title: Věc T-36/16: Žaloba podaná dne 26. ledna 2016 – Enercon v. EUIPO – Gamesa Eólica (Odstíny zelené)

text:
               29.3.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 111/32

         Žaloba podaná dne 26. ledna 2016 – Enercon v. EUIPO – Gamesa Eólica (Odstíny zelené)
   (Věc T-36/16)
   (2016/C 111/37)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Enercon GmbH (Aurich, Německo) (zástupce: S. Overhage, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Gamesa Eólica, SL (Sarriguren, Španělsko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie v různých odstínech zelené. Ochranná známka Evropské unie č. 2 346 542.

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. října 2015 ve věci R 597/2015-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-525/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2015 – H&M Hennes & Mauritz v. OHIM – Yves Saint Laurent (Kabelky) „(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Zapsaný (průmyslový vzor) Společenství znázorňující kabelky — Starší (průmyslový) vzor — Důvod neplatnosti — Individuální povaha — Článek 6 nařízení (ES) č. 6/2002 — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               19.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/23

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2015 – H&M Hennes & Mauritz v. OHIM – Yves Saint Laurent (Kabelky)
   (Věc T-525/13) (1)

   („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový vzor) Společenství znázorňující kabelky - Starší (průmyslový) vzor - Důvod neplatnosti - Individuální povaha - Článek 6 nařízení (ES) č. 6/2002 - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2015/C 346/26)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG (Hamburk, Německo) (zástupci: H. Hartwig a A. von Mühlendahl, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Yves Saint Laurent SAS (Paříž, Francie) (zástupce: N. Decker, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 8. července 2013 (věc R 207/2012-3), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG a Yves Saint Laurent SAS.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů vzniklých společnosti Yves Saint Laurent SAS v řízení před odvolacím senátem Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 359, 7. 12. 2013.


title: Věc T-15/07: Žaloba podaná dne 15. ledna 2007 – Spolková republika Německo v. Komise

text:
               24.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/20

         Žaloba podaná dne 15. ledna 2007 – Spolková republika Německo v. Komise
   (Věc T-15/07)
   (2007/C 69/47)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Spolková republika Německo (zástupci: M. Lumma, C. Schulze-Bahr, ve spolupráci s C. von Donat, advokátem)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise K (2006) 5164 konečné ze dne 3. listopadu 2006 o snížení finančního příspěvku poskytnutého z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) na základě rozhodnutí Komise č. K(95) 1739 ze dne 27. července 1995 pro Operační program Severního Porýní-Vestfálska v rámci iniciativy Společenství RECHAR II (EFRR č. 94.02.10.041/ARINCO č. 94.DE.16.056);

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Napadeným rozhodnutím Komise snížila příspěvek Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) pro operační program Severního Porýní-Vestfálska v rámci iniciativy Společenství RECHAR II.
   Žalobkyně k odůvodnění své žaloby uplatňuje, že napadené rozhodnutí porušuje schvalovací rozhodnutí Komise K(95) 1739 ze dne 27. července 1995.
   Mimoto uplatňuje porušení čl. 24 odst. 2 nařízení č. 4253/88 (1), jelikož nejsou dány podmínky pro snížení finančního příspěvku. V této souvislosti zejména uplatňuje, že odchylky od orientačního finančního plánu nepředstavují závažnou změnu programu.
   Podle názoru žalobkyně, i v případě, že by k závažné změně programu došlo, existuje předchozí souhlas Komise s pružným používáním orientačních finančních plánů, který byl udělen na základě jejích „Pokynů pro účetní závěrku operačních opatření (1994-1999) strukturálních fondů “[SEK (1999) 1316].
   Za předpokladu, že jsou splněny podmínky pro snížení finančního příspěvku, žalobkyně žalované vytýká, že vzhledem k tomuto konkrétnímu programu neuplatnila svou posuzovací pravomoc. Podle žalobkyně by Komise byla povinna zvážit, zda je snížení finančního příspěvku z EFRR přiměřené.

      (1)  Nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2052/88, pokud jde o koordinaci mezi činnostmi jednotlivých strukturálních fondů navzájem a mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými dostupnými finančními nástroji (Úř. věst. L 374, 31.12.1988, s. 1).


title: Věc C-461/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 20. září 2010 — Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget Aktiebolag, Storyside AB v. Perfect Communication Sweden AB

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 317/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Högsta domstolen (Švédsko) dne 20. září 2010 — Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget Aktiebolag, Storyside AB v. Perfect Communication Sweden AB
   (Věc C-461/10)
   ()
   2010/C 317/42
   Jednací jazyk: švédština

      Předkládající soud

   Högsta domstolen

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky: Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget Aktiebolag, Storyside AB

      Odpůrkyně: Perfect Communication Sweden AB

      Předběžné otázky

               1)

               Brání směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES (1) ze dne 15. března 2006 o uchovávání údajů vytvářených nebo zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně dostupných služeb elektronických komunikací nebo veřejných komunikačních sítí a o změně směrnice 2002/58/ES (směrnice o uchovávání údajů) a zejména články 3, 4, 5 a 11 této směrnice, použití vnitrostátního ustanovení, které je založeno na článku 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES (2) ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví a které umožňuje, aby bylo poskytovateli internetové služby v občanskoprávním řízení za účelem určení konkrétního účastníka nařízeno, aby nositeli autorského práva nebo jeho zástupci sdělil informace o účastníkovi, kterému poskytovatel internetové služby přidělil konkrétní IP adresu, o které je tvrzeno, že byla použita při porušení? Otázka vychází z předpokladu, že žalobce předložil důkazy o porušení konkrétního autorského práva a že je opatření přiměřené.

               2)

               Má na odpověď na otázku 1 vliv skutečnost, že členský stát dosud neprovedl směrnici o uchovávání údajů, třebaže již uplynula lhůta stanovená pro její provedení?

      (1)  Úř. věst. L 105, s. 54.

      (2)  Úř. věst. L 157, s. 45.


title: Věc T-172/10: Žaloba podaná dne 8. dubna 2010 — Colas v. OHIM — García-Teresa Gárate (BASE-SEAL)

text:
               19.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/49

      Žaloba podaná dne 8. dubna 2010 — Colas v. OHIM — García-Teresa Gárate (BASE-SEAL)
      (Věc T-172/10)
      (2010/C 161/78)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Colas (Boulogne-Billancourt) (zástupce: E. Logeais, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem: Rosario García-Teresa Gárate (Barcelona, Španělsko)

         Návrhová žádání žalobkyně

                  —

                  zrušit rozhodnutí odvolacího senátu

                              —

                              protože dospěl k závěru, že neexistuje nebezpečí záměny mezi označeními, přičemž vycházel z nesprávného vylíčení přihlášky zpochybněné ochranné známky, a zejména přesně neurčil relevantní veřejnost a neodůvodnil rozlišovací způsobilost a dominantní povahu výrazu BASE-SEAL;

                              —

                              protože zpochybnil jakoukoli podobnost označení, a tudíž zamítl námitky proti zápisu ochranné známky BASE-SEAL, přičemž porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce Společenství; a

                  —

                  podpůrně částečně zrušit rozhodnutí odvolacího senátu pouze pro jiné výrobky, než „chemické výrobky používané ve vědeckém výzkumu, fotografii, zemědělství, zahradnictví a lesním hospodářství… hnojivo, chemické látky sloužící ke konzervaci potravin…“;

                  —

                  v každém případě uložit Úřadu náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

         Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Rosario García-Teresa Gárate

         Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „BASE-SEAL“ pro výrobky spadající do tříd 1, 17 a 19 (přihláška č. 3 951 464)

         Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

         Namítaná ochranná známka nebo označení: několik národních obrazových ochranných známek (španělská, maďarská, francouzská, polská, švédská, německá a česká), jakož i mezinárodní obrazová ochranná známka představující kosočtverec, zčásti žluté barvy, obsahující slovo „Colas“ pro výrobky zařazené do tříd 1, 19 a 37

         Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

         Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

         Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství, neboť mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.


title: Věc C-555/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Salerno (Itálie) dne 31. října 2016 – trestní řízení proti Vincenzu D’Andriovi a Giuseppině D’Andria

text:
               19.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 195/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale di Salerno (Itálie) dne 31. října 2016 – trestní řízení proti Vincenzu D’Andriovi a Giuseppině D’Andria
   (Věc C-555/16)
   (2017/C 195/09)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale di Salerno

      Účastníci původního trestního řízení

   Vincenzo D’Andria a Giuseppina D’Andria
   Soudní dvůr (sedmý senát) usnesením ze dne 4. dubna 2017 rozhodl:

               1)

               Články 49 a 56 SFEU, jakož i zásady rovného zacházení a účinnosti je třeba vykládat v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě týkající se hazardních her, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, jež z důvodu reorganizace systému prostřednictvím sjednocení data uplynutí platnosti koncesí stanoví vyhlášení nové veřejné zakázky týkající se udělení koncesí platných po kratší dobu než dříve poskytované koncese.

               2)

               Články 49 a 56 SFEU je třeba vykládat v tom smyslu, že brání takovému vnitrostátnímu restriktivnímu ustanovení, jako je ustanovení dotčené v původním řízení, které ukládá držiteli koncese pro hazardní hry, aby při ukončení činnosti z důvodu uplynutí platnosti koncese bezplatně postoupil užívání hmotného a nehmotného majetku v jeho vlastnictví, jenž tvoří síť pro provoz a sběr her, pokud toto omezení přesahuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení cíle, který toto ustanovení skutečně sleduje, což náleží ověřit předkládajícímu soudu.


title: Věc F-57/11: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 23. října 2012 — Eklund v. Komise ( „Veřejná služba — Přijímání — Všeobecné výběrové řízení — Zapsání na seznam úspěšných uchazečů — Nabídka zaměstnání osobě zapsané na seznam úspěšných uchazečů — Podmínky pro přijetí — Odborná zkušenost nabytá po získání diplomu — Příslušnost výběrové komise a orgánu oprávněného ke jmenování — Přijetí nabídky zaměstnání — Odvolání nabídky zaměstnání“ )

text:
               16.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/29

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 23. října 2012 — Eklund v. Komise
   (Věc F-57/11) (1)

   (Veřejná služba - Přijímání - Všeobecné výběrové řízení - Zapsání na seznam úspěšných uchazečů - Nabídka zaměstnání osobě zapsané na seznam úspěšných uchazečů - Podmínky pro přijetí - Odborná zkušenost nabytá po získání diplomu - Příslušnost výběrové komise a orgánu oprávněného ke jmenování - Přijetí nabídky zaměstnání - Odvolání nabídky zaměstnání)
   2013/C 46/56
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Gustav Eklund (Taino, Itálie) (zástupci: B. Cortese a C. Cortese, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně B. Eggers, A. Aresu a P. Pecho, zmocněnci, poté B. Eggers a G. Gattinara, zmocněnci, A. Dal Ferro, advokát)

      Předmět věci

   Veřejná služba — Žádost o zrušení rozhodnutí Komise, které nepřiznává účinek žalobcovu přijetí pracovního místa technického asistenta, úředníka ve zkušební době (asistenta) ve Společném výzkumném středisku, a které odvolává tuto nabídku, jakož i žádost o náhradu škody s úroky

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Gustav Eklund ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 211, 16.7.2011, s. 33.


title: Věc T-310/06 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 16. února 2007 – Maďarsko v. Komise ( Předběžné opatření — Návrh na odložení provádění — Zemědělství — Společná organizace trhu obilovin — Přejímání kukuřice intervenčními agenturami — Nařízení (ES) č. 1572/2006 — Nedostatek naléhavosti )

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/42

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 16. února 2007 – Maďarsko v. Komise
   (Věc T-310/06 R)
   („Předběžné opatření - Návrh na odložení provádění - Zemědělství - Společná organizace trhu obilovin - Přejímání kukuřice intervenčními agenturami - Nařízení (ES) č. 1572/2006 - Nedostatek naléhavosti“)
   (2007/C 95/85)
   Jednací jazyk: maďarština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Maďarská republika (zástupce: J. Fazekas, zmocněnec)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Clotuche-Duvieusart a Z. B. Pataki, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na odložení provádění některých ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1572/2006 ze dne 18. října 2006, kterým se mění nařízení (ES) č. 824/2000, kterým se stanoví postupy pro přejímání obilovin intervenčními agenturami a metody analýzy pro určování jakosti obilovin (Úř. věst. L 290, s. 29).
   Výrok

               1)

               Návrh na předběžné opatření se zamítá.

               2)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc T-348/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. dubna 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA „Rozhodčí doložka — Sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace — Projekt Minatran — Uznatelné náklady — Rozsudek pro zmeškání“

text:
               22.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/29

         Rozsudek Tribunálu ze dne 6. dubna 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis v. ERCEA
   (Věc T-348/16) (1)

   („Rozhodčí doložka - Sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace - Projekt Minatran - Uznatelné náklady - Rozsudek pro zmeškání“)
   (2017/C 161/41)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Soluň, Řecko) (zástupce: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentura Evropské rády pro výzkum (ERCEA) (zástupci: M. Pesquera Alonso a F. Sgritta, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 272 SFEU znějící na určení, že pohledávka uvedená na výzvě k úhradě ERCEA č. 3241626289 ze dne 26. května 2016 směřující k tomu, aby žalobce nahradil část dotace, kterou obdržel na projekt MINATRAN a která činí 245 525,43 eur, je nepodložená a že tato částka odpovídá uznatelným nákladům.

      Výrok rozsudku

               1)

               Pohledávka uvedená na výzvě k úhradě Výkonné agentury Evropské rady pro výzkum (ERCEA) č. 3241626289 ze dne 26. května 2016 směřující k tomu, aby Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis nahradil část dotace, kterou obdržel na projekt MINATRAN a která činí 245 525,43 eur, je nepodložená a tato částka odpovídá uznatelným nákladům.

               2)

               Částečné vymáhání uplatněné pohledávky započtením ve výši částky 132 192,12 eur je v rozporu s dohodou o grantu č. 211166 uzavřenou dne 18. srpna 2008 na provedení projektu Minatran a s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství.

               3)

               ERCEA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 296, 16.8.2016.


title: Věc T-320/11: Žaloba podaná dne 17. června 2011 — Maďarsko v. Komise

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/36

         Žaloba podaná dne 17. června 2011 — Maďarsko v. Komise
   (Věc T-320/11)
   2011/C 252/81
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Maďarská republika (zástupci: M. Fehér, K. Szíjjártó, K. Veres, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 28. března 2011, kterým se z financování EU vylučují některé výdaje vynaložené Maďarskem v roce 2004 v rámci programu podpory pro předvstupní opatření v oblasti zemědělství a rozvoje venkova (programu Sapard);

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává tří žalobních důvodů.
   V prvním žalobním důvodu uvedeném v odůvodnění své žaloby poukazuje žalobkyně na skutečnost, že Komise porušila právo Unie. Žalobkyně zdůrazňuje protiprávnost finanční opravy, kterou Komise uplatnila z důvodu překročení stanovených tří měsíců, jelikož podle ní podle práva Unie použitelného na provádění plateb v rámci programu Sapard, a zvláště podle čl. 9 odst. 6 nařízení Komise č. 2222/2000 (1), jakož i podle čl. 8 odst. 6 přílohy A víceleté finanční úmluvy uzavřené dne 15. června 2001 mezi Evropským společenstvím a Maďarskou republikou, stanovená tříměsíční lhůta začíná běžet, v rozporu s tvrzením Komise, v okamžiku, kdy orgán má k dispozici veškeré dokumenty nezbytné k provedení řádné platby. Proto, pokud jsou z určitého důvodu nezbytné některé dodatečné dokumenty, lhůta začíná běžet až tehdy, kdy tyto dokumenty, které budou obdrženy později, byly odeslány. Kromě toho podle žalobkyně Komise porušila zásady spolupráce v dobré víře a ochrany legitimního očekávání, když použila finanční opravu v situaci, kdy maďarské orgány mohly mít za to, že jejich postupy provádění plateb jsou v souladu s právem Unie.
   Druhým žalobním důvodem žalobkyně tvrdí, že Komise se dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, že při přijímání napadeného rozhodnutí nevzala v úvahu výjimečné okolnosti nebo důvody pro nepoužití finanční opravy nebo pro její snížení. Za takovou okolnost musí být zvláště považována povaha „programu vzdělávání“ programu Sapard nebo za hlavní cíl maďarských orgánů musí být považována ochrana finančních zájmů Evropské unie. Žalobkyně tvrdí, že Komisi nevznikla újma z důvodu nedodržení lhůty.
   Podle třetího žalobního důvodu, který je založen na porušení povinnosti uvést odůvodnění, odůvodnění napadeného rozhodnutí neuvádí dostatečným způsobem důvody, pro které se Komise rozhodla použít opravu nebo alespoň konkrétní rozsah této opravy, zvláště pokud jde o důvod, proč se Komise odchýlila od posudku smírčího orgánu vydaného v této věci, podle něhož v projednávané věci existovaly výjimečné okolnosti, které měly být zohledněny při provedení opravy.

      (1)  Nařízení Komise (ES) č. 2222/2000 ze dne 7. června 2000, kterým se stanoví finanční prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1268/1999 o podpoře Společenství pro předvstupní opatření v oblasti zemědělství a rozvoje venkova v kandidátských zemích střední a východní Evropy v předvstupním období (Úř. věst. L 253, s. 5; Zvl. vyd. 11/34, s. 156)


title: Věc C-547/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Innsbruck (Rakousko) dne 28. prosince 2009 — Pensionsversicherungsanstalt v. Andrea Schwab

text:
               17.4.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 100/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Innsbruck (Rakousko) dne 28. prosince 2009 — Pensionsversicherungsanstalt v. Andrea Schwab
   (Věc C-547/09)
   2010/C 100/22
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Pensionsversicherungsanstalt

      Žalovaná: Andrea Schwab

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba čl. 2 odst. 2 první odrážku a čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice 76/207/EHS ve znění směrnice 2002/73/ES (1), jakož i čl. 2 odst. 1 písm. a) a b), čl. 14 odst. 1 písm. c) směrnice 2006/54/ES (2) vykládat tak, že přímá diskriminace na základě pohlaví (výpověď/propuštění zaměstnané lékařky) veřejnoprávní institucí důchodového pojištění může být odůvodněná?

               2)

               Je třeba čl. 4 odst. 1 směrnice 97/80/EHS (3) a čl. 19 odst. 1 směrnice 2006/54/ES — případně čl. 2 odst. 2 druhou odrážku směrnice 76/207/EHS ve znění směrnice 2002/73/ES a čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice 2006/54/ES nebo čl. 2 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 6 odst. 1 směrnice 2000/78/ES (4) — vykládat v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, která v případě žalob na neplatnost výpovědi/propuštění z důvodu diskriminace mimo jiné na základě pohlaví nepřipouští zvážení sociálních faktorů či zvážení zájmů, nýbrž připouští pouze hodnocení důkazů ohledně toho, zda byla diskriminace na základě pohlaví rozhodujícím důvodem výpovědi/propuštění, či zda převažoval jiný důvod, který zaměstnavatel uvedl jako zásadní?

      (1)  Směrnice Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky (Úř. věst. L 39, s. 40; Zvl. vyd. 05/01, s. 187).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění) (Úř. věst. L 204, s. 23).

      (3)  Směrnice Rady 97/80/ES ze dne 15. prosince 1997 o důkazním břemenu v případech diskriminace na základě pohlaví (Úř. věst. 1998, L 14, s. 6; Zvl. vyd. 05/03, s. 264).

      (4)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79).


title: Věc C-357/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2014 Dunamenti Erőmű Zrt proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 30. dubna 2014 ve věci T-179/09, Dunamenti Erőmű Zrt v. Evropská komise

text:
               22.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 329/8

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2014 Dunamenti Erőmű Zrt proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 30. dubna 2014 ve věci T-179/09, Dunamenti Erőmű Zrt v. Evropská komise
   (Věc C-357/14 P)
   2014/C 329/10
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Dunamenti Erőmű Zrt (zástupci: J. Philippe, F.-H. Boret, A.-C. Guyon, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Tribunálu ze dne 30. dubna 2014 ve věci T-179/09 v rozsahu, v jakém potvrzuje rozhodnutí Komise 2009/609/ES ze dne 4. června 2008 týkající se státní podpory C 41/2005 poskytnuté Maďarskem v rámci dlouhodobých smluv (1) o nákupu elektrické energie, kterým byly tyto smlouvy prohlášeny za protiprávní a neslučitelné státní podpory;

               —

               vydat konečné rozhodnutí ve věci a zrušit rozhodnutí Komise 2009/609/ES ze dne 4. června 2008 týkající se státní podpory C 41/2005 poskytnuté Maďarskem v rámci dlouhodobých smluv o nákupu elektrické energie v rozsahu, v jakém je v něm prohlášeno, že tyto smlouvy představují protiprávní a neslučitelnou státní podporu, nebo podpůrně, vrátit věc k novému rozhodnutí Tribunálu; a

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vzniklých před Tribunálem a Soudním dvorem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka na podporu svého kasačního opravného prostředku uvádí pět důvodů. V rozsudku, který je napaden tímto kasačním opravným prostředkem, Tribunál zamítl žalobu podanou navrhovatelkou, kterou se domáhala zejména zrušení rozhodnutí Komise 2009/609/ES ze dne 4. června 2008 týkající se státní podpory C 41/05 poskytnuté Maďarskem v rámci dlouhodobých smluv o nákupu elektrické energie a podpůrně zrušení článků 2 a 5 tohoto rozhodnutí.
   Navrhovatelka svým prvním důvodem zpochybňuje názoru Tribunálu, který rozhodl, že dlouhodobé smlouvy o nákupu elektrické energie (dále jen smlouvy) lze považovat za novou podporu, aniž by předtím určil, zda tyto smlouvy představují podporu ve smyslu článku 107 odst. 1 SFEU.
   Navrhovatelka svým druhým důvodem napadá rozhodnutí Tribunálu, podle kterého se Komise nedopustila nesprávného posouzení, když dospěla k závěru, že moment přistoupení Maďarska k EU byl rozhodujícím okamžikem, ke kterému bylo třeba posoudit, že opatření představuje státní podporu v souladu s kritérii stanovenými v čl. 107 odst. 1 SFEU. Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že v příloze IV bylo stanoveno pravidlo, podle něhož relevantním obdobím pro určení toho, zda státní opatření představuje státní podporu, byl moment přistoupení Maďarska k EU. Význam přílohy IV byl zkreslený, protože ani nestanoví, ani nenasvědčuje tomu, že posouzení, zda opatření představuje státní podporu, by mělo být provedeno s ohledem na datum přistoupení.
   Navrhovatelka svým třetím důvodem tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že došlo k poskytnutí výhody ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, aniž by vzal v úvahu převládající skutečnosti v okamžiku uzavření těchto smluv. Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že byla poskytnuta výhoda, a to protože i) Magyar Villamos Művek (dále jen „MVM“) jednal při uzavírání smluv, které představovaly přípravné opatření k usnadnění privatizace podniku Dunamenti, jako soukromý investor, a ii) v každém případě, i kdyby tyto smlouvy představovaly jakoukoli výhodu (což navrhovatelka popírá), tato výhoda byla vrácena prostřednictvím prodeje podniku Dunamenti.
   Navrhovatelka svým čtvrtým důvodem zpochybňuje posouzení Tribunálu týkající se rizika spojeného s povinností MVM odebrat závazné minimální množství elektřiny. Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když existenci výhody vyvodil z povinnosti MVM odebrat závazné minimální množství elektřiny, přestože neprokázal existenci strukturálního rizika.
   Navrhovatelka svým pátým důvodem zpochybňuje souhlas Tribunálu s metodou, jakou použila Komise pro výpočet rozsahu podpory. Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když potvrdil stanovenou metodu, že vymáhaná částka se stanoví jako rozdíl mezi příjmy, a nikoliv jako rozdíl mezi zisky, protože tento rozdíl může vést ke zpochybnění samotné existence státní podpory.

      (1)  Úř. věst. L 225, s. 53


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 14. září 2004 ve věci T-254/03, José Manuel López Cejudo proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Příspěvek na životní podmínky — Ubytování — Články 5 a 10 přílohy X služebního řádu)

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/17

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 14. září 2004
   ve věci T-254/03, José Manuel López Cejudo proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Příspěvek na životní podmínky - Ubytování - Články 5 a 10 přílohy X služebního řádu)
   (2004/C 284/35)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci T-254/03, José Manuel López Cejudo, úředník Komise Evropských společenství, s bydlištěm v Brasília (Brazílie), zastoupený G. Vandersandenem a L. Levim, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: J. Currall a H. Tserepa-Lacombe, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 12. června 2002 ohledně přidělení ubytování žalobci a rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování obsaženého ve sdělení o platu žalobce za měsíc červenec 2002 ohledně příspěvku na životní podmínky, jakož i návrh na zaplacení úroků z prodlení a návrh na náhradu nemateriální újmy, Soud (samosoudce: A. W. H. Meij), vedoucí soudní kanceláře: I. Natsinas, rada, vydal dne 14. září 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese své náklady.

      (1)  Úř. věst. C 213, 6.9.2003.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 18. listopadu 2004 ve věci C-284/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Bruxelles): Belgický stát proti Temco Europe SA (Šestá směrnice o DPH — Článek 13 B písm. b) — Transakce osvobozené od daně — Nájem nemovitého majetku — Smlouva o užívání, kterou lze kdykoli bez výpovědní lhůty vypovědět)

text:
               8.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/14

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 18. listopadu 2004
   ve věci C-284/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Bruxelles): Belgický stát proti Temco Europe SA (1)

   (Šestá směrnice o DPH - Článek 13 B písm. b) - Transakce osvobozené od daně - Nájem nemovitého majetku - Smlouva o užívání, kterou lze kdykoli bez výpovědní lhůty vypovědět)
   (2005/C 6/24)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-284/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Cour d'appel de Bruxelles (Belgie) ze dne 19. června 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 2. července 2003, v řízení Belgický stát proti Temco Europe SA, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda, A. Rosas (zpravodaj), R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts a S. von Bahr, soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, vedoucí soudní kanceláře: M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 18. listopadu 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Článek 13 B písm. b) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu - Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán tak, že transakcí „nájem nemovitého majetku“ jsou ve smyslu tohoto ustanovení transakce, kterými společnost poskytne společnostem, jež jsou s ní propojeny, současně jednotlivými smlouvami, které lze kdykoli bez výpovědní lhůty vypovědět, právo dočasného užívání téže budovy za úplatu stanovenou především podle užívané plochy a pokud je předmětem těchto smluv, vzhledem ke způsobu jejich naplňování, především pasivní poskytování místností a prostor budov za úplatu odvíjející se od plynutí času, a nikoli služba, kterou lze kvalifikovat jinak.

      (1)  Úř. věst. C 213, 6.9. 2003.


title: Věc T-812/14: Usnesení Tribunálu ze dne 19. července 2017 – BPC Lux 2 a další v. Komise „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Podpora portugalských orgánů na restrukturalizaci finanční instituce Banco Espirito Santo — Zřízení a kapitalizace překlenovací banky — Rozhodnutí prohlašující podporu za slučitelnou se společným trhem — Absence právního zájmu na podání žaloby — Nepřípustnost“

text:
               4.9.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 293/32

         Usnesení Tribunálu ze dne 19. července 2017 – BPC Lux 2 a další v. Komise
   (Věc T-812/14) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Podpora portugalských orgánů na restrukturalizaci finanční instituce Banco Espirito Santo - Zřízení a kapitalizace překlenovací banky - Rozhodnutí prohlašující podporu za slučitelnou se společným trhem - Absence právního zájmu na podání žaloby - Nepřípustnost“)
   (2017/C 293/37)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: BPC Lux 2 Sàrl (Senningerberg, Lucembursko) a 19 dalších žalobců, jejich jména jsou uvedena v příloze usnesení (zástupci: P. Fajardo, advokát, J. Webber a M. Steenson, solicitors, a K. Bacon, QC)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn a P.-J. Loewenthal, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes a S. Jaulino, zmocněnci, ve spolupráci s M. Mendes Pereirou, avocat)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 5682 final ze dne 3. srpna 2014 o státní podpoře SA.39250 (2014/N) – Portugalsko – Restrukturalizace Banco Espirito Santo.

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Společnost BPC Lux 2 Sàrl a 19 dalších žalobců, jejich jména jsou uvedena v příloze usnesení, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v rámci řízení v prvním stupni a řízení o předběžném opatření.

               3)

               Portugalská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 46, 9.2.2015.


title: Věc C-456/07: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. května 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovenská republika) – Karol Mihal v. Daňový úrad Košice V ( Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu — Šestá směrnice o DPH — Osoby povinné k dani — Článek 4 odst. 5 první pododstavec — Veřejnoprávní subjekty — Soudní exekutoři — Fyzické a právnické osoby )

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/17

         Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 21. května 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovenská republika) – Karol Mihal v. Daňový úrad Košice V
   (Věc C-456/07) (1)

   („Článek 104 odst. 3 první pododstavec jednacího řádu - Šestá směrnice o DPH - Osoby povinné k dani - Článek 4 odst. 5 první pododstavec - Veřejnoprávní subjekty - Soudní exekutoři - Fyzické a právnické osoby“)
   (2008/C 209/24)
   Jednací jazyk: slovenština
   Předkládající soud
   Najvyšší súd Slovenskej republiky
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Karol Mihal

      Žalovaný: Daňový úrad Košice V
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Najvyšší súd Slovenskej republiky – Výklad čl. 4 odst. 5 prvního pododstavce šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) – Veřejnoprávní subjekty nejsou považovány za osoby povinné k dani v souvislosti s činnostmi nebo plněními, při nichž vystupují jako orgány veřejné správy – Zahrnutí soudních exekutorů při výkonu veřejné moci – Přímý účinek
   Výrok
   Činnost vykonávaná jednotlivcem, jakou je činnost soudního exekutora, není osvobozená od daně z přidané hodnoty z toho pouhého důvodu, že se skládá z uskutečňování úkonů, patřících do pravomoci orgánů veřejné moci. Rovněž za předpokladu, že soudní exekutor takové úkony při výkonu své funkce uskutečňuje, nevykonává podle právní úpravy, dotčené v hlavním řízení, svou činnost v postavení orgánu řídícího se veřejným právem, když není součástí organizace veřejné správy, ale ve formě nezávislé hospodářské činnosti, uskutečňované v rámci svobodného povolání, a tedy se na něj nemůže vztahovat osvobození stanovené v článku 4 ods. 5 prvním pododstavci šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společném systému daně z přidané hodnoty: jednotném základu daně.

      (1)  Úř. věst. C 315, 22.12.2007.


title: Věc C-379/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landgericht Würzburg ze dne 23. srpna 2004 ve věci Richard Dahms GmbH proti Fränkischer Weinbauverband e.V.

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landgericht Würzburg ze dne 23. srpna 2004 ve věci Richard Dahms GmbH proti Fränkischer Weinbauverband e.V.
   (Věc C-379/04)
   (2004/C 262/43)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Landgericht Würzburg ze dne 23. srpna 2004 ve věci Richard Dahms GmbH proti Fränkischer Weinbauverband e.V., které došlo kanceláři Soudního dvora dne 3. září 2004, předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Landgericht Würzburg žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následujících otázkách:

               a)

               Přiznává článek 21 nařízení (ES) 753/02 (1) žalobkyni subjektivní právo na to, aby nebyla při oceňování franského vína a sektu žalovaným diskriminována?

               b)

               V případě, že bude na předchozí otázku odpovězeno kladně:
               Představuje skutečnost, že žalovaný při oceňování franského vína a sektu požaduje od žalobkyně jako nečlena žalovaného dvakrát tak vyšší přijímací poplatky, než požaduje od členů, diskriminaci ve smyslu článku 21 nařízení (ES) 753/02?

      (1)  Úř. věst. č. L 118, s. 1.


title: Věc T-371/16: Žaloba podaná dne 14. července 2016 – BP Aromatics v. Komise

text:
               26.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 350/20

         Žaloba podaná dne 14. července 2016 – BP Aromatics v. Komise
   (Věc T-371/16)
   (2016/C 350/25)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: BP Aromatics Ltd (Geel, Belgie) (zástupci: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers a N. Baeten, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 11. ledna 2016 ze dne 11. ledna 2016 o režimu státních podpor v případě výjimek pro nadměrné zisky SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) realizovaném Belgickým královstvím;

               —

               nebo, podpůrně, zrušil články 2-4 uvedeného rozhodnutí;

               —

               uložil Evropské komisi každopádně náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení, když identifikovala domnělou podporu a kvalifikovala ji jako režim podpory ve smyslu čl. 1 písm. d) nařízení Rady č. 2015/1589 (1) a článku 107 SFEU.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila článek 107 SFEU, neuvedla odůvodnění a dopustila se zjevně nesprávného posouzení, když měla za to, že belgický systém předběžných rozhodnutí správce daně týkajících se nadměrných zisků je opatřením státní podpory.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila čl. 16 odst. 1 nařízení Rady č. 2015/1589 a obecné zásady právní jistoty a ochrany legitimního očekávání, když nařídila domnělou podporu navrátit.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila čl. 2 odst. 6 SFEU a zásadu rovného zacházení a zneužívá své pravomoci tím, že uplatňuje pravidla o státních podporách tak, aby belgický systém předběžných rozhodnutí správce daně týkajících se nadměrných zisků zakázala.

      (1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9)


title: Věc C-458/06: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. června 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Regeringsrätten – Švédsko) – Skatteverket v. Gourmet Classic Ltd (Pravomoc Soudního dvora — Směrnice 92/83/EHS — Harmonizace struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů — Článek 20 první odrážka — Alkohol obsažený ve víně na vaření — Osvobození od harmonizované spotřební daně)

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/8

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 12. června 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Regeringsrätten – Švédsko) – Skatteverket v. Gourmet Classic Ltd
   (Věc C-458/06) (1)

   (Pravomoc Soudního dvora - Směrnice 92/83/EHS - Harmonizace struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů - Článek 20 první odrážka - Alkohol obsažený ve víně na vaření - Osvobození od harmonizované spotřební daně)
   (2008/C 209/11)
   Jednací jazyk: švédština
   Předkládající soud
   Regeringsrätten
   Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Skatteverket

      Žalovaná: Gourmet Classic Ltd
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Regeringsrätten – Výklad čl. 20 první odrážky směrnice Rady 92/83/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů (Úř. věst. L 316, s. 21) – Osvobození od spotřební daně – Výrobek na bázi vína, s obsahem alkoholu 4,8 % na 100 kg připraveného výrobku, určeného na vaření
   Výrok
   Alkohol obsažený ve víně na vaření musí být, přesahuje-li skutečný obsah alkoholu 1,2 % objemových, klasifikován jako líh uvedený v čl. 20 první odrážce směrnice Rady 92/83/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Spojené věci T-268/15 a T-272/15: Usnesení Tribunálu ze dne 8. listopadu 2016 – Apcoa Parking Holdings v. EUIPO (PARKWAY) „Ochranná známka Evropské unie — Přihlášky obrazové ochranné známky Evropské unie a slovní ochranné známky Evropské unie PARKWAY — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 — Žaloba po právní stránce zcela zjevně neopodstatněná“

text:
               16.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 14/32

         Usnesení Tribunálu ze dne 8. listopadu 2016 – Apcoa Parking Holdings v. EUIPO (PARKWAY)
   (Spojené věci T-268/15 a T-272/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihlášky obrazové ochranné známky Evropské unie a slovní ochranné známky Evropské unie PARKWAY - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 - Žaloba po právní stránce zcela zjevně neopodstatněná“)
   (2017/C 014/39)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Apcoa Parking Holdings GmbH (Stuttgart, Německo) (zástupce: A. Lohmann, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. Kunz, zmocněnec)

      Předmět věcí

   Dvě žaloby podané proti dvěma rozhodnutím čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. března 2015 (věci R 2063/2014-4 a R 2062/2014-4) týkajícím se přihlášek obrazového a slovního označení PARKWAY k zápisu jako ochranných známek Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloby se zamítají.

               2)

               Společnosti Apcoa Parking Holdings GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 27. 7. 2015.


title: Věc T-291/14: Žaloba podaná dne 2. května 2014 – egeplast international v. Komise

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/42

         Žaloba podaná dne 2. května 2014 – egeplast international v. Komise
   (Věc T-291/14)
   2014/C 223/45
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: egeplast international GmbH (Greven, Německo) (zástupce: A. Rosenfeld, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise C (2013) 4424 final ze dne 18. prosince 2013 ve věci „Státní podpora SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Německo, Podpora elektřiny z obnovitelných zdrojů a nižší příplatek EEG pro uživatele s vysokou spotřebou energie“,

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby uplatňuje žalobkyně v podstatě následující argumenty:

               1.

               Neexistence zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU

                           —

                           Zvláštní kompenzační režim německého zákona o podpoře obnovitelné energie (Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien – EEG) žalobkyni nezvýhodňuje ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, ale pouze zmírňuje velkou zátěž pro její konkurenceschopnost, jejímž jediným důvodem bylo zavedení příplatku EEG. Tento režim toto znevýhodnění částečně kompenzuje, aniž by poskytoval jakoukoliv výhodu.

               2.

               Neexistence selektivnosti

                           —

                           Zvláštní kompenzační režim není selektivní, jelikož není omezen na určité podniky nebo určitou výrobu, což vysvětluje i různost podniků, které ho využívají. Je bezproblémovou součástí EEG 2012 a umožňuje existenci systému odvodů vyplývajícího z EEG.

               3.

               Neexistence státních zdrojů nebo zdrojů přičitatelných státu

                           —

                           Příjmy z odvodu EEG nepředstavují státní zdroje nebo zdroje přičitatelné státu. Příplatek umožňuje uspokojit občanskoprávní pohledávku za splacením výdajů vzniklých uváděním elektřiny na trh, kterou mohou správci přenosové sítě uplatňovat na dodavatelích elektřiny. Výše příplatku je stanovována správci přenosové sítě bez jakéhokoliv zásahu státu. Pravomoci přiznané Federální agentuře pro přenosové sítě slouží výhradně ke kontrole správného stanovení výše příplatku správci přenosové sítě. Neposkytují však Agentuře právo trvalého dohledu ani možnost disponovat příjmy z tohoto příplatku.

               4.

               Neexistence narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu

                           —

                           Z důvodu nestátní povahy příjmů z příplatku nepředstavuje omezení výše příplatku EEG zřeknutí se státních příjmů. Absence zřeknutí se plyne rovněž z toho, že případné snížení příjmů na účtech s příplatkem je kompenzováno soukromými zdroji, a sice zvýšením příplatku pro nezvýhodněné konečné spotřebitele.


title: Věc T-14/13: Usnesení Tribunálu ze dne 3. září 2013 — Seal Trademarks v. OHIM — Exel Composites (XCEL)

text:
               16.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 336/30

         Usnesení Tribunálu ze dne 3. září 2013 — Seal Trademarks v. OHIM — Exel Composites (XCEL)
   (Věc T-14/13) (1)

   2013/C 336/66
   Jednací jazyk: angličtina
   Předsedkyně čtvrtého senátu rozhodla o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 86, 23.3.2013.


title: Věc C-614/14: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 5. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sofiyski gradski sad – Bulgarie) – trestní řízení proti Atanasovi Ognyanovovi „Řízení o předběžné otázce — Článek 267 SFEU — Článek 94 jednacího řádu Soudního dvora — Obsah žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce — Vnitrostátní pravidlo, které ukládá vnitrostátnímu soudu povinnost vyloučit se z rozhodování z důvodu, že v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce vyjádřil předběžné stanovisko tím, že v ní vylíčil skutkový a právní rámec — Listina základních práv Evropské unie — Článek 47 druhý pododstavec a čl. 48 odst. 1 Listiny“

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/8

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 5. července 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Sofiyski gradski sad – Bulgarie) – trestní řízení proti Atanasovi Ognyanovovi
   (Věc C-614/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 267 SFEU - Článek 94 jednacího řádu Soudního dvora - Obsah žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce - Vnitrostátní pravidlo, které ukládá vnitrostátnímu soudu povinnost vyloučit se z rozhodování z důvodu, že v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce vyjádřil předběžné stanovisko tím, že v ní vylíčil skutkový a právní rámec - Listina základních práv Evropské unie - Článek 47 druhý pododstavec a čl. 48 odst. 1 Listiny“)
   (2016/C 335/10)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Sofiyski gradski sad

      Účastník původního trestního řízení

   Atanas Ognyanov

      za účasti: Sofiyska gradska prokuratura

      Výrok

               1)

               Článek 267 SFEU a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora, vykládané ve světle čl. 47 druhého pododstavce a čl. 48 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie, je třeba vykládat v tom smyslu, že brání vnitrostátnímu pravidlu vykládanému tak, že předkládajícímu soudu ukládá povinnost vyloučit se z rozhodování v projednávané věci z důvodu, že v rámci své žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce vylíčil skutkový a právní rámec této věci.

               2)

               Unijní právo, zejména článek 267 SFEU, musí být vykládáno v tom smyslu, že nevyžaduje ani nezakazuje, aby po vydání rozsudku v řízení o předběžné otázce předkládající soud znovu vyslechl účastníky řízení a provedl nové dokazování, které by mohlo vést ke změně jeho skutkových a právních konstatování učiněných v rámci žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, jestliže uvedený soud zajistí plný účinek výkladu unijního práva, který podal Soudní dvůr Evropské unie.

               3)

               Unijní právo musí být vykládáno v tom smyslu, že brání tomu, aby předkládající soud uplatnil takové vnitrostátní pravidlo, jako je pravidlo dotčené v původním řízení, které je považováno za neslučitelné s uvedeným právem.

      (1)  Úř. věst. C 96, 23.03.2015.


title: Věc T-144/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. dubna 2016 – L'Oréal v. EUIPO – Theralab (VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA – Starší slovní ochranná známka Evropské unie IDEALINA – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny – Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               13.6.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 211/51

      Rozsudek Tribunálu ze dne 28. dubna 2016 – L'Oréal v. EUIPO – Theralab (VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA)
      (Věc T-144/15) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA - Starší slovní ochranná známka Evropské unie IDEALINA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“)
      (2016/C 211/64)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: L'Oréal (Paříž, Francie) (zástupce: J. Sena Mioludo, advokát)

         Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Lukošiūtė, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Theralab – Produtos Farmacêuticos e Nutracêuticos, Lda (Viseu, Portugalsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 22. ledna 2015 (věc R 1097/2014-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Theralab – Produtos Farmacêuticos e Nutracêuticos a společností L’Oréal

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnost L’Oréal, SA, ponese náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 171, 26.5.2015.


title: Věc T-325/06: Žaloba podaná dne 24. listopadu 2006 – Boston Scientific v. OHIM – Terumo (CAPIO)

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 326/74

         Žaloba podaná dne 24. listopadu 2006 – Boston Scientific v. OHIM – Terumo (CAPIO)
   (Věc T-325/06)
   (2006/C 326/152)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Boston Scientific Ltd (Christ Church, Barbados) (zástupci: P. Rath a W. Festl-Wietek, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Terumo Kabushiki Kaisha (Tokio, Japonsko)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 14. září 2006 ve věci R 61/2006-2, předaného zástupcům žalobkyně dne 18. září 2006;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení před Soudem a odvolacím senátem.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „CAPIO“ pro výrobky ve třídě 10 – přihláška č. 2 554 434

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Terumo Kabushiki Kaisha

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranné známky a ochranné známky Společenství „CAPIOX“ a „CAPIOX PULSE“ pro výrobky ve třídě 10

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 43 nařízení Rady č. 40/94 a pravidla 22 nařízení Komise č. 2868/95, jelikož Terumo neprokázal dostatečné užívání své ochranné známky, a čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady, jelikož u kolidujících ochranných známek nehrozí nebezpečí záměny.


title: Věc T-4/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. září 2016 – Beiersdorf v. EUIPO (Q10) „Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Q10 — Odmítnutí zapsat do rejstříku prohlášení o rozsahu ochrany — Článek 37 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 — Absolutní důvody pro zamítnutí — Popisný charakter — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               17.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/13

         Rozsudek Tribunálu ze dne 7. září 2016 – Beiersdorf v. EUIPO (Q10)
   (Věc T-4/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Q10 - Odmítnutí zapsat do rejstříku prohlášení o rozsahu ochrany - Článek 37 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 - Absolutní důvody pro zamítnutí - Popisný charakter - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2016/C 383/18)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Beiersdorf AG (Hamburk, Německo) (zástupci: původně A. Renck a J. Fuhrmann, poté J. Fuhrmann, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. října 2014 (věc R 2050/2013-1), týkajícímu se týkajícímu se přihlášky obrazového označení Q10 jako ochranné známky Evropské unie.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnost Beiersdorf AG ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

      (1)  Úř. věst. C 65, 23.2.2015.


title: Věc T-212/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. července 2012 — Dánsko v. Komise ( „EZOZF — Záruční sekce — Výdaje vyloučené z financování — Plodiny na orné půdě — Vynětí ploch“ )

text:
               11.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 243/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. července 2012 — Dánsko v. Komise
   (Věc T-212/09) (1)

   (EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování - Plodiny na orné půdě - Vynětí ploch)
   2012/C 243/27
   Jednací jazyk: dánština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Dánské království (zástupci: původně J. Bering Liisberg, poté V. Pasternak Jørgensen, zmocněnci, ve spolupráci s P. Bieringem a J. Pinborgem, advokáty)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně N. Rasmussen a F. Jimeno Fernández, poté F. Jimeno Fernández, zmocněnci, ve spolupráci s T. Ryhlem, advokátem)

      Předmět věci

   Částečné zrušení rozhodnutí Komise 2009/253/ES ze dne 19. března 2009, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) (Úř. věst. L 75, s. 15) v rozsahu, v němž toto rozhodnutí vylučuje z financování Společenství některé výdaje vynaložené Dánskem z titulu vynětí ploch.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 193, 15.8.2009.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 13. ledna 2005 ve věci C-254/03 P: Eduardo Vieira SA proti Komisi Evropských společenství (Opravný prostředek — Rybolov — Dohoda o rybolovu s Argentinou — Finanční podpora Společenství — Snížení)

text:
               5.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 57/8

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 13. ledna 2005
   ve věci C-254/03 P: Eduardo Vieira SA proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Opravný prostředek - Rybolov - Dohoda o rybolovu s Argentinou - Finanční podpora Společenství - Snížení)
   (2005/C 57/15)
   Jednací jazyk: španělština
   Ve věci C-254/03 P, Eduardo Vieira SA (advokáti: J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier a D. Domínguez Pérez), přičemž druhým účastníkem řízení je Komise Evropských společenství (zmocněnci: S. Pardo Quintillán, ve spolupráci s J. Rivas-Andresem a J. Gutiérrezem Gisbertem), jejímž předmětem je opravný prostředek podle článku 56 statutu Soudního dvora podaný dne 13. června 2003, Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, N. Colneric (zpravodaj), J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič a E. Levits, soudci, generální advokát: A. Tizzano, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 13. ledna 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Eduardo Vieira SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 184, 2.8.2003.


title: Věc T-492/15: Žaloba podaná dne 26. srpna 2015 – Deutsche Lufthansa v. Komise

text:
               3.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 363/41

         Žaloba podaná dne 26. srpna 2015 – Deutsche Lufthansa v. Komise
   (Věc T-492/15)
   (2015/C 363/50)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Deutsche Lufthansa AG (Kolín, Německo) (zástupce: A. Martin-Ehlers, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 1. října 2014 ve věci SA.21121 (C 29/2008) (ex NN 54/2007) – letiště Hahn a Ryanair;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody:

               —

               Procesní pochybení z důvodu neexistence dalšího jednání s žalobkyní v roce 2014,

               —

               neúplný popis případu, přestože skutkový stav byl žalované v době vydání napadeného rozhodnutí znám,

               —

               nesprávný popis skutkového stavu, protože Komise nezohledněním určitých skutečností vytváří nesprávný obraz případu,

               —

               zjevné rozpory v napadeném rozhodnutí,

               —

               nesprávné právní posouzení opatření ve prospěch dotčeného letiště, neboť určitá opatření nebyla kvalifikována jako státní podpora ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU a jiná opatření byla kvalifikována jako státní podpory slučitelné se společným trhem,

               —

               nesprávné právní posouzení opatření ve prospěch dotčené letecké společnosti, protože tato opatření představují státní opatření ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.


title: Věc T-317/08: Žaloba podaná dne 12. srpna 2008 – Societa' di armatori G. padre dei F.lli Incorvaia G.I. e S. v. Komise

text:
               25.10.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 272/34

         Žaloba podaná dne 12. srpna 2008 – Societa' di armatori G. padre dei F.lli Incorvaia G.I. e S. v. Komise
   (Věc T-317/08)
   (2008/C 272/65)
   Jednací jazyk: italština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Società di armamento Gaetano padre dei fratelli Incorvaia Giuseppe, Ignazio e Salvatore Snc (Licata, Itálie) (zástupci: A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit nařízení Komise č. 530/2008 (ES) ze dne 12. června 2008, zveřejněné v Úř. věst. L 155 dne 13. června 2008;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou shodné s žalobními důvody a hlavními argumenty věci T-313/08, Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S. n. c. v. Komise.


title: Spojené věci T-494/13 a T-495/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. prosince 2014 – Sales & Solutions v. OHIM – Inceda (WATT a WATT) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Společenství WATT a slovní ochranná známka Společenství WATT — Absolutní důvod pro zamítnutí — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. prosince 2014 – Sales & Solutions v. OHIM – Inceda (WATT a WATT)
   (Spojené věci T-494/13 a T-495/13) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Společenství WATT a slovní ochranná známka Společenství WATT - Absolutní důvod pro zamítnutí - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 026/32)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sales & Solutions GmbH (Frankfurt nad Mohanem, Německo) (zástupce: K. Gründig-Schnelle, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Inceda Holding GmbH (Kolín, Německo) (zástupci: J. Wald a D. Thrun, advokáti)

      Předmět věci

   Ve věci T-494/13 žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 15. července 2013 (věc R 1192/2012-4) a ve věci T 495/13 žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu ze dne 15. července 2013 (věc R 1193/2012-4), které se týkají řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Inceda Holding GmbH a společností Sales & Solutions GmbH.

      Výrok

               1.

               Žaloby se zamítají.

               2.

               Sales & Solutions GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a společnosti Inceda Holding GmbH ve spojených věcech T-494/13 a T-495/13.

      (1)  Úř. věst. C 344, 23.11.2013.


title: Věc F-35/15: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 15. července 2015 – De Esteban Alonso v. Komise „Veřejná služba — Článek 24 služebního řádu — Žádost o pomoc — Trestní řízení před vnitrostátním soudem — Komise v postavení účastníka řízení uplatňujícího občanskoprávní nároky — Zjevně neopodstatněná žaloba“

text:
               24.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 279/54

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (třetího senátu) ze dne 15. července 2015 – De Esteban Alonso v. Komise
   (Věc F-35/15) (1)

   („Veřejná služba - Článek 24 služebního řádu - Žádost o pomoc - Trestní řízení před vnitrostátním soudem - Komise v postavení účastníka řízení uplatňujícího občanskoprávní nároky - Zjevně neopodstatněná žaloba“)
   (2015/C 279/68)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Fernando De Esteban Alonso (Saint-Martin-de-Seignanx, Francie) (zástupce: C. Huglo, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Ehrbar, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise nevyhovět žádosti o pomoc, kterou podal žalobce, ačkoli byl vyšetřován ze zpronevěry finančních prostředků spadajících do rozpočtu Společenství.

      Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se zamítá jako zjevně neopodstatněná

               2)

               Fernando De Esteban Alonso ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 146, 4.5.2015, s. 52.


title: Věc T-336/10: Žaloba podaná dne 10. srpna 2010 Abercrombie & Fitch Europe v. OHIM OHMI — Gilli (GILLY HICKS)

text:
               9.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 274/29

         Žaloba podaná dne 10. srpna 2010 Abercrombie & Fitch Europe v. OHIM OHMI — Gilli (GILLY HICKS)
   (Věc T-336/10)
   ()
   2010/C 274/44
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Abercrombie & Fitch Europe (Mendrisio, Switzerland) (zástupci: S. Malynicz, Barrister, D. Stone a L. Ritchie, Solicitors)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Gilli Srl (Miláno, Itálie)

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 20. května 2010 ve věci R 832/2008-1 a

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „GILLY HICKS“ pro výrobky a služby spadající do tříd 3, 14, 25 a 35 — přihláška ochranné známky Společenství č. 5194543

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis ochranné známky Společenství č. 3566007 týkající se obrazové ochranné známky „GILLI“ pro výrobky tříd 3, 9, 14 a 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Částečné vyhovění námitkám

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Částečně zrušení napadeného rozhodnutí

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 207/2009 tím, že odvolací senát neprovedl řádné vzhledové, sluchové nebo konceptuální porovnání ochranných známek, a dopustil se tedy omylu pokud jde o nebezpečí záměny.


title: Věc T-255/12: Žaloba podaná dne 8. června 2012 — Vakili v. Rada

text:
               25.8.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 258/23

         Žaloba podaná dne 8. června 2012 — Vakili v. Rada
   (Věc T-255/12)
   2012/C 258/43
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Bahman Vakili (Teherán, Írán) (zástupce: J.-M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Rady zařadit žalobce na seznam sankcionovaných osob, které vyplývá z rozhodnutí Rady 2011/783/SZBP, z prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011 a z dopisu Rady ze dne 23. března 2012;

               —

               zrušil nařízení Rady (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 v rozsahu, v němž zařazuje žalobce na seznam sankcionovaných osob;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce šest žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z nedostatku odůvodnění, neboť v odůvodnění sankce, která postihuje žalobce, není uveden žádný specifický ani konkrétní důvod pro takovou sankci.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu, neboť žalobce nebyl v řízení, v kterém mu byla uložena sankce, vyslechnut a jelikož ho Rada neuvědomila o skutečnostech svědčících v jeho neprospěch, takže k nim žalobce nemohl účinně zaujmout stanovisko.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení, neboť Rada nemá oprávnění uložit sankci určité osobě jen z toho důvodu, že tato osoba vykonává funkce předsedy správní rady a generálního ředitele entity, která je jinak sankcionována.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z nesprávného skutkového zjištění, neboť u žalobce nemůže být vyvozena odpovědnost za skutky vytýkané společnosti Export Development Bank of Iran předtím, než se v ní žalobce ujal svých řídících funkcí. Žalobce zpochybňuje také věcnou správnost skutkových zjištění vytýkaných společnosti, kterou řídí.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality, neboť uložená sankce neumožňuje dosažení cílů, které údajně sleduje.

               6)

               Šestý žalobní důvod vychází z porušení práva na respektování vlastnictví, neboť žalobce nemohl účinně uplatnit svá práva a byl sankcionován na neexistujících právních základech.


title: Věc C-183/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Irsko (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 92/43/EHS — Článek 12 odst. 1 a 2, čl. 13 odst. 1 písm. b) a článek 16 — Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin — Ochrana druhů)

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/4

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. ledna 2007 – Komise Evropských společenství v. Irsko
   (Věc C-183/05) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 92/43/EHS - Článek 12 odst. 1 a 2, čl. 13 odst. 1 písm. b) a článek 16 - Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin - Ochrana druhů)
   (2007/C 42/07)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. van Beek, zmocněnec, M. Wemaëre, avocat)

      Žalované: Irsko (zástupce: D. O'Hagan, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Chybné provedení čl. 12 odst. 1 a 2 a čl. 13 odst. 1 písm. b) a článku 16 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102)
   Výrok

               1)

               Irsko tím, že:

                           —

                           nepřijalo všechna zvláštní opatření nezbytná k účinnému provedení systému přísné ochrany stanoveného v čl. 12 odst. 1 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin,

                           —

                           ponechalo v platnosti ustanovení čl. 23 odst. 7 písm. a) až c) zákona o volně žijících živočiších a planě rostoucích rostlinách (Wildlife Act) z roku 1976, ve znění pozměněném zákonem [Wildlife (Amendment) Act] z roku 2000, jež nejsou slučitelná s ustanoveními čl. 12 odst. 1 a článku 16 směrnice 92/43,

                     nevyhovělo výše uvedeným článkům této směrnice a nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z této směrnice.

               2)

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 182, 23.7.2005.


title: Věc C-240/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgerichts Korneuburg (Rakousko) dne 12. května 2014 – Eleonore Prüller-Frey v. Norbert Brodnig, Axa Versicherung AG

text:
               11.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 261/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landesgerichts Korneuburg (Rakousko) dne 12. května 2014 – Eleonore Prüller-Frey v. Norbert Brodnig, Axa Versicherung AG
   (Věc C-240/14)
   2014/C 261/21
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Landesgerichts Korneuburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Eleonore Prüller-Frey

      Žalovaní: Norbert Brodnig, Axa Versicherung AG

      Předběžné otázky

               1.

               Mají být čl. 2 odst. 1 písm. a) a c) nařízení Rady (ES) č. 2027/97 ze dne 9. října 1997 o odpovědnosti leteckého dopravce v případě nehod (1), čl. 3 písm. c) a g) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 785/2004 ze dne 21. dubna 2004 o požadavcích na pojištění u leteckých dopravců a provozovatelů letadel (2), jakož i čl. 1 odst. 1 Úmluvy o sjednocení některých pravidel mezinárodní letecké přepravy (3) přijaté v Montrealu dne 28. května 1999 vykládány v tom smyslu, že nárok na náhradu škody v případě poškozené,

                           —

                           která byla cestující v letadle, jehož místo odletu a přistání se nacházelo na témže místě jednoho členského státu,

                           —

                           kterou pilot přepravoval bezplatně,

                           —

                           účel letu spočíval v tom, aby si s pilotem z výšky prohlédla nemovitost, jež byla předmětem plánovaného obchodu, a

                           —

                           která při pádu letadla utrpěla fyzická zranění, je nutno posuzovat výlučně podle článku 17 Úmluvy o sjednocení některých pravidel mezinárodní letecké přepravy přijaté v Montrealu dne 28. května 1999 a vnitrostátní právo se nepoužije?

                     V případě kladné odpovědi na první otázku:

               2.

               Je třeba článek 33 Úmluvy o sjednocení některých pravidel mezinárodní letecké přepravy přijaté v Montrealu dne 28. května 1999 a článek 67 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (4) vykládat v tom smyslu, že příslušnost k projednání a rozhodnutí o nároku na náhradu škody uvedeném v první otázce je nutné posuzovat výlučně podle článku 33 Úmluvy o sjednocení některých pravidel mezinárodní letecké přepravy přijaté v Montrealu dne 28. května 1999?
               V případě kladné odpovědi na první otázku:

               3.

               Mají být článek 29 Úmluvy o sjednocení některých pravidel mezinárodní letecké přepravy přijaté v Montrealu dne 28. května 1999 a článek 18 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 ze dne 11. července 2007 o právu rozhodném pro mimosmluvní závazkové vztahy (5) vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví možnost, aby poškozená uvedená v první otázce podala přímou žalobu proti pojistiteli odpovědnosti původce škody?
               V případě záporné odpovědi na první otázku:

               4.

               Je třeba čl. 7 odst. 1 písm. f) druhé směrnice Rady ze dne 22. července 1988 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění jiného než životního, kterou se stanoví opatření k usnadnění účinného výkonu volného pohybu služeb a kterou se mění směrnice 73/239/EHS (6), a článek 18 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 ze dne 11. července 2007 o právu rozhodném pro mimosmluvní závazkové vztahy vykládat v tom smyslu, že podmínky přímé žaloby podané poškozenou uvedenou v první otázce proti pojistiteli odpovědnosti původce škody je třeba posoudit podle práva třetího státu, jestliže

                           —

                           právní řád použitelný podle místa deliktu upravuje přímou žalobu ve svém zákoně o pojistné smlouvě,

                           —

                           smluvní strany pojistné smlouvy zvolí právní řád třetího státu,

                           —

                           podle kterého se použije právo státu, v němž má pojistitel své sídlo, a

                           —

                           právní řád tohoto státu stanoví přímou žalobu rovněž ve svém zákoně o pojistné smlouvě?

      (1)  Úř. věst. L 285, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 138, s. 1.

      (3)  Úř. věst. 2001, L 194, s. 39.

      (4)  Úř. věst. 2001, L 12, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 199, s. 40.

      (6)  Úř. věst. L 172, s. 1.


title: Věc C-244/07: Žaloba podaná dne 22. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/16

         Žaloba podaná dne 22. května 2007 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství
   (Věc C-244/07)
   (2007/C 155/32)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Dejmek a N. Yerrell, zmocněnci)

      Žalovaný: Lucemburské velkovévodství
   Návrhová žádání

               —

               Určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo všechny právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/50/ES ze dne 29. dubna 2004, kterou se mění směrnice Rady 96/48/ES o interoperabilitě transevropského vysokorychlostního železničního systému a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/16/ES o interoperabilitě transevropského konvenčního železničního systému (1), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 4 této směrnice;
               Podpůrně:
               Určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že Komisi neuvědomilo o právních a správních předpisech nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/50/ES ze dne 29. dubna 2004, kterou se mění směrnice Rady 96/48/ES o interoperabilitě transevropského vysokorychlostního železničního systému a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/16/ES o interoperabilitě transevropského konvenčního železničního systému, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 4 této směrnice;

               —

               Uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Lhůta k provedení směrnice 2004/50/ES uplynula dne 29. dubna 2006.

      (1)  Úř. věst. L 164, s. 114, a oprava v Úř. věst. L 220, s. 40; Zvl. vyd. 13/34, s. 838.


title: Věc C-298/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) dne 25. května 2016 – Teodor Ispas, Anduța Ispas v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

text:
               29.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 314/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) dne 25. května 2016 – Teodor Ispas, Anduța Ispas v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj
   (Věc C-298/16)
   (2016/C 314/16)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Cluj

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Teodor Ispas, Anduța Ispas

      Žalovaný: Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

      Předběžná otázka

   Je v souladu se zásadou respektování práva na obhajobu správní postup spočívající v tom, že je přijato rozhodnutí, jímž se jednotlivci ukládají povinnosti, aniž byl tomuto jednotlivci umožněn přístup ke všem informacím a dokumentům, jež orgán veřejné správy zohlednil při přijímání tohoto rozhodnutí, přičemž tyto informace a dokumenty jsou součástí neveřejného správního spisu vytvořeného orgánem veřejné správy?


title: Věc T-180/17: Žaloba podaná dne 17. března 2017 – EM Research Organization v. EUIPO – EUIPO – Christoph Fischer a další (EM)

text:
               22.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 161/32

         Žaloba podaná dne 17. března 2017 – EM Research Organization v. EUIPO – EUIPO – Christoph Fischer a další (EM)
   (Věc T-180/17)
   (2017/C 161/45)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: EM Research Organization, Inc. (Okinawa, Japonsko) (zástupci: J. Liesegang, M. Jost a N. Lang, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

      Další účastníci řízení před odvolacím senátem: Christoph Fischer GmbH (Stephanskirchen, Německo), Ole Weinkath (Hünxe-Drevenack, Německo), Multikraft Produktions- und Handels GmbH (Pichl/Wels, Rakousko), Phytodor AG (Buochs, Švýcarsko)

      Údaje týkající se řízení před EUIPO

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Mezinárodní slovní ochranná známka „EM“ – č. 2 829 851

      Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. ledna 2017, ve věci R 2442/2015-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení článku 145 a čl. 57 odst. 5 první věty nařízení č. 207/2009;

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009.


title: Věc C-228/06: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. února 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Německo) – Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli v. Spolková republika Německo ( Dohoda o přidružení EHS-Turecko — Volný pohyb služeb — Vízová povinnost pro vstup na území členského státu )

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/2

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 19. února 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Německo) – Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli v. Spolková republika Německo
   (Věc C-228/06) (1)

   („Dohoda o přidružení EHS-Turecko - Volný pohyb služeb - Vízová povinnost pro vstup na území členského státu“)
   2009/C 90/02
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli

      Žalovaná: Spolková republika Německo

      Za přítomnosti: Bundesagentur für Arbeit

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Výklad čl. 41 odst. 1 dodatkového protokolu k Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem ze dne 23. listopadu 1970 (Úř. věst. L 293, s. 4) – Platnost článku 1 nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (Úř. věst. L 81, s. 1) – Nová omezení volného pohybu služeb – Povinnost tureckého státního příslušníka zaměstnaného jako řidiče nákladního vozu tureckým dopravním podnikem mít vízum za účelem vstupu na území členského státu, ačkoli taková povinnost v době vstupu dodatkového protokolu v platnost neexistovala

      Výrok

   Článek 41 odst. 1 dodatkového protokolu podepsaného dne 23. listopadu 1970 v Bruselu a uzavřeného, schváleného a potvrzeného jménem Společenství nařízením Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972 je nutno vykládat v tom smyslu, že od vstupu tohoto protokolu v platnost brání zavedení vízové povinnosti pro vstup tureckých státních příslušníků, jako jsou žalobci v původním řízení, na území členského státu za účelem poskytovat zde služby na účet podniku usazeného v Turecku, pokud k tomuto datu nebylo takovéto vízum požadováno.

      (1)  Úř. věst. C 190, 12.8.2006.


title: Věc C-290/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. června 2011 Comap SA proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 24. března 2011 ve věci T-377/06, Comap v. Komise

text:
               27.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 252/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. června 2011 Comap SA proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 24. března 2011 ve věci T-377/06, Comap v. Komise
   (Věc C-290/11 P)
   2011/C 252/32
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Comap SA (zástupci: A. Wachsmann a S. de Guigné, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání

               —

               zrušit v plném rozsahu na základě článků 256 SFEU a 56 Protokolu č. 3 ke statutu Soudního dvora Evropské unie rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2011, Comap v. Komise, ve věci T-377/06;

               —

               vyhovět návrhovým žádáním předloženým společností Comap SA v prvním stupni před Tribunálem;

         v důsledku toho,

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské komise K(2006) 4180 v konečném znění ze dne 20. září 2006 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/F-1/38.121 — Spojovací tvarovky) v rozsahu, ve kterém se týká společnosti Comap SA, jakož i odůvodnění, na němž je založen jeho výrok, v rozsahu, ve kterém toto rozhodnutí ukládá společnosti Comap SA pokutu;

         podpůrně,

               —

               zrušit na základě článku 261 SFEU pokutu 18,56 milionů eur uloženou společnosti Comap SA článkem 2 písm. g) výše uvedeného rozhodnutí Evropské komise nebo na základě článku 261 SFEU tuto pokutu snížit na vhodnou výši;

               —

               každopádně Evropské komisi uložit náhradu veškerých nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených společností Comap SA v řízení před Tribunálem.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) uplatňuje na podporu svého kasačního opravného prostředku čtyři důvody.
   Svým prvním důvodem kasačního opravného prostředku Comap uplatňuje porušení práva na nezávislý a nestranný soud, jelikož přezkum Tribunálu týkající se rozhodnutí Komise, orgánu, který soustředí funkce související s vyšetřováním a ukládáním sankcí, se omezil na zjevná právní a skutková pochybení, aniž by provedl soudní přezkum v plné jurisdikci vycházející z úplného přezkumu skutkových okolností věci a zejména předložených důkazů.
   Svým druhým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka Tribunálu vytýká, že vůči ní uplatnil příliš úzké pojetí pojmu „veřejné distancování“, které nerespektuje požadavky zásady striktního výkladu trestního práva, zakotvené v čl. 7 odst. 1 EÚLP, který „ukládá nepoužívat trestní právo rozšiřujícím způsobem v neprospěch obžalovaného“. Toto pojetí porušuje rovněž zásadu, podle které musejí s ohledem na zásadu presumpce nevinny pochybnosti svědčit podniku, kterému je rozhodnutí určeno.
   Svým třetím důvodem kasačního opravného prostředku Comap uplatňuje zkreslení několika důkazů, které vedlo k chybné právní kvalifikaci určitých dvoustranných kontaktů mezi navrhovatelkou a jedním z jejích konkurentů po inspekcích Komise.
   A konečně, svým čtvrtým a posledním důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka Tribunálu vytýká, že nesplnil svoji povinnost uvést odůvodnění v rozsahu, ve kterém měl za to, že Komise právně dostačujícím způsobem prokázala účast společnosti Comap na jediném a trvajícím protiprávním jednání po březnu 2001.


title: Věc T-2/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. listopadu 2016 – K&K Group v. EUIPO – Pret A Manger (Europe) Ltd „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Obrazová ochranná známka Pret A Diner — Starší národní obrazová ochranná známka PRET — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. — Neoprávněné těžení z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starších ochranných známek — Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009“

text:
               23.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. listopadu 2016 – K&K Group v. EUIPO – Pret A Manger (Europe) Ltd
   (Věc T-2/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka Pret A Diner - Starší národní obrazová ochranná známka PRET - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. - Neoprávněné těžení z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starších ochranných známek - Článek 8 odst. 5 nařízení č. 207/2009“)
   (2017/C 022/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: K&K Group AG (Cham, Švýcarsko) (zástupci: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a N. Bertram, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Pret A Manger (Europe) Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: M. Edenborough, QC)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. října 2015 (věc R 2825/2014-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Pret A Manger (Europe) a K&K Group

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti K&K Group AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 78, 29.2.2016.


title: Věc C-73/10 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. února 2010 Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 30. listopadu 2009 ve věci T-2/09, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG v. Evropská komise

text:
               27.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 80/22

         Kasační opravný prostředek podaný dne 9. února 2010 Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) vydanému dne 30. listopadu 2009 ve věci T-2/09, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG v. Evropská komise
   (Věc C-73/10 P)
   2010/C 80/38
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG (zástupci: A. Rinne, Rechtsanwalt, S. Kon, Solicitor, C. Humpe, Solicitor, C. Vajda QC)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil usnesení Soudu prvního stupně ve věci T-2/09 ze dne 30. listopadu 2009; a

               —

               prohlásil žalobu na neplatnost společnosti Weichert ve věci T-2/09 za přípustnou a vrátil věc Tribunálu Evropské unie k rozhodnutí o návrhových žádáních znějících na zrušení rozhodnutí Komise Evropských společenství ze dne 15. října 2008 (Věc COMP/39.188 — Banány), v rozsahu, v němž souvisí se společností Weichert, nebo

               —

               podpůrně vrátil věc Tribunálu Evropské unie k rozhodnutí o přípustnosti žaloby na neplatnost podané společností Weichert ve věci T-2/09.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Navrhovatelka tvrdí, že se Soud prvního stupně dopustil nesprávného právního posouzení, když prohlásil žalobu za nepřípustnou z toho důvodu, že od použití pravidel Společenství o procesních lhůtách se lze odchýlit pouze za nepředvídatelných okolností nebo v případě vyšší moci. Uvádí, že takový přístup je příliš restriktivní a nezohledňuje, či zohledňuje neadekvátním způsobem, význam práva na přístup k soudu v trestních věcech, zásadu legality v trestních věcech a zásadu proporcionality, jakož i naléhavý zájem na zamezení bezpráví.


title: Věc T-404/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. listopadu 2010 — Deutsche Bahn v. OHIM (Vodorovná kombinace šedé a červené barvy) ( Ochranná známka Společenství — Přihláška ochranné známky Společenství tvořené vodorovnou kombinací šedé a červené barvy — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 )

text:
               15.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 13/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. listopadu 2010 — Deutsche Bahn v. OHIM (Vodorovná kombinace šedé a červené barvy)
   (Věc T-404/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Přihláška ochranné známky Společenství tvořené vodorovnou kombinací šedé a červené barvy - Absolutní důvod pro zamítnutí - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2011/C 13/48
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Deutsche Bahn AG (Berlín, Německo) (zástupci: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern a B. Weichhaus, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 23. července 2009 (věc R 379/2009-1) týkajícímu se žádosti o zápis barevného označení, tvořeného vodorovnou kombinací šedé a červené barvy, jako ochranné známky Společenství.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Deutsche Bahn AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 297, 5.12.2009.


title: Věc T-357/15 P: Usnesení Tribunálu ze dne 17. prosince 2015 – Garcia Minguez v. Komise „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Přijímání zaměstnanců — Vnitřní výběrové řízení Komise na dočasné zaměstnance orgánu — Nepřipuštění dočasného zaměstnance výkonné agentury — Článek 29 odst. 1 písm. b) služebního řádu — Zásada rovného zacházení — Kasační opravný prostředek po právní stránce zjevně zcela neopodstatněný“

text:
               22.2.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 68/28

         Usnesení Tribunálu ze dne 17. prosince 2015 – Garcia Minguez v. Komise
   (Věc T-357/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Přijímání zaměstnanců - Vnitřní výběrové řízení Komise na dočasné zaměstnance orgánu - Nepřipuštění dočasného zaměstnance výkonné agentury - Článek 29 odst. 1 písm. b) služebního řádu - Zásada rovného zacházení - Kasační opravný prostředek po právní stránce zjevně zcela neopodstatněný“)
   (2016/C 068/37)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Maria Luisa Garcia Minguez (Brusel, Belgie) (zástupci: L. Ortiz Blanco a Á. Givaja Sanz, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: původně J. Currall, G. Gattinara a F. Simonetti, poté G. Gattinara a F. Simonetti, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 28. dubna 2015, Garcia Minguez v. Komise (F-72/14, Sb. VS, EU:F:2015:40), znějící na zrušení tohoto usnesení.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Marii Luise Garcia Minguez se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 279, 24.8.2015.


title: Výmaz věci T-284/99

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/28

         Výmaz věci T-284/99 (1)

   (2004/C 239/63)

      (Jednací jazyk: nizozemština)

   Usnesením ze dne 4. května 2004 rozhodl předseda druhého rozšířeného senátu Soudu prvního stupně Evropských společenství o výmazu věci T-284/99, Vlutters Kapitein B.V., podporovaná Nizozemským královstvím proti Komisi Evropských společenství.

      (1)  Úř. věst. C 47, 19.2.2000.