title: Věc F-52/12: Žaloba podaná dne 7. května 2012 — ZZ v. Parlament

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/22

         Žaloba podaná dne 7. května 2012 — ZZ v. Parlament
   (Věc F-52/12)
   2012/C 200/45
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupce: A. Salerno, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení jednak rozhodnutí, podle něhož má žalobkyně trvalé bydliště v Lucembursku, a jednak rozhodnutí, kterým se oznamuje změna důchodových práv žalobkyně a zrušuje opravný koeficient pro Francii od 1. ledna 2010.

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí, podle něhož má žalobkyně trvalé bydliště v Lucembursku, a zrušit rozhodnutí ze dne 28. června 2011, kterým se oznamuje změna důchodových práv žalobkyně a zrušuje opravný koeficient pro Francii od 1. ledna 2010;

               —

               uložit Parlamentu povinnost převést vybrané částky z titulu vydání bezdůvodného obohacení;

               —

               uložit Parlamentu povinnost vyplatit z toho vyplývající nedoplatky důchodu spolu s příslušnými úroky z prodlení počítanými ode dne splatnosti vzniklých nedoplatků, s úrokovou sazbou stanovenou Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace v průběhu dotyčného období, zvýšenou o dva body;

               —

               a podpůrně:

               —

               zrušit napadená rozhodnutí v rozsahu, v němž mají zpětné účinky k datu 1. ledna 2010;

               —

               uložit Parlamentu povinnost vyplatit z toho vyplývající nedoplatky důchodu spolu s příslušnými úroky z prodlení počítanými ode dne splatnosti vzniklých nedoplatků, s úrokovou sazbou stanovenou Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace v průběhu dotyčného období, zvýšenou o dva body;

               —

               a v každém případě:

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-49/09: Žaloba podaná dne 30. ledna 2009 – Evropaïki Dynamiki v. Komise

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/29

         Žaloba podaná dne 30. ledna 2009 – Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-49/09)
   2009/C 90/45
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaiki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a P. Katsimani, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise, kterým byla zamítnuta nabídka podaná žalobkyní v otevřeném zadávacím řízení REGIO-A4-2008-01 na Údržbu a rozvoj informačního systému „Generálního ředitelství pro regionální politiku“ (1), které bylo žalobkyni sděleno dopisem ze dne 21. listopadu 2008, jakož i všechna související rozhodnutí, včetně rozhodnutí o udělení zakázky úspěšnému uchazeči;

               —

               uložit Komisi povinnost nahradit škodu ve výši 4 520 845,05 eur, která byla žalobkyni způsobena dotčeným zadávacím řízením;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní v souvislosti s touto žalobou, a to i v případě, že žaloba bude zamítnuta.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V projednávané věci žalobkyně požaduje zrušení rozhodnutí žalované, kterým byla zamítnuta nabídka podaná žalobkyní v otevřeném zadávacím řízení REGIO-A4-2008-01 na Údržbu a rozvoj informačního systému „Generálního ředitelství pro regionální politiku“ a rozhodnutí o udělení zakázky úspěšnému uchazeči. Žalobkyně dále požaduje náhradu údajné škody, která jí byla způsobena zadávacím řízením.
   Na podporu svých návrhových žádání žalobkyně uplatňuje čtyři žalobní důvody.
   Zaprvé tvrdí, že Komise porušila zásadu rovného zacházení tím, že a posteriori zavedla kritérium, které uchazeči neznali a tím, že použila diskriminační hodnotící vzorec.
   Zadruhé, žalobkyně tvrdí, že hodnotící komise neposkytla dostatečné odůvodnění svého rozhodnutí.
   Zatřetí, žalobkyně tvrdí, že Komise nedodržela základní procesní požadavky tím, že zavedla doplňkovou hodnotící komisi.
   Začtvrté, žalobkyně tvrdí, že žalovaná vycházela při hodnocení nabídky žalobkyně z nepodložených úvah a domněnek, čímž se dopustila závažného a zjevně nesprávného posouzení a zneužila svou pravomoc.

      (1)  Úř. věst. 2008/S 117/155067.


title: Věc C-386/10 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 8. prosince 2011 — Chalkor AE Epexergasias Metallon v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh sanitárních trubek z mědi — Pokuty — Velikost trhu, doba trvání protiprávního jednání a spolupráce, které lze zohlednit — Účinný soudní opravný prostředek“ )

text:
               4.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/9

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 8. prosince 2011 — Chalkor AE Epexergasias Metallon v. Evropská komise
   (Věc C-386/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh sanitárních trubek z mědi - Pokuty - Velikost trhu, doba trvání protiprávního jednání a spolupráce, které lze zohlednit - Účinný soudní opravný prostředek)
   2012/C 32/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Chalkor AE Epexergasias Metallon (zástupce: I. Forrester QC)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: E. Gippini Fournier a S. Noë, zmocněnci, B. Doherty, barrister)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 19. května 2010, Chalkor v. Komise (T-21/05), kterým Tribunál snížil pokutu uloženou navrhovatelce rozhodnutím Komise 2006/485/ES ze dne 3. září 2004 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (Věc C.38.069 — měděné sanitární trubky) (oznámeno pod číslem K(2004) 2826), jež se týká systému rozdělování objemů výroby a podílů na trhu, jakož i stanovení cílů a zvýšení cen na evropském trhu s měděnými sanitárními trubkami

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Chalkor AE Epexergasias Metallon se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 288, 23.10.2010


title: Věc T-105/14: Žaloba podaná dne 12. února 2014 – TrekStor v. OHIM – Scanlab (iDrive)

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/54

         Žaloba podaná dne 12. února 2014 – TrekStor v. OHIM – Scanlab (iDrive)
   (Věc T-105/14)
   2014/C 112/70
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: TrekStor Ltd (Hong-Kong, Hong-Kong) (zástupce: M. Alber, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Scanlab AG (Puchheim, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 2. prosince 2013 ve věci R 2330/2012-1, zapsal v plném rozsahu ochrannou známku „iDrive“ a zamítl námitku podanou žalobkyní před OHIM;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: iDrive“ pro výrobky zařazené do třídy 9 (přihláška ochranné známky Společenství č. 10 267 573)

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Scanlab AG

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranná známka „IDRIVE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9 a 42

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Námitce bylo vyhověno

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) ve spojení s čl. 43 odst. 5 nařízení č. 207/2009


title: Usneseními ze dne  15. prosince 2005  postoupil Soud prvního stupně Evropských společenství na základě čl. 3 odst. 3 rozhodnutí Rady ze dne  2. listopadu 2004  o zřízení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (2004/752/ES, Euratom) Soudu pro veřejnou službu věci, které jsou dále uvedeny v levém sloupci tabulky

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/34

         Usneseními ze dne 15. prosince 2005 postoupil Soud prvního stupně Evropských společenství na základě čl. 3 odst. 3 rozhodnutí Rady ze dne 2. listopadu 2004 o zřízení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (2004/752/ES, Euratom (1)) Soudu pro veřejnou službu věci, které jsou dále uvedeny v levém sloupci tabulky
   (2006/C 60/73)
   Tyto věci byly zapsány do rejstříku Soudu pro veřejnou službu pod čísly, které jsou dále uvedeny v pravém sloupci.

               Číslo věci postoupené Soudem prvního stupně

               Jméno účastníků řízení

               Údaj týkající se zápisu věci do Úředního věstníku

               Číslo zápisu do rejstříku Soudu pro veřejnou službu

               Úř. věst.

               Ze dne

               T-408/04

                Kröppelin v. Rada

               C

               300

                4/12/2004

               F-2/05

               T-419/04

                Schmit v. Komise

               C

               6

                8/01/2005

               F-3/05

               T-438/04

                Huober v. Rada

               C

               6

                8/01/2005

               F-4/05

               T-22/05

                Violetti a další v. Komise

               C

               82

                2/04/2005

               F-5/05

               T-54/05

                Kröppelin v. Rada

               C

               193

                6/08/2005

               F-6/05

               T-84/05

                Schmit v. Komise

               C

               106

                30/04/2005

               F-7/05

               T-114/05

                Block a další v. Komise

               C

               115

                14/05/2005

               F-8/05

               T-116/05

                Lacombe v. Rada

               C

               115

                14/05/2005

               F-9/05

               T-120/05

                Knaul a další v. Komise

               C

               115

                14/05/2005

               F-10/05

               T-123/05

                Chassagne v. Komise

               C

               115

                14/05/2005

               F-11/05

               T-124/05

                Tas v. Komise

               C

               132

                28/05/2005

               F-12/05

               T-126/05

                Corvoisier a další v. ECB

               C

               132

                28/05/2005

               F-13/05

               T-130/05

                Albert-Bousquet a další v. Komise

               C

               132

                28/05/2005

               F-14/05

               T-131/05

                Andres a další v. ECB

               C

               132

                28/05/2005

               F-15/05

               T-132/05

                Falcione v. Komise

               C

               143

                11/06/2005

               F-16/05

               T-145/05

                de Brito Sequeira Carvalho v. Komise

               C

               155

                25/06/2005

               F-17/05

               T-147/05

                Garcia Resusta v. Komise

               C

               155

                25/06/2005

               F-18/05

               T-153/05

                Sanchez Ferriz v. Komise

               C

               155

                25/06/2005

               F-19/05

               T-160/05

                Johansson a další v. Komise

               C

               171

                9/07/2005

               F-20/05

               T-164/05

                De Geest v. Rada

               C

               171

                9/07/2005

               F-21/05

               T-165/05

                Neophytou v. Komise

               C

               155

                25/06/2005

               F-22/05

               T-169/05

                Giraudy v. Komise

               C

               171

                9/07/2005

               F-23/05

               T-170/05

                Amm a další v. Parlament

               C

               171

                9/07/2005

               F-24/05

               T-180/05

                Landgren v. Evropská nadace odborného vzdělávání

               C

               182

                23/07/2005

               F-1/05

               T-184/05

                Mc Sweeney a Armstrong v. Komise

               C

               182

                23/07/2005

               F-25/05

               T-188/05

                De Bry v. Komise

               C

               182

                23/07/2005

               F-26/05

               T-191/05

                Le Maire v. Komise

               C

               182

                23/07/2005

               F-27/05

               T-192/05

                Callewaert a další v. Komise

               C

               193

                6/08/2005

               F-28/05

               T-196/05

                Vivier v. Komise

               C

               193

                6/08/2005

               F-29/05

               T-197/05

                Sundholm v. Komise

               C

               193

                6/08/2005

               F-30/05

               T-200/05

                Cwik v. Komise

               C

               193

                6/08/2005

               F-31/05

               T-201/05

                Perez Santander v. Rada

               C

               193

                6/08/2005

               F-32/05

               T-202/05

                Ogou v. Komise

               C

               193

                6/08/2005

               F-33/05

               T-204/05

                Lebedef a další v. Komise

               C

               193

                6/08/2005

               F-34/05

               T-206/05

                Colombani v. Komise

               C

               193

                6/08/2005

               F-35/05

               T-207/05

                Schulze v. Komise

               C

               193

                6/08/2005

               F-36/05

               T-208/05

                Brown v. Komise

               C

               193

                6/08/2005

               F-37/05

               T-213/05

                Delplancke a Governatori v. Komise

               C

               193

                6/08/2005

               F-38/05

               T-215/05

                Beau v. Komise

               C

               205

                20/08/2005

               F-39/05

               T-219/05

                Andreasen v. Komise

               C

               205

                20/08/2005

               F-40/05

               T-220/05

                Jacobs v. Komise

               C

               205

                20/08/2005

               F-41/05

               T-222/05

                Rossi Ferreras v. Komise

               C

               217

                3/09/2005

               F-42/05

               T-224/05

                Chassagne v. Komise

               C

               205

                20/08/2005

               F-43/05

               T-225/05

                Strack v. Komise

               C

               205

                20/08/2005

               F-44/05

               T-226/05

                Lantzoni v. Soudní dvůr

               C

               205

                20/08/2005

               F-45/05

               T-227/05

                Ranguelova v. Komise

               C

               205

                20/08/2005

               F-46/05

               T-228/05

                Vega Bordell v. Parlament

               C

               229

                17/09/2005

               F-47/05

               T-232/05

                Hutchings v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-48/05

               T-234/05

                Bethuyne a další v. Komise

               C

               205

                20/08/2005

               F-49/05

               T-235/05

                Siffert v. Soudní dvůr

               C

               205

                20/08/2005

               F-50/05

               T-249/05

                Duyster v. Komise

               C

               217

                3/09/2005

               F-51/05

               T-252/05

                Q v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-52/05

               T-253/05

                Fernandez Tunon v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-53/05

               T-256/05

                Ehrhardt v. Parlament

               C

               229

                17/09/2005

               F-54/05

               T-258/05

                Voigt v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-55/05

               T-260/05

                Strobl v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-56/05

               T-261/05

                Sliggers v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-57/05

               T-265/05

                Maes v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-58/05

               T-267/05

                De Smedt v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-59/05

               T-268/05

                Vande Velde v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-60/05

               T-269/05

                Dalmasso v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-61/05

               T-270/05

                Ghem v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-62/05

               T-271/05

                Arana de la Cal v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-63/05

               T-272/05

                Veramme v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-64/05

               T-282/05

                Sequeira Wandschneider v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-65/05

               T-283/05

                Baraldi a další v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-66/05

               T-284/05

                Michail v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-67/05

               T-285/05

                Lippert v. Parlament

               C

               229

                17/09/2005

               F-68/05

               T-287/05

                Bengoa Geisler a další v. Soudní dvůr

               C

               229

                17/09/2005

               F-69/05

               T-288/05

                Mische v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-70/05

               T-289/05

                Milella a Campanella v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-71/05

               T-291/05

                Fardoom a Ashbrook v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-72/05

               T-292/05

                Johansen v. Účetní dvůr

               C

               229

                17/09/2005

               F-73/05

               T-293/05

                Caldarone v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-74/05

               T-294/05

                Colombani v. Komise

               C

               229

                17/09/2005

               F-75/05

               T-302/05

                Torijano Montero v. Rada

               C

               281

                12/11/2005

               F-76/05

               T-305/05

                Balabanis a Le Dour v. Komise

               C

               271

                29/10/2005

               F-77/05

               T-311/05

                Rounis v. Komise

               C

               271

                29/10/2005

               F-78/05

               T-314/05

                Arko a další v. Komise

               C

               281

                12/11/2005

               F-79/05

               T-318/05

                De Geest v. Rada

               C

               281

                12/11/2005

               F-80/05

               T-320/05

                Maccanti v. HSV

               C

               281

                12/11/2005

               F-81/05

               T-327/05

                Thierry v. Komise

               C

               281

                12/11/2005

               F-82/05

               T-333/05

                Ezerniece Liljeberg a další v. Komise

               C

               281

                12/11/2005

               F-83/05

               T-334/05

                Neirinck v. Komise

               C

               281

                12/11/2005

               F-84/05

               T-335/05

                Sørensen v. Komise

               C

               296

                26/11/2005

               F-85/05

               T-336/05

                De Soeten v. Rada

               C

               296

                26/11/2005

               F-86/05

               T-349/05

                Ott a další v. Komise

               C

                315

               10/12/2005

               F-87/05

               T-353/05

                Kubanski v. Komise

               C

               281

                12/11/2005

               F-88/05

               T-355/05

                Vandaele v. Komise

               C

                315

               10/12/2005

               F-89/05

               T-356/05

                Zelenková v. Parlament

               C

               296

                26/11/2005

               F-90/05

               T-359/05

                Frankin a další v. Komise

               C

                315

               10/12/2005

               F-91/05

               T-361/05

                Genette v. Komise

               C

                315

               10/12/2005

               F-92/05

               T-365/05

                Mische v. Parlament

               C

                315

               10/12/2005

               F-93/05

               T-374/05

                Schierhorst v. Komise

               C

                10

               14/01/2006

               F-94/05

               T-377/05

                Seegmuller v. Komise

               C

                10

               14/01/2006

               F-95/05

               T-378/05

                Marenco v. Komise

               C

                10

               14/01/2006

               F-96/05

               T-380/05

                Buendía Sierra v. Komise

               C

                10

               14/01/2006

               F-97/05

               T-381/05

                Di Bucci v. Komise

               C

                10

               14/01/2006

               F-98/05

               T-386/05

                Wilms v. Komise

               C

                10

               14/01/2006

               F-99/05

               T-387/05

                Chatziioannidou v. Komise

               C

                10

               14/01/2006

               F-100/05

               T-388/05

                Grünheid v. Komise

               C

                10

               14/01/2006

               F-101/05

               T-389/05

                Eistrup v. Parlament

               C

                10

               14/01/2006

               F-102/05

               T-393/05

                Pickering v. Komise

               C

                10

               14/01/2006

               F-103/05

               T-394/05

                Valero Jordana v. Komise

               C

                10

               14/01/2006

               F-104/05

               T-399/05

                Wils v. Parlament

               C

                10

               14/01/2006

               F-105/05

               T-400/05

                T v. Komise

               C

                22

               28/01/2006

               F-106/05

               T-401/05

                Toth v. Komise

               C

                22

               28/01/2006

               F-107/05

               T-406/05

                Cavallaro v. Komise

               C

                10

               14/01/2006

               F-108/05

               T-408/05

                Marcuccio v. Komise

               C

                22

               28/01/2006

               F-109/05

               T-410/05

                Eerola v. Komise

               C

                48

               25/02/2006

               F-110/05

               T-413/05

                Sanchez Ferriz v. Komise

               C

                48

               25/02/2006

               F-111/05

               T-419/05

                Bain a další v. Komise

               C

                48

               25/02/2006

               F-112/05

               T-421/05

                Kay v. Komise

               C

                48

               25/02/2006

               F-113/05

               T-422/05

                Combescot v. Komise

               C

                22

               28/01/2006

               F-114/05

               T-427/05

                Vienne a další v. Parlament

               C

                22

               28/01/2006

               F-115/05

               T-431/05

                Cerafogli a Poloni v. ECB

               C

                48

               25/02/2006

               F-116/05

               T-433/05

                Sanchez Ferriz v. Komise

               C

                36

               11/02/2006

               F-117/05

      (1)  Úř. věst. L 333, 9.11.2004.


title: Věc C-380/14: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim – Německo) – Dorothea Eckert, Karl-Heinz Dallner v. Condor Flugdienst GmbH

text:
               19.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 16/24

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 9. září 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Rüsselsheim – Německo) – Dorothea Eckert, Karl-Heinz Dallner v. Condor Flugdienst GmbH
      (Věc C-380/14) (1)

      (2015/C 016/39)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 421, 24. 11. 2014.


title: Věc C-447/07: Žaloba podaná dne 1. října 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/25

         Žaloba podaná dne 1. října 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
   (Věc C-447/07)
   (2007/C 297/41)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Rozet a L. Pignataro-Nolin, zmocněnci)

      Žalovaná: Italská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Italská republika tím, že stanoví ve svých právních předpisech požadavek italského občanství k výkonu povinností kapitána a prvního důstojníka na všech lodích plujících pod italskou vlajkou, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají na základě článku 39 ES,

               —

               uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise tvrdí, že italské právní předpisy stanovící požadavek italského občanství pro výkon povinností kapitána a prvního lodního důstojníka na všech lodích plujících pod italskou vlajkou nejsou v souladu s článkem 39 ES, který zakotvuje zásadu volného pohybu pracovníků ve smyslu vykládaném Soudním dvorem.
   V rámci dvou věcí týkajících se pracovních míst kapitána a prvního důstojníka obchodních lodí plujících pod španělskou vlajkou (C-405/01) a pracovních míst kapitána lodí určených k „drobné navigaci“ (Kleine Seeschifffahrt) v případě rybářských lodí plujících pod německou vlajkou, které provozují drobný rybolov v hlubokých vodách (věc C-47/02), Soudní dvůr upřesnil ve svých rozsudcích ze dne 30. září 2003 výklad článku 39 ES.
   Komise uvádí, že v rámci tohoto řízení italské orgány nepředložily argumenty, které by se lišily od argumentů, které tyto orgány předložily v rozhodné době ve věci C-405/01, v níž byla Italská republika vedlejší účastnicí, a které předložily francouzské orgány ve věci C-47/02. Tyto argumenty byly Soudním dvorem odmítnuty v rozsudcích ze dne 30. září 2003.
   Komise se omezuje na to, že uvádí, že v odpovědi na odůvodněné stanovisko ze dne 22. května 2007 italské orgány nepopírají toto porušení. Tyto orgány totiž uvedly, že zamýšlí zrušit požadavek italského občanství k přístupu na pracovní místo kapitána a prvního důstojníka s tím, že budou Komisi informovat o případném výsledku konzultací mezi zúčastněnými ministerstvy.
   Komise neobdržela žádnou informaci o časovém rozvrhu úprav italských právních předpisů. V důsledku toho tvrdí, že italské právní předpisy tím, že stanoví požadavek italského občanství k výkonu povinností kapitána a prvního lodního důstojníka na všech lodích plujících pod italskou vlajkou, nejsou v souladu s článkem 39 ES, který zakotvuje zásadu volného pohybu pracovníků ve smyslu vykládaném Soudním dvorem.


title: Věc C-617/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Haparanda Tingsrätten (Švédsko) dne 27. prosince 2010 — Åklagaren v. Hans Torsten Åkerberg Fransson

text:
               5.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 72/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Haparanda Tingsrätten (Švédsko) dne 27. prosince 2010 — Åklagaren v. Hans Torsten Åkerberg Fransson
   (Věc C-617/10)
   2011/C 72/24
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Haparanda Tingsrätten

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Åklagaren

      Žalovaný: Hans Torsten Åkerberg Fransson

      Předběžné otázky

               1)

               Podle švédského práva musí Evropská úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod (EÚLP) ze dne 4. listopadu 1950 nebo judikatura Evropského soudu pro lidská práva stanovit jednoznačnou podporu, aby mohl vnitrostátní soud neuplatnit vnitrostátní ustanovení, u nichž existuje podezření, že by mohla být v rozporu se zásadou ne bis in idem stanovenou v článku 4 Dodatkového protokolu č. 7 k EÚLP, a tím také s článkem 50 Listiny základních práv Evropské unie ze dne 7. prosince 2000 (dále jen „Listina“). Je taková podmínka stanovená ve vnitrostátním právu pro neuplatňování vnitrostátních ustanovení slučitelná s právem Unie, a zejména s jeho obecnými zásadami, včetně zásady přednosti a zásady přímého účinku práva Unie?

               2)

               Uplatní se na otázku přípustnosti obvinění z porušení daňových předpisů zásada ne bis in idem stanovená v článku 4 Dodatkového protokolu č. 7 k EÚLP a v článku 50 Listiny, pokud již byla odpůrci z důvodu téhož jednání, jež spočívá v poskytnutí nepravdivých údajů, uložena určitá finanční sankce (daňová přirážka) ve správním řízení?

               3)

               Má na druhou otázku vliv skutečnost, že tyto sankce musí být koordinovány tak, aby obecné soudy mohly snížit sankci v rámci trestního řízení, pokud byla odpůrci z důvodu téhož jednání, jež spočívá v poskytnutí nepravdivých údajů, uložena daňová přirážka?

               4)

               Za určitých okolnosti lze v rámci působnosti zásady ne bis in idem uvedené ve druhé otázce uložit další sankce v novém řízení vedeném pro jednání, které již bylo dříve projednáno a vedlo k rozhodnutí o uložení sankcí jednotlivci. Jsou v případě kladné odpovědi na druhou otázku splněny podmínky zásady ne bis in idem pro uložení více sankcí v samostatných řízeních, pokud jsou předmětem přezkumu v rámci pozdějšího řízení okolnosti případu, které jsou nové a nezávislé na dřívějším řízení?

               5)

               Švédský systém ukládání daňových přirážek a přezkumu odpovědnosti za porušení daňových předpisů v samostatných řízeních vychází z řady důvodů obecného zájmu, jež jsou podrobněji popsány níže. Je v případě kladné odpovědi na druhou otázku systém, jako je ten švédský, slučitelný se zásadou ne bis in idem, pokud by bylo možné vytvořit systém, na nějž by se nevztahovala zásada ne bis in idem, a nebylo by tudíž nutno zdržet se buď uložení daňové přirážky nebo rozhodnutí o odpovědnosti za porušení daňových předpisů, a to tak, že v případě relevantnosti odpovědnosti za porušení daňových předpisů dojde k postoupení rozhodnutí o uložení daňové přirážky ze strany Skatteverket, a případně ze strany správních soudů, k obecným soudům v souvislosti s jejich přezkumem obvinění z porušení daňových předpisů?


title: Věc C-148/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. dubna 2009 (fax: 22. dubna 2009 ) Belgickým královstvím proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 10. února 2009 ve věci T-388/03, Deutsche Post AG a DHL International v. Komise Evropských společenství

text:
               18.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 167/3

         Kasační opravný prostředek podaný dne 24. dubna 2009 (fax: 22. dubna 2009) Belgickým královstvím proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 10. února 2009 ve věci T-388/03, Deutsche Post AG a DHL International v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-148/09 P)
   2009/C 167/04
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Belgické království (zástupci: C. Pochet a T. Materne, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: Deutsche Post AG, DHL International, Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

               —

               Zrušit rozsudek Soudu prvního stupně Evropských společenství vydaný dne 10. února 2009 ve věci T-388/03, Deutsche Post AG a DHL International v. Komise Evropských společenství;

               —

               uložit Deutsche Post a DHL International náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatel svůj kasační opravný prostředek proti rozsudku Soudu prvního stupně vydanému dne 10. února 2009, kterým se zrušuje rozhodnutí Komise ze dne 23. července 2003 nevznést v návaznosti na předběžné vyšetřovací řízení podle čl. 88 odst. 3 ES žádné námitky proti plánovanému zvýšení kapitálu La Poste, které bylo ohlášeno dne 3. prosince 2002, ani proti určitým jiným opatřením belgických orgánů ve prospěch La Poste, opírá o tři důvody, jejichž cílem je zrušení napadeného rozsudku.
   Svým prvním důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatel napadenému rozsudku vytýká, že nezohlednil procesní pravidla uplatňovaná v rámci kontroly státních podpor, když kvalifikoval některé okolnosti předběžného vyšetřovacího řízení a některé obsahové aspekty rozhodnutí Komise ze dne 23. července 2003 jako objektivní a shodující se poznatky indikující „závažné potíže“, v důsledku čehož bylo nezbytné zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 88 odst. 2 ES.
   Ve svém druhém důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatel uvádí, že v napadeném rozsudku již částečně bylo rozhodnuto o věcné správnosti přezkumu provedeného v rozhodnutí Komise ze dne 23. července 2003 týkajícího se existence státních podpor a jejich slučitelnosti se společným trhem, když se v něm přihlíží ke čtvrtému a sedmému žalobnímu důvodu a rovněž jim v něm bylo vyhověno, přestože čtvrtý a sedmý žalobní důvod měly být prohlášeny za nepřípustné, neboť žalobci nebyli dokonce ani podle samotného napadeného rozsudku odpovídajícím způsobem aktivně legitimováni.
   Svým třetím důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatel napadenému rozsudku vytýká, že je v rozporu se zásadou právní jistoty, když shledává závadným, že Komise v rámci kontroly předcházející jejímu rozhodnutí ze dne 23. července 2003 nepřihlédla ke čtvrtému kritériu uvedenému v rozsudku Soudního dvora ze dne 24. července 2003 ve věci Altmark, a sice ke kritériu „benchmarkingu“ s náklady průměrného, dobře vedeného a přiměřeně vybaveného podniku, přestože tento rozsudek byl vydán teprve po provedení kontroly této operace (a jeden den poté, co se Komise rozhodla nevznést žádné námitky proti plánovanému zvýšení kapitálu La Poste) a předmětné kritérium se před tímto okamžikem neprojevilo ani v judikatuře Soudního dvora nebo Soudu a ani v rozhodovací praxi Komise.


title: Věc T-423/15: Žaloba podaná dne 28. července 2015 – U-R LAB v. OHIM (THE DINING EXPERIENCE)

text:
               5.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 328/16

         Žaloba podaná dne 28. července 2015 – U-R LAB v. OHIM (THE DINING EXPERIENCE)
   (Věc T-423/15)
   (2015/C 328/15)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: U-R LAB (Paříž, Francie) (zástupce: G. Barbaut, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Společenství „THE DINING EXPERIENCE“ – Přihláška č. 12 553 442

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. května 2015, ve věci R 2542/2014-4

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil a změnil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-218/11: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 18. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Ítélőtábla — Maďarsko) — Észak-dunántúli Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (Édukövízig), Hochtief Solutions AG Magyarországi Fióktelepe, dříve Hochtief Construction AG Magyarországi Fióktelepe v. Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság ( „Směrnice 2004/18/ES — Veřejné zakázky na stavební práce, dodávky a služby — Článek 44 odst. 2, čl. 47 odst. 1 písm. b) a čl. 47 odst. 2 a 5 — Hospodářské a finanční předpoklady zájemců nebo uchazečů — Minimální úroveň způsobilosti stanovená na základě jediného údaje v rozvaze — Účetní údaj, jenž může být ovlivněn odlišnostmi vnitrostátních právních úprav v oblasti ročních účetních závěrek společností“ )

text:
               8.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 379/8

         Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 18. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Ítélőtábla — Maďarsko) — Észak-dunántúli Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (Édukövízig), Hochtief Solutions AG Magyarországi Fióktelepe, dříve Hochtief Construction AG Magyarországi Fióktelepe v. Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság
   (Věc C-218/11) (1)

   (Směrnice 2004/18/ES - Veřejné zakázky na stavební práce, dodávky a služby - Článek 44 odst. 2, čl. 47 odst. 1 písm. b) a čl. 47 odst. 2 a 5 - Hospodářské a finanční předpoklady zájemců nebo uchazečů - Minimální úroveň způsobilosti stanovená na základě jediného údaje v rozvaze - Účetní údaj, jenž může být ovlivněn odlišnostmi vnitrostátních právních úprav v oblasti ročních účetních závěrek společností)
   2012/C 379/13
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Fővárosi Ítélőtábla

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Észak-dunántúli Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (Édukövízig), Hochtief Solutions AG Magyarországi Fióktelepe, dříve Hochtief Construction AG Magyarországi Fióktelepe

      Žalovaná: Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság

      Za přítomnosti: Vegyépszer Építő és Szerelő Zrt, MÁVÉPCELL Kft

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Fővárosi Ítélőtábla — Výklad čl. 44 odst. 2, čl. 47 odst. 1 písm. b) a čl. 47 odst. 3 a 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132) — Zkoumání hospodářských a finančních předpokladů uchazečů na základě jediného údaje, který má v různých členských státech různý obsah v důsledku odlišností vnitrostátních právních úprav v oblasti účetních pravidel — Zásada rovného zacházení s uchazeči

      Výrok

               1)

               Článek 44 odst. 2 a čl. 47 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby musí být vykládány tak, že zadavatel je oprávněn vyžadovat minimální úroveň hospodářských a finančních předpokladů s odkazem na jeden nebo několik konkrétních údajů rozvahy, jestliže jsou tyto údaje objektivně způsobilé vypovídat o těchto předpokladech hospodářského subjektu a jestliže je tato úroveň přizpůsobena významu dotyčné zakázky v tom smyslu, že je objektivně pozitivním ukazatelem existence hospodářského a finančního základu, který postačuje k tomu, aby byla tato zakázka úspěšně provedena, aniž však jde nad rámec toho, co je k tomuto účelu nezbytné. Požadavek minimální úrovně hospodářských a finančních předpokladů nelze v zásadě odmítnout jen z toho důvodu, že se tato úroveň odvíjí od údaje z rozvahy, ohledně kterého mohou mezi právními úpravami jednotlivých členských států existovat rozdíly.

               2)

               Článek 47 směrnice 2004/18 musí být vykládán tak, že pokud hospodářský subjekt nemůže splnit minimální úroveň hospodářských a finančních předpokladů spočívající v tom, že za tři uzavřené hospodářské roky nesmí zájemci nebo uchazeči ve své rozvaze vykázat více než jedenkrát ztrátu, z důvodu dohody, podle níž tento hospodářský subjekt systematicky převádí zisk na svou mateřskou společnost, nemá tento hospodářský subjekt jinou možnost splnit tuto minimální úroveň způsobilosti než tím, že využije schopnosti jiného subjektu podle odstavce 2 uvedeného článku. V tomto ohledu je irelevantní, že se právní úprava členského státu, v němž je uvedený hospodářský subjekt usazen, a právní úprava členského státu, v němž je usazen zadavatel, liší v tom, že právní úprava prvně uvedeného členského státu takovou dohodu neomezeně povoluje, zatímco podle právní úpravy posledně uvedeného členského státu je taková dohoda možná pouze za podmínky, že převod zisku nemá za následek ztrátu vykázanou v rozvaze.

      (1)  Úř. věst. C 232, 6.8.2011.


title: Věc T-473/08: Žaloba podaná dne 28. října 2008 – Apollo Group v. OHIM (THINKING AHEAD)

text:
               10.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/38

         Žaloba podaná dne 28. října 2008 – Apollo Group v. OHIM (THINKING AHEAD)
   (Věc T-473/08)
   (2009/C 6/76)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Apollo Group, Inc. (Phoenix, Spojené státy) (zástupci: A. Jaeger-Lenz a A. Link, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 14. srpna 2008 ve věci R 728/2008-2 a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství
      : Slovní ochranná známka „THINKING AHEAD“ pro výrobky a služby třídy 9, 16 a 41

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody
      : Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94, jelikož odvolací senát chybně dospěl k závěru, že dotčená ochranná známka postrádá veškerou rozlišovací způsobilost.


title: Věc T-205/06: Žaloba podaná dne 31. července 2006 – NewSoft Technology v. OHIM Soft (Presto! BizCard Reader)

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/10

         Žaloba podaná dne 31. července 2006 – NewSoft Technology v. OHIM Soft (Presto! BizCard Reader)
   (Věc T-205/06)
   (2006/C 237/18)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: NewSoft Technology Corporation (Taipei, Taiwan) (zástupkyně: M. Dirksen-Schwanenland, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: SOFT, S.A.
   Návrhy žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 19. května ve věci R 601/2005, předloženého dne 30. května 2006,

               —

               zamítnout žádost na prohlášení neplatnosti zápisu ochranné známky Společenství č. 002625457 „Presto! BizCard Reader“ Soft, S.A., Španělsko.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Slovní ochranná známka „Presto! BizCard Reader“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 16 a 42 (ochranná známka Společenství 2 625 457)

      Majitelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: SOFT, S.A.

      Ochranná známka účastníka řízení navrhujícího prohlášení neplatnosti: Španělská obrazová ochranná známka „Presto“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9 a 42

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zrušení ochranné známky Společenství

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 (ES) (1), jelikož neexistuje pravděpodobnost záměny obou sporných ochranných známek.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146)


title: Věc F-77/15: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. dubna 2016 – Zink v. Komise „Veřejná služba — Úředníci — Příspěvek za práci v zahraničí — Administrativní chyba, která měla za následek nevyplácení příspěvku za práci v zahraničí po dobu několika let — Akt nepříznivě zasahující do právního postavení — Výplatní pásky, které nezohledňovaly rozhodnutí — Článek 82 jednacího řádu — Nepominutelná podmínka řízení — Vady postupu před zahájením soudního řízení — Žádost ve smyslu čl. 90 odst. 1 služebního řádu — Přiměřená lhůta“

text:
               30.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 191/49

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 11. dubna 2016 – Zink v. Komise
   (Věc F-77/15) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Příspěvek za práci v zahraničí - Administrativní chyba, která měla za následek nevyplácení příspěvku za práci v zahraničí po dobu několika let - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Výplatní pásky, které nezohledňovaly rozhodnutí - Článek 82 jednacího řádu - Nepominutelná podmínka řízení - Vady postupu před zahájením soudního řízení - Žádost ve smyslu čl. 90 odst. 1 služebního řádu - Přiměřená lhůta“)
   (2016/C 191/70)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Richard Zink (Bamako, Mali) (zástupci: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: T. S. Bohr a F. Simonetti, zmocněnci)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí omezit zpětné vyplacení příspěvku za práci v zahraničí na dobu pěti let, a to ode dne, kdy bylo zjištěno nevyplacení tohoto příspěvku, a uložení povinnosti žalované, aby zaplatila úroky z prodlení.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Richard Zink ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 245, 27.7.2015, s. 51.


title: Věc C-1/15: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. září 2016 – Evropská komise v. Rakouská republika podporovaná Spolkovou republikou Německo, Českou republikou

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/20

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 22. září 2016 – Evropská komise v. Rakouská republika podporovaná Spolkovou republikou Německo, Českou republikou
      (Věc C-1/15) (1)

      (2016/C 454/35)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 73, 2. 3. 2015.


title: Věc T-550/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. září 2015 – Volkswagen v. OHIM (COMPETITION) „Ochranná známka Společenství — Přihláška slovní ochranné známky Společenství COMPETITION — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. září 2015 – Volkswagen v. OHIM (COMPETITION)
   (Věc T-550/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Přihláška slovní ochranné známky Společenství COMPETITION - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 363/47)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Volkswagen AG (Wolfsburg, Německo) (zástupce: U. Sander, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 15. května 2014 (věc R 2082/2013-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení COMPETITION jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Volkswagen AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 329, 22.9.2014.


title: Věc F-32/06: Žaloba podaná dne  17. března 2006  – De la Cruz a další v. Evropská agentura pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/51

         Žaloba podaná dne 17. března 2006 – De la Cruz a další v. Evropská agentura pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci
   (Věc F-32/06)
   (2006/C 131/93)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobci: María del Carmen De la Cruz (Galdakao, Španělsko) a další (zástupci: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

      Žalovaná: Evropská agentura pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci
   Návrhová žádání žalobců
   Žalobci navrhují, aby Soud:

               —

               zrušil platové zařazení stanovené v pracovní smlouvě ze dne 28. dubna 2005, která nabyla účinnosti dne 1. května 2005, které zařazuje žalobce do skupiny II, což bude znamenat obnovení všech práv žalobců odvozených z legálního a řádného zaměstnání, tj. ze skupiny III, a to od 1. května 2005.

               —

               přiznal žalobcům: i) náhradu škody ve formě legálního a řádného platu včetně všech odvozených finančních práv (včetně důchodu). V tomto ohledu činil měsíční rozdíl základního platu mezi zařazením do skupiny II a zařazením do skupiny III 536,89 eur pro M. De la Cruz, pí Estrataetxe, pí Grados a p. Morala a 474,57 pro p. Sáncheze; ii) úrok z prodlení (intérêt de retard) z výše uvedené náhrady škody od 1. května 2005 do jejího úplného zaplacení; iii) náhradu za újmu na jejich služebním postupu; iv) náhradu za jejich nemajetkovou škodu ve výši 1 eura pro každého žalobce.

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobci byli přijati jako smluvní zaměstnanci v souladu s článkem 3a Pracovního řádu ostatních zaměstnanců (dále jen „PŘOZ“) a zařazeni do skupiny II. Ve své žalobě žalobci tvrdí, že jelikož některé jejich úkoly, které plní, vykazují zjevný stupeň odpovědnosti a nezávislosti, měli být zařazeni do funkční skupiny III.
   Ve svém prvním žalobním důvodu se žalobci zejména dovolávají porušení článku 80 PŘOZ, článku 2 přílohy ke PŘOZ, obecných prováděcích ustanovení o postupu, kterým se řídí zaměstnávání a používání smluvních zaměstnanců v Komisi, zásady řádné správy a zjevně nesprávného posouzení.
   Ve svém druhém žalobním důvodu argumentují, že jejich zařazení nebylo stanoveno s ohledem na jejich povinnosti a odpovědnosti a na situaci jejich spolupracovníků pracujících v ostatních agenturách a orgánech. Z tohoto důvodu se dovolávají porušení zásady rovného zacházení a zásady nediskriminace, jakož i zásady rovnosti v pracovním zařazení a v platových třídách.
   Ve svém třetím žalobním důvodu žalobci argumentují, že při vyhotovování popisů pracovních náplní a pokynů agentury pro zařazení smluvních zaměstnanců neproběhla řádná konzultace s Výborem zaměstnanců.
   Konečně se žalobci dovolávají porušení povinnosti vzít v úvahu zájmy úředníků stanovené v článku 24 služebního řádu.


title: Věc T-456/12: Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2016 – British Telecommunications v. Komise

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/35

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. června 2016 – British Telecommunications v. Komise
   (Věc T-456/12) (1)

   (2016/C 314/47)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda čtvrtého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 379, 8. 12. 2012.


               18.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/14

         Žaloba podaná Kontrolním úřadem ESVO dne 13. března 2006 proti Norskému království
   (Věc E-1/06)
   (2006/C 117/05)
   Dne 13. března 2006 podal Kontrolní úřad ESVO zastoupený zplnomocněnými zástupci Kontrolního úřadu ESVO, se sídlem na adrese 35, Rue Belliard, B-1040 Brusel, Nielsem Fengerem a Per Andreasem Bjørganem žalobu proti Norskému království k Soudu ESVO.
   Žalobce navrhuje, aby soud:

               1.

                  prohlásil, že Norské království změnou zákona týkajícího se hazardních her a loterie

                     („Lov av 29. august 2003 om endringer i pengespill- og lotterilovgivningen“),

                  který zavádí monopolní postavení v oblasti provozování hracích přístrojů, porušilo ustanoví článků 31 a 36 Dohody o EHP.

               a

               2.

                  uložil Norskému království uhradit náklady řízení.

      Právní a skutkové souvislosti a právní odůvodnění:

               —

               Věc se týká monopolního postavení v oblasti provozování hracích přístrojů v Norsku.

               —

               Norský trestní zákon v článcích 298 a 299 zakazuje hazardní hry, ledaže jsou povoleny zvláštními právními předpisy.

               —

               Zákon č. 103 ze dne 28. srpna 1992 (zákon o hazardních hrách) vyhradil několik dříve povolených hazardních her (loterie, koňské dostihy a sázky na výsledky fotbalových utkání) do výlučné kontroly společnosti Norsk Tipping AS, společnosti ve výlučném vlastnictví norské vlády.

               —

               V zákoně č. 11 ze dne 24. února 1995 (zákoně o loteriích) jsou hrací přístroje definovány jako loterie, již lze provozovat pouze za účelem vytvoření zisku poskytnutého na charitativní účely. Zákon vymezil, kdo smí provozovat hrací přístroje, včetně soukromých provozovatelů.

               —

               S cílem řešit rostoucí problém závislosti na hazardních hrách norský parlament (Storting) zákonem č. 90 ze dne 29. srpna 2003 převedl úpravu správy sázek, při kterých se používají hrací přístroje, ze zákona o loteriích (který tuto činnost povoluje soukromým provozovatelům) do zákona o hazardních hrách (který společnosti Norsk Tipping AS přiznává výhradní práva k jejich provozování).

               —

               V důsledku změn norských právních předpisů jsou současní provozovatelé vyloučeni z trhu a služby hracích přístrojů mohou být od daného okamžiku poskytovány pouze v rámci státního monopolu (společnosti Norsk Tipping AS).

               —

               Ustanovení článku 31 Dohody o EHP zakazují veškerá omezení svobody usazování státních příslušníků členských států ES nebo členských států ESVO na území těchto států. Totéž platí i pro zřizování zastoupení, poboček nebo dceřiných společností státními příslušníky členského státu ES nebo členského státu ESVO na území těchto států.

               —

               Ustanovení článku 36 Dohody o EHP zakazují veškerá omezení poskytování služeb uvnitř EHP týkající se státních příslušníků členských států ES a členských států ESVO, kteří se usadili v členském státě ES nebo členském státě ESVO, s výjimkou příjemců služeb.


title: Věc T-845/16: Žaloba podaná dne 30. listopadu 2016 – QG v. Komise

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/30

         Žaloba podaná dne 30. listopadu 2016 – QG v. Komise
   (Věc T-845/16)
   (2017/C 053/37)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: QG (Madrid, Španělsko) (zástupci: L. Ruiz Ezquerra, R. Oncina Borrego, I. Sobrepera Millet a A. Hernández Pardo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že rozhodnutí Komise ze dne 4. července 2016 o státní podpoře SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), kterou poskytlo Španělsko některým fotbalovým klubům, porušuje čl. 107 odst. 1 a čl. 108 odst. 3 SFEU, jelikož možnost konsolidace účtů, vycházející z povolení daného zákonem 10/1990 čtyřem klubům za účelem účasti v různých sportovních disciplínách, stejně jako uplatnění snížené sazby daně z příjmu právnických osob, představuje rovněž státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem, což měla konstatovat Evropská komise;

               —

               v důsledku toho zrušil toto opatření a uložil Španělskému království povinnost zajistit, aby podporu neslučitelnou s vnitřním trhem její příjemci navrátili, a uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby se žalobce dovolává porušení čl. 107 odst. 1 a 108 odst. 3 SFEU.
   Žalobce, basketbalový klub, souhlasí s napadeným aktem v rozsahu, v němž Komise konstatuje, že opatření zavedené zákonem 10/1990, které spočívá v tom, že některým fotbalovým klubům je přiznáno příznivější zacházení v oblasti daně z příjmu právnických osob prostřednictvím snížené sazby, představuje státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem.
   Má nicméně za to, že Komise měla dojít k témuž závěru v souvislosti s daňovým zvýhodněním, které rovněž přiznává zákon 10/1990 a které spočívá v tom, že je těmto klubům povolena účast v různých sportovních disciplínách.
   Pouze kluby, které se mohly účastnit profesionálních soutěží v několika disciplínách, mohly konsolidovat účty týkající se fotbalu a basketbalu, hlavních sportů ve Španělsku, s přímými dopady na výpočet základu daně z příjmu právnických osob. Konsolidace účtů totiž umožňuje prostřednictvím ztrát z basketbalu snížit značné příjmy z fotbalu, čímž se výrazně sníží i zdanitelný základ daně z příjmu spolu s daní, která má být zaplacena.


title: Věc C-125/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van België (Belgie) dne 25. března 2008 – G. C. Deschaumes v. Belgische Staat

text:
               7.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 142/16

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van Cassatie van België (Belgie) dne 25. března 2008 – G. C. Deschaumes v. Belgische Staat
   (Věc C-125/08)
   (2008/C 142/24)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Hof van Cassatie van België
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: G. C. Deschaumes

      Žalovaný: Belgische Staat
   Předběžná otázka
   Je třeba čl. 221 odst. 1 celního kodexu Společenství (1) vykládat v tom smyslu, že stanovené sdělení celního dluhu celnímu dlužníkovi může být platně provedeno pouze po jeho zaúčtování, nebo jinými slovy, aby sdělení celního dluhu celnímu dlužníkovi, které je stanoveno v čl. 221 odst. 1 celního kodexu, bylo platné, tj. v souladu s čl. 221 odst. 1 celního kodexu, musí mu předcházet zaúčtování celního dluhu?

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1).


title: Věc C-131/15 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. prosince 2016 – Club Hotel Loutraki v. Evropská komise, Řecká republika, Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP) „Kasační opravný prostředek — Státní podpory — Provozování videoloterijních terminálů — Udělení výlučné licence členským státem — Rozhodnutí o neexistenci státní podpory — Článek 108 odst. 3 SFEU — Nařízení (ES) č. 659/1999 — Články 4, 7, a 13 — Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení — Pojem ‚závažné obtíže‘ — Datum posouzení — Článek 296 SFEU — Listina základních práv Evropské unie — Článek 41 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 47 — Právo na účinnou soudní ochranu — Článek 107 odst. 1 SFEU — Pojem ‚ekonomická výhoda‘ — Společné posouzení oznámených opatření“

text:
               20.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 53/8

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 21. prosince 2016 – Club Hotel Loutraki v. Evropská komise, Řecká republika, Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP)
   (Věc C-131/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Provozování videoloterijních terminálů - Udělení výlučné licence členským státem - Rozhodnutí o neexistenci státní podpory - Článek 108 odst. 3 SFEU - Nařízení (ES) č. 659/1999 - Články 4, 7, a 13 - Nezahájení formálního vyšetřovacího řízení - Pojem ‚závažné obtíže‘ - Datum posouzení - Článek 296 SFEU - Listina základních práv Evropské unie - Článek 41 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 47 - Právo na účinnou soudní ochranu - Článek 107 odst. 1 SFEU - Pojem ‚ekonomická výhoda‘ - Společné posouzení oznámených opatření“)
   (2017/C 053/09)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE, Kazino Aigaiou AE (zástupci: I. Ioannidis, dikigoros, S. Pappas, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: A. Bouchagiar a P. J. Loewenthal, zmocněnci), Řecká republika, Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP) (zástupci: A. Tomtsis, dikigoros, M. Petite, advokát)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE a Kazino Aigaiou AE se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 198, 15.6.2015.


title: Věc C-413/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 5. srpna 2011 — Germanwings GmbH v. Amend

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Köln (Německo) dne 5. srpna 2011 — Germanwings GmbH v. Amend
   (Věc C-413/11)
   2011/C 319/16
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landgericht Köln

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Germanwings GmbH

      Žalovaný: Amend

      Předběžné otázky

   Je slučitelné se zásadou dělby moci v Evropské unii, pokud je nařízení č. 261/2004/ES (1) Soudním dvorem Evropské unie vykládáno k odstranění jinak existujícího nerovného zacházení tak, že cestujícímu dotčenému pouhým zpožděním o více než 3 hodiny přísluší náhrada podle článku 7 nařízení, ačkoliv nařízení tuto náhradu stanoví pouze v případě odepření nástupu na palubu nebo zrušení plánovaného letu, ale nároky cestujícího v případě zpoždění omezuje pouze na pomoc podle článku 9 nařízení a — pokud zpoždění trvá déle než pět hodin — také na pomoc podle čl. 8 odst. 1 písm. a) nařízení?

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. L 46, s. 1; Zvl. vyd. 7/8, s. 10).


title: Věc T-861/16: Žaloba podaná dne 7. prosince 2016 – C & J Clark International v. Komise

text:
               6.2.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/47

         Žaloba podaná dne 7. prosince 2016 – C & J Clark International v. Komise
   (Věc T-861/16)
   (2017/C 038/62)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: C & J Clark International Ltd (Somerset, Spojené království) (zástupci: A. Willems a S. De Knop, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou;

               —

               zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) č. 2016/1647 ze dne 13. září 2016 o opětovném uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Vietnamu a vyráběné společnostmi Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, společností Freetrend Industrial Ltd. a její společností ve spojení Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd. a dále společnostmi Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc. a Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, o konečném výběru uloženého prozatímního cla a o provedení rozsudku Soudního dvora ve spojených věcech C-659/13 a C-34/14;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že Komise tím, že jednala bez platného právního základu, porušila zásadu svěření pravomocí podle čl. 5 odst. 1 a 2 SEU.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že Komise tím, že nepřijala opatření nezbytná ke splnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora ze dne 4. února 2016, C & J Clark International, C-659/13 a C-34/14, EU:C:2016:74, porušila článek 266 SFEU.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že Komise tím, že uložila antidumpingové clo z dovozu obuvi, „ke kterému došlo v době použitelnosti [zneplatněného nařízení]“, porušila čl. 1 odst. 1 a čl. 10 odst. 1 základního nařízení (1) a zásadu právní jistoty (zákazu retroaktivity).

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Komise tím, že uložila antidumpingové clo, aniž znovu posoudila unijní zájem, porušila článek 21 základního nařízení, a z toho, že v každém případě by bylo zjevně chybné dospět k závěru, že uložení antidumpingového cla bylo v unijním zájmu.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z toho, že Komise tím, že přijala akt, který přesahuje meze toho, co je nezbytné k dosažení jeho cíle, porušila čl. 5 odst. 1 a 4 SEU.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. L 176, s. 21).


title: Věc T-346/07: Žaloba podaná dne 13. září 2007 – Duro Sweden v. OHIM (EASYCOVER)

text:
               10.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/61

         Žaloba podaná dne 13. září 2007 – Duro Sweden v. OHIM (EASYCOVER)
   (Věc T-346/07)
   (2007/C 269/110)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Duro Sweden AB (Gävle, Švédsko) (zástupce: R. Bird, Solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí R 1065/2005-4 čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 3. července 2007;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení a

               —

               nařídit, aby bylo vyhověno přihlášce k zápisu ochranné známky Společenství v souladu s příslušným nařízením.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „EASYCOVER“ pro výrobky zařazené do tříd 19, 24 a 27 – přihláška č. 4 114 567

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94, jelikož odvolací senát rozhodl, že přihláška k zápisu ochranné známky porušovala čl. 7 odst. 1 písm. b) na základě toho, že přihláška ochranné známky porušila čl. 7 odst. 1 písm. c), aniž by uvedl samostatné důvody porušení čl. 7 odst. 1 písm.b).
   Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) uvedeného nařízení, jelikož odvolací senát nezohlednil veškeré aspekty přihlašované ochranné známky.


title: Věc T-279/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne  5. dubna 2006  – Degussa v. Komise ( Hospodářská soutěž — Článek 81 ES — Kartelové dohody — Trh s methioninem — Jednotná a nepřetržitá povaha protiprávního jednání — Pokuta — Pokyny o metodě stanovování pokut — Závažnost a délka trvání protiprávního jednání — Spolupráce během správního řízení — Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17/62 — Presumpce neviny )

text:
               3.6.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 131/37

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 5. dubna 2006 – Degussa v. Komise
   (Věc T-279/02) (1)

   („Hospodářská soutěž - Článek 81 ES - Kartelové dohody - Trh s methioninem - Jednotná a nepřetržitá povaha protiprávního jednání - Pokuta - Pokyny o metodě stanovování pokut - Závažnost a délka trvání protiprávního jednání - Spolupráce během správního řízení - Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17/62 - Presumpce neviny“)
   (2006/C 131/68)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Degussa AG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: R. Bechtold, M. Karl a C. Steine, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Bouquet a W. Mölls, zmocněnci, ve spolupráci s H.-J. Freundem, advokátem)

      Vedlejší účastník na podporu žalované: Rada Evropské unie (zástupci: E. Karlsson a S. Marquardt, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2003/674/ES ze dne 2. července 2002 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (věc C.37.519 – Methionin) (Úř. věst. 2003, L 255, s. 1) a podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni uvedeným rozhodnutím
   Výrok rozsudku

               1)

               Pokuta uložená žalobkyni v článku 3 Rozhodnutí Komise 2003/674/ES ze dne 2. července 2002 v řízení podle čl. 81 Smlouvy o ES a čl. 53 Dohody o EHP (věc C.37.519 – Methionin) se snižuje na 91 125 000 eur.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení a 75 % nákladů řízení vynaložených Komisí.

               4)

               Komise ponese 25 % vlastních nákladů řízení.

               5)

               Rada ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 274, 9.11.2002.


title: Věc T-395/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. července 2017 – Windfinder R&L v. EUIPO (Windfinder) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Windfinder — Absolutní důvody pro zamítnutí — Neexistence popisného charakteru — Rozlišovací způsobilost — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Novotvar — Nedostatečně přímý a konkrétní vztah s určitými výrobky a službami, na které se vztahuje přihláška ochranné známky — Pravomoc změnit rozhodnutí“

text:
               28.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/43

         Rozsudek Tribunálu ze dne 20. července 2017 – Windfinder R&L v. EUIPO (Windfinder)
   (Věc T-395/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Windfinder - Absolutní důvody pro zamítnutí - Neexistence popisného charakteru - Rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Novotvar - Nedostatečně přímý a konkrétní vztah s určitými výrobky a službami, na které se vztahuje přihláška ochranné známky - Pravomoc změnit rozhodnutí“)
   (2017/C 283/66)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Windfinder R&L GmbH & Co. KG (Kiel, Německo) (zástupce: B. Schneider, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně:: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 12. května 2016 (věc R 1206/2015-5) týkajícímu se přihlášky slovního označení Windfinder jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 12. května 2016 (věc R 1206/2015-5) se zrušuje v rozsahu, v němž bylo odmítnuto zapsání slovního označení pro sporné výrobky a služby, s výjimkou přístrojů pro měření síly větru, náležejících do třídy 14 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, meteorologických informací, meteorologických předpovědí, služeb meteorologických informací a poskytování meteorologických informací, náležejících do třídy 42 ve smyslu Niceské dohody.

               2)

               Žalobě podané společností Windfinder R & L GmbH & Co. KG u uvedeného senátu se vyhovuje v rozsahu podmínek uvedených v bodě 1 výroku.

               3)

               Ve zbývající části se návrh společnosti Windfinder R & L zamítá.

               4)

               Společnost Windfinder R & L a EUIPO ponesou každý vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 343, 19.6.2016.


title: Věc T-594/10 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. července 2012 — Marcuccio v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Úhrada léčebných výdajů — Akt nepříznivě zasahující do právního postavení — Implicitní zamítnutí“ )

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. července 2012 — Marcuccio v. Komise
   (Věc T-594/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Úhrada léčebných výdajů - Akt nepříznivě zasahující do právního postavení - Implicitní zamítnutí)
   2012/C 243/34
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 6. října 2010, Marcuccio v. Komise (F-2/10, dosud nezveřejněné ve sbírce rozhodnutí) a směřující ke zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 6. října 2010, Marcuccio v. Komise (F-2/10, dosud nezveřejněné ve sbírce rozhodnutí) se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací zpět k Soudu pro veřejnou službu.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 55, 19.2.2011.


title: Věc C-54/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeidshof te Brussel (Belgie) dne 6. února 2007 – Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding v. NV Firma Feryn

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Arbeidshof te Brussel (Belgie) dne 6. února 2007 – Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding v. NV Firma Feryn
   (Věc C-54/07)
   (2007/C 82/39)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Arbeidshof te Brussel.
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding

      Žalovaný: NV Firma Feryn
   Předběžné otázky

               —

               Jedná se o přímou diskriminaci ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice Rady 2000/43/ES (1) ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ, pokud zaměstnavatel, poté co výslovně oznámil nabídku na zaměstnání, veřejně prohlásí:

                  „Musím splnit požadavky mých zákazníků. Pokud řeknou,já chci tento určitý výrobek nebo chci to a tohle a pokud já odpovím,to neudělám, přesto pošlu tyto lidi, pak mi řeknou,já ty dveře bezpodmínečně nepotřebuji od Vás. Pak mohu můj vlastní obchod zavřít. Musíme vyhovět požadavkům našich zákazníků. Já nejsem odpovědný za tento problém v Belgii. Chci, aby firma prosperovala a abychom na konci roku dosáhli ročního obratu, a jak ho dosáhnu [omissis], musím jej prostě dosáhnout tím, že vyhovím přání zákazníka!“

               —

               Postačuje pro konstatování, že se jedná o přímou diskriminaci ohledně podmínek přístupu k samostatné výdělečné činnosti, zjištění, že zaměstnavatel uplatňuje přímo diskriminační kritéria?

               —

               Zkoumáme-li diskriminační charakter politiky přijímání zaměstnanců nějakého zaměstnavatele, může být pro konstatování přímé diskriminace ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ, zohledněno, že společnost spojená se zaměstnavatelem přijímá výlučně tuzemské montéry?

               —

               Co lze považovat za „skutečnosti nasvědčující tomu, že došlo k přímé nebo nepřímé diskriminaci “ve smyslu čl. 8 odst. 1 směrnice? Jakou přísnost musí zvolit vnitrostátní soud při posuzování skutečností, které by mohly nasvědčovat domněnce diskriminace?

                           a)

                           V jakém rozsahu představuje předchozí diskriminace (veřejné oznámení přímo diskriminačních kritérií pro výběr v dubnu 2005) „skutečnosti nasvědčující tomu, že došlo k přímé nebo nepřímé diskriminaci “ve smyslu čl. 8 odst. 1 směrnice?

                           b)

                           Odůvodňuje diskriminace zjištěná v dubnu 2005 (veřejné oznámení v dubnu 2005) později domněnku o trvání přímé diskriminační politiky přijímání zaměstnanců? Postačuje – při zohlednění skutečností v původním řízení – pro odůvodnění domněnky (že zaměstnavatel uplatňuje a pokračuje v uplatňování diskriminační politiky přijímání zaměstnanců), že v dubnu 2005 odpovídá veřejně na otázku, zda jako zaměstnavatel zachází stejným způsobem s cizinci jako tuzemci a zda tedy není vlastně trochu rasistou, takto: „Musím splnit požadavky mých zákazníků. Pokud řeknou,já chci tento určitý výrobek nebo chci to a tohle a pokud já potom řeknu,to nedělám, přesto pošlu tyto lidi, pak mi řeknou,já ty dveře bezpodmínečně nepotřebuji od Vás. Pak mohu můj vlastní obchod zavřít. Musíme vyhovět požadavkům našich zákazníků. Já nejsem za tento problém v Belgii odpovědný. Chci, aby firma prosperovala a abychom na konci roku dosáhli obratu, a jak jej dosáhnu [omissis], musím jej prostě dosáhnout tím, že vyhovím přání zákazníka!“

                           c)

                           Může – s přihlédnutím ke skutečnostem v původním řízení – společná tisková zpráva zaměstnavatele a vnitrostátního zařízení pro boj proti diskriminaci, ve které jsou zaměstnavatelem přinejmenším mlčky připuštěny diskriminační skutečnosti, odůvodnit takovou domněnku?

                           d)

                           Odůvodňuje skutečnost, že zaměstnavatel nezaměstnává zahraniční montéry, domněnku nepřímé diskriminace, pokud tento zaměstnavatel měl před určitou dobou velké potíže s přijímáním montérů a v této souvislosti také veřejně prohlásil, že jeho zákazníci neradi spolupracují se zahraničními montéry?

                           e)

                           Postačuje k tomu, aby byla odůvodněna domněnka diskriminace, jediná skutečnost?

                           f)

                           Lze – s přihlédnutí ke skutečnostem v původním řízení – dovodit domněnku diskriminace způsobené zaměstnavatelem z toho, že společnost spojená s tímto zaměstnavatelem přijímala výlučně tuzemské zaměstnance? Jak přísný musí být vnitrostátní soud při posuzování protidůkazu, který je třeba předložit, pokud existuje domněnka diskriminace ve smyslu čl. 8 odst. 1 směrnice?

               —

               Lze domněnku diskriminace ve smyslu čl. 8 odst. 1 směrnice vyvrátit prostým a jednostranným prohlášením zaměstnavatele v tisku, že nejedná nebo nebude nadále jednat diskriminačním způsobem a že uvítá zahraniční montéry; nebo prostým prohlášením zaměstnavatele, že jsou u něj s výjimkou sesterského podniku všechna volná místa pro montéry obsazena, nebo sdělením, že byla přijata tuniská uklízečka; nebo může být domněnka s přihlédnutím ke skutečnostem v původním řízení vyvrácena pouze tím, že zahraniční montéři jsou skutečně přijati, nebo tím, že jsou naplněny závazky obsažené ve společném tiskovém prohlášení?

               —

               Jak má být vykládán pojem sankce, která je ve smyslu článku 15 směrnice 2000/43/ES označena jako „účinná, přiměřená a odrazující“?
               Dovoluje podmínka uvedená v článku 15, aby vnitrostátní soud pouze určil, s přihlédnutím ke skutečnostem v původním řízení, že nastala přímá diskriminace?
               Nebo potom musí vnitrostátní soud vyhovět také zdržovací žalobě, jak je to stanoveno ve vnitrostátním právu? Do jaké míry je nadto žádoucí, aby vnitrostátní soud s přihlédnutím ke skutečnostem v původním řízení nařídil uveřejnění vydaného rozsudku jako účinnou, přiměřenou a odrazující sankci?

      (1)  Úř. věst. L 180, s. 86.


title: Věc C-144/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Maramureș (Rumunsko) dne 26. března 2014 – Cabinet Medical Veterinar Dr. Tomoiagă Andrei v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Maramureș

text:
               7.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Maramureș (Rumunsko) dne 26. března 2014 – Cabinet Medical Veterinar Dr. Tomoiagă Andrei v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Maramureș
   (Věc C-144/14)
   2014/C 212/13
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunalul Maramureș

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Cabinet Medical Veterinar Dr. Tomoiagă Andrei

      Žalovaný: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Maramureș

      Vedlejší účastník: Direcția Sanitar-Veterinară și Pentru Siguranța Alimentelor Maramureș

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být článek 273 a čl. 287 bod 18 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty (1), vykládány v tom smyslu, že vnitrostátní daňový orgán měl povinnost identifikovat osobu povinnou k dani pro účely DPH a uložit jí povinnost platit daň spolu s příslušenstvím z důvodu překročení prahové hodnoty pro osvobození od daně, a to ode dne, kdy osoba povinná k dani podala příslušnému daňovému orgánu daňová přiznání, ze kterých vyplývá překročení prahové hodnoty pro osvobození od placení DPH?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, brání zásada právní jistoty vnitrostátní praxi, na jejímž základě daňový orgán uložil osobě povinné k dani zpětně povinnost zaplatit DPH z důvodu, že služby veterinárního lékařství nejsou osvobozeny od DPH a prahová hodnota pro osvobození od daně byla překročena v situaci, kdy:

                           —

                           daňový orgán neidentifikoval z úřední moci osobu povinnou k dani pro účely DPH a neuložil této osobě povinnost zaplatit DPH od okamžiku, kdy podala daňová přiznání, ze kterých vyplývá skutečnost, že překročila prahovou hodnotu pro osvobození od daně, ale učinil tak až později, po změně metodologických pokynů pro použití daňového kodexu nařízením vlády č. 1620/2009 v tom smyslu, že osvobození od daně stanovené v čl. 141 odst. 1 písm. a) daňového kodexu se nevztahuje na služby veterinárního lékařství, jak vyplývá z rozsudku Soudního dvora ze dne 24. května 1988, Komise v. Itálie, věc 122/87, a to za období předcházející této změně metodologických pokynů;

                           —

                           daňový orgán se o překročení prahové hodnoty pro osvobození od daně dozvěděl před změnou metodologických pokynů pro použití daňového kodexu nařízením vlády č. 1620/2009 ve výše uvedeném smyslu, a to prostřednictvím daňových přiznání podaných osobou povinnou k dani;

                           —

                           před zveřejněním nařízení vlády č. 1620/2009 daňový orgán nevydal v rámci své působnosti – do které spadá i osoba povinná k dani dotčená v původním řízení – rozhodnutí daňové správy, kterými by konstatoval, že osoby povinné k dani jako veterinární ambulance se neidentifikovaly pro účely DPH v důsledku překročení hodnoty pro osvobození od DPH, a sice rozhodnutí, kterými by těmto osobám stanovil povinnost zaplatit daň;

                           —

                           v době před přijetím a vstupem nařízení vlády č. 1620/2009 v platnost nebyl rozsudek Soudního dvora ze dne 24. května 1988, Komise v. Itálie, věc 122/87, žádným způsobem zveřejněn ve znění v rumunském jazyce?

      (1)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. l).


title: Věc C-209/13: Žaloba podaná dne 18. dubna 2013 — Spojené království Velké Británie a Severního Irska v. Rada Evropské unie

text:
               15.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/22

         Žaloba podaná dne 18. dubna 2013 — Spojené království Velké Británie a Severního Irska v. Rada Evropské unie
   (Věc C-209/13)
   2013/C 171/44
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: E. Jenkinson, S. Behzadi-Spencer, zmocněnci, M. Hoskins QC, P. Baker QC, V. Wakefield, barrister)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí Rady 2013/52/EU (1) ze dne 22. ledna 2013, kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti daně z finančních transakcí; a

               —

               uložit Radě Evropské unie, aby Spojenému království nahradila náklady řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      První žalobní důvod vycházející z toho, že rozhodnutí Rady 2013/52/EU je v rozporu s článkem 327 SFEU, jelikož povoluje zavedení daně z finančních transakcí s extrateritoriálními účinky, které nebudou respektovat pravomoci, práva a povinnosti nezúčastněných členských států.

      Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že rozhodnutí Rady 2013/52/EU je protiprávní, jelikož povoluje zavedení daně z finančních transakcí s extrateritoriálními účinky, pro které není v obyčejovém mezinárodním právu opodstatnění

      Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že rozhodnutí Rady 2013/52/EU je v rozporu s článkem 332 SFEU, protože povoluje posílenou spolupráci v oblasti daně z finančních transakcí, jejíž zavedení nutně povede k nákladům, které ponesou nezúčastněné členské státy.

      (1)  Úř. věst. L 22, s. 11.


title: Věc T-658/11: Žaloba podaná dne 20. prosince 2011 — Komise v. OHIM– Ten ewiv (TEN)

text:
               31.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 98/22

         Žaloba podaná dne 20. prosince 2011 — Komise v. OHIM– Ten ewiv (TEN)
   (Věc T-658/11)
   2012/C 98/36
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Berenboom, A. Joachimowicz a M. Isgour, advokáti, J. Samnadda a F. Wilman, zmocněnci)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Ten ewiv (Rösrath-Hoffnungstahl, Německo)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 11. října 2011 ve věci R 5/2011-4;

               —

               v důsledku toho prohlásil za neplatnou ochrannou známku Společenství č. 6750574 zapsanou dne 5. února 2009 dalším účastníkem řízení před odvolacím senátem pro třídy 12, 37 a 39; a

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Zapsaná ochranná známka Společenství, jež je předmětem návrhu na prohlášení neplatnosti: Obrazová ochranná známka „TEN“ v barvách „modré, žluté, černé“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 12, 37 a 39 — přihláška ochranné známky Společenství č. 6750574

      Majitel ochranné známky Společenství: Další účastník řízení před odvolacím senátem

      Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Odůvodnění návrhu na prohlášení neplatnosti: Účastník řízení navrhující prohlášení neplatnosti odůvodnil svůj návrh absolutními důvody stanovenými v čl. 52 odst. 1 písm. a) ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. c) a h) nařízení Rady (ES) č. 207/2009

      Rozhodnutí zrušovacího oddělení: Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Napadené rozhodnutí porušuje čl. 7 odst. 1 písm. h) nařízení Rady č. 207/2009 (1) ve spojení s čl. 6 ter odst. 1 Pařížské úmluvy, v rozsahu, v němž byla ochranná známka Společenství („CTM“) zapsána, třebaže se na její zápis vztahuje zákaz stanovený v těchto ustanoveních. Napadené rozhodnutí porušuje též čl. 7 odst. 1 písm. g), jelikož takovýto zápis by klamal veřejnost navozením dojmu, že výrobky a služby, pro něž je tato CTM zapsána, jsou schváleny nebo doporučovány Evropskou unií nebo některým z jejích orgánů.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Věc T-342/06: Žaloba podaná dne 1. prosince 2006 – Angiotech Pharmaceuticals v. OHIM (VASCULAR WRAP)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/81

         Žaloba podaná dne 1. prosince 2006 – Angiotech Pharmaceuticals v. OHIM (VASCULAR WRAP)
   (Věc T-342/06)
   (2006/C 326/165)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Angiotech Pharmaceuticals, Inc. (Vancouver, Kanada) (zástupce: T. Clark, barrister)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí R 751/2006-2 druhého odvolacího senátu ze dne 20. září 2006 a vrátit přihlášku Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu, aby mohl pokračovat v řízení; nebo

               —

               podpůrně, pro případ, že by Soud došel k závěru, že přihláška je přípustná pouze ohledně některých výrobků, jež jsou předmětem přihlášky, zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu pouze pokud jde o tyto výrobky a vrátit přihlášku Úřadu k dalšímu řízení v souladu s tímto závěrem;

               —

               uložit Úřadu náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „VASCULAR WRAP“ pro výrobky a služby ve třídách 5 a 10 (obvazy, bandáže, obklady, látky a zdravotnické prostředky pro chirurgické účely) – přihláška č. 4220811.

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Rady 40/94.


title: Věc C-138/08: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Ítélőtábla (Maďarská republika) dne 7. dubna 2008 – Hochtief AG, Linde-Kca-Dresden GmbH v. Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 183/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Ítélőtábla (Maďarská republika) dne 7. dubna 2008 – Hochtief AG, Linde-Kca-Dresden GmbH v. Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság
   (Věc C-138/08)
   (2008/C 183/16)
   Jednací jazyk: maďarština
   Předkládající soud
   Fővárosi Ítélőtábla.
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Hochtief AG, Linde-Kca-Dresden GmbH

      Žalovaný: Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság

      Vedlejší účastník: Budapest Főváros Önkormányzata
   Předběžné otázky

               1)

               Je použitelný právní režim obsažený v článku 44 odst. 3 směrnice 2004/18/ES (1) o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, který nahradil článek 22 směrnice Rady 93/37/EHS (2), jestliže k zahájení zadávacího řízení veřejné zakázky došlo v okamžiku, kdy směrnice 2004/18/ES již vstoupila v platnost, ale doposud neuplynula lhůta k jejímu provedení stanovená členským státům, takže tato směrnice ještě nebyla provedena ve vnitrostátním právu?

               2)

               Při kladné odpovědi na první otázku tento soud dále klade otázku, zda v případě vyjednávacích řízení se zveřejněním oznámení o zakázce má s ohledem na ustanovení článku 44 odst. 3 směrnice 2004/18/ES, podle něhož „v každém případě musí být počet vyzvaných zájemců dostatečný, aby zajistil skutečnou hospodářskou soutěž“, být omezení počtu vhodných zájemců vykládáno v tom smyslu, že ve druhé fázi – fázi zadávání zakázky – musí vždy existovat minimální počet zájemců (tři).

               3)

               Při záporné odpovědi na první otázku tento soud klade Soudnímu dvoru otázku, zda má být předpoklad uvedený v článku 22 odst. 3 směrnice Rady 93/37/EHS o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce (dále jen „směrnice“), že „je dostatečný počet vhodných zájemců (tří)“, vykládán v tom smyslu, že není-li dosaženo minimálního počtu vhodných zájemců vyzvaných k účasti, nelze pokračovat v zadávacím řízení výzvou k podání nabídek.

               4)

               Odpoví-li Soudní dvůr záporně na třetí otázku, klade tento soud navíc otázku, zda je článek 22 odst. 2 druhý pododstavec směrnice, který spadá mezi pravidla týkající se omezených řízení a podle něhož „v každém případě musí být počet zájemců vyzvaných k účasti dostatečný, aby zajistil skutečnou soutěž“, použitelný na dvoufázová vyjednávací řízení upravená v odstavci 3.

      (1)  Úř. věst. L 134, s. 114.

      (2)  Úř. věst. L 199, s. 54.