title: Věc T-7/14 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. února 2015 – BQ v. Účetní dvůr „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Hodnotící posudek — Psychické obtěžování — Částečné zamítnutí žaloby na náhradu škody v prvním stupni — Zkreslení skutkových okolností — Povinnost uvést odůvodnění ze strany Soudu pro veřejnou službu — Přiměřenost — Rozdělení nákladů“

text:
               23.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. února 2015 – BQ v. Účetní dvůr
   (Věc T-7/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Hodnotící posudek - Psychické obtěžování - Částečné zamítnutí žaloby na náhradu škody v prvním stupni - Zkreslení skutkových okolností - Povinnost uvést odůvodnění ze strany Soudu pro veřejnou službu - Přiměřenost - Rozdělení nákladů“)
   (2015/C 096/23)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: BQ (Bereldange, Lucembursko) (zástupci: D. de Abreu Caldas, J. N. Louis a M. de Abreu Caldas, advokáti)

      Další účastník řízení: Účetní dvůr Evropské unie (zástupci: původně T. Kennedy, B. Schäfer a I. Ni Riagáin Düro, poté B. Schäfer a I. Ni Riagáin Düro, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 23. října 2013, BQ v. Účetní dvůr (F-39/12, Sb. rozh. VS, EU:F:2013:158) a směrující ke zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               BQ ponese v tomto řízení vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Účetním dvorem Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 112, 14.4.2014.


title: Věc T-645/13: Žaloba podaná dne 29. listopadu 2013 — Nezi v. OHIM — Etam (E)

text:
               1.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 61/9

         Žaloba podaná dne 29. listopadu 2013 — Nezi v. OHIM — Etam (E)
   (Věc T-645/13)
   2014/C 61/15
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Efcharis Nezi (Mykonos, Řecko) (zástupce: A. Salkitzoglou, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Etam SAS (Clichy, Francie)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. října 2013 ve věci R 329/2013-4,

               —

               změnil dotčené rozhodnutí v tom smyslu, že ochranná známka žalobkyně bude zapsána pro všechny výrobky a služby uvedené v přihlášce, a

               —

               uložil další účastnici řízení náhradu nákladů vynaložených žalobkyní, včetně všech nákladů vedlejšími účastníky.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „E“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 14, 16, 18, 25, 26, 35 a 40 — přihláška ochranné známky Společenství č. 8701138

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazová ochranná známka Společenství „E“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 18 a 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

      Dovolávané žalobní důvody:

               —

               porušení Smlouvy o fungování Evropské unie;

               —

               porušení článku 4 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení článku 76 nařízení č. 207/2009; a

               —

               porušení článků 15 a 42 nařízení č. 207/2009.


title: Věc F-4/13: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 8. prosince 2014 – Cwik v. Komise „Veřejná služba — Úředníci — Hodnocení — Hodnotící posudek — Hodnocené období 1995/1997 — Plnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudu prvního stupně — Návrh na zrušení hodnotícího posudku — Nepředložení věci smíšenému hodnotícímu výboru — Zpoždění při vypracování hodnotícího posudku — Žaloba na náhradu škody“

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/43

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 8. prosince 2014 – Cwik v. Komise
   (Věc F-4/13) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Hodnocení - Hodnotící posudek - Hodnocené období 1995/1997 - Plnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudu prvního stupně - Návrh na zrušení hodnotícího posudku - Nepředložení věci smíšenému hodnotícímu výboru - Zpoždění při vypracování hodnotícího posudku - Žaloba na náhradu škody“)
   (2015/C 026/55)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Michael Cwik (Tervuren, Belgie) (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí, kterým byl přijat hodnotící posudek žalobce za období let 1995 až 1997, a návrh na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropské komise ze dne 12. března 2012 o konečném znění nového hodnotícího posudku M. Cwika za hodnocené období 1995/1997 se zrušuje.

               2)

               Evropská komise zaplatí M. Cwikovi částku 15  000 eur jako náhradu utrpěné nemajetkové újmy.

               3)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               4)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené M. Cwikem.

      (1)  Úř. věst. C 108, 13.4.2013, s. 38.


title: Věc T-621/13: Usnesení Tribunálu ze dne 26. června 2014 – Pell Amar Cosmetics v. OHIM – Alva Management (Pell amar dr. Ionescu – Calinesti)

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/72

         Usnesení Tribunálu ze dne 26. června 2014 – Pell Amar Cosmetics v. OHIM – Alva Management (Pell amar dr. Ionescu – Calinesti)
   (Věc T-621/13) (1)

   2014/C 315/120
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 31, 1.12.2014.


title: Věc C-205/09: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Szombathelyi Városi Bíróság — Maďarská republika) — trestní řízení proti Emilu Eredicsovi, Márii Vassné Sápi ( Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech — Rámcové rozhodnutí 2001/220/SVV — Postavení obětí v trestním řízení — Pojem oběť — Právnická osoba — Mediace v rámci trestního řízení — Prováděcí pravidla )

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/14

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. října 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Szombathelyi Városi Bíróság — Maďarská republika) — trestní řízení proti Emilu Eredicsovi, Márii Vassné Sápi
   (Věc C-205/09) (1)

   (Policejní a soudní spolupráce v trestních věcech - Rámcové rozhodnutí 2001/220/SVV - Postavení obětí v trestním řízení - Pojem „oběť“ - Právnická osoba - Mediace v rámci trestního řízení - Prováděcí pravidla)
   2010/C 346/23
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Szombathelyi Városi Bíróság

      Účastníci původního trestního řízení

   Emil Eredics, Mária Vassné Sápi

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Szombathelyi Városi Bíróság — Výklad čl. 1 písm. a) a článku 10 rámcového rozhodnutí Rady 2001/220/SVV ze dne 15. března 2001 o postavení obětí v trestním řízení — Trestní řízení, v němž je obětí právnická osoba a v jehož rámci je uplatnění mediačního řízení podle vnitrostátního práva vyloučeno — Pojem „oběť“ podle rámcového rozhodnutí — Zahrnutí jiných než fyzických osob, pokud jde o předpisy upravující mediaci v rámci trestního řízení? — Podmínky uplatnění mediace v rámci trestního řízení

      Výrok

               1)

               Článek 1 písm. a) a článek 10 rámcového rozhodnutí Rady 2001/220/SVV ze dne 15. března 2001 o postavení obětí v trestním řízení musí být vykládány v tom smyslu, že pojem „oběť“ pro účely podpory mediace v trestních věcech, která je stanovena v uvedeném čl. 10 odst. 1, nezahrnuje právnické osoby.

               2)

               Článek 10 rámcového rozhodnutí 2001/220 musí být vykládán v tom smyslu, že nezavazuje členské státy, aby umožnily provedení mediace u všech trestných činů, jejichž materiální znaky skutkové podstaty definované vnitrostátní právní úpravou v podstatě odpovídají materiálním znakům trestných činů, pro které je mediace uvedenou právní úpravou výslovně stanovena.

      (1)  Úř. věst. C 205, 29.8.2009.


title: Věc F-108/06: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 13. prosince 2007 – Basili v. Komise (Veřejná služba — Úředníci — Hodnocení — Zpráva o vývoji služebního postupu — Hodnotící období 2004 — Žaloba na neplatnost — Zástupci zaměstnanců — Stanovisko skupiny ad hoc )

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/54

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 13. prosince 2007 – Basili v. Komise
   (Věc F-108/06) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Hodnocení - Zpráva o vývoji služebního postupu - Hodnotící období 2004 - Žaloba na neplatnost - Zástupci zaměstnanců - Stanovisko skupiny ad hoc)
   (2008/C 22/103)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Tamara Diomede Basili (Brusel, Belgie) (zástupci: původně T. Bontinck a J. Feld, advokáti, poté T. Bontinck, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Martin a H. Kraemer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení Zprávy o vývoji služebního postupu oznámené žalobkyni dne 10. listopadu 2005, jelikož nezohledňuje stanovisko „ad hoc skupiny pro hodnocení a návrhy na povýšení zástupců zaměstnanců“.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 28.10.2006, s. 37.


title: Věc T-156/05: Žaloba podaná dne 18. dubna 2005 Dimitou Lantzoni proti Soudnímu dvoru Evropských společenství

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/27

         Žaloba podaná dne 18. dubna 2005 Dimitou Lantzoni proti Soudnímu dvoru Evropských společenství
   (Věc T-156/05)
   (2005/C 155/52)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 18. dubna 2005 žaloba podaná proti Soudnímu dvoru Evropských společenství Dimitrou Lantzoni, s bydlištěm v Lucemburku, zastoupenou Michèle Bouché, advokátkou.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil rozhodnutí Výboru pověřeného stížnostmi ze dne 8. března 2005 v části, která zamítá dvě stížnosti žalobkyně ze dne 22. září 2004 směřující proti rozdělení bodů povýšení, které se jí týkalo, za rok 2002 a proti nepovýšení za hodnocený rok 2003,

               2.

               uložil žalované náhradu nákladů řízení

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   V listopadu 2003 byla žalobkyně, úřednice žalovaného, informována, že jí nebyl přidělen žádný bod povýšení. Žalobkyně napadla toto rozhodnutí z důvodu, že její hodnotící zpráva dosud nebyla v době přidělení bodů povýšení konečná. Po této stížnosti a po vylepšení jejího hodnocení jejím hodnotitelem osoba nadřízená žalobkyni přezkoumala její případ s ohledem na konečné hodnocení, avšak opět rozhodla nepřidělit žalobkyni body povýšení za rok 2002. Svou žalobou žalobkyně napadá toto posledně uvedené rozhodnutí, jakož i rozhodnutí nepovýšit ji v rámci hodnoceného roku 2003.
   Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává zjevně nesprávného posouzení na základě údajného nedostatku soudržnosti mezi rozhodnutím neudělit jí body povýšení a oceněním a známkováním, které byly obsaženy v její hodnotící zprávě. Uplatňuje rovněž, že žalovaná srovnávala její zásluhy nikoliv se všemi úředníky orgánu, kteří jsou kvalifikováni k povýšení, ale pouze s ostatními úředníky jejího oddělení, což je v rozporu jak s článkem 45 služebního řádu, tak s bodem 8 přílohy k rozhodnutí Soudního dvora o povýšeních. Žalobkyně mimoto napadá údajné vady posudku Výboru pro povýšení, tedy nedodržení kontradiktornosti a práv obhajoby.
   Pokud jde o napadení rozhodnutí o nepovýšení, žalobkyně tvrdí, že její hodnocení neodůvodňuje žádnou překážku v jejím služebním postupu, což platí o to více, když výtky, které jí byly učiněny v hodnotících zprávách, jsou neurčité a neodůvodněné.


title: Věc T-395/08: Žaloba podaná dne 22. září 2008 – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli v. OHIM (tvar čokoládového zajíce)

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/37

         Žaloba podaná dne 22. září 2008 – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli v. OHIM (tvar čokoládového zajíce)
   (Věc T-395/08)
   (2008/C 313/68)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Švýcarsko) (zástupci: R. Lange, E. Schalast a G. Hild, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 18. července 2008 (odvolání R 419/2008-4);

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Trojrozměrná ochranná známka ve tvaru čokoládového zajíce pro výrobky zařazené do třídy 30 – přihláška č. 3 664 372.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Přihlašovaná ochranná známka je neobvyklá, má funkci označení původu a disponuje nezbytnou rozlišovací způsobilostí.


title: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 18. listopadu 2004 ve věci C-482/03: Komise Evropských společenství proti Irsku (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2001/14/ES — Železnice Společenství — Přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a vydávání osvědčení o bezpečnosti — Neprovedení směrnice ve stanovené lhůtě)

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/16

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (šestého senátu)
   ze dne 18. listopadu 2004
   ve věci C-482/03: Komise Evropských společenství proti Irsku (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2001/14/ES - Železnice Společenství - Přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a vydávání osvědčení o bezpečnosti - Neprovedení směrnice ve stanovené lhůtě)
   (2005/C 6/30)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-482/03, Komise Evropských společenství (zmocněnec: W. Wils) proti Irsku (zmocněnec: D. O'Hagan ve spolupráci s D. Moloney, BL), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, Soudní dvůr (šestý senát), ve složení J.-P. Puissochet, vykonávající funkci předsedy šestého senátu, S. von Bahr a U. Lõhmus (zpravodaj), soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 18. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Irsko tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k zajištění souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 7, 10.1.2004.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 28. října 2004 ve věci C-164/01 P: G. Van den Berg proti Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství (Žaloba na náhradu škody — Mimosmluvní odpovědnost — Mléko — Doplňková dávka — Referenční množství — Producenti, kteří přijali závazek neuvádět na trh — Producenti SLOM — Změna zemědělského podniku — Odmítnutí přidělení zvláštního referenčního množství)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/1

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 28. října 2004
   ve věci C-164/01 P: G. Van den Berg proti Radě Evropské unie a Komisi Evropských společenství (1)

   (Žaloba na náhradu škody - Mimosmluvní odpovědnost - Mléko - Doplňková dávka - Referenční množství - Producenti, kteří přijali závazek neuvádět na trh - Producenti SLOM - Změna zemědělského podniku - Odmítnutí přidělení zvláštního referenčního množství)
   (2005/C 19/01)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-164/01 P, jejímž předmětem je opravný prostředek na základě článku 49 statutu ES Soudního dvora, podaný dne 13. dubna 2001, G. Van den Berg, s bydlištěm v Dalfsen (Nizozemsko), (advokát: E. H. Pijnacker Hordijk), přičemž dalšími účastníky řízení jsou: Rada Evropské unie (zmocněnkyně: A.-M. Colaert) a Komise Evropských společenství (zmocněnec: T. van Rijn), Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, J.-P. Puissochet a N. Colneric (zpravodaj), soudci, generální advokátka: C. Stix-Hackl, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 28. října 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Opravný prostředek se zamítá.

               2)

               G. Van der Bergovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 227, 11.8.2001.


title: Vec C-254/07: Usnesení predsedy Soudního dvora ze dne 20. února 2008  Komise Evropských spolecenství v. panelské království

text:
               24.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/28

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 20. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-254/07) (1)

   (2008/C 128/56)

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 170, 21.7.2007.


title: Věc C-350/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgie) dne 4. července 2011 — Argenta Spaarbank NV v. Belgický stát

text:
               24.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 282/6

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgie) dne 4. července 2011 — Argenta Spaarbank NV v. Belgický stát
   (Věc C-350/11)
   2011/C 282/11
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Argenta Spaarbank NV

      Žalovaný: Belgický stát

      Předběžná otázka

   Brání článek 43 ES vnitrostátní daňové právní úpravě, která stanoví, že společnost, která má v Belgii neomezenou daňovou povinnost, nemůže pro účely stanovení svého zdanitelného zisku provést odpočet za rizikový kapitál ve výši kladného rozdílu mezi čistou účetní hodnotou aktiv provozoven, které tato společnost umístila v jiném členském státě Evropské unie na jedné straně a veškerými pasivy, která jsou přičitatelná těmto provozovnám, na straně druhé, přestože je k takovému odpočtu oprávněna tehdy, když lze uvedený kladný rozdíl přičíst stálé provozovně umístěné v Belgii?


title: Věc C-365/06: Žaloba podaná dne 7. září 2006 – Komise Evropských Společenství v. Italská republika

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/23

         Žaloba podaná dne 7. září 2006 – Komise Evropských Společenství v. Italská republika
   (Věc C-365/06)
   (2006/C 281/37)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských Společenství (zástupci: E. Traversa a E. Montaguti, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Určit, že Italská republika tím, že

                           —

                           vyhradila činnost vypracování a vydávání výplatních pásek výlučně poradcům v oblasti práce nebo osobám s podobným postavením zapsaným v profesních seznamech;

                           —

                           předepsala zvláštní požadavky na složení a zřízení střediska informatizovaného zpracování údajů;

                           —

                           podmínila zápis do uvedených profesních seznamů pobytem v Itálii;

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 43 a 49 Smlouvy o založení Evropského společenství;

                           —

                           zakázala veškerý výkon činností poradců v oblasti práce, kteří nebyli zapsaní v italských seznamech;

                     nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 49 Smlouvy o založení Evropského společenství.

               —

               Uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               —

               Vyhrazení činnosti vypracování a vydávání výplatních pásek výlučně poradcům v oblasti práce a jiným profesním kategoriím výslovně stanoveným zákonem představuje překážku svobody usazování a volného pohybu služeb zaručených články 43 ES a 49 ES. Činnosti, které poskytují střediska informatizovaného zpracování údajů, spočívají zejména v jednoduchém vykonávání pokynů přijatých od klienta. Jedná se totiž o vkládání údajů poskytnutých klientem do stanovených počítačových programů, které se uskutečňuje v souladu s platnou právní úpravou podle informací poskytnutých samotným klientem. Střediska informatizovaného zpracování údajů, která připravují výplatní pásky, tedy neprovádějí žádnou koncepční činnost, která by spočívala v určení čistého platu každého pracovníka na základě relevantní právní úpravy a vyžadovala přezkoumání a podrobné znalosti právní úpravy v této oblasti. Vyhrazení činnosti vypracování a vydávání výplatních pásek poradcům v oblasti práce nelze tedy odůvodnit ochranou práv pracovníků, neboť se jedná výlučně o vykonávací úlohy, které nevyžadují zvláštní odbornou kvalifikaci.

               —

               Pro to, aby mohla střediska informatizovaného zpracování údajů poskytovat služby vypracování a vydávání výplatních pásek malým podnikům, musejí být „zřízena a složena výlučně z odborníků zapsaných v seznamech“; „tento požadavek brání správcům zahraničních mateřských společností, aby působili jako zakládající členové nebo zasedali ve správní radě italské dceřiné společnosti, nebudou-li zapsaní v dotčených profesních seznamech. Domnívám se tedy, že se jedná o skrytou formu diskriminace, která, při použití jiného kritéria než je státní příslušnost, má ve skutečnosti stejný výsledek jako diskriminace zjevně založená na státní příslušnosti.“ (Stanovisko generálního advokáta Mischo ve věci C-79/01, Payroll Data Services, Recueil, 2002, s. I-8923.)

               —

               Italská právní úprava stanoví, že osoba, která žádá o zápis v tomto seznamu, musí ke své žádosti připojit potvrzení o pobytu v Itálii. Jestliže cílem podmínky pobytu je umožnit kontrolu a případné sankcionování poskytovatelů služeb odpovědných za porušení, tento požadavek je zjevně zcela nepřiměřený. Je totiž zajisté možné nezávisle na místě pobytu provádět kontroly, a případně uložit sankce jakémukoliv středisku informatizovaného zpracování údajů v jakémkoliv členském státě. Podmínka pobytu tedy není zjevně odůvodněna potřebou chránit pracovníky, které se dovolávají italské orgány.

               —

               Italská právní úprava, jež je předmětem žaloby, stanoví, že pro to, aby mohla i střediska informatizovaného zpracování údajů zřízená v jiných členských státech nabídnout své služby, musejí v rámci své vnitřní organizace disponovat poradci v oblasti práce zapsanými v italském profesním seznamu. Povinnost zápisu poradců v oblasti práce do profesního seznamu zjevně překračuje rámec toho, co je nezbytné pro ochranu pracovníků, a podřizuje poskytování služeb skutečnému povolovacímu řízení ze strany příslušných orgánů, aniž by byl činěn rozdíl mezi usazením a dočasným poskytováním služeb. Ponechat bez povšimnutí tento rozdíl by vedlo ke zbavení „jakéhokoliv užitečného účinku ustanovení Smluv určených právě k zabezpečení volného pohybu služeb“ (rozsudek ze dne 3. října 2000, Corsten, C-58/98, Recueil, s. I-7919).


title: Věc C-610/13 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. listopadu 2014 – Nizozemské království v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek — EZOZF, EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování Evropské unie — Výdaje vynaložené Nizozemským královstvím“

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/11

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 6. listopadu 2014 – Nizozemské království v. Evropská komise
   (Věc C-610/13 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - EZOZF, EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování Evropské unie - Výdaje vynaložené Nizozemským královstvím“)
   (2015/C 007/14)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Nizozemské království (zástupci: M. Bulterman a M. de Ree, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet a H. Kranenborg, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Nizozemskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 31, 1.2.2014.


title: Věc C-166/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Verwaltungsgerichsthof (Rakousko) ze dne 31. března 2005 ve věci Heger Rudi GmbH proti Finanzamt Graz-Stadt

text:
               11.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 143/28

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Verwaltungsgerichsthof (Rakousko) ze dne 31. března 2005 ve věci Heger Rudi GmbH proti Finanzamt Graz-Stadt
   (Věc C-166/05)
   (2005/C 143/43)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Verwaltungsgerichsthof (Rakousko) ze dne 31. března 2005 ve věci Heger Rudi GmbH proti Finanzamt Graz-Stadt, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 13. dubna 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Verwaltungsgerichsthof žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Představuje poskytnutí práva k výkonu rybolovu ve formě úplatného převodu rybářského lístku „službu vztahující se k nemovitosti“ ve smyslu čl. 9 odst. 2 písm. a) směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně?


title: Věc T-736/16: Žaloba podaná dne 20. října 2016 – Amira a další v. Komise a ECB

text:
               19.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 475/21

         Žaloba podaná dne 20. října 2016 – Amira a další v. Komise a ECB
   (Věc T-736/16)
   (2016/C 475/31)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Maria Amira (Atény, Řecko) a 15 dalších žalobců (zástupci: S. Pappas a I. Ioannidis, advokáti)

      Žalované: Evropská komise, Evropská centrální banka

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               uložil Evropské unii anebo Evropskému systému centrálních bank (ESCB), aby uhradily částky popsané v žalobě, jež odpovídají škodě, která byla žalobcům způsobena jejich protiprávní účastí na restrukturalizaci řeckého veřejného dluhu v důsledku aktivace dodatečných Doložek o společném postupu věřitelů;

               —

               podpůrně uložil Unii anebo Evropské centrální bance (ECB), aby žalobcům nahradily škodu způsobenou protiprávním vyloučením veřejných věřitelů Řecka z restrukturalizace řeckého veřejného dluhu, a to ve výši popsané v žalobě;

               —

               každopádně uložil ECB, aby žalobcům nahradila škody popsané v žalobě pro každého žalobce, jež vyplývají z protiprávního vyloučení ESCB z restrukturalizace řeckého veřejného dluhu.

               —

               uložil ECB anebo Unii náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že činnosti Unie anebo ECB a ECSB byly prováděny ultra vires a v rozporu s články 120 až 126, článkem 127 a čl. 352 odst. 1 SFEU.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že činnosti ECB a ESCB, zejména pokud jde o vyloučení ESCB z restrukturalizace, jsou v rozporu s článkem 123 SFEU.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že činnosti Unie anebo ECB a ESCB porušují právo žalobců na vlastnictví chráněné na základě článku 17 Listiny základních práv.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že činnosti Unie anebo ECB a ESCB jsou v rozporu s volným pohybem kapitálu chráněným na základě článku 63 SFEU.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že činnosti Unie anebo ECB a ESCB porušují právo žalobců na rovné zacházení chráněné na základě článku 20 Listiny základních práv.


title: Věc T-166/08: Žaloba podaná dne 6. května 2008 – Ivanov v. Komise

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/23

         Žaloba podaná dne 6. května 2008 – Ivanov v. Komise
   (Věc T-166/08)
   (2008/C 183/46)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Vladimír Ivanov (Boulogne Billancourt, Francie) (zástupce: F. Rollinger, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               určit odpovědnost Komise za porušení zásad transparentnosti, řádné správy, zákazu diskriminace a rovného zacházení v rámci přijímacího řízení, které proběhlo na základě oznámení o volném pracovním místě „Předpřístupový poradce a politický zpravodaj“ v Sofii v květnu 2003;

               —

               uložit Komisi vyplacení náhrady škody, kterou žalobce utrpěl, na základě čl. 288 druhého pododstavce Smlouvy o založení Evropského společenství;

               —

               uložit tak žalované zaplatit žalobci částku 180 000 EUR jako náhradu škody za utrpěnou újmu;

               —

               jakož i částku 10 000 EUR jako náhradu nemajetkové újmy žalobce;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce podal v roce 2003 svou kandidaturu na pracovní místo místního zaměstnance pracujícího jako „Předpřístupový poradce“ v Sofii. Jeho kandidatura byla v úvodní fázi výběru odmítnuta z důvodu jeho dvojího francouzsko-bulharského státního občanství, neboť pracovní místo mohlo být obsazeno pouze žadateli majícími státní příslušnost členského státu.
   Žalobce v průběhu přijímacího řízení a po odmítnutí své kandidatury marně po Komisi požadoval přesnější informace týkající se řízení a odůvodnění odmítnutí své kandidatury. Věc poté předložil Evropskému ombudsmanovi, který došel k závěru, že ze strany Komise došlo k nesprávnému úřednímu postupu a porušení zásady zákazu diskriminace nebo rovného zacházení ze strany Komise.
   Žalobce se touto žalobou domáhá, aby Soud určil mimosmluvní odpovědnost Komise za porušení zásad transparentnosti, řádné správy, zákazu diskriminace a rovného zacházení, kterého se dopustila v rámci dotčeného přijímacího řízení.


title: Věc C-484/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank te 's-Gravenhage, zasedající v Roermond (Nizozemsko) dne 31. října 2007 – Fatma Pehlivan v. Staatssecretaris van Justitie

text:
               12.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 8/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank te 's-Gravenhage, zasedající v Roermond (Nizozemsko) dne 31. října 2007 – Fatma Pehlivan v. Staatssecretaris van Justitie
   (Věc C-484/07)
   (2008/C 8/14)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Rechtbank te's-Gravenhage, zasedající v Roermond
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Fatma Pehlivan

      Žalovaný: Staatssecretaris van Justitie
   Předběžné otázky

               1.a

               Je třeba čl. 7 první pododstavec první odrážku rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 vykládat tak, že se tento článek použije již tehdy, jestliže rodinný příslušník skutečně pobýval po dobu tří let společně s tureckým pracovníkem, aniž by právo k pobytu tohoto rodinného příslušníka bylo zpochybněno příslušnými vnitrostátními orgány během těchto tří let?

               1.b

               Brání čl. 7 první pododstavec první odrážka rozhodnutí Rady přidružení č. 1/80 tomu, aby členský stát mohl během těchto tří let rozhodnout, že rodinný příslušník, který se připojil k tureckému pracovníkovi, nenabude, pokud uzavře manželství, žádné z práv, která jsou stanovena v tomto ustanovení, i když nadále pobývá společně s tureckým pracovníkem?

               2.

               Brání čl. 7 první pododstavec první odrážka nebo také jiné ustanovení práva Společenství nebo jiná zásada práva Společenství tomu, aby příslušné orgány po uplynutí tří let zpochybnily se zpětnou účinností právo k pobytu dotčeného cizince na základě vnitrostátních právních předpisů vztahujících se k otázce, zda se jedná o rodinného příslušníka nebo zda měl řádný pobyt po dobu těchto tří let?

               3.a

               Je pro zodpovězení výše uvedených otázek ještě rozhodující, zda cizinec neuvedl, úmyslně nebo z nedbalosti, údaje, které jsou pro přiznání práva k pobytu podle vnitrostátního práva zásadní? Pokud ano, v jakém smyslu?

               3.b

               Existuje přitom rozdíl v tom, zda byly tyto údaje zjištěny během výše uvedených tří let nebo teprve po uplynutí tohoto období? Přitom je třeba zohlednit skutečnost, že příslušné vnitrostátní orgány budou možná povinné po zjištění těchto údajů provést ještě (přesnější) šetření před tím, než bude možné přijmout rozhodnutí. Pokud ano, v jakém smyslu?


title: Věc F-69/14: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. července 2015 – Carreira v. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/62

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. července 2015 – Carreira v. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
   (Věc F-69/14) (1)

   (2015/C 279/81)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 380, 27.10.2014, s. 27.


title: Věc C-570/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Mercantil N °3 de Barcelona (Španělsko) dne 9. prosince 2014 – Nuria Robirosa Carrera a César Romera Navales v. Banco Popular Español, S.A.

text:
               9.2.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/36

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado Mercantil No 3 de Barcelona (Španělsko) dne 9. prosince 2014 – Nuria Robirosa Carrera a César Romera Navales v. Banco Popular Español, S.A.
   (Věc C-570/14)
   (2015/C 046/42)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Nuria Robirosa Carrera a César Romera Navales

      Žalovaná: Banco Popular Español, S.A.

      Předběžné otázky

               1)

               Představuje článek 43 španělského občanského soudního řádu (Ley de Enjuiciamiento Civil), který brání tomu, aby soud v případě, kdy jiný soud položil předběžnou otázku Soudnímu dvoru Evropské unie, navrhl účastníkům řízení možnost přerušit civilní řízení, jednoznačné omezení ustanovení článku 7 směrnice [93/13/]EHS (1) v souvislosti s povinností členských států zajistit, aby v zájmu spotřebitelů a konkurentů existovaly přiměřené a účinné prostředky zabraňující dalšímu používání zneužívajících klauzulí ve smlouvách, které uzavírají prodávající nebo poskytovatelé se spotřebiteli?

               2)

               Představuje čl. 721 odst. 2 španělského [občanského soudního řádu], který brání tomu, aby soud v řízeních o individuálních žalobách, ve kterých je navrhováno prohlášení neplatnosti některé z všeobecných podmínek z důvodu její zneužívající povahy, přijal nebo z moci úřední navrhl přijetí předběžných opatření, jednoznačné omezení ustanovení článku 7 směrnice [93/13/]EHS v souvislosti s povinností členských států zajistit, aby v zájmu spotřebitelů a konkurentů existovaly přiměřené a účinné prostředky zabraňující dalšímu používání zneužívajících klauzulí ve smlouvách, které uzavírají prodávající nebo poskytovatelé se spotřebiteli?

               3)

               Neměly by účinky předběžných opatření, jež lze přijmout v řízení o individuální žalobě buď na návrh účastníka řízení, nebo bez návrhu, být s cílem zajistit přiměřené a účinné prostředky stanovené v citovaném článku 7 uvedené směrnice prodlouženy až do okamžiku vydání konečného rozhodnutí v řízení o individuální nebo o kolektivní žalobě kolidujícím s řízeními o individuálních žalobách?

      (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288).


title: Věc T-195/07: Žaloba podaná dne 5. června 2007 – Lafarge Cement v. Komise

text:
               21.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 170/37

         Žaloba podaná dne 5. června 2007 – Lafarge Cement v. Komise
   (Věc T-195/07)
   (2007/C 170/71)
   Jednací jazyk: polština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Lafarge Cement SA (zástupci: P. K. Rosiak, právní poradce, a F. Puel, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 26. března 2007 o národním alokačním plánu přidělování povolenek na emise skleníkových plynů oznámeném Polskem v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhá zrušení rozhodnutí Komise K(2007) 1295 konečné ze dne 26. března 2007 o národním alokačním plánu přidělování povolenek na emise skleníkových plynů oznámeném Polskem v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (1), kterým Komise konstatovala, že některé aspekty jí dne 30. června 2006 oznámeného polského národního alokačního plánu přidělování povolenek na emise CO2 pro období 2008-2012 nejsou slučitelné s čl. 9 odst. 1 a 3, článkem 10 a čl. 13 odst. 2, jakož i kritérii přílohy III směrnice 2003/87. Napadené rozhodnutí snižuje horní hranici emisí CO2 pro období 2008-2012 o 26,7 % oproti horní hranici, kterou Polsko navrhlo v národním alokačním plánu přidělování povolenek oznámeném Komisi.
   K odůvodnění své žaloby žalobkyně uvádí, že napadené rozhodnutí bylo vydáno po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené k jejímu vydání v čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87. Komise proto údajně nebyla dne 26. března 2007 k vydání napadeného rozhodnutí oprávněna nebo přinejmenším porušila podstatnou formální náležitost.
   Zadruhé napadené rozhodnutí porušuje kritéria 1 a 2 přílohy III směrnice 2003/87 tím, že Polskem provedené přidělování povolenek bezdůvodně snižuje na značně nižší úroveň, než byla původně oznámená úroveň, která odpovídala závazkům Polska na základě Kjótského protokolu.
   Mimoto Komise údajně vydáním napadeného rozhodnutí porušila čl. 9 odst. 3 ve spojení s čl. 11 odst. 2 směrnice 2003/87, jakož i zásadu legitimního očekávání a zásadu loajální spolupráce, jelikož namísto toho, aby vykonávala omezené pravomoci stanovené v čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87, v napadeném rozhodnutí použila vlastní metodu ke zjištění průměrného ročního maximálního množství povolenek příslušejících Polsku, aniž by zohlednila metodiku obsaženou v národním alokačním plánu pro období 2008-2012, a toto množství učinila pro Polsko závazným, čímž si neprávem přisvojila pravomoc, kterou směrnice přenesla na členský stát. Komise porušila zásadu loajální spolupráce mezi orgány Společenství a orgány členských států tím, že Polsko před vydáním napadeného rozhodnutí neuvědomila o tom, že použije vlastní hospodářský model, což Polsku a dotčeným podnikům znemožnilo se vyjádřit k jeho použitelnosti a případně zpochybnit údaje a hypotézy, z nichž vycházejí závěry Komise.
   Začtvrté Komise údajně porušila 3. kritérium přílohy III směrnice 2003/87 tím, že v napadeném rozhodnutí použila zastaralé údaje o předpovídaném růstu HDP, pro výpočet míry emisí CO2 uplatnila příliš obecné údaje a roční míru emisí CO2 svévolně snížila o další 2,5 %.
   Krom toho napadené rozhodnutí údajně není dostatečně odůvodněno, a porušuje proto článek 253 ES.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (Úř. věst. L 275, s. 32).


title: Věc C-434/10: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sofia-grad — Bulharsko) — Petar Aladžov v. Zamestnik director na Stolichna direktsia na vatreshnite raboti kam Ministerstvo na vatreshnite raboti ( „Volný pohyb občanů Unie — Směrnice 2004/38/ES — Zákaz opustit území státu z důvodu nezaplacení daňového dluhu — Opatření, které může být ospravedlněno důvody veřejného pořádku“ )

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/16

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 17. listopadu 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sofia-grad — Bulharsko) — Petar Aladžov v. Zamestnik director na Stolichna direktsia na vatreshnite raboti kam Ministerstvo na vatreshnite raboti
      (Věc C-434/10) (1)

      (Volný pohyb občanů Unie - Směrnice 2004/38/ES - Zákaz opustit území státu z důvodu nezaplacení daňového dluhu - Opatření, které může být ospravedlněno důvody veřejného pořádku)
      (2012/C 25/26)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Administrativen sad Sofia-grad

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Petar Aladžov

         Žalovaný: Zamestnik director na Stolichna direktsia na vatreshnite raboti kam Ministerstvo na vatreshnite raboti

         Předmět věci

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Administrativen sad Sofia-grad — Výklad čl. 27 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46) — Omezení výkonu práva na volný pohyb občana Unie — Zákaz, aby fyzická osoba jakožto zástupce obchodní společnosti mající dluh opustila tuzemské území z důvodu neuhrazení veřejných pohledávek „značné výše“ — Opatření ospravedlněné ochranou veřejného pořádku

         Výrok

                  1)

                  Unijní právo nebrání legislativnímu ustanovení členského státu, které správnímu orgánu umožňuje, aby státnímu příslušníku tohoto státu zakázal opustit jeho území z důvodu, že nebyl uhrazen daňový dluh společnosti, jejíž je jedním z jednatelů, avšak za dvojí podmínky, že cílem dotčeného opatření je za určitých výjimečných okolností, které mohou vyplývat zejména z povahy nebo z významu tohoto dluhu, odpovědět na skutečné, aktuální a dostatečně vážné ohrožení některého ze základních zájmů společnosti a že takto sledovaný cíl neodpovídá pouze hospodářským účelům. Přísluší vnitrostátnímu soudu, aby ověřil, že je tato dvojí podmínka splněna.

                  2)

                  I za předpokladu, že by takové opatření spočívající v zákazu opuštění území, jako je opatření týkající se P. Aladžova ve věci v původním řízení, bylo přijato za podmínek stanovených v čl. 27 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, podmínky, které jsou stanoveny v odstavci 2 téhož článku, takovému opatření brání,

                              —

                              jestliže je založeno pouze na existenci daňového dluhu společnosti, jejíž je tento žalobce jedním z jednatelů, a pouze z důvodu tohoto postavení s vyloučením jakéhokoli specifického posouzení osobního chování dotyčné osoby a bez odkazu na jakoukoli hrozbu, kterou by dotyčná osoba představovala pro veřejný pořádek, a

                              —

                              jestliže zákaz opuštění území není způsobilý zaručit uskutečnění cíle, který sleduje, a překračuje meze toho, co je k jeho dosažení nezbytné.

                        Přísluší předkládajícímu soudu, aby ověřil, zda ve věci, která mu byla předložena, tomu tak je.

         (1)  Úř. věst. C 317, 20.11.2010.


title: Věc C-528/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2008 Luigim Marcucciem proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. září 2008 ve věci T-144/08, Marcuccio v. Komise

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. listopadu 2008 Luigim Marcucciem proti usnesení Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) vydanému dne 9. září 2008 ve věci T-144/08, Marcuccio v. Komise
   (Věc C-528/08 P)
   (2009/C 32/36)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Luigi Marcuccio (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání

               —

               1. v každém případě:

                           (1.a)

                           zrušit napadené usnesení v plném rozsahu;

                           (1.b)

                           prohlásit, že žaloba de quo je v plném rozsahu přípustná;

                  a kromě toho:

               —

               2/A: (2/A.1) zrušit sporné rozhodnutí; (2/A.2) zrušit, pokud to bude nezbytné, seznam náhrad ze dne 18. července 2005 (dále jen „seznam náhrad ze dne 18. července 2005“); (2/A.3) zrušit, pokud to bude nezbytné, rozhodnutí o zamítnutí stížnosti de quo; (2/A.4) uložit žalované, aby jako náhradu doplňku lékařských výdajů de quibus za účelem získání náhrady rovnající se 100 %, nebo jako náhradu škody vyplývající z protiprávních chování žalované vyplatila navrhovateli částku ve výši 89,56 eur (slovy osmdesát devět eur/56) nebo částku, která je vyšší či nižší než výše uvedená částka, o které bude mít Soudní dvůr za to, že je spravedlivá; (2/A.5) uložit žalované, aby navrhovateli uhradila úroky z prodlení z částek uvedených v přecházejícím bodě 2/A.4 tohoto kasačního opravného prostředku v rozsahu kapitalizované částky mezi dies a quo a dies ad quem, které budou určeny v souladu se spisy ve věci de qua; (2/A.6) uložit žalované, aby navrhovateli nahradila veškeré náklady řízení;
               nebo

               —

               2/B. podpůrně vrátit Soudu věc de qua k novému rozhodnutí.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               Zkreslení a překroucení skutkového stavu, jakož i tvrzení navrhovatele v jeho písemnostech, související rovněž s věcnou nesprávností zjištění provedených Soudem (zejména body 29, 31, 34 a 38 napadeného usnesení).

               2.

               Chybný a nesprávný výklad a použití pojmu „napadnutelný akt“, jakož i zmatečnost, nesmyslnost, nelogičnost, porušení článku 231 Smlouvy o ES a nezohlednění judikatury týkající se účinků zrušení rozhodnutí vydaného orgánem Společenství, přičemž toto zrušení provedl soud Společenství, porušení zásady res iudicata, porušení zásady dělby pravomocí (zejména body 32 a 34 napadeného usnesení).

               3.

               Chybný a nesprávný výklad a použití článku 90 a článku 91 služebního řádu a pojmu „rozhodnutí vydané orgánem Společenství“.

               4.

               Porušení zásady určení soudu příslušného podle zákona a tak závažná procesní pochybení, že byla porušena práva navrhovatele, zvláště právo na obhajobu, jakož i právo na spravedlivý proces.


title: Věc C-527/12: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. září 2014 – Evropská komise v. Spolková republika Německo „Nesplnění povinnosti státem — Státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem — Povinnost navrácení — Článek 108 odst. 2 SFEU — Nařízení (ES) č. 659/1999 — Článek 14 odst. 3 — Rozhodnutí Komise — Opatření, která musí přijmout členské státy“

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/5

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 11. září 2014 – Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-527/12) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem - Povinnost navrácení - Článek 108 odst. 2 SFEU - Nařízení (ES) č. 659/1999 - Článek 14 odst. 3 - Rozhodnutí Komise - Opatření, která musí přijmout členské státy“)
   2014/C 409/06
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a F. Erlbacher, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a K. Petersen, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Spolková republika Německo tím, že nepřijala všechna nezbytná opatření pro zajištění navrácení státní podpory, na kterou se vztahuje rozhodnutí Komise 2011/471/EU ze dne 14. prosince 2010 o režimu podpory C 38/05 (ex NN 52/04) Německa ve prospěch skupiny Biria, jejím příjemcem, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 108 odst. 2 SFEU a čl. 14 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku [108 SFEU], jakož i z článků 1 až 3 uvedeného rozhodnutí.

               2)

               Spolkové republice Německo se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 26, 26. 1. 2013.


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 2. prosince 2004 ve věci C-97/04: Komise Evropských společenství proti Italské republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2000/76/ES — Spalování odpadů — Neprovedení)

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/8

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 2. prosince 2004
   ve věci C-97/04: Komise Evropských společenství proti Italské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2000/76/ES - Spalování odpadů - Neprovedení)
   (2005/C 19/16)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-97/04, Komise Evropských společenství (zmocněnci: R. Amorosi a M. Konstantinidis) proti Italské republice (zmocněnec: I. M. Braguglia ve spolupráci s G. Fiengem), jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti státem na základě článku 226 ES podaná dne 26. února 2004, Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, N. Colneric a E. Levits (zpravodaj), soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 2. prosince 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/76/ES ze dne 4. prosince 2000 o spalování odpadů, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice a zejména z jejího čl. 21 odst. 1.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2002.


title: Věc T-63/09: Žaloba podaná dne 17. února 2009 – Volkswagen v. OHIM – Suzuki Motor (SWIFT GTi)

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/22

         Žaloba podaná dne 17. února 2009 – Volkswagen v. OHIM – Suzuki Motor (SWIFT GTi)
   (Věc T-63/09)
   2009/C 102/35
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Volkswagen AG (Wolfsburg, Německo) (zástupci: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla a S. Risthaus, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastníce řízení před odvolacím senátem: Suzuki Motor Corporation

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 9. prosince 2008 ve věci R-749/2007-2;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Suzuki Motor Corporation

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „SWIFT GTi“ pro výrobky zařazené do třídy 12 (přihláška č. 3 456 084).

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Německá slovní ochranná známka „GTI“ (č. 39 406 386) a mezinárodní slovní ochranná známka „GTI“ (č. 717 592) pro výrobky zařazené do třídy 12.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), jelikož mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc F-31/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 29. března 2007 – Cwik v. Komise (Úředníci — Hodnocení — Posudek o vývoji služebního postupu — Hodnotící období 2003 — Žaloba na neplatnost — Námitka protiprávnosti — Zjevně nesprávné posouzení)

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/39

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 29. března 2007 – Cwik v. Komise
   (Věc F-31/05) (1)

   (Úředníci - Hodnocení - Posudek o vývoji služebního postupu - Hodnotící období 2003 - Žaloba na neplatnost - Námitka protiprávnosti - Zjevně nesprávné posouzení)
   (2007/C 96/80)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Michael Cwik (Tervuren, Belgie) (zástupce: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Lozano Palacios a J. Currall, zmocněnci)
   Předmět věci
   Žalobce navrhuje jednak zrušení posudku o vývoji služebního postupu vypracovaného za období od 1. ledna do 31. prosince 2003 a, v případě potřeby, rozhodnutí ze dne 24. ledna 2005, jímž se zamítá jeho stížnost, kterou napadl posudek o vývoji služebního postupu 2003, a jednak navrhuje, aby Komisi byla uložena povinnost zaplatit částku jedno euro jako symbolickou náhradu škody.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 193, 6.8.2005 (věc původně zapsaná u Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-200/05 a předaná Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).


               2.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 150/13

         Žaloba Magasin- og Ukepresseforeningen ze dne 14. května 2009 proti Kontrolnímu úřadu ESVO
   (Věc E-6/09)
   2009/C 150/14
   Dne 14. května 2009 podala organizace Magasin- og Ukepresseforeningen zastoupená Janem Magne Juuhl-Langsethem a Peterem Dyrbergem, Advokatfirmaet Schjødt, Dronning Mauds gt 11, Oslo, NORSKO žalobu proti Kontrolnímu úřadu ESVO k Soudnímu dvoru ESVO.
   Žalobce navrhuje, aby soud:

               1.

               prohlásil, že Kontrolní úřad byl nečinný, neboť nejednal po podání stížnosti předložené Kontrolnímu úřadu ESVO v srpnu 2006 a týkající se státní podpory novinám
               a

               2.

               uložil Kontrolnímu úřadu ESVO uhradit náklady řízení.

      Právní a skutkové souvislosti a právní odůvodnění:

               —

               Žalobcem je Norský svaz novin.

               —

               Žalobce tvrdí, že Kontrolní úřadu ESVO nereagoval během přiměřené doby na stížnost a tím porušil povinnosti, které mu jsou uloženy.

               —

               Článek 37 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru zní:

                  „Pokud Kontrolní úřad ESVO je nečinný a tím poruší tuto dohodu a ustanovení dohody o EHP, mohou členské státy ESVO podat Soudnímu dvoru ESVO žalobu na určení porušení povinnosti.
                  Tato žaloba je přípustná pouze tehdy, byl-li Kontrolní úřad ESVO předem vyzván, aby jednal. Jestliže se Kontrolní úřad ESVO ve lhůtě dvou měsíců od této výzvy nevyjádří, může být žaloba podána v další lhůtě dvou měsíců.
                  Každá fyzická nebo právnická osoba může za podmínek uvedených v předcházejících odstavcích podat Soudnímu dvoru ESVO žalobu na Kontrolní úřad ESVO kvůli tomu, že tento nepřijal rozhodnutí určené žalobci“.


title: Věc T-825/16: Žaloba podaná dne 24. listopadu 2016 – Kyperská republika v. EUIPO – POCF (Pallas Halloumi)

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/52

         Žaloba podaná dne 24. listopadu 2016 – Kyperská republika v. EUIPO – POCF (Pallas Halloumi)
   (Věc T-825/16)
   (2017/C 022/70)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kyperská republika (zástupci: S. Malynicz, QC a V. Marsland, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Pancyprian Organisation of Cattle Farmers (POCF) (Latsia, Kypr)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Přihlašovatelka: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvky „Pallas Halloumi“ – Přihláška č. 11 180 536

      Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. září 2016, ve věci R 2065/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-424/10: Žaloba podaná dne 18. září 2010 — Dosenbach-Ochsner v. OHIM — Sisma (Ztvárnění obdélníku se slonem)

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/36

         Žaloba podaná dne 18. září 2010 — Dosenbach-Ochsner v. OHIM — Sisma (Ztvárnění obdélníku se slonem)
   (Věc T-424/10)
   ()
   2010/C 317/66
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Dosenbach-Ochsner AG Schuhe und Sport (Dietikon, Švýcarsko) (zástupce: O. Rauscher, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Sisma SpA (Mantova, Itálie)

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 15. července 2010 ve věci R 1638/2008-4;

               —

               uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka, která je ztvárněna obdélníkem se slony pro výrobky zařazené do tříd 10, 16, 21, 24 a 25.

      Majitel ochranné známky Společenství: SISMA S.p.A.

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Mezinárodní slovní ochranná známka a národní slovní ochranná známka, které ztvárňují slona a národní slovní ochranná známka „elefanten“, pro výrobky tříd 24 a 25.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 53 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), neboť kolidující ochranné známky jsou z pojmového, vzhledového a sluchového hlediska podobné a žalobkyně výslovně uvedla, že její ochranné známky získaly v důsledku intenzivního užívání nebo jejich známosti vyšší rozlišovací způsobilost.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc C-458/10: Žaloba podaná dne 17. září 2010 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/29

         Žaloba podaná dne 17. září 2010 — Evropská komise v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-458/10)
   ()
   2010/C 346/48
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: S. Pardo Quintillán a O. Beynet, zmocněnci)

      Žalované: Lucemburské velkovévodství

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Lucemburské velkovévodství nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z čl. 9 odst. 3 písm. b), c) a e) směrnice 98/83/ES (1), tím, že úplně a správně neprovedlo čl. 9 odst. 3 písm. b), c) a e) směrnice 98/83/ES;

               —

               uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby uplatňuje Komise dvě výtky.
   V rámci první výtky Komise tvrdí, že provedení čl. 9 odst. 3 písm. b) a c) směrnice 98/83 je neúplné. Vnitrostátní právní úprava totiž nestanoví, že rozhodnutí o povolení odchylky musí obsahovat „relevantní výsledky monitorování předchozího období“, a neupřesňuje „množství vody dodávané za den“, „velikost zasažené populace“ a „zda budou, nebo nebudou ovlivněny nějaké relevantní potravinářské podniky“.
   V rámci druhé výtky Komise tvrdí, že provedení čl. 9 odst. 3 písm. e) směrnice 98/83 je neúplné a nesprávné potud, pokud lucemburské orgány mimo jiné tvrdí, že „souhrn plánu“, „časový rozvrh prací“ a „odhad nákladů“ opatření by neměl předkládat ten, kdo rozhodl o povolení odchylky, jak to vyžaduje směrnice, nýbrž žadatel o povolení odchylky, neboť právě on je povinen stanovit a provést nápravná opatření.

      (1)  Směrnice Rady 98/83/ES ze dne 3. listopadu 1998 o jakosti vody určené k lidské spotřebě (Úř. věst. L 330, s. 32; Zvl. vyd. 15/04, s. 90).


title: Výmaz věci C-83/04

text:
               30.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/21

         Výmaz věci C-83/04 (1)

   (2005/C 106/44)

      (Jednací jazyk: portugalština)

   Usnesením ze dne 4. února 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C-83/04: Komise Evropských společenství proti Portugalské republice.

      (1)  Úř. věst. C 85, 03.04.2004


title: Věc T-418/08: Žaloba podaná dne 29. září 2008 – OSA v. Komise

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/41

         Žaloba podaná dne 29. září 2008 – OSA v. Komise
   (Věc T-418/08)
   (2008/C 313/75)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) (Praha, Česká republika) (zástupce: M. Favart, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit článek 3 rozhodnutí Komise K(2008) 3435 konečné ze dne 16. července 2008 o řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 – CISAC) a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Svou žalobou žalobce usiluje na základě článku 230 ES o částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 3435 konečné ze dne 16. července 2008 o řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 – CISAC). Žalobce zpochybňuje konstatování Komise v článku 3 napadeného rozhodnutí, podle kterého územní vymezení vzájemných pověření pro zastupování, poskytnutých jednou organizací autorů druhé, představuje jednání ve vzájemné shodě porušující článek 81 ES a článek 53 EHP.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty uplatněné žalobcem jsou totožné se žalobními důvody a hlavními argumenty uplatněnými ve věci T-415/08 IMRO v. Komise.


title: Věc F-52/09: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 14. září 2010 — Da Silva Pinto Branco v. Soudní dvůr ( Veřejná služba — Úředníci — Přijímání — Úředník ve zkušební době — Propuštění na konci zkušební doby — Práva obhajoby — Hodnocení způsobilosti kandidátů — Soudní přezkum )

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/47

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 14. září 2010 — Da Silva Pinto Branco v. Soudní dvůr
   (Věc F-52/09) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Přijímání - Úředník ve zkušební době - Propuštění na konci zkušební doby - Práva obhajoby - Hodnocení způsobilosti kandidátů - Soudní přezkum)
   2010/C 317/83
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Delfina Da Silva Pinto Branco (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: M. Erniquin a C. Defago, advokáti)

      Žalovaný: Soudní dvůr (zástupce: M. A. V. Placco, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí o propuštění žalobkyně. Dále návrh, aby byla jmenována nebo podpůrně uvedena do své funkce úředníka ve zkušení době. Konečně návrh na náhradu utrpěné morální újmy

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Delfině Da Silva Pinto Branco se ukládá náhrada veškerých nákladů řízení

      (1)  Úř. věst. C 244, 10.10.2009, s. 16.


title: Věc F-100/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 29. února 2012 — AM v. Parlament ( „Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Pojištění pro případ pracovních úrazů a nemocí z povolání — Článek 73 služebního řádu — Odmítnutí uznat cévní mozkovou příhodu za úraz — Lékařská komise — Zásada kolegiality“ )

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/25

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 29. února 2012 — AM v. Parlament
   (Věc F-100/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Pojištění pro případ pracovních úrazů a nemocí z povolání - Článek 73 služebního řádu - Odmítnutí uznat cévní mozkovou příhodu za úraz - Lékařská komise - Zásada kolegiality)
   2012/C 138/51
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: AM (Malaga, Španělsko) (zástupci: L. Levi a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: K. Zejdová a S. Seyr, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí odmítajícího považovat cévní příhodu utrpěnou žalobcem dne 5. března 2006 za úraz ve smyslu článku 73 služebního řádu a článku 2 společného systému zdravotního pojištění (SSZP)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá

               2)

               AM se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 55, 19.2.2011, s. 37.


title: Rozsudek Soudu ze dne 25. března 2013 ve věci E-10/12 – Yngvi Harðarson v. Askar Capital hf. (směrnice 91/533/EHS – povinnost informovat zaměstnance – změny písemné pracovní smlouvy – účinek neoznámení změn)

text:
               19.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 270/7

         ROZSUDEK SOUDU
   ze dne 25. března 2013
   ve věci E-10/12
   Yngvi Harðarson v. Askar Capital hf.
   (směrnice 91/533/EHS – povinnost informovat zaměstnance – změny písemné pracovní smlouvy – účinek neoznámení změn)
   2013/C 270/05
   Ve věci E-10/12 Yngvi Harðarson v. Askar Capital hf. – ŽÁDOST o stanovisko Soudního dvora podle článku 34 Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora předložená soudem Héraðsdómur Reykjavíkur (obvodním soudem v Reykjavíku) ohledně výkladu směrnice Rady 91/533/EHS ze dne 14. října 1991 o povinnosti zaměstnavatele informovat zaměstnance o podmínkách pracovní smlouvy nebo pracovního poměru – Soud ve složení Carl Baudenbacher (předseda), Per Christiansen (soudce zpravodaj) a Páll Hreinsson (soudce) vynesl dne 25. března 2013 rozsudek, jehož výrok zní:
   Směrnice Rady 91/533/EHS ze dne 14. října 1991 o povinnosti zaměstnavatele informovat zaměstnance o podmínkách pracovní smlouvy nebo pracovního poměru musí být vykládána v tom smyslu, že nevyžaduje, aby se náhrady poskytnuté zaměstnancům posuzovaly na základě písemné pracovní smlouvy, pokud nebyl zaměstnanci předložen žádný písemný dokument týkající se změn, ať již dočasných nebo trvalých, které mohou být činěny v souvislosti s podstatnými body pracovní smlouvy či pracovního poměru mezi stranami ve lhůtách stanovených v článku 5 směrnice. To platí i v souvislosti s konkurzním řízením nebo rozdělením společnosti s ručením omezeným s obdobnými účinky.


title: Věc C-147/14: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 25. června 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Brussel – Belgie) – Loutfi Managenemnt Propriété Intellectuelle SARL v. AMJ Meatproducts NV, Halasupply NV „Řízení o předběžné otázce — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 9 odst. 1 písm. b) — Účinky — Práva z ochranné známky Společenství — Označení totožná nebo podobná — Zákaz užívání — Nebezpečí záměny — Posouzení — Zohlednění jazyka, jenž není jedním z úředních jazyků Evropské unie“

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/13

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 25. června 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hof van beroep te Brussel – Belgie) – Loutfi Managenemnt Propriété Intellectuelle SARL v. AMJ Meatproducts NV, Halasupply NV
   (Věc C-147/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 9 odst. 1 písm. b) - Účinky - Práva z ochranné známky Společenství - Označení totožná nebo podobná - Zákaz užívání - Nebezpečí záměny - Posouzení - Zohlednění jazyka, jenž není jedním z úředních jazyků Evropské unie“)
   (2015/C 279/15)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van beroep te Brussel

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Loutfi Managenemnt Propriété Intellectuelle SARL

      Žalované: AMJ Meatproducts NV, Halasupply NV

      Výrok

   Článek 9 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství musí být vykládán v tom smyslu, že při posuzování nebezpečí záměny, jež by mohlo existovat mezi ochrannou známkou Společenství a označením, jež se vztahují na totožné nebo podobné výrobky, přičemž obě obsahují dominantní arabské slovo zachycené latinským a arabským písmem, a tato slova jsou si ze vzhledového hlediska podobná, je v situaci, kdy má veřejnost relevantní pro tuto ochrannou známku Společenství a dotčené označení základní znalosti psané arabštiny, nezbytné brát v úvahu význam a výslovnost těchto slov.

      (1)  Úř. věst. C 194, 24.6.2014.


title: Věc C-447/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 5. října 2012 — H. J. Kolostra, další účastník řízení: Burgemeester van Skarsterlân

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 5. října 2012 — H. J. Kolostra, další účastník řízení: Burgemeester van Skarsterlân
   (Věc C-447/12)
   2013/C 26/29
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: H. J. Kooistra

      Další účastník řízení: Burgemeester van Skarsterlân

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2252/2004 ze dne 13. prosince 2004 o normách pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy (Úř. věst. L 385, s. 1) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 444/2009 ze dne 28. května 2009 vykládat v tom smyslu, že se nepoužije na takové průkazy totožnosti jako je nizozemský průkaz totožnosti, které členské státy vydaly svým státním příslušníkům, a to bez ohledu na jejich platnost a bez ohledu na možnost používat tyto průkazy totožnosti jako cestovní doklady?

               2)

               Pokud z odpovědi na otázku 1 vyplyne, že nařízení Rady (ES) č. 2252/2004 ze dne 13. prosince 2004 o normách pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy (Úř. věst. L 385, s. 1) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 444/2009 ze dne 28. května 2009, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2252/2004 (Úř. věst. L 142, s. 1) se použije na takové průkazy totožnosti jako je nizozemský průkaz totožnosti vzhledem k možnosti používat je jako cestovní doklad, je platný čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení ve světle článků 7 a 8 Listiny základních práv Evropské unie a článku 8 Evropské úmluvy o lidských právech a základních svobodách?

               3)

               V případě, že odpověď na otázku 2 bude znít, že čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 2252/2004 ze dne 13. prosince 2004 o normách pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy (Úř. věst. L 385, s. 1) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 444/2009 ze dne 28. května 2009, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2252/2004 (Úř. věst. L 142, s. 1) je platný, je třeba čl. 4 odst. 3 nařízení ve světle článků 7 a 8 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 8 odst. 2 Evropské úmluvy o lidských právech a základních svobodách a čl. 7 písm. f) směrnice 95/46 (1) ve spojení s čl. 6 odst. 1 písm. b) této směrnice vykládat v tom smyslu, že za účelem provedení uvedeného nařízení musí členské státy na základě zákona zajistit, že biometrické údaje, které jsou shromažďovány a uchovávány podle tohoto nařízení, nesmějí být shromažďovány, zpracovávány a využívány k jiným účelům než k vydání dokladu?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, s. 31; Zvl. vyd. 13/15, s. 355).


title: Věc T-5/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. května 2016 – Ice Mountain Ibiza v. EUIPO – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean beach club ibiza) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ocean beach club ibiza — Starší národní obrazové ochranné známky OC ocean club a OC ocean club Ibiza — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               4.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. května 2016 – Ice Mountain Ibiza v. EUIPO – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean beach club ibiza)
   (Věc T-5/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ocean beach club ibiza - Starší národní obrazové ochranné známky OC ocean club a OC ocean club Ibiza - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 243/31)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ice Mountain Ibiza, SL (San Antonio, Španělsko) (zástupci: J. L. Gracia Albero, F. Miazzetto a E. Cebollero González, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: S. Palmero Cabezas, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO: Marbella Atlantic Ocean Club, SL (Puerto Banús, Španělsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. října 2014 (věc R 2292/2013-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Marbella Atlantic Ocean Club a Ice Mountain Ibiza

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Ice Mountain Ibiza, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 73, 2.3.2015.


title: Věc T-608/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2015 – Laverana v. OHIM (ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION) „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2015 – Laverana v. OHIM (ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION)
   (Věc T-608/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 354/44)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Německo) (zástupci: J. Wachinger, M. Zöbisch a D. Chatterjee, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: D. Walicka a D. Botis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 2. června 2014 (věc R 121/2014-4) týkajícímu se přihlášky obrazového označení ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Laverana GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 361, 13. 10. 2014.


               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/2

         Pokračování činnosti Tribunálu mezi dny 1. září a 13. září 2010
   2010/C 209/02
   Tribunál na své plenární konferenci dne 8. června 2010 vzal na vědomí, že z důvodu soudních prázdnin se složení přísahy nových členů Tribunálu před Soudním dvorem uskuteční až po těchto prázdninách, a že tedy v souladu s čl. 5 třetím pododstavcem statutu Soudního dvora až do doby, kdy se svých funkcí ujmou noví členové Tribunálu:

               —

               předsednictví Tribunálu bude zajišťovat předseda p. Jaeger;

               —

               předsednictví senátů složených z pěti soudců budou zajišťovat předsedové senátů p. Azizi, p. Meij, p. Vilaras a p. Forwood, předsedkyně senátu pí Martins Ribeiro, předseda senátu p. Czúcz a předsedkyně senátů pí Wiszniewska-Białecka a pí Pelikánová;

               —

               rozhodnutí ze dne 19. září 2007 o organizaci Tribunálu a složení velkého senátu (Úř. věst. C 269, s. 40), rozhodnutí ze dne 16. června 2009 o kritériích přidělování věcí senátům a složení kasačního senátu (Úř. věst. C 153, s. 2), rozhodnutí ze dne 7. října 2009 o přidělení soudců k senátům (Úř. věst. C 267, s. 6) a rozhodnutí ze dne 12. května 2010 o určení soudce, který nahradí předsedu Tribunálu jako soudce příslušného pro rozhodování o předběžných opatřeních (Úř. věst. C 148, s. 1) se použijí i nadále.


title: Věc C-180/05: Žaloba podaná dne 22. dubna 2005 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství

text:
               9.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/6

         Žaloba podaná dne 22. dubna 2005 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství
   (Věc C-180/05)
   (2005/C 171/12)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 22. dubna 2005 žaloba směřující proti Lucemburskému velkovévodství podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Wouterem Wilsem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Lucemburské velkovévodství tím, že neuplatnilo ustanovení týkající se práva na veřejné půjčování stanovená směrnicí Rady 92/100/EHS ze dne 19. listopadu 1992 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem (1), nesplnilo povinnosti, které po něj vyplývají z článků 1 a 5 výše uvedené směrnice;

               2.

               uložil Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Po dobu, co nebylo přijato velkovévodské nařízení o provedení článku 65 zákona ze dne 18. dubna 2001 o autorských právech a nevstoupilo v platnost, není účinná odměna za veřejné půjčování, požadovaná čl. 5 odst. 1 směrnice 92/100 jako podmínka pro umožnění výjimky z výlučného práva stanoveného v článku 1 směrnice 92/100. Články 1 a 5 směrnice 92/100 tedy nejsou správně uplatněny.

      (1)  Úř. věst. L 346, s. 61


title: Věc F-40/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 10. června 2008 – Baudelet-Leclaire v. Komise (Veřejná služba — Otevřené výběrové řízení — Nezapsání na seznam vhodných kandidátů — Rovné zacházení)

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/72

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 10. června 2008 – Baudelet-Leclaire v. Komise
   (Věc F-40/07) (1)

   (Veřejná služba - Otevřené výběrové řízení - Nezapsání na seznam vhodných kandidátů - Rovné zacházení)
   (2008/C 209/132)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Cécile Baudelet-Leclaire (Brusel, Belgie) (zástupce: M. Korving, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a M. Velardo, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení výběrového řízení EPSO/AST/7/05 – Oblast 2 – Správa smluv/projektů z důvodu údajné diskriminace mezi kandidáty v rámci orgánů Společenství a externími kandidáty
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně neopodstatněná.

               2)

               Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 129, 9.6.2007, s. 28.


title: Věc C-409/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék — Maďarsko) — Gábor Csonka, Tibor Isztli, Dávid Juhász, János Kiss, Csaba Szontág v. Magyar Állam ( „Provoz motorových vozidel — Pojištění občanskoprávní odpovědnosti — Směrnice 72/166/EHS — Článek 3 odst. 1 — Směrnice 84/5/EHS — Článek 1 odst. 4 první pododstavec — Platební neschopnost pojistitele — Nevyplacení náhrady škody subjektem pro odškodnění“ )

text:
               31.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 11. července 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék — Maďarsko) — Gábor Csonka, Tibor Isztli, Dávid Juhász, János Kiss, Csaba Szontág v. Magyar Állam
   (Věc C-409/11) (1)

   (Provoz motorových vozidel - Pojištění občanskoprávní odpovědnosti - Směrnice 72/166/EHS - Článek 3 odst. 1 - Směrnice 84/5/EHS - Článek 1 odst. 4 první pododstavec - Platební neschopnost pojistitele - Nevyplacení náhrady škody subjektem pro odškodnění)
   2013/C 252/09
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Fővárosi Törvényszék

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Gábor Csonka, Tibor Isztli, Dávid Juhász, János Kiss, Csaba Szontág

      Žalovaný: Magyar Állam

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Fővárosi Bíróság — Výklad směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění (Úř. věst. L 103, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 10) — Povinnost členských států přijmout opatření nezbytná k tomu, aby všechny smlouvy o povinném pojištění občanskoprávní odpovědnosti pokrývaly celé území Společenství — Odnětí povolení provozovat pojišťovnu nabízející pojištění pro případ občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel, které vede k tomu, že jednotlivci, jež uzavřeli s uvedenou pojišťovnou smlouvu, mají povinnost osobně z vlastního majetku nahradit škodu, kterou způsobili jiným — Odpovědnost státu v případě nesprávného provedení směrnice

      Výrok

   Článek 3 odst. 1 směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/14/ES ze dne 11. května 2005, ve spojení s čl. 1 odst. 4 druhé směrnice Rady 84/5/EHS ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel, ve znění směrnice 2005/14, musí být vykládán v tom smyslu, že mezi povinnosti, které toto ustanovení ukládá členským státům, nezahrnuje povinnost zřídit subjekt, který by zaručil odškodnění poškozených v důsledku dopravních nehod v situaci, kdy osoby odpovědné za škodu sice uzavřely pojištění pro případ občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel, avšak pojistitel se dostal do platební neschopnosti.

      (1)  Úř. věst. C 347, 26.11.2011.


title: Věc F-115/14: Žaloba podaná dne 22. října 2014 – ZZ v. Komise

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/55

         Žaloba podaná dne 22. října 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-115/14)
   (2015/C 007/69)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: S. Orlandi, advokát)

      Žalovaná: Komise

      Předmět a popis sporu

   Jednak konstatování protiprávnosti článku 9 obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011, a jednak zrušení rozhodnutí o bonifikaci důchodových nároků získaných žalobkyní v unijním důchodovém systému na základě nových obecných prováděcích ustanovení.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Prohlásit za protiprávní článek 9 obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu;

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 31. ledna a 13. března 2014 o bonifikaci důchodových nároků získaných žalobkyní před nástupem do služebního poměru v rámci převedení těchto nároků do důchodového systému orgánů Evropské unie podle obecných prováděcích ustanovení k čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu ze dne 3. března 2011;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-431/07: Žaloba podaná dne 26. listopadu 2007 – Gebr. Heller Maschinenfabrik v. OHIM – Fernández Martinez (HELLER)

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/24

         Žaloba podaná dne 26. listopadu 2007 – Gebr. Heller Maschinenfabrik v. OHIM – Fernández Martinez (HELLER)
   (Věc T-431/07)
   (2008/C 37/38)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Gebr. Heller Maschinenfabrik GmbH (Nürtingen, Německo) (zástupci: W. Kessler a S. Baur, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Manuel Fernández Martinez (Alicante, Španělsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. září 2007 ve věci odvolání R 947/2006-2;

               —

               zamítnout námitky osoby, která podala námitky Manuela Fernándeze Martineze u druhého odvolacího senátu;

               —

               uložit Manueli Fernándezi Martinezovi náhradu veškerých nákladů řízení u námitkového oddělení a odvolacího senátu OHIM, jakož i tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „HELLER“ pro zboží a služby zařazené do tříd 7, 37 a 40 (přihláška č. 3 306 602).

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Manuel Fernández Martinez.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: španělská obrazová ochranná známka „HELLER“ pro zboží třídy 7 (č. 2 520 584).

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám a zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), jelikož neexistuje nebezpečí záměny kolidujících ochranných známek.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1).


title: Věc C-7/13: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 17. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Förvaltningsrätten i Stockholm – Švédsko) – Skandia America Corporation (USA), filial Sverige v. Skatteverket „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Společný systém daně z přidané hodnoty — Směrnice 2006/112/ES — Seskupení pro účely DPH — Interní fakturování služeb dodávaných hlavní společností se sídlem ve třetí zemi její pobočce náležející k seskupení pro účely DPH v některém z členských států — Otázka, zda poskytnuté služby podléhají dani“

text:
               24.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 421/7

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 17. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Förvaltningsrätten i Stockholm – Švédsko) – Skandia America Corporation (USA), filial Sverige v. Skatteverket
   (Věc C-7/13) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty - Směrnice 2006/112/ES - Seskupení pro účely DPH - Interní fakturování služeb dodávaných hlavní společností se sídlem ve třetí zemi její pobočce náležející k seskupení pro účely DPH v některém z členských států - Otázka, zda poskytnuté služby podléhají dani“)
   2014/C 421/09
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Förvaltningsrätten i Stockholm

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Skandia America Corporation (USA), filial Sverige

      Žalovaná: Skatteverket

      Výrok

               1)

               Článek 2 odst. 1, jakož i články 9 a 11 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že dodávky služeb poskytnutých hlavní provozovnou usazenou ve třetí zemi její pobočce usazené v některém z členských států představují v případě, že je tato pobočka členem seskupení osob, které lze považovat za jedinou osobu povinnou k dani z přidané hodnoty, zdanitelná plnění.

               2)

               Články 56, 193 a 196 směrnice 2006/112 musí být vykládány v tom smyslu, že v takové situaci, jaká nastala ve věci v původním řízení, kdy hlavní provozovna společnosti usazené ve třetí zemi dodává za úplatu služby pobočce téže společnosti usazené v některém z členských států a kdy tato pobočka je v tomto členském státě členem seskupení osob, které lze považovat za jedinou osobu povinnou k dani z přidané hodnoty, vzniká tomuto seskupení coby příjemci uvedených služeb povinnost odvést splatnou daň z přidané hodnoty.

      (1)  Úř. věst. C 55, 23.2.2013.


title: Věc T-357/08: Žaloba podaná dne 1. září 2008 – L'Oréal SA v. OHIM – Allergan (BOTOCYL)

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/44

         Žaloba podaná dne 1. září 2008 – L'Oréal SA v. OHIM – Allergan (BOTOCYL)
   (Věc T-357/08)
   (2008/C 272/87)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: L'Oréal SA (Clichy, Francie) (zástupci: A. von Mühlendahl a J. Pagenberg, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Allergan, Inc. (Irvine, Spojené státy)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 5. června 2008 ve věci R 865/2007-1;

               —

               zamítnout odvolání podané další účastnicí řízení před odvolacím senátem proti rozhodnutí zrušovacího oddělení žalovaného přijatému dne 4. dubna 2007 ve věci 1120 C;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalobkyní před odvolacím senátem; a

               —

               uložit další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vynaložených žalobkyní před odvolacím senátem, bude-li jí v projednávané věci povolen vstup do řízení jako vedlejší účastnici.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „BOTOCYL“ pro výrobky zařazené do třídy 3 – ochranná známka Společenství zapsaná pod č. 2 782 282

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Ochranná známka účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti: Obrazové označení „BOTOX“ zapsané jako ochranná známka Společenství pod č. 2 015 832 pro výrobky zařazené do třídy 5; obrazové označení „BOTOX“ zapsané jako ochranná známka Společenství pod č. 2 575 371 pro výrobky zařazené do třídy 5; obrazové označení „BOTOX“ zapsané jako ochranná známka Společenství pod č. 1 923 986 pro výrobky zařazené do třídy 5 a 16; slovní označení „BOTOX“ zapsané jako ochranná známka Společenství pod č. 1 999 481 pro výrobky zařazené do třídy 5; ochranná známka „BOTOX“ zapsaná v členských státech Evropských společenství

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 40/94, jelikož neexistují žádné důkazy o tom, že by starší ochranné známky měly v rozhodné době dobrou pověst, jelikož kolidující ochranné známky nejsou dostatečně podobné, jelikož dále neexistují žádné důkazy o tom, že by užívání zapsané ochranné známky Společenství, která je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti, bylo na újmu rozlišovací schopnosti a dobrému jménu starších ochranných známek, a jelikož neexistují žádné důkazy o tom, že by žalobkyně jednala bez řádného důvodu, když začala užívat zapsanou ochrannou známku, která je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti; porušení článku 73 nařízení Rady (ES) č. 40/94, jelikož napadené rozhodnutí neuvádí důvody, na nichž je založeno.