title: Věc C-424/14: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 30. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Jácint Gábor Balogh v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — DPH — Směrnice 2006/112/ES — Články 213 a 214 — Neoznámení zahájení hospodářské činnosti — Hranice osvobození od daně pro malé podniky — Sankce“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/13

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 30. září 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Jácint Gábor Balogh v. Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Věc C-424/14) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - DPH - Směrnice 2006/112/ES - Články 213 a 214 - Neoznámení zahájení hospodářské činnosti - Hranice osvobození od daně pro malé podniky - Sankce“)
   (2016/C 038/17)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Jácint Gábor Balogh

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Výrok

               1)

               Článek 213 odst. 1 směrnice 2006/112/ES Rady ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, které osobě povinné k dani ukládají ohlásit zahájení hospodářské činnosti, jestliže produkt této činnosti nepřesahuje hranici osvobození od daně pro malé podniky a osoba povinná k dani nezamýšlí vykonávat zdanitelnou činnost.

               2)

               Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání tomu, aby byla osobě povinné k dani uložena správní pokuta za nedodržení povinnosti ohlásit zahájení hospodářské činnosti, jestliže produkt této činnosti nepřesahuje hranici osvobození od daně pro malé podniky. Přísluší předkládajícímu soudu, aby posoudil, zda je ve věci v původním řízení uložená pokuta v souladu se zásadou proporcionality.

      (1)  Úř. věst. C 439, 8.12.2014.


title: Věc F-85/12: Žaloba podaná dne 3. srpna 2012 — ZZ v. Komise

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/35

         Žaloba podaná dne 3. srpna 2012 — ZZ v. Komise
   (Věc F-85/12)
   2012/C 295/63
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal a S. Orlandi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí, podle něhož se bonifikace nároků na důchod nabytých před nástupem do služebního poměru vypočítá na základě nových obecných prováděcích ustanovení (OPU).

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí ze dne 27. ledna 2012 o bonifikaci nároků na důchod nabytých žalobcem před nástupem do služebního poměru u Komise na základě čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí o zamítnutí jeho stížnosti ze dne 2. května 2012, která směřovala proti rozhodnutí o bonifikaci jeho nároků na důchod nabytých před nástupem do služebního poměru v rámci unijního důchodového systému;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-154/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Rechtbank Amsterdam ze dne 4. dubna 2005 ve věci 1. J. J. Kersbergen-Lap a 2. D. Dams-Schipper proti Raad van bestuur van het Uitvoeringinstituut Werknemersverzekeringen

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Rechtbank Amsterdam ze dne 4. dubna 2005 ve věci 1. J. J. Kersbergen-Lap a 2. D. Dams-Schipper proti Raad van bestuur van het Uitvoeringinstituut Werknemersverzekeringen
   (Věc C-154/05)
   (2005/C 155/06)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Rechtbank Amsterdam (Nizozemsko) ze dne 4. dubna 2005 ve věci 1. J. J. Kersbergen-Lap a 2. D. Dams-Schipper proti Raad van bestuur van het Uitvoeringinstituut Werknemersverzekeringen, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 6. dubna 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Rechtbank Amsterdam žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:
   Musí být s dávkou Wajong, uvedenou v příloze 2 (A) nařízení č. 1408/71 (1) nakládáno jako se zvláštní nepříspěvkovou dávkou, jak je uvedena v čl. 4 odst. 2a nařízení č. 1408/71 s následkem, že na osoby, jakými jsou žalobci v původním řízení, se použije pouze zvláštní nepříspěvková dávka stanovená v článku 10a nařízení č. 1408/71, a proto nemůže být vyplacena dávka Wajong osobě s bydlištěm mimo území Nizozemska?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1247/92 ze dne 30. dubna 1992 kterým se mění nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 136, 19.05.1992, s. 1)


title: Věc T-93/15: Žaloba podaná dne 20. února 2015 – Navitar v. OHIM – Elukuva (NaviTar)

text:
               20.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 127/35

         Žaloba podaná dne 20. února 2015 – Navitar v. OHIM – Elukuva (NaviTar)
   (Věc T-93/15)
   (2015/C 127/48)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Navitar, Inc. (Rochester, Spojené státy) (zástupce: J. Mattes, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: MTÜ Elukuva (Tallinn, Estonsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „NaviTar“ – Přihláška č. 11 147 246

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 5. prosince 2014, ve věci R 401/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení včetně nákladů řízení vynaložených žalobkyní v řízení před odvolacím senátem;

               —

               uložil MTÜ Elukuva náhradu nákladů včetně nákladů řízení vynaložených žalobkyní v řízení před odvolacím senátem, stane-li se MTÜ Elukuva vedlejší účastnicí řízení v této věci

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 41 odst. 1 ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-553/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 23. prosince 2009 společností BCS SpA proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 28. října 2009 ve věci T-137/08, BCS SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/26

         Kasační opravný prostředek podaný dne 23. prosince 2009 společností BCS SpA proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 28. října 2009 ve věci T-137/08, BCS SpA v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-553/09 P)
   2010/C 51/42
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: BCS SpA (zástupci: M. Franzosi, V. Jandoli, F. Santonocito, advokáti)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Deere & Company

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadená rozhodnutí;

               —

               prohlásil ochrannou známku Společenství ‘289 za neplatnou;

               —

               uložil protistraně náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek tvrdí, že je napadené rozhodnutí stiženo následujícími nesprávnými právními posouzeními:

               I)

               Soud prvního stupně podal nesprávný výklad čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 3 nařízení o ochranné známce Společenství (1) tím, že měl za to, že získání rozlišovací způsobilosti ochranné známky nezávisí na jejím předchozím a současném výhradním užívání (údajné užívání navíc nebylo prokázáno; spíše je v témže rozhodnutí uvedeno, že bylo v některých státech popřeno);

               II)

               Soud prvního stupně nesprávně použil kritéria stanovená judikaturou Společenství k určení získání rozlišovací způsobilosti, v rozporu s čl. 7 odst. 3 nařízení o ochranné známce Společenství.

         Pokud jde o bod I), je nedostatek výhradního užívání v jiných částech Společenství prokázán tvrzeními třetích stran z Dánska a Irska. Neexistence jednoznačného spojení mezi kombinací zelené a žluté barvy a Deere je neslučitelná s uznáním toho, že ochranná známka v těchto státech získala rozlišovací způsobilost.
   Co se týče bodu II), společnost BCS zpochybňuje právní kritéria, která použil Soud prvního stupně pro důkazy týkající se druhotného významu, vzhledem k tomu, že jsou v rozporu se zásadami stanovenými ustálenou judikaturou Soudního dvora. Doba užívání ochranné známky Deere, podíl na trhu a objem prodeje totiž nemohou být považovány za skutečnosti, které, jsou-li pojaty jednotlivě, postačují k prokázání získání druhotného významu. Zvláště pak nemohou kompenzovat neexistenci průzkumu veřejného mínění (nebo rozporné výsledky tvrzení třetích stran), jelikož se jedná o důkazní prostředky jiné povahy.
   Soud prvního stupně se tak dopustil nesprávného posouzení tím, že nezohlednil přímý důkaz neexistence rozlišovací způsobilosti ochranné známky Společenství ‘289 v Irsku a Dánsku.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146) nahrazené nařízením Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (kodifikované znění) (Úř. věst. L 78, s. 1).


title: Věc T-283/17: Žaloba podaná dne 15. května 2017 – SH v. Komise

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/35

         Žaloba podaná dne 15. května 2017 – SH v. Komise
   (Věc T-283/17)
   (2017/C 231/44)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: SH (zástupce: N. de Montigny, avocat)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               a z toho důvodu, aby:

                           —

                           rozhodl o protiprávnosti čl. 2 odst. 2 třetí odrážky přílohy VII služebního řádu úředníků;

                           —

                           zrušil rozhodnutí Úřadu pro správu a vyplácení individuálních nároků (dále jen „PMO“) ze dne 13. července 2016, a případně rozhodnutí o výslovném zamítnutí stížnosti podané dne 3. února 2017;

                           —

                           uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z námitky protiprávnosti vznesené proti rozhodnutí ze dne 13. července 2016 z toho důvodu, že bylo založeno na použitelnosti čl. 2 odst. 2 třetí odrážky přílohy VII služebního řádu úředníků, který porušoval zákaz diskriminace kvůli státní příslušnosti a narození, zásadu rovnosti, právo na vzdělání, ochranu zájmů dítěte, zásadu proporcionality a legitimity jakýmkoliv odchýlením od práv zakotveným v Listině.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení a porušení zásady řádné správy, jelikož rozhodnutí ze dne 13. července 2015 bylo založeno na protiprávním ustanovení služebního řádu.


title: Věc C-117/15: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 31. května 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln – Německo) – Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH v. Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte eV (GEMA) „Řízení o předběžné otázce — Duševní vlastnictví — Autorské právo a práva s ním související — Směrnice 2001/29/ES — Článek 3 odst. 1 — Směrnice 2006/115/ES — Článek 8 odst. 2 — Pojem ‚sdělování veřejnosti‘ — Umístění televizních přijímačů provozovatelem rehabilitačního centra, aby mohli pacienti sledovat televizní vysílání“

text:
               8.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/10

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 31. května 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Köln – Německo) – Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH v. Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte eV (GEMA)
   (Věc C-117/15) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Duševní vlastnictví - Autorské právo a práva s ním související - Směrnice 2001/29/ES - Článek 3 odst. 1 - Směrnice 2006/115/ES - Článek 8 odst. 2 - Pojem ‚sdělování veřejnosti‘ - Umístění televizních přijímačů provozovatelem rehabilitačního centra, aby mohli pacienti sledovat televizní vysílání“)
   (2016/C 287/13)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Köln

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka a žalovaná: Reha Training Gesellschaft für Sport- und Unfallrehabilitation mbH

      Odpůrkyně a žalobkyně: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte eV (GEMA)

      za přítomnosti: Gesellschaft zur Verwertung von Leistungsschutzrechten mbH (GVL)

      Výrok

   V takové věci, jako je věc v původním řízení, v níž je tvrzeno, že šířením televizního vysílání prostřednictvím televizních přijímačů, které byly provozovatelem rehabilitačního centra umístěny v jeho prostorách, jsou dotčena autorská práva a s nimi související práva velkého počtu zúčastněných, zejména skladatelů, textařů a hudebních vydavatelů, ale také výkonných umělců, výrobců zvukových záznamů a autorů mluvených děl, jakož i jejich vydavatelství, je třeba otázku, zda taková situace představuje „sdělování veřejnosti“, posuzovat z hlediska jak čl. 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti, tak čl. 8 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/115/ES ze dne 12. prosince 2006 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem, a to podle stejných výkladových kritérií. Tato dvě ustanovení musí být dále vykládána v tom smyslu, že se v případě takového šíření jedná o „sdělování veřejnosti“.

      (1)  Úř. věst. C 198, 15. 6. 2015.


title: Spojené věci C-400/09 a C-207/10: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. července 2011 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret — Dánsko) — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, v likvidaci, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S (C-400/09), Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S (C-207/10) v. Merck Sharp & Dohme Corporation (dříve Merck & Co.), Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme ( Ochranné známky — Směrnice 89/104/EHS — Článek 7 odst. 2 — Farmaceutické výrobky — Paralelní dovoz — Přebalení výrobku označeného ochrannou známkou — Nový obal, na kterém je jako původce přebalení uveden držitel rozhodnutí o registraci, podle jehož pokynů byl výrobek přebalen — Fyzické přebalení provedené nezávislým podnikem )

text:
               8.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 298/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 28. července 2011 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Højesteret — Dánsko) — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, v likvidaci, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S (C-400/09), Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S (C-207/10) v. Merck Sharp & Dohme Corporation (dříve Merck & Co.), Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme
   (Spojené věci C-400/09 a C-207/10) (1)

   (Ochranné známky - Směrnice 89/104/EHS - Článek 7 odst. 2 - Farmaceutické výrobky - Paralelní dovoz - Přebalení výrobku označeného ochrannou známkou - Nový obal, na kterém je jako původce přebalení uveden držitel rozhodnutí o registraci, podle jehož pokynů byl výrobek přebalen - Fyzické přebalení provedené nezávislým podnikem)
   2011/C 298/03
   Jednací jazyk: dánština

      Předkládající soud

   Højesteret

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, v likvidaci, Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S (C-400/09), Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S (C-207/10)

      Žalované: Merck Sharp & Dohme Corporation (dříve Merck & Co.), Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme

      Předmět věci

   Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce — Højesteret — Výklad rozsudků Soudního dvora ve věcech C-232/94, MPA Pharma, a C-427/93, Bristol-Myers Squibb, jakož i první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. 1989 L 40, s. 1) — Přebalení farmaceutického výrobku, který je předmětem paralelního dovozu — Paralelní dovozce, držitel rozhodnutí o registraci dováženého léčivého přípravku, který se na novém balení sám uvedl jako subjekt, který přebalení provedl, navzdory skutečnosti, že nákup a přebalení léčivého přípravku ve skutečnosti provedl nezávislý podnik

      Výrok

   Článek 7 odst. 2 směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, musí být vykládán v tom smyslu, že neumožňuje majiteli ochranné známky spojené s farmaceutickým výrobkem, který je předmětem paralelního dovozu, bránit následnému uvedení přebaleného výrobku na trh pouze z toho důvodu, že na novém obalu není jako subjekt provádějící přebalení uveden podnik, který na objednávku skutečně uvedený výrobek přebalil a má k tomu oprávnění, nýbrž podnik, který je držitelem rozhodnutí o registraci tohoto výrobku, podle jehož pokynů bylo přebalení provedeno a který za ně nese odpovědnost.

      (1)  Úř. věst. C 312, 19.12.2009.

      Úř. věst. C 179, 3.7.2010.


title: Věc T-381/05: Žaloba podaná dne  10. října 2005  – Di Bucci v. Komise

text:
               14.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 10/24

         Žaloba podaná dne 10. října 2005 – Di Bucci v. Komise
   (Věc T-381/05)
   (2006/C 10/48)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Vittorio Di Bucci (Brusel, Belgie) (zástupci: M. van der Woude, V. Landes, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit formální záměr Generálního ředitele právní služby udělit žalobci pouze čtyři prioritní body generálního ředitelství za hodnotící období 2004, potvrzený a konečný rozhodnutím generálního ředitele, kterým se odvolání zamítá;

               —

               zrušit rozhodnutí Generálního ředitele pro zaměstnance a správu neudělit mu žádný zvláštní prioritní bod „Výbor pro povýšení za práci vykonanou v zájmu orgánu“ („PPCP“) za hodnotící období 2004;

               —

               zrušit rozhodnutí Generálního ředitele pro zaměstnance a správu udělit mu celkem 20 bodů za hodnotící období 2004 a celkem 40 bodů pro účely povýšení do platové třídy A4 za toto hodnotící období; seznam úředníků, kterým byly přiděleny body PPCP; seznam zásluh úředníků platové třídy A5 za hodnotící období 2004 po Výboru pro povýšení; seznam úředníků povýšených do platové třídy A4 za hodnotící období 2004 a každopádně rozhodnutí nezapsat jeho jméno na uvedené seznamy;

               —

               zrušit v případě potřeby rozhodnutí o zamítnutí stížnosti;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce na podporu své žaloby uvádí žalobní důvody obdobné těm, které byly uvedeny v rámci věci T-311/04 (1).

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004, s. 44.


title: Věc C-345/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. listopadu 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – SIA „Maxima Latvija“ v. Konkurences padome „Řízení o předběžné otázce — Hospodářská soutěž — Článek 101 odst. 1 SFEU — Použití obdobné vnitrostátní právní úpravy — Pravomoc Soudního dvora — Pojem ‚dohoda, jejímž účelem je omezení hospodářské soutěže‘ — Smlouvy o pronájmu obchodních prostor — Obchodní centra — Právo referenčního nájemce bránit pronájmu dalších obchodních prostor třetím osobám“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/8

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 26. listopadu 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākā tiesa – Lotyšsko) – SIA „Maxima Latvija“ v. Konkurences padome
   (Věc C-345/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Hospodářská soutěž - Článek 101 odst. 1 SFEU - Použití obdobné vnitrostátní právní úpravy - Pravomoc Soudního dvora - Pojem ‚dohoda, jejímž účelem je omezení hospodářské soutěže‘ - Smlouvy o pronájmu obchodních prostor - Obchodní centra - Právo referenčního nájemce bránit pronájmu dalších obchodních prostor třetím osobám“)
   (2016/C 038/10)
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākā tiesa

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: SIA „Maxima Latvija“

      Žalovaná: Konkurences padome

      Výrok

               1)

               Článek 101 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že pouhá okolnost, že smlouva o pronájmu obchodních prostor, která se týká nájmu velké plochy v obchodním centru, obsahuje doložku přiznávající nájemci právo bránit pronajímateli, aby v tomto obchodním centru pronajal obchodní prostory dalším nájemcům, neznamená, že účelem uvedené smlouvy je omezit hospodářskou soutěž ve smyslu uvedeného ustanovení.

               2)

               Smlouvy o pronájmu obchodních prostor, jako jsou smlouvy dotčené v původním řízení, lze považovat za zakládající dohodu, jejímž „důsledkem“ je vyloučit, omezit nebo narušit hospodářskou soutěž ve smyslu čl. 101 odst. 1 SFEU, protože vyšlo najevo, že po provedení hloubkové analýzy hospodářského a právního kontextu smluv dotčených v původním řízení, jakož i specifik dotčeného referenčního trhu tyto smlouvy přispívají značnou měrou k případnému rozdělení uvedeného trhu. Význam přispění každé ze smluv k tomuto rozdělení záleží zejména na postavení smluvních stran na tomto trhu a na době trvání uvedené smlouvy.

      (1)  Úř. věst. C 329, 22.9.2014.


title: Věc C-300/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Španělsko) dne 30. května 2013 — Ayuntamiento de Benferri v. Consejería de Infraestructuras y Transporte, Iberdrola Distribución Eléctrica SAU

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 226/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Španělsko) dne 30. května 2013 — Ayuntamiento de Benferri v. Consejería de Infraestructuras y Transporte, Iberdrola Distribución Eléctrica SAU
   (Věc C-300/13)
   (2013/C 226/09)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Ayuntamiento de Benferri

      Žalovaní: Consejería de Infraestructuras y Transporte, Iberdrola Distribución Eléctrica SAU

      Předběžné otázky

               1)

               Musí se pojem „budování nadzemního vedení elektrické energie o napětí 220 kV a vyšším a o délce nad 15 kilometrů“, který je uveden v bodě 20 přílohy I směrnice 85/337 (1) ve znění směrnice 97/11 (2), vykládat tak, že jediným elektrickým zařízením, na které se vztahuje, je vedení odpovídající oběma výše uvedeným prahovým hodnotám?

               2)

               Musí se pojem „(…); nadzemní vedení elektrické energie“, který je uveden v bodě 3 písm. b) přílohy II směrnice 85/337 ve znění směrnice 97/11, vykládat tak, že jediným elektrickým zařízením pro přenos elektrické energie, na které se vztahuje, je vedení?
               V případě záporné odpovědi:

               3)

               Musí se pojem „(…) nadzemní vedení elektrické energie“, který je uveden v bodě 3 písm. b) přílohy II směrnice 85/337, vykládat tak, že zahrnuje rozvodny elektrické energie?

               4)

               Musí se pojem „(…) nadzemní vedení elektrické energie“, který je uveden v bodě 3 písm. b) přílohy II směrnice 85/337, vykládat tak, že zahrnuje rozvodny elektrické energie, přestože jsou budovány či rozšiřovány na základě záměru, který nezahrnuje budování vedení?

      (1)  Směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí
   Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248

      (2)  Směrnice Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997, kterou se mění směrnice 85/337/EHS
   Úř. věst. L 73, s. 5; Zvl. vyd. 15/03, s. 151


title: Věc T-96/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2015 – Vimeo v. OHIM – PT Comunicações (VIMEO) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství VIMEO — Starší obrazová ochranná známka Společenství meo — Relativní důvod pro zamítnutí — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Chybějící koexistence ochranných známek — Nebezpečí záměny“

text:
               14.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2015 – Vimeo v. OHIM – PT Comunicações (VIMEO)
   (Věc T-96/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství VIMEO - Starší obrazová ochranná známka Společenství meo - Relativní důvod pro zamítnutí - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Chybějící koexistence ochranných známek - Nebezpečí záměny“)
   (2015/C 414/35)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vimeo LLC (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: A. Poulter a M. Macdonald, solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: P. Bullock a N. Bambara, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: PT Comunicações, SA (Lisabon, Portugalsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 27. listopadu 2013 (věc R 1092/2013-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi PT Comunicações, SA a Vimeo LLC.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Vimeo LLC se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 135, 5.5.2014.


title: Věc T-308/16: Žaloba podaná dne 13. června 2016 – Marsh v. EUIPO (ClaimsExcellence)

text:
               8.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/27

         Žaloba podaná dne 13. června 2016 – Marsh v. EUIPO (ClaimsExcellence)
   (Věc T-308/16)
   (2016/C 287/33)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Marsh GmbH (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupce: W. Riegger, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „ClaimsExcellence“ – Přihláška č. 13 847 462

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. dubna 2016, ve věci R 2358/2015-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, a to včetně nákladů řízení před odvolacím senátem.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-550/09: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 29. června 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf — Německo) — trestní řízení proti E, F ( „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu — Společný postoj 2001/931/SZBP — Nařízení (ES) č. 2580/2001 — Články 2 a 3 — Zápis organizace na seznam osob, skupin a subjektů zapojených do teroristických činů — Převod finančních prostředků získaných z výtěžků dobrovolných sbírek a prodeje publikací provedený členy organizace ve prospěch této organizace“ )

text:
               28.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 234/15

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 29. června 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Düsseldorf — Německo) — trestní řízení proti E, F
   (Věc C-550/09) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu - Společný postoj 2001/931/SZBP - Nařízení (ES) č. 2580/2001 - Články 2 a 3 - Zápis organizace na seznam osob, skupin a subjektů zapojených do teroristických činů - Převod finančních prostředků získaných z výtěžků dobrovolných sbírek a prodeje publikací provedený členy organizace ve prospěch této organizace)
   2010/C 234/22
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci původního trestního řízení

   E, F

      Předmět

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberlandesgericht Düsseldorf — Výklad článků 2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 ze dne 27. prosince 2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu (Úř. věst. L 344, s. 70; Zvl. vyd. 18/01, s. 207) — Napadení, před vnitrostátním soudem, platnosti rozhodnutí Rady o zápisu organizace na seznam podle čl. 2 odst. 3 výše uvedeného nařízení, přičemž toto rozhodnutí nebylo dotčenou organizací napadeno — Působnost ustanovení nařízení stanovících zákaz zpřístupnění hospodářských zdrojů organizaci uvedené na tomto seznamu — Převod hospodářských zdrojů v rámci organizace osobami, které jsou jejími členy

      Výrok

               1)

               Zápis Devrimci Halk Kurtulus Partisi-Cephesi (DHKP-C) na seznam podle čl. 2 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 ze dne 27. prosince 2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu je neplatný, a proto nemůže být ani zčásti důvodem k odsouzení v trestním řízení souvisejícím s údajným porušením tohoto nařízení v období před 29. červnem 2007.

               2)

               Článek 2 odst. 1 písm. b) nařízení č. 2580/2001 musí být vykládán v tom smyslu, že se týká převodu finančních prostředků a jiných finančních a hospodářských zdrojů shromážděných nebo získaných od třetích osob provedeného členem právnické osoby, skupiny nebo subjektu uvedených na seznamu podle čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení ve prospěch této právnické osoby, skupiny nebo tohoto subjektu.

      (1)  Úř. věst. C 148, 5.6.2010.


title: Věc C-225/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Landau/Isar (Německo) dne 7. května 2007 – trestní řízení proti Raineru Güntheru Mögingerovi

text:
               4.8.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/17

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Landau/Isar (Německo) dne 7. května 2007 – trestní řízení proti Raineru Güntheru Mögingerovi
   (Věc C-225/07)
   (2007/C 183/28)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Amtsgericht Landau/Isar
   Účastník původního trestního řízení
   Rainer Günther Möginger
   Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vykládat čl. 1 odst. 2, čl. 7 odst. 1 písm. b), čl. 8 odst. 2 a 4 a článek 9 směrnice Rady 91/439/EHS (1) ze dne 29. července 1991 o řidičských průkazech, ve znění směrnice Rady 97/26/ES ze dne 2. června 1997 (dále jen „směrnice“) tak,
               že členský stát nesmí odmítnout uznat řidičský průkaz vystavený jiným členským státem ani tehdy, pokud na území prvně uvedeného členského státu bylo uplatněno opatření odnětí nebo zrušení řidičského oprávnění vydaného tímto členským státem a pokud lhůta pro zákaz opětovného vydání řidičského oprávnění uložená společně s tímto opatřením v tomto členském státě v době vydání řidičského průkazu jiným členským státem ještě neuplynula?

               2)

               Pokud je třeba na první otázku odpovědět kladně:
               Je třeba uvedenou směrnici vykládat tak, že může být soudy a orgány prvně uvedeného členského státu prolomena zásada vzájemného uznávání tehdy, pokud je držiteli řidičského oprávnění v konkrétním případě z důvodu zneužití práva znemožněno dovolávat se řidičského oprávnění získaného v některém z ostatních členských států, zejména tehdy, jestliže z celkového posouzení objektivních okolností vyplývá, že navzdory formálnímu dodržení podmínek práva Společenství nebylo dosaženo cíle úpravy obsažené ve směrnici, a pokud existuje subjektivní stránka trestného činu v podobě úmyslu získat výhodu stanovenou právem Společenství v podobě uznání řidičského oprávnění získaného v jiném členském státě EU tím, že jsou svévolně vytvořeny patřičné podmínky,
               zejména,

                           —

                           pokud podle informací, které má k dispozici prvně uvedený členský stát, měl držitel řidičského průkazu v okamžiku vydání řidičského průkazu obvyklé bydliště na území tohoto členského státu a nikoliv na území členského státu, který vydal řidičský průkaz, a

                           —

                           pokud podle informací, které má k dispozici prvně uvedený členský stát, je třeba na základě objektivních a soudně přezkoumatelných okolností vycházet z toho, že držitel řidičského oprávnění by neměl možnost legálně získat řidičské oprávnění v prvně uvedeném členském státě.

      (1)  Úř. věst. L 237, s. 1; Zvl. vyd. 07/01, s. 317.


title: Věc T-207/15: Žaloba podaná dne 24. dubna 2015 – National Iranian Tanker Company v. Rada

text:
               27.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 245/32

         Žaloba podaná dne 24. dubna 2015 – National Iranian Tanker Company v. Rada
   (Věc T-207/15)
   (2015/C 245/38)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: National Iranian Tanker Company (Teherán, Írán) (zástupci: T. de la Mare, QC, M. Lester a J. Pobjoy, barristers, R. Chandrasekera, S. Ashley a C. Murphy, solicitors)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/236 ze dne 12. února 2015, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 39, s. 18) a prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/230 ze dne 12. února 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 39, s. 3), v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně,

               —

               podpůrně, prohlásil, že čl. 20 odst. 1 písm. c) rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu ve znění pozdějších předpisů a čl. 23 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu ve znění pozdějších předpisů jsou ve vztahu k žalobkyni nepoužitelná, neboť jsou protiprávní, a

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že Rada tím, že opětovně zapsala žalobkyni na seznamy na základě týchž skutkových tvrzení, která Tribunál odmítl v rozsudku ze dne 3. července 2014, National Iranian Tanker Company v. Rada (T-565/12, Sb. rozh., EU:T:2014:608, dále jen „rozsudek NITC“), porušila zásady překážky věci pravomocně rozsouzené, právní jistoty, legitimního očekávání a věci, o níž bylo pravomocně rozhodnuto, a nerespektovala právo žalobkyně na účinný procesní prostředek ve smyslu článku 47 Listiny základních práv Evropské unie.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Rada nerespektovala kritérium pro zapsání na seznamy, podle něhož žalobkyně musela poskytovat finanční nebo logistickou podporu íránské vládě. Tribunál tvrzení o finanční podpoře odmítl v rozsudku NITC. Žalobkyně není pro íránskou vládu zdrojem jakýchkoliv finančních příjmů a ta od ní nic nedostává, a to ani prostřednictvím jejích akcionářů či jiným způsobem. Jak Tribunál rozhodl v rozsudku NITC, nepřímá finanční podpora ke splnění tohoto kritéria nepostačuje. Tvrzení o logistické podpoře je jen překvalifikováním tvrzení již předložených ve věci NITC. Požadovaná příčinná souvislost mezi činnostmi žalobkyně a šířením jaderných zbraní zde každopádně chybí, neboť poskytuje-li žalobkyně nějakou podporu, jedná se nanejvýš o nepřímou logistickou podporu.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Rada porušila právo žalobkyně na obhajobu, jakož i její právo na řádnou správu a na účinnou soudní ochranu. Konkrétněji, Rada a) neinformovala žalobkyni o skutečných důvodech jejího opětovného zapsání na seznamy ani nepředložila proti ní uplatněné důkazy a b) neumožnila žalobkyni uplatnit její stanovisko ohledně skutečných důvodů jejího opětovného zapsání nebo proti ní uplatněných důkazů před jejím opětovným zapsáním na seznamy.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Rada neoprávněně a nepřiměřeně porušila základní práva žalobkyně, včetně jejího práva vlastnit majetek, svobody podnikání a práva na ochranu dobrého jména. Napadené akty mají na žalobkyni značný dopad, pokud jde o její aktivity, jakož i její dobré jméno a goodwill v celém světě. Zapsání žalobkyně na seznamy by mohlo mít zničující důsledky na osoby, jimž jsou vypláceny prostředky z penzijních fondů akcionářů žalobkyně, jimiž jsou pouze nevinní íránští občané, většinou důchodci. Rada ani neprokázala, že by zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů žalobkyně souviselo s nějakým legitimním cílem nebo bylo takovým cílem odůvodněno, ani, a fortiori, že by toto opatření bylo takovému cíli přiměřené.

               5.

               Pátý žalobní důvod, uplatněný na podporu námitky protiprávnosti, vychází z toho, že pokud by v rozporu s argumenty uplatněnými v rámci druhého žalobního důvodu musely být čl. 20 odst. 1 písm. c) rozhodnutí 2010/413 a čl. 23 odst. 2 písm. d) nařízení č. 267/2012 vykládány v tom smyslu, že zahrnují a) nepřímou finanční podporu nebo b) logistickou podporu nemající žádný vztah k šíření jaderných zbraní, byla by tato kritéria protiprávní a nepřiměřená cílům rozhodnutí 2010/413 a nařízení č. 267/2012. Svévolně určený rozsah a dosah kritérií, vyplývající z tohoto širšího výkladu, by překračovaly meze toho, co je vhodné a nutné k dosažení těchto cílů. Tato ustanovení by tedy byla protiprávní.


title: Věc C-106/15 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. března 2015 Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 16. října 2014 ve věci T-328/13, Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou v. Komise a Evropská centrální banka

text:
               1.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/3

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. března 2015 Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou proti usnesení Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 16. října 2014 ve věci T-328/13, Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou v. Komise a Evropská centrální banka
   (Věc C-106/15 P)
   (2015/C 178/03)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (zástupci: E. Efstathiou, K. Liasidou a K. Efstathiou, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise, Evropská centrální banka

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadené usnesení;

               —

               zrušil závěr Tribunálu, že námitce nepřípustnosti se vyhovuje, a zejména zjištění, že „prohlášení Euroskupiny nelze [...] považovat za akt, který má právní účinky vůči třetím osobám“, a tudíž vůči navrhovatelce, a že sporným prohlášením Euroskupina „velmi obecně podala zprávu o některých opatřeních, která byla schválena na politické úrovni s Kyperskou republikou“;

               —

               zrušil napadené usnesení, které přisoudilo snížení hodnoty vkladů Kyperské republice, aniž by připsalo jakékoliv jednání, akt nebo rozhodnutí Euroskupině, odpůrkyním nebo odpůrkyním v rámci Euroskupiny;

               —

               zrušil uložení náhrady nákladů řízení navrhovatelce.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka předkládá čtyři důvody na podporu svého kasačního opravného prostředku. Konkrétně:

               1.

               Napadené usnesení je stiženo nedostatkem odůvodnění a bylo vydáno na základě nesprávného výkladu skutkového a právního stavu ve vztahu k orgánu, který skutečně přijal rozhodnutí o snížení hodnoty vkladů „bail in“.

               2.

               Napadené usnesení bylo vydáno v rozporu s obecnými právními zásadami v tom, že Tribunál zkreslil skutečnost, že bez ohledu na druh či formu napadeného rozhodnutí přijatého Euroskupinou bylo rozhodnutí v tomto případě aktem napadnutelným žalobou na neplatnost.

               3.

               Napadené usnesení je stiženou vadou v tom, že Tribunál za účelem vydání usnesení nepřezkoumal právní a faktický vztah Evropské komise, Evropské centrální banky a Euroskupiny, a ani nepřezkoumal skutečnost, že na základě zásady příčinné souvislosti a kritéria skutečně odpovědného představovaly akty Euroskupiny akty Evropské centrální banky a Evropské komise, které měly jednat způsobem slučitelným se Smlouvou a protokoly Evropské unie, jakož i na základě sekundárního práva.
               Tribunál tudíž nezkoumal podstatu argumentů a sporu navrhovatelky, a nesprávně tak odmítl žalobu na neplatnost.

               4.

               Je-li tomuto kasačnímu opravnému prostředku vyhověno, navrhovatelce se neuloží náhrada nákladů tohoto řízení, ani nákladů vynaložených v řízení v prvním stupni.


title: Věc C-487/14: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 26. listopadu 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – SC Total Waste Recycling SRL v. Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség „Řízení o předběžné otázce — Životní prostředí — Odpady — Přeprava — Nařízení (ES) č. 1013/2006 — Přeprava v rámci Evropské unie — Jiné místo vstupu, než jaké je uvedeno v předchozím oznámení a souhlasu — Podstatná změna v podrobnostech přepravy odpadů — Nedovolená přeprava — Přiměřenost správní pokuty“

text:
               1.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/9

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 26. listopadu 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – SC Total Waste Recycling SRL v. Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
   (Věc C-487/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Odpady - Přeprava - Nařízení (ES) č. 1013/2006 - Přeprava v rámci Evropské unie - Jiné místo vstupu, než jaké je uvedeno v předchozím oznámení a souhlasu - Podstatná změna v podrobnostech přepravy odpadů - Nedovolená přeprava - Přiměřenost správní pokuty“)
   (2016/C 038/11)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SC Total Waste Recycling SRL

      Žalovaný: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Výrok

               1)

               Článek 17 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů, ve znění nařízení Komise (ES) č. 669/2008 ze dne 15. července 2008, musí být vykládán v tom smyslu, že přeprava takových odpadů, jako jsou odpady uvedené v příloze IV tohoto nařízení, do země tranzitu přes jiný hraniční přechod, než jaký je uveden ve formuláři oznámení a odsouhlasen příslušnými orgány, musí být považována za podstatnou změnu v podrobnostech nebo podmínkách odsouhlasené přepravy, takže skutečnost, že příslušné orgány nebyly o této změně informovány, má za následek, že je přeprava odpadu nedovolená, neboť „se uskutečňuje způsobem, který není výslovně uveden ve formuláři oznámení“, ve smyslu čl. 2 bodu 35 písm. d) uvedeného nařízení.

               2)

               Článek 50 odst. 1 nařízení č. 1013/2006, ve znění nařízení (ES) č. 669/2008, podle něhož musí být sankce uplatňované členskými státy v případě porušení ustanovení tohoto nařízení přiměřené, musí být vykládán v tom smyslu, že uložení pokuty jakožto sankce za přepravu takových odpadů, jako jsou odpady uvedené v příloze IV tohoto nařízení, do země tranzitu přes jiný hraniční přechod, než jaký je uveden ve formuláři oznámení a odsouhlasen příslušnými orgány, jejíž základní výše odpovídá výši pokuty, která se ukládá v případě porušení povinnosti získat souhlas a podat předchozí písemné oznámení, lze považovat za přiměřené jen tehdy, pokud okolnosti, které charakterizují spáchané porušení, umožňují konstatovat, že se jedná o porušení rovnocenné závažnosti. Přísluší vnitrostátnímu soudu, aby s přihlédnutím ke všem skutkovým a právním okolnostem věci, která mu byla předložena k rozhodnutí, a zejména rizikům, která mohou být tímto porušením způsobena v oblasti ochrany životního prostředí a lidského zdraví, ověřil, zda výše sankce nejde nad rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů spočívajících v zajištění vysoké úrovně ochrany životního prostředí a lidského zdraví.

      (1)  Úř. věst. C 7, 12. 1. 2015.


title: Věc T-427/09: Žaloba podaná dne 22. října 2009 — centrotherm Clean Solutions v. OHIM — Centrotherm Systemtechnik (CENTROTHERM)

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/39

         Žaloba podaná dne 22. října 2009 — centrotherm Clean Solutions v. OHIM — Centrotherm Systemtechnik (CENTROTHERM)
   (Věc T-427/09)
   2009/C 312/65
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Blaubeuren, Německo) (zástupce: O. Löffel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Centrotherm Systemtechnik GmbH (Brilon, Německo)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí R 6/2008-4 čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. srpna 2009 v rozsahu, v němž zamítl návrh na zrušení sporné ochranné známky ohledně následujících výrobků:

                           —

                           Třída 11 — vytápěcí potrubí pro odvod spalin; komínové roury, kotlové trouby do vytápěcích zařízení; držáky pro plynové hořáky; mechanické součásti vytápěcích zařízení; mechanické součásti plynových zařízení; potrubní kohoutky; komínová dmychadla;

                           —

                           Třída 17 — Fitinky, hrdla trubek, výztuhy potrubních vedení, hadice, všechno výše uvedené zboží nekovové;

                           —

                           Třída 19 — Trubky, potrubní vedení, zejména pro stavební účely; odbočné trubky; komínové trubky;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „CENTROTHERM“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 11, 17, 19 a 42 (Ochranná známka Společenství č. 1 301 019)

      Majitel ochranné známky Společenství: Centrotherm Systemtechnik GmbH

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zrušení ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečné zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení a částečné prohlášení ochranné známky Společenství za neplatnou

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009 (1) ve spojení s pravidlem 40 odst. 5 a pravidlem 22 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 2868/95 (2) v rozsahu, v němž důkazy o užívání předložené majitelkou ochranné známky Společenství byly považovány za dostatečné k odůvodnění řádného užívání sporné ochranné známky ve smyslu článku 15 nařízení č. 207/2009.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 2009, L 78, s. 1).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189).


title: Věc T-94/14: Žaloba podaná dne 11. února 2014 – EE v. OHIM (Barevný vzor)

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/52

         Žaloba podaná dne 11. února 2014 – EE v. OHIM (Barevný vzor)
   (Věc T-94/14)
   2014/C 135/66
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: EE Ltd (Hatfield, Spojené království) (zástupce: P. Brownlow, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 20. listopadu 2013 (věc R 495/2013-1).

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka znázorňující barevný vzor pro výrobky a služby zařazené do tříd 7, 9, 16, 25, 28, 35-39, 41, 42 a 45 – přihláška ochranné známky Společenství č. 11 177 631

      Rozhodnutí průzkumového referenta: shledal přihlašovanou ochrannou známku nezpůsobilou k zápisu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství.


title: Věc T-25/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2014 – Mäurer & Wirtz v. OHIM – Sacra (4711 Aqua Mirabilis) „Ochranná známka společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství 4711 Aqua Mirabilis — Starší slovní ochranná známka Společenství AQUA ADMIRABILIS — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Rozlišovací způsobilost starší ochranné známky — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2014 – Mäurer & Wirtz v. OHIM – Sacra (4711 Aqua Mirabilis)
   (Věc T-25/13) (1)

   („Ochranná známka společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství 4711 Aqua Mirabilis - Starší slovní ochranná známka Společenství AQUA ADMIRABILIS - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Rozlišovací způsobilost starší ochranné známky - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   2014/C 112/39
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG (Stolberg, Německo) (zástupci: T. Schulte-Beckhausen a S. Hühner, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Pohlmann, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Sacra Srl (Benátky, Itálie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 13. listopadu 2012 (věc R 1601/2011-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Sacra Srl a společností Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 71, 9. 3. 2013.


title: Věc T-490/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. prosince 2009 — Notartel v. OHIM — SAT.1 (R.U.N.) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství R.U.N. — Starší ochranná známka Společenství a starší národní slovní ochranná známka ran — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [po změně čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009] — Povinnost odůvodnění — Článek 73 nařízení č. 40/94 (po změně článek 75 nařízení č. 207/2009) — Částečné zamítnutí zápisu )

text:
               13.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. prosince 2009 — Notartel v. OHIM — SAT.1 (R.U.N.)
   (Věc T-490/07) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství R.U.N. - Starší ochranná známka Společenství a starší národní slovní ochranná známka ran - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [po změně čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009] - Povinnost odůvodnění - Článek 73 nařízení č. 40/94 (po změně článek 75 nařízení č. 207/2009) - Částečné zamítnutí zápisu“)
   2010/C 37/45
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Notartel SpA — Società informatica del Notariato (Řím, Itálie) (zástupci: M. Bosshard a M. Balestriero, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Sempio, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Soudem: SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH (Berlín, Německo)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 22. října 2007 (věc R 1267/2006-4) týkajícího se námitkového řízení mezi SAT.1 SatellitenFernsehen GmbH a Notartel SpA — Società informatica del Notariato

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Notartel SpA — Società informatica del Notariato se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 64, 8.3.2008.


title: Věc C-532/03: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Irsko (Nesplnění povinnosti státem — Veřejné zakázky — Články 43 ES a 49 ES — Služby v oblasti převozu sanitními vozy v naléhavých případech)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/3

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 18. prosince 2007 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-532/03) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Veřejné zakázky - Články 43 ES a 49 ES - Služby v oblasti převozu sanitními vozy v naléhavých případech)
   (2008/C 51/05)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: K. Wiedner, X. Lewis, zmocněnci a J. Flynn QC)

      Žalovaný: Irsko (zástupci: D. O'Hagan, zmocněnec, A. Collins SC, E. Regan SC, C. O'Tolle, barrister)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Nizozemské království (zástupci: H. G. Sevenster, C. Wissels a P. van Ginneken, zmocněnci)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 43 ES a 49 ES – Ustanovení týkající se poskytování služby v oblasti převozu sanitními vozy v naléhavých případech – Povinnost předchozího zveřejnění – Zásady transparentnosti, rovnosti a zákazu diskriminace
   Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 85, 3.4.2004.


title: Věc F-71/15: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 21. září 2015 – De Simone v. ECDC

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/49

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 21. září 2015 – De Simone v. ECDC
   (Věc F-71/15) (1)

   (2015/C 363/59)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 245, 27.7.2015, s. 50.


title: Spojené věci C-22/08 a C-23/08: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. června 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Nürnberg — Německo) — Athanasios Vatsouras (C-22/08), Josif Koupatantze (C-23/08) v. Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900 ( Evropské občanství — Volný pohyb osob — Články 12 ES a 39 ES — Směrnice 2004/38/ES — Článek 24 odst. 2 — Posouzení platnosti — Státní příslušníci členského státu — Profesní činnost v jiném členském státě — Výše odměny za práci a doba trvání činnosti — Zachování statusu pracovníka — Nárok na pobírání dávek pro uchazeče o zaměstnání )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/14

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 4. června 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sozialgericht Nürnberg — Německo) — Athanasios Vatsouras (C-22/08), Josif Koupatantze (C-23/08) v. Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900
   (Spojené věci C-22/08 a C-23/08) (1)

   („Evropské občanství - Volný pohyb osob - Články 12 ES a 39 ES - Směrnice 2004/38/ES - Článek 24 odst. 2 - Posouzení platnosti - Státní příslušníci členského státu - Profesní činnost v jiném členském státě - Výše odměny za práci a doba trvání činnosti - Zachování statusu ‚pracovníka‘ - Nárok na pobírání dávek pro uchazeče o zaměstnání“)
   2009/C 180/22
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Sozialgericht Nürnberg

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Athanasios Vatsouras (C-22/08), Josif Koupatantze (C-23/08)

      Žalovaný: Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Sozialgericht Nürnberg — Platnost čl. 24 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77) — Výklad článku 12 ES a článku 39 ES — Nárok nezaměstnaného státního příslušníka jednoho z členských států na dávky sociální pomoci v dotyčném jiném členském státě, ve kterém předtím vykonával pracovní činnost drobného rozsahu — Vnitrostátní právní úprava vylučující státní příslušníky jiných členských států z pobírání sociální pomoci v případě, že uplynula maximální přípustná doba pobytu podle článku 6 směrnice 2004/38/ES a neexistuje-li žádné jiné právo pobytu.

      Výrok

               1)

               Co se týče práva státních příslušníků členských států, kteří hledají zaměstnání v jiném členském státě, přezkum první otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost čl. 24 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS.

               2)

               Článek 12 ES nebrání vnitrostátní právní úpravě, která vylučuje státní příslušníky členských států z pobírání dávek sociální pomoci poskytovaných státním příslušníkům třetích států.

      (1)  Úř. věst. C 107, 26.4.2008.


title: Věc F-29/14: Žaloba podaná dne 28. března 2014 – ZZ v. Komise

text:
               16.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/44

         Žaloba podaná dne 28. března 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-29/14)
   2014/C 184/74
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí PMO, jimiž byly zrušeny a nahrazeny původní návrhy na převod nároků na důchod, nabytých před nástupem do služebního poměru v Evropském parlamentu, poté, co byl žalobce převeden ke Komisi.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí přijaté orgánem oprávněným ke jmenování dne 19. prosince 2013, kterým byly zamítnuty stížnosti podané žalobcem dne 9. září 2013 proti rozhodnutí PMO z 10. června 2013;

               —

               případně zrušit rovněž uvedená rozhodnutí přijatá PMOA dne 10. června 2013, proti kterým byly podány stížnosti žalobce;

               —

               uložit žalované na základě článku 87 jednacího řádu náhradu nákladů vzniklých v tomto stupni řízení, jakož i nezbytných nákladů vynaložených pro účely řízení a zejména nákladů na doručovací adresu, cestovné a výdaje na pobyt, jakož i nákladů na zastoupení advokáty podle čl. 91 písm. b) téhož jednacího řádu.


title: Věc T-9/11: Žaloba podaná dne 6. ledna 2011 — Air Canada v. Evropská komise

text:
               5.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/25

         Žaloba podaná dne 6. ledna 2011 — Air Canada v. Evropská komise
   (Věc T-9/11)
   2011/C 72/42
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Air Canada (Saint Laurent, Kanada) (zástupci: J. Pheasan a T. Capel, solicitors)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí včetně článků 2 a 3 nebo případně zrušit části rozhodnutí podle článku 263 SFEU;

               —

               zrušit pokutu nebo případně snížit výši pokuty, včetně snížení pokuty až na nulovou částku, podle článku 261 SFEU;

               —

               nařídit Komisi, aby přijala nezbytná opatření v souladu s rozsudkem Soudního dvora podle článku 266 SFEU; a

               —

               nařídit Komisi, aby uhradila náklady vynaložené Air Canada v souvislosti s touto žalobou a se všemi následujícími fázemi tohoto řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby žalobkyně uplatňuje šest žalobních důvodů:

               1)

               první žalobní důvod, kterým se dovolává porušení svých práv na obhajobu, jelikož Komise hmotněprávně změnila věc mezi prohlášením námitek a rozhodnutím a tudíž založila své rozhodnutí na novém právním a skutkovém posouzení, k němuž se žalobkyně neměla příležitost vyjádřit;

               2)

               druhý žalobní důvod, kterým se dovolává toho, že:

                           —

                           rozhodnutí se zakládá na nepřípustném důkazu, jelikož hmotněprávní důkaz, o který se Komise opírá v rozhodnutí proti žalobkyni, je nepřípustný;

                           —

                           Komise tím, že zachovala určité důkazy proti žalobkyni, přičemž stejné nebo podstatně podobné důkazy považovala za nedostatečné k prokázání porušení práva ze strany některých dalších adresátů jejího prohlášení o námitkách a tím, že nezohlednila faktické opravy a vyjasnění poskytnutá žalobkyní, porušila zásadu práva EU týkající se rovného zacházení a nedodržela správné důkazní postupy podle práva EU;

               3)

               třetí žalobní důvod, kterým se dovolává neexistence porušení práva, jehož se žalobkyně účastnila, jelikož:

                           —

                           v článcích 2 a 3 rozhodnutí chybní zjištění, že se žalobkyně zúčastnila pokračujícího porušení práva popsaného v uvedení důvodů;

                           —

                           Komise nedodržela příslušné právní podmínky podle čl. 101 odst. 1 SFEU a použitelné judikatury ohledně přičtení odpovědnosti za jediné a trvající porušení práva ze strany žalobkyně;

                           —

                           na základě důkazu, který je Komise oprávněna použít — s přihlédnutím ke druhému žalobního důvodu — pro účely opětovného posouzení svých námitek proti žalobkyni, rozhodnutí neprokazuje žádné porušení práva ze strany žalobkyně;

               4)

               čtvrtý žalobní důvod, kterým se dovolává nedostatku definice nebo případně správné definice relevantního trhu při porušení příslušné právní povinnosti zavedené judikaturou EU a zejména při porušení zásad právní jistoty a proporcionality;

               5)

               pátý žalobní důvod, kterým se dovolává zrušení pokuty v celém rozsahu nebo případně jejího podstatného snížení (včetně snížení pokuty na nulovou částku) na základě ostatních žalobních důvodů a z toho důvodu, že Komise neuplatnila zásadu práva EU týkající se rovného zacházení, když rozhodovala o výši pokuty;

               6)

               šestý žalobní důvod, kterým se dovolává nedostatku odůvodnění při porušení povinnosti uvést důvody podle článku 296 SFEU.


title: Věc T-138/15: Žaloba podaná dne 25. března 2015 – Aanbestedingskalender a další v. Komise

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/39

         Žaloba podaná dne 25. března 2015 – Aanbestedingskalender a další v. Komise
   (Věc T-138/15)
   (2015/C 198/53)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Aanbestedingskalender BV (Ede, Nizozemsko); Negometrix BV (Amsterodam, Nizozemsko); CTM Solution BV (Breukelen, Nizozemsko); Stillpoint Applications BV (Amsterodam, Nizozemsko); a Huisinga Beheer BV (Amsterodam) (zástupci: C. Dekker a L. Fiorilli, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               v souladu s články 263 a 264 SFEU zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 18. prosince 2014 SA.34646 (2014/NN) (ex 2012/CP) – Nizozemská platforma pro elektronické zadávání veřejných zakázek TenderNed, kterým se konstatuje, že aktivity TenderNed jsou službami veřejného zájmu (nehospodářské povahy) a že v důsledku toho realizace a financování TenderNed není státní podporou;

               —

               rozhodl, že žalovaná ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyněmi; a

               —

               přijmout další kroky, které bude Tribunál považovat za nezbytné.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně jeden žalobní důvod.

               1.

               Žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se Evropská komise dopustila zjevně nesprávného posouzení a právního omylu tím, že konstatovala, že služby TenderNed jsou službami obecného zájmu (nehospodářské povahy).

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že aktivity TenderNed mají hospodářskou povahu a nepatří mezi výsadní práva státu z důvodu, že uvedené služby nevyplývají ze závazků stanovených unijní směrnicí o zadávání veřejných zakázek; TenderNed nejedná jako veřejný orgán; aktivity TenderNed nejsou nezbytné pro dosažení souladu s unijními směrnicemi o zadávání veřejných zakázek; dosažení souladu se závazky vyplývajícími z unijních směrnic o zadávání veřejných zakázek může být dosaženo jinak, a z důvodu že nizozemský zákon o zadávání veřejných zakázek umožňuje komerční aktivity na trhu s elektronickým zadáváním zakázek.


title: Spojené věci C-404/08 a C-409/08: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. září 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Naumburg — Německo) — Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale v. Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt ( Řízení o předběžné otázce — Zjevná nepřípustnost )

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/8

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. září 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Naumburg — Německo) — Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale v. Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt
   (Spojené věci C-404/08 a C-409/08) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Zjevná nepřípustnost“)
   2010/C 11/13
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Naumburg

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale

      Žalovaná: Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Oberlandesgericht Naumburg — Výklad článku 86 ES ve spojení čl. 81 odst. 1 písm. a) a d) a odst. 2 ES — Vnitrostátní právní úprava, která stanoví osvobození investiční banky zřízené státem od soudních poplatků

      Výrok

   Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce podané Oberlandesgericht Naumburg rozhodnutími ze dne 1. a 2. září 2008 jsou zjevně nepřípustné.

      (1)  Úř. věst. C 327, 20.12.2008.


title: Věc T-214/15: Žaloba podaná dne 23. dubna 2015 – Novartis v. OHIM – Meda (Zymara)

text:
               22.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/40

         Žaloba podaná dne 23. dubna 2015 – Novartis v. OHIM – Meda (Zymara)
   (Věc T-214/15)
   (2015/C 205/53)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Novartis AG (Basilej, Švýcarsko) (zástupce: M. Douglas, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Meda AB (Solna, Švédsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: slovní ochranná známka Společenství „Zymara“ – přihláška č. 9 982 745

      Řízení před OHIM: námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 6. února 2015 ve věci R 550/2014-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               odvolací senát provedl nesprávné posouzení výrobků, které jsou „farmaceutickými přípravky, zejména přípravky na léčbu rakoviny“;

               —

               odvolací senát nesprávně založil své rozhodnutí na neexistujících pravopisných pravidlech;

               —

               odvolací senát nezohlednil argumenty uplatněné v souvislosti se srovnáním označení, a proto nesprávně rozhodl, že označení jsou z fonetického hlediska málo podobná;

               —

               odvolací senát kladl v rámci vzhledového srovnání přílišný důraz na začátky slov.


title: Věc T-190/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. listopadu 2015 – Intervog v. OHIM (meet me) „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství meet me — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               18.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/37

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. listopadu 2015 – Intervog v. OHIM (meet me)
   (Věc T-190/15) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství meet me - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 016/46)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Intervog (Paříž, Francie) (zástupce: M.-R. Hirsch, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupkyně: S. Bonne, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. února 2015 (věc R 845/2014-4) týkajícímu se přihlášky označení meet me jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Intervog se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 198, 15. 6. 2015.


title: Věc C-39/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Wuppertal (Německo) dne 2. února 2015 – Hartmut Frenzel v. Resort Marina Oolderhuuske BV

text:
               11.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Wuppertal (Německo) dne 2. února 2015 – Hartmut Frenzel v. Resort Marina Oolderhuuske BV
   (Věc C-39/15)
   (2015/C 155/08)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Wuppertal

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Hartmut Frenzel

      Žalovaná: Resort Marina Oolderhuuske BV
   Věc byla usnesením Soudního dvora ze dne 26. února 2015 vyškrtnuta z rejstříku Soudního dvora.


title: Věc C-324/16: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. dubna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 1 – Santa Cruz de Tenerife – Španělsko) – Dragados SA v. Cabildo Insular de Tenerife

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/28

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. dubna 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 – Santa Cruz de Tenerife – Španělsko) – Dragados SA v. Cabildo Insular de Tenerife
   (Věc C-324/16) (1)

   (2017/C 283/41)
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 305, 22.8.2016.


title: Věc T-346/05: Žaloba podaná dne  12. září 2005  – The Procter & Gamble v. OHIM

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/29

         Žaloba podaná dne 12. září 2005 – The Procter & Gamble v. OHIM
   (Věc T-346/05)
   (2005/C 296/64)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Procter & Gamble Company (Cincinnati, Spojené státy americké) (zástupce: G. Kuipers, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)(OHIM)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 6. července 2005 (věc R 1188/2004-1), které bylo P&G oznámeno dopisem ze dne 11. července 2005, v rozsahu, v němž stanoví, že ochranná známka nesplňuje podmínky stanovené v čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94; a

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Trojrozměrná ochranná známka ve formě čtverhranné bílé tablety s modrým květinovým vzorem ve formě šesti okvětních lístků na zboží ve třídě 3 (prací a bělicí přípravky a další látky pro praní; čistící a leštící přípravky, přípravky pro drhnutí a brusiva; přípravky na mytí, čištění a péči o nádobí; mýdla) – přihláška č. 1 683 119

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky, pokud se týče všech označených výrobků

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94


title: Věc T-542/10: Žaloba podaná dne 22. listopadu 2010 — XXXLutz Marken v. OHIM — Meyer Manufacturing (CIRCON)

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/50

         Žaloba podaná dne 22. listopadu 2010 — XXXLutz Marken v. OHIM — Meyer Manufacturing (CIRCON)
   (Věc T-542/10)
   ()
   2011/C 30/89
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: XXXLutz Marken GmbH (Wels, Rakousko) (zástupce: H. Pannen, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Meyer Manufacturing Co. Ltd (Hongkong, Čína)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 3. září 2010 ve věci R 40/2010-1;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „CIRCON“ pro výrobky zařazené do tříd 7, 11 a 21.

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Meyer Manufacturing Company Limited.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Slovní ochranná známka „CIRCULON“ pro výrobky zařazené do tříd 11 a 21.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 (1), jelikož mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny, jakož i porušení čl. 76 odst. 2 druhé věty nařízení (ES) č. 207/2009, jelikož odvolací senát zohlednil při svém rozhodnutí skutečnosti, které další účastnice řízení před odvolacím senátem neuvedla.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-683/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. září 2014 Rhysem Morganem proti rozsudku vydanému dne 8. července 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-26/13, Morgan v. OHIM

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/33

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. září 2014 Rhysem Morganem proti rozsudku vydanému dne 8. července 2014 Soudem pro veřejnou službu ve věci F-26/13, Morgan v. OHIM
   (Věc T-683/14 P)
   (2014/C 431/56)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Rhys Morgan (Alicante, Španělsko) (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 8. července 2014 ve věci F-26/13;

               —

               zrušil hodnotící zprávu žalobce za období od 1. října 2010 do 30. září 2011,

               —

               uložil OHIM povinnost zaplatit přiměřenou náhradu – ne nižší než 500 eur –, jejíž výši stanoví Tribunál na základě své diskreční pravomoci, jako náhradu morální a nemajetkové újmy, která byla žalobci způsobena v důsledku uvedené hodnotící zprávy,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení před Soudem pro veřejnou službu a před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel pět důvodů kasačního opravného prostředku.

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z tvrzení, že Soud pro veřejnou službu se dopustil pochybení, když neuznal, že obecné posouzení se musí opírat o výkon úředníka během hodnotícího období jako celku.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z tvrzení, že Soud pro veřejnou službu se dopustil pochybení, když neuznal závažnost procesních chyb, kterých se dopustil OHIM.

               3.

               Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z tvrzení, že Soud pro veřejnou službu se dopustil pochybení, když posuzoval žalobní důvod vycházející z porušení zásady ochrany legitimního očekávání.

               4.

               Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z tvrzení, že Soud pro veřejnou službu se dopustil pochybení, když posuzoval žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení.

               5.

               Pátý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z tvrzení, že Soud pro veřejnou službu řádně nevyhodnotil, ba dokonce nepřezkoumal důkazy týkající se žalobního důvodu vycházejícího ze zneužití pravomoci.


title: Věc T-432/07: Žaloba podaná dne 29. listopadu 2007 – Francie v. Komise

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/49

         Žaloba podaná dne 29. listopadu 2007 – Francie v. Komise
   (Věc T-432/07)
   (2008/C 22/92)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a A. L. During, zmocněnci)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise 2007/647/ES ze dne 3. října 2007 o vyloučení některých výdajů vzniklých členským státům v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního (EZOZF) z financování Společenstvím (1) v rozsahu, v němž vylučuje některé výdaje žalobkyně ve prospěch organizací producentů ovoce a zeleniny pro rozpočtové roky 2003 a 2004;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně se domáhá zrušení napadeného rozhodnutí z důvodu, že Komise nesprávně vyložila a použila článek 11 nařízení Rady č. 2200/96 (2), když rozhodla, že francouzská vláda nedodržela podmínky pro uznání organizací producentů ovoce a zeleniny stanovené v tomto ustanovení.

      (1)  Oznámeno pod číslem K(2007) 4477 (Úř. věst. L 261, s. 28).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou (Úř. věst. L 297, s. 1; Zvl. vyd. 3/20, s. 55).


title: Věc C-470/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 9. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA), Derechos de Autor de Medios Audiovisuales (DAMA), Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos (VEGAP) v. Administración del Estado, Asociación Multisectorial de Empresas de la Electrónica, las Tecnologías de la Información y la Comunicación, de las Telecomunicaciones y de los contenidos Digitales (AMETIC) „Řízení o předběžné otázce — Duševní a průmyslové vlastnictví — Autorské právo a práva s ním související — Směrnice 2001/29/ES — Článek 5 odst. 2 písm. b) — Právo na rozmnožování — Výjimky a omezení — Soukromé rozmnožování — Spravedlivá odměna — Financování ze souhrnného státního rozpočtu — Přípustnost — Podmínky“

text:
               16.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/7

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 9. června 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Supremo – Španělsko) – Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA), Derechos de Autor de Medios Audiovisuales (DAMA), Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos (VEGAP) v. Administración del Estado, Asociación Multisectorial de Empresas de la Electrónica, las Tecnologías de la Información y la Comunicación, de las Telecomunicaciones y de los contenidos Digitales (AMETIC)
   (Věc C-470/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Duševní a průmyslové vlastnictví - Autorské právo a práva s ním související - Směrnice 2001/29/ES - Článek 5 odst. 2 písm. b) - Právo na rozmnožování - Výjimky a omezení - Soukromé rozmnožování - Spravedlivá odměna - Financování ze souhrnného státního rozpočtu - Přípustnost - Podmínky“)
   (2016/C 296/10)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Supremo

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA), Derechos de Autor de Medios Audiovisuales (DAMA), Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos (VEGAP)

      Žalovaní: Administración del Estado, Asociación Multisectorial de Empresas de la Electrónica, las Tecnologías de la Información y la Comunicación, de las Telecomunicaciones y de los contenidos Digitales (AMETIC)

      za přítomnosti: Artistas Intérpretes, Sociedad de Gestión (AISGE), Centro Español de Derechos Reprográficos (CEDRO), Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Entidad de Gestión, Artistas, Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE), Sociedad General de Autores y Editores (SGAE)

      Výrok

   Článek 5 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2011 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti musí být vykládán v tom smyslu, že brání systému spravedlivé odměny za soukromé rozmnožování, který je stejně jako systém dotčený v původním řízení financován ze souhrnného státního rozpočtu, takže nelze zajistit, aby náklady na tuto spravedlivou odměnu nesli uživatelé soukromých rozmnoženin.

      (1)  Úř. věst. C 7, 12. 1. 2015.


title: Věc F-58/11: Žaloba podaná dne 23. května 2011 — ZZ a další v. EIB

text:
               16.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/34

         Žaloba podaná dne 23. května 2011 — ZZ a další v. EIB
   (Věc F-58/11)
   2011/C 211/69
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a další (zástupce: B. Cortese, C. Cortese a F. Spitaleri, advokáti)

      Žalovaná: Evropská investiční banka

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí EIB zvýšit příspěvky žalobců do důchodového systému, jakož i náhrada nehmotné škody utrpěné žalobci

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské investiční banky, a sice výplatní pásku žalobců z měsíce února 2011, jíž byly zvýšeny příspěvky žalobců do důchodového systému prostřednictvím zvýšení základu (příjmu podléhajícího zdanění) pro výpočet uvedeného příspěvku, jakož i koeficientu pro výpočet vyjádřeného procenty z uvedeného příjmu podléhajícího zdanění;

               —

               uložit Bance symbolickou úhradu ve výši jednoho eura za nehmotnou škodu utrpěnou žalobci;

               —

               uložit Evropské investiční bance náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-33/07: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 5. března 2008 – Toronjo Benitez v. Komise (Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Bývalí dočasní zaměstnanci odměňovaní v rozpočtových položkách Výzkum — Odebrání bodů ze souboru bodů potřebných k povýšení — Převedení úředníka z části výzkum do části činnost souhrnného rozpočtu — Neplatnost článku 2 rozhodnutí Komise ze dne 16. června 2004 o řízení o povýšení úředníků odměňovaných v rozpočtových položkách Výzkum souhrnného rozpočtu Společenství)

text:
               21.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 158/24

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 5. března 2008 – Toronjo Benitez v. Komise
   (Věc F-33/07)
   (Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Bývalí dočasní zaměstnanci odměňovaní v rozpočtových položkách „Výzkum“ - Odebrání bodů ze souboru bodů potřebných k povýšení - Převedení úředníka z části „výzkum“ do části „činnost“ souhrnného rozpočtu - Neplatnost článku 2 rozhodnutí Komise ze dne 16. června 2004 o řízení o povýšení úředníků odměňovaných v rozpočtových položkách „Výzkum“ souhrnného rozpočtu Společenství)
   (2008/C 158/41)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Alberto Toronjo Benitez (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Berardis-Kayser a K. Herrmann, zmocněnci)
   Předmět věci
   Jednak zrušení rozhodnutí Komise o odebrání 44,5 bodů žalobce ze souboru bodů potřebných k povýšení, které nashromáždil jako dočasný zaměstnanec, a jednak prohlásit neplatnost článku 2 rozhodnutí Komise o řízení o povýšení úředníků odměňovaných v rozpočtových položkách „Výzkum“ souhrnného rozpočtu.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc T-210/02 RENV: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2012 — British Aggregates v. Komise ( „Státní podpory — Environmentální daň z kameniva ve Spojeném království — Rozhodnutí Komise nevznést námitky — Výhoda — Selektivní povaha“ )

text:
               21.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/21

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. března 2012 — British Aggregates v. Komise
   (Věc T-210/02 RENV) (1)

   (Státní podpory - Environmentální daň z kameniva ve Spojeném království - Rozhodnutí Komise nevznést námitky - Výhoda - Selektivní povaha)
   2012/C 118/33
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: British Aggregates Association (Lanark, Spojené království) (zástupci: C. Pouncey, J. Coombes, solicitors, a L. Van den Hende, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: M. Afonso, J. Flett a B. Martenczuk, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně T. Harris, poté S. Ossowski, zmocněnci, ve spolupráci s M. Hall a G. Facennou, barristers)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2002) 1478 final ze dne 24. dubna 2002 o státní podpoře N 863/01 — Spojené království/Daň z kameniva.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise C(2002) 1478 final ze dne 24. dubna 2002 o státní podpoře N 863/01 — Spojené království/Daň z kameniva se zrušuje, s výjimkou části týkající se osvobození přiznaného Severnímu Irsku.

               2)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností British Aggregates Association před Soudním dvorem a Tribunálem.

               3)

               Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení vynaložené před Soudním dvorem a Tribunálem.

      (1)  Úř. věst. C 219, 14.9.2002.


title: Věc C-421/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 25. srpna 2010 — Finanzamt Deggendorf v. Markus Stoppelkamp jako insolvenční správce majetku Haralda Raaba

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesfinanzhof (Německo) dne 25. srpna 2010 — Finanzamt Deggendorf v. Markus Stoppelkamp jako insolvenční správce majetku Haralda Raaba
   (Věc C-421/10)
   ()
   2010/C 317/29
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesfinanzhof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Finanzamt Deggendorf

      Žalovaný: Markus Stoppelkamp jako insolvenční správce majetku Haralda Raaba

      Předběžná otázka

   Je osoba povinná k dani „osobou povinnou k dani, která není usazena v tuzemsku“ ve smyslu článku 21 odst. 1 písm. b) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu (1) tehdy, pokud má sídlo hospodářské činnosti v zahraničí, nebo musí být splněna další podmínka, že nemá bydliště v tuzemsku?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23


title: Věc T-82/15: Usnesení Tribunálu ze dne 15. února 2016 – InAccess Networks Integrated Systems v. Komise „Sedmý rámcový program Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007 – 2013) — Smlouva o dotaci k projektu ATRACO — Oznámení o dluhu obsažená v dopisech — Částečné nevydání rozhodnutí ve věci — Smluvní povaha sporu — Částečná nepřípustnost“

text:
               18.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 136/34

         Usnesení Tribunálu ze dne 15. února 2016 – InAccess Networks Integrated Systems v. Komise
   (Věc T-82/15) (1)

   („Sedmý rámcový program Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007 – 2013) - Smlouva o dotaci k projektu ATRACO - Oznámení o dluhu obsažená v dopisech - Částečné nevydání rozhodnutí ve věci - Smluvní povaha sporu - Částečná nepřípustnost“)
   (2016/C 136/49)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: InAccess Networks Integrated Systems – Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial and Industrial Co. SA (Maroussi, Řecko) (zástupci: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler a G. Pandey, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Di Paolo a J. Estrada de Solà, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise obsaženého v dopise ze dne 11. prosince 2014, kterým Komise potvrdila své odepření financování výdajů uplatněných žalobkyní; zrušení rozhodnutí Komise obsaženého v oznámení o dluhu č. 3241211514 ze dne 23. října 2012, a rozhodnutí Komise obsaženého v dopisu ze dne 7. prosince 2012, kterým vyzvala žalobkyni k vrácení přijatých prostředků a k zaplacení paušální částky ve výši 12 814,10 eur.

      Výrok

               1)

               Není namístě rozhodnout o návrhových žádáních směřujících proti rozhodnutí Komise obsaženém v dopise ze dne 7. října 2012 a v oznámení o dluhu ze dne 23. října 2012.

               2)

               Žaloba se ve zbývající části odmítá jako zjevně nepřípustná.

               3)

               Společnost InAccess Networks Integrated Systems – Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial and Industrial Co. SA ponese náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 155, 11.5.2015.