title: Věc T-152/20: Žaloba podaná dne 19. března 2020 – BSH Hausgeräte v. EUIPO (Home Connect)

text:
               8.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/21

      Žaloba podaná dne 19. března 2020 – BSH Hausgeräte v. EUIPO (Home Connect)
      (Věc T-152/20)
      (2020/C 191/28)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: BSH Hausgeräte GmbH (Mnichov, Německo) (zástupce: S. Biagosch, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Home Connect – Přihláška č. 18 077 851

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. ledna 2020, ve věci R 1751/2019-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-153/20: Žaloba podaná dne 19. března 2020 – Bachmann v. EUIPO (LICHTYOGA)

text:
               8.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/22

      Žaloba podaná dne 19. března 2020 – Bachmann v. EUIPO (LICHTYOGA)
      (Věc T-153/20)
      (2020/C 191/29)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Gabriele Bachmann (Bad Grönenbach, Německo) (zástupce: C. Weil, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie LICHTYOGA – Přihláška č. 18 054 218

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. prosince 2019, ve věci R 2346/2019-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  odvolání vyhověl;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-181/20: Žaloba podaná dne 31. března 2020 – Griba v. CPVO (Stark Gugger)

text:
               8.6.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/31

      Žaloba podaná dne 31. března 2020 – Griba v. CPVO (Stark Gugger)
      (Věc T-181/20)
      (2020/C 191/42)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Griba Baumschulgenossenschaft landwirtschaftliche Gesellschaft (Terlan, Itálie) (zástupce: G. Würtenberger, advokát)

         Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství (CPVO)

         Údaje týkající se řízení před CPVO

         Dotčená odrůda Společenství: Odrůda jablek Stark Gugger – Odrůdové právo Společenství č. 2011/1918

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí odvolacího senátu CPVO ze dne 24. ledna 2020 ve věci A 008/2018

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil CPVO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  porušení článku 76 nařízení Rady (EU) 2100/94;

                  —

                  porušení článku 8 nařízení Rady (EU) 2100/94;

                  —

                  porušení čl. 57 odst. 3 nařízení Rady (EU) 2100/94;

                  —

                  porušení článku 75 nařízení Rady (EU) 2100/94;

                  —

                  porušení zásady rovného zacházení.


title: Věc T-803/19: Usnesení Tribunálu ze dne 16. června 2020 – etc-gaming a Casino Equipment v. Komise („Žaloba na náhradu škody – Opomenutí Unie stanovit účinný procesní prostředek ke zhojení opomenutí vnitrostátních soudů předložit žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Soudnímu dvoru – Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům – Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               10.8.2020

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/26

      Usnesení Tribunálu ze dne 16. června 2020 – etc-gaming a Casino Equipment v. Komise
      (Věc T-803/19) (1)

      („Žaloba na náhradu škody - Opomenutí Unie stanovit účinný procesní prostředek ke zhojení opomenutí vnitrostátních soudů předložit žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Soudnímu dvoru - Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2020/C 262/35)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: etc-gaming GmbH (Vídeň, Rakousko) a Casino-Equipment Vermietungs GmbH (Vídeň) (zástupce A. Schuster, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Armati, G. Braun a L. Malferrari, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 268 SFEU a znějící na náhradu újmy, která byla žalobkyním údajně způsobena opomenutím Evropské unie stanovit účinný procesní prostředek ke zhojení opomenutí vnitrostátních soudů předložit žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Soudnímu dvoru.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnostem etc-gaming GmbH a Casino-Equipment Vermietungs GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 45, 10.2.2020.


title: Věc C-160/19 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. prosince 2020 – Comune di Milano v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Odvětví letecké dopravy – Služby pozemního odbavování na milánských letištích Linate a Malpensa – Kapitálové vklady správcovské společnosti těchto letišť ve prospěch své dceřiné společnosti, kterou zcela vlastní a která tyto služby poskytuje – Veřejnoprávní akcionáři správcovské společnosti – Rozhodnutí, jímž se tato opatření prohlašují za státní podpory, které jsou protiprávní a neslučitelné s vnitřním trhem – Článek 107 odst. 1 SFEU – Pojmy ‚státní prostředky‘, ‚opatření přičitatelné státu‘ a ‚hospodářská výhoda‘ – Zásada soukromého hospodářského subjektu – Kritérium soukromého investora – Důkazní břemeno – Komplexní hospodářské posouzení – Míra soudního přezkumu – Zkreslení důkazů“)

text:
               8.2.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/6

      Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 10. prosince 2020 – Comune di Milano v. Evropská komise
      (Věc C-160/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Odvětví letecké dopravy - Služby pozemního odbavování na milánských letištích Linate a Malpensa - Kapitálové vklady správcovské společnosti těchto letišť ve prospěch své dceřiné společnosti, kterou zcela vlastní a která tyto služby poskytuje - Veřejnoprávní akcionáři správcovské společnosti - Rozhodnutí, jímž se tato opatření prohlašují za státní podpory, které jsou protiprávní a neslučitelné s vnitřním trhem - Článek 107 odst. 1 SFEU - Pojmy ‚státní prostředky‘, ‚opatření přičitatelné státu‘ a ‚hospodářská výhoda‘ - Zásada soukromého hospodářského subjektu - Kritérium soukromého investora - Důkazní břemeno - Komplexní hospodářské posouzení - Míra soudního přezkumu - Zkreslení důkazů“)
      (2021/C 44/06)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Comune di Milano (zástupci: A. Mandarano, E. Barbagiovanni, S. Grassani a L. Picciano, advokáti)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: D. Recchia, G. Conte a D. Grespan, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Městu Milánu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 131, 8.4.2019.


title: Věc C-718/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. prosince 2020 společností Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 15. října 2020 ve věci T-307/18, Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals v. Komise

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/7

      Kasační opravný prostředek podaný dne 28. prosince 2020 společností Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 15. října 2020 ve věci T-307/18, Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals v. Komise
      (Věc C-718/20 P)
      (2021/C 98/09)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd (zástupci: K. Adamantopoulos, dikigoros, P. Billiet, advocaat)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  napadený rozsudek v plném rozsahu zrušil;

                  —

                  vyhověl v souladu s článkem 61 statutu Soudního dvora návrhovým žádáním navrhovatelky uplatněným v její žalobě před Tribunálem a zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/330 (1) v rozsahu, v němž se jí týká;

                  —

                  uložil další účastnici řízení náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovatelkou v tomto řízení o kasačním opravném prostředku a v řízení před Tribunálem ve věci T-307/18.

            Podpůrně se navrhovatelka domáhá, aby Soudní dvůr:

                  —

                  vrátil věc Tribunálu k rozhodnutí o žalobních důvodech navrhovatelky, nakolik to dovolí stav řízení, a

                  —

                  rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Podle prvního důvodu kasačního opravného prostředku se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když dovodil, že Komise nabídla poskytnutí všech nejdůležitějších skutečností a úvah navrhovatelce v projednávané věci v řádné lhůtě. Kdyby Komise splnila své povinnosti podle čl. 20 odst. 2 a 4 nařízení (EU) 2016/1036 (2) (dále jen „základní nařízení“), předložila by navrhovatelka Komisi užitečné vyjádření a výsledné určení dumpingu by bylo pro navrhovatelku příznivé. Tribunál rovněž zkreslil skutkový stav, když rozhodl, že běžná hodnota kategorie navrhovatelčiných výrobků – pažnice a trubky pro vrtnou těžbu SSSPT (bezešvé trubky a duté profily z nerezavějící oceli) – byla určena s odkazem na produktová kontrolní čísla oznámená indickým výrobcem.
      Podle druhého důvodu kasačního opravného prostředku došlo v napadeném rozsudku k nesprávnému právnímu posouzení spočívajícímu v konstatování, že legalita unijních aktů přijatých podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení nemůže být přezkoumávána ve světle Protokolu o přistoupení Čínské lidové republiky k WTO. Podpůrně došlo v napadeném rozsudku k nesprávnému právnímu posouzení, jelikož nebylo uznáno, že čl. 2 odst. 7 základního nařízení je výjimkou z čl. 2 odst. 1 až 6 téhož nařízení, která se může konkrétně použít jen vůči čínským dovozům do EU na základě ustanovení čl. 15 odst. 1 písm. d) Protokolu o přistoupení Číny k WTO a jen tak dlouho, dokud jsou tato ustanovení v platnosti. To, že Komise použila v případě navrhovatelky Indii jako srovnatelnou zemi, bylo nesprávné jak podle unijního práva, tak podle práva WTO. Tento přístup vedl k tomu, že Komise shledala v případě navrhovatelky velmi široké dumpingové rozpětí, zatímco by tam žádné nebylo, kdyby Komise namísto toho uplatnila na navrhovatelku ustanovení čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení. Tribunál se navíc v bodě 154 napadeného rozsudku, a tedy ani v následujících částech napadeného rozsudku, vůbec nevypořádal s otázkou nepřesných informací poskytnutých Komisi indickým výrobcem, přestože v bodě 150 napadeného rozsudku řádně tento argument navrhovatelky zmínil.
      Podle třetího důvodu kasačního opravného prostředku jsou zjištění Tribunálu chybná, pokud jde o použití čl. 2 odst. 10 a 11 a čl. 11 odst. 9 základního nařízení, která stanoví povinnost unijních orgánů zajistit v případě navrhovatelky spravedlivé srovnání mezi běžnou hodnotou a navrhovatelčinou vývozní cenou.
      Podle čtvrtého důvodu kasačního opravného prostředku došlo v případě zjištění Tribunálu k nesprávnému právnímu posouzení a ke zkreslení skutkového stavu. Metodika použitá Komisí pro určení koeficientů uplatněných na běžnou hodnotu navrhovatelčiných SSSPT typu „C“ a pro určení běžné hodnoty navrhovatelčiných pažnic a trubek pro vrtnou těžbu SSSPT bylo chybné a nezaručovalo navrhovatelce spravedlivou běžnou hodnotu v souladu s článkem 2 základního nařízení, což vedlo ke zveličení dumpingových rozpětí v případě navrhovatelky. Tato zjištění Tribunálu rovněž zcela opominula judikaturu Odvolacího orgánu WTO ve věci EC Fasteners.
      Podle pátého důvodu kasačního opravného prostředku se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když do svých zjištění o dopadu cenového podbízení navrhovatelčiných SSSPT na Evropskou unii zahrnul ceny navrhovatelčiných SSSPT použité v celním režimu aktivního zušlechťovacího styku.

         (1)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/330 ze dne 5. března 2018, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů z nerezavějící oceli pocházejících z Čínské lidové republiky na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 (Úř. věst. 2018, L 63, s. 15).

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. 2016, L 176, s. 21).


title: Věc T-121/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Ruhorimbere v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy a ponechání na seznamech – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/24

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Ruhorimbere v. Rada
      (Věc T-121/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy a ponechání na seznamech - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/26)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení jednak rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2018, L 314, s. 47), a jednak prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2018, L 314, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Panu Éricu Ruhorimberemu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-40/21: Žaloba podaná dne 25. ledna 2021 – Slovensko v. Komise

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/30

      Žaloba podaná dne 25. ledna 2021 – Slovensko v. Komise
      (Věc T-40/21)
      (2021/C 98/34)
      Jednací jazyk: slovenština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Slovenská republika (zástupkyně: B. Ricziová, zmocněnkyně)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2020/1734 ze dne 18. listopadu 2020, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (1), a to v rozsahu, v němž je vůči Slovenské republice uplatněna finanční oprava týkající se opatření „Přímé podpory oddělené od produkce“ za rozpočtový rok 2016 (a týkající se let podání žádostí 2013 a 2014) v celkové výši 19 656 905,11 eura, a

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žalobkyně na podporu žaloby uvádí jediný žalobní důvod vycházející z porušení čl. 52 odst. 4 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (2) ve spojení s čl. 34 odst. 2 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 908/2014 (3), neboť ve vztahu ke Slovenské republice nebyly dodrženy procesní záruky zakotvené v citovaných ustanoveních.
      Žalobkyně v rámci tohoto žalobního důvodu tvrdí, že Komise prováděcím rozhodnutím 2020/1734 vylučuje z financování Evropskou unií částku 19 656 905,11 eura, kterou Slovenská republika vynaložila v rámci EZZF a která je součástí finanční opravy týkající se opatření „Přímé podpory oddělené od produkce za rozpočtový rok 2016 (režim jednotné platby na plochu – nedostatky v kvalitě aktualizace systému LPIS, v kvalitě kontrol na místě a v podněcování zpětného získávání plateb – rok podání žádosti 2015), přičemž tato částka podle žalobkyně zahrnuje roky podání žádosti 2013 a 2014, které nebyly předmětem šetření.

         (1)  Úř. věst. 2020, L 390 s. 10.

         (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Úř. věst. 2013, L 347, s. 549).

         (3)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 908/2014 ze dne 6. [srpna] 2014, kterým se stanoví pravidla pro uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o platební agentury a další subjekty, finanční řízení, schvalování účetní závěrky, pravidla pro kontroly, jistoty a transparentnost (Úř. věst. 2014, L 255, s. 59).


title: Věc C-649/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. prosince 2020 Španělským královstvím proti rozsudku Tribunálu (osmého rozšířeného senátu) vydanému dne 23. září 2020 ve spojených věcech T-515/13 RENV a T-719/13 RENV, Španělské království a další v. Evropská komise

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/13

      Kasační opravný prostředek podaný dne 1. prosince 2020 Španělským královstvím proti rozsudku Tribunálu (osmého rozšířeného senátu) vydanému dne 23. září 2020 ve spojených věcech T-515/13 RENV a T-719/13 RENV, Španělské království a další v. Evropská komise
      (Věc C-649/20 P)
      (2021/C 110/13)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Španělské království (zástupci: S. Centeno Huerta a S. Jiménez García, zmocněnci)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 23. září 2020, Španělské království a další v. Komise, vydaný ve spojených věcech T-515/13 RENV a T-719/13 RENV, EU:T:2020:434;

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise 2014/200/EU ze dne 17. července 2013 o státní podpoře SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), kterou poskytlo Španělsko – Daňový režim určitých dohod o finančním leasingu, známý též pod názvem „španělský systém zdanění leasingu“ (1);

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody a hlavní argumenty

                  1.

                  Tribunál porušil článek 47 Listiny ve spojení s článkem 256 SFEU, jelikož neodůvodnil analýzu selektivity podle čl. 107 odst. 1 SFEU a zásady navracení.

                  2.

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu čl. 107 odst. 1 SFEU v souvislosti se selektivitou opatření.

                  3.

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu a uplatnění zásad legitimního očekávání a právní jistoty v rámci kontroly podpor podle článku 108 SFEU v důsledku jeho metody analýzy a toho, že obě zásady zbavil obsahu.

                  4.

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu a uplatnění zásad použitelných na navracení.

         (1)  Úř. věst. 2014, L 144, s. 1


title: Věc C-33/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 18. ledna 2021 – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL), Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) v. Ryanair DAC

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/24

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 18. ledna 2021 – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL), Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) v. Ryanair DAC
      (Věc C-33/21)
      (2021/C 110/26)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelé: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL), Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

         Odpůrkyně: Ryanair DAC

         Předběžná otázka

      Může být pojem „osoba zaměstnaná převážně na území členského státu, ve kterém má bydliště“, obsažený v čl. 14 odst. 2 písm. a) bodě ii) [nařízení č. 1408/71 (1) ve znění pozdějších předpisů] vykládán obdobně jako pojem, který (v oblasti soudní spolupráce v občanských věcech, příslušnosti a ve věcech individuálních pracovních smluv [nařízení (ES) č. 44/2001 (2)]) čl. 19 odst. 2 písm. a) [posledně uvedeného nařízení] definuje jako „míst[o], kde zaměstnanec obvykle vykonává svou práci“, opět v odvětví letectví a palubního personálu [nařízení (EHS) č. 3922/91 (3)], tak jak jej vykládá judikatura Soudního dvora Evropské unie uvedená v odůvodnění?

         (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, 5.7.1971, s. 2). Zvláštní vydání v českém jazyce: Kapitola 05 Svazek 001 S. 35.

         (2)  Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1). Zvláštní vydání v českém jazyce: Kapitola 19 Svazek 004 S. 42.

         (3)  Nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 ze dne 16. prosince 1991 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví (Úř. věst. L 373, 31.12.1991, s. 4). Zvláštní vydání v českém jazyce: Kapitola 07 Svazek 001 S. 348.


title: Věc C-723/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 29. prosince 2020 – Úpadkové řízení na majetek společnosti Galapagos S.A., za účasti DE, jako insolvenční správce, Galapagos BidCo. S.a.r.l., Hauck Aufhäuser Fund Services S.A. a Prime Capital S.A.

text:
               12.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/12

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 29. prosince 2020 – Úpadkové řízení na majetek společnosti Galapagos S.A., za účasti DE, jako insolvenční správce, Galapagos BidCo. S.a.r.l., Hauck Aufhäuser Fund Services S.A. a Prime Capital S.A.
      (Věc C-723/20)
      (2021/C 128/17)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Dlužnice: Galapagos S.A.

         Další účastníci: DE, jako insolvenční správce společnosti Galapagos S.A., Galapagos BidCo. S.a.r.l., Hauck Aufhäuser Fund Services S.A., Prime Capital S.A.

         Předběžné otázky

                  1.

                  Musí být čl. 3 odst. 1 nařízení (EU) 2015/848 (1) vykládán v tom smyslu, že společnost dlužníka, jejíž statutární sídlo se nachází v jednom členském státě, nemá místo, kde jsou soustředěny její hlavní zájmy, v druhém členském státě, v němž se nachází místo jejího ústředí, jak lze zjistit podle objektivních a třetími osobami zjistitelných faktorů, jestliže společnost dlužníka za okolností, jako jsou okolnosti původního řízení, přesunula toto místo ústředí z třetího členského státu do druhého členského státu, zatímco v třetím členském státě byl podán návrh na zahájení hlavního insolvenčního řízení na její majetek, o němž dosud nebylo rozhodnuto?

                  2.

                  V případě záporné odpovědi na první otázku: Musí být čl. 3 odst. 1 nařízení (EU) 2015/848 vykládán v tom smyslu,

                              a)

                              že soudy členského státu, na jehož území má dlužník při podání návrhu na zahájení insolvenčního řízení místo, kde jsou soustředěny jeho hlavní zájmy, zůstávají mezinárodně příslušné pro rozhodnutí o zahájení tohoto řízení, jestliže dlužník po podání návrhu, avšak před rozhodnutím o zahájení insolvenčního řízení přesunul místo, kde jsou soustředěny jeho hlavní zájmy, na území jiného členského státu, a

                              b)

                              že tato trvající mezinárodní příslušnost soudů členského státu vylučuje příslušnost soudů jiného členského státu pro další návrhy na zahájení hlavního insolvenčního řízení, které jsou po přeložení místa, kde jsou soustředěny hlavní zájmy dlužníka, do jiného členského státu, doručeny k soudu tohoto jiného členského státu?

         (1)  Úř. věst. 2015, L 141 s. 19.


title: Věc C-18/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 12. ledna 2021 – Uniqa Versicherungen AG v. VU

text:
               12.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 12. ledna 2021 – Uniqa Versicherungen AG v. VU
      (Věc C-18/21)
      (2021/C 128/19)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka: Uniqa Versicherungen AG

         Odpůrce: VU

         Předběžná otázka:

      Musí být články 20 a 26 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 ze dne 12. prosince 2006, kterým se zavádí řízení o evropském platebním rozkazu (1) vykládány v tom smyslu, že tato ustanovení brání přerušení 30denní lhůty k podání odporu proti evropskému platebnímu rozkazu stanovené v čl. 16 odst. 2 tohoto nařízení ustanovením § 1 odst. 1 rakouského Bundesgesetz betreffend Begleitmaßnahmen zu COVID-19 in der Justiz (spolkový zákon upravující doprovodná opatření v souvislosti s onemocněním COVID-19 v justici), podle nějž se v občanskoprávních řízeních všechny procesní lhůty, u nichž rozhodná událost nastane po datu 21. března 2020 nebo které do této doby ještě neuplynuly, přerušují do uplynutí dne 30. dubna 2020 a začínají nově plynout dnem 1. května 2020?

         (1)  Úř. věst. 2006, L 399, s. 1.


title: Věc C-52/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Liège (Belgie) dne 28. ledna 2021 – Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL v. État belge – SPF Finances

text:
               12.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/22

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Liège (Belgie) dne 28. ledna 2021 – Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL v. État belge – SPF Finances
      (Věc C-52/21)
      (2021/C 128/27)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Cour d'appel de Liège

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL

         Žalovaný: État belge – SPF Finances

         Předběžná otázka

      Je třeba článek 56 Smlouvy o fungování Evropské unie vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě nebo praxi, na jejímž základě jsou společnosti usazené v prvním členském státě využívající služby společností usazených ve druhém členském státě povinny, chtějí-li se vyhnout vyměření korporační daně ve výši 100 procent nebo 50 procent z částek fakturovaných těmito posledně uvedenými společnostmi, vyhotovit a předat daňové správě finanční přehledy a souhrnné výkazy vztahující se k těmto výdajům, zatímco využijí-li služeb společností – rezidentů, takové povinnosti, chtějí-li se vyhnout vyměření uvedené daně, nepodléhají?


title: Věc C-65/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 2. února 2021 SGL Carbon SE proti rozsudku Tribunálu (osmého rozšířeného senátu) vydanému dne 16. prosince 2020 ve věci T-639/18, SGL Carbon SE v. Komise

text:
               12.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/25

      Kasační opravný prostředek podaný dne 2. února 2021 SGL Carbon SE proti rozsudku Tribunálu (osmého rozšířeného senátu) vydanému dne 16. prosince 2020 ve věci T-639/18, SGL Carbon SE v. Komise
      (Věc C-65/21 P)
      (2021/C 128/32)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: SGL Carbon SE (zástupci: P. Sellar, advocaat, K. Van Maldegem, advokát, M. Grunchard, advokátka)

         Další účastníci řízení: Evropská komise, Španělské království a Evropská agentura pro chemické látky

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek;

                  —

                  vrátil věc Tribunálu k posouzení; a

                  —

                  rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod kasačního opravného prostředku vycházející z tvrzení, že rozhodnutí Tribunálu, že argument navrhovatelky, že se Komise dopustila zjevného pochybení, nutně neznamená také argument, podle kterého Komise porušila povinnost řádné péče, je z právního hlediska nesprávné.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že Tribunál právně nesprávně použil údajný nedostatek právní jasnosti bodu 4.1.3.5.5 přílohy I nařízení č. 1272/2008 (1) jako důvod pro odmítnutí právního argumentu, který navrhovatelka skutečně uplatnila.
      Třetí důvod kasačního opravného prostředku vycházející z toho, že se Tribunál nemohl dovolávat zjištění, že právní rámec je složitý, aby omluvil, že Komise nezohlednila nedostatek rozpustnosti CTPHT (smola, černouhelný dehet, vysokoteplotní). V dřívějších souvisejících řízeních (věc T-689/13 DEP, Bilbaina de Alquitranes SA a další v. Evropská komise) rozhodl totiž Tribunál naopak. Bez jakéhokoli vysvětlení pro opačné rozhodnutí je odůvodnění Tribunálu nedostatečné a rozporuplné.
      Čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál nesprávně použil běžný test náležité péče. Tím, že dospěl k závěru, že Komise jednala jako jakýkoli jiný řádný, náležitě pečlivý správní orgán, použil nesprávný a nepřiměřený srovnávací bod k posouzení náležité péče a běžnosti jednání Komise.
      Pátý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z nedostatečného a rozporného odůvodnění Tribunálu v rozsahu, v němž shledal, aniž uvedl jakékoli důkazy, a opřel se pouze o stanovisko generálního advokáta, že Komise mohla mít potíže s opravou svého zjevně nesprávného posouzení, čímž naznačil, že přístup Komise mohl být omluven.
      Šestý důvod kasačního opravného prostředku vycházející z tvrzení nesprávného právního posouzení Tribunálu, když dospěl k závěru, že pochybení Komise lze omluvit odkazem na zásadu obezřetnosti, protože podle ustálené judikatury se této zásady nelze dovolávat během klasifikace látky.

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 ze dne 16. prosince 2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí, o změně a zrušení směrnic 67/548/EHS a 1999/45/ES a o změně nařízení (ES) č. 1907/2006 (Úř. věst. L 353, 31.12.2008, s. 1).


title: Věc T-75/21: Žaloba podaná dne 5. února 2021 – Mendes de Almeida v. Rada

text:
               12.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 128/42

      Žaloba podaná dne 5. února 2021 – Mendes de Almeida v. Rada
      (Věc T-75/21)
      (2021/C 128/50)
      Jednací jazyk: portugalština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ana Carla Mendes de Almeida (Sobreda, Portugalsko) (zástupci: R. Leandro Vasconcelos a M. Marques de Carvalho, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil prováděcí rozhodnutí Rady 2020/1117 ze dne 27. července 2020 o jmenování evropských žalobců Úřadu evropského veřejného žalobce v rozsahu, v němž je evropským žalobcem Úřadu evropského veřejného žalobce jako dočasný zaměstnanec zařazený do platové třídy AD 13 na neobnovitelné funkční období tří let ode dne 29. července 2020 jmenován José Eduardo Moreira Alves d’Oliveira Guerra, kandidát navržený Portugalskem;

                  —

                  uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod, vycházející z porušení pravidel upravujících jmenování evropských žalobců a zaručujících zásadu nezávislosti Úřadu evropského veřejného žalobce. Žalobkyně tvrdí, že skutečnost, že portugalská vláda dopisem zaslaným Radě Evropské unie dne 29. listopadu 2019 zpochybnila pořadí kandidátů vypracované výběrovou komisí podle čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1939, přičemž tyto kandidáty navrhla sama vláda, s uvedením jiného jí upřednostňovaného kandidáta, a jeho schválení Radou, zpochybňuje systematiku procesu jmenování evropských žalobců, jehož cílem je zaručit nezávislost Úřadu evropského veřejného žalobce a evropských žalobců. Legitimitu evropských žalobců určují unijní orgány podílející se na procesu jmenování, především Rada Evropské unie, ale také Evropský parlament, a nikoli účast vlád jednotlivých států. Uvedený dopis portugalské vlády a jeho schválení Radou vyvolávají závažné pochybnosti o nezávislosti, potažmo věrohodnosti Úřadu evropského veřejného žalobce a evropských žalobců.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod, vycházející ze zjevného omylu ve východiscích rozhodnutí. Žalobkyně konkrétně tvrdí, že dopis ze dne 29. listopadu 2019 zaslaný portugalskou vládou Radě obsahoval závažné omyly, které ostatně připouští samotná vláda. Uvedené omyly spočívaly v označení kandidáta upřednostňovaného portugalskou vládou jako „náměstka nejvyššího státního zástupce Josého Guerry“, a to na šesti místech, a v prohlášení, že uvedený státní zástupce vedl vyšetřování a vznášel obžalobu ve významném procesu ve věci trestných činů proti finančním zájmům Evropské unie. Tento státní zástupce uvedený v napadeném aktu přitom nebyl ani není náměstkem nejvyššího státního zástupce, ani se uvedeného procesu neúčastnil ve fázi vyšetřování. Je sice pravda, že podle Rady nebyly tyto dva omyly při přijímání jejího rozhodnutí nijak relevantní, nicméně je pravda také to, že na tyto omyly nikdy neodkázala ani je neopravila, přestože ostatní tvrzení, která portugalská vláda vznesla v dopise, akceptovala. Rada se otázkou omylů ve skutečnosti zabývala teprve poté, co tyto skutečnosti vyšly veřejně najevo, což ostatně vyvolalo protesty veřejnosti jak v Portugalsku, tak v Evropě.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod, vycházející ze zneužití pravomoci. Žalobkyně tvrdí, že cíle, za účelem jejichž dosažení byly Radě Evropské unie svěřeny pravomoci při výběru a jmenování evropských žalobců, spočívají v zaručení nezávislosti instituce a ve jmenování nejkvalifikovanějších kandidátů z jednotlivých členských států, kteří poskytují veškeré záruky nezávislosti nezbytné k výkonu funkce evropského žalobce. Zákrok portugalské vlády a postup Rady sledovaly cíl odlišný od výše uvedených, nebo přinejmenším k němu vedly. Výběrem a následným jmenováním portugalského žalobce napadeným aktem nedošlo nevyhnutelně ke jmenování nejkvalifikovanějších kandidátů z jednotlivých členských států, kteří poskytují veškeré záruky nezávislosti nezbytné k výkonu funkce evropského žalobce, a to na úkor cílů vyplývajících ze shora zmíněných nařízení a rozhodnutí a k újmě legitimity jmenovaných veřejných žalobců a věrohodnosti samotné instituce.


title: Věc C-676/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Aragón (Španělsko) dne 11. prosince 2020 – ASADE – Asociación Estatal de Entidades de Servicios de Atención a Domicilio v. Consejería de Sanidad de la Diputación General de Aragón

text:
               19.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/16

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Aragón (Španělsko) dne 11. prosince 2020 – ASADE – Asociación Estatal de Entidades de Servicios de Atención a Domicilio v. Consejería de Sanidad de la Diputación General de Aragón
      (Věc C-676/20)
      (2021/C 138/22)
      Jednací jazyk: španělština

         Předkládající soud

      Tribunal Superior de Justicia de Aragón

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: ASADE – Asociación Estatal de Entidades de Servicios de Atención a Domicilio

         Žalovaný: Consejería de Sanidad de la Diputación General de Aragón

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je vnitrostátní právní úprava, která umožňuje veřejným zadavatelům využívat dohod se soukromými neziskovými subjekty – nejen dobrovolnickými organizacemi – za účelem poskytování všech druhů sociálních služeb osobám za náhradu nákladů, bez použití postupů stanovených směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 (1) a bez ohledu na odhadovanou hodnotu, a to prostě tím, že tato vztahy označí za nesmluvní, slučitelná s unijním právem – článkem 49 SFEU (2) a články 76 a 77 (ve spojení s článkem 74 a přílohou XIV) směrnice [2014/24/EU] o zadávání veřejných zakázek?

                  2)

                  Je vnitrostátní právní úprava, která při poskytování zdravotnických a sociálních služeb obecného zájmu umožňuje obejít právní úpravu v oblasti zadávání veřejných zakázek, a to prostřednictvím techniky součinnosti, jako doplňku k zajišťování těchto služeb vlastními prostředky nebo jeho nahrazení, nikoli z důvodu vhodnosti této techniky k řádnému poskytování služby, nýbrž k dosažení konkrétních cílů sociální politiky, které se dotýkají způsobu poskytování služby nebo které jsou požadovány od poskytovatele k tomu, aby byl vybrán, a to třebaže nadále platí zásady veřejnosti, hospodářské soutěže a transparentnosti, slučitelná s unijním právem – článkem 49 SFEU a články 76 a 77 (ve spojení s článkem 74 a přílohou XIV) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014?

                  3)

                  V případě kladné odpovědi, je výlučné a vylučující vyhrazení této techniky neziskovým subjektům – nejen dobrovolnickým organizacím –, třebaže je dodržena zásada transparentnosti a veřejnosti, slučitelné s unijním právem – opakovaně citovanými ustanoveními a kromě nich s článkem 15 odst. 2 písm. b) směrnice 2006/123/ES Parlamentu a Rady ze dne 12. prosince 2007 o službách na vnitřním trhu (3)?

                  4)

                  Lze mít s ohledem na čl. 15 odst. 2 písm. b) směrnice o službách [2006/123/ES] za to, že přiznat veřejným zadavatelům diskreční pravomoc využít součinnosti k pověření zajišťováním sociálních a zdravotnických služeb neziskové subjekty znamená podmínit přístup k těmto službám určitou právní formou? V případě kladné odpovědi na tuto otázku, je taková vnitrostátní právní úprava, jako je dotčená právní úprava, u níž stát neoznámil Komisi zavedení požadavku právní formy, platná s ohledem na čl. 15 odst. 7 směrnice o službách?

                  5)

                  Pokud jsou odpovědi na výše uvedené otázky kladné, musí být články 49 a 56 SFEU, články 76 a 77 (ve spojení s článkem 74 a přílohou XIV) směrnice [2014/24/EU] o zadávání veřejných zakázek a čl. 15 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 123/2006/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu vykládány v tom smyslu, že umožňují veřejným zadavatelům, aby při výběru neziskového subjektu (nejen dobrovolnických organizací), se kterým bude sjednáno poskytování všech druhů sociálních služeb osobám — nejen služeb uvedených v čl. 2 odst. 2 písm. j) posledně uvedené směrnice — zařadili mezi výběrová kritéria kritérium usazení v místě nebo oblasti, kde má být služba poskytována?

         (1)  Úř. věst. 2014, L 94, s. 65 (o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES)

         (2)  Úř. věst. 2012, C 326, s. 47

         (3)  Úř. věst. 2006, L 376, s. 36


title: Věc C-865/19: Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 30. listopadu 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal d'instance de Rennes – Francie) – Caisse de Crédit Mutuel Le Mans Pontlieue v. OG

text:
               19.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/28

      Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 30. listopadu 2020 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal d'instance de Rennes – Francie) – Caisse de Crédit Mutuel Le Mans Pontlieue v. OG
      (Věc C-865/19) (1)

      (2021/C 138/34)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda šestého senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 54, 17.2.2020.


title: Věc T-55/21: Žaloba podaná dne 29. ledna 2021 – Stadtwerke Leipzig v. Komise

text:
               19.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/37

      Žaloba podaná dne 29. ledna 2021 – Stadtwerke Leipzig v. Komise
      (Věc T-55/21)
      (2021/C 138/48)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Stadtwerke Leipzig GmbH (Lipsko, Německo) (zástupci: I. Zenke a T. Heymann, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 17. září 2019, kterým se spojení E.ON/innogy prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem, věc M.8870 (Úř. věst. 2020, C 379, s. 16);

                  —

                  vyzval žalovanou, aby předložila spisové materiály ve věcech M.8870 a M.8871 týkající se rozhovorů vedených mezi žalovanou a stranami spojení před a během řízení o spojení podniků, samostatného oznámení podrobností transakce a změny stanoviska žalované;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žaloba se opírá o tři žalobní důvody, které jsou v podstatě totožné nebo velmi podobné žalobním důvodům uvedeným ve věci T-53/21, EVH v. Komise.


title: Věc T-60/21: Žaloba podaná dne 29. ledna 2021 – Naturstrom v. Komise

text:
               19.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/39

      Žaloba podaná dne 29. ledna 2021 – Naturstrom v. Komise
      (Věc T-60/21)
      (2021/C 138/52)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Naturstrom AG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: I. Zenke a T. Heymann, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 17. září 2019, kterým se spojení E.ON/innogy prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem, věc M.8870 (Úř. věst. 2020, C 379, s. 16);

                  —

                  vyzval žalovanou, aby předložila spisové materiály ve věcech M.8870 a M.8871 týkající se rozhovorů vedených mezi žalovanou a stranami spojení před a během řízení o spojení podniků, samostatného oznámení podrobností transakce a změny stanoviska žalované;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žaloba se opírá o tři žalobní důvody, které jsou v podstatě totožné nebo velmi podobné žalobním důvodům uvedeným ve věci T-53/21, EVH v. Komise.


title: Věc T-65/21: Žaloba podaná dne 29. ledna 2021 – enercity v. Komise

text:
               19.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/42

      Žaloba podaná dne 29. ledna 2021 – enercity v. Komise
      (Věc T-65/21)
      (2021/C 138/57)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: enercity AG (Hannover, Německo) (zástupce: C. Schalast, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí žalované ze dne 17. září 2019, věc M.8870;

                  —

                  v souladu s článkem 68 (5) jednacího řádu Tribunálu a s ohledem na obsahovou souvislost, spojil toto řízení s řízeními o žalobách týkajícími se téhož rozhodnutí M. 8870 ke společnému řízení pro účely rozhodnutí;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Žaloba podaná proti rozhodnutí Komise ze dne 17. září 2019, kterým se spojení E.ON/innogy prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem, věc M.8870 (Úř. věst. 2020, C 379, s. 16), se opírá o jeden žalobní důvod, který je v podstatě totožný nebo velmi podobný žalobnímu důvodu uvedenému ve věci T-63/21, Stadtwerke Frankfurt am Main v. Komise.


title: Věc T-93/21: Žaloba podaná dne 13. února 2021 – Creaticon v. EUIPO – Paul Hartmann (SK SKINTEGRA THE RARE MOLECULE)

text:
               19.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/46

      Žaloba podaná dne 13. února 2021 – Creaticon v. EUIPO – Paul Hartmann (SK SKINTEGRA THE RARE MOLECULE)
      (Věc T-93/21)
      (2021/C 138/62)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Creaticon d.o.o. (Záhřeb, Chorvatsko) (zástupce: P. Krmpotić, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Paul Hartmann AG (Heidenheim, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie obrazové ochranné známky SK SKINTEGRA THE RARE MOLECULE – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 424 199

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. prosince 2020, ve věci R 847/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  povolil zápis ochranné známky č. 1 424 199 pro příslušné výrobky ve třídě 3;

                  —

                  podpůrně, zrušil napadené rozhodnutí;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  Porušení zásady rovného zacházení a právní jistoty.


title: Věc T-95/21: Žaloba podaná dne 15. února 2021 – Portugalsko v. Komise

text:
               19.4.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/47

      Žaloba podaná dne 15. února 2021 – Portugalsko v. Komise
      (Věc T-95/21)
      (2021/C 138/63)
      Jednací jazyk: portugalština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Portugalská republika (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: L. Inez Fernandes, P. Barros da Costa, M. J. Marques, L. Borrego a A. M. Soares de Freitas, zmocněnci, ve spolupráci s M. Gorjão-Henriquesem a A. Saavedrou, advokáty)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  nařídil založení dokumentů ze správního řízení, které vedlo k vydání napadeného rozhodnutí, do spisu, jak se požaduje v této žalobě;

                  —

                  zrušil článek 1, jakož i články 4 až 6 rozhodnutí Komise C(2020) 8550 final ze dne 4. prosince 2020, „o režimu podpor SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), který zavedlo Portugalsko ve prospěch svobodného pásma Madeiry (Zona Franca de Madeira; ZFM) – Režim III“, a

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně sedm žalobních důvodů.

                  1)

                  První žalobní důvod, vycházející z nesprávného právního posouzení, neboť sporné opatření má obecnou povahu a není selektivní, takže nepředstavuje veřejnou podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

                  2)

                  Druh žalobní důvod, vycházející z tvrzení, že Komise v každém případě neprokázala splnění kritérií narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu mezi členskými státy.

                  3)

                  Třetí žalobní důvod, vycházející z nesprávného právního posouzení při uplatnění článku 108 SFEU a článků 21 až 23 nařízení (EU) 2015/1589, protože se jedná o existující podpory.

                  4)

                  Čtvrtý žalobní důvod, vycházející z nesprávného právního posouzení v rozhodnutí, neboť Režim III svobodného pásma Madeiry (ZFM) byl prováděn v souladu s rozhodnutími Komise z let 2007 a 2013 a s články 107 a 108 SFEU.

                  5)

                  Pátý žalobní důvod, vycházející z nesprávných skutkových zjištění uvedených v rozhodnutí, resp. z jeho nedostatečného odůvodnění, neboť požadavky daňového režimu a jejich kontrola ze strany vnitrostátních orgánů jsou vhodné pro účely kontroly Režimu III ZFM.

                  6)

                  Šestý žalobní důvod, vycházející z nesprávných skutkových zjištění uvedených v rozhodnutí, resp. z nedostatku odůvodnění, protože Portugalská republika prováděla kontroly ve vztahu k požadavku na vytváření či udržení pracovních míst.

                  7)

                  Sedmý žalobní důvod, vycházející z porušení obecných zásad unijního práva. Žalobkyně namítá konkrétně porušení práva na obhajobu, porušení zásady právní jistoty a zásady řádné správy, jakož i nedostatek odůvodnění.


title: Věc C-586/16 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. března 2021 – Sun Pharmaceutical Industries Ltd, dříve Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Farmaceutické výrobky – Léčivé přípravky proti depresím (citalopram) – Dohody o smírném narovnání patentových sporů uzavřené mezi výrobcem originálních léčivých přípravků, který je držitelem těchto patentů, a výrobci generických léčivých přípravků – Článek 101 SFEU – Potencionální hospodářská soutěž – Omezení z hlediska účelu – Kvalifikace – Výpočet výše pokuty“)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/2

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. března 2021 – Sun Pharmaceutical Industries Ltd, dříve Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd v. Evropská komise
      (Věc C-586/16 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Farmaceutické výrobky - Léčivé přípravky proti depresím (citalopram) - Dohody o smírném narovnání patentových sporů uzavřené mezi výrobcem originálních léčivých přípravků, který je držitelem těchto patentů, a výrobci generických léčivých přípravků - Článek 101 SFEU - Potencionální hospodářská soutěž - Omezení z hlediska účelu - Kvalifikace - Výpočet výše pokuty“)
      (2021/C 206/02)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Sun Pharmaceutical Industries Ltd, dříve Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd (zástupci: R. Vidal, solicitor, B. Kennelly, QC a L. Penny, solicitor)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin a C. Vollrath, zmocněnci, ve spolupráci s B. Raymentem a D. Baileym, barristers, G. Peretzem, QC a S. Kingston, SC)

         Vedlejší účastník podporující žalovanou: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery a D. Robertson, zmocněnci, ve spolupráci s J. Holmesem, QC poté D. Guðmundsdóttir, zmocněnkyně, ve spolupráci J. Holmesem, QC)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Sun Pharmaceutical Industries Ltd a Ranbaxy (UK) Ltd ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 30, 30.1.2017.


title: Věc C-588/16 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. března 2021 – Generics (UK) Ltd v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Farmaceutické výrobky – Trh s léčivými přípravky pro léčbu depresí (citalopram) – Dohody o smírném narovnání patentových sporů uzavřené mezi výrobcem originálních léčivých přípravků, který je držitelem těchto patentů, a výrobci generických léčivých přípravků – Článek 101 SFEU – Potenciální hospodářská soutěž – Omezení z hlediska účelu – Kvalifikace – Výpočet výše pokuty“)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/3

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. března 2021 – Generics (UK) Ltd v. Evropská komise
      (Věc C-588/16 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Farmaceutické výrobky - Trh s léčivými přípravky pro léčbu depresí (citalopram) - Dohody o smírném narovnání patentových sporů uzavřené mezi výrobcem originálních léčivých přípravků, který je držitelem těchto patentů, a výrobci generických léčivých přípravků - Článek 101 SFEU - Potenciální hospodářská soutěž - Omezení z hlediska účelu - Kvalifikace - Výpočet výše pokuty“)
      (2021/C 206/03)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Generics (UK) Ltd (zástupci: I. Vandenborre, advocaat, T. Goetz, Rechtsanwalt, M. M. Brealey, QC)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin a C. Vollrath, zmocněnci, ve spolupráci s B. Raymentem a D. Baileym, barristers, G. Peretzem, QC a S. Kingston, SC)

         Vedlejší účastník podporující žalovanou: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery a D. Robertson, zmocněnci, ve spolupráci s J. Holmsem, QC, poté D. Guðmundsdóttir, zmocněnkyně, ve spolupráci J. Holmsem, QC)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnost Generics (UK) Ltd ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 30, 30.1.2017.


title: Věc C-591/16 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. března 2021 – H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd v. Evropská komise, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) („Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Farmaceutické výrobky – Léčivé přípravky proti depresím (citalopram) – Dohody o smírném narovnání patentových sporů uzavřené mezi výrobcem originálních léčivých přípravků, který je držitelem těchto patentů, a výrobci generických léčivých přípravků – Článek 101 SFEU – Potencionální hospodářská soutěž – Omezení z hlediska účelu – Kvalifikace – Výpočet výše pokuty – Tržby přímo či nepřímo související s protiprávním jednáním“)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/3

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. března 2021 – H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd v. Evropská komise, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA)
      (Věc C-591/16 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Farmaceutické výrobky - Léčivé přípravky proti depresím (citalopram) - Dohody o smírném narovnání patentových sporů uzavřené mezi výrobcem originálních léčivých přípravků, který je držitelem těchto patentů, a výrobci generických léčivých přípravků - Článek 101 SFEU - Potencionální hospodářská soutěž - Omezení z hlediska účelu - Kvalifikace - Výpočet výše pokuty - Tržby přímo či nepřímo související s protiprávním jednáním“)
      (2021/C 206/04)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd (zástupci: původně R. Subiotto, QC a T. Kuhn, Rechtsanwalt, poté R. Subiotto, QC)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin a C. Vollrath, zmocněnci, ve spolupráci s B. Raymentem a D. Baileym, barristers, G. Peretzem, QC a S. Kingston, SC), European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (zástupkyně: F. Carlin, barrister a N. Niejahr, Rechtsanwältin)

         Vedlejší účastník podporující Evropskou komisi: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery a D. Robertson, zmocněnci, ve spolupráci s J. Turnerem, QC, J. Holmesem, QC, M. Demetriou, QC, a T. Sebastianem, barrister, poté D. Guðmundsdóttir, zmocněnkyně, ve spolupráci J. Turnerem, QC, J. Holmesem, QC, M. Demetriou, QC a T. Sebastianem, barrister)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnosti H. Lundbeck A/S a Lundbeck Ltd ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) ponese vlastní náklady řízení.

                  4)

                  Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 30, 30.1.2017.


title: Věc C-601/16 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. března 2021 – Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Farmaceutické výrobky – Trh s léčivými přípravky pro léčbu depresí (citalopram) – Dohody o smírném narovnání patentových sporů uzavřené mezi výrobcem originálních léčivých přípravků, který je držitelem těchto patentů, a výrobci generických léčivých přípravků – Článek 101 SFEU – Potenciální hospodářská soutěž – Omezení z hlediska účelu – Kvalifikace – Výpočet výše pokuty“)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/4

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. března 2021 – Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd v. Evropská komise
      (Věc C-601/16 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Farmaceutické výrobky - Trh s léčivými přípravky pro léčbu depresí (citalopram) - Dohody o smírném narovnání patentových sporů uzavřené mezi výrobcem originálních léčivých přípravků, který je držitelem těchto patentů, a výrobci generických léčivých přípravků - Článek 101 SFEU - Potenciální hospodářská soutěž - Omezení z hlediska účelu - Kvalifikace - Výpočet výše pokuty“)
      (2021/C 206/05)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd (zástupci: C. Firth, S. Kon a C. Humpe, Solicitors)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin a C. Vollrath, zmocněnci, ve spolupráci s B. Raymentem a D. Baileym, barristers, G. Peretzem, QC a S. Kingston, SC)

         Vedlejší účastník podporující Evropskou komisi: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery a D. Robertson, zmocněnci, ve spolupráci s J. Holmsem, QC, poté D. Guðmundsdóttir, zmocněnkyně, ve spolupráci J. Holmsem, QC)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Arrow Group ApS a Arrow Generics Ltd ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 30, 30.1.2017.


title: Věc C-611/16 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. března 2021 – Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, dříve Zoetis Products LLC v. Evropská komise („Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Farmaceutické výrobky – Trh s léčivými přípravky proti depresím (citalopram) – Dohody o smírném narovnání patentových sporů uzavřené mezi výrobcem originálních léčivých přípravků, který je držitelem těchto patentů, a výrobci generických léčivých přípravků – Článek 101 SFEU – Potencionální hospodářská soutěž – Omezení z hlediska účelu – Kvalifikace – Výpočet výše pokuty – Právo na obhajobu – Přiměřená lhůta – Ztráta dokumentů v průběhu času – Obecná povinnost obezřetnosti – Nařízení (ES) č. 1/2003 – Článek 23 odst. 2 druhý pododstavec – Horní hranice pokuty – Zohlednění hospodářského roku předcházejícího roku, v kterém bylo přijato rozhodnutí Evropské komise – Poslední úplný hospodářský rok běžné hospodářské činnosti“)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/5

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. března 2021 – Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, dříve Zoetis Products LLC v. Evropská komise
      (Věc C-611/16 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Farmaceutické výrobky - Trh s léčivými přípravky proti depresím (citalopram) - Dohody o smírném narovnání patentových sporů uzavřené mezi výrobcem originálních léčivých přípravků, který je držitelem těchto patentů, a výrobci generických léčivých přípravků - Článek 101 SFEU - Potencionální hospodářská soutěž - Omezení z hlediska účelu - Kvalifikace - Výpočet výše pokuty - Právo na obhajobu - Přiměřená lhůta - Ztráta dokumentů v průběhu času - Obecná povinnost obezřetnosti - Nařízení (ES) č. 1/2003 - Článek 23 odst. 2 druhý pododstavec - Horní hranice pokuty - Zohlednění hospodářského roku předcházejícího roku, v kterém bylo přijato rozhodnutí Evropské komise - Poslední úplný hospodářský rok běžné hospodářské činnosti“)
      (2021/C 206/06)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, dříve Zoetis Products LLC (zástupce D.W. Hull, Solicitor)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin a C. Vollrath, zmocněnci, ve spolupráci s B. Raymentem a D. Baileym, barristers, G. Peretzem, QC a S. Kingston, SC)

         Vedlejší účastník podporující žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery a D. Robertson, zmocněnci, ve spolupráci s J. Holmesem, QC poté D. Guðmundsdóttir, zmocněnkyně, ve spolupráci J. Holmesem, QC)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Xellia Pharmaceuticals ApS a Alpharma LLC ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 30, 30.1.2017.


title: Věc C-614/16 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. března 2021 – Merck KGaA v. Evropská komise, Generics (UK) Ltd („Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Farmaceutické výrobky – Léčivé přípravky proti depresím (citalopram) – Dohody o smírném narovnání patentových sporů uzavřené mezi výrobcem originálních léčivých přípravků, který je držitelem těchto patentů, a výrobci generických léčivých přípravků – Článek 101 SFEU – Potencionální hospodářská soutěž – Omezení z hlediska účelu – Kvalifikace – Výpočet výše pokuty“)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/5

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. března 2021 – Merck KGaA v. Evropská komise, Generics (UK) Ltd
      (Věc C-614/16 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Farmaceutické výrobky - Léčivé přípravky proti depresím (citalopram) - Dohody o smírném narovnání patentových sporů uzavřené mezi výrobcem originálních léčivých přípravků, který je držitelem těchto patentů, a výrobci generických léčivých přípravků - Článek 101 SFEU - Potencionální hospodářská soutěž - Omezení z hlediska účelu - Kvalifikace - Výpočet výše pokuty“)
      (2021/C 206/07)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Merck KGaA (zástupci: B. Bär-Bouyssière a S. Smith, solicitors, R. Kreisberger, QC a D. Mackersie, barrister)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: T. Vecchi, F. Castilla Contreras, B. Mongin a C. Vollrath, zmocněnci, ve spolupráci s B. Raymentem a D. Baileym, barristers, G. Peretzem, QC a S. Kingston, SC), Generics (UK) Ltd

         Vedlejší účastník podporující žalované: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery a D. Robertson, zmocněnci, ve spolupráci s J. Holmesem, QC poté D. Guðmundsdóttir, zmocněnkyně, ve spolupráci J. Holmesem, QC)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnost Merck KGaA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                  Spojené království Velké Británie a Severního Irska ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 30, 30.1.2017.


title: Věc C-501/18: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. března 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Sofia-grad – Bulharsko) – BT v. Balgarska Narodna Banka („Řízení o předběžné otázce – Systémy pojištění vkladů – Směrnice 94/19/ES – Článek 1 bod 3 podbod i) – Článek 7 odst. 6 – Článek 10 odst. 1 – Pojem ‚nedisponibilní vklad‘ – Zjištění nedisponibility vkladu – Příslušný orgán – Práva vkladatelů na náhradu – Smluvní ujednání odporující směrnici 94/19 – Zásada přednosti unijního práva – Evropský systém dohledu nad finančním trhem – Evropský orgán pro bankovnictví (EBA) – Nařízení (EU) č. 1093/2010 – Článek 1 odst. 2 – Článek 4 bod 2 podbod iii) – Článek 17 odst. 3 – Doporučení EBA vnitrostátnímu bankovnímu orgánu týkající se opatření, která mají být přijata za účelem splnění povinností vyplývajících ze směrnice 94/19 – Právní účinky – Platnost – Reorganizace a likvidace úvěrových institucí – Směrnice 2001/24/ES – Článek 2 sedmá odrážka – Pojem ‚reorganizační opatření‘ – Slučitelnost s čl. 17 odst. 1 a čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie – Odpovědnost členských států v případě porušení unijního práva – Podmínky – Dostatečně závažné porušení unijního práva – Procesní autonomie členských států – Zásada loajální spolupráce – Článek 4 odst. 3 SEU – Zásady rovnocennosti a efektivity“)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/6

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 25. března 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Sofia-grad – Bulharsko) – BT v. Balgarska Narodna Banka
      (Věc C-501/18) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Systémy pojištění vkladů - Směrnice 94/19/ES - Článek 1 bod 3 podbod i) - Článek 7 odst. 6 - Článek 10 odst. 1 - Pojem ‚nedisponibilní vklad‘ - Zjištění nedisponibility vkladu - Příslušný orgán - Práva vkladatelů na náhradu - Smluvní ujednání odporující směrnici 94/19 - Zásada přednosti unijního práva - Evropský systém dohledu nad finančním trhem - Evropský orgán pro bankovnictví (EBA) - Nařízení (EU) č. 1093/2010 - Článek 1 odst. 2 - Článek 4 bod 2 podbod iii) - Článek 17 odst. 3 - Doporučení EBA vnitrostátnímu bankovnímu orgánu týkající se opatření, která mají být přijata za účelem splnění povinností vyplývajících ze směrnice 94/19 - Právní účinky - Platnost - Reorganizace a likvidace úvěrových institucí - Směrnice 2001/24/ES - Článek 2 sedmá odrážka - Pojem ‚reorganizační opatření‘ - Slučitelnost s čl. 17 odst. 1 a čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie - Odpovědnost členských států v případě porušení unijního práva - Podmínky - Dostatečně závažné porušení unijního práva - Procesní autonomie členských států - Zásada loajální spolupráce - Článek 4 odst. 3 SEU - Zásady rovnocennosti a efektivity“)
      (2021/C 206/08)
      Jednací jazyk: bulharština

         Předkládající soud

      Administrativen sad Sofia-grad

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: BT

         Žalovaná: Balgarska Narodna Banka

         Výrok

                  1)

                  Článek 7 odst. 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES ze dne 30. května 1994 o systémech pojištění vkladů, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/14/ES ze dne 11. března 2009, musí být vykládán v tom smyslu, že právo vkladatele na náhradu, s nímž toto ustanovení počítá, se vztahuje pouze na vyplacení nedisponibilních vkladů tohoto vkladatele ze systému pojištění vkladů do výše uvedené v čl. 7 odst. 1a této směrnice, ve znění směrnice 2009/14, poté, co příslušný vnitrostátní orgán v souladu s čl. 1 bodem 3 podbodem i) uvedené směrnice, ve znění směrnice 2009/14, zjistí, že vklady spravované dotčenou úvěrovou institucí jsou nedisponibilní, takže čl. 7 odst. 6 téže směrnice, ve znění směrnice 2009/14, nemůže ve prospěch zmíněného vkladatele založit právo na náhradu újmy, která mu vznikla v důsledku opožděného vyplacení pojištěné částky souhrnu jeho vkladů nebo v důsledku nesprávného dohledu vykonávaného příslušnými vnitrostátními orgány nad úvěrovou institucí, jejíž vklady se staly nedisponibilními.

                  2)

                  Ustanovení čl. 1 bodu 3 podbodu i) ve spojení s čl. 7 odst. 6 a čl. 10 odst. 1 směrnice 94/19, ve znění směrnice 2009/14, musí být vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě nebo smluvnímu ujednání, podle nichž se vklad u úvěrové instituce, jejíž platby byly pozastaveny, stane vymahatelným až poté, co příslušný orgán odejme bankovní licenci udělenou této instituci, a pokud vkladatel výslovně požádal o vyplacení tohoto vkladu. Podle zásady přednosti unijního práva je každý vnitrostátní soud, u něhož byla podána žaloba na náhradu újmy údajně způsobené vyplacením pojištěné částky takového vkladu po uplynutí lhůty stanovené v čl. 10 odst. 1 této směrnice, ve znění směrnice 2009/14, povinen při rozhodování o takové žalobě od této vnitrostátní právní úpravy nebo tohoto smluvního ujednání odhlédnout.

                  3)

                  Článek 17 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/78/ES, ve spojení s bodem 27 odůvodnění tohoto nařízení musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní soud musí zohlednit doporučení Evropského orgánu pro bankovnictví přijaté na základě tohoto ustanovení při řešení sporu, který mu byl předložen, mimo jiné i v rámci řízení o žalobě na určení odpovědnosti členského státu za újmu způsobenou jednotlivci v důsledku neuplatňování či nesprávného nebo nedostatečného uplatňování unijního práva, kvůli kterému bylo zahájeno šetření, jež vedlo k přijetí tohoto doporučení. Jednotlivci poškození porušením unijního práva, které je v takovém doporučení konstatováno, musí mít možnost – i když jim toto doporučení není určeno – dovolávat se jej na podporu návrhu znějícího na určení odpovědnosti dotyčného členského státu za uvedené porušení unijního práva před příslušnými vnitrostátními soudy.
                  Doporučení Evropského orgánu pro bankovnictví EBA/REC/2014/02 ze dne 17. října 2014 Balgarské Narodné Bance (Bulharská národní banka) a Fondu za garantirane na vlogovete v bankite (Fond pro zajištění bankovních vkladů) o opatřeních nezbytných pro splnění povinností vyplývajících ze směrnice 94/19/ES je v rozsahu, ve kterém v něm bylo rozhodnutí Balgarské Narodné Banky (Bulharská národní banka) podrobit Korporativnou targovskou banku AD zvláštnímu dohledu a pozastavit její závazky považováno za konstatování nedisponibility vkladů ve smyslu čl. 1 bodu 3 podbodu i) směrnice 94/19, ve znění směrnice 2009/14, neplatné.

                  4)

                  Článek 2 sedmá odrážka směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES ze dne 4. dubna 2001 o reorganizaci a likvidaci úvěrových institucí ve spojení s čl. 17 odst. 1 a čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že opatření spočívající v pozastavení plateb uplatněné národní centrální bankou na úvěrovou instituci coby reorganizační opatření, jehož účelem je uchovat nebo obnovit zdravou finanční situaci této instituce, představuje neopodstatněný a nepřiměřený zásah do výkonu práva majitelů vkladů u uvedené instituce na vlastnictví, pokud nerespektuje podstatu tohoto práva a s přihlédnutím k bezprostřednímu riziku finančních ztrát, kterému by byli vystaveni vkladatelé v případě úpadku této instituce, by mohlo být stejných výsledků dosaženo prostřednictvím jiných méně omezujících opatření, což musí ověřit předkládající soud.

                  5)

                  Unijní právo, zejména zásada odpovědnosti členských států za újmu způsobenou jednotlivcům v důsledku porušení unijního práva, jakož i zásady rovnocennosti a efektivity, musí být vykládáno v tom smyslu, že:

                              —

                              nebrání vnitrostátní právní úpravě, která podmiňuje právo jednotlivců na náhradu újmy vzniklé v důsledku porušení unijního práva předchozím zrušením správního aktu nebo opomenutí, které vedly ke vzniku újmy, pokud toto zrušení – i když je požadováno pro podobné návrhy vycházející z porušení vnitrostátního práva – není prakticky vyloučeno nebo velmi omezeno;

                              —

                              brání vnitrostátní právní úpravě, která váže právo jednotlivců na náhradu újmy vzniklé v důsledku porušení unijního práva na podmínku vycházející z úmyslné povahy újmy způsobené dotčeným vnitrostátním orgánem;

                              —

                              nebrání vnitrostátní právní úpravě, která podmiňuje právo jednotlivců na náhradu újmy vzniklé v důsledku porušení unijního práva povinností předložit důkaz o tom, že v okamžiku podání žaloby existuje skutečná a určitá újma, a to za předpokladu, že tato podmínka není méně příznivá než podmínky platné pro podobné návrhy vycházející z porušení vnitrostátního práva a není upravena tak, aby s ohledem na konkrétní okolnosti jednotlivých případů znemožňovala nebo nadměrně ztěžovala výkon takového práva.

                  6)

                  Zásady rovnocennosti a efektivity musí být vykládány v tom smyslu, že soud rozhodující o žalobě na náhradu újmy, která je formálně založena na ustanovení vnitrostátního práva upravujícím odpovědnost státu za újmu vzniklou v důsledku správní činnosti, ale na jejíž podporu jsou uplatňovány důvody vycházející z porušení unijního práva v důsledku takové činnosti, nemusí na základě uvedených zásad kvalifikovat tuto žalobu z úřední povinnosti jako žalobu vycházející z čl. 4 odst. 3 SEU, pokud použitelná ustanovení vnitrostátního práva tomuto soudu nebrání, aby posoudil důvody uplatněné na podporu této žaloby, které vychází z porušení unijního práva.

         (1)  Úř. věst. C 364, 8.10.2018.


title: Věc C-152/19 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. března 2021 – Deutsche Telekom AG v. Evropská komise, Slovanet, a.s. („Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Článek 102 SFEU – Zneužití dominantního postavení – Slovenský trh služeb širokopásmového připojení k internetu – Právní povinnost operátorů s významnou tržní silou zpřístupnit účastnické vedení – Podmínky stanovené historicky zavedeným operátorem pro zpřístupnění účastnického vedení dalším operátorům – Nezbytnost přístupu – Přičitatelnost jednání dceřiné společnosti mateřské společnosti – Právo na obhajobu“)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/8

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. března 2021 – Deutsche Telekom AG v. Evropská komise, Slovanet, a.s.
      (Věc C-152/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Článek 102 SFEU - Zneužití dominantního postavení - Slovenský trh služeb širokopásmového připojení k internetu - Právní povinnost operátorů s významnou tržní silou zpřístupnit účastnické vedení - Podmínky stanovené historicky zavedeným operátorem pro zpřístupnění účastnického vedení dalším operátorům - Nezbytnost přístupu - Přičitatelnost jednání dceřiné společnosti mateřské společnosti - Právo na obhajobu“)
      (2021/C 206/09)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Deutsche Telekom AG (zástupci: D. Schroeder a K. Apel, Rechtsanwälte)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: M. Kellerbauer, M. Farley, L. Malferrari, C. Vollrath a L. Wildpanner, zmocněnci), Slovanet, a.s. (zástupce: P. Tisaj, advokát)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Deutsche Telekom AG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 164, 13.5.2019.


title: Věc C-165/19 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. března 2021 – Slovak Telekom, a.s. v. Evropská komise, Slovanet, a.s. („Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Článek 102 SFEU – Zneužití dominantního postavení – Slovenský trh služeb širokopásmového připojení k internetu – Právní povinnost operátorů s významnou tržní silou zpřístupnit účastnické vedení – Podmínky stanovené historicky zavedeným operátorem pro zpřístupnění účastnického vedení dalším operátorům – Nezbytnost přístupu – Stlačování marží – Náklady – Přinejmenším stejně výkonný soutěžitel jako dominantní podnik – Právo na obhajobu“)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/9

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. března 2021 – Slovak Telekom, a.s. v. Evropská komise, Slovanet, a.s.
      (Věc C-165/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Článek 102 SFEU - Zneužití dominantního postavení - Slovenský trh služeb širokopásmového připojení k internetu - Právní povinnost operátorů s významnou tržní silou zpřístupnit účastnické vedení - Podmínky stanovené historicky zavedeným operátorem pro zpřístupnění účastnického vedení dalším operátorům - Nezbytnost přístupu - Stlačování marží - Náklady - Přinejmenším stejně výkonný soutěžitel jako dominantní podnik - Právo na obhajobu“)
      (2021/C 206/10)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Slovak Telekom, a.s. (zástupci: D. Geradin, advokát, R. O'Donoghue, QC)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: M. Farley, M. Kellerbauer, L. Malferrari, C. Vollrath a L. Wildpanner, zmocněnci), Slovanet, a.s. (zástupce: P. Tisaj, advokát)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Slovak Telekom a.s. ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 148, 29.4.2019.


title: Věc C-307/19: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. března 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Visoki trgovački sud Republike Hrvatske – Chorvatsko) – Obala i lučice d.o.o. v. NLB Leasing d.o.o. („Řízení o předběžné otázce – Rozhodné právo – Nařízení (ES) č. 864/2007 a nařízení (ES) č. 593/2008 – Časová působnost – Nedostatek pravomoci Soudního dvora – Článek 94 jednacího řádu Soudního dvora – Soudní spolupráce v občanských věcech – Nařízení (EU) č. 1215/2012 – Článek 1 odst. 1 – Věcná působnost – Pojem ‚občanské a obchodní věci‘ – Článek 7 bod 1 – Pojem ‚smlouva nebo nároky ze smlouvy‘ a ‚poskytování služeb‘ – Článek 24 bod 1 – Pojem ‚nájem nemovitostí‘ – Nařízení (ES) č. 1393/2007 – Doručování soudních a mimosoudních písemností – Notáři jednající v rámci exekučních řízení – Řízení o uhrazení denního lístku za parkování vozidla na parkovacím stání nacházejícím se na veřejné komunikaci“)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/9

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. března 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Visoki trgovački sud Republike Hrvatske – Chorvatsko) – Obala i lučice d.o.o. v. NLB Leasing d.o.o.
      (Věc C-307/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Rozhodné právo - Nařízení (ES) č. 864/2007 a nařízení (ES) č. 593/2008 - Časová působnost - Nedostatek pravomoci Soudního dvora - Článek 94 jednacího řádu Soudního dvora - Soudní spolupráce v občanských věcech - Nařízení (EU) č. 1215/2012 - Článek 1 odst. 1 - Věcná působnost - Pojem ‚občanské a obchodní věci‘ - Článek 7 bod 1 - Pojem ‚smlouva nebo nároky ze smlouvy‘ a ‚poskytování služeb‘ - Článek 24 bod 1 - Pojem ‚nájem nemovitostí‘ - Nařízení (ES) č. 1393/2007 - Doručování soudních a mimosoudních písemností - Notáři jednající v rámci exekučních řízení - Řízení o uhrazení denního lístku za parkování vozidla na parkovacím stání nacházejícím se na veřejné komunikaci“)
      (2021/C 206/11)
      Jednací jazyk: chorvatština

         Předkládající soud

      Visoki trgovački sud Republike Hrvatske

         Účastnice původního řízení

         Navrhovatelka: Obala i lučice d.o.o.

         Odpůrkyně: NLB Leasing d.o.o.

         Výrok

                  1)

                  Článek 1 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že návrh na uhrazení ceny denního lístku za parkování na vymezeném parkovacím stání nacházejícím se na veřejné komunikaci, podaný společností, která byla územním samosprávným celkem pověřena správou takových parkovacích stání, spadá pod pojem „občanské a obchodní věci“ ve smyslu tohoto ustanovení.

                  2)

                  Článek 24 bod 1 nařízení č. 1215/2012 musí být vykládán v tom smyslu, že návrh na uhrazení ceny denního lístku za parkování na vymezeném parkovacím stání nacházejícím se na veřejné komunikaci nespadá pod pojem „nájem nemovitostí“ ve smyslu tohoto ustanovení.

                  3)

                  Článek 7 bod 1 nařízení č. 1215/2012 musí být vykládán v tom smyslu, že zaprvé návrh na uhrazení poplatku na základě smlouvy, jejímž předmětem je parkování na některém z vymezených parkovacích stání nacházejících se na veřejné komunikaci, spravovaných a provozovaných společností za tím účelem zmocněnou, spadá pod pojem „smlouva nebo nároky ze smlouvy“ ve smyslu tohoto ustanovení a zadruhé že tato smlouva je smlouvou o poskytování služeb ve smyslu čl. 7 bodu 1 písm. b) druhé odrážky tohoto nařízení.

         (1)  Úř. věst. C 263, 5.8.2019.


title: Spojené věci C-517/19 a C-518/19 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. března 2021 – Maria Alvarez y Bejarano a další v. Evropská komise, Rada Evropské unie, Evropský parlament („Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Služební řád úředníků Evropské unie – Reforma služebního řádu – Nařízení (EU, Euratom) č. 1023/2013 – Nová ustanovení týkající se každoroční náhrady cestovních výdajů a doby na cestu – Vazba na postavení osoby pracující či pobývající v zahraničí – Námitka protiprávnosti – Zásada rovného zacházení a zásada proporcionality – Míra soudního přezkumu“)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/10

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 25. března 2021 – Maria Alvarez y Bejarano a další v. Evropská komise, Rada Evropské unie, Evropský parlament
      (Spojené věci C-517/19 a C-518/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Služební řád úředníků Evropské unie - Reforma služebního řádu - Nařízení (EU, Euratom) č. 1023/2013 - Nová ustanovení týkající se každoroční náhrady cestovních výdajů a doby na cestu - Vazba na postavení osoby pracující či pobývající v zahraničí - Námitka protiprávnosti - Zásada rovného zacházení a zásada proporcionality - Míra soudního přezkumu“)
      (2021/C 206/12)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Bejarano, María Álvarez y Bejarano, Ana-Maria Enescu, Lucian Micu, Angelica Livia Salanta, Svetla Shulga, Soldimar Urena de Poznanski, Angela Vakalis, Luz Anamaria Chu, Marli Bertolete, María Castro Capcha, Hassan Orfe El, Evelyne Vandevoorde (C 517/19 P), Jakov Ardalic, Liliana Bicanova, Monica Brunetto, Claudia Istoc, Sylvie Jamet, Despina Kanellou, Christian Stouraitis, Abdelhamid Azbair, Abdel Bouzanih, Bob Kitenge Ya Musenga, El Miloud Sadiki, Cam Tran Thi (C 518/19 P) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

         Další účastníci řízení: Evropská komise (C-517/19 P) (zástupci: G. Gattinara a B. Mongin, zmocněnci), Rada Evropské unie (C-518/19 P) (zástupci: M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci), Evropský parlament (C-517/19 a C-518/19) (zástupkyně: C. González Argüelles a E. Taneva, zmocněnkyně)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravné prostředky ve věcech C-517/19 P a C-518/19 P se zamítají.

                  2)

                  Maria Alvarez y Bejarano, Ana- Maria Enescu, Angelica Livia Salanta, Svetla Shulga, Soldimar Urena de Poznanski, Angela Vakalis, Luz Anamaria Chu, Marli Bertolete, Maria Castro Capcha a Evelyne Vandevoorde, jakož i Lucian Micu a Hassan Orfe El ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v řízení o kasačním opravném prostředku ve věci C-517/19 P.

                  3)

                  Jakov Ardalic, Christian Stouraitis, Abdelhamid Azbair, Abdel Bouzanih, Bob Kitenge Ya Musenga, El Miloud Sadiki a Cam Tran Thi, jakož i Liliana Bicanova, Monica Brunetto, Claudia Istoc, Sylvie Jamet a Despina Kanellou ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie v řízení o kasačním opravném prostředku ve věci C-518/19 P.

                  4)

                  Rada Evropské unie ponese vlastní náklady vynaložené v řízení o kasačním opravném prostředku ve věci C-517/19 P.

                  5)

                  Evropský parlament ponese vlastní náklady vynaložené v řízení o kasačních opravných prostředcích ve věcech C-517/19 P a C-518/19 P.

         (1)  Úř. věst. C 357, 21.10.2019.


title: Věc C-565/19 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 25. března 2021 – Armando Carvalho a další v. Evropský parlament a Rada Evropské unie („Kasační opravný prostředek – Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody – Životní prostředí – Klimaticko-energetický balíček 2030 – Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU – Nedostatek osobního dotčení“)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/11

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 25. března 2021 – Armando Carvalho a další v. Evropský parlament a Rada Evropské unie
      (Věc C-565/19 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody - Životní prostředí - Klimaticko-energetický balíček 2030 - Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU - Nedostatek osobního dotčení“)
      (2021/C 206/13)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Armando Carvalho, Diogo Carvalho, Ildebrando Conceição, Alfredo Sendim, Joaquim Caxeiro, Renaud Feschet, Guylaine Feschet, Gabriel Feschet, Maurice Feschet, Geneviève Gassin, Roba Waku Guya, Fadhe Hussein Tache, Sado Guyo, Issa Guyo, Jibril Guyo, Adanoor Guyo, Mohammed Guyo, Petru Vlad, Ana Tricu, Petru Arin Vlad, Maria Ioana Vlad, Andrei Nicolae Vlad, Giorgio Davide Elter, Sara Burland, Soulail Elter, Alice Elter, Rosa Elter, Maria Elter, Maike Recktenwald, Michael Recktenwald, Lueke Recktenwald, Petero Qaloibau, Melania Cironiceva, Katarina Dimoto, Petero Jnr Qaloibau, Elisabeta Tokalau, Sáminuorra (zástupci: G. Winter, Professor, H. Leith, Barrister, R. Verheyen, Rechtsanwältin)

         Další účastníci řízení: Evropský parlament (zástupci: M. Peternel, C. Ionescu Dima a A. Tamás, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupci: M. Moore a K. Michoel, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující Evropský parlament a Radu Evropské unie: Evropská komise (zástupci: A. C. Becker a J.-F. Brakeland, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Armando Carvalho a 36 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze tohoto rozsudku, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem a Radou Evropské unie.

                  3)

                  Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 372, 4.11.2019.


title: Věc C-856/19: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 25. března 2021 – Evropská komise v. Maďarsko („Nesplnění povinnosti státem – Článek 258 SFEU – Směrnice 2011/64/EU – Článek 10 odst. 2 a 3 – Spotřební daně z tabákových výrobků – Sazba celkové spotřební daně z cigaret nižší než stanovená minimální sazba – Vnitřní obtíže – Nebezpečí vážného narušení veřejného pořádku – Povinnost loajální spolupráce“)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/12

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 25. března 2021 – Evropská komise v. Maďarsko
      (Věc C-856/19) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Článek 258 SFEU - Směrnice 2011/64/EU - Článek 10 odst. 2 a 3 - Spotřební daně z tabákových výrobků - Sazba celkové spotřební daně z cigaret nižší než stanovená minimální sazba - Vnitřní obtíže - Nebezpečí vážného narušení veřejného pořádku - Povinnost loajální spolupráce“)
      (2021/C 206/14)
      Jednací jazyk: maďarština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Perrin a A. Sipos, zmocněnci)

         Žalovaný: Maďarsko (zástupci: M. Z. Fehér a G. Koós, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Maďarsko tím, že uplatňovalo na cigarety celkovou spotřební daň nižší než 60 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny cigaret propuštěných ke spotřebě a tím, že vybíralo spotřební daň nižší než 115 eur z 1 000 cigaret, a to po uplynutí přechodného období, které skončilo dne 31. prosince 2017, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 10 odst. 2 a 3 směrnice Rady 2011/64/EU o struktuře a sazbách spotřební daně z tabákových výrobků.

                  2)

                  Maďarsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 19, 20.1.2020.


title: Věc C-907/19: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. března 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Q-GmbH v. Finanzamt Z („Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2006/112/ES – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Osvobození – Článek 135 odst. 1 písm. a) – Pojišťovací činnosti a související služby poskytované pojišťovacími makléři a agenty – Plnění poskytované pojistiteli, složené z dílčích služeb – Kvalifikace jediného plnění“)

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/12

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 25. března 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Q-GmbH v. Finanzamt Z
      (Věc C-907/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2006/112/ES - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Osvobození - Článek 135 odst. 1 písm. a) - Pojišťovací činnosti a související služby poskytované pojišťovacími makléři a agenty - Plnění poskytované pojistiteli, složené z dílčích služeb - Kvalifikace jediného plnění“)
      (2021/C 206/15)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesfinanzhof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Q-GmbH

         Žalovaný: Finanzamt Z

         Výrok

      Článek 135 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že osvobození od daně z přidané hodnoty (DPH), které stanoví, se nevztahuje na plnění uskutečněná osobou povinnou k dani, která zahrnují poskytnutí pojistného produktu pojišťovně a doplňkově i uzavírání smluv na tento produkt na účet této společnosti, jakož i správu těchto smluv, pokud by tyto služby předkládající soud kvalifikoval z hlediska DPH jako jediné plnění.

         (1)  Úř. věst. C 87, 16.3.2020.


title: Věc C-87/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) dne 11. února 2021 – NSV, NM v. BT

text:
               31.5.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 206/13

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) dne 11. února 2021 – NSV, NM v. BT
      (Věc C-87/21)
      (2021/C 206/16)
      Jednací jazyk: rumunština

         Předkládající soud

      Curtea de Apel Cluj

         Účastníci původního řízení

         Odvolatelé: NSV, NM

         Odpůrkyně: BT

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být čl. 1 odst. 2, článek 5 [a] čl. 4 odst. 1 směrnice 93/13/EHS (1) vykládány v tom smyslu, že z přezkumu není vyloučeno ujednání týkající se kurzového rizika, které do úplatné smlouvy, založené na mocenském vztahu, přebírá zásadu vyjádřenou doplňkovým pravidlem použitelným na bezúplatnou smlouvu, jehož cílem je dát smluvním stranám rovnocenné postavení a které nebylo zákonodárcem posouzeno za účelem stanovení přiměřené rovnováhy mezi zájmy poskytovatele a spotřebitele, pokud bylo toto převzetí učiněno poskytovatelem bez toho, aniž by spotřebiteli poskytl v předsmluvní fázi informace, poradenství a upozornění týkající se zvláštností bankovního produktu z hlediska charakteristik měny úvěru, tak aby spotřebitel mohl pochopit ekonomické důsledky přijatého závazku?

                  2)

                  Musí být směrnice 93/13/EHS vykládána v tom smyslu, že toto vyloučení není odůvodněné v případě, že existují skutečnosti nasvědčující tomu, že poskytovatel vložil ujednání, aniž byl v dobré víře, s vědomím, že použití zásady vyjádřené doplňkovým pravidlem může založit významnou nerovnováhu mezi právy a povinnostmi stran na úkor spotřebitele?

         (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. 1993, L 95, s. 29).