title: Věc F-142/11 DEP: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 2. prosince 2014 – Erik Simpson v. Rada „Veřejná služba — Řízení — Určení výše nákladů řízení“

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/45

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 2. prosince 2014 – Erik Simpson v. Rada
   (Věc F-142/11 DEP) (1)

   („Veřejná služba - Řízení - Určení výše nákladů řízení“)
   (2015/C 026/58)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Erik Simpson (Brusel, Belgie) (zástupce: M. Velardo, avocat)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a A. F. Jensen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Veřejná služba – návrh na zrušení rozhodnutí o nepovýšení žalobce do platové třídy AD9 po úspěšné účasti ve výběrovém řízení EPSO/AD/113/07 „Vedoucí odboru (AD9) v oblasti překladu pro češtinu, estonštinu, maďarštinu, litevštinu, lotyštinu, maltštinu, polštinu, slovenštinu a slovinštinu“, a návrh na náhradu škody a úroky.

      Výrok usnesení

   Celková částka, kterou Rada Evropské unie nahradí Eriku Simpsonovi z titulu nahraditelných nákladů řízení ve věci F-142/11, se stanoví na 8  600 eur a zvyšuje se o sazbu daně z přidané hodnoty případně splatné z této částky.

      (1)  Úř. věst. C 65, 3.3.2012, s. 26.


title: Věc T-430/16: Žaloba podaná dne 29. července 2016 – Intercontinental Exchange Holdings v. EUIPO (BRENT INDEX)

text:
               10.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/16

         Žaloba podaná dne 29. července 2016 – Intercontinental Exchange Holdings v. EUIPO (BRENT INDEX)
   (Věc T-430/16)
   (2016/C 371/18)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Intercontinental Exchange Holdings, Inc. (Atlanta, Georgia, Spojené státy) (zástupce: P. Heusler, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „BRENT INDEX“ – Přihláška č. 14 284 947

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. června 2016, ve věci R 8/2016-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-384/05: Žaloba podaná dne  19. října 2005  – I.R.I.P.A. Abruzzo v. Komise

text:
               24.12.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 330/23

         Žaloba podaná dne 19. října 2005 – I.R.I.P.A. Abruzzo v. Komise
   (Věc T-384/05)
   (2005/C 330/58)
   Jednací jazyk: itlaština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Instituto Regionale per gli Interventi Promozionali in Agricoltura – I.R.I.P.A. Abruzzo (Pescara, Itálie) (zástupci: Gianluca Belotti, Nicola Pisani a Emanuele Dell'Elce, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise uvedené v dopise ze dne 9. srpna 2005 a případně dopis Komise ze dne 12. října 2005 a uložit Komisi, aby přezkoumala všechny ostatní případy a přiznala žalobkyni dotčenou podporu;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Projednávaná žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 9. srpna 2005, doručenému žalobkyni dne 12. srpna 2005, kterým bylo žalobkyni sděleno, že její žádost o finanční příspěvek podle nařízení (ES) č. 814/2000 nebyla v rámci stanovení rozpočtu pro rok 2005 vybrána z důvodu její údajné platební neschopnosti.
   V rozporu s tím, co přijala Komise pro odůvodnění odmítnutí financování, žalobkyně tvrdí, že její platební schopnost a platební schopnost jejích partnerů v této iniciativě byla značně vyšší než platební schopnost stanovená ve vyhlášení veřejné soutěže, a to i při použití striktního výkladu kritéria platební schopnosti, jak je uvedeno Komisí.
   Mimoto žalobkyně tvrdí, že totéž kritérium týkající se platební schopnosti, jak je vykládáno Komisí, je zjevně nelogické a nepřiměřené vzhledem ke sledovaným cílům, jelikož tímto způsobem a vykonstruovaně omezuje případné uchazeče. V tomto ohledu uvádí, že požadavek platební schopnosti byl plně splněn, neboť platební schopnost byla značně vyšší než 100 % celkové požadované podpory (263 895,50 eur); a že v každém ze tří hospodářských roků, pro které byly rozpočty a výkaz zisků a ztrát schváleny a uzavřeny, byla platební schopnost uchazeče a jeho partnerů zjevně vyšší než tato částka.


title: Věc T-642/14: Žaloba podaná dne 29. dubna 2014 — JP Divver Holding Company v. OHIM (EQUIPMENT FOR LIFE)

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/29

         Žaloba podaná dne 29. dubna 2014 — JP Divver Holding Company v. OHIM (EQUIPMENT FOR LIFE)
   (Věc T-642/14)
   (2014/C 431/51)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: JP Divver Holding Company Ltd (Newry, Irsko) (zástupci: A. Franke, E. Bertram, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie pro ochrannou známku „EQUIPMENT FOR LIFE“

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. června 2014, ve věci R 64/2014-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil,

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-583/13: Usnesení Tribunálu ze dne 3. září 2014 — Shire Pharmaceutical Contracts v. Komise „Žaloba na neplatnost — Léčivé přípravky pro pediatrické použití — Nařízení (ES) č. 1901/2006 — Článek 37 — Prodloužení doby trvání výhradního práva na trhu pro nepatentované léčivé přípravky pro vzácná onemocnění — Akt, který nelze napadnout žalobou — Nepřípustnost“

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/23

         Usnesení Tribunálu ze dne 3. září 2014 — Shire Pharmaceutical Contracts v. Komise
   (Věc T-583/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Léčivé přípravky pro pediatrické použití - Nařízení (ES) č. 1901/2006 - Článek 37 - Prodloužení doby trvání výhradního práva na trhu pro nepatentované léčivé přípravky pro vzácná onemocnění - Akt, který nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
   (2014/C 431/39)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Shire Pharmaceutical Contracts Ltd (Hampshire, Spojené království) (zástupci: K. Bacon, barrister, M. Utges Manley a M. Vickers, solicitors)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Sipos a V. Walsh, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí obsaženého v dopisu Komise ze dne 2. září 2013 adresovaného žalobkyni, jež bylo později potvrzeno dopisem ze dne 18. října 2013, pokud jde o vhodnost léčivého přípravku Xagrid pro schválení prodloužení podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1901/2006 ze dne 12. prosince 2006 o léčivých přípravcích pro pediatrické použití a o změně nařízení (EHS) č. 1768/92, směrnice 2001/20/ES, směrnice 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004 (Úř. věst. L 378, s. 1)

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Společnosti Shire Pharmaceutical Contracts Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 377, 21.12.2013.


title: Věc C-302/15: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. března 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado Contencioso-Administrativo n° 1 de Tarragona – Španělsko) – Correos y Telégrafos SA v. Ayuntamiento de Vila Seca

text:
               6.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/15

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. března 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Tarragona – Španělsko) – Correos y Telégrafos SA v. Ayuntamiento de Vila Seca
   (Věc C-302/15) (1)

   (2016/C 200/22)
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 294, 7.9.2015.


title: Věc T-568/17: Žaloba podaná dne 18. srpna 2017 – Korea National Insurance Corporation v. Rada a Komise

text:
               9.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 338/19

         Žaloba podaná dne 18. srpna 2017 – Korea National Insurance Corporation v. Rada a Komise
   (Věc T-568/17)
   (2017/C 338/22)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Korea National Insurance Corporation (Pyongyang, Korejská lidově demokratická republika) (zástupci: M. Lester a S. Midwinter, QC, T. Brentnall a A. Stevenson, Solicitors)

      Žalované: Rada Evropské unie a Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/993 ze dne 12. června 2017, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 329/2007 o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice (Úř. věst. 2017, L 149, p. 67), rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/994 ze dne 12. června 2017, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2016/849 o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice (Úř. Věst. 2017, L 149, s. 75), prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/1459 ze dne 10. srpna 2017, kterým se provádí rozhodnutí (SZBP) 2016/849 o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice (Úř. věst. 2017, L 208, s. 38), a prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/1457 ze dne 10. srpna 2017, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 329/2007 o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice (Úř. věst. 2017, L 208, s. 33), v rozsahu, v němž se těmito akty zařazuje žalobkyně na seznam subjektů, na něž se vztahují omezující opatření.

               —

               uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně sedm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod, jenž vychází z toho, že žalované neposkytly přiměřené nebo dostačující důvody pro zařazení žalobkyně na uvedený seznam subjektů.

               2.

               Druhý žalobní důvod, jenž vychází z toho, že se žalované dopustily zjevně nesprávného posouzení, když dospěly k závěru, že v případě žalobkyně byla splněna kterákoli z kritérií pro zahrnutí žalobců ve sporných opatřeních, jelikož pro jejich zahrnutí neexistuje skutkový základ.

               3.

               Třetí žalobní důvod, jenž vychází z toho, že žalované neposkytly žalobkyni důkazy, z nichž údajně vycházely při jejich rozhodnutí o opětovném zařazení žalobkyně na seznam, předtím než byla na tento seznam opětovně uvedena, nebo jakožto základu pro provedení zařazení jejího jména na seznam OSN na straně EU, což je v rozporu s právy žalobkyně na obhajobu a účinnou soudní ochranu.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod, jenž vychází z toho, že žalované nesplnily své povinnosti při rozhodování o zařazení žalobkyně na seznam z důvodu zařazení OSN.

               5.

               Pátý žalobní důvod, jenž vychází z toho, že žalované zneužily své pravomoci tím, že se pokusily zmařit právo žalobkyně na podání účinného opravného prostředku, a tím se tomuto právu i vyhnout, v souvislosti s jejím zařazením na seznam podle článku 230 SFEU a/nebo porušily právo žalobkyně na rovné zacházení.

               6.

               Šestý žalobní důvod, jenž vychází z toho, že žalované porušily právní předpisy na ochranu údajů.

               7.

               Sedmý žalobní důvod, jenž vychází z toho, že žalované porušily neodůvodněně či nepřiměřeně základní práva žalobkyně, včetně práva na ochranu vlastnictví, práva na svobodu podnikání a dobré jméno.


title: Věc T-590/11: Žaloba podaná dne 14. listopadu 2011 — S & S Szlegiel Szlegiel i Wiśniewski v. OHIM — Scotch & Soda (SODA)

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/61

      Žaloba podaná dne 14. listopadu 2011 — S & S Szlegiel Szlegiel i Wiśniewski v. OHIM — Scotch & Soda (SODA)
      (Věc T-590/11)
      (2012/C 25/117)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: S & S Piotr Szlegiel Jacek Szlegiel i Robert Wiśniewski sp. j. (Gorzów Wielkopolski, Polská republika) (zástupce: R. Sikorski, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Scotch & Soda BV (Hoofddorp, Nizozemsko)

         Návrhová žádání

                  —

                  zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 25. srpna 2011 ve věci R 1570/2010-2;

                  —

                  zamítnout námitku č. B1438250 v plném rozsahu;

                  —

                  uložit žalovanému, aby provedl zápis přihlášené ochranné známky; a

                  —

                  uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

         Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „SODA“ pro výrobky zařazené do třídy 25 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6970875

         Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis slovní ochranné známky Společenství „SCOTCH & SODA“ č. 3593498 pro výrobky zařazené do třídy 25

         Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství v plném rozsahu

         Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

         Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát: (i) nezohlednil skutečnost, že existovaly dostatečné vizuální, fonetické a koncepční rozdíly mezi ochrannými známkami, a to zejména s ohledem na jeho analýzu koncepčního významu ochranných známek; (ii) náležitě nevymezil a neanalyzoval dominantní prvek sporných označení; a (iii) náležitě nezohlednil úroveň pozornosti průměrného spotřebitele dotčené kategorie výrobků.


title: Věc T-380/12: Žaloba podaná dne 22. srpna 2012 — Demon International v. OHIM — Big Line Sas di Graziani Lorenzo (DEMON)

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/28

      Žaloba podaná dne 22. srpna 2012 — Demon International v. OHIM — Big Line Sas di Graziani Lorenzo (DEMON)
      (Věc T-380/12)
      (2012/C 331/53)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Demon International, LC (Orem, Spojené státy) (zástupce: advokát T. Krüger)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Big Line Sas di Graziani Lorenzo (Thiene (VI), Itálie)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 20. června 2012 ve věci R 1845/2011-4;

                  —

                  uložil žalovanému Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení o odvolání R 1845/2011-4.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

         Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „Demon“ pro výrobky zařazené do třídy 9 — ochranná známka Společenství č. 6 375 398.

         Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Big Line Sas di Graziani Lorenzo.

         Namítaná ochranná známka nebo označení: Mezinárodní slovní ochranná známka „DEMON“ pro zboží třídy 28.

         Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám

         Rozhodnutí odvolacího senátu: Odvolání bylo vyhověno a námitky zamítnuty.

         Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 53 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-27/10: Žaloba podaná dne 27. ledna 2010 — AC-Treuhand v. Komise

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/45

         Žaloba podaná dne 27. ledna 2010 — AC-Treuhand v. Komise
   (Věc T-27/10)
   2010/C 100/70
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: AC-Treuhand AG (Curych, Švýcarsko) (zástupci: C. Steinle a I. Hermeneit, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2009) 8682 v konečném znění ze dne 11. listopadu 2009 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory), v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               podpůrně snížit pokutu uloženou žalobkyni čl. 2 body 17 a 38 uvedeného rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně napadá rozhodnutí Komise K(2009) 8682 v konečném znění ze dne 11. listopadu 2009 ve věci COPM/38589 — Tepelné stabilizátory. Napadeným rozhodnutím byla žalobkyni a dalším podnikům uložena pokuta za porušení článku 81 ES a od 1. ledna 1994 i článku 53 Dohody o EHP. Žalobkyně se podle Komise podílela na řadě kartelových dohod nebo jednání ve vzájemné shodě v odvětví cínových stabilizátorů a stabilizátorů ESBO/Ester v EHP, které spočívaly ve stanovení cen, rozdělení trhů vymezením dodacích kvót, v rozdělení a přidělení zákazníků, jakož i výměně obchodně citlivých informací především o zákaznících a objemu produkce a dodávek.
   Pro odůvodnění své žaloby žalobkyně uplatňuje devět žalobních důvodů.
   Zaprvé, žalobkyně uplatňuje, že Komise nesprávně vychází z toho, že kartelová dohoda v odvětví cínových stabilizátorů existovala až do 21. března 2000 a u stabilizátorů ESBO/Ester až do 26. září 2000. Žalobkyně v této souvislostí uvádí, že kartelová dohoda skončila již v polovině roku 1999.
   Zadruhé, žalobkyně uplatňuje, že právo Komise uložit pokutu bylo promlčeno. Uvádí, že absolutní lhůta promlčení uplynula po deseti letech počínaje polovinou roku 1999. Dále uvádí, že běh promlčení nebyl v průběhu řízení ve spojených věcech T-125/03 a T-253/03, Azko Nobel Chemicals a AKCros CHemicals v. Komise, zastaven.
   Zatřetí, je uplatňováno porušení čl. 81 ES a zásady legality, jelikož žalobkyně nemůže být — jako společnost poskytující poradenské služby — potrestána na základě článku 81 ES. Žalobkyně v této souvislosti uplatňuje, že se jeho znění nevztahuje na její jednání a že takový výklad nemohl být v rozhodné době předvídatelný.
   Žalobkyně v rámci čtvrtého, pátého a šestého žalobního důvodu podpůrně uplatňuje pochybení Komise při vyměření výše pokuty. Konkrétně tvrdí, že žalobkyni měla být uložen pouze symbolická pokuta, protože výklad, podle kterého se článek 81 ES týkal i poradenských společností, nebyl v rozhodné době předvídatelný. Dále byly porušeny pokyny pro výpočet pokut (1), protože pokuta neměla být stanovena paušálně, ale měla být vypočtena v závislosti na honoráři, který žalobkyně obdržela za poskytnuté služby. Krom toho Komise údajně z důvodu existence pouze jediného protiprávního jednání porušila desetiprocentní hranici stanovenou v čl. 23 odst. 2 větě druhé nařízení č. 1/2003 (2). Žalobkyně v této souvislosti uvádí, že uložené pokuty ohrožují její existenci a nejsou slučitelné se smyslem a účelem takové horní hranice.
   V rámci tří posledních žalobních důvodů žalobkyně uplatňuje procesní vady řízení. Domáhá se porušení základní zásady přiměřené délky řízení (sedmý žalobní důvod), opožděné informace o tom, že je proti ní vedeno řízení a skutečnosti, že napadené rozhodnutí nebylo žalobkyni oznámeno předepsaným způsobem (devátý žalobní důvod).

      (1)  Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


               20.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 327/1

         (2008/C 327/01)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 313, 6.12.2008

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 301, 22.11.2008

      Úř. věst. C 285, 8.11.2008

      Úř. věst. C 272, 25.10.2008

      Úř. věst. C 260, 11.10.2008

      Úř. věst. C 247, 27.9.2008

      Úř. věst. C 236, 13.9.2008

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 7. června 2005 ve věci T-303/03, Lidl Stiftung proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Salvita — Starší národní slovní ochranná známka SOLEVITA — Prokázání užívání starší národní ochranné známky — Zamítnutí námitek)

text:
               6.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/25

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 7. června 2005
   ve věci T-303/03, Lidl Stiftung proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Salvita - Starší národní slovní ochranná známka SOLEVITA - Prokázání užívání starší národní ochranné známky - Zamítnutí námitek)
   (2005/C 193/41)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-303/03, Lidl Stiftung & Co. KG, se sídlem v Neckarsulm (Německo), zastoupená P. Großem, advokátem, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (zmocněnci: U. Pfleghar a G. Schneider), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupujícím jako vedlejší účastník řízení před Soudem, je REWE-ZENTRAL AG, se sídlem v Kolíně (Německo), původně zastoupená M. Kinkeldeyem, dále M. Kinkeldeyem a C. Schmittem, advokáty, jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 30. června 2003 (věc R 408/2002 1), týkajícímu se námitek majitele národní ochranné známky SOLEVITA proti zápisu slovní ochranné známky Společenství Salvita, Soud (pátý senát), ve složení M. Vilaras, předseda, F. Dehousse a D. Šváby, soudci, vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 7. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 275, 15.11.2003.


title: Věc T-244/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 2010 — Accenture Global Services v. OHIM — Silver Creek Properties (acsensa) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství acsensa — Starší slovní a obrazové ochranné známky Společenství a starší národní slovní a obrazové ochranné známky ACCENTURE a accenture — Relativní důvod pro zamítnutí — Neexistence nebezpečí záměny — Neexistence podobnosti označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 73 nařízení č. 40/94 (nyní článek 75 nařízení č. 207/2009) )

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. října 2010 — Accenture Global Services v. OHIM — Silver Creek Properties (acsensa)
   (Věc T-244/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství acsensa - Starší slovní a obrazové ochranné známky Společenství a starší národní slovní a obrazové ochranné známky ACCENTURE a accenture - Relativní důvod pro zamítnutí - Neexistence nebezpečí záměny - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009) - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 73 nařízení č. 40/94 (nyní článek 75 nařízení č. 207/2009))
   2010/C 317/55
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Accenture Global Services GmbH (Schaffhausen, Švýcarsko) (zástupce: R. Niebel, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: O. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Silver Creek Properties SA (Panama, Panama)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. března 2009 (věc R 802/2008-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Accenture Global Services GmbH a Silver Creek Properties SA.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Accenture Global Services GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 193, 15.8.2009.


title: Věc T-744/15: Žaloba podaná dne 21. prosince 2015 – Puro v. OHIM (smartline)

text:
               29.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 78/23

         Žaloba podaná dne 21. prosince 2015 – Puro v. OHIM (smartline)
   (Věc T-744/15)
   (2016/C 078/34)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Puro Italian Style SpA (Puro SpA) (Modena, Itálie) (zástupce: F. Terrano, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „smartline“ – Přihláška č. 12 574 802

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 7. října 2015 ve věci R 2258/2014-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Nesprávné použití čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-600/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2014 — Schuhhaus Dielmann v. OHIM — Carrera (Carrera panamericana) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis označující Evropské společenství Carrera panamericana — Starší obrazová ochranná známka CARRERA — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 75 nařízení č. 207/2009“ )

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/17

      Rozsudek Tribunálu ze dne 28. ledna 2014 — Schuhhaus Dielmann v. OHIM — Carrera (Carrera panamericana)
      (Věc T-600/11) (1)

      (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis označující Evropské společenství Carrera panamericana - Starší obrazová ochranná známka CARRERA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009)
      (2014/C 71/29)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG (Darmstadt, Německo) (zástupce: W. Göpfert, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Carrera SpA (Caldiero, Itálie)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 15. září 2011 (věc R 1989/2010-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Carrera SpA a Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 32, 4.2.2012.


title: Spojené věci C-410/08 až C-412/08: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. prosince 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Baden-Württemberg — Německo) — Swiss Caps AG v. Hauptzollamt Singen ( Společný celní sazebník — Kombinovaná nomenklatura — Sazební zařazení — Čísla 1515, 1517, 2106 a 3004 — Želatinové kapsle — Rybí olej, olej z pšeničných klíčků a z černuchy seté (černý kmín) — Pojem obal   )

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/9

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 17. prosince 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Baden-Württemberg — Německo) — Swiss Caps AG v. Hauptzollamt Singen
   (Spojené věci C-410/08 až C-412/08) (1)

   („Společný celní sazebník - Kombinovaná nomenklatura - Sazební zařazení - Čísla 1515, 1517, 2106 a 3004 - Želatinové kapsle - Rybí olej, olej z pšeničných klíčků a z černuchy seté (černý kmín) - Pojem „obal“ “)
   2010/C 51/14
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Swiss Caps AG

      Žalovaný: Hauptzollamt Singen

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Finanzgericht Baden-Württemberg (Německo) — Výklad přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382) — Čísla 1517 (Margarín; jedlé směsi nebo přípravky ze živočišných nebo rostlinných tuků nebo z olejů nebo frakcí různých tuků nebo olejů této kapitoly, jiné než jedlé tuky nebo oleje nebo jejich frakce čísla 1516) a 2106 (Potravinové přípravky, jinde neuvedené ani nezahrnuté) — Bod A odst. 5 písm. b) hlavy I první části přílohy I — Sazební zařazení přípravku tvořeného rybím olejem s přídavkem vitamínu E obsaženého v kapslích složených z želatiny, glycerolu a vody — Pojem obalu.

      Výrok

   Kombinovaná nomenklatura uvedená v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2388/2000 ze dne 13. října 2000, musí být vykládána tak, že:

               —

               potravinové přípravky ve formě kapslí obsahujících 600 mg koncentrovaného rybího oleje lisovaného za studena a 22,8 mg koncentrovaného vitaminu E v kapsli sestávající z pouzdra složeného z 212,8 mg želatiny, 77,7 mg glycerolu a 159,6 mg čisté vody, které mají funkci potravinového doplňku;

               —

               potravinové přípravky ve formě kapslí obsahujících 580 mg oleje z pšeničných klíčků v kapsli sestávající z pouzdra tvořeného 250 mg škrobového granulátu, které mají funkci potravinového doplňku;

               —

               potravinové přípravky ve formě kapslí obsahujících 500 mg za studena lisovaného oleje z černého kmínu, 38,7 mg sojového oleje, 18,8 mg vitaminu E, 16 mg zahuštěného másla, 10 mg lecitinu, 8,2 mg vosku, 8 mg pantothenanu vápenatého, 0,2 mg listové kyseliny a 0,11 mg biotinu v kapsli sestávající z pouzdra složeného z 313,97 mg hydrolyzátu želatiny (47,3 % želatiny, 17,2 % glycerolu, 35,5 % vody), 4,3 mg pasty, která je z 50 % složena z oxidu titaničitého a z 50 % z glycerolu, jakož i z 1,73 mg pasty, která je z 25 % složena ze žlutého chinolinového laku a ze 75 % z glycerolu, které mají funkci potravinového doplňku,

         spadají pod číslo 2106 zmíněné kombinované nomenklatury.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.

      Úř. věst. C 327, 20.12.2008.


title: Věc T-355/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 26. srpna 2008 Chantal De Fays proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 17. června 2008 ve věci F-97/07, De Fays v. Komise

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 285/48

         Kasační opravný prostředek podaný dne 26. srpna 2008 Chantal De Fays proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 17. června 2008 ve věci F-97/07, De Fays v. Komise
   (Věc T-355/08 P)
   (2008/C 285/87)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Chantal De Fays (Bereldange, Lucembursko) (zástupce: F. Moyse, advokát)

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání navrhovatelky

               —

               prohlásit tento kasační opravný prostředek za přípustný;

               —

               zrušit napadený rozsudek;

               —

               vyhovět návrhovým žádáním směřujícím ke zrušení předloženým navrhovatelkou před Soudem pro veřejnou službu;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Tímto kasačním opravným prostředkem se navrhovatelka domáhá zrušení rozsudku Soudu pro veřejnou službu (dále jen „SVS“) ze dne 17. června 2008 ve věci F-97/07, kterým tento soud zamítl její žalobu podanou proti rozhodnutí orgánu oprávněnému ke jmenování (dále jen „OOJ“) ze dne 21. listopadu 2006, za použití článku 60 služebního řádu.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku se navrhovatelka dovolává dvou žalobních důvodů:
   Zaprvé, navrhovatelka má za to, že se SVS dopustil nesprávného právního posouzení, pokud jde o definici časové působnosti rozhodnutí ze dne 21. listopadu 2006, kterým správa jednak konstatovala neomluvenou nepřítomnost navrhovatelky od 19. října 2006, a jednak jí odebrala plat za celé období, které nebylo pokryto dovolenou za kalendářní rok. Navrhovatelka totiž tvrdí, že SVS měl za to, že účinky sporného rozhodnutí se vztahují pouze na období od 19. října 2006 do 13. prosince 2006, tedy do okamžiku, kdy správa obdržela lékařské potvrzení odůvodňující nepřítomnost navrhovatelky, zatímco by měly ve skutečnosti přetrvávat do přítomnosti. Toto nesprávné právní posouzení má za následek nesprávné posouzení skutkových okolností, jehož nesprávnost vyplývá podle navrhovatelky z dokumentů ve spisu.
   Zadruhé, navrhovatelka tvrdí, že skutečnost, že SVS založil svůj souhlas se zastavením vyplácení platu, který náležel navrhovatelce, na existenci implicitního rozhodnutí, zahrnuje nesprávné právní posouzení, které znamená porušení čl. 25 druhého pododstavce, čl. 59 prvního pododstavce a článku 60 služebního řádu, jakož i interních ustanovení Komise o výkonu pravomocí svěřených OOJ a práv obhajoby.


title: Věc C-103/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 4. března 2013 — Snežana Somova v. Glaven direktor na Stolično upravlenie „Socialno osigurjavane“

text:
               4.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 4. března 2013 — Snežana Somova v. Glaven direktor na Stolično upravlenie „Socialno osigurjavane“
   (Věc C-103/13)
   2013/C 129/18
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Snežana Somova

      Žalovaný: Glaven direktor na Stolično upravlenie „Socialno osigurjavane“

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vykládat čl. 48 odst. 1 SFEU a čl. 49 odst. 1 a 2 SFEU za okolností původního řízení v tom smyslu, že povolují vnitrostátní ustanovení členského státu, jakým je v původním řízení sporný čl. 94 odst. 1 Kodeks za socialno osigurjavane (Zákoník o sociálním zabezpečení) o požadavku ukončení pojištění jako základu pro poskytnutí starobního důchodu státnímu příslušníkovi členského státu, který v okamžiku podání žádosti [o starobní důchod] pracuje jako osoba samostatně výdělečně činná v jiném členském státu a spadá do oblasti působnosti nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (1)?

               2)

               Je třeba vykládat čl. 94 odst. 2 nařízení č. 1408/71 ve spojení s čl. 48 odst. 1 písm. a) SFEU v tom smyslu, že připouští výjimku z pravidla sčítání dob pojištění pro pobírání [důchodu] ve vztahu k dobám pojištění, které byly získány v jiném členském státu, předtím než nařízení použil členský stát, u kterého byla podána žádost o důchod tím, že uvedené ustanovení poskytuje pojištěnci právo vybrat si, zda tyto doby uvede pro sčítání [dob pojištění], a posoudit nezbytnost sčítání, pokud doba, která byla získána výhradně podle právních předpisů státu, u kterého je podána žádost [o důchod], nepostačuje k tomu, aby byl získán nárok na důchod, a dostatečná doba může být získána pouze zaplacením příspěvků na pojištění?
               Umožňuje za těchto okolností čl. 48 odst. 1 písm. a) SFEU, aby zřeknutí se použití čl. 46 odst. 2 nařízení č. 1408/71 o sčítání dob pojištění po počátku použití nařízení č. 1408/71 bylo založeno na volné úvaze pojištěnce tím, že tento pojištěnec neuvede ve své žádosti o důchod doby pojištění získané v jiném členském státu?

               3)

               Je třeba vykládat čl. 12 odst. 1 nařízení č. 1408/71 v tom smyslu, že připouští uznání dob pojištění na základě placení příspěvků na pojištění, jak je stanoveno v bulharských právních předpisech v § 9 odst. 3 [přechodných a závěrečných ustanovení] Kodeks za socialno osigurjavane (Zákoník o sociálním zabezpečení), pokud doby pojištění uznané takovým způsobem jako za okolností původního řízení se časově shodují s dobami pojištění, které byly získány podle právních předpisů jiného členského státu?

               4)

               Je třeba vykládat čl. 12 odst. 2 nařízení č. 1408/71 v tom smyslu, že připouští, aby členský stát zastavil platby a požadoval uhrazení všech plateb na starobní důchod poskytovaný státní příslušníkovi tohoto členského státu podle vnitrostátních právních předpisů, pokud podmínky nařízení byly splněny pouze v okamžik poskytování důchodu a z úvah založených výhradně na vnitrostátních právních předpisech, podle kterých v době poskytování důchodu nebylo pojištění dotčené osoby v jiném členském státu ukončeno, doba pojištění byla uznána na základě platby příspěvků na pojištění podle vnitrostátních právních předpisů, aniž jsou zohledněny doby pojištění, které byly získány v okamžik poskytování důchodu v jiném členském státu a aniž jsou uvedeny úvahy, podle kterých měl být důchod stanoven v jiné výši?
               V případě, že vrácení plateb důchodu je přípustné, vyplývá pak z unijněprávních zásad rovnocennosti a efektivity, že splatné jsou i úroky, pokud vnitrostátní právní předpisy členského státu v případě vrácení důchodu poskytovaného podle mezinárodní smlouvy nestanoví žádné platby úroků?

      (1)  Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35.


title: Věc T-587/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. března 2013 — Fresh Del Monte Produce v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s banány — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES — Systém výměny informací — Pojem jednání ve vzájemné shodě s protisoutěžním cílem — Příčinná souvislost mezi jednáním ve vzájemné shodě a chováním podniku na trhu — Jediné protiprávní jednání — Přičtení protiprávního jednání — Právo na obhajobu — Pokuty — Závažnost protiprávního jednání — Spolupráce — Polehčující okolnosti“ )

text:
               27.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 123/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 14. března 2013 — Fresh Del Monte Produce v. Komise
   (Věc T-587/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s banány - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Systém výměny informací - Pojem jednání ve vzájemné shodě s protisoutěžním cílem - Příčinná souvislost mezi jednáním ve vzájemné shodě a chováním podniku na trhu - Jediné protiprávní jednání - Přičtení protiprávního jednání - Právo na obhajobu - Pokuty - Závažnost protiprávního jednání - Spolupráce - Polehčující okolnosti)
   2013/C 123/24
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Fresh Del Monte Produce, Inc. (George Town, Kajmanské ostrovy, Spojené království) (zástupci: původně B. Meyring, advokát, E. Verghese, solicitor, poté B. Meyring)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně M. Kellerbauer, A. Biolan a X. Lewis, poté M. Kellerbauer, A. Biolan, a P. Van Nuffel, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalobkyni: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (Hamburk, Německo) (zástupci: A. Rinne, advokát, C. Humpe a S. Kon, solicitors, a C. Vajda, QC)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2008) 5955 final ze dne 15. října 2008 v řízení podle článku 81 [ES] (věc COMP/39.188 — Banány) a podpůrně žádost o snížení výše pokuty

      Výrok rozsudku

               1)

               Výše pokuty uložené na základě čl. 2 písm. c) rozhodnutí Komise C(2008) 5955 final ze dne 15. října 2008 v řízení podle článku 81 [ES] (věc COMP/39.188 — Banány) se stanoví na 8,82 milionů eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Společnost Fresh Del Monte Produce, Inc. ponese vlastní náklady řízení a tři čtvrtiny nákladů řízení Evropské komise. Evropská komise ponese čtvrtinu vlastních nákladů řízení.

               4)

               Společnost Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009.


title: Věc T-101/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. června 2008 – Martinez Mongay v. Komise

text:
               2.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 197/35

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. června 2008 – Martinez Mongay v. Komise
   (Věc T-101/04) (1)

   (2008/C 197/63)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 10. března 2005 ve věci T-269/00, Baglioni Hotels S.p.A. a Sagar Srl proti Komisi Evropských společenství (Státní podpory — Rozhodnutí Komise, kterým byly shledány režimy protiprávních podpor za neslučitelné se společným trhem a kterým bylo uloženo navrácení neslučitelných podpor — Vyloučení vnitrostátního řízení k navrácení — Žaloba na neplatnost — Nedostatek právního zájmu — Nepřípustnost)

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/19

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 10. března 2005
   ve věci T-269/00, Baglioni Hotels S.p.A. a Sagar Srl proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Státní podpory - Rozhodnutí Komise, kterým byly shledány režimy protiprávních podpor za neslučitelné se společným trhem a kterým bylo uloženo navrácení neslučitelných podpor - Vyloučení vnitrostátního řízení k navrácení - Žaloba na neplatnost - Nedostatek právního zájmu - Nepřípustnost)
   (2005/C 155/37)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci T-269/00, Baglioni Hotels S.p.A. a Sagar Srl, se sídlem v Benátkách (Itálie), zastoupené A. Vianellem, M. Merolou a M. Pappalardem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, podporované Italskou republikou (zmocněnec: U. Leanza, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: V. Di Bucci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2000/394/ES ze dne 25. listopadu 1999 o podpoře poskytované podnikům na území Benátek a Chioggie prostřednictvím úlev na příspěvcích na sociální zabezpečení stanovených zákony č. 30/1997 a č. 206/1995 (Úř. věst. 2000, L 150, s. 50), Soud (druhý rozšířený senát), ve složení J. Pirrung, předseda, A. W. H. Meij, N. J. Forwood, I. Pelikánová, S. Papasavvas, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 10. března 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba se částečně odmítá jako nepřípustná v rozsahu, v jakém byla podána společností Baglioni Hotels S.p.A.

               2.

               Společnost Baglioni Hotels S.p.A. ponese vlastní náklady řízení.

               3.

               Komise ponese své náklady doposud vynaložené v souvislosti s žalobou v rozsahu, v jakém byla podána společností Baglioni Hotels S.p.A.

               4.

               Italská republika ponese své náklady doposud vynaložené v souvislosti s žalobou v rozsahu, v jakém byla podána společností Baglioni Hotels S.p.A.

               5.

               O zbývajících nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 355, 9. 12. 2000


title: Věc C-18/09: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 4. února 2010 — Evropská komise v. Španělské království ( Nesplnění povinnosti státem — Volný pohyb služeb — Nařízení (EHS) č. 4055/86 — Článek 1 — Námořní doprava — Přístavy ve veřejném zájmu — Přístavní poplatky — Osvobození a slevy )

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/5

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 4. února 2010 — Evropská komise v. Španělské království
   (Věc C-18/09) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Volný pohyb služeb - Nařízení (EHS) č. 4055/86 - Článek 1 - Námořní doprava - Přístavy ve veřejném zájmu - Přístavní poplatky - Osvobození a slevy“)
   2010/C 80/08
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: K. Simonsson a L. Lozano Palacios, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království (zástupkyně: B. Plaza Cruz, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 1 nařízení Rady (EHS) č. 4055/86 ze dne 22. prosince 1986 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě mezi členskými státy a mezi členskými státy a třetími zeměmi (Úř. věst. L 378, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 174) — Přístavy ve veřejném zájmu — Slevy a osvobození od přístavních poplatků

      Výrok

               1)

               Španělské království tím, že ponechalo v platnosti čl. 24 odst. 5 a čl. 27 odst. 1, 2, a 4 zákona 48/2003 ze dne 26. listopadu 2003 o hospodářském režimu a o poskytování služeb přístavů ve veřejném zájmu, které stanoví systém slev a osvobození od přístavních poplatků, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 1 nařízení Rady (EHS) č. 4055/86 ze dne 22. prosince 1986 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě mezi členskými státy a mezi členskými státy a třetími zeměmi.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 69, 21.3.2009.


title: Věc F-2/07: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 15. dubna 2010 — Matos Martins v. Komise ( „Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci — Výzva k vyjádření zájmu — Výběrové řízení — Předvýběrové testy — Přístup k dokumentům“ )

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/52

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 15. dubna 2010 — Matos Martins v. Komise
   (Věc F-2/07) (1)

   („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Výzva k vyjádření zájmu - Výběrové řízení - Předvýběrové testy - Přístup k dokumentům“)
   2010/C 148/91
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: José Carlos Matos Martins (Brusel, Belgie) (zástupce: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a G. Berscheid, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zaprvé zrušení rozhodnutí Evropského úřadu pro výběr personálu ze dne 27. února 2006, kterým byly stanoveny výsledky předvýběrových testů smluvních zaměstnanců (EU 25), zadruhé zrušení rozhodnutí nezařadit žalobce do databáze uchazečů, kteří v těchto testech uspěli, a zatřetí odstranění následků výběrového řízení.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               José Carlos Matos Martins ponese vlastní náklady řízení s výjimkou nákladů na pobyt a cestu vynaložených z důvodu nahlížení do dokumentů jeho advokátem dne 30. března, 1. dubna a 21. července 2009 v soudní kanceláři Soudu.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady vynaložené Josém Carlosem Matos Martinsem uvedené v bodě 2 výše.

      (1)  Úř. věst. C 56, 10.3.2007, s. 43.


title: Věc C-483/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Grondwettelijk Hof (Belgie) dne 29. října 2012 — Pelckmans Turnhout NV v. Walter Van Gastel Balen NV a další

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Grondwettelijk Hof (Belgie) dne 29. října 2012 — Pelckmans Turnhout NV v. Walter Van Gastel Balen NV a další
   (Věc C-483/12)
   2013/C 26/42
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Grondwettelijk Hof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Pelckmans Turnhout NV

      Žalované: Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV, Walter Van Gastel Schoten NV

      Předběžná otázka

   Má být zásada rovnosti zakotvená v čl. 6 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii a v článcích 20 a 21 Listiny základních práv Evropské unie ve spojení s články 15 a 16 této Listiny a články 34 až 36, článkem 56 a článkem 57 Smlouvy o fungování Evropské unie vykládána v tom smyslu, že brání takové právní úpravě, jako je právní úprava zakotvená v článcích 8, 9, 16 a 17 Wet van 10 november 2006 betreffende de openingsuren in handel, ambacht en dienstverlening (zákon ze dne 10. listopadu 2006 o otevíracích hodinách v obchodě, řemeslnických provozech a v odvětví služeb), protože povinnost dodržovat den pracovního klidu, která je v tomto zákoně obsažena:

               i)

               se nevztahuje ani na živnostníky se sídlem na nádražích nebo pobočkách veřejných dopravních společností, ani na prodeje na letištích a oblastech přístavů, které slouží mezinárodnímu cestovnímu ruchu, a ani na prodeje na čerpacích stanicích nebo pobočkách na dálnicích, avšak vztahuje se na živnostníky usazené na jiných místech,

               ii)

               se nevztahuje na živnostníky, kteří nabízejí výrobky jako jsou noviny, časopisy, tabák a kuřácké potřeby, telefonní karty a produkty národní loterie, nosiče audiovizuálních děl a videohry, jakož i zmrzlina, avšak vztahuje se na živnostníky, kteří nabízejí jiné výrobky,

               iii)

               se vztahuje pouze na maloobchod, tedy podniky, které se svým prodejem orientují na spotřebitele, nikoli však na jiné živnostníky,

               iv)

               minimálně pro živnostníky, kteří svou činnost vykonávají prostřednictvím fyzicky existujících prodejních míst s přímým kontaktem se spotřebitelem, s sebou přináší výrazně větší omezení než pro živnostníky, kteří svou činnost vykonávají prostřednictvím online obchodu nebo popřípadě jinými formami smluv uzavřených na dálku?


title: Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-86/17 (Úř. věst. C 104, 3.4.2017)

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/55

         Oprava sdělení v Úředním věstníku ve věci T-86/17
   (
         Úřední věstník Evropské unie C 104 ze dne 3. dubna 2017
      )
   (2017/C 231/73)
   Sdělení ve věci T-86/17, Le Pen v. Parlament, je třeba číst následovně:

      „Žaloba podaná dne 10. února 2017 – Le Pen v. Evropský parlament
      (Věc T-86/17)
      (2017/C 104/85)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Marion Le Pen (Saint-Cloud, Francie) (zástupci: M. Ceccaldi a J.-P. Le Moigne, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 5. prosince 2016 přijaté na základě rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu 2009/C 159/01 ze dne 19. května a ze dne 9. července 2008‚kterým se stanoví prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu‘ v pozměněném znění, jímž byla konstatována pohledávka za žalobkyní ve výši 298 497,87 eur z titulu částek neoprávněně vyplacených v rámci parlamentní asistence a zdůvodněno její vrácení a změna příslušného příkazce ve spolupráci s účetním orgánu, a provedení jejich výběru na základě článku 68 prováděcích opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu a článků 66, 78, 79 a 80 finančního nařízení (dále jen ‚FN‘);

                  —

                  zrušil oznámení o dluhu č. 2016-1560 ze dne 6. prosince 2016, jímž byla žalobkyně informována, že byla vůči ní konstatována na základě rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 5. prosince 2016 pohledávka ve výši 298 497,87 eur, vrácení částek neoprávněně vyplacených v rámci parlamentní asistence a uplatnění článku 68 prováděcích opatření ke statutu poslanců a článků 66, 78, 79 a 80 FN;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu veškerých nákladů řízení;

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu povinnost zaplatit M. Le Pen částku 50 000 eur z důvodu nákladů, jejichž náhradu lze přiznat.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dvanáct žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nedostatku příslušnosti tvůrce aktu. Žalobkyně má za to, že rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 5. prosince 2016 (dále jen ‚napadené rozhodnutí‘) spadalo do pravomoci předsednictva Evropského parlamentu a že osoba, která rozhodnutí podepsala, nedisponuje žádným řádným zmocněním.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění, kterým je stiženo napadené rozhodnutí, ačkoliv je tento požadavek stanoven v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení podstatných procesních náležitostí v tom, že účelem napadeného rozhodnutí byla zpráva o šetření provedeném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (dále jen ‚OLAF‘) a ukončeném dne 26. července 2016, která žalobkyni nebyla oznámena. Žalobkyně tak nebyla slyšena a nemohla platně uplatnit své důvody na obranu, protože Generální sekretář jí odmítl sdělit informace, na kterých se napadené rozhodnutí zakládá.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z neexistence osobního přezkumu spisu Generálním sekretářem Evropského parlamentu. Podle žalobkyně se Generální sekretář spokojil se schválením zprávy OLAF a vůbec neprovedl osobní přezkum situace žalobkyně.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z neexistence skutečností na podporu napadeného rozhodnutí a příslušného oznámení o dluhu (dále jen ‚napadené akty‘), jelikož skutečnosti

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z obrácení důkazního břemene. V této souvislosti žalobkyně uvádí, že není na ní, aby nesla důkazní břemeno o práci svého poslaneckého asistenta, ale naopak, že je věcí příslušných orgánů, aby prokázaly opak.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality, jelikož částka požadovaná od žalobkyně nebyla odůvodněna ani podrobně, ani z hlediska metody výpočtu, a předpokládá, že asistent poslankyně nikdy pro žalobkyni nepracoval.

                  8.

                  Osmý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci v rozsahu, v němž byly napadené akty přijaty za účelem zbavení žalobkyně, poslankyně Evropského parlamentu, prostředků k výkonu jejího mandátu.

                  9.

                  Devátý žalobní důvod vycházející ze zneužití řízení. Žalobkyně má za to, že Generální sekretář, aby jí nemusel předat zprávu OLAF, kterou měl k dispozici, nezákonně přesunul u OLAF její žádost o sdělení této zprávy, kterýžto úřad jí zprávu nezaslal.

                  10.

                  Desátý žalobní důvod vycházející z nerovného zacházení a existence fumus persecutionis v rozsahu, v němž se situace související s tímto sporem týkala výlučně žalobkyně a její strany.

                  11.

                  Jedenáctý žalobní důvod vycházející ze zásahu do nezávislosti poslance a důsledků neexistence vázaného mandátu. Napadené akty měly nepochybně za cíl narušit svobodný výkon parlamentního mandátu žalobkyně tím, že jí zbaví finančních prostředků nezbytných k naplnění jejích úkolů. Poslankyni kromě toho nemůže ohledně způsobu, jakým má vykonávat svůj mandát, udělovat příkazy Generální sekretář pod výhružkou financích sankcí.

                  12.

                  Dvanáctý žalobní důvod vycházející z nedostatku nezávislosti OLAF, jelikož tento orgán dle žalobkyně neposkytuje žádnou záruku nestrannosti a bezúhonnosti a podléhá Evropské komisi.“


title: Věc T-378/07: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2010 — CNH Global v. OHIM (Kombinace červené, černé a šedé barvy použité na vnějších plochách traktoru) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška ochranné známky Společenství sestávající z kombinace červené, černé a šedé barvy použité na vnějších plochách traktoru — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním — Článek 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/26

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2010 — CNH Global v. OHIM (Kombinace červené, černé a šedé barvy použité na vnějších plochách traktoru)
   (Věc T-378/07) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška ochranné známky Společenství sestávající z kombinace červené, černé a šedé barvy použité na vnějších plochách traktoru - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti získané užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 207/2009))
   2010/C 317/45
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: CNH Global NV (Amsterodam, Nizozemsko) (zástupci: M.°Edenborough, barrister, a R. Harrison, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 5. července 2007 (věc R 1642/2006-1), týkajícímu se přihlášky označení představujícího traktor v červené, černé a šedé barvě jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti CNH Global NV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 297, 8.12.2007.


title: Věc T-215/11: Usnesení Tribunálu ze dne 27. listopadu 2012 — ADEDY a další v. Rada ( „Žaloba na neplatnost — Rozhodnutí určené členskému státu za účelem nápravy situace nadměrného schodku — Neexistence přímého dotčení — Nepřípustnost“ )

text:
               26.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/45

         Usnesení Tribunálu ze dne 27. listopadu 2012 — ADEDY a další v. Rada
   (Věc T-215/11) (1)

   (Žaloba na neplatnost - Rozhodnutí určené členskému státu za účelem nápravy situace nadměrného schodku - Neexistence přímého dotčení - Nepřípustnost)
   2013/C 26/89
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci/Účastnice řízení

      Žalobkyně: Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY) (Atény, Řecko); Spyridon Papaspyros (Atény); a Ilias Iliopoulos (Atény) (zástupce: M. Tsipra, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: G. Maganza, M. Vitsentzatos a A. de Gregorio Merino, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: B. Smulders, J. P. Keppenne a M. Konstantinidis, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2011/57/EU ze dne 20. prosince 2010, kterým se mění rozhodnutí Rady 2010/320/EU určené Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku (Úř. věst. L 26, s. 15).

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Anotati Dioikisi Enoseon Dimosion Ypallilon (ADEDY), Spyridon Papaspyros a Ilias Iliopoulos ponesou vlastní náklady řízení a uhradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 186, 25.6.2011.


title: Věc T-139/17: Žaloba podaná dne 6. března 2017 – Kibelisa v. Rada

text:
               24.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/30

         Žaloba podaná dne 6. března 2017 – Kibelisa v. Rada
   (Věc T-139/17)
   (2017/C 129/45)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Roger Kibelisa (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (zástupce: O. Okito, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil nařízení (EU) 2016/2230, kterým se provádí rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/2231 ze dne 12. prosince 2016, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice, a mění rozhodnutí 2010/788/SZBP, v rozsahu, v němž se týká Rogera Kibelisy;

               —

               rozhodl, že Rada ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobcem a vedlejšími účastníky řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí, kterého se dopustila Rada, a zejména porušení práva na obhajobu žalobce, porušení povinnosti uvést odůvodnění, jež přísluší Radě, a porušení práva na účinnou právní ochranu žalobce.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení obecných právních zásad Evropské unie, jelikož Rada porušila vlastnické právo žalobce.


title: Věc C-108/11: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 14. března 2013 — Evropská komise v. Irsko ( „Nesplnění povinnosti státem — DPH — Snížená sazba — Dodávky chrtů a koní, kteří nejsou určeni k přípravě potravin pro lidskou nebo zvířecí spotřebu, na pronájem koní a některé inseminační služby — Směrnice 2006/112/ES — Porušení článků 96, 98, ve spojení s přílohou III, a 110“ )

text:
               18.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/3

         Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 14. března 2013 — Evropská komise v. Irsko
   (Věc C-108/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - DPH - Snížená sazba - Dodávky chrtů a koní, kteří nejsou určeni k přípravě potravin pro lidskou nebo zvířecí spotřebu, na pronájem koní a některé inseminační služby - Směrnice 2006/112/ES - Porušení článků 96, 98, ve spojení s přílohou III, a 110)
   2013/C 141/04
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a C. Soulay, zmocněnci)

      Žalované: Irsko (zástupci: E. Creedon, M. Collins, N. Travers a D. O'Hagan, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovaného: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a J. — S. Pilczer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 96, 98 (ve spojení s přílohou III) a 110 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Vnitrostátní právní předpisy používající sníženou sazbu na dodávky chrtů a koní, kteří nejsou určeni k přípravě potravin pro lidskou nebo zvířecí spotřebu, na pronájem koní a některé inseminační služby

      Výrok

               1)

               Irsko tím, že uplatnilo sníženou sazbu daně z přidané hodnoty ve výši 4,8 % na dodání chrtů a koní, kteří nejsou určeni k přípravě potravin pro lidskou nebo zvířecí spotřebu, na pronájem koní a některé inseminační služby, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 96 a 98, ve spojení s přílohou III, a 110 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty.

               2)

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 145, 14.5.2011.


title: Věc T-160/14: Žaloba podaná dne 28. února 2014 – Yingli Energy (Čína) a další v. Rada

text:
               12.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/43

         Žaloba podaná dne 28. února 2014 – Yingli Energy (Čína) a další v. Rada
   (Věc T-160/14)
   2014/C 142/56
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Yingli Energy (Čína) Co. Ltd (Baoding, Čína); Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding); Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Haikou, Čína); Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Hengshui, Čína); Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Tianjin, Čína); Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding); Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd (Baoding); Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Technology Co. Ltd (Peking, Čína); Yingli Energy (Peking) Co. Ltd (Peking); Yingli Green Energy Europe (Düsseldorf, Německo); Yingli Green Energy South East Europe GmbH (Grünwald, Německo); Yingli Green Energy France SAS (Lyon, Francie); Yingli Green Energy Spain, SL (La Moraleja, Španělsko); Yingli Green Energy Italia Srl (Řím, Itálie); and Yingli Green Energy International AG (Kloten, Švýcarsko) (zástupci: A. Willems, S. De Knop a J. Charles, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou;

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1238/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá uložené prozatímní clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 325, s. 1) v rozsahu, v němž platí pro žalobkyně;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně sedm žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod: Orgány porušily čl. 5 odst. 10 a odst. 11 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (1) tím, že nařídily antidumpingová opatření vůči krystalickým křemíkovým fotovoltaickým modulům a jejich klíčovým komponentům zasílaným z Čínské lidové republiky, ačkoli byly v úvodním prohlášení zmíněny jen krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a jejich klíčové komponenty původem z Čínské lidové republiky.

               2.

               Druhý žalobní důvod: Orgány porušily články 1 a 17 nařízení Rady č. 1225/2009 tím, že nařídily antidumpingová opatření vůči krystalickým křemíkovým fotovoltaickým modulům a jejich klíčovým komponentům, které nebyly předmětem antidumpingového šetření.

               3.

               Třetí žalobní důvod: Orgány porušily článek 2 nařízení Rady č. 1225/2009 tím, že vypočítaly dumpingové rozpětí výrobků ze zemí s tržní ekonomikou za použití netržní metodiky.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod: Orgány porušily čl. 1 odst. 4 nařízení Rady č. 1225/2009 tím, že posoudily v rámci jediného zkoumání dva různé výrobky (tj. krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a články).

               5.

               Pátý žalobní důvod: Orgány porušily čl. 2 odst. 7 nařízení Rady č. 1225/2009 tím, že provedly rozhodnutí o tržní ekonomice týkající se žalobkyň více než tři měsíce po zahájení zkoumání a poté, co získaly veškeré informace nezbytné pro výpočet dumpingového rozpětí.

               6.

               Šestý žalobní důvod: Orgány porušily článek 3 a čl. 9 odst. 4 nařízení Rady č. 1225/2009 tím, že újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie dumpingovými dovozy a jinými známými faktory nekvantifikovaly odděleně a v důsledku toho uplatnily celní sazbu přesahující to, co je nezbytné ke kompenzaci újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie dumpingovými dovozy.

               7.

               Sedmý žalobní důvod: Orgány porušily čl. 20 odst. 2 nařízení Rady č. 1225/2009 tím, že neposkytly informace o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě zamýšlely přijmout konečná antidumpingová opatření.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, s. 51).


title: Věc C-86/13: Žaloba podaná dne 20. února 2013 — Evropská komise v. Rada Evropské unie

text:
               27.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 123/12

         Žaloba podaná dne 20. února 2013 — Evropská komise v. Rada Evropské unie
   (Věc C-86/13)
   2013/C 123/19
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: J. Currall, D. Martin, J.-P. Keppenne, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Rady ze dne 20. prosince 2012, kterým se zamítá návrh Komise na nařízení Rady, kterým se s účinností od 1. července 2012 upravují odměny a důchody úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie, jakož i opravné koeficienty, které se vztahují na tyto odměny a důchody;

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uvádí Komise tři žalobní důvody.
   První žalobní důvod se zakládá na porušení článku 65 služebního řádu a článků 1, 3 a 10 přílohy XI služebního řádu, jelikož v případě neexistence návrhu Komise, aby se uplatnila výjimka podle článku 10 přílohy XI, měla Rada povinnost přijmout do 31. prosince 2012 návrh Komise o roční úpravě odměn a důchodů úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie podle článku 3 přílohy XI. Rada neměla pravomoc přijmout rozhodnutí, kterým se v podstatě uplatňuje článek 10, bez příslušného návrhu Komise a bez Parlamentu, který je v smyslu článku 10 spoluzákonodárcem.
   Druhý žalobní důvod se zakládá na porušení článku 64 služebního řádu a článků 1 a 3 přílohy XI služebního řádu, jelikož Rada nepřijala nové opravné koeficienty vztahující se na odměny a důchody, které Komise navrhla za účelem zajištění rovného zacházení s úředníky a důchodci bez ohledu na místo výkonu jejich práce či případně bydliště, ačkoli měla povinnost tak učinit.
   Třetí žalobní důvod se zakládá na naprosté neexistenci odůvodnění, jelikož Rada pouze konstatovala, že pro přijetí návrhu Komise podle článku 3 přílohy XI chybí kvalifikovaná většina, aniž vysvětlila důvody pro jeho zamítnutí. Cílem tohoto žalobního důvodů tak je úprava odměn a důchodů, jakož i přijetí nových opravných koeficientů.


title: Věc C-112/07: Žaloba podaná dne 26. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/5

         Žaloba podaná dne 26. února 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-112/07)
   (2007/C 117/07)
   Jednací jazyk: italština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: E. De Persio a M. Condou-Durande, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2004/80/ES (1) ze dne 29. dubna 2004 o odškodňování obětí trestných činů, a v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta pro provedení směrnice 2004/80/ES uplynula dne 1. ledna 2006, s výjimkou čl. 12 odst. 2 této směrnice, pro který byla lhůta stanovena ke dni 1. července 2005.

      (1)  Úř. věst. L 261, s. 15; Zvl. vyd. 19/07, s. 65.


title: Věc C-461/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Irlande) (Irsko) dne 28. července 2017 – Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle, Liam Donegan v. An Bord Pleanála

text:
               9.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 338/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Irlande) (Irsko) dne 28. července 2017 – Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle, Liam Donegan v. An Bord Pleanála
   (Věc C-461/17)
   (2017/C 338/11)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court (Irlande)

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle, Liam Donegan

      Žalovaná: An Bord Pleanála

      Předběžné otázky

               (a)

               Vyplývá ze směrnice Rady 92/43/EHS (1) ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (směrnice o stanovištích), ve znění pozdějších předpisů, že prohlášení o vlivech v rámci sítě Natura musí v plném rozsahu označit stanoviště a druhy, které se v dané lokalitě vyskytují?

               (b)

               Vyplývá ze [směrnice o stanovištích], že v prohlášení o vlivech v rámci sítě Natura musí být identifikován a rozveden potenciální dopad na veškeré druhy (nikoli pouze ty chráněné), které jsou součástí chráněného stanoviště?

               (c)

               Vyplývá ze [směrnice o stanovištích], že se prohlášení o vlivech v rámci sítě Natura musí výslovně zabývat dopadem navrhované výstavby na chráněné druhy a stanoviště nacházející se ve zvláštní oblasti ochrany a také na druhy a stanoviště nacházející se za jejími hranicemi?

               (d)

               Vyplývá ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU (2) ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí ve znění pozdějších předpisů, že se prohlášení o dopadu na životní prostředí musí výslovně zabývat tím, zda bude mít navrhovaná výstavba významný dopad na druhy uvedené v prohlášení?

               (e)

               Představuje možnost, o které oznamovatel v posuzování vlivů na životní prostředí uvažoval a kterou rozváděl, nebo ve prospěch které argumentovaly některé zainteresované osoby, nebo která byla zvažována příslušným úřadem, „hlavní alternativní řešení“ ve smyslu čl. 5 odst. 3 písm. d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, v rozhodném znění, a to i v případě, že ji oznamovatel v raném stádiu odmítl?

               (f)

               Vyplývá ze směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí ve znění pozdějších předpisů, že by posuzování vlivů na životní prostředí mělo obsahovat dostatek informací o všech alternativních řešeních za účelem porovnání jejich vhodnosti pro životní prostředí; nebo musí být v prohlášení o dopadu na životní prostředí výslovně uvedeno, jak bylo přihlédnuto k vlivům alternativních řešení na životní prostředí?

               (g)

               Vztahuje se požadavek čl. 5 odst. 3 písm. d) směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí ve znění pozdějších předpisů, aby důvody výběru oznamovatele „braly v potaz vlivy na životní prostředí“, pouze na zvolenou možnost, nebo také na zkoumaná hlavní alternativní řešení, aby bylo možné analyzovat tyto možnosti z hlediska jejich dopadu na životní prostředí?

               (h)

               Je v souladu s dosažením cílů [směrnice o stanovištích], aby podrobnosti stavební fáze (jako umístění zábran a objízdné trasy) byly řešeny až po rozhodnutí o udělení souhlasu, a pokud ano, je možné, aby příslušný úřad povolil v souvislosti s uděleným souhlasem vymezení těchto záležitostí jednostranným rozhodnutím oznamovatele, které je příslušnému úřadu oznámeno namísto toho, aby jím bylo schváleno?

               (i)

               Vyplývá ze [směrnice o stanovištích], že povinností příslušného úřadu je zaznamenat, dostatečně podrobně a jasně za účelem vyloučení pochybností ohledně významu a účinku takového posudku, rozsah, v němž jemu předložený znalecký posudek hovoří ve prospěch dodání dalších informací před udělením stavebního povolení?

               (j)

               Vyplývá ze [směrnice o stanovištích], že příslušný úřad musí odůvodnit nebo podrobně odůvodnit odmítnutí závěru svého inspektora, který požaduje další informace nebo vědeckou studii před udělením stavebního povolení?

               (k)

               Vyplývá ze [směrnice o stanovištích], že příslušný úřad, musí při uskutečňování odpovídajícího posuzování, uvést podrobné a výslovné důvody každé položky svého rozhodnutí?

      (1)  Úř. věst. L 206, s. 7.

      (2)  Úř. věst. L 26, s. 1.


title: Věc T-119/08 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 11. dubna 2008 – Kypr v. Komise ( Předběžné opatření — Vyhlášení zakázky směřující k podpoře hospodářského rozvoje v severní části Kypru — Návrh na odklad vykonatelnosti — Neexistence naléhavosti )

text:
               5.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/38

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 11. dubna 2008 – Kypr v. Komise
   (Věc T-119/08 R)
   („Předběžné opatření - Vyhlášení zakázky směřující k podpoře hospodářského rozvoje v severní části Kypru - Návrh na odklad vykonatelnosti - Neexistence naléhavosti“)
   (2008/C 171/72)
   Jednací jazyk: řečtina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Kyperská republika (zástupce: P. Kliridis, zmocněnec)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: P. van Nuffel a I. Zervas, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odklad vykonatelnosti vyhlášení zakázky přijatého Komisí, směřujícího k podpoře hospodářského rozvoje v severní části Kypru v odvětví chovu dobytka
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc C-412/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Rüsselsheim (Německo) dne 29. srpna 2014 – Dagmar Wedel, Rudi Wedel v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               15.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 448/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgerichts Rüsselsheim (Německo) dne 29. srpna 2014 – Dagmar Wedel, Rudi Wedel v. Condor Flugdienst GmbH
   (Věc C-412/14)
   (2014/C 448/03)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgerichts Rüsselsheim

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Dagmar Wedel, Rudi Wedel

      Žalovaná: Condor Flugdienst GmbH

      Předběžné otázky

               1)

               Musejí se mimořádné okolnosti ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení (1) vztahovat přímo na rezervovaný let?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku: kolik předcházejících letů letadla použitého při plánovaném letu je relevantních k tomu, aby se jednalo o mimořádné okolnosti? Existuje časové omezení pro zohlednění mimořádných okolností během předcházejících letů? A pokud ano, jak má být stanoveno?

               3)

               Pro případ, že jsou mimořádné okolnosti, které nastanou při předcházejících letech, relevantní pro pozdější let: musí se přiměřená opatření, která má provozující letecký dopravce přijmout podle čl. 5 odst. 3 nařízení, vztahovat pouze na zabránění mimořádným okolnostem nebo i na odvrácení delšího zpoždění?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, s. 1)


title: Věc T-73/10 P: Usnesení Tribunálu ze dne 2. prosince 2010 — Apostolov v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Přijímání zaměstnanců — Výběrové řízení — Zamítnutí žádosti o pracovní místo — Lhůta pro podání žaloby — Opožděnost — Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“ )

text:
               12.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/13

         Usnesení Tribunálu ze dne 2. prosince 2010 — Apostolov v. Komise
   (Věc T-73/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Přijímání zaměstnanců - Výběrové řízení - Zamítnutí žádosti o pracovní místo - Lhůta pro podání žaloby - Opožděnost - Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek)
   2011/C 46/26
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Svetoslav Apostolov (Saarwellingen, Německo) (zástupce D. Schneider-Addae-Mensah, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a B. Eggers)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 15. prosince 2009, Apostolov v. Komise (věc F-8/09, dosud nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí), a směřující zejména ke zrušení tohoto usnesení

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Svetoslav Apostolov ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc T-161/14: Žaloba podaná dne 28. února 2014 – Yingli Energy (China) a další v. Rada

text:
               12.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/44

         Žaloba podaná dne 28. února 2014 – Yingli Energy (China) a další v. Rada
   (Věc T-161/14)
   2014/C 142/57
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Yingli Energy (China) Co. Ltd (Baoding, Čína); Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding); Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Haikou, Čína); Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Hengshui, Čína); Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Tianjin, Čína); Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd (Baoding); Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd (Baoding); Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Technology Co. Ltd (Peking, Čína); Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd (Peking); Yingli Green Energy Europe (Düsseldorf, Německo); Yingli Green Energy South East Europe GmbH (Grünwald, Německo); Yingli Green Energy France SAS (Lyon, Francie); Yingli Green Energy Spain, SL (La Moraleja, Španělsko); Yingli Green Energy Italia Srl (Řím, Itálie); a Yingli Green Energy International AG (Kloten, Švýcarsko) (zástupci: A. Willems, S. De Knop a J. Charles, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou;

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1239/2013, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky(Úř. věst. L 325, s. 66) v rozsahu, v němž se týká žalobkyň;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod: Orgány porušily čl. 10 odst. 12 a odst. 13 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 (1) tím, že nařídily vyrovnávací opatření vůči krystalickým křemíkovým fotovoltaickým modulům a jejich klíčovým komponentům zasílaným z Čínské lidové republiky, ačkoli byly v úvodním prohlášení zmíněny jen krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a jejich klíčové komponenty původem z Čínské lidové republiky.

               2.

               Druhý žalobní důvod: Orgány porušily články 1 a 27 nařízení č. 597/2009 tím, že tím, že nařídily vyrovnávací opatření vůči krystalickým křemíkovým fotovoltaickým modulům a jejich klíčovým komponentům, které nebyly předmětem antidumpingového šetření.

               3.

               Třetí žalobní důvod: Orgány porušily čl. 2 písm. c) nařízení č. 597/2009 tím, že posoudily v rámci jediného zkoumání dva různé výrobky (tj. krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a články).

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 188, s. 93).


title: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. prosince 2004 ve věci C-24/03: Italská republika proti Komisi Evropských společenství (EZOZF — Částečné zrušení rozhodnutí Komise 2002/881/ES — Finanční opravy — Odvětví ovoce a zeleniny a veřejného skladování obilovin)

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/5

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (čtvrtého senátu)
   ze dne 16. prosince 2004
   ve věci C-24/03: Italská republika proti Komisi Evropských společenství (1)

   (EZOZF - Částečné zrušení rozhodnutí Komise 2002/881/ES - Finanční opravy - Odvětví ovoce a zeleniny a veřejného skladování obilovin)
   (2005/C 45/08)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci C-24/03, jejímž předmětem je žaloba na zrušení podle článku 230 ES, podaná dne 15. ledna 2003, Italská republika, (zmocněnec: M. Fiorilli) proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: C. Cattabriga a L. Visaggio), Soudní dvůr (čtvrtý senát), ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, J. N. Cunha Rodrigues a K. Schiemann (zpravodaj), soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 16. prosince 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 70, 22.03.2003.


title: Věc T-61/12: Žaloba podaná dne 6. února 2012 — ABC-One v. OHIM (SLIM BELLY)

text:
               31.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/26

         Žaloba podaná dne 6. února 2012 — ABC-One v. OHIM (SLIM BELLY)
   (Věc T-61/12)
   2012/C 98/43
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ABC-One Produktions- und Vertriebs GmbH (Villach St. Magdalen, Rakousko) (zástupkyně: S. Merz, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 17. listopadu 2011 ve věci R-1077/2011-1 o přihlášce slovního označení „SLIM BELLY“ jako ochranné známky Společenství;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „SLIM BELLY“ (přihláška č. 8 576 811) pro výrobky a služby zařazené do tříd 28, 41 a 44.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009, protože přihlášená ochranná známka má rozlišovací způsobilost a pro výrobky a služby, které jsou předmětem řízení, není popisná.


title: Věc C-594/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden dne 17. prosince 2010 — T.G. van Laarhoven v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               12.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden dne 17. prosince 2010 — T.G. van Laarhoven v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-594/10)
   2011/C 80/20
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: T. G. van Laarhoven

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Předběžné otázky

               1)

               Brání čl. 17 odst. 6 druhý pododstavec šesté směrnice (1) změnám právní úpravy omezující odpočet daně, jako je právní úprava, o kterou se jedná v projednávané věci, kterými chtěl členský stát využít možnosti stanovené v tomto ustanovení (zachovat) vyloučení odpočtu daně pro některé zboží a služby, pokud částka, u níž je možnost odpočtu vyloučena, se v důsledku změn ve většině případů zvýšila, ale logika a systematika právní úpravy omezující odpočet daně zůstala nezměněna?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Musí vnitrostátní soud ponechat zcela nezohledněnu právní úpravu omezující odpočet daně, nebo stačí tuto právní úpravu ponechat nezohledněnu, pokud tato rozšířila podmínky vyloučení nebo omezení odpočtu daně, které existovaly v době, kdy vstoupila v platnost šestá směrnice?

      (1)  Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23; oprava šesté směrnice Úř. věst. L 226, 18.8.2006, s. 23).


title: Věc T-246/15: Žaloba podaná dne 15. května 2015 – Ivanyushchenko v. Rada

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/46

         Žaloba podaná dne 15. května 2015 – Ivanyushchenko v. Rada
   (Věc T-246/15)
   (2015/C 236/62)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Yuriy Volodymyrovych Ivanyushchenko (Yenakievo, Ukrajina) (zástupci: B. Kennelly a J. Pobjoy, Barristers, a R. Gherson, Solicitor)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 ze dne 5. března 2015, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2015, L 62, s. 25), a prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/357 ze dne 5. března 2015, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2015, L 62, s. 1), v rozsahu, v němž se týkají žalobce;

               —

               podpůrně prohlásil, že čl. 1 odst. 1 nařízení Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 (v pozměněném znění) a čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 (v pozměněném znění) jsou z důvodu protiprávnosti nepoužitelné v rozsahu, v němž se vztahují na žalobce.

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce šest žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že Rada neurčila řádný právní základ rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/364 (dále jen „rozhodnutí“) a prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/357 (dále jen „nařízení“) (společně „napadená opatření“). Článek 29 Smlouvy o Evropské unii není řádným právním základem pro toto rozhodnutí, jelikož stížnost namířená vůči žalobci jej neidentifikovala jako osobu podílející se na oslabování demokracie na Ukrajině nebo znemožňující ukrajinskému lidu, aby těžil z přínosů udržitelného rozvoje země (ve smyslu článku 23 SEU a obecných ustanovení čl. 21 odst. 2 SEU). Jelikož bylo rozhodnutí neplatné, Rada nemohla vycházet z čl. 215 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie pro účely přijetí nařízení.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení, když měla za to, že kritéria pro zařazení žalobce na seznam, jež jsou uvedena v čl. 1 odst. 1 nařízení Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 (v pozměněném znění) a čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 (v pozměněném znění), byla splněna. Proti žalobci není vedeno trestní řízení „z důvodu zneužití veřejných prostředků nebo majetku“.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Rada porušila právo žalobce na obhajobu a právo na řádnou správu a účinnou soudní ochranu. Rada zejména pečlivě a nestranně nepřezkoumala, zda údajné důvody pro opětovné zařazení na seznam byly opodstatněné ve světle vyjádření předložených žalobcem před opětovným zařazením na seznam.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Rada nesplnila svoji povinnost dostatečně odůvodnit opětovné zařazení žalobce na seznam.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že Rada bez odůvodnění a nepřiměřeným způsobem porušila základní práva žalobce, včetně práva na ochranu jeho vlastnictví a dobrého jména. Dopad napadených opatření na žalobce je rozsáhlý, a to jak z hlediska jeho vlastnictví, tak jeho celosvětového dobrého jména. Rada neprokázala, že zmrazení aktiv a hospodářských zdrojů žalobce souvisí s jakýmkoli legitimním cílem, nebo je tímto cílem odůvodněno, natož že je přiměřené takovému cíli.

               6.

               Šestý žalobní důvod, předložený na podporu prohlášení protiprávnosti, vychází z toho, že pokud čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 (v pozměněném znění) a čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 (v pozměněném znění) mají být v rozporu s argumenty uplatněnými ve druhém žalobním důvodu vykládány v tom smyslu, že se vztahují na jakékoli vyšetřování vedené ukrajinským orgánem bez ohledu na to, zda bylo vydáno jakékoli soudní rozhodnutí nebo probíhá řízení týkající se tohoto vyšetřování nebo jej monitorující, kritéria pro zařazení na seznam by vzhledem k svévolné šíři a rozsahu, které by vyplývaly z tak širokého výkladu, postrádala řádný právní základ anebo byla nepřiměřená cílům rozhodnutí a nařízení. Toto ustanovení by tedy bylo protiprávní.


title: Věc C-432/04: Žaloba podaná dne 7. října 2004 Komisí Evropských společenství proti Edith Cresson

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/34

         Žaloba podaná dne 7. října 2004 Komisí Evropských společenství proti Edith Cresson
   (Věc C-432/04)
   (2004/C 300/64)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 7. října 2004 žaloba směřující proti E. Cresson podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Hansem Peterem Hartvigem a Julianem Currallem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               konstatoval, že E. Cresson porušila povinnosti, které pro ni vyplývaly z článku 213 Smlouvy o ES;

               2.

               následkem toho rozhodl o částečném či úplném propadnutí práv na důchod nebo veškerých dalších výhod spojených s těmito právy nebo na jiné dávky vyplácené E. Cresson, přičemž Komise ponechává na úvaze Soudního dvora, aby určil délku trvání a rozsah tohoto propadnutí;

               3.

               uložil E. Cresson náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty:
   Během trvání jejího mandátu komisařky se E. Cresson dopustila nadržování vůči svým dvěma přátelům v rozporu s obecným zájmem, jakož i s povinnostmi, které pro vyplývaly z článku 213 Smlouvy o ES. Jeden z nich byl zaměstnaný z iniciativy E. Cresson, ačkoliv jeho profil neodpovídal různým místům, pro která byl přijat. Jeho ochrana ze strany E. Cresson se poté několikrát opakovaně projevila tehdy, když jeho výkony byly zjevně nedostatečné co do kvality, kvantity a patřičnosti. Stejně tak, stále z iniciativy E. Cresson, byly nabídnuty smlouvy dalšímu z jejích přátel, aniž by odpovídaly požadavku nebo potřebě příslušných služeb. Jednání E. Cresson se neřídilo zájmem orgánu, ale v zásadě bylo motivováno vůlí poskytnout laskavost těmto dvěma osobám. V každém případě E. Cresson nikdy nepátrala po správnosti těchto rozhodnutí nebo použitých procedur, přestože kontrola byla nutná, neboť se jednalo o osoby, se kterými se přátelila. Toto jednání se proto zdá býti základem nadržování, nebo přinejmenším hrubé nedbalosti.