva“), porušení článku 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy a porušení článků 1 a 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 ze dne 23. dubna 2009 o Evropské agentuře pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací síti pro životní prostředí tím, že EEA odmítla předložit Soudnímu dvoru nezbytné otázky týkající se správného výkladu směrnice 2008/50/ES.

                              —

                              Na základě uvedených právních předpisů byla EEA povinna předložit Soudnímu dvoru otázky. Postup EEA a tím i napadené rozhodnutí je v rozporu s články 1 a 9 Aarhuské úmluvy. Podle článku 1 této úmluvy musí být na úrovni Unie zajištěn přístup k právní ochraně.

                              —

                              Úkolem EEA je poskytovat objektivní, spolehlivé a srovnatelné informace na evropské úrovni, na jejichž základě lze pak přijímat nezbytná opatření na ochranu životního prostředí. To rovněž znamená, že EEA musí být schopna poskytnout správné a právně závazné doporučení týkající se předpisu o maximální vzdálenosti od okraje vozovky, který je uveden v příloze III oddíle C páté odrážce směrnice 2008/50/ES, což v projednávané věci není možné bez předložení nezbytných otázek Soudnímu dvoru.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článků 47 a 51 Listiny základních práv Evropské unie a porušení článku 191 SFEU tím, že EEA brání právu na účinnou právní ochranu v rámci přiměřené lhůty před nezávislým soudem.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článku 267 SFEU tím, že EEA místo Soudního dvora rozhodla, že otázky položené žalobkyní zjevně nevyžadují odpověď.


title: Věc T-27/21: Žaloba podaná dne 20. ledna 2021 – Apple v. EUIPO – Swatch (THINK DIFFERENT)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/36

      Žaloba podaná dne 20. ledna 2021 – Apple v. EUIPO – Swatch (THINK DIFFERENT)
      (Věc T-27/21)
      (2021/C 88/48)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: I. Junkar, I. Fowler, M. Petersenn a B. Lüthge, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Swatch AG (Biel, Švýcarsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie THINK DIFFERENT – Ochranná známka Evropské unie č. 845 461

         Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. listopadu 2020, ve věci R 2012/2018-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem, vstoupí-li do řízení jako vedlejší účastník, náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 58 odst. 1 písm. a) ve spojení s článkem 18 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-28/21: Žaloba podaná dne 20. ledna 2021 – Apple v. EUIPO – Swatch (THINK DIFFERENT)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/37

      Žaloba podaná dne 20. ledna 2021 – Apple v. EUIPO – Swatch (THINK DIFFERENT)
      (Věc T-28/21)
      (2021/C 88/49)
      Jednaní jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: I. Junkar, I. Fowler, M. Petersenn a B. Lüthge, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Swatch AG (Biel, Švýcarsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie THINK DIFFERENT – Ochranná známka Evropské unie č. 4 415 063

         Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. listopadu 2020, ve věci R 2013/2018-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil žalovanému a další účastnici řízení před odvolacím senátem, vstoupí-li do řízení jako vedlejší účastník, náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 58 odst. 1 písm. a) ve spojení s článkem 18 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-32/21: Žaloba podaná dne 22. ledna 2021 – Daw v. EUIPO (Muresko)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/37

      Žaloba podaná dne 22. ledna 2021 – Daw v. EUIPO (Muresko)
      (Věc T-32/21)
      (2021/C 88/50)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Daw SE (Ober-Ramstadt, Německo) (zástupce: A. Haberl, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie Muresko – Ochranná známka Evropské unie č. 15 465 719

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. listopadu 2020, ve věci R 1686/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO povinnost zapsat žalobkyni u ochranné známky Evropské unie č. 15 465 719 Muresko senioritu národních ochranných známek PL č. 108 756 (den podání přihlášky: 4. dubna 1996) a DE č. 981 144 (den podání přihlášky: 24. února 1978);

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení článku 39 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

                  —

                  Porušení článku 40 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001.


title: Věc T-41/21: Žaloba podaná dne 26. ledna 2021 – QD v. Parlament

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/38

      Žaloba podaná dne 26. ledna 2021 – QD v. Parlament
      (Věc T-41/21)
      (2021/C 88/51)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobce: QD (zástupce: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil v plném rozsahu rozhodnutí kvestorů Evropského parlamentu ze dne 11. listopadu 2020, oznámené žalobci dne 16. listopadu 2020, kterým bylo s konečnou platností potvrzeno rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 18. května 2020, kterým bylo potvrzeno sdělení vedoucího oddělení „Odměňování a sociální práva poslanců Evropského parlamentu“ ze dne 11. června 2019, týkající se stanovení žalobcových nároků na starobní důchod;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobce v projednávané věci se domáhá zrušení, podle čl. 263 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodnutí kvestorů Evropského parlamentu ze dne 11. listopadu 2020, oznámeného žalobci dne 16. listopadu 2020, kterým bylo s konečnou platnosti potvrzeno rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 18. května 2020, kterým bylo potvrzeno sdělení vedoucího oddělení „Odměňování a sociální práva poslanců Evropského parlamentu“ ze dne 11. června 2019, týkající se stanovení žalobcových nároků na starobní důchod na základě přijetí rozhodnutí Úřadu předsednictva italské poslanecké sněmovny.
      Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že došlo ke zjevnému porušení obecných zásad unijního práva, zejména zásady ochrany legitimního očekávání, zásady právní jistoty, ochrany práva na vlastnictví, zásady proporcionality a zásady rovnosti. Žalobce dále poukazuje na zjevnou absurdnost sdělení, jež bylo s konečnou platností potvrzeno napadeným rozhodnutím, které údajně na evropské úrovni provádí nová pravidla italské poslanecké sněmovny bez uvedení jakéhokoli přiměřeného odůvodnění.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že došlo k nesprávnému uplatnění článku 75 Prováděcích opatření ke statutu poslanců. Toto ustanovení totiž spadá mezi přechodná ustanovení, která jsou ze své podstaty závěrečnými pravidly zaniklého systému a jejichž účelem je chránit právní situace upravené předchozí právní úpravou.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z různých formálních vad, jež souvisí zejména s: určením správného právního základu sdělení, které bylo s konečnou platností potvrzeno napadeným rozhodnutím; pravomocí vedoucího oddělení, který vydal předmětný akt; nedostatkem odůvodnění. Sdělení je totiž podle žalobce založeno na již zrušeném ustanovení, a jelikož jde o mimořádný administrativní akt, mělo být přijato předsednictvem Evropského parlamentu. Kromě toho sdělení, které bylo s konečnou platností potvrzeno napadeným rozhodnutím, neobsahuje odůvodnění, ani v něm není učiněn odkaz na akt, který by mohl odůvodnění obsahovat.


title: Věc T-45/21: Žaloba podaná dne 27. ledna 2021 – Ciano Trading & Services CT & S a další v. Komise

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/39

      Žaloba podaná dne 27. ledna 2021 – Ciano Trading & Services CT & S a další v. Komise
      (Věc T-45/21)
      (2021/C 88/52)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Ciano Trading & Services CT & S SpA (Fiumicino, Itálie), Silvia Brizio (Venaria Reale, Itálie), Laurence André (Grivegnée, Belgie), Lidia Pacitti (Neder-over-Heembeek, Belgie) (zástupkyně: S. Van Besien a D. Gillet, advokátky)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil tuto žalobu na neplatnost za přípustnou,

                  —

                  prohlásil tuto žalobu na neplatnost za opodstatněnou, a zrušil tedy napadené rozhodnutí,

                  —

                  uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 20. listopadu 2020 o zrušení výzvy k podání nabídky č. OIB/2019/CPN/039 nazvané „Udržitelný systém stravování pro Evropskou komisi v Bruselu a okolí“ předkládají žalobkyně dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení zásady ochrany legitimního očekávání. Žalobkyně tvrdí, že jim Komise před přijetím napadeného rozhodnutí poskytla konkrétní ujištění, že zaprvé bude již v lednu 2021 uzavřena nová koncesní smlouva na všechny části A, B a C v rámci zadávacího řízení č. OIB/2019/CPN/0039, zadruhé že platnost koncesní smlouvy na služby v rámci částí A a C, které jsou poskytovány žalobkyněmi, bude v případě prodlení v řízení o zadání veřejné zakázky č. OIB/2019/CPN/0039 prodloužena až do okamžiku, kdy Komise vybere nového poskytovatele pověřeného poskytováním těchto služeb, a zatřetí že pracovníci přidělení k provádění služeb v rámci částí A a C budou převedeni k novému poskytovateli služeb na základě kolektivní smlouvy č. 32a.
                  Taková konkrétní ujištění poskytnutá sotva několik dnů před tím, než bylo společnosti Ciano zasláno napadené rozhodnutí, vzbudila u žalobkyň podložené naděje, že pracovníci přidělení k provádění služeb v rámci částí A a C budou v každém případě převedeni k novému poskytovateli služeb.
                  Přijetím napadeného rozhodnutí, kterým se kompletně zrušuje zadávací řízení č. OIB/2019/CPN/0039 bez prodloužení platnosti koncesní smlouvy na části A a C, přitom Komise brání převedení těchto pracovníků, neboť v blízké budoucnosti nebude vybrán žádný nový poskytovatel služeb, a ubírá se přesně opačným směrem než ujištění, která poskytla.
                  Žalobkyně se tudíž domnívají, že Komise přijetím napadeného rozhodnutí za těchto okolností porušila zásadu ochrany legitimního očekávání.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zákazu zneužití práva. Žalobkyně se v tomto ohledu domnívají, že se Komise přijetím napadeného rozhodnutí dopustila zneužití svého práva upustit od veřejné zakázky, neboť jejím skutečným cílem bylo obejít uplatnění kolektivní smlouvy č. 32a a zabránit tak, aby byli k novému poskytovateli služeb převedeni zejména pracovníci přidělení k provádění služeb v části částí A a C. Komise mimoto několikrát od přijetí napadeného rozhodnutí projevila vůči žalobkyním nedostatek dobré vůle, zejména když dopisem sdělila, že koncesní smlouva mlčí o převzetí zaměstnanců společnosti Ciano případným novým koncesionářem, a když popírá použitelnost kolektivní smlouvy č. 32a, zatímco na ni koncesní smlouva výslovně odkazuje v ustanovení nadepsaném „převedení na základě smlouvy“ v oddíle týkajícím se pracovníků.
                  Žalobkyně se tedy domnívají, že Komise přijetím napadeného rozhodnutí za těchto okolností porušila zákaz zneužití práva.


title: Věc T-46/21: Žaloba podaná dne 26. ledna 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Yajun (PREMILITY)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/40

      Žaloba podaná dne 26. ledna 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Yajun (PREMILITY)
      (Věc T-46/21)
      (2021/C 88/53)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem: Liu Yajun (Šen-čen, Čína)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastník řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie PREMILITY – Přihláška k zápisu č. 17 899 016

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. listopadu 2020 ve věci R 881/2020-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se zamítnutím odvolání osoby, která podala námitky, potvrzuje rozhodnutí námitkového oddělení vydaného v námitkovém řízení B 3 065 346, v jehož důsledku by došlo k zápisu ochranné známky Evropské unie č. 17 899 016 PREMILITY (obrazová) pro výrobky spadající do tříd 11, 21, 22 a 28, pro které byla přihlašována;

                  —

                  uložil účastníkovi nebo účastníkům řízení, kteří vyjádří nesouhlas s touto žalobou, náhradu nákladu řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 47 odst. 2 a 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 a judikatury vycházející z rozsudku ze dne 11. března 2003, C-40/01, Ansul, EU:C:2003:145;

                  —

                  nesoudržnost rozhodnutí, potažmo nedodržení judikatury vycházející z rozsudku Soudního dvora ze dne 11. června 2020 ve věci C-115/19 P, China Construction Bank v. EUIPO (C-115/19 P, EU:C:2020:469), a z rozsudku Tribunálu ze dne 28. května 2020, Cinkciarz.pl v. EUIPO – MasterCard International (We IntelliGence the World a další) (T-84/19 a T-88/19 až T-98/19, EU:T:2020:231).


title: Věc T-47/21: Žaloba podaná dne 27. ledna 2021 – Cepewa v. EUIPO – Out of the blue (LIEBLINGSMENSCH)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/41

      Žaloba podaná dne 27. ledna 2021 – Cepewa v. EUIPO – Out of the blue (LIEBLINGSMENSCH)
      (Věc T-47/21)
      (2021/C 88/54)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cepewa GmbH (Karben, Německo) (zástupce: M. Gail, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Out of the blue KG (Lilienthal, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie LIEBLINGSMENSCH – Ochranná známka Evropské unie č. 16 566 531

         Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. listopadu 2020, ve věci R 918/2020-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) a b) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) a d) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 94 odst. 1 první věty nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 95 první věty nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-48/21: Žaloba podaná dne 27. ledna 2021 – Cepewa v. EUIPO – Out of the blue (Lieblingsmensch)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/41

      Žaloba podaná dne 27. ledna 2021 – Cepewa v. EUIPO – Out of the blue (Lieblingsmensch)
      (Věc T-48/21)
      (2021/C 88/55)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Cepewa GmbH (Karben, Německo) (zástupce: M. Gail, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Out of the blue KG (Lilienthal, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie Lieblingsmensch – Ochranná známka Evropské unie č. 16 581 332

         Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. listopadu 2020, ve věci R 917/2020-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) a b) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. b) a d) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 94 odst. 1 první věty nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 95 první věty nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-54/21: Žaloba podaná dne 29. ledna 2021 – OHB System v. Komise

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/42

      Žaloba podaná dne 29. ledna 2021 – OHB System v. Komise
      (Věc T-54/21)
      (2021/C 88/56)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: OHB System AG (Brémy, Německo) (zástupce: W. Würfel, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované o nezadání zakázky, jíž se týkalo zadávací řízení 2018/S 091-206089, žalobkyni, jakož i rozhodnutí o zadání této zakázky konkurentům,

                  —

                  uložil žalované předložení podkladů k zadávacímu řízení a umožnil žalobkyni úplný přístup ke spisu,

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby uplatňuje žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod: nezbytné vyloučení jednoho z konkurentů

                              —

                              Žalobkyně měla ze zadávacího řízení konkurenta, který zakázku získal, vyloučit. V průběhu zadávacího řízení získal jeden z hlavních spolupracovníků žalobkyně funkci u konkurenta. Byl obeznámen s obsahem i základními parametry nabídky žalobkyně a následně se podílel i na nabídce konkurenta.

                              —

                              Existoval tak důvod pro vyloučení z důvodu dohody směřující k narušení hospodářské soutěže a pokusu o získání důvěrných informací (čl. 136 odst. 1 písm. c) body ii) a v) a čl. 136 odst. 2 a 4 finančního nařízení). Žalovaná v rozporu s právem tyto důvody vyloučení nepřešetřila a konkurenta nevyloučila.

                              —

                              Navíc došlo k porušení zásady rovného zacházení při zadávání zakázky, konkrétně pak zásady tajné hospodářské soutěže. Podle judikatury Soudního dvora nesmí být zohledněna žádná nabídka, která není samostatná a nezávislá na jiných nabídkách.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod: mimořádně nízká nabídka

                              —

                              Žalovaná porušila ustanovení týkající se mimořádně nízkých nabídek. Měla přezkoumat nabídku konkurenta a vyřadit ji, jelikož nízká nabídka nebyla uspokojivě vysvětlena. Nabídková cena konkurenta je o mnoho nižší než nabídková cena žalobkyně a dalšího konkurenta.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod: nesprávné posouzení při hodnocení nabídky

                              —

                              Při hodnocení nabídky byly porušeny zásady transparentnosti, proporcionality, rovného zacházení a nediskriminace v oblasti zadávání zakázek (čl. 160 odst. 1 finančního nařízení). I při zohlednění posuzovací pravomoci veřejného zadavatele je hodnocení právně neobhajitelné. Opakovaně se opírá o věcně chybné předpoklady, jakož i o nepřiměřené a svévolné úvahy týkající se údajných „Weak Body“ v nabídce žalobkyně.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod: absence samostatného rozhodnutí žalované

                              —

                              Žalovaná nesplnila svou povinnost přijmout samostatné rozhodnutí o předmětné nabídce. Pouhé následné potvrzení výsledku hodnocení uvedeného v TEB Evaluation Report ESA není přípustné. To platí tím spíše v případě pochybností o správnosti hodnocení a u rozhodnutí o zadání zakázek spojených s vysokými náklady.


title: Věc T-57/21: Žaloba podaná dne 27. ledna 2021 – Maďarsko v. Komise

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/43

      Žaloba podaná dne 27. ledna 2021 – Maďarsko v. Komise
      (Věc T-57/21)
      (2021/C 88/57)
      Jednací jazyk: maďarština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Maďarská republika (zástupci: M. Z. Fehér a G. Koós zmocněnci)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2020/1734 ze dne 18. listopadu 2020, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (1), v části týkající se Maďarska, kterou se vylučují z financování Unii podpory vázané na plochu kvůli neprovedení dostatečného počtu kontrol na místě;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby uvádí žalobkyně jediný žalobní důvod.
      Podle žalobkyně Komise vyložila nesprávně výraz „příslušný orgán přiměřeně zvýší procentní podíl příjemců, u nichž bude v následujícím roce provedena kontrola na místě“, uvedený v článku 35 prováděcího nařízení č. 809/2014 (2) a na základě tohoto nesprávného výkladu zavedla nesprávnou praxi. Podle názoru žalobkyně je vyloučení založeno na tom, že Komise má ve svých pracovních dokumentech za to, že je vázána výkladem, který je jak věcně nesprávný, tak neodpovídající uvedenému ustanovení nařízení.
      Přijetím pracovních dokumentů Komise prakticky zbavila členské státy pravomoci určit samy procentní podíl příjemců, u nichž považují za nezbytné provést kontrolu na místě. Napadené vyloučení je protiprávní, jelikož Komise v rozporu s tím, co stanoví nařízení, určuje za použití konkrétní metody výpočtu jediné zvýšení procentního podílu kontrol považované za správné. Toto určení kromě toho postrádá věcný základ, jelikož Komise nezohledňuje rozdíly mezi kontrolami členských států a jejich účinností.

         (1)  Úř. věst. 2020, L 390, s. 10.

         (2)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 809/2014 ze dne 17. července 2014, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o integrovaný administrativní a kontrolní systém, opatření pro rozvoj venkova a podmíněnost (Úř. věst. 2014, L 227, s. 69).


title: Věc T-66/21: Žaloba podaná dne 1. února 2021 – Precisis v. EUIPO – Easee (EASEE)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/44

      Žaloba podaná dne 1. února 2021 – Precisis v. EUIPO – Easee (EASEE)
      (Věc T-66/21)
      (2021/C 88/58)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Precisis AG (Heidelberg, Německo) (zástupkyně: I. Fowler a C. Stöber, advokátky)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Easee BV (Amsterdam, Nizozemsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie EASEE – Přihláška č. 15 514 706

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. listopadu 2020 ve věci R 2948/2019-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil žalované a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení, vstoupí-li do řízení jako vedlejší účastnice.

         Dovolávaný žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-67/21: Žaloba podaná dne 1. února 2021 – ultra air v. EUIPO – Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/45

      Žaloba podaná dne 1. února 2021 – ultra air v. EUIPO – Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international)
      (Věc T-67/21)
      (2021/C 88/59)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: ultra air GmbH (Hilden, Německo) (zástupce: C. König, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie ultrafilter international – Ochranná známka Evropské unie č. 1 121 839

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 5. listopadu 2020, ve věci R 271/2020-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti Donaldson Filtration Deutschland GmbH v případě, že by jí byl povolen vstup do řízení jako vedlejší účastnice řízení, náhradu nákladů řízení a nákladů řízení před odvolacím senátem.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení článku 67 ve spojení s čl. 63 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-545/19: Usnesení Tribunálu ze dne 28. ledna 2021 – Global Steel Wire a další v. Komise

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/46

      Usnesení Tribunálu ze dne 28. ledna 2021 – Global Steel Wire a další v. Komise
      (Věc T-545/19) (1)

      (2021/C 88/61)
      Jednací jazyk: španělština
      Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 319, 23.9.2019.


title: Věc T-16/20: Usnesení Tribunálu ze dne 20. ledna 2021 – Hub Culture v. EUIPO – PayPal (VEN)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/46

      Usnesení Tribunálu ze dne 20. ledna 2021 – Hub Culture v. EUIPO – PayPal (VEN)
      (Věc T-16/20) (1)

      (2021/C 88/62)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda desátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 61, 24.2.2020.


title: Věc T-166/20: Usnesení Tribunálu ze dne 20. ledna 2021 – JD v. EIB

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/46

      Usnesení Tribunálu ze dne 20. ledna 2021 – JD v. EIB
      (Věc T-166/20) (1)

      (2021/C 88/63)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 201, 15.6.2020.


title: Věc T-478/20: Usnesení Tribunálu ze dne 20. ledna 2021 – Bigben Connected v. EUIPO – Forsee Power (FORCE POWER)

text:
               15.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 88/46

      Usnesení Tribunálu ze dne 20. ledna 2021 – Bigben Connected v. EUIPO – Forsee Power (FORCE POWER)
      (Věc T-478/20) (1)

      (2021/C 88/64)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 304, 14.9.2020.


title: Rozsudek Soudního dvora ze dne 22. prosince 2020 ve věci E-10/19 Bergbahn Aktiengesellschaft Kitzbühel v. Meleda Anstalt (směrnice (EU) 2015/849 – boj proti praní peněz – informace o skutečném vlastnictví – předcházení využívání finančního systému k praní peněz a financování terorismu – adekvátní, přesné a aktuální informace – minimalizace údajů) 2021/C 141/12

text:
               22.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/12

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
      ze dne 22. prosince 2020
      ve věci E-10/19
      Bergbahn Aktiengesellschaft Kitzbühel v. Meleda Anstalt

            (směrnice (EU) 2015/849 – boj proti praní peněz – informace o skutečném vlastnictví – předcházení využívání finančního systému k praní peněz a financování terorismu – adekvátní, přesné a aktuální informace – minimalizace údajů)

      (2021/C 141/12)
      Ve věci E-10/19, Bergbahn Aktiengesellschaft Kitzbühel v. Meleda Anstalt — ŽÁDOST podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora podaná k Soudnímu dvoru Knížecím odvolacím soudem (Fürstliches Obergericht) ohledně výkladu směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES, vynesl Soudní dvůr ve složení Páll Hreinsson, předseda, Per Christiansen (soudce-zpravodaj) a Bernd Hammermann, soudci, dne 22. prosince 2020 rozsudek, jehož výrok zní:

                  1.

                  Ustanovení čl. 30 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu musí být vykládáno v tom smyslu, že vyžaduje, aby právnická osoba přijala přiměřená opatření s cílem potvrdit totožnost svého skutečného majitele, například tím, že požaduje podkladovou dokumentaci, pokud okolnosti situace vyvolávají pochybnosti o přesnosti obdržených informací.

                  2.

                  Povinnost právnické osoby podle čl. 30 odst. 1 směrnice (EU) 2015/849 nemění ani skutečnost, že vlastnický subjekt je právnickou osobou se sídlem ve státě EHP, ani profese členů jeho správní rady.

                  3.

                  Je na předkládajícím soudu, aby ověřil, do jaké míry jsou informace o skutečném vlastnictví zpracovávány v souladu se zásadou minimalizace údajů uvedenou v čl. 5 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2016/679 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, tedy že jsou adekvátní, relevantní a omezené na rozsah nezbytný k identifikaci skutečného majitele, a v případě potřeby k potvrzení totožnosti skutečného majitele.

                  4.

                  Ustanovení čl. 3 bodu 6 písm. b) bodu v) a písm. c) směrnice (EU) 2015/849 nelze vykládat tak, že komukoli ukládají povinnost prokázat neexistenci nepřímého vlastnictví nebo kontrolu v konečném důsledku vykonávanou fyzickou osobou.

                  5.

                  Směrnice (EU) 2015/849 nevyžaduje, aby právnická osoba zahájila soudní řízení proti svému vlastnickému subjektu za účelem získání informací o skutečném majiteli.


title: Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO předložená soudem Héraðsdómur Reykjavíkur ve věci Zvonimir Cogelja v. Ředitelství pro zdraví (Věc E-17/20) 2021/C 141/13

text:
               22.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/13

      Žádost o poradní stanovisko Soudního dvora ESVO předložená soudem Héraðsdómur Reykjavíkur ve věci Zvonimir Cogelja v. Ředitelství pro zdraví
      (Věc E-17/20)
      (2021/C 141/13)
      Dopisem ze dne 8. prosince 2020, který podatelna Soudního dvora ESVO obdržela dne 8. prosince 2020, požádal Héraðsdómur Reykjavíkur (okresní soud v Reykjavíku) Soudní dvůr ESVO o poradní stanovisko ve věci Zvonimir Cogelja v. Ředitelství pro zdraví k této otázce:
      Vyžaduje článek 25 směrnice 2005/36/ES o uznávání odborných kvalifikací (viz rovněž čl. 3 odst. 1 písm. c) a články 21 a 26 uvedené směrnice), aby stát EHP, který vydává doklad o dosažené kvalifikaci (nazývaný „průkaz specializace“ (islandsky: sérfræðileyfi)) lékaři, jehož kvalifikace se v jiných státech EHP uznává automaticky, musel sám poskytnout odbornou přípravu, k jejímuž uznání má vydání takového dokladu sloužit, takže pokud se odborná příprava v daném státě EHP neuskutečnila, tento stát takový doklad nevydá?


title: Věc C-746/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. března 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Riigikohus – Estonsko) – trestní řízení proti H.K. („Řízení o předběžné otázce – Zpracování osobních údajů v odvětví elektronických komunikací – Směrnice 2002/58/ES – Poskytovatelé služeb elektronických komunikací – Důvěrný charakter sdělení – Omezení – Článek 15 odst. 1 – Články 7, 8 a 11, jakož i čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie – Právní předpis, který stanoví poskytovatelům služeb elektronických komunikací povinnost plošného a nerozlišujícího uchovávání provozních a lokalizačních údajů – Přístup vnitrostátních orgánů k uchovávaným údajům pro účely vyšetřování – Boj proti trestné činnosti obecně – Povolení udělené státním zastupitelstvím – Použití údajů v rámci trestního řízení jakožto důkazů – Přípustnost“)

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/2

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. března 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Riigikohus – Estonsko) – trestní řízení proti H.K.
      (Věc C-746/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Zpracování osobních údajů v odvětví elektronických komunikací - Směrnice 2002/58/ES - Poskytovatelé služeb elektronických komunikací - Důvěrný charakter sdělení - Omezení - Článek 15 odst. 1 - Články 7, 8 a 11, jakož i čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie - Právní předpis, který stanoví poskytovatelům služeb elektronických komunikací povinnost plošného a nerozlišujícího uchovávání provozních a lokalizačních údajů - Přístup vnitrostátních orgánů k uchovávaným údajům pro účely vyšetřování - Boj proti trestné činnosti obecně - Povolení udělené státním zastupitelstvím - Použití údajů v rámci trestního řízení jakožto důkazů - Přípustnost“)
      (2021/C 148/02)
      Jednací jazyk: estonština

         Předkládající soud

      Riigikohus

         Účastnice původního trestního řízení

      H.K.

         Za přítomnosti: Prokuratuur

         Výrok

                  1)

                  Článek 15 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/136/ES ze dne 25. listopadu 2009, ve spojení s články 7, 8 a 11, jakož i s čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie, musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která pro účely prevence, vyšetřování, odhalování a stíhání trestných činů umožňuje orgánům veřejné moci přístup k souboru provozních nebo lokalizačních údajů, z nichž mohou vyplynout informace o komunikaci uživatele prostředku elektronické komunikace nebo o umístění koncových zařízení, která používá, a z nichž lze vyvodit přesné závěry o jeho soukromém životě, přičemž tento přístup není vyhrazen pouze pro řízení, jejichž cílem je boj proti závažné trestné činnosti nebo předcházení závažnému ohrožení veřejné bezpečnosti, a to bez ohledu na délku období, ve vztahu k němuž je přístup k uvedeným údajům požadován, a na množství či povahu údajů dostupných v souvislosti s takovým obdobím.

                  2)

                  Článek 15 odst. 1 směrnice 2002/58, ve znění směrnice 2009/136, ve spojení s články 7, 8 a 11, jakož i s čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv, musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která přiznává státnímu zastupitelství, jež vede přípravné řízení a v následném řízení případně vykonává úlohu veřejného žalobce, pravomoc povolit orgánu veřejné moci přístup k provozním a lokalizačním údajům pro účely přípravného řízení.

         (1)  Úř. věst. C 54, 11.2.2019.


title: Věc C-824/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. března 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelnego Sądu Administracyjnego – Polsko) – A.B., C.D., E.F., G.H., I.J v. Krajowa Rada Sądownictwa („Řízení o předběžné otázce – Článek 2 a čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU – Právní stát – Účinná právní ochrana – Zásada nezávislosti soudů – Postup jmenování do funkce soudce Sądu Najwyższego (Nejvyšší soud, Polsko) – Jmenování do funkce prezidentem Polské republiky na základě usnesení Národní rady soudnictví – Nedostatečná nezávislost této Rady – Neúčinnost prostředku nápravy k soudu, který lze podat proti takovému usnesení – Nález Trybunału Konstytucyjnego (Ústavní soud, Polsko), kterým se zrušuje ustanovení, na němž je založena pravomoc předkládajícího soudu – Přijetí právní úpravy, která stanoví zastavení řízení ze zákona o již projednávaných věcech a vylučuje v těchto věcech budoucí podání jakéhokoli prostředku soudní nápravy – Článek 267 SFEU – Možnost a/nebo povinnost vnitrostátních soudů podat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce a trvat na ní – Článek 4 odst. 3 SEU – Zásada loajální spolupráce – Přednost unijního práva – Pravomoc nepoužít vnitrostátní ustanovení, která jsou v rozporu s unijním právem“)

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/3

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. března 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelnego Sądu Administracyjnego – Polsko) – A.B., C.D., E.F., G.H., I.J v. Krajowa Rada Sądownictwa
      (Věc C-824/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 2 a čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU - Právní stát - Účinná právní ochrana - Zásada nezávislosti soudů - Postup jmenování do funkce soudce Sądu Najwyższego (Nejvyšší soud, Polsko) - Jmenování do funkce prezidentem Polské republiky na základě usnesení Národní rady soudnictví - Nedostatečná nezávislost této Rady - Neúčinnost prostředku nápravy k soudu, který lze podat proti takovému usnesení - Nález Trybunału Konstytucyjnego (Ústavní soud, Polsko), kterým se zrušuje ustanovení, na němž je založena pravomoc předkládajícího soudu - Přijetí právní úpravy, která stanoví zastavení řízení ze zákona o již projednávaných věcech a vylučuje v těchto věcech budoucí podání jakéhokoli prostředku soudní nápravy - Článek 267 SFEU - Možnost a/nebo povinnost vnitrostátních soudů podat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce a trvat na ní - Článek 4 odst. 3 SEU - Zásada loajální spolupráce - Přednost unijního práva - Pravomoc nepoužít vnitrostátní ustanovení, která jsou v rozporu s unijním právem“)
      (2021/C 148/03)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: A.B., C.D., E.F., G.H., I.J

         Žalovaná: Krajowa Rada Sądownictwa

         za přítomnosti: Prokuratora Generalnego, Rzecznika Praw Obywatelskich

         Výrok

                  1)

                  V případě změn ve vnitrostátním právním řádu, které zaprvé zbavují vnitrostátní soud jeho pravomoci rozhodovat v prvním a posledním stupni o odvoláních podaných kandidáty na funkce soudců takového soudu, jako je Sąd Najwyższy (Nejvyšší soud, Polsko), proti rozhodnutím takového orgánu, jako je Krajowa Rada Sądownictwa (Národní rada soudnictví, Polsko), nenavrhnout prezidentu Polské republiky jejich kandidaturu, ale navrhnout kandidaturu jiných kandidátů za účelem jmenování do těchto funkcí, které zadruhé stanoví zastavení řízení ze zákona o takových odvoláních, pokud ještě probíhají, tím, že vylučují možnost jejich posouzení nebo jejich opětovného podání, a které zatřetí takto zbavují takový vnitrostátní soud možnosti získat odpověď na předběžné otázky, které položil Soudnímu dvoru:

                              —

                              musí být článek 267 SFEU a čl. 4 odst. 3 SEU vykládány v tom smyslu, že brání takovým změnám, pokud se jeví, což musí posoudit předkládající soud na základě všech relevantních skutečností, že specifickými důsledky těchto změn bylo zabránit Soudnímu dvoru, aby rozhodl o takových předběžných otázkách, jako jsou otázky, které mu byly položeny tímto soudem, a vyloučit jakoukoli možnost budoucího zopakování otázek podobných těmto otázkám vnitrostátním soudem;

                              —

                              musí být čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU vykládán v tom smyslu, že brání takovým změnám, pokud se jeví, což musí posoudit předkládající soud na základě všech relevantních skutečností, že tyto změny mohou vyvolat u jednotlivců legitimní pochybnosti o neovlivnitelnosti soudců jmenovaných prezidentem Polské republiky na základě uvedených rozhodnutí Krajowe Rady Sądownictwa (Národní rada soudnictví) vnějšími skutečnostmi, zejména přímými nebo nepřímými vlivy polské zákonodárné a výkonné moci, a o jejich neutralitě ve vztahu ke střetávajícím se zájmům, a mohou tak vést k tomu, že se tito soudci nebudou jevit jako nezávislí nebo nestranní, což může narušit důvěru, kterou v demokratické společnosti a právním státě musí vzbuzovat justice u jednotlivců.

                        V případě prokázaného porušení uvedených článků musí být zásada přednosti unijního práva vykládána v tom smyslu, že předkládající soud musí upustit od použití dotčených změn bez ohledu na to, zda mají legislativní či ústavní původ, a v důsledku toho nadále vykonávat pravomoc, kterou měl k rozhodování sporů, jež mu byly předloženy před zavedením těchto změn.

                  2)

                  Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání ustanovením, kterými se mění stav platného vnitrostátního práva a podle nichž:

                              —

                              zaprvé bez ohledu na to, zda kandidát na funkci soudce takového soudu, jako je Sąd Najwyższy (Nejvyšší soud, Polsko), podal odvolání proti rozhodnutí takového orgánu, jako je Krajowa Rada Sądownictwa (Národní rada soudnictví, Polsko), kterým nebyla vybrána jeho kandidatura, ale kterým byli prezidentovi Polské republiky navrženi jiní kandidáti, má toto rozhodnutí konečnou povahu v rozsahu, v němž navrhuje tyto jiné kandidáty, takže toto odvolání nebrání jmenování posledně uvedených prezidentem Polské republiky, a případné zrušení uvedeného rozhodnutí v rozsahu, v němž nenavrhlo odvolatele na jmenování, nemůže vést k novému posouzení situace posledně uvedeného pro účely případného obsazení dotčené funkce, a

                              —

                              zadruhé takové odvolání nemůže být založeno na tvrzení o nesprávném posouzení otázky, zda kandidáti splnili kritéria, která jsou zohledňována při rozhodování o předložení návrhu na jmenování,

                        pokud se jeví, což musí posoudit předkládající soud na základě všech relevantních skutečností, že tato ustanovení mohou vyvolat u jednotlivců legitimní pochybnosti o neovlivnitelnosti soudců takto jmenovaných prezidentem Polské republiky na základě rozhodnutí Krajowe Rady Sądownictwa (Národní rada soudnictví) vnějšími skutečnostmi, zejména přímými nebo nepřímými vlivy polské zákonodárné a výkonné moci, a o jejich neutralitě ve vztahu ke střetávajícím se zájmům, a mohou tak vést k tomu, že se tito soudci nebudou jevit jako nezávislí nebo nestranní, což může narušit důvěru, kterou v demokratické společnosti a právním státě musí vzbuzovat justice u jednotlivců.
                  V případě prokázaného porušení čl. 19 odst. 1 druhého pododstavce SEU musí být zásada přednosti unijního práva vykládána v tom smyslu, že předkládající soud musí upustit od použití uvedených ustanovení a použít namísto nich dříve platná vnitrostátní ustanovení a současně sám provést soudní přezkum v nich stanovený.

         (1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.


title: Věc C-425/19 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. března 2021 – Evropská komise v. Italská republika, Banca Popolare di Bari Società Cooperativa per Azioni, Fondo interbancario di tutela dei depositi, Banca d'Italia („Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Zásah soukromoprávního mezibankovního konsorcia ve prospěch jednoho ze svých členů – Schválení zásahu centrální bankou členského státu – Pojem ‚státní podpora‘ – Přičitatelnost státu – Státní prostředky – Indicie umožňující dovodit přičitatelnost opatření – Zkreslení právního a skutkového stavu – Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem“)

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/4

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. března 2021 – Evropská komise v. Italská republika, Banca Popolare di Bari Società Cooperativa per Azioni, Fondo interbancario di tutela dei depositi, Banca d'Italia
      (Věc C-425/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Zásah soukromoprávního mezibankovního konsorcia ve prospěch jednoho ze svých členů - Schválení zásahu centrální bankou členského státu - Pojem ‚státní podpora‘ - Přičitatelnost státu - Státní prostředky - Indicie umožňující dovodit přičitatelnost opatření - Zkreslení právního a skutkového stavu - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem“)
      (2021/C 148/04)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: P. Stancanelli, L. Flynn, A. Bouchagiar a D. Recchia, zmocněnci)

         Další účastníci řízení: Italská republika (zástupci: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. Gentilim a S. Fiorentinem, avvocati dello Stato), Banca Popolare di Bari SCpA, dříve Tercas-Cassa di risparmio della provincia di Teramo SpA (Banca Tercas SpA) (zástupci: původně A. Santa Maria, M. Crisostomo, E. Gambaro a F. Mazzocchi, avvocati, poté A. Santa Maria, M. Crisostomo a E. Gambaro, avvocati), Fondo interbancario di tutela dei depositi (zástupci: M. Siragusa, G. Scassellati Sforzolini, G. Faella a A. Comino, avvocati), Banca d’Italia (zástupci: M. Perassi, M. Todino, L. Sciotto a O. Capolino, avvocati)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 238, 15.7.2019


title: Věc C-329/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Okręgowym w Słupsku (Polsko) dne 22. července 2020 – Raiffeisen Bank lnternational AG v. UI, MB

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/5

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Okręgowym w Słupsku (Polsko) dne 22. července 2020 – Raiffeisen Bank lnternational AG v. UI, MB
      (Věc C-329/20)
      (2021/C 148/05)
      Jednací jazyk: polština

         Předkládající soud:

      Sąd Okręgowy w Słupsku

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Raiffeisen Bank lnternational AG

         Žalovaní: UI, MB
      Soudní dvůr (osmý senát) usnesením ze dne 11. února 2021 rozhodl, že žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sądem Okręgowym w Słupsku (Polsko) dne 22. července 2020 je zjevně nepřípustná.


title: Věc C-653/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. prosince 2020 Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 23. září 2020 ve věci T-174/19, Guillaume Vincenti v. EUIPO

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/5

      Kasační opravný prostředek podaný dne 2. prosince 2020 Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 23. září 2020 ve věci T-174/19, Guillaume Vincenti v. EUIPO
      (Věc C-653/20 P)
      (2021/C 148/06)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Lukošiūtė a K. Tóth, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

         Další účastník řízení: Guillaume Vincenti

         Návrhová žádání účastníka podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  1.

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020 ve věci T-174/19, Guillaume Vincenti v. EUIPO;

                  2.

                  určil, že navrhovateli se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení spojených s řízením v prvním stupni.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Kasační opravný prostředek je založen na dvou důvodech kasačního opravného prostředku:
      Tribunál zaprvé nezohlednil čl. 41 odst. 2 písm. a) Listiny základních práva Evropské unie tím, že rozhodl, že úředník musí být vyslechnut před přijetím rozhodnutí o jeho nepovýšení.
      Tribunál v tomto ohledu nezohlednil, že neexistuje subjektivní právo na povýšení a nepovýšení nepředstavuje zásah do práv.
      Krom toho Tribunál rovněž nezohlednil, že nepovýšení není srovnatelné s právním aktem, který nepříznivě zasahuje do právního postavení navrhovatele.
      Zadruhé Tribunál konstatoval, že nelze vyloučit, že rozhodnutí by rozumně mohlo dospět k jinému závěru, pokud by EUIPO úředníka nejprve vyslechnul. V tomto ohledu se jedná o nedostatečné odůvodnění, jelikož Tribunál nepřezkoumal argumenty navrhovatele.


title: Věc C-16/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. ledna 2021 Estonskou republikou proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) ze dne 28. října 2020 ve věci T-594/18, Pharma Mar v. Evropská komise

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/6

      Kasační opravný prostředek podaný dne 7. ledna 2021 Estonskou republikou proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) ze dne 28. října 2020 ve věci T-594/18, Pharma Mar v. Evropská komise
      (Věc C-16/21 P)
      (2021/C 148/07)
      Jednací jazyk: estonština

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Estonská republika (zástupkyně: N. Grünberg)

         Další účastnice řízení: Pharma Mar, SA (zástupci: M. Merola a V. Salvatore) a Evropská komise (zástupci: L. Haasbeek a A. Sipos)

         Návrhová žádání

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 28. října 2020,

                  —

                  rozhodl, že každý účastník řízení ponese vlastní náklady, které mu vznikly v souvislosti s kasačním opravným prostředkem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Estonská republika tvrdí, že:

                  1.

                  Tribunál porušil požadavek nestrannosti stanovený v článku 63 nařízení (ES) č. 726/2004 (1), když rozhodl, že není možné vyloučit všechny legitimní pochybnosti ohledně případného předsudku, který možná existuje, pokud jde o nestrannost expertů účastnících se činností vědecké poradní skupiny (scientific advisory group, dále jen „SAG“), a to pouze na základě jejich pracovněprávního vztahu s univerzitní nemocnicí.

                  2.

                  Zaprvé se Tribunál dopustil pochybení při výkladu zásady nestrannosti ve smyslu článku 63 nařízení (ES) č. 726/2004, když dospěl k závěru, že univerzitní nemocnici lze jako celek považovat za farmaceutický podnik.

                  3.

                  Zadruhé se v rámci výkladu zásady nestrannosti dopustil zjevně nesprávného posouzení při posouzení konkurenčního léku a vazbu mezi expertem a výrobou tohoto „konkurenčního léku“.

                  4.

                  Zatřetí se Tribunál dopustil pochybení při výkladu zásady nestrannosti, jelikož správně neposoudil vazbu dotčených expertů s centrem buněčné terapie a jejich vliv na rozhodnutí SAG.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (Úř. věst. 2004, L 136, s. 1).


title: Věc C-30/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Lennestadt (Německo) dne 19. ledna 2021 – Nemzeti Útdíjfizetési Szolgáltató Zrt., Nationale Mauterhebung geschlossene Dienstleistungs AG v. NW

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/7

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Lennestadt (Německo) dne 19. ledna 2021 – Nemzeti Útdíjfizetési Szolgáltató Zrt., Nationale Mauterhebung geschlossene Dienstleistungs AG v. NW
      (Věc C-30/21)
      (2021/C 148/08)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Lennestadt

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Nemzeti Útdíjfizetési Szolgáltató Zrt., Nationale Mauterhebung geschlossene Dienstleistungs AG

         Žalovaný: NW

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 1 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 (1) vykládán v tom smyslu, že soudní řízení, které zahájí státní společnost za účelem vymáhání poplatku sankční povahy z důvodu neoprávněného použití zpoplatněné silnice proti fyzické osobě s bydlištěm v jiném členském státě, spadá do oblasti působnosti tohoto nařízení?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 351, 20.12.2012, s. 1).


title: Věc C-85/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) dne 11. února 2021 – WY

text:
               26.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/8

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakousko) dne 11. února 2021 – WY
      (Věc C-85/21)
      (2021/C 148/10)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci původního řízení

         Stěžovatel: WY

         Dotčený orgán: Steiermärkische Landesregierung

         Předběžná otázka

      Musí být článek 21 SFEU vykládán v tom smyslu, že v případě ztráty státní příslušnosti ex lege podle vnitrostátního práva, a v důsledku toho ztráty statusu občana Unie, musí být tento článek zohledněn při přezkumu proporcionality konkrétního případu podle zásad formulovaných Soudním dvorem v rozsudku ve věci Tjebbes a další (1) a že může představovat překážku ztráty státní příslušnosti, pokud státní příslušník znovu nabyl svou předchozí státní příslušnost prohlášením a hrozící ztráta statusu občana Unie má zásadní důsledky pro jeho rodinný a profesní život?

         (1)  ECLI:EU:C:2019:189.