title: Věc T-799/21: Žaloba podaná dne 24. prosince 2021 – European Food v. EUIPO – Société des produits Nestlé (FITNESS)

text:
               21.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 84/45

      Žaloba podaná dne 24. prosince 2021 – European Food v. EUIPO – Société des produits Nestlé (FITNESS)
      (Věc T-799/21)
      (2022/C 84/64)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: European Food SA (Drăgăneşti, Rumunsko) (zástupkyně: I. Speciac, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švýcarsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie FITNESS – Ochranná známka Evropské unie č. 2 470 326

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. října 2021 ve věci R 894/2020-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  podpůrně změnil napadené rozhodnutí a vyhověl odvolání podanému proti rozhodnutí zrušovacího oddělení v řízení o zrušení č. 5 802 C;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 65 odst. 6 nařízení Rady (ES) č. 207/2009;

                  —

                  Porušení článku 76 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 a pravidel 37 a 50 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 2868/95;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 207/2009;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 207/2009.


title: Věc T-1/22: Žaloba podaná dne 4. ledna 2022 – Airoldi Metalli v. Komise

text:
               21.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 84/46

      Žaloba podaná dne 4. ledna 2022 – Airoldi Metalli v. Komise
      (Věc T-1/22)
      (2022/C 84/65)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Airoldi Metalli SpA (Molteno, Itálie) (zástupci: M. Campa, D. Rovetta, P. Gjørtler a V. Villante, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2021/1784 ze dne 8. října 2021 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz plochých válcovaných výrobků z hliníku pocházejících z Čínské lidové republiky;

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů žalobkyně v tomto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby na neplatnost prováděcího nařízení Komise (EU) 2021/1784 (1) se žalobkyně dovolává dvou žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení analýzy škody a analýzy příčinné souvislosti, jakož i nedostatku řádného zveřejnění.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení případné existence vážných narušení v určité zemi nebo určitém sektoru této země, kterého se dopustila Evropská komise.

         (1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2021/1784 ze dne 8. října 2021 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz plochých válcovaných výrobků z hliníku pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 359, 11.10.2021, s. 6).


title: Věc T-2/22: Žaloba podaná dne 4. ledna 2022 – Sveza Verkhnyaya Sinyachikha a další v. Komise

text:
               21.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 84/46

      Žaloba podaná dne 4. ledna 2022 – Sveza Verkhnyaya Sinyachikha a další v. Komise
      (Věc T-2/22)
      (2022/C 84/66)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Sveza Verkhnyaya Sinyachikha NAO (Verkhnyaya Sinyachikha, Ruská federace) a 6 dalších žalobců (zástupci: P. Vander Schueren a E. Gergondet, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil žalobu za přípustnou;

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2021/1930 ze dne 8. listopadu 2021 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz březové překližky pocházející z Ruska (1) (dále jen „napadené nařízení“), v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobce; a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobci v souvislosti s tímto řízením.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení a porušila čl. 2 odst. 10 písm. i) nařízení (EU) 2016/1036 (2) (dále jen „základní nařízení“) tím, že nezohlednila, že žalobci a společnost Sveza-Les tvoří jednu hospodářskou jednotku, a tím, že upravila vývozní cenu s cílem zohlednit provize zaplacené společnosti Sveza-Les, nebo podpůrně že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení a porušila čl. 2 odst. 10 a čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení tím, že neupravila běžnou hodnotu s cílem zohlednit obchodní přirážku obdrženou společností Sveza-Les z tuzemských prodejů.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení a porušila čl. 2 odst. 6 základního nařízení tím, že při stanovení prodejních, režijních a správních nákladů pro určení běžné hodnoty nezohlednila dividendy, jež společnost Sveza-Les obdržela od společnosti Sveza Uralskiy.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení a porušila čl. 2 odst. 6 základního nařízení tím, že při stanovení prodejních, režijních a správních nákladů pro určení běžné hodnoty připsala náklady vynaložené společností Sveza-Les v souvislosti s manažerskými službami k výrobě a prodeji překližky.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, neuvedla odůvodnění a porušila právo na řádnou správu tím, že zahrnula překližku čtvercového tvaru do rozsahu dotčeného výrobku, nebo že se podpůrně dopustila zjevně nesprávného posouzení, neuvedla odůvodnění, porušila právo na řádnou správu a porušila čl. 3 odst. 2 a čl. 3 odst. 6 základního nařízení tím, že pro určení újmy a příčinné souvislosti samostatně neposoudila překližku čtvercového tvaru.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, porušila čl. 3 odst. 2 základního nařízení a porušila právo na řádnou správu tím, že údaje o dovozu stanovila na základě nespolehlivých údajů.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, porušila čl. 3 odst. 6 a čl. 3 odst. 7 základního nařízení a porušila právo na řádnou správu tím, že při posuzování příčinné souvislosti nevzala v úvahu existenci různých segmentů trhu ani dopad jiných známých faktorů způsobujících újmu.

         (1)  Úř. věst. 2021, L 394, s. 7.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. 2016, L 176, s. 21).


title: Věc T-3/22: Žaloba podaná dne 4. ledna 2022 – ZHPLK v. Komise

text:
               21.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 84/47

      Žaloba podaná dne 4. ledna 2022 – ZHPLK v. Komise
      (Věc T-3/22)
      (2022/C 84/67)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Zheshartsky LPK OOO (Zheshart, Ruská federace) (zástupci: P. Vander Schueren a E. Gergondet, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  prohlásil tuto žalobu za přípustnou;

                  —

                  zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2021/1930 ze dne 8. listopadu 2021 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz březové překližky pocházející z Ruska (1) (dále jen „napadené nařízení“), v rozsahu, v němž se vztahuje na žalobkyni; a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v souvislosti s tímto řízením.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení a porušila čl. 2 odst. 10 a čl. 2 odst. 10 písm. i) nařízení (EU) 2016/1036 (2) (dále jen „základní nařízení“) tím, že upravila vývozní cenu žalobkyně s cílem zohlednit provize zaplacené společnosti Trade House z tuzemských prodejů, namísto toho, aby upravila běžnou hodnotu při zohlednění plné částky těchto provizí.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení a porušila čl. 2 odst. 10 písm. e) nebo podpůrně čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení tím, že při úpravě vývozní ceny nezohlednila náhradu nákladů na dopravu.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející podpůrně z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení a porušila čl. 2 odst. 6 základního nařízení a neuvedla odůvodnění tím, že při stanovení prodejních, režijních a správních nákladů žalobkyně na tuzemském trhu nezohlednila náhradu nákladů na dopravu.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, neuvedla odůvodnění a porušila právo na řádnou správu tím, že zahrnula překližku čtvercového tvaru do rozsahu dotčeného výrobku, nebo že se podpůrně dopustila zjevně nesprávného posouzení, neuvedla odůvodnění, porušila právo na řádnou správu a porušila čl. 3 odst. 2 a čl. 3 odst. 6 základního nařízení tím, že pro určení újmy a příčinné souvislosti samostatně neposoudila překližku čtvercového tvaru.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, porušila čl. 3 odst. 2 základního nařízení a porušila právo na řádnou správu tím, že údaje o dovozu stanovila na základě nespolehlivých údajů.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející z toho, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, porušila čl. 3 odst. 6 a čl. 3 odst. 7 základního nařízení a porušila právo na řádnou správu tím, že při posuzování příčinné souvislosti nevzala v úvahu existenci různých segmentů trhu ani dopad jiných známých faktorů způsobujících újmu.

         (1)  Úř. věst. 2021, L 394, s. 7.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. 2016, L 176, s. 21).


title: Věc T-5/22: Žaloba podaná dne 5. ledna 2022 – Puma v. EUIPO – Brooks Sports (Zobrazení ševronu)

text:
               21.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 84/49

      Žaloba podaná dne 5. ledna 2022 – Puma v. EUIPO – Brooks Sports (Zobrazení ševronu)
      (Věc T-5/22)
      (2022/C 84/68)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Puma SE (Herzogenaurach, Německo) (zástupce: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Brooks Sports, Inc. (Seattle, Washington, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie ve vztahu k obrazové ochranné známce (Zobrazení ševronu) – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 441 912

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. října 2021 ve věci R 910/2021-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-7/22: Žaloba podaná dne 6. ledna 2022 – FFI Female Financial Invest v. EUIPO – MLP Finanzberatung SE (Financery)

text:
               21.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 84/49

      Žaloba podaná dne 6. ledna 2022 – FFI Female Financial Invest v. EUIPO – MLP Finanzberatung SE (Financery)
      (Věc T-7/22)
      (2022/C 84/69)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: FFI Female Financial Invest GmbH (Düsseldorf, Německo) (zástupce: M. Gramsch, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MLP Finanzberatung SE (Wiesloch, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie Financery – Přihláška č. 18 041 007

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. října 2021, ve věci R 1820/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001.


title: Věc T-8/22: Žaloba podaná dne 6. ledna 2022 – Topcart v. EUIPO – Carl International (TC CARL)

text:
               21.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 84/50

      Žaloba podaná dne 6. ledna 2022 – Topcart v. EUIPO – Carl International (TC CARL)
      (Věc T-8/22)
      (2022/C 84/70)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Topcart GmbH (Wiesbaden, Německo) (zástupce: M. Hoffmann, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Carl International (Limonest, Francie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie TC CARL – Přihláška č. 15 519 283

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. října 2021, ve věci R 2561/2018-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001.


title: Věc T-9/22: Žaloba podaná dne 7. ledna 2022 – Olimp Laboratories v. EUIPO (VITA MIN MULTIPLE SPORT)

text:
               21.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 84/51

      Žaloba podaná dne 7. ledna 2022 – Olimp Laboratories v. EUIPO (VITA MIN MULTIPLE SPORT)
      (Věc T-9/22)
      (2022/C 84/71)
      Jednací jazyk: polština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Olimp Laboratories sp. z o.o. (Dębica, Polsko) (zástupce: M. Kondrat, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie VITA-MIN MULTIPLE SPORT – Přihláška č. 18 115 249

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. listopadu 2021 ve věci R 771/2020-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil a věc vrátil EUIPO k novému rozhodnutí;
                  nebo

                  —

                  napadené rozhodnutí změnil a určil, že ve vztahu k ochranné známce „VITA-MIN MULTIPLE SPORT“ pro přihlášené výrobky v třídě 5 niceského třídění není dán absolutní důvod pro zamítnutí zápisu podle čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení o ochranné známce EU kvůli nedostatku jakékoli rozlišovací způsobilosti a popisnému charakteru označení;

                  —

                  uložil náhradu nákladů řízení v souladu s platnými pravidly.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 103 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení zásady ochrany legitimního očekávání a právní jistoty.


title: Věc T-10/22: Žaloba podaná dne 7. ledna 2022 – Wajos v. EUIPO (Tvar láhve)

text:
               21.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 84/51

      Žaloba podaná dne 7. ledna 2022 – Wajos v. EUIPO (Tvar láhve)
      (Věc T-10/22)
      (2022/C 84/72)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Wajos GmbH (Dohr, Německo) (zástupci: N. Böhmer a J. Schneiders, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška trojrozměrné ochranné známky Evropské unie (Tvar láhve) – Přihláška č. 14 886 097

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 21. října 2021, ve věci R 2958/2019-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  porušení zásady překážky věci pravomocně rozsouzené;

                  —

                  porušení čl. 7 odst. 1 písm. e) nařízení Rady (ES) 207/2009.


title: Věc T-15/22: Žaloba podaná dne 10. ledna 2022 – Motel One v. EUIPO – Apartment One (APART MENT ONE SLEEP CLEVER.)

text:
               21.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 84/52

      Žaloba podaná dne 10. ledna 2022 – Motel One v. EUIPO – Apartment One (APART MENT ONE SLEEP CLEVER.)
      (Věc T-15/22)
      (2022/C 84/73)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Motel One GmbH (Mnichov, Německo) (zástupci: M. Hartmann, S. Fröhlich a H. Lerchl, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Apartment One GbR (Grasbrunn, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie APART MENT ONE SLEEP CLEVER. – Přihláška č. 18 009 642

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. října 2021, ve věci R 564/2021-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady 2017/1001.


title: Věc T-17/22: Žaloba podaná dne 8. ledna 2022 – Tóth v. Komise

text:
               21.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 84/53

      Žaloba podaná dne 8. ledna 2022 – Tóth v. Komise
      (Věc T-17/22)
      (2022/C 84/74)
      Jednací jazyk: maďarština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Bertalan Tóth (Pětikostelí, Maďarsko) (zástupci: Á. Baratta a B. Czudar, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) o odepření přístupu k dokumentu s názvem „Rapport final de l’Office européen de lutte antifraude (OLAF) OF/2015/0034/B4 relatif aux activités d’éclairage public de Élios Innovatív Zrt.“ spočívající v nevyjádření se ve lhůtě stanovené článkem 8 odst. 1 nařízení č. 1049/2001 (1) k potvrzující žádosti žalobce o přístup;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod, vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění

                              —

                              OLAF tím, že bez odůvodnění založeného na platném právu odepřel přístup k dokumentu s názvem „Rapport final de l’Office européen de lutte antifraude (OLAF) OF/2015/0034/B4 relatif aux activités d’éclairage public de Élios Innovatív Zrt.“, nesplnil svou povinnost uvést odůvodnění.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod, vycházející z protiprávního zamítnutí žádosti o přístup

                              —

                              OLAF zamítl žádost o přístup bez opory v kterékoli z výjimek stanovených v článku 4 nařízení č. 1049/2001 a odůvodňujících zamítnutí žádostí o přístup.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).


title: Věc T-18/22: Žaloba podaná dne 10. ledna 2022 – Nemport Liman İşletmeleri Ve Özel Antrepo Nakliye Ticaret v. EUIPO – Newport Europe (NEMPORT LİMAN İŞLETMELERİ)

text:
               21.2.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 84/53

      Žaloba podaná dne 10. ledna 2022 – Nemport Liman İşletmeleri Ve Özel Antrepo Nakliye Ticaret v. EUIPO – Newport Europe (NEMPORT LİMAN İŞLETMELERİ)
      (Věc T-18/22)
      (2022/C 84/75)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Nemport Liman İşletmeleri Ve Özel Antrepo Nakliye Ticaret AŞ (Smyrna, Turecko) (zástupkyně: V. Martín Santos, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Newport Europe BV (Moerdijk, Nizozemsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie NEMPORT LİMAN İŞLETMELERİ – Přihláška č. 18 101 775

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. listopadu 2021, ve věci R 562/2021-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí tak, aby bylo v plném rozsahu vyhověno přihlášce sporné ochranné známky;

                  —

                  uložil žalobkyni/další účastnici řízení a/nebo EUIPO povinnost nahradit náklady řízení vynaložené žalobkyní v souvislosti s tímto kasačním opravným prostředkem a veškeré procesní náklady, které vznikly v souvislosti s rozhodnutími EUIPO.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-38/22: Žaloba podaná dne 20. ledna 2022 – Romedor Pharma v. EUIPO – Perfect Care Distribution (CERVIRON Perfect Care)

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/25

      Žaloba podaná dne 20. ledna 2022 – Romedor Pharma v. EUIPO – Perfect Care Distribution (CERVIRON Perfect Care)
      (Věc T-38/22)
      (2022/C 138/29)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: rumunština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Romedor Pharma SRL (Focşani, Rumunsko) (zástupkyně: E. Dicu, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Perfect Care Distribution (Bukurešť, Rumunsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie CERVIRON PERFECT CARE – Ochranná známka Evropské unie č. 18 064 805

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. listopadu 2021, ve věci R 521/2021 2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  vyhověl žalobě, tak jak je formulovaná a odůvodněná;

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí a v důsledku toho vyhověl návrhu na zrušení ochranné známky Evropské unie č. 18 064 805

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení ustanovení čl. 60 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 2017/1001


title: Věc T-39/22: Žaloba podaná dne 19. ledna 2022 – OA v. Parlament

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/25

      Žaloba podaná dne 19. ledna 2022 – OA v. Parlament
      (Věc T-39/22)
      (2022/C 138/30)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: OA (zástupci: G. Rossi a F. Regaldo, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  vyhověl žalobě;

                  —

                  zrušil obě napadená rozhodnutí (kromě části druhého napadeného rozhodnutí, v níž žalovaný vyhověl stížnosti týkající se důchodového věku);

                  —

                  rozhodl, že výše důchodu žalobce musí být stanovena na základě průměru všech odměn, které byly žalobci vyplaceny v období od 24. června 2010 do 31. března 2021 (pravidlo pro rata);

                  —

                  rozhodl, že pro účely výpočtu výše důchodu žalobce musí být zohledněna rovněž doba služby od 27. července 2004 do 1. července 2009;

                  —

                  uložil žalovanému povinnost nahradit újmu, která žalobcovi vznikla, a to ve výši, kterou je třeba stanovit na základě vzorce uvedeného v bodě 74 (žaloby) nebo v jakékoli jiné výši, kterou Soudní dvůr bude považovat za přiměřenou a spravedlivou (v odmítaném a nepředpokládaném případě, pokud Soudní dvůr nevyhoví návrhovým žádáním uvedeným v bodě 2, 3 a 4 výše); a

                  —

                  (v každém případě) uložil žalovanému povinnost nahradit náklady řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce osm žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že napadená rozhodnutí předem stanovila určité podrobnosti výpočtu důchodových nároků žalobce, a žaloba je tedy přípustná.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že v napadených rozhodnutích byl proveden nesprávný výklad judikatury Soudního dvora týkající se přípustnosti.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že rozhodnutí, kterého se žalobce domáhá, nemá pro žalovaného nepříznivé důsledky, a to ani v případě budoucích změn jeho pracovního postavení.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že doba služby, kterou žalobce vykonával v letech 2004 až 2009, by se měla považovat za dobu služby v rámci instituce.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že opětovné stanovení důchodového věku by mělo vést k uvedení věku 63 let, aniž by bylo dotčeno odvolání proti budoucímu rozhodnutí žalovaného.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že je třeba použít tzv. pravidlo pro rata.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že je možné částečně neuplatnit (s odkazem na slova „konečný“ a „poslední“) čl. 77 odst. 2 služebního řádu za účelem odstranění porušení zásad rovnosti a proporcionality.

                  8.

                  Osmý žalobní důvod obsahuje návrh na náhradu škody.


title: Věc C-765/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale ordinario di Padova (Itálie) dne 13. prosince 2021 – D. M. v. Azienda Ospedale-Università di Padova

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/8

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale ordinario di Padova (Itálie) dne 13. prosince 2021 – D. M. v. Azienda Ospedale-Università di Padova
      (Věc C-765/21)
      (2022/C 138/08)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale ordinario di Padova

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: D. M.

         Žalovaná: Azienda Ospedale-Università di Padova

         Předběžné otázky

                  1)

                  Mohou být podmínečné registrace Komise vydané na základě kladného stanoviska EMA pro očkovací látky, které jsou v současné době na trhu, stále považovány za platné ve smyslu článku 4 nařízení č. 507/2006 (1), a to vzhledem k tomu, že v řadě členských států [např. v Itálii, kde AIFA (italská agentura pro léčivé přípravky) schválila léčbu monoklonálními protilátkami nebo antivirotiky] byla schválena účinná alternativní léčba onemocnění COVID SARS 2, která je podle žalobkyně méně nebezpečná pro lidské zdraví, a to i s ohledem na články 3 a 35 Listiny?

                  2)

                  Mohou být pro účely povinného očkování zdravotnických pracovníků, kterým právo členského státu ukládá povinné očkování, použity očkovací látky podmínečně schválené Komisí v souladu s nařízením č. 507/2006, i když tito zdravotničtí pracovníci již byli nakaženi a tudíž již dosáhli přirozené imunity, a mohou tedy požádat o výjimku z této povinnosti?

                  3)

                  Mohou být pro účely povinného očkování zdravotnických pracovníků, kterým právo členského státu ukládá povinné očkování, použity očkovací látky podmínečně schválené Komisí v souladu s nařízením č. 507/2006, a to bez jakéhokoli preventivního postupu, nebo mohou tito zdravotničtí pracovníci s ohledem na podmínečnost registrace očkování odmítnout, alespoň dokud příslušný zdravotnický orgán výslovně a s dostatečnou jistotou nevyloučí, že jednak neexistují žádné kontraindikace v tomto směru a jednak že výsledný přínos převažuje nad přínosem jiných v současnosti dostupných léčivých přípravků? Musí v takovém případě příslušné zdravotnické orgány postupovat v souladu s článkem 41 Listiny?

                  4)

                  Může v případě očkovací látky podmínečně registrované Komisí případné nedodržení povinnosti zdravotnického personálu, pro který zákon stanoví povinné očkování, nechat se očkovat, automaticky vést k postavení mimo službu bez nároku na odměnu, anebo je třeba v souladu se základní zásadou proporcionality stanovit odstupňování sankčních opatření?

                  5)

                  Musí být v rozsahu, v němž vnitrostátní právo připouští formy dépeçage, možnost alternativního využití pracovníka ověřena při dodržení kontradiktornosti podle článku 41 Listiny s tím, že pokud k tomuto ověření nedojde, má pracovník nárok na náhradu škody?

                  6)

                  Je ve světle nařízení 2021/953 (2), které zakazuje jakoukoli diskriminaci mezi osobami, které se nechaly očkovat, a osobami, které se očkovat nechtěly nebo nemohly ze zdravotních důvodů, legitimní taková vnitrostátní právní úprava, jako je právní úprava vyplývající z čl. 4 odst. 11 nařízení s mocí zákona č. 44/2021, který umožňuje zdravotnickému personálu, který byl prohlášen za osvobozený od povinnosti nechat se očkovat, vykonávat svou činnost v kontaktu s pacientem, a to i při respektování bezpečnostních opatření uložených platnou legislativou, přičemž zdravotnický pracovník, který, stejně jako žalobkyně – jelikož je v důsledku prodělání nákazy imunní – nechce podstoupit očkování bez hlubšího lékařského zkoumání, je automaticky postaven mimo jakoukoli profesní činnost a je bez odměny?

                  7)

                  Je taková vnitrostátní právní úprava členského státu, která povinně zavádí očkování proti covidu – které bylo podmínečně schváleno Komisí – pro všechny zdravotnické pracovníky, i když pocházejí z jiného členského státu a nacházejí se v Itálii za účelem výkonu volného pohybu služeb a svobody usazování, slučitelná s nařízením 2021/953 a v něm obsaženými zásadami proporcionality a zákazu diskriminace?

         (1)  Nařízení Komise (ES) č. 507/2006 ze dne 29. března 2006 o podmínečné registraci pro humánní léčivé přípravky spadající do oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (Úř. věst. 2006, L 92, s. 6).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/953 ze dne 14. června 2021 o rámci pro vydávání, ověřování a uznávání interoperabilních certifikátů o očkování, o testu a o zotavení v souvislosti s onemocněním COVID-19 (digitální certifikát EU COVID) za účelem usnadnění volného pohybu během pandemie COVID-19 (Úř. věst. L 211, 15.6.2021, s. 1).


title: Věc T-49/22: Žaloba podaná dne 27. ledna 2022 – Rumunsko v. Komise

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/26

      Žaloba podaná dne 27. ledna 2022 – Rumunsko v. Komise
      (Věc T-49/22)
      (2022/C 138/31)
      Jednací jazyk: rumunština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Rumunsko (zástupkyně: E. Gane a L. Bațagoi, zmocněnkyně)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  částečně zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2021/2020 ze dne 17. listopadu 2021, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), pokud jde o výdaje v celkové výši 178 320 110,85 eur uskutečněné platební agenturou akreditovanou v Rumunsku a vykázané v rámci EZZF a EZFRV, které představují paušální finanční opravy (5 % a 2 %) uplatněné v důsledku porušení unijního práva v souvislosti s platbami na plochu pro roky žádosti 2017 a 2018 (hospodářské roky 2018 a 2019) (1);

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z toho, že Komise nepřiměřeně vykonala svou pravomoc vyloučit některé částky z financování Unie na základě článku 52 nařízení č. 1306/2013 (2).
                  Komise nepřiměřeně vedla postup pro schvalování souladu týkající se roků žádosti 2017 a 2018:
                  Komise se dopustila pochybení, když konstatovala, že došlo k nesrovnalosti ohledně administrativních kontrol plateb ve prospěch ekologizace mající dopad na fondy. I kdyby k takové nesrovnalosti došlo, jednání unijního orgánu – zejména obzvláště neurčitá formulace závěrů a časová shoda šetření z roků 2017 a 2018 – znemožnilo předložení relevantních výpočtů dopadu ve lhůtě stanovené v čl. 34 odst. 3 třetím pododstavci nařízení č. 908/2014 (3). V tomto kontextu Komise neodůvodněně a v rozporu s čl. 34 odst. 6 téhož nařízení odmítla analyzovat údaje a výpočty předložené rumunskými orgány v žádosti o smírčí řízení týkající se šetření z roku 2018 ([žádost ze dne] 5. února 2020). V žádném případě Komise neměla uplatnit paušální opravy ve výši 5 %.
                  Jednání Komise v rámci šetření z roku 2018 ohledně nesrovnalostí týkajících se aktualizace SIZP (4) – kvalita a správná identifikace referenčních parcel v SIZP-SZI (5) – zejména skutečnost, že podstatné aspekty byly vyjasněny v jejím konečném stanovisku týkajícím se šetření z roku 2017 (dne 20. prosince 2019) – znemožnilo určení rozsahu uvedených nesrovnalostí a předložení relevantních výpočtů dopadu ve lhůtě stanovené v čl. 34 odst. 3 třetím pododstavci nařízení č. 908/2014. V tomto kontextu Komise neodůvodněně a v rozporu s čl. 34 odst. 6 téhož nařízení odmítla analyzovat údaje a výpočty předložené rumunskými orgány v žádosti o smírčí řízení týkající se šetření roku 2018 ([žádost ze dne] 5. února 2020).
                  Jednání Komise v rámci šetření z roku 2018 ohledně nesrovnalostí týkajících se maximální plochy přípustné pro podpůrná opatření vázaná na plochu financovaná z EZFRV, spočívající v uložení vlastní metody výpočtu, nemůže nahradit analýzu údajů a výpočty předložené rumunskými orgány dne 10. června 2019. Mimoto toto jednání znemožnilo rumunským orgánům, aby ve lhůtě stanovené v čl. 34 odst. 3 třetím pododstavci nařízení č. 908/2014 identifikovaly nezbytné úpravy poskytnutých údajů a výpočtů. V tomto kontextu Komise neodůvodněně a v rozporu s čl. 34 odst. 6 téhož nařízení odmítla analyzovat údaje a výpočty předložené rumunskými orgány v žádosti o smírčí řízení týkající se šetření z roku 2018 ([žádost ze dne] 5. února 2020).
                  Komise neprávem konstatovala, že došlo k nesrovnalosti ohledně dostatečného počtu kontrol na místě v rámci režimu platby ve prospěch ekologizace, když nesprávně odkázala na údaje a kontrolní statistiky oznámené ve smyslu čl. 9 odst. 1 nařízení č. 809/2014 (6). I kdyby k takové nesrovnalosti došlo, Komise neměla uplatnit paušální opravy ve výši 5 %.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality.
                  Rumunsko má za to, že napadené rozhodnutí je v rozporu se zásadou proporcionality vzhledem k tomu, že uplatnění paušálních oprav ve výši 5 % na platby uskutečněné z EZZF a ve výši 2 % na platby uskutečněné z EZFRV pro roky žádosti 2017 a 2018 (hospodářské roky 2018 a 2019) vedlo k nadhodnocení ztrát unijních fondů v důsledku zjištěných nesrovnalostí, jelikož tyto sazby ve výši 5 % a 2 % nezohledňují povahu a závažnost porušení, ani finanční dopady na unijní rozpočet.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění stanovené v čl. 296 druhém pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie.
                  Komise porušila povinnost uvést odůvodnění stanovenou v čl. 296 druhém pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie tím, že dostatečně a přiměřeně neodůvodnila zaprvé existenci nesrovnalostí, jakož i odmítnutí argumentů a výpočtů předložených rumunskými orgány, a zadruhé nepoužitelnost čl. 34 odst. 6 nařízení č. 908/2014 ve vztahu ke zvláštnostem postupu pro schvalování souladu, který se týkal roků žádosti 2017 a 2018.

         (1)  Úř. věst. 2021, L 413, s. 10.

         (2)  Úř. věst. 2013, L 347, s. 549.

         (3)  Úř. věst. 2014, L 255, s. 59.

         (4)  Systém identifikace zemědělských pozemků.

         (5)  Systém identifikace zemědělských pozemků – Systém zeměpisných informací.

         (6)  Úř. věst. 2014, L 227, s. 69.


title: Věc C-768/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Wiesbaden (Německo) dne 14. prosince 2021 – TR v. Spolková země Hesensko

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/9

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Wiesbaden (Německo) dne 14. prosince 2021 – TR v. Spolková země Hesensko
      (Věc C-768/21)
      (2022/C 138/09)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: TR

         Žalovaná: Spolková země Hesensko

         Předběžná otázka

      Musí být čl. 57 odst. 1 písm. a) a f) a čl. 58 odst. 2 písm. a) až j) ve spojení s čl. 77 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 (1) vykládán v tom smyslu, že v případě, že dozorový úřad zjistí, že došlo ke zpracování údajů, které porušuje práva subjektu údajů, je povinen vždy zasáhnout přijetím opatření podle čl. 58 odst. 2 GDPR?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).


title: Věc C-33/22: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 14. ledna 2022 – Österreichische Datenschutzbehörde

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/19

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 14. ledna 2022 – Österreichische Datenschutzbehörde
      (Věc C-33/22)
      (2022/C 138/22)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel v řízení o opravném prostředku „Revision“: Österreichische Datenschutzbehörde

         Zúčastněné osoby: WK, Präsident des Nationalrates (předseda Národní rady, Rakousko)

         Předběžné otázky

                  1.

                  Spadají činnosti vyšetřovacího výboru zřízeného parlamentem členského státu v rámci výkonu jeho práva na kontrolu moci výkonné bez ohledu na předmět vyšetřování do oblasti působnosti unijního práva ve smyslu čl. 16 odst. 2 první věty SFEU, takže se na zpracování osobních údajů prováděné parlamentním vyšetřovacím výborem členského státu použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 (1)?

            V případě kladné odpovědi na první otázku:

                  2.

                  Vztahuje se na činnosti vyšetřovacího výboru zřízeného parlamentem členského státu v rámci výkonu jeho práva na kontrolu moci výkonné, předmětem jehož vyšetřování jsou činnosti policejní složky pověřené ochranou státu, tedy činnosti týkající se národní bezpečnosti ve smyslu bodu 16 odůvodnění obecného nařízení o ochraně osobních údajů, výjimka uvedená v čl. 2 odst. 2 písm. a) tohoto nařízení?

            V případě záporné odpovědi na druhou otázku:

                  3.

                  Pokud – jako je tomu v projednávané věci – členský stát zřídil pouze jediný dozorový úřad podle čl. 51 odst. 1 obecného nařízení o ochraně osobních údajů, vyplývá jeho pravomoc rozhodovat o stížnostech ve smyslu čl. 77 odst. 1 ve spojení s čl. 55 odst. 1 GDPR již přímo z tohoto nařízení?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. 2016, L 119, s. 1).


title: Věc T-58/22: Žaloba podaná dne 31. ledna 2022 – Labaš v. EUIPO (FRESH)

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/28

      Žaloba podaná dne 31. ledna 2022 – Labaš v. EUIPO (FRESH)
      (Věc T-58/22)
      (2022/C 138/32)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Miroslav Labaš (Košice, Slovensko) (zástupce: M. Vasiľ, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie FRESH – Přihláška č. 18 311 155

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. listopadu 2021, ve věci R 610/2021-1

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v plném rozsahu;

                  —

                  anebo případně zrušil část napadeného rozhodnutí, pokud jde o třídy 35 a 39 uvedené v napadené přihlášce;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Chybějící vymezení přímé souvislosti mezi označením FRESH a jeho nepřípustností k zápisu pro výrobky nebo služby spadající do tříd 35 a 39.


title: Věc C-770/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofija-grad (Bulharsko) dne 13. prosince 2021 – „OGL-Food Trade Lebensmittelvertrieb“ GmbH v. Direktor na Teritorialna direkcija „Mitnica Plovdiv“ pri Agencija „Mitnici“

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/10

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofija-grad (Bulharsko) dne 13. prosince 2021 – „OGL-Food Trade Lebensmittelvertrieb“ GmbH v. Direktor na Teritorialna direkcija „Mitnica Plovdiv“ pri Agencija „Mitnici“
      (Věc C-770/21)
      (2022/C 138/10)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Administrativen sad Sofija-grad

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně:„OGL-Food Trade Lebensmittelvertrieb“ GmbH

         Žalovaný: Direktor na Teritorialna direkcija „Mitnica Plovdiv“ pri Agencija „Mitnici“

         Předběžné otázky

                  1.

                  Je třeba vycházet z toho, že vzhledem k čl. 70 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 (1) ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie ve spojení s čl. 75 odst. 5 prvním pododstavcem a odst. 6 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 2017/891 (2), kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny, musí být pro posouzení podmínky stanovené v čl. 70 odst. 3 písm. d) celního kodexu, že „kupující a prodávající nejsou ve vzájemném spojení“, v souvislosti s použitím převodní hodnoty zboží pro celní účely v rámci konkrétního celního prohlášení o dovozu zeleniny, považovány za relevantní:

                              —

                              údaje o právním vztahu mezi účastníky dovozu zboží a prodeje téhož zboží na první obchodní úrovni v Unii, a sice o dlouhodobých a opakovaných dodávkách zboží stejného druhu, ve značném množství a za značnou hodnotu, které vylučují závěr, že se u konkrétního posuzovaného dovozu jednalo o náhodný vztah;

                              —

                              údaje o fakturách vystavených za tyto dodávky, o úhradě ceny, evidenci těchto faktur v účetnictví a výkazech DPH dovozce resp. nárok na odpočet DPH uplatněný u tohoto konkrétního dovozu;

                              —

                              že deklarovaná převodní hodnota posuzovaného konkrétního dovozu je podstatně vyšší než paušální dovozní hodnota pro stejné zboží stanovená Komisí za účelem uplatňování dovozních cel v sektoru zeleniny, zatímco stejné zboží je v Unii prodáváno se ztrátou;

                              —

                              že dovozce nepředložil obchodní smlouvu v souvislosti s tímto konkrétním dovozem, kterou požadují celní orgány, ani dokument o jiném právním vztahu mezi smluvními partnery?

                        Jsou-li uvedené okolnosti relevantní, umožňují tedy posuzovat dovážejícího a vyvážejícího obchodníka resp. dovozce a kupujícího na první obchodní úrovni v Unii jako „právně uznané obchodní společníky“ resp. jako osoby ve spojení ve smyslu čl. 127 odst. 1 písm. b) a čl. 142 odst. 4 písm. b) prováděcího nařízení Komise (EU) č. 2015/2447 (3) ze dne 24. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, kterým se stanoví celní kodex Unie?
                  V případě, že uvedené okolnosti sice jsou relevantní, nepostačují však k tomu, aby obchodníci byli považováni za osoby ve spojení, je pak nutno pro účely kontroly podle čl. 75 odst. 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 2017/891 posoudit, zda vztah mezi obchodníky ovlivnil určení vyšší ceny konkrétního dováženého zboží, aby se zabránilo vyhýbání se clům a ztrátě daňových příjmů do unijního rozpočtu, rovněž s přihlédnutím k následnému prodeji se ztrátou na první obchodní úrovni v Unii?

                  2.

                  Lze z čl. 47 odst. 1 a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie vykládaných ve spojení s právem dovozce na podání opravného prostředku podle čl. 44 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, s povinností celních orgánů podle článku 29 celního kodexu ve spojení s jeho čl. 22 odst. 7 odůvodnit rozhodnutí, jakož i s přihlédnutím k okolnostem případu a ke skutečnosti, že soud prvního stupně v řízení o žalobě podané proti tomuto rozhodnutí musí z úřední povinnosti přezkoumat jeho zákonnost rovněž ve vztahu k hlediskům neuplatněným v žalobě a z úřední povinnosti provést nové důkazy a pověřit znalce, odvodit, že:

                              —

                              podmínka stanovená v čl. 70 odst. 3 písm. d) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, že „kupující a prodávající nejsou ve vzájemném spojení a jejich vztah neovlivnil cenu“, může být poprvé posuzována v řízení před soudem, nebo musí celní orgán posoudit tuto otázku již v rámci odůvodnění napadeného rozhodnutí?

                              —

                              pokud dovozce měl procesně právní možnost, neuvedl ovšem výslovně, že hodnotu dováženého zboží určí na základě deduktivní metody podle čl. 74 odst. 2 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, by z důvodu explicitní prekluzivní lhůty pro toto určení bylo v rozporu s čl. 75 odst. 5 a 6 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 2017/891, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny, pokud by tato hodnota byla poprvé určena v řízení o žalobě vedeném proti tomuto rozhodnutí u soudu, rovněž s ohledem na přihlédnutí k námitkám dovozce, které se zakládají na tom, že se prodejní cena zboží v Unii blíží uvedené převodní hodnotě?

                  3.

                  Vyplývá z čl. 75 odst. 5 čtvrtého pododstavce nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 2017/891, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny, podle nějž „dovozce […] předloží […] všechny doklady nezbytné k provádění příslušných celních kontrol v souvislosti s prodejem a odbytem jednotlivých produktů dotyčné šarže“, ve světle výkladu uvedeného v bodě 1 výrokové části rozsudku Soudního dvora ze dne 11. března 2020, BV, C-160/18, EU:C:2020:190, pro důkaz deklarované převodní hodnoty podle čl. 70 odst. 1 celního kodexu Unie za okolností projednávané věci, že:

                              —

                              jsou celní orgány a v řízení o žalobě soud povinni přihlédnout k okolnosti, že dovážené zboží, zelenina, je v Unii prodáváno se ztrátou, jako k závažné skutečnosti naznačující, že deklarovaná vstupní cena byla uměle zvýšena, i s přihlédnutím k posouzení propojenosti osob, která měla vliv na uvedenou převodní hodnotu, a to mimo jiné s cílem zamezit vyhýbání se clu a daňovým ztrátám?

                              —

                              je dovozce povinen předložit smlouvu nebo jiný rovnocenný dokument prokazující cenu, kterou musí zaplatit při prodeji k vývozu na celní území Unie, nebo postačuje doklad o zaplacení výše uvedené ceny zboží při dovozu? nebo

                              —

                              dovozce musí jako doklad deklarované převodní hodnoty předložit při dovozu zboží pouze podklady výslovně uvedené v čl. 75 odst. 5 čtvrtém pododstavci nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 2017/891, takže okolnosti, které se týkají ztrátového prodeje téhož zboží v Unii, nejsou pro posouzení podle čl. 75 odst. 6 téhož nařízení ohledně neuznání převodní hodnoty a výměru dovozního cla relevantní?

                  4.

                  Vyplývá z čl. 75 odst. 5 a 6 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 2017/891, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny, jakož i z výkladu uvedeného v rozsudku ze dne 16. června 2016, EURO 2004. Hungary, C-291/15, EU:C:2016:455, za okolností původního řízení, že se celní hodnota při dovozu zeleniny z třetích zemí neurčí podle deklarované převodní hodnoty, jestliže:

                              —

                              je deklarovaná převodní hodnota podstatně vyšší než paušální dovozní hodnota stanovená Komisí pro totéž zboží za účelem používání dovozních cel v odvětví zeleniny;

                              —

                              celní orgán nepopírá ani nezpochybňuje pravost faktury a dokladu o zaplacení ceny zboží, které jsou předkládány jako doklad skutečně zaplacené vstupní ceny;

                              —

                              dovozce navzdory výzvě celního orgánu nepředložil následující: smlouvu nebo jiný rovnocenný dokument dokládající cenu, která má být za zboží při prodeji k vývozu na celní území Unie zaplacena, včetně další dokladů o hospodářských faktorech týkajících se zboží, které odůvodňují vyšší cenu při nákupu od vývozce, [například] za bioprodukt nebo mimořádnou kvalitu konkrétní šarže zeleniny?

         (1)  Úř. věst. 2013, L 269, s. 1.

         (2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/891 ze dne 13. března 2017, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny, a doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o sankce uplatňované v uvedených odvětvích, a kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011 (Úř. věst. 2017, L 138, s. 4).

         (3)  Úř. věst. 2015, L 343, s. 558.


title: Věc T-67/22: Žaloba podaná dne 1. února 2022 – Guma Holdings v. EUIPO – X Trade Brokers Dom Maklerski (XTRADE)

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/28

      Žaloba podaná dne 1. února 2022 – Guma Holdings v. EUIPO – X Trade Brokers Dom Maklerski (XTRADE)
      (Věc T-67/22)
      (2022/C 138/33)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Guma Holdings LTD (Lemesos, Kypr) (zástupci: M. Oleksyn a M. Stępkowski, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: X-Trade Brokers Dom Maklerski S.A. (Varšava, Polsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie XTRADE v barvách tmavě šedá, světle šedá, modrá, odstíny modré – Ochranná známka Evropské unie č. 13 061 387

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. listopadu 2021 ve věci R 981/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  změnil napadené rozhodnutí a v plném rozsahu zamítl návrh na prohlášení neplatnosti;

                  —

                  rozhodl, že EUIPO a vedlejší účastnice ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 95 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 27 odst. 4 nařízení Komise (EU) v přenesené pravomoci 2018/625;

                  —

                  Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie (1);

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 4 a čl. 60 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 16 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 písm. d) nařízení Komise (EU) v přenesené pravomoci 2018/625.

         (1)  Úř. věst. 2012, C 326, s. 391.


title: Věc C-75/22: Žaloba podaná dne 4. února 2022 – Evropská komise v. Česká republika

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/19

      Žaloba podaná dne 4. února 2022 – Evropská komise v. Česká republika
      (Věc C-75/22)
      (2022/C 138/23)
      Jednací jazyk: čeština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Armati, M. Mataija, M. Salyková, zmocněnci)

         Žalovaná: Česká republika

         Návrhové žádání žalobkyně

                  —

                  Určit, že Česká republika tím, že neprovedla správně čl. 3 odst. 1 písm. g) a h), čl. 6 písm. b), čl. 7 odst. 3, čl. 21 odst. 6, čl. 31 odst. 3, čl. 45 odst. 2 písm. c), f) a části písm. e), čl. 45 odst. 3, čl. 50 odst. 1 ve spojení s bodem 1 písm. d) a e) přílohy VII a čl. 51 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES (1) ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/55/EU (2), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z těchto ustanovení směrnice;

                  —

                  uložit České republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Článek 3 odst. 1 písm. g) a h) - Komise tvrdí, že Česká republika neprovedla povinnosti stanovit právní postavení osob absolvujících praxi pod dohledem a osob připravujících se na zkoušku způsobilosti obsažené v těchto ustanoveních směrnice.

         Článek 6 odst. b) - Komise České republice vytýká, že neosvobodila poskytovatele služeb od registrace u subjektu sociálního zabezpečení hostitelského členského státu, aby bylo možné u pojišťovacích subjektů vyúčtování činností vykonávaných ve prospěch pojištěnců.

         Článek 7 odst. 3 - Dle názoru Komise nedošlo k jasnému provedení tohoto ustanovení směrnice, které umožňuje architektům a veterinárním lékařům používat profesního označení hostitelského členského státu, pokud jde o architekty a veterinární lékaře.

         Článek 21 odst. 6 a Článek 31 odst. 3 - Komise se domnívá, že Česká republika neprovedla správně tato ustanovení týkající se odborné přípravy zdravotních sester odpovědných za všeobecnou péči ve vztahu k povolání praktické sestry.

         Článek 45 odst. 2 písm. c), f) a část písm. e) - Komise tvrdí, že Česká republika nesprávně provedla tato ustanovení směrnice, jelikož nezajistila farmaceutům přístup k činnostem zahrnutým v těchto ustanoveních.

         Článek 45 odst. 3 - Komise se domnívá, že Česká republika neprovedla správně toto ustanovení směrnice, jelikož nezajistila přístup farmaceutů, kteří získali odbornou kvalifikaci v jiném členském státě k minimálnímu výčtu činností, přičemž je tento přístup možné podmínit pouze získáním doplňkové oborné praxe.

         Článek 50 odst. 1 ve spojení s bodem 1 písm. d) a e) přílohy VII - Dle názoru Komise nedošlo ke správnému provedení těchto ustanovení směrnice, jelikož Česká republika nestanovila, že lhůta pro poskytnutí požadovaných dokumentů domovským členským státem je dva měsíce.

         Článek 51 odst. 1 - Komise České republice vytýká, že nesprávně provedla toto ustanovení směrnice, jelikož nestanovila, že lhůta pro potvrzení přijetí žádosti o uznání odborné kvalifikace a pro případné informování žadatele o chybějících dokladech je jeden měsíc.

         (1)  Úř. věst. L 255, 30.9.2005, s. 22.

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/55/EU ze dne 20. listopadu 2013, kterou se mění směrnice 2005/36/ES o uznávání odborných kvalifikací a nařízení (EU) č. 1024/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu; Úř. věst. 2013, L 354, s. 132.


title: Věc C-773/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. prosince 2021 AV a AW proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 6. října 2021 ve věci T-43/20, AV a AW v. Parlament

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/12

      Kasační opravný prostředek podaný dne 9. prosince 2021 AV a AW proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 6. října 2021 ve věci T-43/20, AV a AW v. Parlament
      (Věc C-773/21 P)
      (2022/C 138/11)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: AV a AW (zástupce: J. Martins, avocat)

         Další účastník řízení: Evropský parlament

         Návrhová žádání

                  —

                  Prohlásit kasační opravný prostředek za přípustný a opodstatněný,

                  —

                  zrušit napadený rozsudek,

                  —

                  rozhodnout ve věci samé a vyhovět návrhům vzneseným účastníky řízení podávajícími kasační opravný prostředek (navrhovateli) v prvním stupni, včetně rozhodnutí, že žalovaný v prvním stupni ponese náklady řízení, případně

                  —

                  vrátit věc Tribunálu k rozhodnutí a

                  —

                  uložit Evropskému parlamentu náhradu veškerých nákladů řízení v prvním stupni i řízení o kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  —

                  Porušení práva na obhajobu a povinnosti uvést odůvodnění,

                  —

                  nepřesné posouzení skutkového stavu a zkreslení několika důkazů, což vedlo Tribunál k nesprávnému právnímu posouzení skutečností,

                  —

                  nesprávné právní posouzení při výkladu použitelných právních předpisů.


title: Věc C-806/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 21. prosince 2021 – trestní řízení proti TF

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 21. prosince 2021 – trestní řízení proti TF
      (Věc C-806/21)
      (2022/C 138/15)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastník původního trestního řízení

      TF

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být fyzické a právnické osoby, které se podílí na uvedení uvedených látek na trh tak, že tento podíl představuje podle čl. 2 odst. 1 písm. d) rámcového rozhodnutí 2004/757 (1) trestné jednání, považovány za „hospodářské subjekty“ ve smyslu čl. 2 písm. d) nařízení č. 273/2004 (2)?
                  V případě kladné odpovědi na první otázku:

                  2)

                              a)

                              Představují takováto jednání hospodářského subjektu uvedeného v první otázce „okolnosti“ ve smyslu čl. 8 odst. 1 nařízení č. 273/2004?

                              b)

                              Představují taková jednání, jako je přebírání, převážení a skladování uvedených látek „okolnosti“ ve smyslu čl. 8 odst. 1 nařízení č. 273/2004, jestliže jejich záměrem není dodávat tyto látky třetím osobám?

         (1)  Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ze dne 25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami (Úř. věst. 2004, L 335, s. 8).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 ze dne 11. února 2004 o prekursorech drog (Úř. věst. 2004, L 47, s. 1).


title: Věc T-70/22: Žaloba podaná dne 3. února 2022 – Novasol v. ECHA

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/29

      Žaloba podaná dne 3. února 2022 – Novasol v. ECHA
      (Věc T-70/22)
      (2022/C 138/34)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Novasol (Kraainem, Belgie) (zástupci: C. Alter a G. Bouton, advokáti)

         Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA)

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil, na základě článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodnutí ECHA SME D (2021)8531-DC ze dne 25. listopadu 2021, kterým uvedená agentura rozhodla, že žalobkyně nemůže být uznána jako malý či střední podnik a nemá tedy nárok na sníženou sazbu daně určenou pro střední podniky, o kterou žádala v okamžiku podání;

                  —

                  uložil ECHA náhradu všech nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se dopustila ECHA v napadeném rozhodnutí, neboť provedla nesprávný výklad právních předpisů použitelných na posouzení velikosti malých a středních podniků (dále jen „MSP“) uvedených v nařízení REACH (1), na základě doporučení 2003/361 (2), jakož i v nařízení č. 340/2008 (3).

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení skutkových okolností projednávané věci, neboť napadené rozhodnutí spočívá na nesprávném výkladu skutkových stránek kvalifikace MSP a to přesto, že ECHA měla k dispozici všechny skutečnosti nezbytné k posouzení velikosti žalobkyně.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení povinnosti odůvodnění, jakož i zásady řádné správy, neboť navzdory podrobným a zdokumentovaným vyjádřením žalobkyně za účelem určení velikosti podniku nevzala ECHA předložené argumenty v úvahu.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 1).

         (2)  Doporučení Komise ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků a malých a středních podniků (Úř. věst. L 124, 20.5.2003, s. 36).

         (3)  Nařízení Komise (ES) č. 340/2008 ze dne 16. dubna 2008 o poplatcích a platbách Evropské agentuře pro chemické látky podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH) (Úř. věst. L 107, 17.4.2008, s. 6).


title: Věc C-82/22 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 7. února 2022 Jean-Françoisem Jalkhem proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 1. prosince 2021 ve věci T-230/21, Jalkh v. Parlament

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/21

      Kasační opravný prostředek podaný dne 7. února 2022 Jean-Françoisem Jalkhem proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 1. prosince 2021 ve věci T-230/21, Jalkh v. Parlament
      (Věc C-82/22 P)
      (2022/C 138/24)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Jean-François Jalkh (zástupce: F. Wagner, advokát)

         Další účastník řízení: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 1. prosince 2021 ve věci T-230/21, Jalkh v. Parlament,

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu P9_TA(2021)0092 ze dne 25. března o žádosti o zbavení žalobce imunity [2020/2110 (IMM)],

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu veškerých nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel tři důvody.
      Prvním důvodem kasačního opravného prostředku se dovolává porušení zásady, podle níž trestní řízení přerušuje řízení občanské. Podle navrhovatele se Tribunál dopustil zjevně nesprávného posouzení, které ho vedlo k tomu, že ze své analýzy vyloučil právní předpisy platné v Unii a judikaturu jedné z unijních zemí, které mohly a měly být v případě navrhovatele zohledněny za účelem přerušení řízení o jeho zbavení imunity s ohledem na trestní oznámení na neznámou osobu z důvodu padělání nebo pozměňování listin a jejich užití jako pravých s návrhem na přiznání náhrady škody v adhezním řízení podaným dne 15. prosince 2020 k vyšetřujícímu soudci v Bruselu.
      Druhým důvodem kasačního opravného prostředku uplatňuje zjevně nesprávné posouzení unijního práva tím, že nebylo uznáno porušení článku 7 sdělení 0011/2019 ze dne 19/11/2019 Evropským parlamentem, resp. jeho výborem JURI.
      Podle navrhovatele se Tribunál dopustil zjevně nesprávného posouzení unijního práva a jeho obecných zásad, jakými jsou zásady rovného zacházení a řádné správy, které mělo z pohledu řízení svou důležitost, jelikož navrhovatel tvrdil, že ručně psaná poznámka „velmi pozorný“ doplňující v počítači napsanou zdvořilostní formuli uvedená na dopisu ministra spravedlnosti ze dne 16. června 2020 měla být považována za znak silné snahy francouzské vlády využít dotčené soudní řízení v politické diskuzi, a jako taková představovat fumus persecutionnis.

      Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z porušení článku 9 Protokolu o imunitách. Podle navrhovatele Tribunál uznává, že na vytýkané skutečnosti, využívání rozpočtu na výdaje na parlamentní asistenci Jean-Françoisem Jalkhem, se vztahuje imunita stanovená článkem 9 Protokolu, ale spokojuje se s obecnou formulací pro zamítnutí výtky, aniž by vysvětlil jeho důvody.


title: Věc C-776/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Düsseldorf (Německo) dne 15. prosince 2021 – EV v. Alltours Flugreisen GmbH

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Düsseldorf (Německo) dne 15. prosince 2021 – EV v. Alltours Flugreisen GmbH
      (Věc C-776/21)
      (2022/C 138/12)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Amtsgericht Düsseldorf

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: EV

         Žalovaná: Alltours Flugreisen GmbH

         Předběžné otázky

                  1.

                  Je pro existenci nevyhnutelných a mimořádných okolností v destinaci ve smyslu čl. 12 odst. 2 první věty směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2302 ze dne 25. listopadu 2015 o souborných cestovních službách a spojených cestovních službách, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU a o zrušení směrnice Rady 90/314/EHS (1) (dále jen „směrnice 2015/2302“) postačující, že cílová oblast cesty byla vnitrostátním odborným orgánem zřízeným na ochranu před přenosnými nemocemi označena za rizikovou oblast, a že zároveň nebyly splněny podmínky pro označení domovské země za rizikovou oblast?

                  2.

                  Musí být cestující v okamžiku stornování souborných služeb ve smyslu čl. 12 odst. 2 první věty směrnice 2015/2302 schopen předpovědět, že v destinaci nebo jejím bezprostředním okolí budou v den odjezdu nebo v době cesty existovat významná omezení?

                  3.

                  Musí ke stornování dojít krátce před cestou nebo lze v každém případě stornovat kdykoliv mezi okamžikem rezervace cesty a jejím zahájením, pokud v okamžiku stornování nechyběly jakékoliv skutečnosti naznačující možnost, že nastane mimořádná okolnost?

         (1)  Úř. věst. 2015, L 326, s. 1.


title: Věc T-13/22: Žaloba podaná dne 3. ledna 2022 – Loutsou v. EUIPO (POLIS LOUTRON)

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/22

      Žaloba podaná dne 3. ledna 2022 – Loutsou v. EUIPO (POLIS LOUTRON)
      (Věc T-13/22)
      (2022/C 138/25)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Alexandra Loutsou (Soluň, Řecko) (zástupce: S. Psomakakis, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek „POLIS LOUTRON“ – Přihláška č. 18 144 809

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. října 2021, ve věci R 544/2020-1.

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  přijal projednávanou žalobu;

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  rozhodl, že odvolání podané k prvnímu odvolacímu senátu EUIPO ze dne 20. října 2021 ve věci R 544/20201 týkající se přihlášky ochranné známky Evropské unie č. 18 144 809 je odůvodněné, a vyhověl mu;

                  —

                  částečně zrušil rozhodnutí č. L 110 ze dne 8. listopadu 2019 týkající se sdělení odůvodnění zamítnutí přihlášky ochranné známky č. 18 144 809 tak, aby bylo vyhověno uvedené přihlášce v plném rozsahu a uvedená ochranná známka byla chráněna jako rozlišovací označení výrobků a služeb žalobkyně na území Evropské unie pro požadované třídy;

                  —

                  částečně zrušil rozhodnutí č. L 13 ze dne 20. ledna 2020 týkající se sdělení odůvodnění zamítnutí přihlášky ochranné známky Evropské unie č. 18 144 809 tak, aby bylo vyhověno uvedené přihlášce v plném rozsahu a uvedená ochranná známka byla chráněna jako rozlišovací označení výrobků a služeb žalobkyně na území Evropské unie pro požadované třídy;

                  —

                  nařídil Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví, aby chránil ochrannou známku „polis loutron“ pro veškeré požadované třídy a pro veškeré výrobky a služby;

                  —

                  uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

      Napadené rozhodnutí nesprávně vyložilo a použilo ustanovení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie v rozsahu, v němž dotčená ochranná známka nemá popisný charakter a nepostrádá rozlišovací způsobilost, a tudíž neexistuje žádný důvod pro zamítnutí, který by mohl bránit přihlášce ochranné známky pro požadované třídy a pro výrobky a služby, na které se tyto třídy vztahují.


title: Věc C-797/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski rajonen sad (Bulharsko) dne 15. prosince 2021 – Y. YA v. K.P.

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofijski rajonen sad (Bulharsko) dne 15. prosince 2021 – Y. YA v. K.P.
      (Věc C-797/21)
      (2022/C 138/13)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Sofijski rajonen sad

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatel: Y. YA.

         Odpůrkyně: K. P.

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU vykládán v tom smyslu, že z důvodu porušení nezávislosti soudů nejsou občanům poskytnuty prostředky nezbytné k zajištění účinné soudní ochrany, jestliže je v členském státě Evropské unie přípustné přidělení soudců k vyššímu soudu s jejich souhlasem na dobu neurčitou rozhodnutím řídicího orgánu justice nezávislého na jiných státních orgánech, pokud sice jsou stanoveny podmínky pro rozhodnutí o ukončení přidělení a příslušný opravný prostředek, který ovšem během probíhajícího řízení nemá odkladný účinek, a na základě jakých kritérií má být konkrétně přezkoumáno, zda je přidělení na dobu neurčitou přípustné?

                  2.

                  Bude odpověď na první otázku jiná, stanoví-li zákon objektivní podmínky pro rozhodnutí o nařízení ukončení přidělení a tyto podléhají soudnímu přezkumu, ale pro výběr soudců, kteří mají být přiděleni, žádné takto soudem přezkoumatelné podmínky stanoveny nejsou?

                  3.

                  V případě, že odpověď na první otázku bude znít v tom smyslu, že přidělení soudců je přípustné za takových podmínek, kdy jsou dodržována objektivní pravidla, musí být při přezkumu, do jaké míry vnitrostátní ustanovení odporují požadavku dostatečných prostředků nápravy podle čl. 19 odst. 1 druhého pododstavce SEU, přihlédnuto nejen k zákonem stanoveným kritériím, nýbrž i ke způsobu jejich použití příslušnými správními a justičními orgány?

                  4.

                  Musí být rozhodnutí Komise 2006/929/ES vykládáno v tom smyslu, že by odpověď na výše uvedené tři otázky byla jiná, pokud byla zjištěna taková vnitrostátní praxe přidělování, která se zakládala na ustanovení podobnému aktuálně platnému ustanovení, a to vedlo k výtkám v rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování zavedeného uvedeným rozhodnutím?

                  5.

                  Bude-li konstatováno, že vnitrostátní ustanovení o přidělování soudců je případně v rozporu s povinností stanovit prostředky, které jsou nezbytné k zajištění účinné soudní ochrany podle čl. 19 odst. 1 druhého pododstavce SEU, musí pak být toto ustanovení vykládáno v tom smyslu, že vylučuje závazné pokyny vnitrostátnímu soudu, které udělil vyšší soud, v jehož senátu byl rovněž přidělený soudce, a za jakých podmínek tomu tak je? Jsou procesní vadou stiženy zejména takové pokyny, které se netýkají právního sporu ve věci, nýbrž ukládají provedení určitých procesních úkonů?


title: Věc T-24/22: Žaloba podaná dne 14. ledna 2022 – Bensoussan v. EUIPO – Lulu’s Fashion Lounge (LOULOU STUDIO)

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/23

      Žaloba podaná dne 14. ledna 2022 – Bensoussan v. EUIPO – Lulu’s Fashion Lounge (LOULOU STUDIO)
      (Věc T-24/22)
      (2022/C 138/26)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Ugo Bensoussan (Paříž, Francie) (zástupkyně: V. Bouchara a A. Maier, advokátky)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Lulu’s Fashion Lounge LLC (Chico, Kalifornie, Spojené státy)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobce

         Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie LOULOU STUDIO – Přihláška č. 18 048 245

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. listopadu 2021, ve věci R 480/2021-4

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  vyhověl odvolání;

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti LULU’S FASHION LOUNGE LLC, aby nesly vlastní náklady řízení a společně nahradily náklady vynaložené Ugem Bensoussanem, včetně nákladů řízení před EUIPO;

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-74/22: Žaloba podaná dne 8. února 2022 – Siemens v. Parlament

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/30

      Žaloba podaná dne 8. února 2022 – Siemens v. Parlament
      (Věc T-74/22)
      (2022/C 138/35)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Siemens SAS (Saint-Denis, Francie) (zástupce: E. Berkani, advokát)

         Žalovaný: Evropský parlament

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil dvě rozhodnutí ze dne 8. prosince 2021, kterým byly odmítnuty nabídky dočasného sdružení podniků, jehož členem byla i společnost Siemens SAS, v souvislosti s částí zakázky č. 1 a částí zakázky č. 2,

                  —

                  zrušil dvě rozhodnutí o zadání části zakázky č. 1 společnosti Santerne Alsace a části zakázky č. 2 společnosti Detection Electronique Française (DEF),
                  podpůrně,

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu povinnost zaplatit společnosti Siemens SAS částku 1 967 994 eur jako náhradu újmy vyplývající ze ztráty příležitosti získat části č. 1 a č. 2 sporné zakázky,
                  a v každém případě

                  —

                  uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobkyně uvádí na podporu žaloby podané proti dvěma rozhodnutím Evropského parlamentu ze dne 8. prosince 2021, kterým byly odmítnuty nabídky, jež předložila ve vztahu k částem 1 a 2 v rámci zadávacího řízení č. 06A70/2021/M004 týkajícího se obnovy protipožárního systému v budovách Evropského parlamentu ve Štrasburku, dva důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z protiprávnosti vyloučení společnosti Siemens SAS z částí zakázky č. 1 a č. 2. Žalobkyně v tomto ohledu namítá, že při hodnocení nabídek ze strany Evropského parlamentu došlo ke zjevně nesprávnému posouzení, a dále namítá porušení zásady transparentnosti, k němuž mělo dojít tím, že Parlament poskytl společnosti Siemens SAS vadný simulační nástroj, který hrál rozhodující roli při přípravě nabídek.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Parlamentu vznikla mimosmluvní odpovědnost. Žalobkyně požaduje náhradu újmy, která jí vznikla v důsledku ztráty příležitosti získat části zakázky č. 1 a č. 2.


title: Věc C-805/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Specializiran nakazatelen sad (Bulharsko) dne 20. prosince 2021 – trestní řízení proti ZhU a RD

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/14

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Specializiran nakazatelen sad (Bulharsko) dne 20. prosince 2021 – trestní řízení proti ZhU a RD
      (Věc C-805/21)
      (2022/C 138/14)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Specializiran nakazatelen sad

         Účastníci původního trestního řízení

      ZhU a RD

         Předběžná otázka

      Je s čl. 2 bodem 3 směrnice 2014/42 (1) nebo podpůrně s článkem 1 třetí odrážkou rámcového rozhodnutí 2005/212 slučitelný takový výklad vnitrostátního práva, že motorové vozidlo použité k uskladnění velkého množství zboží podléhajícího spotřební dani (cigarety), které není označeno kolkem, nepředstavuje nástroj trestné činnosti?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/42/EU ze dne 3. dubna 2014 o zajišťování a konfiskaci nástrojů a výnosů z trestné činnosti v Evropské unii (Úř. věst. L 127, 29.4.2014, s. 39).


title: Věc T-77/22: Žaloba podaná dne 9. února 2022 – Asesores Comunitarios v. Komise

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/31

      Žaloba podaná dne 9. února 2022 – Asesores Comunitarios v. Komise
      (Věc T-77/22)
      (2022/C 138/36)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Asesores Comunitarios SL (Madrid, Španělsko) (zástupce: J. Monrabà Bagan, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí C(2021) 8946 final ze dne 3. prosince 2021, kterým bylo odepřeno zpřístupnění Plánu pro oživení a zajištění odolnosti Španělska, a

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že žalovaná nesprávně uplatnila čl. 4 odst. 1 písm. a) čtvrtou odrážku nařízení (ES) č. 1049/2001 (1) s poukazem na porušení veřejného zájmu, pokud jde o finanční a hospodářskou politiku. Žalobkyně dále tvrdí, že v napadeném rozhodnutí není správně zjištěn skutkový stav, pokud jde o hypotetickou hrozbu pro ekonomickou stabilitu Španělského království, kdyby jeho Plán pro oživení a zajištění odolnosti byl žalobkyni zpřístupněn.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že žalovaná nesprávně uplatnila čl. 4 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1049/2001, když měla za to, že zpřístupnění požadovaných dokumentů veřejnosti by porušilo soukromí a osobnost jednotlivců uvedených v těchto dokumentech.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že žalovaná nesprávně uplatnila čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1049/2001, když měla za to, že zpřístupnění požadovaných dokumentů veřejnosti by vážně ohrozilo probíhající rozhodovací proces.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že žalovaná nesprávně uplatnila čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1049/2001, když měla za to, že nebyl doložen převažující veřejný zájem na zpřístupnění požadovaných dokumentů, který by převážil nad potřebou chránit probíhající rozhodovací proces.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43; Zvl. Vyd. 01/03, s. 331.


title: Věc C-809/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Nizozemsko) dne 21. prosince 2021 – Nokia Solutions and Networks Oy v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/15

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Nizozemsko) dne 21. prosince 2021 – Nokia Solutions and Networks Oy v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven
      (Věc C-809/21)
      (2022/C 138/16)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Nokia Solutions and Networks Oy

         Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

         Předběžná otázka

      Jedná se o porušení unijního práva jakožto podmínku nároku na úroky plynoucího z unijního práva, který stanovil Soudní dvůr Evropské unie, rovněž tehdy, jestliže orgán členského státu po propuštění zboží na základě následné kontroly celního prohlášení podaného po 1. květnu 2016 vyměří poplatky v rozporu s platnými předpisy unijního práva a vnitrostátní soud konstatuje porušení tohoto práva?


title: Věc C-820/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 28. prosince 2021 – „Vinal“ AD v. Direktor na Agencija „Mitnici“

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/15

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) dne 28. prosince 2021 – „Vinal“ AD v. Direktor na Agencija „Mitnici“
      (Věc C-820/21)
      (2022/C 138/17)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Administrativen sad Sofia-grad

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně:„Vinal“ AD

         Žalovaný: Direktor na Agencija „Mitnici“

         Předběžné otázky

      Jak musí být vykládán čl. 16 odst. 1 směrnice 2008/118/ES (1) v části, v níž stanoví, že povolení pro zřízení a provoz daňového skladu podléhá podmínkám, které jsou orgány oprávněny stanovit za účelem předcházení možným daňovým únikům a zneužití daňového režimu, [a] jakou musí mít tyto podmínky obsahovou podobu, aby se naplnily cíle předcházení možným daňovým únikům a zneužití daňového režimu?
      Jak má být vykládán zákaz diskriminace ve smyslu desátého bodu odůvodnění směrnice 2008/118/ES?
      Jak musí být vykládána uvedená ustanovení a musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 53 odst. 1 bod 3 ZADS ve spojení s jeho čl. 53 odst. 1 bodem 5, pokud tato právní úprava kromě sankce, která již byla za tentýž skutek uložena, stanoví povinnost odebrat povolení do budoucnosti, s okamžitou platností a bez časového omezení?

         (1)  Směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS (Úř. věst. 2009, L 9, s. 12).


title: Věc T-80/22: Žaloba podaná dne 14. února 2022 – OF v. Komise

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/32

      Žaloba podaná dne 14. února 2022 – OF v. Komise
      (Věc T-80/22)
      (2022/C 138/37)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: OF (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  primárně,

                              —

                              zrušil rozhodnutí PMO.1 ze dne 13. dubna 2021 o zamítnutí prodloužení poskytování rodinných příspěvků na finanční podporu dětí manžela;

                              —

                              zrušil rozhodnutí PMO.1 ze dne 10. května 2021, kterým se provádí článek 85, přijaté na základě rozhodnutí ze dne 13. dubna 2021;

                              —

                              v případě potřeby zrušil rozhodnutí o zamítnutí stížnosti ze dne 12. listopadu 2021;

                  —

                  podpůrně,

                              —

                              uložil žalované náhradu za morální a materiální újmu způsobenou správním pochybením správy, vyčíslenou na 56 504,61 eur;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žádosti o zrušení rozhodnutí PMO ze dne 13. dubna 2021 o zamítnutí prodloužení rodinných příspěvků na finanční podporu dětí manžela se žalobkyně dovolává čtyř žalobních důvodů:

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nesprávného právního a skutkového posouzení, nesprávného a rozporuplného odůvodnění, zvýšeného důkazního břemene, nezohlednění zvláštních okolností případu a nerespektování pojmu výživného.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady předvídatelnosti, právní jistoty a jednotného uplatňování služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“) a nedostatečného odůvodnění.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy, pozitivní diskriminace, nezákonného odmítnutí legalizovaného osvědčení, porušení povinnosti péče a práva každé osoby být vyslechnuta před přijetím rozhodnutí ovlivňujícího její zájmy nebo situace

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení situace žalobkyně a skutečné finanční podpory dětí manžela.

            Na podporu žaloby na neplatnost rozhodnutí PMO.1 ze dne 10. května 2021, kterým se provádí článek 85 přijatého podle rozhodnutí ze dne 13. dubna 2021, se žalobkyně opírá o dva důvody:

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z porušení práva být vyslechnuta.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení článku 85 služebního řádu a podmínek stanovených pro provedení zpětného získávání neoprávněně vyplacených částek.


title: Věc C-191/21: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. února 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative d'appel de Lyon – Francie) – Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance v. Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS („Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 392 – Režim zdanění marže – Oblast působnosti – Dodání budov a stavebních pozemků zakoupených za účelem následného prodeje – Osoba povinná k dani, jíž nevznikl při nabytí nemovitostí nárok na odpočet – Následný prodej podléhající DPH – Pojem stavební pozemky“)

text:
               28.3.2022

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/4

      Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 10. února 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative d'appel de Lyon – Francie) – Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance v. Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS
      (Věc C-191/21) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 392 - Režim zdanění marže - Oblast působnosti - Dodání budov a stavebních pozemků zakoupených za účelem následného prodeje - Osoba povinná k dani, jíž nevznikl při nabytí nemovitostí nárok na odpočet - Následný prodej podléhající DPH - Pojem stavební pozemky“)
      (2022/C 138/04)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour administrative d'appel de Lyon

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance

         Žalované: Les Anges d’Eux SARL, Echo 5 SARL, Cletimmo SAS

         Výrok

      Článek 392 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že vylučuje použití režimu zdanění marže na plnění spočívající v dodání stavebních pozemků, pokud se z těchto pozemků, zakoupených jako zastavěné, staly v době od jejich zakoupení do následného prodeje osobou povinnou k dani pozemky stavební, avšak nevylučuje použití tohoto režimu na plnění spočívající v dodání stavebních pozemků, pokud u těchto pozemků došlo v době od jejich zakoupení do následného prodeje osobou povinnou k dani k takovým změnám vlastností, jako je rozdělení na parcely.

         (1)  Datum podání: 25. března 2021.