title: Věc T-396/05: Žaloba podaná dne  2. listopadu 2005  – ARCHI.M.E.D. – E.S v. Komise

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/20

         Žaloba podaná dne 2. listopadu 2005 – ARCHI.M.E.D. – E.S v. Komise
   (Věc T-396/05)
   (2006/C 74/40)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Architecture, Microclimat, Energies Douces – Europe et Sud SARL (ARCHI.M.E.D.-E.S) (Ganges, Francie) (zástupci: P.-P. van Gehuchten, J. Sambon, P. Reyniers, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise o započítání obsažené v dopise ze dne 5. října 2005, doručené žalobkyni dne 10. října 2005,

               —

               zrušit rozhodnutí o vymáhání obsažené v dopisech ze dne 30. srpna 2005 a dluhopis ze dne 23. srpna 2005 č. 3240705638, doručené žalobkyni dne 2. září 2005,

               —

               uložit Komisi náhradu všech nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně je stranou smlouvy BU 209-95 uzavřené s Komisí po výběrovém řízení vyhlášeném v rámci zvláštního programu výzkumu a technologického vývoje v oblasti nejaderné energie (1), týkajícího se realizace projektu obnovy budovy v Lyonu za použití metod sluneční a bioklimatické architektury. Žalobkyně poté, co splnila své smluvní povinnosti, předala Komisi dne 12. prosince 2001 závěrečnou zprávu o projektu. Komise tuto zprávu nepřijala a dne 5. července 2002 ji zaslala rozhodnutí o vymáhání vyplacených záloh, když odmítla přijmout některé náklady uvedené žalobkyní v uvedené zprávě. Výměna korespondence mezi stranami, uskutečněná setkání ani zásah prostředníka nemohly vyústit ve smírné vyřízení sporu.
   Doporučeným dopisem ze dne 30. srpna 2005 Komise zaslala žalobkyni konečné rozhodnutí o vymáhání, kterému předcházel dluhopis ze dne 23. srpna 2005. Jiným doporučeným dopisem ze dne 5. října 2005 jí Komise rovněž zaslala rozhodnutí, ve kterém uplatňuje započítání jejich vzájemných pohledávek: jednak pohledávek Komise vůči žalobkyni v rámci dotčené smlouvy, a jednak pohledávek žalobkyně vůči Komisi, které má v rámci jiné smlouvy. Jedná se o napadená rozhodnutí.
   Žalobkyně zpochybňuje rozhodnutí, když uplatňuje dva hlavní žalobní důvody.
   Nejprve uplatňuje, že napadenými rozhodnutími Komise porušuje mimosoudní podmínky započítání vzájemných pohledávek. Žalobkyně tvrdí, že takové započítání není možné, neboť se pohledávky řídí dvěma odlišnými právními řády. Podle žalobkyně totiž pohledávky, které má vůči Komisi, vycházejí z práva Společenství, zatímco pohledávky, které má Komise vůči žalobkyni, jsou upraveny francouzským právem. Navíc uplatňuje, že Komise nemá právní základ, který by jí umožnil provedení započtení, které uplatňuje vůči žalobkyni, přičemž dotyčné pohledávky ještě nejsou určité, o čemž svědčí četná zpochybnění ze strany samotné žalobkyně a řízení u prostředníka, které do současné doby nebylo úspěšné.
   Svým druhým žalobním důvodem žalobkyně tvrdí, že rozhodnutí o vymáhání musí být zrušeno v důsledku neexistence odůvodnění. Tvrdí, že Komise nikdy neposkytla dostatečná vysvětlení, zvláště s ohledem na argumenty vznesené žalobkyní ohledně způsobu, kterým stanovila výši své pohledávky.

      (1)  Program zavedený rozhodnutím Rady 94/806/ES ze dne 23. listopadu 1994, Úř. věst. L 334, 22. prosince 1994, s. 87.


title: Věc T-515/13: Žaloba podaná dne 25. září 2013 — Španělsko v. Komise

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/29

         Žaloba podaná dne 25. září 2013 — Španělsko v. Komise
   (Věc T-515/13)
   2013/C 336/62
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: N. Díaz Abad, Abogado del Estado)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí a

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Podaná žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise C(2013) 4426 final ze dne 17. července 2013, týkajícímu se daňového režimu určitých dohod o finančním leasingu, známého též pod názvem „španělský systém zdanění leasingu“ [státní podpora SA.21233 C/2011(ex NN/2011, ex CP 137/2006)]. Podle tohoto rozhodnutí jsou opatření vyplývající z čl. 115 odst. 11 přepracovaného znění zákona o dani z příjmů právnických osob (předčasné odepisování pronajatého majetku), z uplatnění režimu zdanění tonáže na podniky, lodě nebo činnosti, které nelze subvencovat, a z čl. 50 odst. 3 nařízení o dani z příjmů právnických osob, státní podporou hospodářským zájmovým sdružením neslučitelnou s vnitřním trhem.
   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení článku 107 SFEU spočívajícího v tom, že opatření posuzovaná v napadeném rozhodnutí nesplňují žádný z požadavků nezbytných k tomu, aby mohla být považována za státní podpory, jelikož ve zvýhodnění přístupném všem potenciálním investorům ze všech hospodářských odvětví neexistuje žádný prvek selektivity a není stanovena ani žádná předběžná podmínka; nedochází ani k narušení či k hrozícímu narušení hospodářské soutěže, neboť zvýhodnění přístupné komukoli bez rozdílu (a dokonce i bez diskriminace na základě státní příslušnosti) nelze považovat za zvýhodňování či potenciální zvýhodňování soutěžního postavení určitých odvětví nebo podniků na úkor jejich konkurentů, jelikož přihlásit se do některého z útvarů výše zmíněného španělského systému zdanění leasingu a využívat výhod, které onen systém poskytoval, mohl kterýkoli investor. V důsledku toho není dotčen ani obchod mezi členskými státy, protože podílníci (respektive akcionáři) subjektu nevyvíjejí na trhu žádnou činnost.

               2)

               Druhý žalobní důvod, uváděný subsidiárně, vychází z porušení zásady rovného zacházení, zásady legitimního očekávání a zásady právní jistoty spočívajícího v tom, že podle článku 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES, není namístě vyžadovat navrácení podpor.


title: Věc C-312/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesarbeitsgericht Hamm (Německo) dne 29. května 2017 – Surjit Singh Bedi v. Spolková republika Německo, Spolková republika Německo jménem Spojeného království Velké Británie a Severního Irska v rámci tzv. Prozessstandschaft

text:
               18.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 309/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesarbeitsgericht Hamm (Německo) dne 29. května 2017 – Surjit Singh Bedi v. Spolková republika Německo, Spolková republika Německo jménem Spojeného království Velké Británie a Severního Irska v rámci tzv. Prozessstandschaft
   (Věc C-312/17)
   (2017/C 309/28)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landesarbeitsgericht Hamm

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Surjit Singh Bedi

      Žalovaná: Spolková republika Německo, Spolková republika Německo jménem Spojeného království Velké Británie a Severního Irska v rámci tzv. Prozessstandschaft [oprávnění vést vlastním jménem řízení k uplatnění práva jiné osoby]

      Předběžná otázka

   Je čl. 2 odst. 2 směrnice 2000/78/ES (1), kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, nutno vykládat v tom smyslu, že brání právní úpravě v kolektivní smlouvě, která stanoví, že pobírání dočasné podpory, jež byla přiznána s cílem zajistit přiměřené živobytí pracovníkům, kteří ztratili své pracovní místo, na základě základní odměny stanovené kolektivní smlouvou do okamžiku nabytí hospodářského zajištění vznikem nároku na důchod ze zákonného důchodového pojištění, končí vznikem oprávnění k pobírání předčasného starobního důchodu, a při jejímž použití se vychází z možnosti získání předčasného starobního důchodu z důvodu postižení?

      (1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79


title: Věc T-279/14: Usnesení Tribunálu ze dne 14. dubna 2015 – Sabic Polyolefine v. Komise

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/31

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. dubna 2015 – Sabic Polyolefine v. Komise
   (Věc T-279/14) (1)

   (2015/C 190/35)
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda třetího senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 223, 14.7.2014.


title: Věc C-235/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 29. června 2009 — DHL Express France SAS v. Chronopost SA

text:
               29.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/27

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 29. června 2009 — DHL Express France SAS v. Chronopost SA
   (Věc C-235/09)
   2009/C 205/46
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastnice původního řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): DHL Express France SAS

      Odpůrkyně: Chronopost SA

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 98 nařízení ES č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 (1) vykládán v tom smyslu, že zákaz vydaný soudem pro ochranné známky Společenství platí na celém území Společenství?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku, je soud oprávněn rozšířit tento konkrétní zákaz na území jiných států, v nichž došlo k jednání, které představuje porušení práv z ochranné známky, nebo v nichž hrozilo spáchání takového jednání?

               3)

               Uplatnila by se v některém z uvedených případů donucovací opatření, která soud na základě vnitrostátních právních předpisů připojil ke svému zákazu, na území členských států, v nichž by tento zákaz byl účinný?

               4)

               Pokud nikoli, může soud nařídit donucovací opatření, jež bude podobné nebo které bude odlišné od opatření, které přijímá podle svého vnitrostátního práva, a to na základě práva států, v nichž by tento zákaz byl účinný?

      (1)  Nařízení Rady (ES) Č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-460/14: Žaloba podaná dne 18. června 2014 – AETMD v. Rada

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/43

         Žaloba podaná dne 18. června 2014 – AETMD v. Rada
   (Věc T-460/14)
   2014/C 303/51
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) (Paříž, Francie) (zástupci: A. Willems, S. De Knop a J. Charles, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) č. 307/2014, kterým se mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 875/2013, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové pocházejících z Thajska, na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009;

               —

               uložil Radě, aby opravila prováděcí nařízení Rady (EU) č. 875/2013 s ohledem na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 307/2004;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že se orgány dopustily zjevně nesprávného posouzení a porušily čl. 2 odst. 3 a 4 nařízení Rady č. 1225/2009 (1), když správně neposoudily, zda byl prodej River Kwai International Food Industry na domácím trhu prodejem v běžném obchodním styku a zda tedy mohl tento prodej na domácím trhu sloužit jako základ pro výpočet běžné hodnoty River Kwai International Food Industry.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že orgány porušily čl. 2 odst. 10 nařízení Rady č. 1225/2009, když spravedlivě neporovnaly vývozní cenu River Kwai International Food Industry a běžné hodnoty.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že orgány porušily čl. 11 odst. 3 nařízení Rady č. 1225/2009, když správně neposoudily údajnou změnu v dumpingovém rozpětí River Kwai International Food Industry a neposoudily správně trvalost takové údajné změny.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že orgány porušily čl. 19 odst. 2 a čl. 20 odst. 2 nařízení Rady č. 1225/2009, když žalobkyni neposkytnuly smysluplné shrnutí důkazů, na jejichž základě hodlaly upravit dumpingové rozpětí River Kwai International Food Industry, a když žalobkyni neseznámily s důvody, na jejichž základě hodlaly upravit antidumpingové clo pro River Kwai International Food Industry.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 51).


title: Věc T-524/11: Žaloba podaná dne 30. září 2011 — Volvo Trademark v. OHIM — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL)

text:
               3.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/25

         Žaloba podaná dne 30. září 2011 — Volvo Trademark v. OHIM — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL)
   (Věc T-524/11)
   2011/C 355/45
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Švédsko) (zástupce: M. Treis, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd (Xuanhua, Čína)

      Návrhová žádání

               —

               Zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 19. července 2011 ve věci R 1870/2010-1;

               —

               zamítnout přihlášku ochranné známky Společenství č. 5029731; a

               —

               uložit další účastnici řízení náhradu nákladů řízení vynaložené žalobkyní v tomto řízení, v řízení před odvolacím senátem a v řízení před námitkovým oddělením.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „LOVOL“ pro výrobky zařazené do tříd 7 a 12 — Přihláška ochranné známky Společenství č. 5029731

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: zápis slovní ochranné známky Společenství „VOLVO“ č. 2361087 pro výrobky a služby zařazené do tříd 1-9, 11-12, 14, 16-18, 20-22, 24-28 a 33-42; zápis obrazové ochranné známky Společenství „VOLVO“ č. 4804522 pro výrobky a služby zařazené do tříd 1-4, 6, 7, 9, 11-12, 14, 16, 18, 25, 28, 35-39 a 41; zápis obrazové ochranné známky Spojeného království „VOLVO“ č. 747361 pro výrobky zařazené do třídy 12; zápis slovní ochranné známky Spojeného království „VOLVO“ č. 747362 pro výrobky zařazené do třídy 12; zápis slovní ochranné známky Spojeného království „VOLVO“ č. 1051579 pro výrobky zařazené do třídy 7; zápis obrazové ochranné známky Spojeného království „VOLVO“ č. 1408143 pro výrobky zařazené do třídy 7

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009, jelikož odvolací senát nepřihlédl ke všem relevantním faktorům, když srovnával ochranné známky, a z tohoto důvodu došel k nesprávnému závěru, že ochranné známky si nejsou podobné. Porušení právního pravidla týkajícího se použití nařízení a konkrétně zásad stanovených Soudním dvorem Evropské unie ve věcech C-361/04 P, Ruiz-Picasso a další v. OHIM ze dne 12. ledna 2006, Sb. rozh. s. I-643 a C-252/07, Intel Corporation, Sb. rozh. s. I-8823 tím, že je uplatnil velmi formalisticky a tudíž nepřezkoumal podstatu námitek podle čl. 8 odst. 5 nařízení Rady č. 207/2009.


title: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 21. září 2004 ve věci T- 310/03 R, Kreuzer Medien GmbH proti Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie (Předběžné opatření — Návrh na odklad provádění — Přípustnost návrhu podaného vedlejším účastníkem)

text:
               4.12.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 300/40

      USNESENÍ PŘEDSEDY SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 21. září 2004
   ve věci T- 310/03 R, Kreuzer Medien GmbH proti Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie
   (Předběžné opatření - Návrh na odklad provádění - Přípustnost návrhu podaného vedlejším účastníkem)
   (2004/C 300/80)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-310/03 R, Kreuzer Medien GmbH, se sídlem v Lipsku (Německo), zastoupená M. Lenzem, advokátem, podporovaná Falstaff Verlags GmbH, se sídlem v Klosterneuburgu (Rakousko), zastoupenou W.-G. Schärfem, advokátem, proti Evropskému parlamentu (zmocněnci: E. Waldherr a U. Rösslein, s adresou pro účely doručování v Lucemburku) a Radě Evropské unie (zmocněnkyně: E. Karlsson), podporovaným Komisí Evropských společenství (zmocněnci: M.-J. Jonczy, L. Pignataro-Nolin a F. Hoffmeister, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), Španělským královstvím (zmocněnkyně: L. Fraguas Gadea, s adresou pro účely doručování v Lucemburku) a Finskou republikou (zmocněnci: A. Guimaraes-Purokoski a T. Pynnä, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh předložený Falstaff Verlags GmbH na základě článku 243 ES, směřující k odkladu provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/33/ES ze dne 26. května 2003 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se reklamy na tabákové výrobky a sponzorství souvisejícího s tabákovými výrobky (Úř. věst. L 152, s. 16), předseda Soudu vydal dne 21. září 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc F-100/10: Žaloba podaná dne 8. října 2010 — AM v. Parlament

text:
               19.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/37

         Žaloba podaná dne 8. října 2010 — AM v. Parlament
   (Věc F-100/10)
   2011/C 55/68
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: AM (Malaga, Španělsko) (zástupci: L. Lévi a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Návrh na zrušení rozhodnutí odmítajícího považovat vaskulární příhodu žalobce za úraz ve smyslu článku 73 služebního řádu a článku 2 společného systému zdravotního pojištění (SSZP).

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí OOJ ze dne 12. listopadu 2009 odmítající považovat za úraz ve smyslu článku 73 SSZP mozkovou vaskulární příhodu žalobce, a v potřebném rozsahu i rozhodnutí OOJ zamítající stížnost;

               —

               v důsledku toho nařídit znovuzahájení přezkumu návrhu podaného žalobcem na základě článku 73 služebního řádu novou lékařskou komisí;

               —

               uložit žalovanému povinnost k zaplacení náhrady škody za nemajetkovou újmu utrpěnou v důsledku napadených rozhodnutí, vyčíslenou ex aequo et bono částkou 50 000 eur;

               —

               uložit žalovanému povinnost k zaplacení náhrady škody za majetkovou újmu utrpěnou v důsledku napadených rozhodnutí, prozatímně vyčíslenou částkou 25 000 eur;

               —

               uložit žalovanému povinnost k zaplacení úroků z prodlení z jistiny dlužné podle článku 73 služebního řádu ve výši 12 % za dobu nejpozději ode dne 15. března 2007 až do úplného zaplacení uvedené jistiny;

               —

               uložit Evropskému parlamentu povinnost k náhradě nákladů řízení.


title: Věc T-451/07: Žaloba podaná dne 10. prosince 2007 – WellBiz v. OHIM – Wild (WELLBIZ)

text:
               9.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 37/32

         Žaloba podaná dne 10. prosince 2007 – WellBiz v. OHIM – Wild (WELLBIZ)
   (Věc T-451/07)
   (2008/C 37/51)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: WellBiz Verein, WellBiz Association (Eschen, Lichtenštejnsko) (zástupce: Rechtsanwalt M. Schnetzer)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Eppelhein, Německo)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu ze dne 2. října 2007 ve věci odvolání R 1575/2006-1;

               —

               zamítnout námitku č B 809 394 osoby, která podala námitku, ze dne 9. března 2005;

               —

               uložit žalovanému úřadu a osobě, která podala námitku, náhradu nákladů vzniklých v tomto řízení jakož i v námitkovém a odvolacím řízení před OHIM.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „WELLBIZ“ pro služby zařazené do tříd 35 a 41 (přihláška č. 3 844 479).

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Rudolf Wild GmbH & Co. KG.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka „WILD.BIZ“ pro služby zařazené do tříd 38, 41 a 42 (ochranná známka Společenství č. 2 225 175), přičemž se námitka vztahuje k části služeb zařazených do třídy 41.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitce ohledně souhrnu napadených služeb zařazených do třídy 41.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 (1), neboť kolidující ochranné známky jsou z fonetického hlediska, z hlediska vzhledu a pojmového hlediska rozdílné a namítaná ochranná známka nepožívá zvláštní obecné známosti a proto nemá žádnou velkou rozlišovací způsobilost.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).


title: Věc T-162/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  17. listopadu 2005  – Grijseels a Lopez garcia v. Evropský hospodářský a sociální výbor

text:
               11.2.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 36/35

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 17. listopadu 2005 – Grijseels a Lopez garcia v. Evropský hospodářský a sociální výbor
   (Věc T-162/05) (1)

   (2006/C 36/74)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 171, 9.7.2005.


title: Věc T-57/99: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. prosince 2008 – Nardone v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Žaloba na náhradu škody — Nemoc z povolání — Vystavení azbestu a jiným látkám )

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/24

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. prosince 2008 – Nardone v. Komise
   (Věc T-57/99) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Žaloba na náhradu škody - Nemoc z povolání - Vystavení azbestu a jiným látkám“)
   (2009/C 32/43)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Albert Nardone (Piétrain, Belgie) (zástupci: původně G. Vandersanden a L. Levi, poté L. Levi, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall, zmocněněc, ve spolupráci s J. L. Fagnart, advokátem)
   Předmět věci
   Návrh na náhradu škody, kterou žalobce údajně utrpěl z důvodu zaviněného jednání Komise tím, že žalobce vystavila prašnému prostředí a kontaminovanému azbestem.
   Výrok rozsudku

               1)

               Komisi se ukládá zaplatit Albertovi Nardone náhradu škody ve výši 66 000 eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 160, 5.6.1999.


title: Věc C-617/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. prosince 2011 Luigim Marcucciem proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 14. září 2011 ve věci T-236/02, Marcuccio v. Komise

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 25/43

      Kasační opravný prostředek podaný dne 1. prosince 2011 Luigim Marcucciem proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 14. září 2011 ve věci T-236/02, Marcuccio v. Komise
      (Věc C-617/11 P)
      (2012/C 25/81)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (zástupce: G. Cipressa, advokát)

         Další účastnice řízení: Evropská komise

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

                  —

                  zrušit části rozsudku ze dne 14. září 2011 vydaného ve věci T-236/02, které zamítají návrhy na náhradu škody uplatněné navrhovatelem v písemných podáních v původním řízením;

                  —

                  uložit žalované v původním řízení náhradu všech nákladů řízení a dále vyhovět v plném rozsahu a bez výjimky návrhovým žádáním směřujícím k náhradě škody;

                  —

                  nebo podpůrně částečně vrátit věc v původním řízení Tribunálu k vydání nového rozhodnutí o návrhových žádáních směřujících k náhradě škody.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

                  —

                  procesní vady natolik závažné, že se nenapravitelně dotýkají zájmů navrhovatele;

                  —

                  absolutní nedostatek odůvodnění, zejména z důvodu nepřiměřeného, tautologického, nelogického a nekonzistentního odůvodnění, chybného, mylného, nepravdivého a nepřiměřeného výkladu a uplatnění přílohy X služebního řádu úředníků Evropské unie, pravidel pro výklad norem a podmínek platných v oblasti ukládání povinnosti orgánu Evropské unie k náhradě škody;

                  —

                  zmatečnost a svévolnost, zkroucení a zkreslení skutkového stavu;

                  —

                  zkroucení a zkreslení skutkového stavu; mylný, chybný, nepravdivý a nepřiměřený výklad a uplatnění pravidel platných v oblasti přípustnosti žalob.


title: Spojené věci C-399/10 P a C-401/10 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. března 2013 — Bouygues SA, Bouygues Télécom SA v. Evropská komise a další, Evropská komise v. Francouzská republika, Bouygues SA a další ( „Kasační opravné prostředky — Státní podpory — Finanční opatření ve prospěch France Télécom — Projekt akcionářské půjčky — Veřejná prohlášení člena francouzské vlády — Rozhodnutí prohlašující podporu neslučitelnou se společným trhem a nenařizující její navrácení — Pojem „státní podpora“ — Pojem „hospodářská výhoda“ — Pojem „závazek poskytnutí státních prostředků“  “ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. března 2013 — Bouygues SA, Bouygues Télécom SA v. Evropská komise a další, Evropská komise v. Francouzská republika, Bouygues SA a další
   (Spojené věci C-399/10 P a C-401/10 P) (1)

   (Kasační opravné prostředky - Státní podpory - Finanční opatření ve prospěch France Télécom - Projekt akcionářské půjčky - Veřejná prohlášení člena francouzské vlády - Rozhodnutí prohlašující podporu neslučitelnou se společným trhem a nenařizující její navrácení - Pojem „státní podpora“ - Pojem „hospodářská výhoda“ - Pojem „závazek poskytnutí státních prostředků“)
   2013/C 156/02
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

   (Věc C-399/10 P)

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Bouygues SA, Bouygues Télécom SA (zástupci: C. Baldon, J. Blouet-Gaillard, J. Vogel, F. Sureau a D. Theophile, avocats)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: C. Giolito, D. Grespan a S. Thomas, zmocněnci), Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a J. Gstalter, zmocněnci), France Télécom SA (zástupci: původně S. Hautbourg, S. Quesson a L. Olza Moreno, avocats, poté S. Hautbourg a S. Quesson, avocats), Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom)

      Vedlejší účastnice podporující Francouzskou republiku: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a J. Möller, zmocněnci, ve spolupráci s U. Soltészem, Rechtsanwalt)
   (Věc C-401/10 P)

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: C. Giolito, D. Grespan a S. Thomas, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a J. Gstalter, zmocněnci), Bouygues SA, Bouygues Télécom SA (zástupci: C. Baldon, J. Blouet-Gaillard, J. Vogel, F. Sureau a D. Theophile, avocats), France Télécom SA (zástupci: původně S. Hautbourg, S. Quesson a L. Olza Moreno, avocats, poté S. Hautbourg a S. Quesson, avocats), Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom)

      Vedlejší účastnice podporující Francouzskou republiku: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a J. Möller, zmocněnci, ve spolupráci s U. Soltészem, Rechtsanwalt)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) ze dne 21. května 2010 (T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04), kterým Tribunál zrušil článek 1 rozhodnutí Komise 2006/621/ES ze dne 2. srpna 2004 o státní podpoře, kterou francouzský stát poskytl společnosti France Télécom (Úř. věst. L 257, s. 11) — Kvalifikace prohlášení učiněných členem vlády a akcionářské půjčky jako „podpory“

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 21. května 2010, Francie a další v. Komise (T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04) se zrušuje.

               2)

               Věci T-425/04, T-444/04 a T-450/04 se vrací zpět Tribunálu Evropské unie, aby rozhodl o vznesených žalobních důvodech a předložených návrzích, o nichž Soudní dvůr nerozhodl.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 317, 20.11.2010.


title: Věc T-110/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. října 2015 – Litva v. Komise „Program pomoci Společenství s předvstupními opatřeními pro zemědělství a rozvoj venkova v kandidátských zemích střední a východní Evropy (Sapard) — Financování Unie pro některé výdaje vynaložené Litvou — Rozhodnutí Komise, kterým od Litvy vyžaduje vrácení části vyplacených prostředků — Článek 9 odstavec 1 nařízení (ES) č. 1268/1999 — Odkaz na zásady stanovené v nařízení (ES) č. 1258/1999 — Rozsah několikaleté smlouvy o financování z programu Sapard — Loajální spolupráce“

text:
               21.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 429/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. října 2015 – Litva v. Komise
   (Věc T-110/13) (1)

   („Program pomoci Společenství s předvstupními opatřeními pro zemědělství a rozvoj venkova v kandidátských zemích střední a východní Evropy (Sapard) - Financování Unie pro některé výdaje vynaložené Litvou - Rozhodnutí Komise, kterým od Litvy vyžaduje vrácení části vyplacených prostředků - Článek 9 odstavec 1 nařízení (ES) č. 1268/1999 - Odkaz na zásady stanovené v nařízení (ES) č. 1258/1999 - Rozsah několikaleté smlouvy o financování z programu Sapard - Loajální spolupráce“)
   (2015/C 429/21)
   Jednací jazyk: litevština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Litevská republika (zástupci: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, D. Skara a V. Čepaitė, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Erlbacher, A. Steiblytė a G. von Rintelen zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise FK/fa/D(2012)1707818 ze dne 10. prosince 2012 v rozsahu, v němž se připojené oznámení o dluhu č. 3241213460 týká projektů, jejichž realizace byla svěřena podnikům v úpadku a projektu P27010010.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Litevská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 129, 4.5.2013.


title: Věc F-14/14: Žaloba podaná dne 17. února 2014 – ZZ v. Komise

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/54

         Žaloba podaná dne 17. února 2014 – ZZ v. Komise
   (Věc F-14/14)
   2014/C 175/76
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: A. Carrozzini, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o provedení srážek v různé výši z příspěvku v invaliditě žalobce za duben až září 2013.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí, obsažená v důchodových výměrech za duben až září 2013, snížit za výše uvedené měsíce příspěvek v invaliditě, na který měl žalobce nárok, ve výši 504,67 eur za duben, ve výši 504,72 eur za květen a ve výši 508,38 eur za červen až září;

               —

                  quatenus oportet zrušit rozhodnutí, v jakékoliv formě, kterými byly zamítnuty stížnosti ze dne 16. července 2013 a 7. října 2013 podané proti výše uvedeným rozhodnutím;

               —

               zrušit všechna rozhodnutí obsažená ve sdělení ze dne 24. října 2013 nesoucím v pravém horním rohu na první stránce značku „Ref Ares(2013)3327388 – 24/10/2013“;

               —

               zrušit všechna rozhodnutí obsažená ve sdělení ze dne 17. května 2013;

               —

               uložit Komisi povinnost, aby žalobci zaplatila následující částky: 1) 504,67 eur, spolu s úroky z této částky ve výši 10 % ročně a s roční kapitalizací od 1. května 2013 do dne zaplacení této částky; 2) 504,72 eur, spolu s úroky z této částky ve výši 10 % ročně a s roční kapitalizací od 1. června 2013 do dne zaplacení této částky; 3) 508,38 eur, spolu s úroky z této částky ve výši 10 % ročně a s roční kapitalizací od 1. července 2013 do dne zaplacení této částky; 4) 508,38 eur, spolu s úroky z této částky ve výši 10 % ročně a s roční kapitalizací od 1. srpna 2013 do dne zaplacení této částky; 5) 508,38 eur, spolu s úroky z této částky ve výši 10 % ročně a s roční kapitalizací od 1. září 2013 do dne zaplacení této částky; 6) 508,38 eur, spolu s úroky z této částky ve výši 10 % ročně a s roční kapitalizací od 1. října 2013 do dne zaplacení této částky;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-603/13 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. listopadu 2013 Galp Energia España, SA, Petróleos de Portual (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věci T-462/07, Galp Energia España, SA, Petróleos de Portual (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA v. Evropská komise

text:
               25.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 22. listopadu 2013 Galp Energia España, SA, Petróleos de Portual (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 16. září 2013 ve věci T-462/07, Galp Energia España, SA, Petróleos de Portual (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA v. Evropská komise
   (Věc C-603/13 P)
   2014/C 24/23
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek: Galp Energia España, SA, Petróleos de Portual (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA (zástupci: M. Slotboom, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníků řízení podávajících kasační opravný prostředek

   Účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek navrhují, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek v souladu s jejich návrhovými žádáními a/nebo zrušil články 1, 2 a 3 rozhodnutí v rozsahu, v jakém se týkají navrhovatelek, a/nebo zrušil článek 2 rozhodnutí v rozsahu, v jakém byla navrhovatelkám uložena pokuta, nebo aby snížil pokutu uloženou navrhovatelkám v článku 2 rozhodnutí,

               —

               zrušil rozsudek a vrátil věc Tribunálu k rozhodnutí ve věci samé, spolu k pokyny ohledně rozhodnutí;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelky tvrdí, že napadený rozsudek má být zrušen z následujících důvodů:

               Tribunál nesprávně uplatnil čl. 81 odst. 1 ES, zkreslil důkazy, nedodržel procesní pravidla týkající se posouzení důkazů a porušil obecnou zásadu presumpce neviny zaručenou článkem 48 Listiny základních práv, když určil, že nelze mít za to, že Komise protiprávně rozhodla, že účastníci řízení se účastnili koordinace cen „do roku 2002“. Nadto Tribunál toto rozhodnutí dostatečně neodůvodnil.

               Tribunál nesprávně uplatnil čl. 81 odst. 1 ES, zkreslil důkazy, nedodržel procesní pravidla týkající se posouzení důkazů a porušil zásadu „ne ultra petita“, právo na řádný proces a právo na obhajobu (právo být slyšen), když rozhodl, že účastníci řízení odpovídají za režim kontroly a kompenzací a proto není třeba měnit výši pokuty.

               Tribunál porušil základní právo účastníků řízení, aby věc byla rozhodnuta v přiměřené lhůtě.


title: Věc C-274/08: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Švédské království ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2003/54/ES — Článek 15 odst. 2 — Článek 23 odst. 2 — Vnitřní trh s elektřinou — Předběžné schválení metod používaných pro výpočet nebo určení podmínek připojení a přístupu k vnitrostátní soustavě včetně sazeb za přenos a distribuci — Vnitrostátní regulační orgán )

text:
               19.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 312/8

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Švédské království
   (Věc C-274/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2003/54/ES - Článek 15 odst. 2 - Článek 23 odst. 2 - Vnitřní trh s elektřinou - Předběžné schválení metod používaných pro výpočet nebo určení podmínek připojení a přístupu k vnitrostátní soustavě včetně sazeb za přenos a distribuci - Vnitrostátní regulační orgán“)
   2009/C 312/12
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Schima a P. Dejmek, zmocněnci)

      Žalované: Švédské království (zástupkyně: A. Falk, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 15 odst. 2 písm. b) a c) a čl. 23 odst. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES — Prohlášení o likvidaci odpadů a zacházení s odpady (Úř. věst. L 176, s. 37; Zvl. vyd. 12/02, s. 211) — Nezajištění požadovaného funkčního rozdělení distribučních a výrobních podílů ve vertikálně integrovaném podniku — Nestanovení povinnosti příslušných regulačních orgánů schvalovat metody používané pro výpočet nebo stanovení podmínek pro přístup k vnitrostátním soustavám

      Výrok

               1)

               Švédské království tím, že

                           —

                           nepřijalo v souladu s čl. 15 odst. 2 písm. b) a c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES ustanovení nezbytná k zajištění funkčního oddělení distribučních a výrobních zájmů ve vertikálně integrovaných podnicích a

                           —

                           nestanovilo příslušnému regulačnímu orgánu v souladu s čl. 23 odst. 2 písm. a) směrnice 2003/54 povinnost schvalovat alespoň metody používané pro výpočet nebo stanovení podmínek před tím, než vstoupí v platnost, pro přístup k vnitrostátním soustavám, včetně sazeb za přenos a distribuci,
                           nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Švédskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 236, 13.9.2008.


title: Věc C-626/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. prosince 2010 Kalliope Agapiou Joséphidès proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 21. října 2010 ve věci T-439/08, Agapiou Joséphidès v. Komise a EACEA

text:
               2.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/13

         Kasační opravný prostředek podaný dne 28. prosince 2010 Kalliope Agapiou Joséphidès proti rozsudku Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 21. října 2010 ve věci T-439/08, Agapiou Joséphidès v. Komise a EACEA
   (Věc C-626/10 P)
   2011/C 103/22
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Kalliope Agapiou Joséphidès (zástupci: C. Joséphidès a H. Joséphidès, advokáti)

      Další účastníci řízení: Evropská komise, Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast (EACEA)

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 21. října 2010 ve věci T-439/08;

               —

               zrušit rozhodnutí Výkonné agentury pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast (EACEA) ze dne 1. srpna 2008, jímž navrhovatelce odepřela přístup k některým dokumentům ze spisu č. 07/0122 týkajícím se udělení Centra excelence Jean Monnet Kyperské univerzitě,

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K(2007) 3749 ze dne 8. srpna 2008 týkající se individuálního rozhodnutí o poskytnutí dotace v rámci Programu celoživotního vzdělávání, podprogramu Jean Monnet,

               —

               uložit odpůrkyním náhradu nákladu řízení v obou stupních.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka na podporu svého kasačního opravného prostředku uvádí několik důvodů.
   Kalliope Agapiou Joséphidès tvrdí, že Tribunál porušil její osobní obecné právo na přístup k dokumentům, které se jí týkají, zásadu transparentnosti obsaženou v čl. 1 druhém pododstavci SEU a článku 6 SEU, článek 255 ES a Listiny základních práv Evropské unie (článek 8, čl. 41 odst. 2 písm. b), článek 42 a čl. 52 odst. 6). Tribunál se údajně dopustil procesního pochybení tím, že nevzal v úvahu odkazy na Listinu základních práv, předložené navrhovatelkou na jednání, a že nezohlednil stanovisko ombudsmana Kyperské republiky ze dne 3. června 2009, jež se vztahuje na odmítnutí Kyperské univerzity poskytnout přístup k týmž sporným dokumentům, jako jsou dokumenty, které jsou v držení odpůrkyň.
   Navrhovatelka uvádí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že údajně na jedné straně rozhodl, že Výkonná agentura pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast (EACEA) měla pravomoc zabývat se opakovanou žádostí o přístup k dokumentům, a na druhé straně zamítl námitku protiprávnosti týkající se rozhodnutí řídícího výboru EACEA, kterou podala navrhovatelka.
   Mimoto navrhovatelka tvrdí, že bylo porušeno několik ustanovení nařízení (ES) č. 1049/2001 (1), která Tribunál údajně vyložil příliš restriktivně a v rozporu se zásadami stanovenými judikaturou.
   Navrhovatelka rovněž uvádí důvod vycházející z porušení zásad loajality, soudržnosti, řádné správy a odůvodnění.
   Konečně navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že nezrušil rozhodnutí Komise K(2007) 3749 ze dne 8. srpna 2008.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43).


title: Věc T-505/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 25. června 2013 — Aldi v. OHIM — Dialcos (dialdi) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství dialdi — Starší slovní ochranná známka Společenství ALDI — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               3.8.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 225/71

         Rozsudek Tribunálu ze dne 25. června 2013 — Aldi v. OHIM — Dialcos (dialdi)
   (Věc T-505/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství dialdi - Starší slovní ochranná známka Společenství ALDI - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 225/157
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Německo) (zástupce: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks a C. Fürsen advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Bullock, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Dialcos SpA (Due Carrare, Itálie) (zástupce: B. Saguatti, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 5. července 2011 (věc R 1097/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Aldi GmbH & Co. KG a Dialcos SpA.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 5. července 2011 (věc R 1097/2010-2) se zrušuje.

               2)

               OHMI ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Aldi GmbH & Co. KG

               3)

               Dialcos SpA ponese vlastní náklady řízení

      (1)  Úř. věst. C 355, 3.12.2011.


title: Věc C-584/13: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Francie) – Directeur général des finances publiques v. Mapfre asistencia compañia internacional de seguros y reaseguros SA a Mapfre warranty SpA v. Directeur général des finances publiques „Řízení o předběžné otázce — Daně — Daň z obratu — Oblast působnosti — Osvobození od daně — Pojem ‚pojišťovací operace‘ — Pojem ‚poskytování služeb‘ — Paušální částka jako úplata za záruku na závady ojetého vozu“

text:
               21.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 311/3

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Francie) – Directeur général des finances publiques v. Mapfre asistencia compañia internacional de seguros y reaseguros SA a Mapfre warranty SpA v. Directeur général des finances publiques
   (Věc C-584/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z obratu - Oblast působnosti - Osvobození od daně - Pojem ‚pojišťovací operace‘ - Pojem ‚poskytování služeb‘ - Paušální částka jako úplata za záruku na závady ojetého vozu“)
   (2015/C 311/03)
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour de cassation

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelé: Directeur général des finances publiques, Mapfre warranty SpA

      Odpůrci: Mapfre asistencia compañia internacional de seguros y reaseguros SA, Directeur général des finances publiques

      Výrok

   Článek 13 část B písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 91/680/EHS ze dne 16. prosince 1991, musí být vykládán v tom smyslu, že služba spočívající v tom, že hospodářský subjekt nezávislý na prodejci ojetého vozu poskytne za paušální úplatu záruku na mechanické závady na určitých dílech tohoto vozu, představuje pojišťovací operaci osvobozenou od daně ve smyslu tohoto ustanovení. Předkládajícímu soudu přísluší ověřit, zda služba, o niž jde v původních řízeních, představuje takovéto plnění z hlediska takových okolností, jako jsou okolnosti věcí v původních řízeních. Poskytnutí takové služby a prodej ojetého vozu musí být v zásadě považovány za oddělená a samostatná plnění, jež musí být z hlediska daně z přidané hodnoty posuzována odděleně. Předkládajícímu soudu přísluší určit, zda s ohledem na konkrétní okolnosti věcí v původních řízeních jsou prodej ojetého vozu a záruka na mechanické závady na určitých dílech tohoto vozu poskytnutá hospodářským subjektem nezávislým na jeho prodejci natolik těsně spojené, že na ně musí být pohlíženo jako na jediné plnění, nebo zda naopak představují samostatná plnění.

      (1)  Úř. věst. C 31, 1.2.2014.


title: Věc C-249/06: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. března 2009 – Komise Evropských společenství v. Švédské království ( Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 307 druhého pododstavce ES — Nepřijetí vhodných opatření k odstranění neslučitelností mezi dvoustrannými dohodami uzavřenými s třetími zeměmi před přistoupením členského státu k Evropské unii a Smlouvou o ES — Dohody uzavřené Švédským královstvím s Argentinskou republikou, Bolívijskou republikou, Republikou Pobřeží slonoviny, Egyptskou arabskou republikou, Hongkongem, Indonéskou republikou, Čínskou lidovou republikou, Madagaskarskou republikou, Malajsií, Pákistánskou islámskou republikou, Peruánskou republikou, Senegalskou republikou, Srílanskou demokratickou socialistickou republikou, Tuniskou republikou, Vietnamskou socialistickou republikou, Jemenskou republikou a bývalou Socialistickou federativní republikou Jugoslávie v oblasti investic )

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. března 2009 – Komise Evropských společenství v. Švédské království
   (Věc C-249/06) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Porušení čl. 307 druhého pododstavce ES - Nepřijetí vhodných opatření k odstranění neslučitelností mezi dvoustrannými dohodami uzavřenými s třetími zeměmi před přistoupením členského státu k Evropské unii a Smlouvou o ES - Dohody uzavřené Švédským královstvím s Argentinskou republikou, Bolívijskou republikou, Republikou Pobřeží slonoviny, Egyptskou arabskou republikou, Hongkongem, Indonéskou republikou, Čínskou lidovou republikou, Madagaskarskou republikou, Malajsií, Pákistánskou islámskou republikou, Peruánskou republikou, Senegalskou republikou, Srílanskou demokratickou socialistickou republikou, Tuniskou republikou, Vietnamskou socialistickou republikou, Jemenskou republikou a bývalou Socialistickou federativní republikou Jugoslávie v oblasti investic“)
   2009/C 102/03
   Jednací jazyk: švédština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: C. Tufvesson, B. Martenczuk a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalované: Švédské království (zástupkyně: A. Falk a K. Wistrand, zmocněnkyně)

      Vedlejší účastnice řízení podporující žalovanou: Litevská republika (zástupce: D. Kriaučiūnas, zmocněnec), Maďarská republika (zástupci: J. Fazekas, K. Szíjjártó a M. Fehér, zmocněnci), Finská republika (zástupci: A. Guimaraes-Purokoski a J. Heliskoski, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem – Porušení čl. 307 druhého pododstavce ES – Nepřijetí vhodných opatření nezbytných pro odstranění neslučitelností mezi dvoustrannými smlouvami, uzavřenými se třetími zeměmi před přistoupením členského státu k Evropským společenstvím, a Smlouvou o ES – Dvoustranné investičními dohody uzavřené Švédským královstvím s Vietnamskou socialistickou republikou a šestnácti dalšími zeměmi

      Výrok

               1)

               Švédské království tím, že nepoužilo vhodných prostředků k odstranění neslučitelností týkajících se ustanovení v oblasti převodu kapitálu obsažených v investičních dohodách uzavřených s Argentinskou republikou, Bolívijskou republikou, Republikou Pobřeží slonoviny, Egyptskou arabskou republikou, Hongkongem, Indonéskou republikou, Čínskou lidovou republikou, Madagaskarskou republikou, Malajsií, Pákistánskou islámskou republikou, Peruánskou republikou, Senegalskou republikou, Srílanskou demokratickou socialistickou republikou, Tuniskou republikou, Vietnamskou socialistickou republikou, Jemenskou republikou a bývalou Socialistickou federativní republikou Jugoslávie, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 307 druhého pododstavce ES.

               2)

               Švédskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Litevská republika, Maďarská republika a Finská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 178, 29.7.2006.


title: Věc T-564/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. března 2010 — Monoscoop v. OHIM (SUDOKU SAMURAI BINGO) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství SUDOKU SAMURAI BINGO — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst.1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009) )

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/43

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. března 2010 — Monoscoop v. OHIM (SUDOKU SAMURAI BINGO)
   (Věc T-564/08) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství SUDOKU SAMURAI BINGO - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst.1 písm. c) nařízení (ES) č. 40/94 (nyní čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009)“)
   2010/C 113/68
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Monoscoop BV (Alkmaar, Nizozemsko) (zástupce: A. Canela Giménez, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: Ó. Mondéjar Ortuño, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 30. září 2008 (věc R 816/2008-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení SUDOKU SAMURAI BINGO jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Monoscoop BV se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 44, 21.2.2009.


title: Věc C-504/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. prosince 2009 Evropskou komisí proti rozsudku Soudu prvního stupně vydanému dne 23. září 2009 ve věci T-183/07, Polsko v. Komise

text:
               27.2.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. prosince 2009 Evropskou komisí proti rozsudku Soudu prvního stupně vydanému dne 23. září 2009 ve věci T-183/07, Polsko v. Komise
   (Věc C-504/09 P)
   2010/C 51/29
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: E. Kružíková, E. White, K. Herrmann, zmocněnci)

      Další účastníci řízení: Spojené království Velké Británie a Severního Irska, Polská republika, Maďarská republika, Litevská republika a Slovenská republika

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 23. září 2009 ve věci T-183/07 v plném rozsahu; -

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka uplatňuje čtyři důvody kasačního opravného prostředku. Zaprvé Soud překročil meze své přezkumné pravomoci a dopustil se vady řízení, což mělo negativní dopad na zájmy Komise; zadruhé porušil čl. 9 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1); zatřetí nesprávně vyložil rozsah povinnosti odůvodnit rozhodnutí stanovené článkem 296 SFEU, a začtvrté se dopustil nesprávného právního posouzení tím, že čl. 1 bod 1, čl. 2 bod 1 a čl. 3 bod 1 nepovažoval za oddělitelné od ostatních ustanovení napadeného rozhodnutí, a tudíž toto rozhodnutí zrušil v plném rozsahu.
   V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka uvádí, že Soud považoval žalobní důvod uplatňovaný žalobkyní, podle nějž Komise překročila své pravomoci, za přípustný teprve ve stádiu repliky, čímž porušil čl. 48 odst. 2 jednacího řádu. Krom toho Soud při rozhodování o tom, kterého ustanovení práva Společenství se týká druhý žalobní důvod žalobkyně, překročil meze svého soudního přezkumu.
   V rámci druhého důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka uvádí, že Soud nesprávně vyložil rozsah pravomocí Komise, které jí přiznává čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87, jakož i způsob výkonu těchto pravomocí. Uvedený důvod se člení na dvě části.
   V první části tohoto důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že Soud svým konstatováním, že Komise neměla pravomoc zaměřit se při přezkumu jí předložených národních alokačních plánů II (dále jen „NAP II“) na základě kritérií přílohy III směrnice 2003/87 na zkoumané údaje ohledně CO2 pocházející z téhož zdroje (z Community Independant Transaction Log) pro všechny členské státy v témže období (2005) a založit své rozhodnutí na předpovědích ohledně vývoje hrubého domácího produktu v letech 2005 až 2010 zveřejněných v témže období pro všechny členské státy, nesprávně vyložil čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87, čímž porušil zásadu rovného zacházení.
   V druhé části tohoto důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka vytýká, že Soud, poté co popřel právo Komise nezohlednit při přezkumu NAP II údaje použité dotčeným členským státem, a stanovit v jejím rozhodnutí vydaném podle čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87, jímž odmítá NAP II, horní hranici celkového počtu povolenek, které může tento členský stát přidělit, nesprávně vyložil čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87, neboť nevzal na zřetel jeho cíl a předmět.
   Předběžná kontrola NAP II provedená podle čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87 má umožnit dosažení cíle směrnice, jímž je podpořit snižování emisí skleníkových plynů způsobem efektivním z hlediska nákladů a ekonomicky účinným a zaručit řádné fungování systému Společenství pro obchodování s povolenkami. Jelikož pravomoc vydat rozhodnutí, kterým se zamítá NAP II, je časově omezená, musí být při výkladu způsobu, kterým Komise vykonává své přezkumné pravomoci podle čl. 9 odst. 3 první věty směrnice 2003/87, zohledněn účel přezkumného řízení jako celku, jímž je zajistit, že pouze takové NAP II, které odpovídají kritériím stanoveným v příloze III, a zejména v bodech 1 až 3, se mohou stát konečnými a tvořit základ pro přijetí rozhodnutí členských států o celkovém počtu povolenek, které lze přidělit.
   V rámci třetího důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka uvádí, že Soud svým konstatováním, že Komise byla povinna v napadeném rozhodnutí vyložit, proč byly údaje použité Polskou republikou v NAP II „méně spolehlivé“, opomenul vzít na zřetel celkový obsah důvodů obsažených v pátém bodě odůvodnění napadeného rozhodnutí, a v každém případě pojal povinnost odůvodnění podle článku 296 SFEU příliš široce.
   V rámci čtvrtého důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že Soud nesprávně uplatnil podmínku oddělitelnosti ustanovení napadeného rozhodnutí, když konstatoval, že body 2 až 5 článků 1 a 2 tohoto rozhodnutí, které se týkají neslučitelnosti NAP II s dalšími kritérii přílohy III směrnice, než těmi, jichž se týká bod 1, nejsou oddělitelné od tohoto naposled zmíněného bodu. Nesprávné posouzení Soudem vedlo k tomu, že napadené rozhodnutí bylo zrušeno v plném rozsahu.

      (1)  Úř. věst. L 275, s. 32; Zvl. vyd. 15/07, s. 631.


title: Věc T-232/08: Žaloba podaná dne 17. června 2008 – Lucembursko v. Komise

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/58

         Žaloba podaná dne 17. června 2008 – Lucembursko v. Komise
   (Věc T-232/08)
   (2008/C 209/104)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Lucemburské velkovévodství (zástupci: F. Probst, zmocněnec, a M. Theisen, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise Evropských společenství K(2008) 1283 ze dne 8. dubna 2008, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené Lucemburským velkovévodstvím v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rozsahu, ve kterém pro finanční roky 2004–2005 vyloučilo z financování Společenství ve výši 949 971,51 eur výdaje platebních agentur z důvodu jejich nesouladu s předpisy Společenství;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce navrhuje zrušení rozhodnutí Komise 2008/321/ES ze dne 8. dubna 2008, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) (1), v rozsahu, ve kterém pro finanční roky 2004 a 2005 vylučuje některé výdaje vynaložené Lucemburskem.
   Co se týče plánování kontrol příjemců na místě, žalobce tvrdí, že Komise mu nesprávně vytýká, že většinu kontrol uskutečnil ve stejném období roku, místo aby je rozvrhl během celého roku, a aniž by vždy vzala v úvahu optimální období pro ověření některých závazků.
   Žalobce krom toho uplatňuje, že kontroly uskutečněné na místě se skutečně týkaly všech závazků a povinností příjemce od začátku jeho období závazků, oproti tomu, co tvrdila Komise před smírčím orgánem během fáze před zahájením soudního řízení.
   Co se týče dokumentace kontrol uskutečněných na místě, žalobce má za to, že pouhá skutečnost, že kontrolní zprávy nejsou dostatečně podrobné, jak to Komise tvrdila během fáze před zahájením soudního řízení, neznamená ipso facto, že kontroly nebyly uskutečněny, a neprokazuje skutečné finanční riziko, které by mohlo vést k paušální opravě.
   Žalobce konečně tvrdí, že neuplatnění sankcí v případě konstatování nadhodnocení ze strany příjemců nemůže být základem pro paušální opravu ve výši 5 %, neboť skutečná výše nesprávných výdajů může být přesně vymezena. Výše nesprávných výdajů je krom toho dle žalobce velmi nízká vzhledem k celkové částce zaplacené Společenstvím.

      (1)  Oznámeno pod číslem K(2008) 1283, Úř. věst. L 109, s. 35.


title: Věc C-247/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein oikeus (Finsko) dne 16. května 2017 – Oikeusministeriö v. Denis Raugevicius

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/30

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein oikeus (Finsko) dne 16. května 2017 – Oikeusministeriö v. Denis Raugevicius
   (Věc C-247/17)
   (2017/C 239/37)
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein oikeus

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Oikeusministeriö

      Osoba, které se týká žádost o vydání: Denis Raugevicius

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba vnitrostátní pravidla o vydávání za trestný čin posuzovat s ohledem na svobodu pohybu příslušníků jiného členského státu vždy stejně bez ohledu na to, zda se žádost o vydání, která byla podána třetím státem podle dohody o vydávání, týká výkonu trestu odnětí svobody nebo, jak tomu bylo ve věci, v níž byl vydán rozsudek ze dne 6. září 2016, Petruhhin, C-182/15, EU:C:2016:630, opatření vydaných za účelem trestního stíhání? Je relevantní skutečností, že vydávaná osoba je nejen státním příslušníkem členského státu Unie, ale i státním příslušníkem dožadujícího státu?

               2)

               Znevýhodňuje vnitrostátní právní úprava, podle níž nejsou pro účely výkonu trestu vydáváni mimo Unii pouze vlastní státní příslušníci neodůvodněně státní příslušníky jiného členského státu? Je třeba použít rovněž v případě výkonu mechanismy unijního práva, kterými lze dosáhnout legitimního cíle méně omezujícím způsobem? Jak má být postupováno v případě žádosti o vydání za takové situace, v níž byl jiný členský stát na základě použití takových mechanismů informován o žádosti o vydání, avšak, např. kvůli právním překážkám, nepřijal žádná opatření vůči svému státnímu příslušníkovi?


title: Věc T-568/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2015 – Laverana v. OHIM (BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION) „Ochranná známka Společenství — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION — Absolutní důvod zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/34

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2015 – Laverana v. OHIM (BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION)
   (Věc T-568/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION - Absolutní důvod zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odstavec 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 354/39)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Německo) (zástupci: J. Wachinger, M. Zöbisch a D. Chatterjee, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Schifko, zmocěnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 27. května 2014 (věc R 120/2014-4) týkajícímu přihlášky obrazového označení BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Laverana GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 361, 13.10.2014.


title: Věc C-372/05: Žaloba podaná dne  7. října 2005  Komisí Evropských společenství proti Spolkové republice Německo

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/17

         Žaloba podaná dne 7. října 2005 Komisí Evropských společenství proti Spolkové republice Německo
   (Věc C-372/05)
   (2005/C 296/33)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 7. října 2005 žaloba směřující proti Spolkové republice Německo podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Dr. Günterem Wilmsem, s adresou pro doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1)

               určil, že Spolková republika Německo tím, že v návaznosti na bezcelní dovoz vojenského přístroje v období do 1. ledna 1998 do 31. prosince 2002 odmítla vypočítat a převést nevybrané vlastní zdroje a tím, že odmítla splatit Komisi za neposkytnutí vlastních zdrojů úrok z prodlení, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 2, 9, 10 a 11 nařízení č. 1552/89 (1), respektive z nařízení č. 1150/2000 (2).

               2)

               uložil Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Spolková republika Německo osvobodila od 1. ledna 1998 od cla dovoz vojenského materiálu a v důsledku toho z cel neodvedla vlastní zdroje. Žalovaná – navzdory výzvě, která jí došla – nevypočítala částku vlastních zdrojů neodvedených na základě osvobození od dovozního cla a neposkytla ji včas Komisi. Žalovaná dále odmítla předání podrobných údajů, pořízených na základě skutečných dovozů, nutných pro výpočet úroků z prodlení, jakož i zaplacení úroků z prodlení.
   Uvedené osvobození od dovozního cla představuje porušení článku 26 Smlouvy o ES, jakož i článku 20 celního kodexu Společenství, které nemůže být odůvodněno odvoláním se na článek 296 Smlouvy o ES. Článek 296 ES je třeba vykládat jakožto výjimku z obecné zásady vybírání cla restriktivně, a v souladu s tímto restriktivním výkladem musí členský stát, který se na tento předpis chce odvolat, prokázat existenci všech podmínek jeho uplatnění.
   V projednávaném případě to znamená, že německé orgány musejí prokázat, do jaké míry ohrožuje vybírání dovozního cla základní bezpečnostní zájmy Spolkové republiky Německo. Členským státem musí být také prokázáno, že za zvláštních podmínek existuje konkrétní ohrožení bezpečnosti státu. Německé orgány však nedodaly žádné konkrétní odkazy či vodítka, jak a proč je ohrožena obranyschopnost při vybírání určitých cel. Jiné členské státy z takových dovozů clo vybírají, aniž by namítaly ohrožení jejich vnitrostátní bezpečnosti. S ohledem na tyto členské státy by bylo schválení takového osvobození nespravedlivé a nezodpovědné, neboť by musely nést finanční důsledky.
   Zohlednění vojenského tajemství, uplatňované německými orgány, by takové porušení práva Společenství nemohlo rovněž odůvodnit, neboť zachování důvěrnosti citlivých údajů orgány Společenství je pouze procesní otázkou, která nemůže žalovanou osvobodit od její povinnosti vyplývající z hmotného práva, odvést Společenství odpovídající vlastní zdroje.
   Skutečnost, že nařízení Rady č. 150/2003 umožňuje po svém vstupu v platnost dne 1. ledna 2003 za určitých podmínek pozastavení dovozního cla pro stanovené zboží, žádným způsobem neodůvodňuje dřívější porušení celního práva Společenství: před vstupem tohoto nařízení v platnost totiž neexistovalo žádné pozastavení Společného celního sazebníku, clo mělo být tedy vybíráno do 31. prosince 2002 a odpovídající vlastní zdroje měly být odváděny Společenství.

      (1)  Úř. věst. L 155, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 130, s. 1.


title: Věc T-152/11: Žaloba podaná dne 11. března 2011 — TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft v. OHIM — Comercial Jacinto Parera (MAD)

text:
               7.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 139/24

         Žaloba podaná dne 11. března 2011 — TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft v. OHIM — Comercial Jacinto Parera (MAD)
   (Věc T-152/11)
   2011/C 139/45
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft mbH (Düsseldorf, Německo) (Zástupci: B. Hein a M.-H. Hoffmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Comercial Jacinto Parera, SA (Barcelona, Španělsko)

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 16. prosince 2010 ve věci R 449/2009-2;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení, včetně nákladů řízení vzniklých v řízení před odvolacím senátem.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na zrušení: Obrazová ochranná známka „MAD“ pro výrobky zařazené do třídy 25.

      Majitelka ochranné známky Společenství: Comercial Jacinto Parera, SA.

      Účastnice řízení navrhující zrušení ochranné známky Společenství: Žalobkyně.

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Částečné zamítnutí návrhu.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 15 a článku 51 nařízení (ES) č. 207/2009 (1) a pravidla 22 nařízení (ES) č. 2868/95 (2), protože odvolací senát na základě předložených dokladů o užívání nemohl dospět k závěru, že obrazová ochranná známka „MAD“ je skutečně užívána pro „oděvy“.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1995, L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189).


title: Věc T-533/14 P: Usnesení Tribunálu ze dne 25. září 2015 – Kolarova v. REA „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Smluvní zaměstnanec — REA — Pravomoci svěřené orgánu oprávněnému uzavírat pracovní smlouvy — Pověření Úřadu pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) — Žaloba směřující proti delegujícímu orgánu — Částečně zjevně nepřípustný a částečně zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/29

         Usnesení Tribunálu ze dne 25. září 2015 – Kolarova v. REA
   (Věc T-533/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Smluvní zaměstnanec - REA - Pravomoci svěřené orgánu oprávněnému uzavírat pracovní smlouvy - Pověření Úřadu pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO) - Žaloba směřující proti delegujícímu orgánu - Částečně zjevně nepřípustný a částečně zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“)
   (2015/C 381/31)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Desislava Kolarova (Brusel, Belgie) (zástupce: F. Frabetti, advokát)

      Další účastnice řízení: Výkonná agentura pro výzkum (REA) (zástupci: S. Payan-Lagrou, zmocněnkyně, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (třetího senátu) ze dne 30. dubna 2014, Kolarova v. REA (F-88/13, Sb. VS, EU:F:2014:58), a směřující zejména ke zrušení uvedeného usnesení

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Desislava Kolarova ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Výkonnou agenturou pro výzkum (REA) v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 351, 6.10.2014.


title: Věc C-435/04: Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne  30. května 2006  – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Belgie) – trestní řízení proti Sébastienu Victoru Leroyovi (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Leasing vozidel — Zákaz užívat v členském státě vozidlo patřící leasingové společnosti usazené v jiném členském státě a registrované v tomto státě — Trvalé užívání na území prvního členského státu)

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/12

         Usnesení Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 30. května 2006 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Belgie) – trestní řízení proti Sébastienu Victoru Leroyovi
   (Věc C-435/04) (1)

   (Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Leasing vozidel - Zákaz užívat v členském státě vozidlo patřící leasingové společnosti usazené v jiném členském státě a registrované v tomto státě - Trvalé užívání na území prvního členského státu)
   (2006/C 178/20)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předkládající soud
   Cour de cassation
   Účastník původního trestního řízení
   Sébastien Victor Leroy
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Cour de cassation (Belgie) – Výklad článků 49 ES až 55 Smlouvy o ES s ohledem na vnitrostátní právní úpravu, která pod hrozbou trestních sankcí zakazuje osobě s bydlištěm a pracující užívat na vnitrostátním území vozidlo, které patří leasingové společnosti usazené v jiném členském státě a registrované v tomto státě
   Výrok
   Články 49 ES až 55 ES nebrání takové vnitrostátní právní úpravě prvního členského státu, jaká je předmětem věci v původním řízení, která zakazuje osobě s bydlištěm a pracující v tomto státě užívat na území tohoto státu vozidlo, které si pronajala od leasingové společnosti usazené v druhém členském státě, pokud toto vozidlo nebylo registrováno v prvním členském státě a je určeno hlavně k trvalému užívání v prvním členském státě nebo je tímto způsobem skutečně užíváno.

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004.


title: Věc T-395/14: Žaloba podaná dne 28. května 2014 – Best-Lock (Europe) v. OHIM – Lego Juris (tvar hrací figurky)

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/65

         Žaloba podaná dne 28. května 2014 – Best-Lock (Europe) v. OHIM – Lego Juris (tvar hrací figurky)
   (Věc T-395/14)
   2014/C 315/109
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Best-Lock (Europe) Ltd (Colne, Spojené království) (zástupce: J. Becker, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Lego Juris A/S (Billund, Dánsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) vydané dne 26. března 2014 ve věci R 1695/2013-4 a prohlásil ochrannou známku Společenství č. 50  518 za neplatnou, pokud jde o třídu 28, a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: třírozměrná ochranná známka ve tvaru hrací figurky pro výrobky zařazené do tříd 9, 25 a 28 – ochranná známka Společenství č. 50  518

      Majitelka ochranné známky Společenství: Lego Juris A/S

      Účastnice řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: důvody absolutní neplatnosti a nedostatek dobré víry

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: zamítnutí žádosti o prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení ustanovení článku 52 ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. e) body i) a ii) a čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 o ochranné známce Společenství


title: Věc C-535/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. listopadu 2010 proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 8. září 2010 ve věci T-575/08, 4care AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/23

         Kasační opravný prostředek podaný dne 19. listopadu 2010 proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 8. září 2010 ve věci T-575/08, 4care AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
   (Věc C-535/10 P)
   ()
   2011/C 30/39
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: 4care AG (zástupce: S. Redeker, Rechtsanwältin)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), Laboratorios Diafarm, S.A.

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit rozsudek čtvrtého senátu Tribunálu ze dne 8. září 2010, věc T-575/08, a zamítnout námitku vedlejší účastnice řízení.

               —

               Uložit žalovanému a vedlejší účastnici řízení náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Předmětný kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku Tribunálu, kterým tento soud zamítl žalobu navrhovatelky na neplatnost rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 7. října 2008 o zamítnutí jejího návrhu na zápis slovního označení „Acumed“. Tribunál svým rozsudkem potvrdil rozhodnutí odvolacího senátu, podle kterého existuje nebezpečí záměny se starší národní slovní ochrannou známkou „AQUAMED ACTIVE“.
   Napadeným rozhodnutím Tribunálu údajně došlo k porušení práva Unie ve smyslu článku 58 Statutu Soudního dvora. Tribunál údajně nesprávně posoudil rozlišovací způsobilost namítané ochranné známky, podobnost kolidujících označení, jakož i otázku nebezpečí záměny.
   V rámci přezkumu rozlišovací způsobilosti Tribunál údajně dostatečně nezohlednil popisný charakter pojmu „AQUAMED“ v rámci namítané ochranné známky. Krom toho Tribunál údajně nesprávně posoudil význam množství starších cizích ochranných známek, které uvedla žalobkyně. Označení „AQUAMED ACTIVE“ má podle navrhovatelky v podstatě slabou vnitřní rozlišovací způsobilost nejen na základě použití popisných a ve výrobním odvětví nadále obvyklých složek označení. Navíc údajně dochází k dodatečnému oslabení rozlišovací způsobilosti z důvodu používání podobných třetích označení v obchodním styku. Pokud by Tribunál správně tyto okolnosti posoudil, došel by k závěru, že namítaná ochranná známka „AQUAMED ACTIVE“ má každopádně velmi nepatrnou rozlišovací způsobilost a tím požívá úzký rozsah ochrany.
   V rámci zkoumání podobnosti označení Tribunál údajně ponechal podstatné okolnosti nezohledněné a tím neprovedl žádné rozsáhlé posouzení. Tribunál údajně neprávem vycházel z toho, že část „ACTIVE“ starší ochranné známky je třeba zcela nezohledňovat v rámci porovnání označení, a že je třeba porovnat pouze pojmy „AQUAMED“ a „Acumed“. Tribunál přitom údajně nezohlednil, že pojmy „AQUAMED“ a „ACTIVE“ tvoří úzkou kombinaci, což je v rozporu s úplným odsunutím pojmu „ACTIVE“. Pokud by Tribunál postavil namítanou ochrannou známku „AQUAMED ACTIVE“ jako takovou proti přihlášené ochranné známce „Acumed“, musel by údajně konstatovat neexistenci podobnosti označení.
   I kdyby se — neprávem — porovnávaly pouze pojmy „AQUAMED“ a „Acumed“, Tribunál se údajně každopádně dopustil nesprávného právního posouzení, když posuzoval otázku nebezpečí záměny. V tomto ohledu Tribunál údajně nevzal v úvahu několik dřívějších rozhodnutí, ve kterých bylo za srovnatelných okolností nebezpečí záměny vyloučeno. Navíc Tribunál údajně nezohlednil, že v důsledku úzkého rozsahu ochrany namítané ochranné známky stačí již nepatrné rozdíly označení k tomu, aby se vyloučilo nebezpečí záměny. Pokud by Tribunál vzal tuto okolnost v úvahu, dospěl by podle navrhovatelky k závěru, že přihlášená ochranná známka je na základě existujících obrazových, zvukových a koncepčních rozdílů každopádně dostatečně odlišná od namítané ochranné známky.


title: Věc T-528/15: Žaloba podaná dne 8. září 2015 – Bimbo v. OHIM – Globo (Bimbo)

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/48

         Žaloba podaná dne 8. září 2015 – Bimbo v. OHIM – Globo (Bimbo)
   (Věc T-528/15)
   (2015/C 381/59)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Bimbo, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupce: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Globo SpA Servizi Commerciali (Illasi, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Společenství obsahující slovní prvek „Bimbo“ – přihláška č. 10 028 405

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. července 2015, ve spojených věcech R 2512/2013-4 a R 2549/2013-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               změnil napadené rozhodnutí v souladu s čl. 65 odst. 3 nařízení o ochranné známce Společenství a zamítl přihlášku ochranné známky Společenství č. 10 028 405 pro třídu 28;

               —

               podpůrně a pouze pro případ, že výše uvedený návrh bude zamítnut, zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               v souladu s článkem 134 jednacího řádu Tribunálu (dříve čl. 87 odst. 2) uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení pravidla 19 odst. 1, 2 a 3 a pravidla 20 odst. 1 nařízení č. 2868/95;

               —

               porušení čl. 64 odst. 1 nařízení č. 207/2009 a související judikatury;

               —

               porušení čl. 43 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-361/14: Žaloba podaná dne 23. července 2014 – HB a další v. Komise

text:
               17.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 409/44

         Žaloba podaná dne 23. července 2014 – HB a další v. Komise
   (Věc T-361/14)
   2014/C 409/64
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobci: HB (Linz, Rakousko); Hans Joachim Richter (Bremen, Německo); Carmen Arsene (Pitesti, Rumunsko); Robert Coates Smith (Glatton, Spojené království); Magdalena Anna Kuropatwinska (Varšava, Polsko); Nathalie Louise Klinge (Zuidbroek, Nizozemsko); a Christos Yiapanis (Paphos, Kypr) (zástupce: C. Kolar, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské Komise ze dne 26. března 2014, kterým byla zamítnuta registrace navrhované občanské iniciativy s názvem „Ethics for Animals and Kids“.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby žalobci v podstatě tvrdí, že Komise svým rozhodnutím, kterým zamítla registraci navrhované občanské iniciativy s názvem „Ethics for Animals and Kids“ překročila meze své pravomoci, nesplnila povinnost zajištění ochrany a porušila všeobecný zákaz svévole a články 11 SFEU a 13 SFEU.


title: Věc C-125/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná mezitímním rozhodčím nálezem Commission de litiges voyages ze dne 4. prosince 2003 ve věci Guy Denuit a Betty Cordenier proti Transorient - Mosaïque Voyages et Culture SA

text:
               12.6.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná mezitímním rozhodčím nálezem Commission de litiges voyages ze dne 4. prosince 2003 ve věci Guy Denuit a Betty Cordenier proti Transorient - Mosaïque Voyages et Culture SA
   (Věc C-125/04)
   (2004/C 156/05)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla mezitímním rozhodčím nálezem Commission de litiges voyages (Belgie) ze dne 4. prosince 2003 ve věci Guy Denuit a Betty Cordenier proti Transorient - Mosaïque Voyages et Culture SA předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, která došla kanceláři Soudního dvora dne 8. března 2004.
   Commission de litiges voyages (Belgie) žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               1)

               pokud ustanovení obsažené ve smlouvě, která zavazuje spotřebitele vůči organizátorovi a/nebo prodejci, stanoví pouze možnost zvýšení ceny a určuje přesný způsob výpočtu tohoto zvýšení výhradně proto, aby bylo přihlédnuto ke změnám taxativně vyčteným v čl. 4 odst. 4 písm. a) směrnice 90/314/EHS (1), musí být zmíněný článek vykládán tak, že mlčky ukládá snížení ceny podle stejného způsobu výpočtu?

               2)

               pokud ustanovení obsažené ve smlouvě, která zavazuje spotřebitele vůči organizátorovi a/nebo prodejci, stanoví možnost zvýšení nebo snížení ceny, aniž by určilo přesný způsob výpočtu a výhradně proto, aby bylo přihlédnuto ke změnám taxativně vyčteným v čl. 4 odst. 4 písm. a) směrnice 90/314/EHS, musí být zmíněný článek vykládán tak, že celé ustanovení je neplatné nebo je neplatná pouze ta část ustanovení týkající se zvýšení ceny?

               3)

               pokud ustanovení obsažené ve smlouvě, která zavazuje spotřebitele vůči organizátorovi a/nebo prodejci, stanoví možnost, výhradně ve prospěch organizátora cest a/nebo prodejce, zvýšení nebo snížení ceny a určí přesný způsob výpočtu výhradně proto, aby bylo přihlédnuto ke změnám taxativně vyčteným v čl. 4 odst. 4 písm. a) směrnice 90/314/EHS, musí být zmíněný článek vykládán tak, že celé ustanovení je neplatné nebo je neplatná pouze ta část ustanovení týkající se zvýšení ceny?

               4)

               pokud ustanovení obsažené ve smlouvě, která zavazuje spotřebitele vůči organizátorovi a/nebo prodejci, stanoví možnost, jak ve prospěch organizátora cest a/nebo prodejce, tak ve prospěch spotřebitele, zvýšení nebo snížení ceny a určí přesný způsob výpočtu výhradně proto, aby bylo přihlédnuto ke změnám taxativně vyčteným v čl. 4 odst. 4 písm. a) směrnice 90/314/EHS, musí být zmíněný článek vykládán tak, že stanoví povinnost organizátora cest a/nebo prodejce snížit cenu, pokud toto snížení spotřebitel nepožadoval?

      (1)  Směrnice Rady 90/314/EHS ze dne 13. června 1990 o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy (Úř. věst. L 158, 23.6.1990, s. 59)


title: Věc F-84/10: Žaloba podaná dne 23. září 2010 — Chatzidoukakis v. Komise

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/39

         Žaloba podaná dne 23. září 2010 — Chatzidoukakis v. Komise
   (Věc F-84/10)
   ()
   2011/C 13/76
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Efstratios Chatzidoukakis (Schrassig, Lucembursko) (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise o snížení příspěvku na vzdělání přiznaného žalobci z důvodu, že jeho syn pobírá finanční podporu poskytnutou členským státem ve formě stipendia a půjčky.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zaprvé, zrušit rozhodnutí o snížení „příspěvku na vzdělání“ vypláceného žalobci, jak vyplývá z výplatní pásky za měsíc únor 2010, jakož i dotčenou výplatní pásku v rozsahu, v němž částečně snižuje „příspěvek na vzdělání“; zadruhé, zrušit rozhodnutí Komise ze dne 26. února 2010 o snížení „příspěvku na vzdělání“ vypláceného žalobci a srážce částky ve výši 375 eur z tohoto příspěvku, jež je uvedena na výplatní pásce z měsíce března 2010; zatřetí, zrušit výplatní pásku za měsíc březen 2010, která snižuje „příspěvek na vzdělání“ vyplácený žalobci a zahrnuje srážku částky ve výši 375 eur se zpětným účinkem; začtvrté, zrušit výplatní pásky za duben až srpen 2010 v rozsahu, v němž zahrnují částečné snížení „příspěvku na vzdělání“; zapáté, zrušit rozhodnutí Komise ze dne 9. července 2010, které výslovně zamítá stížnost;

               —

               nahradit žalobci částky, které mu byly sraženy, včetně úroků;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-506/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Waldshut-Tiengen — Landwirtschaftsgericht (Německo) dne 21. října 2010 — Rico Graf a Rudolf Engel v. Landratsamt Waldshut — Landwirtschaftsamt

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Amtsgericht Waldshut-Tiengen — Landwirtschaftsgericht (Německo) dne 21. října 2010 — Rico Graf a Rudolf Engel v. Landratsamt Waldshut — Landwirtschaftsamt
   (Věc C-506/10)
   ()
   2011/C 30/22
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Amtsgericht Waldshut-Tiengen — Landwirtschaftsgericht

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Rico Graf a Rudolf Engel

      Žalovaný: Landratsamt Waldshut — Landwirtschaftsamt

      Předběžná otázka

   Je ustanovení § 6 odst. 1a Baden-Württembergisches Ausführungsgesetz zum Grundstücksverkehrsgesetz und zum Landpachtverkehrsgesetz (prováděcí zákon spolkové země Bádensko Württembersko k zákonu o převodu pozemků a k zákonu o převodu pachtů) ve znění ze dne 21. února 2006 (Sbírka zákonů s. 85) slučitelné s Dohodou mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob (1)?

      (1)  Úř. věst. L 114, s. 6.


title: Věc F-24/11: Žaloba podaná dne 7. března 2011 — Nicolas Katrakasas v. Komise

text:
               21.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 152/33

         Žaloba podaná dne 7. března 2011 — Nicolas Katrakasas v. Komise
   (Věc F-24/11)
   2011/C 152/60
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Nicolas Katrakasas (Brusel, Belgie) (zástupce: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí výběrové komise nezapsat žalobce na seznam uchazečů vhodných k přijetí v rámci výběrového řízení COM/INT/OLAF/09/AD8.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí výběrové komise ze dne 11. května 2010, které na základě opětovného přezkumu potvrdilo rozhodnutí ze dne 9. března 2010 nezapsat žalobce na seznam uchazečů vhodných k přijetí v rámci výběrového řízení „COM/INT/OLAF/09/AD8- Administrátoři specializovaní na boj proti podvodům”;

               —

               v případě potřeby zrušit rozhodnutí Evropské komise ze dne 25. listopadu 2010, kterým byla zamítnuta stížnost žalobce;

               —

               zrušit seznam uchazečů vhodných k přijetí v rozsahu, v němž tento seznam nezahrnuje jméno žalobce a všechna rozhodnutí přijatá na jeho základě;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-779/14: Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2015 – Slovensko v. Komise „Žaloba na neplatnost — Vlastní zdroje Unie — Finanční odpovědnost členských států — Povinnost vyplatit Komisi částku odpovídající ztrátě vlastních zdrojů — Dopis Komise — Akt, který nelze napadnout žalobou — Nepřípustnost“

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/37

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2015 – Slovensko v. Komise
   (Věc T-779/14) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Vlastní zdroje Unie - Finanční odpovědnost členských států - Povinnost vyplatit Komisi částku odpovídající ztrátě vlastních zdrojů - Dopis Komise - Akt, který nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
   (2015/C 381/43)
   Jednací jazyk: slovenština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Slovenská republika (zástupkyně: B. Ricziová, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Grønfeldt, A. Tokár a M. Wasmeier, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení údajného rozhodnutí Generálního ředitelství Komise pro rozpočet obsaženého v dopise BUDG/B/03MV D (2014) 3139078 ze dne 24. září 2014, kterým Komise požaduje od Slovenské republiky zpřístupnění finančních prostředků v hrubé výši 1 4 53  723,12 eur (mínus náklady na výběr ve výši 25 %), které odpovídají ztrátě tradičních vlastních zdrojů, a to nejpozději do prvního pracovního dne po devatenáctém dni druhého měsíce po odeslání uvedeného dopisu.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá.

               2)

               Není třeba rozhodovat o návrzích Spolkové republiky Německo a Rumunska na vstup do řízení jako vedlejší účastníci.

               3)

               Slovenská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

               4)

               Slovenská republika, Komise, Spolková republika Německo a Rumunsko ponesou vlastní náklady řízení související s návrhy na vstup do řízení jako vedlejší účastníci.

      (1)  Úř. věst. C 89, 16. 3. 2015.


title: Věc T-568/13: Usnesení Tribunálu ze dne 28. srpna 2015 – Bimbo v. OHIM – Kimbo (KIMBO)

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/57

         Usnesení Tribunálu ze dne 28. srpna 2015 – Bimbo v. OHIM – Kimbo (KIMBO)
   (Věc T-568/13) (1)

   (2015/C 381/67)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda šestého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc C-351/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundessozialgericht (Německo) dne 4. srpna 2008 – Christian Grimme v. Deutsche Angestellten-Krankenkasse

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundessozialgericht (Německo) dne 4. srpna 2008 – Christian Grimme v. Deutsche Angestellten-Krankenkasse
   (Věc C-351/08)
   (2008/C 272/19)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundessozialgericht
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Christian Grimme

      Žalovaná: Deutsche Angestellten-Krankenkasse
   Předběžné otázky
   Je nutno ustanovení dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob (1), především její články 1, 5, 7 a 16 a přílohu I články 12, 17, 18 a 19, vykládat v tom smyslu, že nepřipouštějí, aby člen správní rady akciové společnosti založené podle švýcarského práva, který je zaměstnán v Německu, byl osobou podléhající povinnému pojištění v rámci německého důchodového pojištění, ačkoli členové představenstva akciové společnosti založené podle německého práva, kteří jsou zaměstnáni v Německu, povinnému pojištění v rámci německého důchodového pojištění nepodléhají?

      (1)  Úř. věst. 2002, L 114, s. 6.