title: Věc C-670/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Ráckevei Járásbíróság (Maďarsko) dne 8. prosince 2020 – EP a další v. ERSTE Bank Hungary Zrt.

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/4

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Ráckevei Járásbíróság (Maďarsko) dne 8. prosince 2020 – EP a další v. ERSTE Bank Hungary Zrt.
      (Věc C-670/20)
      (2021/C 98/05)
      Jednací jazyk: maďarština

         Předkládající soud

      Ráckevei Járásbíróság

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: EP, TA, FV a TB

         Žalovaná: ERSTE Bank Hungary Zrt.

         Předběžné otázky

                  1)

                  Je s ohledem na výklad čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13/EHS o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (1) v rozsudku ve věci Andriciuc a další, C-186/16 (2), třeba mít za to, že smluvní ujednání o kurzovém riziku, které nestanoví výslovně, že tím, kdo nese výlučně a plně uvedené riziko je dlužník, ale obsahuje pouze prohlášení dlužníka, v němž je uvedeno, že „si je plně vědom možných rizik transakce, a zejména skutečnosti, že fluktuace dotčené cizí měny vůči maďarskému forintu může jak zvýšit, tak snížit náklady na splacení úvěru ve forintech[“], je jasné a jednoznačné?

                  2)

                  Splňuje výše popsané smluvní ujednání požadavek stanovený v rozsudku ve věci Andriciuc a další, C-186/16, podle kterého musí mít spotřebitel možnost posoudit na základě takového ujednání potenciálně významné ekonomické důsledky převzetí kurzového rizika na své finanční závazky, s ohledem na to, že dokument nazvaný [„]Informace o obecných rizicích financování v cizí měně[“], který spotřebitel podepsal při uzavření smlouvy, hovoří stejně o příznivých i nepříznivých změnách směnného kurzu, což naznačuje, že typická tendence stálého směnného kurzu — rovněž podle Maďarské bankovní asociace — je, že tyto příznivé a nepříznivé ekonomické důsledky se z dlouhodobého hlediska vyrovnávají?

                  3)

                  Splňuje výše popsané smluvní ujednání požadavek stanovený v rozsudku ve věci Andriciuc a další, C-186/16, podle kterého musí mít spotřebitel možnost posoudit na základě takového ujednání potenciálně významné ekonomické důsledky převzetí kurzového rizika na své finanční závazky, když ani ve smlouvě ani v informačním dokumentu o kurzových rizicích, podepsaném při uzavření smlouvy, není výslovně ani implicitně uvedeno, že zvýšení splátek může být výrazné nebo může de facto dosáhnout jakékoliv úrovně?

                  4)

                  Je s ohledem na výklad čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13/EHS o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách v rozsudku ve věci Andriciuc a další, C-186/16, třeba mít za to, že smluvní ujednání o kurzovém riziku, které nestanoví výslovně, že kurzové riziko nese výlučně a plně spotřebitel, je jasné a jednoznačné, když z ujednání ve smlouvě nevyplývá výslovně, že zvýšení splátek může být výrazné nebo může de facto dosáhnout jakékoliv úrovně?

                  5)

                  Je prohlášení učiněné spotřebitelem pro tyto účely, formulované obecně ve standardním ujednání smlouvy, samo o sobě dostačující k posouzení, zda informace o kurzovém riziku splňuje požadavek stanovený v rozsudku ve věci Andriciuc a další, C-186/16, podle nějž tato informace musí průměrnému spotřebiteli umožňovat, aby na základě tohoto ujednání posoudil potenciálně významné ekonomické důsledky přenesení kurzového rizika na jeho finanční závazky, když žádné jiné ustanovení smlouvy ani informačního dokumentu takový závěr nepodporuje?

                  6)

                  Je s ohledem na obsah rozsudku ve věci Andriciuc a další, C-186/16, výklad ze strany Kúria (Nejvyšší soud), podle nějž „skutečnost, že žalovaný poskytl informaci o kurzovém riziku, sama o sobě znamená, že žalobce měl s tímto rizikem realisticky počítat“, v souladu s čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13/EHS o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách?

         (1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288).

         (2)  Rozsudek ze dne 20. září 2017, Andriciuc a další, C-186/16, EU:C:2017:703.


title: Věc C-673/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal judiciaire d’Auch (Francie) dne 9. prosince 2020 – EP v. Préfet du Gers, Institut National de la Statistique et des Études Économiques

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/5

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal judiciaire d’Auch (Francie) dne 9. prosince 2020 – EP v. Préfet du Gers, Institut National de la Statistique et des Études Économiques
      (Věc C-673/20)
      (2021/C 98/06)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Tribunal judiciaire d’Auch

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: EP

         Žalovaní: Préfet du Gers, Institut National de la Statistique et des Études Économiques

         Další účastník řízení: Maire de Thoux

         Předběžné otázky

                  1)

                  Musí být článek 50 Smlouvy o Evropské unii a Dohoda o vystoupení Spojeného království z Evropské unie vykládány v tom smyslu, že v jejich důsledku pozbývají občanství Unie britští státní příslušníci, kteří před uplynutím přechodného období využili práva volného pohybu a svobody usazování na území jiného členského státu, zejména ti, kteří pobývají na území jiného členského státu již více než patnáct let a vztahuje se na ně britský zákon zvaný „15 year rule“, a tím jsou zbaveni všech hlasovacích práv?

                  2)

                  V případě kladné odpovědi, je třeba z článků 2, 3, 10, 12 a 127 Dohody o vystoupení a bodu 6 její preambule ve spojení s články 18, 20 a 21 Smlouvy o fungování Evropské unie vyvodit, že těmto britským státním příslušníkům umožňují, aby si bez výjimky zachovali práva na občanství Unie, kterých požívali před vystoupením jejich země z Evropské unie?

                  3)

                  V případě záporné odpovědi na druhou otázku, není Dohoda o vystoupení částečně neplatná v rozsahu, v němž porušuje zásady tvořící identitu Evropské unie, zejména pak články 18, 20 a 21 Smlouvy o fungování Evropské unie, ale také články 39 a [40] Listiny základních práv Evropské unie, a neporušuje zásadu proporcionality, jelikož neobsahuje ustanovení, které by britským státním příslušníkům umožňovalo, aby si bez výjimky zachovali tato práva?

                  4)

                  Není každopádně čl. 127 odst. 1 písm. b) Dohody o vystoupení částečně neplatný v rozsahu, v němž porušuje články 18, 20 a 21 Smlouvy o fungování Evropské unie, ale také články 39 a 40 Listiny základních práv Evropské unie, protože občany Unie, kteří využili práva volného pohybu a svobody usazování na území Spojeného království, zbavuje práva volit a být volen v komunálních volbách v této zemi, a pokud Tribunál a Soudní dvůr zastávají stejný výklad jako francouzská Conseil d’Etat, nevztahuje se toto porušení na státní příslušníky Spojeného království, kteří využívají právo volného pohybu a svobodu usazování na území jiného členského státu již více než 15 let a vztahuje se na ně britský zákon zvaný „15 year rule“, a tím jsou zbaveni veškerých hlasovacích práv?


title: Věc C-675/20 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. prosince 2020 Colinem Brownem proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 5. října 2020 ve věci T-18/19, Brown v. Komise

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/6

      Kasační opravný prostředek podaný dne 11. prosince 2020 Colinem Brownem proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 5. října 2020 ve věci T-18/19, Brown v. Komise
      (Věc C-675/20 P)
      (2021/C 98/07)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Colin Brown (zástupkyně: I. Van Damme, advocaat)

         Další účastnice řízení: Evropská komise a Rada Evropské unie

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadený rozsudek nezrušit napadené rozhodnutí; (1)

                  —

                  na základě úplného záznamu, který má k dispozici, dospěl k závěru, že napadené rozhodnutí by mělo být zrušeno, a nařídil, aby nárok navrhovatele na příspěvek za práci v zahraničí a cestovní výdaje byly obnoveny s účinkem od 1. prosince 2017 a aby příspěvky, které nebyly vyplaceny mezi 1. prosincem 2017 a datem obnovení nároku navrhovatele, byly vyplaceny navrhovateli s úroky; a

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovatelem před Soudním dvorem a Tribunálem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      První důvod kasačního opravného prostředku vycházejí z toho, že se Tribunál dopustil nesprávného výkladu čl. 4 odst. 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu, pokud jde o povolení nebo požadavek odebrání nároku úředníka na příspěvek za práci v zahraničí z důvodu získání státní příslušnosti jeho místa výkonu zaměstnání, pokud nedošlo ke změně místa výkonu zaměstnání úředníka.
      Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že použití čl. 4 odst. 1 písm. b) přílohy VII služebního řádu na navrhovatele v rozsudku ze strany Tribunálu a v napadeném rozhodnutí ze strany Komise vede k neodůvodněné diskriminaci.

         (1)  Rozhodnutí Úřadu pro správu a vyplácení individuálních nároků, ze dne 19. března 2018, kterým se od 1. prosince 2017 odebírá nárok navrhovatele na příspěvek za práci v zahraničí a výplatu cestovních výdajů.


title: Věc C-701/20: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 22. prosince 2020 – Avis Autovermietung Gesellschaft mbH v. Verein für Konsumenteninformation

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/7

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 22. prosince 2020 – Avis Autovermietung Gesellschaft mbH v. Verein für Konsumenteninformation
      (Věc C-701/20)
      (2021/C 98/08)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Navrhovatelka v řízení o opravném prostředku „Revision“: Avis Autovermietung Gesellschaft mbH

         Odpůrce v řízení o opravném prostředku „Revision“: Verein für Konsumenteninformation

         Předběžná otázka

      Brání ustanovení obsažená v kapitole VIII, především v čl. 80 odst. 1 a 2, jakož i čl. 84 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (1) (dále jen „GDPR“) vnitrostátním ustanovením, která – vedle pravomocí zasáhnout svěřených dozorovým úřadům, odpovědným za monitorování a prosazování tohoto nařízení, a možností právní ochrany, které mají subjekty údajů – přiznávají jednak konkurentům a jednak sdružením, subjektům a komorám oprávněným podle vnitrostátního práva oprávnění podat pro porušení GDPR nezávisle na porušení konkrétních práv jednotlivých subjektů údajů a bez pověření subjektu údajů proti porušiteli u občanskoprávních soudů žalobu založenou na zákazu provádění nekalých obchodních praktik nebo na porušení zákona na ochranu spotřebitelů nebo na zákazu používání neúčinných všeobecných obchodních podmínek?

         (1)  Úř. věst. 2016, L 119, s. 1.


title: Věc C-46/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. ledna 2021 Agenturou Evropské unie pro spolupráci energetických regulačních orgánů proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 18. listopadu 2020 ve věci T-735/18, Aquind v. ACER

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/17

      Kasační opravný prostředek podaný dne 27. ledna 2021 Agenturou Evropské unie pro spolupráci energetických regulačních orgánů proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 18. listopadu 2020 ve věci T-735/18, Aquind v. ACER
      (Věc C-46/21 P)
      (2021/C 98/17)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER) (zástupci: P. Martinet, E. Tremmel, zmocněnci, B. Creve, advokat)

         Další účastnice řízení: Aquind Ltd

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zcela nebo zčásti zrušil napadený rozsudek;

                  —

                  zamítl žalobu v prvním stupni jako neopodstatněnou, uváží-li, že to stav řízení dovoluje;

                  —

                  podpůrně vrátil věc Tribunálu, aby rozhodl v souladu s rozsudkem Soudního dvora;

                  —

                  uložil společnosti Aquind Ltd náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku i nákladů řízení před Tribunálem.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Tribunál v napadeném rozsudku vyhověl čtvrtému a devátému žalobnímu důvodu navrhovatelky a na tomto základě zrušil rozhodnutí odvolacího senátu agentury ACER A-001-2018, zamítl zbývající část žaloby a uložil agentuře ACER náhradu nákladů řízení. V tomto kasačním opravném prostředku agentura ACER tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení v následujících ohledech:

                  1.

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení z hlediska intenzity přezkumu prováděného odvolacím senátem agentury ACER, a to jak obecně, tak v projednávaném případě, s ohledem na pochybení v rámci komplexního technického a hospodářského posouzení.

                  2.

                  Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení z hlediska výkladu čl. 17 odst. 1 písm. b) nařízení č. 714/2009 (1).

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003 (Úř. věst. 2009, L 211, s. 15).


title: Věc C-60/21: Žaloba podaná dne 1. února 2021 – Evropská komise v. Belgické království

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/18

      Žaloba podaná dne 1. února 2021 – Evropská komise v. Belgické království
      (Věc C-60/21)
      (2021/C 98/18)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: W. Roels, V. Uher, zmocněnci)

         Žalované: Belgické království

         Návrhová žádání

      Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  určil, že Belgické království tím, že ponechalo v platnosti ustanovení, podle kterých

            je odpočet vyživovacích rent nebo kapitálových částek namísto takových rent a doplňkových rent ze zdanitelného příjmu odepřen plátcům renty, kteří nejsou rezidenty v Belgii, pobírají v tomto státě méně než 75 % svých příjmů z výdělečné činnosti a nemohou mít nárok na tentýž odpočet v členském státě svého bydliště z důvodu nízké výše svým příjmů v tomto státě,
      nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 45 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) a z článku 28 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (EHP), a

                  —

                  uložil Belgickému království náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby uplatňuje Komise jediný žalobní důvod vycházející z toho, že dotčené právní předpisy mohou odradit daňové nerezidenty od toho, aby využívali svobod pohybu zaručených Smlouvami a konkrétně volného pohybu pracovníků podle článku 45 SFEU a článku 28 Dohody o EHP.
      Daňový nerezident, který nedosahuje v Belgii alespoň 75 % svých zdanitelných příjmů ze závislé činnosti a který fakticky nemůže mít nárok na odpočet vyživovacích rent ve státě svého bydliště, jelikož nemá v tomto státě dostatečné zdanitelné příjmy, je totiž podle belgických právních předpisů zbaven nároku na jakýkoli odpočet těchto rent. Z judikatury Soudního dvora a zejména z jeho rozsudku ze dne 10. května 2012, Evropská komise v. Estonsko (C-39/10), přitom vyplývá, že v takovém případě přísluší státu zaměstnání zohlednit osobní a rodinnou situaci daňového nerezidenta.


title: Věc T-110/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Kazembe Musonda v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá s ohledem na situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Zachování jména žalobce na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení osoby na seznamy a jejího ponechání na nich – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Proporcionalita – Námitka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/19

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Kazembe Musonda v. Rada
      (Věc T-110/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá s ohledem na situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Zachování jména žalobce na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení osoby na seznamy a jejího ponechání na nich - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Proporcionalita - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/19)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, zmocněnci)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2018, L 314, s. 47), jakož i prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2018, L 314, s. 1), a to v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Jean-Claude Kazembe Musonda nahradí náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-111/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Boshab v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Ponechání jména žalobce na seznamech osob, na něž se vztahují omezující opatření – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zápisu a ponechání na seznamech – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Právo na vlastnictví – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/20

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Boshab v. Rada
      (Věc T-111/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Ponechání jména žalobce na seznamech osob, na něž se vztahují omezující opatření - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zápisu a ponechání na seznamech - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Právo na vlastnictví - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/20)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Évariste Boshab (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2018, L 314, s. 47), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2018, L 314, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Panu Évaristu Boshabovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019..


title: Věc T-113/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Kampete v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy a ponechání na seznamech – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/20

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Kampete v. Rada
      (Věc T-113/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy a ponechání na seznamech - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/21)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Ilunga Kampete (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení jednak rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2018, L 314, s. 47), a jednak prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2018, L 314, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Panu Ilungovi Kampetemu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-116/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Kande Mupompa v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy a ponechání na seznamech – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Právo na vlastnictví – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/21

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Kande Mupompa v. Rada
      (Věc T-116/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy a ponechání na seznamech - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Právo na vlastnictví - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/22)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Alex Kande Mupompa (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení jednak rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2018, L 314, s. 47), a jednak prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2018, L 314, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Panu Alexu Kande Mupompovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-118/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Amisi Kumba v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Ponechání jména žalobce na seznamech osob, na něž se vztahují omezující opatření – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zápisu a ponechání na seznamech – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/22

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Amisi Kumba v. Rada
      (Věc T-118/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Ponechání jména žalobce na seznamech osob, na něž se vztahují omezující opatření - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zápisu a ponechání na seznamech - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/23)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Gabriel Amisi Kumba (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2018, L 314, s. 47), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2018, L 314, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Panu Gabrieli Amisi Kumbovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019..


title: Věc T-119/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Mutondo v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy a ponechání na seznamech – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/23

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Mutondo v. Rada
      (Věc T-119/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy a ponechání na seznamech - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/24)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Kalev Mutondo (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení jednak rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2018, L 314, s. 47), a jednak prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2018, L 314, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Panu Kalevu Mutondovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-120/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Numbi v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy a ponechání na seznamech – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/23

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Numbi v. Rada
      (Věc T-120/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy a ponechání na seznamech - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/25)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: John Numbi (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení jednak rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2018, L 314, s. 47), a jednak prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2018, L 314, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Panu Johnu Numbimu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-122/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Ramazani Shadary v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Ponechání jména žalobce na seznamech osob, na něž se vztahují omezující opatření – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zápisu a ponechání na seznamech – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Ramazani Shadary v. Rada
      (Věc T-122/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Ponechání jména žalobce na seznamech osob, na něž se vztahují omezující opatření - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zápisu a ponechání na seznamech - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/27)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2018, L 314, s. 47), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2018, L 314, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Panu Emmanuelu Ramazani Shadarymu se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-123/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Kanyama v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy a ponechání na seznamech – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Kanyama v. Rada
      (Věc T-123/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy a ponechání na seznamech - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/28)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Célestin Kanyama (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení jednak rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2018, L 314, s. 47), a jednak prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2018, L 314, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Panu Célestinu Kanyamovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-124/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Ilunga Luyoyo v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo – Zmrazení finančních prostředků – Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob – Povinnost uvést odůvodnění – Právo být vyslechnut – Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy a ponechání na seznamech – Zjevně nesprávné posouzení – Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření – Právo na respektování soukromého a rodinného života – Presumpce neviny – Přiměřenost – Námitka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Ilunga Luyoyo v. Rada
      (Věc T-124/19) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci v Demokratické republice Kongo - Zmrazení finančních prostředků - Ponechání jména žalobce na seznamech dotčených osob - Povinnost uvést odůvodnění - Právo být vyslechnut - Důkaz o opodstatněnosti zařazení na seznamy a ponechání na seznamech - Zjevně nesprávné posouzení - Přetrvávání skutkových a právních okolností, které vedly k přijetí omezujících opatření - Právo na respektování soukromého a rodinného života - Presumpce neviny - Přiměřenost - Námitka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/29)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení jednak rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění rozhodnutí 2010/788/SZBP o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo (Úř. věst. 2018, L 314, s. 47), a jednak prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018, kterým se provádí článek 9 nařízení (ES) č. 1183/2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2018, L 314, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Panu Ferdinandu Illunga Luyoyovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 139, 15.4.2019.


title: Věc T-258/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Klymenko v. Rada („Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině – Zmrazení finančních prostředků – Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje – Ponechání žalobcova jména na seznamu – Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práv na obhajobu a na účinnou soudní ochranu“)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 3. února 2021 – Klymenko v. Rada
      (Věc T-258/20) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Ponechání žalobcova jména na seznamu - Povinnost Rady ověřit, zda bylo rozhodnutí orgánu třetího státu přijato při dodržení práv na obhajobu a na účinnou soudní ochranu“)
      (2021/C 98/30)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Oleksandr Viktorovyč Klymenko (Moskva, Rusko) (zástupkyně: M. Phelippeau, advokátka)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Vitro a P. Mahnič, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2020/373 ze dne 5. března 2020, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2020, L 71, s. 10), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2020/370 ze dne 5. března 2020, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2020, L 71, s. 1), v rozsahu, v němž tyto akty ponechávají jméno žalobce na seznamu osob, subjektů a orgánů, na které se tato omezující opatření vztahují

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2020/373 ze dne 5. března 2020, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2020/370 ze dne 5. března 2020, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, se zrušují v rozsahu, v němž bylo na seznamu osob, subjektů a orgánů, na které se vztahují tato omezující opatření, ponecháno jméno Oleksandra Viktorovyče Klymenka.

                  2)

                  Účinky článku 1 rozhodnutí 2020/373 jsou vůči O. V. Klymenkovi zachovány až do okamžiku, kdy uplyne lhůta pro podání kasačního opravného prostředku stanovená v čl. 56 prvním pododstavci statutu Soudního dvora Evropské unie nebo, pokud bude kasační opravný prostředek v této lhůtě podán, až do jeho zamítnutí.

                  3)

                  Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 222, 6.7.2020.


title: Věc T-352/18: Usnesení Tribunálu ze dne 4. února 2021 – Germann Avocats v. Komise („Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody – Veřejné zakázky na služby – Nabídkové řízení – Studie o postupech odborových svazů týkajících se zákazu diskriminace a rozmanitosti na pracovišti – Odmítnutí nabídky uchazeče – Zadávací kritéria – Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/28

      Usnesení Tribunálu ze dne 4. února 2021 – Germann Avocats v. Komise
      (Věc T-352/18) (1)

      („Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody - Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení - Studie o postupech odborových svazů týkajících se zákazu diskriminace a rozmanitosti na pracovišti - Odmítnutí nabídky uchazeče - Zadávací kritéria - Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2021/C 98/31)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Germann Avocats LLC (Ženeva, Švýcarsko) (zástupci: C. Giannakopoulos a N. Skandamis, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Estrada de Solà a A. Katsimerou, zmocněnci, ve spolupráci s R. van Melsenem, advokátem)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise, kterým byla odmítnuta nabídka žalobkyně předložená v rámci nabídkového řízení JUST/2017/RDIS/FW/EQUA/0042 [„Studie o postupech odborových svazů týkajících se zákazu diskriminace a rozmanitosti na pracovišti“ (2017/S 215-446067)], a dále návrh na základě článku 268 SFEU na náhradu škody, která žalobkyni údajně vznikla v důsledku přijetí uvedeného rozhodnutí.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Germann Avocats LLC se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 301, 27.8.2018.


title: Věc T-35/21: Žaloba podaná dne 22. ledna 2021 – SFD v. EUIPO – Allmax Nutrition (ALLNUTRITION DESIGNED FOR MOTIVATION)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/28

      Žaloba podaná dne 22. ledna 2021 – SFD v. EUIPO – Allmax Nutrition (ALLNUTRITION DESIGNED FOR MOTIVATION)
      (Věc T-35/21)
      (2021/C 98/32)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: SFD S.A. (Opolí, Polsko) (zástupce: T. Grucelski, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Allmax Nutrition Inc. (North York, Ontario, Kanada)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie ALLNUTRITION DESIGNED FOR MOTIVATION – Přihláška č. 15 971 435

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. října 2020, ve věci R 511/2020-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  zamítl námitky;

                  —

                  uložil EUIPO a další účastnici řízení před odvolacím senátem náhradu nákladů řízení.

         Dovolávaný žalobní důvod

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-38/21: Žaloba podaná dne 19. ledna 2021 – Inivos a Inivos v. Komise

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/29

      Žaloba podaná dne 19. ledna 2021 – Inivos a Inivos v. Komise
      (Věc T-38/21)
      (2021/C 98/33)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Inivos Ltd (Londýn, Spojené království) a Inivos BV (Rotterdam, Nizozemsko) (zástupci: R. Martens a L. Hoet, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí neznámého data zahájit jednací řízení bez předchozího zveřejnění oznámení o zahájení zadávacího řízení na koupi maximálně 200 dezinfekčních robotů;

                  —

                  zrušil rozhodnutí neznámého data o přidělení Rámcové smlouvy týkající se dezinfekčních robotů pro evropské nemocnice (Covid-19) společnosti UVD Robots APS / Kompaï Robotics & Teamnet;

                  —

                  zrušil rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2020 o uzavření Rámcové smlouvy týkající se dezinfekčních robotů pro evropské nemocnice (Covid-19) se společností UVD Robots APS / Kompaï Robotics & Teamnet;

                  —

                  určil, že Rámcová smlouva týkající se dezinfekčních robotů pro evropské nemocnice (Covid-19) a zejména uzavřené smlouvy č. FW 00103506 a č. FW-00103507 jsou neplatné;

                  —

                  určil, že žalovaná je povinna poskytnout náhradu v důsledku ztráty příležitosti.

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených žalobkyní.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila čl. 160 odst. 1 a 2 finančního nařízení a přílohu 1, kapitolu 1, oddíl 2 bod 11 finančního nařízení v souvislosti s porušením zásady řádné správy, protože žalovaná nesprávně zahájila jednací řízení bez předchozího zveřejnění oznámení o zahájení zadávacího řízení na koupi maximálně 200 dezinfekčních robotů, čímž se dopustila nesprávného právního posouzení.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila na jedné straně článek 61, čl. 160 odst. 1 a čl. 167 odst. 1 finančního nařízení ve spojení s obecnými unijními zásadami transparentnosti, rovnosti a zákazu diskriminace a na druhé straně článek 41 Listiny základních práv Evropské unie, protože žalovaná a úspěšný uchazeč (UVD Robots APS) jsou ve střetu zájmů, což má za následek závažnou nesrovnalost, která činí uzavřenou rámcovou smlouvu neplatnou.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že žalovaná porušila čl. 160 odst. 3 finančního nařízení, protože přidělení Rámcové smlouvy týkající se dezinfekčních robotů pro evropské nemocnice (Covid – 19) společnosti UVD Robots APS narušuje hospodářskou soutěž.


title: Věc T-50/21: Žaloba podaná dne 26. ledna 2021 – About You v. EUIPO – Safe-1 Immobilieninvest (Y/O/U YOUR ORIGINAL U)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/31

      Žaloba podaná dne 26. ledna 2021 – About You v. EUIPO – Safe-1 Immobilieninvest (Y/O/U YOUR ORIGINAL U)
      (Věc T-50/21)
      (2021/C 98/35)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: About You GmbH (Hamburk, Německo) (zástupce: W. Mosing, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Safe-1 Immobilieninvest GmbH (Mauer, Rakousko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie Y/O/U YOUR ORIGINAL U – Ochranná známka Evropské unie č. 10 226 901

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. listopadu 2020, ve věci R 529/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  nařídil ústní jednání;

                  —

                  zrušil sporné rozhodnutí s tím, že EUIPO zruší ochrannou známku Evropské unie v celém rozsahu;

                  —

                  uložil EUIPO a v případě, že další účastnice řízení před EUIPO podá písemné vyjádření, také jí, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené žalobkyní v řízení před Tribunálem a v odvolacím řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení požadavků na dokazování, pokud jde o právní jistotu a zásadu ochrany legitimního očekávání;

                  —

                  Porušení článku 58 (ve spojení s článkem 18) a článku 95 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 a dále ve spojení s články 10, 19 a 27 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625.


title: Věc T-51/21: Žaloba podaná dne 26. ledna 2021 – About You v. EUIPO – Safe-1 Immobilieninvest (Y/O/U YOUR ORIGINAL U)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/32

      Žaloba podaná dne 26. ledna 2021 – About You v. EUIPO – Safe-1 Immobilieninvest (Y/O/U YOUR ORIGINAL U)
      (Věc T-51/21)
      (2021/C 98/36)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: About You GmbH (Hamburk, Německo) (zástupce: W. Mosing, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Safe-1 Immobilieninvest GmbH (Mauer, Rakousko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie Y/O/U YOUR ORIGINAL U – Ochranná známka Evropské unie č. 10 226 918

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. listopadu 2020, ve věci R 530/2020-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  nařídil ústní jednání;

                  —

                  zrušil sporné rozhodnutí s tím, že EUIPO zruší ochrannou známku Evropské unie v celém rozsahu;

                  —

                  uložil EUIPO a v případě, že další účastnice řízení před EUIPO podá písemné vyjádření, také jí, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené žalobkyní v řízení před Tribunálem a v odvolacím řízení před EUIPO.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení požadavků na dokazování, pokud jde o právní jistotu a zásadu ochrany legitimního očekávání;

                  —

                  Porušení článku 58 (ve spojení s článkem 18) a článku 95 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 a dále ve spojení s články 10, 19 a 27 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625.


title: Věc T-69/21: Žaloba podaná dne 1. února 2021 – Rotondaro v. EUIPO – Pollini (COLLINI)

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/33

      Žaloba podaná dne 1. února 2021 – Rotondaro v. EUIPO – Pollini (COLLINI)
      (Věc T-69/21)
      (2021/C 98/37)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Carmine Rotondaro (Monako, Monako) (zástupce: M. Locatelli, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Pollini SpA (Gatteo, Itálie)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie COLLINI – Přihláška č. 15 841 091

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 3. prosince 2020, ve věci R 2518/2019-1

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  potvrdil rozhodnutí námitkového oddělení a prohlásil, že ochranná známka COLLINI je způsobilá k zápisu jako ochranná známka Evropské unie pro všechny výrobky tříd 18 a 25, jak jsou uvedeny v přihlášce č. 15 841 091;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení pokynů přijatých výkonným ředitelem EUIPO dne 22. září 2017 (rozhodnutí č. EX-17-1);

                  —

                  Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-72/21: Žaloba podaná dne 3. února 2021 – Bowden a Young v. Europol

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/33

      Žaloba podaná dne 3. února 2021 – Bowden a Young v. Europol
      (Věc T-72/21)
      (2021/C 98/38)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Ian James Bowden (Haag, Nizozemsko) a Janey Young (Haag) (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Agentura Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol)

         Návrhová žádání

      Žalobci navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil individuální rozhodnutí ze dne 30. března 2020 o neudělení výjimky z podmínky státní příslušnosti stanovené v čl. 12 odst. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců, a tudíž o ukončení jejich smluv na základě článku 47 uvedeného pracovního řádu s tím, že výpovědní doba začala běžet „uplynutím přechodného období“, tedy, v souladu s dohodou o vystoupení, 31. prosince 2020,

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobci šest žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z protiprávnosti řízení a použitých kritérií, nesprávného právního posouzení a nesprávného výkladu, nedostatku transparentnosti, jasnosti, právní jistoty, předvídatelnosti a porušení povinnosti řádné správy v rámci řízení o uplatnění výjimky.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z porušení legitimního očekávání, absence individuálního a podrobného přezkumu spisu, přijetí svévolných rozhodnutí, zneužití řízení a nedostatečného odůvodnění.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z porušení povinnosti náležité péče.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení práva být skutečně vyslechnut.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady rovného zacházení a zákazu jakékoliv diskriminace.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení.


title: Věc T-74/21: Žaloba podaná dne 5. února 2021 – Teva Pharmaceutical Industries a Cephalon v. Komise

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/34

      Žaloba podaná dne 5. února 2021 – Teva Pharmaceutical Industries a Cephalon v. Komise
      (Věc T-74/21)
      (2021/C 98/39)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Petach Tikva, Izrael), Cephalon Inc. (West Chester, Pensylvánie, Spojené státy) (zástupci: D. Tayar a S. Ortoli, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

                  —

                  Zrušil rozhodnutí Komise C(2020) 8153 final ze dne 26. listopadu 2020 v celém rozsahu;

                  —

                  zrušil pokuty uložené společnostem Teva Pharmaceutical Industries Ltd. a Cephalon Inc. v článku 2 sporného rozhodnutí

                  —

                  podpůrně podstatným způsobem snížil pokutu uloženou společnosti Teva Pharmaceutical Industries Ltd.;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního a skutkového posouzení, když konstatovala, že sporné smlouvy omezují hospodářskou soutěž z hlediska účelu.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vychází z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního a skutkového posouzení, když konstatovala, že dohoda o vyrovnání omezuje hospodářskou soutěž z hlediska účinku.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Komise nesprávně aplikovala čl. 101 odst. 3 SFEU.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že pokuty uložené společnostem Teva a Cephalon by měly být zrušeny nebo minimálně významně sníženy, pokud jde o pokutu uloženou společnosti Teva.


title: Věc T-80/21: Žaloba podaná dne 5. února 2021 – Cargolux v. Komise

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/35

      Žaloba podaná dne 5. února 2021 – Cargolux v. Komise
      (Věc T-80/21)
      (2021/C 98/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Cargolux Airlines International SA (Cargolux) (Sandweiler, Lucembursko) (zástupci: G. Goeteyn a E. Aliende Rodríguez, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  nařídil Unii, zastoupené Komisí, nahradit škodu vzniklou společnosti Cargolux v důsledku toho, že Komise nezaplatila splatný úrok z prodlení a splatný složený úrok na základě čl. 266 prvního pododstavce SFEU v souladu s rozsudkem ze dne 16. prosince 2015, Cargolux Airlines International SA v. Komise (věc T-39/11), a tudíž zaplatit následující částky v souladu s čl. 266 druhým pododstavcem SFEU, článkem 268 SFEU a čl. 340 druhým pododstavcem SFEU:

                              i.

                              částku odpovídající splatnému úroku z prodlení, tj. úrok z částky 39 900 000 EUR ve výši sazby pro refinanční operace Evropské centrální banky k 1. listopadu 2010 (jmenovitě 1 %), navýšené o 3,5 %, za období od 15. února 2011 do 5. února 2016, tj. částku 8 075 972,03 EUR, nebo případně ve výši úrokové sazby, kterou bude Tribunál považovat za přiměřenou;

                              ii.

                              částku odpovídající splatnému složenému úroku, tj. úrok z částky splatného úroku z prodlení za období od 5. nora 2016 do dne, kdy Komise zaplatí žalovanou částku (nebo – pokud Soudní dvůr odmítne návrh společnosti Cargolux, aby byl splatný složený úrok počítán od 5. února 2016 – přinejmenším za období od data podání žaloby do dne, kdy Komise zaplatí žalovanou částku), ve výši sazby pro refinanční operace Evropské centrální banky k 1. listopadu 2010 (jmenovitě 1 %), navýšené o 3,5 % (nebo případně ve výši úrokové sazby, kterou bude Tribunál považovat za přiměřenou);

                  —

                  uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení vynaložených společností Cargolux v tomto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby předkládá navrhovatelka jediný žalobní důvod, který vychází z toho, že Komise nese mimosmluvní odpovědnost za zaplacení náhrady odpovídající splatnému úroku z prodlení a splatnému složenému úroku v souladu s čl. 266 druhým pododstavcem SFEU, článkem 268 SFEU a čl. 340 druhým pododstavcem SFEU.


title: Věc T-85/21: Žaloba podaná dne 8. února 2021 – QF v. Komise

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/36

      Žaloba podaná dne 8. února 2021 – QF v. Komise
      (Věc T-85/21)
      (2021/C 98/41)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: QF (zástupce: S. Orlandi, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí nezapsat jeho jméno na seznam úspěšných uchazečů na základě vnitřního výběrového řízení COM/03/AD/18;

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z nedostatku relevantního odůvodnění. Žalobce má za to, že odůvodnění je slovy formulované posouzení, které není v souladu s udělenými body. Kromě toho výběrová komise neoznámila hodnotící kritéria stanovená před zkouškami, takže žalobce ani orgán oprávněný ke jmenování nebyli schopni ověřit legalitu těchto kritérií.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovného zacházení. Žalobce se v tomto ohledu zejména dovolává skutečnosti, že výběrová komise po zkouškách upravila body udělené jejími členy na základě hodnotící tabulky, zatímco tato hodnotící tabulka měla zajistit rovné zacházení s uchazeči.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení provedeného výběrovou komisí, jelikož tato nemohla z právního hlediska dostatečně odůvodnit zjevné nesrovnalosti mezi slovy formulovaným hodnocením a známek v číselné podobě s ohledem na srovnatelná hodnocení ostatních kandidátů.


title: Věc T-602/20: Usnesení Tribunálu ze dne 28. ledna 2021 – MS v. Komise

text:
               22.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/36

      Usnesení Tribunálu ze dne 28. ledna 2021 – MS v. Komise
      (Věc T-602/20) (1)

      (2021/C 98/42)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda prvního senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 404, 30.11.2020.


title: Věc C-637/18: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 3. února 2021 – Evropská komise v. Maďarsko („Nesplnění povinnosti státem – Životní prostředí – Směrnice 2008/50/ES – Kvalita vnějšího ovzduší – Článek 13 odst. 1 a příloha XI – Systematické a trvající překračování mezních hodnot stanovených pro mikročástice (PM10) v některých zónách Maďarska – Článek 23 odst. 1 – Příloha XV – ‚Co možná nejkratší‘ období překročení – Náležitá opatření“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/6

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 3. února 2021 – Evropská komise v. Maďarsko
      (Věc C-637/18) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Životní prostředí - Směrnice 2008/50/ES - Kvalita vnějšího ovzduší - Článek 13 odst. 1 a příloha XI - Systematické a trvající překračování mezních hodnot stanovených pro mikročástice (PM10) v některých zónách Maďarska - Článek 23 odst. 1 - Příloha XV - ‚Co možná nejkratší‘ období překročení - Náležitá opatření“)
      (2021/C 110/03)
      Jednací jazyk: maďarština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: K. Petersen, K. Talabér-Ritz et E. Manhaeve, zmocněnci)

         Žalovaný: Maďarsko (zástupci: M. Z. Fehér a A. Pokoraczki, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Maďarsko tím, že:

                              —

                              od 1. ledna 2005 do roku 2017 včetně v zóně HU0001 – Budapešť a okolí a v zóně HU0008 – údolí Slané, a dále od 11. června 2011 do roku 2017 včetně (s výjimkou roku 2014) v zóně HU0006 – Pětikostelí a okolí systematicky a trvale nerespektovalo 24hodinovou mezní hodnotu platnou pro koncentraci částic PM10, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 13 a přílohy XI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu, a

                              —

                              od 11. června 2010 nepřijalo náležitá opatření k zajištění nerespektování 24hodinové mezní hodnoty platné pro koncentraci částic PM10 v uvedených zónách, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají čl. 23 odst. 1 směrnice 2008/50 jako takového i ve spojení s částí A přílohy XV této směrnice, a konkrétně povinnost stanovenou v čl. 23 odst. 1 druhém pododstavci téže směrnice, aby bylo období překročení mezních hodnot co možná nejkratší.

                  2)

                  Maďarsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 427, 26.11.2018.


title: Spojené věci C-155/19 a C-156/19: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl v. De Vellis Servizi Globali Srl („Řízení o předběžné otázce – Veřejné zakázky – Zadávací řízení – Směrnice 2014/24/EU – Článek 2 odst. 1 bod 4 – Veřejný zadavatel – Veřejnoprávní subjekty – Pojem – Národní sportovní federace – Uspokojování potřeb obecného zájmu – Dohled nad řízením federace ze strany veřejnoprávního subjektu“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/7

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Consiglio di Stato – Itálie) – Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl v. De Vellis Servizi Globali Srl
      (Spojené věci C-155/19 a C-156/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Veřejné zakázky - Zadávací řízení - Směrnice 2014/24/EU - Článek 2 odst. 1 bod 4 - Veřejný zadavatel - Veřejnoprávní subjekty - Pojem - Národní sportovní federace - Uspokojování potřeb obecného zájmu - Dohled nad řízením federace ze strany veřejnoprávního subjektu“)
      (2021/C 110/04)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Consiglio di Stato

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl

         Žalovaná: De Vellis Servizi Globali Srl

         za přítomnosti: Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl, Comitato Olimpico Nazionale Italiano (CONI), Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC

         Výrok

                  1)

                  Článek 2 odst. 1 bod 4 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES musí být vykládán v tom smyslu, že subjekt pověřený úkoly veřejné povahy, které jsou taxativně vymezeny vnitrostátním právem, může být považován za subjekt založený za zvláštním účelem spočívajícím v uspokojování potřeb obecného zájmu, které nemají průmyslovou nebo obchodní povahu ve smyslu tohoto ustanovení, i když byl založen nikoli ve formě subjektu veřejné správy, ale ve formě spolku soukromého práva, a i když určité činnosti, u nichž má schopnost samofinancování, nemají veřejnou povahu.

                  2)

                  Druhá část alternativy uvedené v čl. 2 odst. 1 bodě 4 písm. c) směrnice 2014/24 musí být vykládána v tom smyslu, že v případě, kdy národní sportovní federace požívá na základě vnitrostátního práva řídící autonomie, lze mít za to, že řízení této federace podléhá řídícímu dohledu orgánu veřejné moci pouze tehdy, pokud z celkové analýzy pravomocí, kterými je ve vztahu k uvedené federaci tento orgán nadán, vyplývá, že existuje aktivní kontrola řízení, která ve skutečnosti zpochybňuje tuto autonomii do té míry, že umožňuje uvedenému orgánu ovlivňovat rozhodnutí této federace v oblasti veřejných zakázek. Okolnost, že jednotlivé národní sportovní federace vykonávají vliv na činnost dotčeného orgánu veřejné moci z důvodu jejich většinové účasti v hlavních rozhodovacích kolegiálních orgánech takového orgánu veřejné moci, je relevantní pouze tehdy, pokud lze prokázat, že každá z těchto federací posuzovaná samostatně je schopna vykonávat významný vliv na veřejnou kontrolu, kterou tento orgán veřejné moci vůči ní vykonává, v důsledku čehož lze tuto kontrolu zbavit účinku, a taková národní sportovní federace tak může znovu získat kontrolu nad svým řízením, a to bez ohledu na vliv ostatních národních sportovních federací nacházejících se v obdobné situaci.

         (1)  Úř. věst. C 206, 17.6.2019.


title: Věc C-324/19: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – eurocylinder systems AG v. Hauptzollamt Hamburg („Řízení o předběžné otázce – Společná obchodní politika – Antidumpingové clo – Nařízení (ES) č. 384/96 – Článek 3 odst. 9 – Hrozba podstatné újmy – Činitelé – Článek 9 odst. 4 – Nařízení (ES) č. 926/2009 – Dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky – Neplatnost“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/8

      Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 4. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Hamburg – Německo) – eurocylinder systems AG v. Hauptzollamt Hamburg
      (Věc C-324/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Společná obchodní politika - Antidumpingové clo - Nařízení (ES) č. 384/96 - Článek 3 odst. 9 - Hrozba podstatné újmy - Činitelé - Článek 9 odst. 4 - Nařízení (ES) č. 926/2009 - Dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky - Neplatnost“)
      (2021/C 110/05)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Hamburg

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: eurocylinder systems AG

         Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg

         Výrok

      Nařízení Rady (ES) č. 926/2009 ze dne 24. září 2009, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky, je neplatné.

         (1)  Úř. věst. C 255, 29.7.2019.


title: Věc C-481/19: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. února 2021. (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte costituzionale – Itálie) – DB v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) („Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Směrnice 2003/6/ES – Článek 14 odst. 3 – Nařízení (EU) č. 596/2014 – Článek 30 odst. 1 písm. b) – Zneužívání trhu – Správní sankce trestní povahy – Neposkytnutí spolupráce příslušným orgánům – Články 47 a 48 Listiny základních práv Evropské unie – Právo nevypovídat a nepřispívat k vlastnímu obvinění“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/8

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. února 2021. (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte costituzionale – Itálie) – DB v. Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
      (Věc C-481/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Směrnice 2003/6/ES - Článek 14 odst. 3 - Nařízení (EU) č. 596/2014 - Článek 30 odst. 1 písm. b) - Zneužívání trhu - Správní sankce trestní povahy - Neposkytnutí spolupráce příslušným orgánům - Články 47 a 48 Listiny základních práv Evropské unie - Právo nevypovídat a nepřispívat k vlastnímu obvinění“)
      (2021/C 110/06)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Corte costituzionale

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: DB

         Žalovaná: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

         za přítomnosti: Presidente del Consiglio dei ministri

         Výrok

      Článek 14 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) a čl. 30 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 596/2014 ze dne 16. dubna 2014 o zneužívání trhu (nařízení o zneužívání trhu) a o zrušení směrnice 2003/6 a směrnic Komise 2003/124/ES, 2003/125/ES a 2004/72/ES, ve spojení s články 47 a 48 Listiny základních práv Evropské unie, musí být vykládány v tom smyslu, že umožňují, aby členské státy neuložily sankci fyzické osobě, která v rámci vyšetřování, které proti ní vede příslušný orgán na základě této směrnice nebo tohoto nařízení, odmítá poskytnout tomuto orgánu odpovědi, z nichž by mohla vyplynout její odpovědnost za protiprávní jednání, za které mohou být uloženy správní sankce trestní povahy, nebo její trestní odpovědnost.

         (1)  Úř. věst. C 357, 21.10.2019.


title: Věc C-555/19: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 3. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Stuttgart – Německo) – Fussl Modestraße Mayr GmbH v. SevenOne Media GmbH, ProSiebenSat.1 TV Deutschland GmbH, ProSiebenSat.1 Media SE („Řízení o předběžné otázce – Směrnice 2010/13/EU – Poskytování audiovizuálních mediálních služeb – Článek 4 odst. 1 – Volný pohyb služeb – Rovné zacházení – Článek 56 SFEU – Články 11 a 20 Listiny základních práv Evropské unie – Audiovizuální obchodní sdělení – Vnitrostátní právní úprava zakazující subjektům televizního vysílání zařazovat do svých celoplošně vysílaných pořadů televizní reklamy, jejichž šíření je omezeno na určitý region“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/9

      Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 3. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Stuttgart – Německo) – Fussl Modestraße Mayr GmbH v. SevenOne Media GmbH, ProSiebenSat.1 TV Deutschland GmbH, ProSiebenSat.1 Media SE
      (Věc C-555/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2010/13/EU - Poskytování audiovizuálních mediálních služeb - Článek 4 odst. 1 - Volný pohyb služeb - Rovné zacházení - Článek 56 SFEU - Články 11 a 20 Listiny základních práv Evropské unie - Audiovizuální obchodní sdělení - Vnitrostátní právní úprava zakazující subjektům televizního vysílání zařazovat do svých celoplošně vysílaných pořadů televizní reklamy, jejichž šíření je omezeno na určitý region“)
      (2021/C 110/07)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Landgericht Stuttgart

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Fussl Modestraße Mayr GmbH

         Žalované: SevenOne Media GmbH, ProSiebenSat.1 TV Deutschland GmbH, ProSiebenSat.1 Media SE

         Výrok

      Článek 4 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/13/EU ze dne 10. března 2010 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících poskytování audiovizuálních mediálních služeb (směrnice o audiovizuálních mediálních službách) a článek 11 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která subjektům televizního vysílání zakazuje, aby do svých celoplošně vysílaných pořadů zařazovaly televizní reklamy, jejichž šíření je omezeno na určitý region.
      Článek 56 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že takové vnitrostátní právní úpravě nebrání, pokud je tato úprava způsobilá zaručit uskutečnění cíle ochrany plurality sdělovacích prostředků na regionální a místní úrovni, jejž sleduje, a nepřekračuje meze toho, co je k dosažení tohoto cíle nezbytné, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.
      Článek 20 Listiny základních práv musí být vykládán v tom smyslu, že takové vnitrostátní právní úpravě nebrání, pokud tato úprava nevede k nerovnému zacházení mezi subjekty celoplošného televizního vysílání a poskytovateli reklamy na internetu, pokud jde o šíření reklamy na regionální úrovni, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

         (1)  Úř. věst. C 357, 21.10.2019.


title: Věc C-640/19: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 4. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe a další v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali („Řízení o předběžné otázce – Zemědělství – Společná organizace trhů – Nařízení (ES) č. 1234/2007 – Mléčné kvóty – Dávky z přebytku – Mléko používané k výrobě sýrů s chráněným označením původu (CHOP) určených k vývozu do třetích zemí – Vyloučení – Článek 32 písm. a), čl. 39 odst. 1 a odst. 2 písm. a), čl. 40 odst. 2 a čl. 41 písm. b) SFEU – Zásada proporcionality a zásada zákazu diskriminace – Platnost“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/10

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 4. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Itálie) – Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe a další v. Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
      (Věc C-640/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Zemědělství - Společná organizace trhů - Nařízení (ES) č. 1234/2007 - Mléčné kvóty - Dávky z přebytku - Mléko používané k výrobě sýrů s chráněným označením původu (CHOP) určených k vývozu do třetích zemí - Vyloučení - Článek 32 písm. a), čl. 39 odst. 1 a odst. 2 písm. a), čl. 40 odst. 2 a čl. 41 písm. b) SFEU - Zásada proporcionality a zásada zákazu diskriminace - Platnost“)
      (2021/C 110/08)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe, Azienda Agricola Castagna Giovanni, Soc. Azienda Agricola Castellani Enio, Nereo e Giuliano Ss, Azienda Agricola De Fanti Maria Teresa, Azienda Agricola Giacomazzi Vilmare, Soc. Azienda Agricola Iseo di Lunardi Giampaolo e Silvano Ss, Soc. Azienda Agricola Mastrolat di Mastrotto Franco e Luca Ss, Azienda Agricola Righetti Michele e Damiano, Azienda Agricola Scandola Stefano e Gianni, Azienda Agricola Tadiello Roberto, Azienda Agricola Turazza Mario, Azienda Agricola Zuin Tiziano, 2 B Società Agricola Srl, Azienda Agricola Fracasso Claudio, Azienda Agricola Pozzan Mirko

         Žalovaní: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

         Výrok

                  1)

                  Články 55, 65 a 78 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty, ve znění nařízení Rady (ES) č. 248/2008 ze dne 17. března 2008, musí být vykládány v tom smyslu, že nevylučují z výpočtu vnitrostátních kvót pro produkci mléka a mléčných výrobků, jakož i dávek z přebytku, množství mléka použité k výrobě sýrů s chráněným označením původu určených k vývozu do třetích zemí.

                  2)

                  Posouzení třetí předběžné otázky neodhalilo žádnou skutečnost, která by mohla mít vliv na platnost článků 55, 65 a 78 nařízení č. 1234/2007 ve znění nařízení č. 248/2008.

         (1)  Úř. věst. C 399, 25.11.2019.


title: Věc C-760/19: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené království) – JCM Europe (UK) Ltd v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs („Řízení o předběžné otázce – Celní unie – Společný celní sazebník – Kombinovaná nomenklatura – Sazební zařazení zboží – Čísla 8472 a 9031 – Ověřovač bankovek a schránka na bankovky – Přístroj určený k zabudování do hostitelského přístroje a připojený k vnějšímu ‚host-controlleru‘ – Prováděcí nařízení (EU) 2016/1760 – Platnost“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/11

      Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 4. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené království) – JCM Europe (UK) Ltd v. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (Věc C-760/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Společný celní sazebník - Kombinovaná nomenklatura - Sazební zařazení zboží - Čísla 8472 a 9031 - Ověřovač bankovek a schránka na bankovky - Přístroj určený k zabudování do hostitelského přístroje a připojený k vnějšímu ‚host-controlleru‘ - Prováděcí nařízení (EU) 2016/1760 - Platnost“)
      (2021/C 110/09)
      Jednací jazyk: angličtina

         Předkládající soud

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: JCM Europe (UK) Ltd

         Žalovaná: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Výrok

      Posouzení položených otázek neodhalilo žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/1760 ze dne 28. září 2016 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury.

         (1)  Úř. věst. C 19, 20.1.2020.


title: Věc C-903/19: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – DQ v. Ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l'Action et des Comptes publics („Řízení o předběžné otázce – Veřejná služba – Převod nároků na starobní důchod – Služební řád úředníků Evropské unie – Článek 11 přílohy VIII – Úředníci a dočasní zaměstnanci, kteří se vrátí na své původní pracovní místo ve státní správě poté, co měli neplacené služební volno, během něhož vykonávali služební povinnosti u unijního orgánu“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/11

      Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 4. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Conseil d'État – Francie) – DQ v. Ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Věc C-903/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Veřejná služba - Převod nároků na starobní důchod - Služební řád úředníků Evropské unie - Článek 11 přílohy VIII - Úředníci a dočasní zaměstnanci, kteří se vrátí na své původní pracovní místo ve státní správě poté, co měli neplacené služební volno, během něhož vykonávali služební povinnosti u unijního orgánu“)
      (2021/C 110/10)
      Jednací jazyk: francouzština

         Předkládající soud

      Conseil d'État

         Účastníci původního řízení

         Žalobce: DQ

         Žalovaní: Ministre de la Transition écologique et solidaire, Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Výrok

      Článek 11 odst. 1 přílohy VIII služebního řádu úředníků Evropské unie musí být vykládán v tom smyslu, že o převod pojistně matematické protihodnoty nároků na starobní důchod mohou požádat jak úředníci a smluvní zaměstnanci, kteří poté, co byli zaměstnáni u unijního orgánu, nastoupí k výkonu práce u státní správy poprvé, tak ti, kteří se poté, co u takového orgánu vykonávali služební povinnosti v rámci neplaceného služebního volna nebo pracovního volna z osobních důvodů, do státní správy vrátí.

         (1)  Úř. věst. C 61, 24.2.2020.


title: Věc C-922/19: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 3. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Stichting Waternet v. MG („Řízení o předběžné otázce – Směrnice 97/7/ES – Článek 9 – Směrnice 2011/83/EU – Článek 27 – Směrnice 2005/29/ES – Článek 5 odst. 5 – Příloha I bod 29 – Nekalé obchodní praktiky – Pojem ‚nevyžádané dodání‘ – Distribuce pitné vody“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/12

      Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 3. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Stichting Waternet v. MG
      (Věc C-922/19) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 97/7/ES - Článek 9 - Směrnice 2011/83/EU - Článek 27 - Směrnice 2005/29/ES - Článek 5 odst. 5 - Příloha I bod 29 - Nekalé obchodní praktiky - Pojem ‚nevyžádané dodání‘ - Distribuce pitné vody“)
      (2021/C 110/11)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Stichting Waternet

         Žalovaný: MG

         Výrok

                  1)

                  Článek 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES ze dne 20. května 1997 o ochraně spotřebitele v případě smluv uzavřených na dálku a článek 27 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, o změně směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a o zrušení směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES ve spojení s čl. 5 odst. 5 a bodem 29 přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 neupravují způsob vzniku smluv, takže je na předkládajícím soudu, aby v souladu s vnitrostátní právní úpravou posoudil, zda lze smlouvu mezi vodárenskou společností a spotřebitelem považovat za uzavřenou, pokud chybí jeho výslovný souhlas.

                  2)

                  Pojem „nevyžádané dodání“ ve smyslu přílohy I bodu 29 směrnice 2005/29 musí být vykládán v tom smyslu, že s výhradou ověření, které musí provést předkládající soud, se tento pojem nevztahuje na obchodní praktiku vodárenské společnosti, která spočívá v zachování připojení k veřejné vodovodní síti v případě, kdy se do dříve obývané bytové jednotky nastěhuje spotřebitel, když tento spotřebitel nemá možnost volby poskytovatele této služby, přičemž posledně uvedený účtuje sazby pokrývající náklady, které jsou transparentní a nediskriminační, odpovídají spotřebě vody a uvedený spotřebitel si je vědom toho, že uvedená bytová jednotka je připojena na veřejnou vodovodní síť a že dodávka vody je zpoplatněna.

         (1)  Úř. věst. C 103, 30.3.2020.


title: Věc C-92/20: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 3. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf – Německo) – Rottendorf Pharma GmbH v. Hauptzollamt Bielefeld („Řízení o předběžné otázce – Celní unie – Celní kodex Společenství – Nařízení (EHS) č. 2913/92 – Článek 239 odst. 1 druhá odrážka – Vrácení cla vybraného ze zákona – Zvláštní situace – Vydání povolení o propuštění do volného oběhu – Zrušení povolení a vydání povolení aktivního zušlechťovacího styku se zpětnou účinností – Zpětný vývoz zboží mimo území Evropské unie – Nepředložení zboží celnímu úřadu“)

text:
               29.3.2021

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 110/13

      Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 3. února 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Düsseldorf – Německo) – Rottendorf Pharma GmbH v. Hauptzollamt Bielefeld
      (Věc C-92/20) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Celní unie - Celní kodex Společenství - Nařízení (EHS) č. 2913/92 - Článek 239 odst. 1 druhá odrážka - Vrácení cla vybraného ze zákona - Zvláštní situace - Vydání povolení o propuštění do volného oběhu - Zrušení povolení a vydání povolení aktivního zušlechťovacího styku se zpětnou účinností - Zpětný vývoz zboží mimo území Evropské unie - Nepředložení zboží celnímu úřadu“)
      (2021/C 110/12)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Finanzgericht Düsseldorf

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Rottendorf Pharma GmbH

         Žalovaný: Hauptzollamt Bielefeld

         Výrok

      Článek 239 odst. 1 druhá odrážka nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, je třeba vykládat v tom smyslu, že hospodářský subjekt může požadovat vrácení cla, které zaplatil, pouze tehdy, pokud se nachází ve zvláštní situaci a nedopustil se hrubé nedbalosti a podvodného jednání a dále, že skutečnost, že dotčené zboží bylo znovu vyvezeno do třetí země, aniž vstoupilo do hospodářského oběhu Evropské unie, nepostačuje k prokázání, že tento hospodářský subjekt se nacházel v takové zvláštní situaci. Stejný závěr se použije tehdy, pokud jednání, které vedlo k uložení dotčeného cla, bylo způsobeno pochybením, které souviselo s informacemi uvedenými v informačním systému uvedeného hospodářského subjektu, jelikož tomuto pochybení mohlo být zabráněno, pokud by tento hospodářský subjekt zohlednil podmínky uvedené v povolení, které mu bylo uděleno.

         (1)  Úř. věst. C 201, 15.6.2020.