title: Věc C-37/12 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. února 2013 — Saupiquet SAS v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Společný celní sazebník — Celní kvóty — Nedělní zavírací doba celních úřadů — Porušení zásady rovného zacházení — Přičitatelnost“ )

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/8

         Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 21. února 2013 — Saupiquet SAS v. Evropská komise
   (Věc C-37/12 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Společný celní sazebník - Celní kvóty - Nedělní zavírací doba celních úřadů - Porušení zásady rovného zacházení - Přičitatelnost)
   2013/C 108/14
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Saupiquet SAS (zástupce: R. Ledru, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: B.-R. Killmann a L. Keppenne, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) ze dne 24. listopadu 2011, Saupiquet v. Komise, kterým Tribunál zamítl návrh na zrušení rozhodnutí Komise C(2009) 10005 final ze dne 16. prosince 2009, když konstatoval, že není důvod k tomu, aby bylo žalobkyni vráceno dovozní clo za tuňákové konzervy pocházející z Thajska — Nedělní uzavření celních kanceláří v některých členských státech — Porušení zásady rovného zacházení — Nesprávný výklad

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Saupiquet SAS se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 89, 24.3.2012.


title: Věc T-130/07: Žaloba podaná dne 19. dubna 2007 – Aughinish Alumina v. Komise

text:
               23.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 140/35

         Žaloba podaná dne 19. dubna 2007 – Aughinish Alumina v. Komise
   (Věc T-130/07)
   (2007/C 140/60)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irsko) (zástupci: J. Handoll, C. Waterson, Solicitors)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí Komise z února 2007 o osvobození minerálních olejů používaných jako palivo při výrobě oxidu hlinitého (aluminy) v regionu Gardanne, v regionu Shannon a na Sardinii od spotřební daně v rozsahu, ve kterém se týká AAL;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vzniklé AAL v tomto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Prostřednictvím této žaloby se žalobce domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise C(2007)286 konečné ze dne 7. února 2007 o osvobození minerálních olejů používaných jako palivo při výrobě oxidu hlinitého (aluminy) v regionu Gardanne, v regionu Shannon a na Sardinii od spotřební daně, které zavedly Francie, Irsko a Itálie, v rozsahu, ve kterém se týká Aufhinish Alumina Ltd (dále jen „AAL“).
   AAL konstatuje, že na podporu její žaloby existuje osm důvodů pro zrušení:
   Zaprvé, Komise dle žalobkyně nezohlednila, že osvobození odpovídá povaze a logice irského daňového systému a proto nepředstavuje státní podporu.
   Zadruhé žalobkyně tvrdí, že Komise neprovedla řádnou analýzu relevantních trhů a jejich konkurenční struktury. Za okolností, kdy Komise sama dříve uznala, že nešlo o narušení hospodářské soutěže, a ve světle skutečnosti, že Rada schválila osvobození do 31. prosince 2006, žalobkyně tvrdí, že bylo povinností Komise prokázat, že provedla hospodářskou analýzu, která jasně prokazuje, že zde existovalo aktuální nebo hrozící narušení hospodářské soutěže. Proto žalobkyně konstatuje, že Komise neprokázala, že osvobození představuje podporu.
   Zatřetí, žalobkyně uvádí, že v případě, že na osvobození bude přesto nahlíženo jako na podporu, Komise opominula nakládat s dotyčnou podporou jakožto se stávající podporou spadající pod čl. 88 odst. 1 ES. Podpora byla předmětem závazného příslibu poskytnutého před přistoupením Irska k Evropskému společenství v lednu 1983. Jelikož Komise nic nepodnikla až do 17. července 2000, uplynula desetiletá lhůta a vrácení je proto vyloučeno. Proto nemůže být na podporu nahlíženo z hlediska úpravy podpor.
   Začtvrté, žalobkyně tvrdí, že Komise měla při určení, zda a jak vykoná své pravomoci podle ustanovení Smlouvy o ES o státních podporách, přihlédnout k obecným acquis v oblasti harmonizace spotřebních daní. Napadené rozhodnutí představuje vážné porušení zásady právní jistoty, neboť zpochybňuje povolení udělená Radou podle článku 93 ES na základě návrhu Komise. Navíc, Komise pochybila, když nevzala v úvahu, že opatření Rady přijatá na základě článku 93 ES představují lex specialis, který má přednost před rozporným uplatněním předpisů o státních podporách. Navíc Komise podle tvrzení žalobkyně nepoužila postupy stanovené článkem 8 směrnice 92/81/EHS – rozhodnout o státní podpoře nebo jiných otázkách nebo usilovat o zrušení relevantních rozhodnutí Rady – a tím ohrozila užitečný účinek opatření Rady.
   Zapáté, žalobkyně tvrdí, že přijetím napadeného rozhodnutí Komise nevzala v úvahu základní požadavky článků 3 ES a 157 ES, tedy posílení konkurenceschopnosti průmyslu Společenství a zajištění existence jejich nezbytných podmínek.
   Zašesté, určením, že 20 % osvobození představuje podporu, Komise neocenila, že žalobkyně měla mnoho povinností v oblasti životního prostředí, a nevzala v úvahu opatření, která by měla stejný motivační účinek jako má požadavek zaplatit významný poměr vnitrostátní daně.
   Zasedmé žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásady ochrany legitimního očekávání a právní jistoty.
   Zaosmé, nepřiměřeně dlouhá doba trvání řízení podle čl. 88 odst. 2 ES porušuje zásady řádné správy a právní jistoty a je dle žalobkyně o to závažnější, že Komise před zahájením řízení neučinila nic ohledně oznámení z roku 1983.


title: Věc T-392/04: Žaloba podaná dne 24. září 2004 Salvatorem Gagliardim proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               20.11.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/29

         Žaloba podaná dne 24. září 2004 Salvatorem Gagliardim proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc T-392/04)
   (2004/C 284/57)
   Jednací jazyk: italština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 24. září 2004 žaloba podaná proti Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) Salvatorem Gagliardim, majitelem jednočlenné společnosti vedené pod jeho vlastním jménem, zastoupeným Alexem Schmittem, prof. Paolem Biavatim a Sandrem Coronou, advokáty.
   Společnost Norma Lebensmittelfialialbetrieb GmbH & Co. KG byla rovněž účastníkem řízení před odvolacím senátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí inter partes čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 15. června 2004 (ve věci R 0154/2002-4);

               —

               uložil podle článku 87 jednacího řádu účastníku řízení, který byl ve sporu neúspěšný (a sice OHIM, pokud jde o jeho odpovědnost, například pro vadu ultra petitum) náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

               Přihlašovatel ochranné známky Společenství:

               Žalobce.

               Dotčená ochranná známka Společenství:

               Obrazová ochranná známka „MANU“ – Přihláška č. 1.021.690, žádost o zápis několika výrobků tříd 18, 24 a 25.

               Majitel ochranné známky nebo označení, namítaných v námitkovém řízení:

               Společnost Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG.

               Namítaná ochranná známka nebo označení:

               Německá slovní ochranná známka „MANOU“ pro výrobky třídy 25 (oděvy, obuv, kloboučnické zboží).

               Rozhodnutí námitkového oddělení:

               Zamítnutí námitek.

               Rozhodnutí odvolacího senátu:

               Vyhovění odvolání a zamítnutí přihlášky.

               Dovolávané žalobní důvody:

               Nesprávné použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství. Žalobce se rovněž dovolává toho, že napadené rozhodnutí trpí vadou ultra petitum, neboť jím byla zamítnuta přihláška ochranné známky pro třídy 18 a 24, které nebyly předmětem námitky, a rovněž pro další výrobky třídy 25, jiné než oděvy, přestože pouze výrobky třídy 25 byly předmětem námitky.


title: Věc T-439/09: Žaloba podaná dne 23. října 2009 — Purvis v. Parlament

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/32

         Žaloba podaná dne 23. října 2009 — Purvis v. Parlament
   (Věc T-439/09)
   2010/C 11/61
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: John Robert Purvis (Saint-Andrews, Spojené království) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhové žádání žalobce

               —

               určit, že rozhodnutí předsednictva Parlamentu ze dne 9. března 2009 a dne 1. dubna 2009 jsou protiprávní v rozsahu, v němž stanoví změny v doplňkovém systému důchodového pojištění a ruší zvláštní způsoby výplaty doplňkového důchodu poslancům nebo bývalým poslancům Parlamentu, kteří se tohoto fakultativního systému důchodového pojištění dobrovolně účastnili;

               —

               zrušit rozhodnutí Parlamentu ze dne 7. srpna 2009, jímž byla žalobci zamítnuta výplata 25 % jeho nároku na důchod formou jednorázového vyrovnání;

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žaloba je podána proti rozhodnutí Parlamentu ze dne 7. srpna 2009, které bylo přijato v rámci provádění právní úpravy doplňkového (dobrovolného) systému důchodového pojištění uvedené v příloze VIII pravidel pro úhradu nákladů a příspěvků poslancům Evropského parlamentu, ve znění rozhodnutí Parlamentu ze dne 9. března 2009, a jímž byla zamítnuta žádost žalobce o výplatu části (25 %) jeho doplňkového důchodu formou jednorázového vyrovnání a části formou výplaty důchodových dávek počínaje srpnem 2009.
   Na podporu své žaloby uvádí žalobce k věci samé čtyři žalobní důvody vycházející z:

               —

               porušení práv nabytých žalobcem, jakož i zásady legitimního očekávání;

               —

               porušení všeobecných zásad rovného zacházení a proporcionality;

               —

               porušení článku 29 pravidel pro úhradu nákladů a příspěvků poslancům Evropského parlamentu, který stanoví, že kvestoři a generální tajemník dbají o výklad a striktní uplatňování těchto pravidel,

               —

               porušení dobré víry při dodržování smluv a porušení neplatnosti čistě potestativních ustanovení.


title: Věc C-410/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vilniaus apygardos administracinis teismas dne 22. července 2013 — UAB „Baltlanta“ v. Lietuvos valstybę zastoupený Ministerstvem zemědělství Litevské republiky

text:
               28.9.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 284/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vilniaus apygardos administracinis teismas dne 22. července 2013 — UAB „Baltlanta“ v. Lietuvos valstybę zastoupený Ministerstvem zemědělství Litevské republiky
   (Věc C-410/13)
   2013/C 284/02
   Jednací jazyk: litevština

      Předkládající soud

   Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: UAB „Baltlanta“

      Žalovaný: Lietuvos valstybė (litevský stát) zastoupený Ministerstvem zemědělství Litevské republiky

      Předběžné otázky

               1)

               Mají být ustanovení článku 38 nařízení č. 1260/1999 (1), která členskému státu stanoví povinnost informovat Evropskou komisi o stavu správních a soudních řízení a spolupracovat s Evropskou komisí, vykládána v tom smyslu, že členskému státu stanoví povinnost informovat Evropskou komisi o všech soudních řízeních týkajících se jednání či nečinnosti prováděcích, zprostředkujících, řídících nebo platebních orgánů souvisejících s hodnocením žádosti, výběrem, přijetím rozhodnutí o poskytnutí pomoci nebo s prováděním projektu?

               2)

               Má být článek 19 nařízení č. 2792/1999 (2) vykládán v tom smyslu, že členskému státu stanoví povinnost zavést režimy pomoci a po dohodě s Evropskou komisí poskytovat finanční prostředky v případech, kdy soudy přezkoumávají spory týkající se jednání či nečinnosti prováděcích, zprostředkujících, řídících nebo platebních orgánů souvisejících s hodnocením žádosti, výběrem, přijetím rozhodnutí o poskytnutí pomoci nebo s prováděním projektu?

               3)

               Mají být ustanovení částí 6 a 7 rozhodnutí Komise COM (2006) 3424, kterým se stanoví pokyny k ukončení pomoci (2000-2006) ze strukturálních fondů, vykládána v tom smyslu, že členskému státu stanoví povinnost informovat Evropskou komisi o všech soudních řízeních týkajících se jednání či nečinnosti prováděcích, zprostředkujících, řídících nebo platebních orgánů souvisejících s hodnocením žádosti, výběrem, přijetím rozhodnutí o poskytnutí pomoci nebo s prováděním projektu a rozhodnout, zda by operace měla být, zcela nebo částečně, vyřazena z programu nebo nahrazena jinou operací apod., či zda by měla být zachována v programu, nebo zda by členský stát měl přijmout jiné opatření s cílem zajistit řádné provádění rozhodnutí o poskytnutí pomoci po skončení soudního řízení?

               4)

               Je skutečnost, že ve věci zkoumané vnitrostátním soudem nebyla stanovena žádná zvláštní opatření stanovící funkce příslušných státních orgánů v případě soudních řízení týkajících se jednání či nečinnosti prováděcích, zprostředkujících, řídících nebo platebních orgánů související s hodnocením žádosti, výběrem, přijetím rozhodnutí o poskytnutí pomoci nebo s prováděním projektu, tedy že není stanoveno, že příslušné státní orgány mají povinnost informovat Evropskou komisi o probíhajícím soudním řízení a přijmout opatření s cílem zajistit, aby poskytnuté finanční prostředky byly pro spornou pomoc vyhrazeny do doby konečného rozhodnutí o otázce týkající se poskytnutí pomoci, slučitelná s povinností členského státu informovat Evropskou komisi o stavu správních a soudních řízení a spolupracovat s Evropskou komisí stanovenou v článku 38 nařízení č. 1260/1999, s článkem 19 nařízení č. 2792/1999, jakož i s požadavky stanovenými v částech 6 a 7 rozhodnutí Komise COM (2006) 3424, kterým se stanoví pokyny k ukončení pomoci (2000-2006) ze strukturálních fondů?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech (Úř. věst. L 161, s. 1; Zvl. vyd. 14/01, s. 31).

      (2)  Nařízení Rady (ES) č. 2792/1999 ze dne 17. prosince 1999 o pravidlech a podmínkách pro strukturální pomoc Společenství v odvětví rybolovu (Úř. věst. L 337, s. 10; Zvl. vyd. 04/04, s. 179).


title: Věc C-113/08: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 4. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království ( Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2006/49/ES — Investiční podniky a úvěrové instituce — Kapitálová přiměřenost — Neprovedení ve stanovené lhůtě )

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/9

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 4. prosince 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-113/08) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2006/49/ES - Investiční podniky a úvěrové instituce - Kapitálová přiměřenost - Neprovedení ve stanovené lhůtě“)
   (2009/C 19/15)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M.-A. Rabanal Suárez a P. Dejmek, zmocněnci)

      Žalovaný: Španělské království (zástupce: B. Plaza Cruz, zmocněnkyně)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí veškerých ustanovení nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (přepracované znění) (Úř. věst. L 177, s. 201) ve stanovené lhůtě
   Výrok

               1)

               Tím, že nepřijalo veškeré právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí, a zejména s jejími články 17, 22 až 25, 30, 33, 35, 40, 41, 43, 44 a 50, jakož i s přílohami I, II a VII, nebo v každém případě tím, že uvedené předpisy neoznámilo Komisi, nesplnilo Španělské království povinnosti, které pro něj vyplývají z této směrnice.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 116, 9.5.2008.


title: Věc T-410/15 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2016 – Pohjanmäki v. Rada „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Povýšení — Povyšovací řízení za rok 2013 — Úlohy orgánu oprávněného ke jmenování a poradní komise pro otázky povýšení — Neexistence hodnotících zpráv — Situace, kdy se členové poradní komise pro otázky povýšení neseznámili s hodnotícími zprávami — Slučitelnost funkce zpravodaje poradní komise pro otázky povýšení s funkcí bývalého hodnotitele — Rovné zacházení — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               24.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 392/38

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. září 2016 – Pohjanmäki v. Rada
   (Věc T-410/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Povýšení - Povyšovací řízení za rok 2013 - Úlohy orgánu oprávněného ke jmenování a poradní komise pro otázky povýšení - Neexistence hodnotících zpráv - Situace, kdy se členové poradní komise pro otázky povýšení neseznámili s hodnotícími zprávami - Slučitelnost funkce zpravodaje poradní komise pro otázky povýšení s funkcí bývalého hodnotitele - Rovné zacházení - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 392/49)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Jaana Pohjanmäki (Brusel, Belgie) (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: E. Rebasti a M. Bauer, zmocněnci)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 18. května 2015, Pohjanmäki v. Rada (F-44/14, EU:F:2015:46), znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok rozsudku

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Jaana Pohjanmäki ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie v rámci tohoto řízení.

      (1)  Úř. věst. C 337, 12.10.2015.


title: Věc C-128/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria provinciale di Latina (Itálie) dne 5. března 2007 – Angelo Molinari v. Agenzia Entrate Ufficio Latina

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/8

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Commissione tributaria provinciale di Latina (Itálie) dne 5. března 2007 – Angelo Molinari v. Agenzia Entrate Ufficio Latina
   (Věc C-128/07)
   (2007/C 117/13)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Commissione tributaria provinciale di Latina
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Angelo Molinari

      Žalovaná: Agenzia Entrate Ufficio Latina
   Předběžné otázky

               1)

               Musí být rozsudek C-207/2004 (1) vykládán tak, že italský zákonodárce měl rozšířit zvýhodněnou věkovou hranici stanovenou pro ženy i na muže?

               2)

               Musí být v projednávaném případě rozhodnuto, že u mužů od 50 let věku se musí použít na částky vyplacené jako pobídka k dobrovolnému odchodu ze zaměstnání sazba rovnající se poloviční sazbě zdanění TFR?

               3)

               Je v souladu s právem Společenství rozhodnout, že věkový rozdíl 50 let u žen a 55 let u mužů je v rozporu s právem Společenství, jestliže směrnice č. 79/7 (2) umožňuje členským státům zachovat odlišné věkové hranice pro odchod do důchodu, vzhledem k tomu, že částky zaplacené daňovým poplatníkem jako daň z příjmu fyzických osob nepředstavují prvek odměny, neboť nejsou placeny zaměstnavatelem z důvodu pracovního poměru, a vzhledem k tomu, že částka vyplacená zaměstnavatelem zaměstnanci za účelem podpoření pobídky k dobrovolnému odchodu ze zaměstnání nemá povahu odměny?

               4)

               Brání nebo nebrání výklad práva Společenství (směrnice Rady 76/207/EHS (3) ze dne 9. ledna 1976, která zakazuje diskriminaci na základě pohlaví) použití vnitrostátního právního předpisu dotčeného ve věci, která byla předložena Soudnímu dvoru k přezkoumání a musí tento vnitrostátní soud nahlížet na vnitrostátní právní předpis (článek 17, nyní čl. 19 odst. 4a nařízení prezidenta republiky č. 917/86) jako na neslučitelný nebo slučitelný s právem Společenství?

      (1)  Sb. rozh. 2005, s. I-07453.

      (2)  Úř. věst. L 6, s. 24; Zvl. vyd. 05/01, s. 215.

      (3)  Úř. věst. L 39, s. 40; Zvl. vyd. 05/01, s. 187.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 28. února 2005 ve věci T-445/04, Energy Technologies ET SA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (Ochranná známka Společenství — Zastoupení advokátem — Zjevná nepřípustnost)

text:
               23.7.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 182/36

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 28. února 2005
   ve věci T-445/04, Energy Technologies ET SA proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Zastoupení advokátem - Zjevná nepřípustnost)
   (2005/C 182/68)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci T-445/04, Energy Technologies ET SA, se sídlem ve Fribourgu (Švýcarsko), zastoupená A. Boman, proti Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM byla Aparellaje eléctrico, SL, se sídlem v Hospitalet de Llobregat (Španělsko), jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. července 2004 (věc R 366/2002-4), týkajícího se přihlášky slovní ochranné známky UNEX k zápisu jako ochranné známky Společenství, Soud (čtvrtý senát), ve složení H. Legal, předseda, P. Mengozzi a I. Wiszniewska-Białecka, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 28. února 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 31, 05.02.2005.


title: Věc T-274/14: Žaloba podaná dne 30. dubna 2014 – Lech-Stahlwerke v. Komise

text:
               14.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 223/27

         Žaloba podaná dne 30. dubna 2014 – Lech-Stahlwerke v. Komise
   (Věc T-274/14)
   2014/C 223/32
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Lech-Stahlwerke GmbH (Meitingen, Německo) (zástupci: I. Zenke a T. Heymann, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise 2014/C 37/07 ze dne 18. prosince 2013 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU týkající se podpory výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a z důlního plynu podle zákona o upřednostňování obnovitelných energií ve znění ze dne 25. října 2008, změněného článkem 5 zákona ze dne 20. prosince 2012, a nižšího příplatku EEG pro podniky, které jsou velkými spotřebiteli energie v rozsahu, v jakém je v něm nižší příplatek EEG pro podniky, které jsou velkými spotřebiteli energie, jako je žalobkyně, klasifikován jako podpora ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU a předběžně prohlášen za neslučitelný s vnitřním trhem;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU – neexistence státní podpory

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že systém podpory obsažený v zákoně o upřednostňování obnovitelných energií (dále jen „EEG“) nepředstavuje jako celek, a ani konkrétně zvláštní systém náhrad pro podniky, které jsou velkými spotřebiteli energie, státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, neboť nedochází k přímému nebo nepřímému převodu státních prostředků. Podpora je financována výhradně ze soukromých prostředků, nad jejímiž finančními toky nevykonávají žádné státní orgány kontrolu.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU – neexistence selektivního zvýhodnění podniků, které jsou velkými spotřebiteli energie

                           —

                           Žalobkyně dále tvrdí, že zvláštní systém náhrad neobsahuje selektivní zvýhodnění podniků, které jsou velkými spotřebiteli energie. Tyto podniky zaprvé nezískaly žádnou výhodu, kterou by nezískaly za obvyklých tržních podmínek, jelikož za těchto okolností by provozovatelé zařízení EEG museli prodávat svou elektřinou za tržní ceny a příplatek EEG by vůbec neexistoval. Zvláštní systém náhrad zadruhé platí pro podniky, které jsou velkými spotřebiteli energie a které jsou jako jediné dotčeny hrozící ztrátou mezinárodní konkurenceschopnosti v důsledku příplatku EEG, což platí bez rozdílu pro všechna odvětví výrobní činnosti.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU – v každém případě slučitelnost s vnitřním trhem

                           —

                           I kdyby ale tento zvláštní systém náhrad představoval podporu, tato podpora je v každém případě zjevně slučitelná s vnitřním trhem podle právních předpisů v oblasti podpor obsažených v čl. 107 odst. 3 písm. b) a písm. c) s ohledem na cíl ochrany životního prostředí a klimatu, který je v zájmu Společenství, při současném zajištění trvalého a stabilního evropského hospodářství.


title: Věc C-196/11 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. května 2012 — Formula One Licensing BV v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Global Sports Media Ltd ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Obrazová ochranná známka F1-LIVE — Námitky majitelky mezinárodních a národních slovních ochranných známek F1 a obrazové ochranné známky Společenství F1 Formula 1 — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Popisný prvek — Zrušení ochrany vyhrazené starší národní ochranné známce — Nebezpečí záměny“ )

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/4

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 24. května 2012 — Formula One Licensing BV v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Global Sports Media Ltd
   (Věc C-196/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Obrazová ochranná známka F1-LIVE - Námitky majitelky mezinárodních a národních slovních ochranných známek F1 a obrazové ochranné známky Společenství F1 Formula 1 - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Popisný prvek - Zrušení ochrany vyhrazené starší národní ochranné známce - Nebezpečí záměny)
   2012/C 200/06
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Formula One Licensing BV (zástupci: K. Sandberg a B. Klingberg, Rechtsanwältinnen)

      Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec), Global Sports Media Ltd (zástupce: T. de Haan, advokát)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (osmého senátu) ze dne 17. února 2011 ve věci T-10/09 (Formula One Licensing v. OHIM), kterým Tribunál zamítl žalobu na neplatnost podanou majitelkou slovních a obrazových ochranných známek Společenství a národních slovních a obrazových ochranných známek „F1“, „F1 Formula 1“, „F1 Racing Simulation“, „F1 Pole Position“ a „F1 Pit Stop Café“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 38 a 41, proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) R 7/2008-1 ze dne 16. října 2008, jímž bylo zrušeno rozhodnutí námitkového oddělení, které zamítá zápis obrazové ochranné známky „F1-Live“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 16, 38 a 41 v rámci námitek podaných žalobkyní — Výklad a použití čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009]

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. února 2011, Formula One Licensing v. OHIM — Global Sports Media (F1-LIVE) (T-10/09), se zrušuje.

               2)

               Věc se vrací zpět Tribunálu Evropské unie.

               3)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 179, 18.6.2011.


title: Věc F-27/11: Žaloba podaná dne 20. dubna 2011 — ZZ v. Komise

text:
               25.6.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 186/33

         Žaloba podaná dne 20. dubna 2011 — ZZ v. Komise
   (Věc F-27/11)
   2011/C 186/61
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: L. Levi, M. Vandenbussche a C. Bernard — Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí žalované, kterými bylo odmítnuto povolení zdravotních výkonů, o které žalobce žádal pro svého syna, manželku a sebe.

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit napadená rozhodnutí a v případě potřeby rozhodnutí orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv zamítající stížnost,

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-388/13: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kúria – Maďarsko) – řízení zahájené Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 2005/29/ES — Nekalé obchodní praktiky — Nesprávná informace poskytnutá uživateli telekomunikačním podnikem, která vedla ke vzniku dalších nákladů uživatele — Kvalifikace ‚klamavé obchodní praktiky‘“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/3

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 16. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kúria – Maďarsko) – řízení zahájené Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság
   (Věc C-388/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Směrnice 2005/29/ES - Nekalé obchodní praktiky - Nesprávná informace poskytnutá uživateli telekomunikačním podnikem, která vedla ke vzniku dalších nákladů uživatele - Kvalifikace ‚klamavé obchodní praktiky‘“)
   (2015/C 198/04)
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Kúria

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság

      Za přítomnosti: UPC Magyarország Kft.

      Výrok

               1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách), musí být vykládána v tom smyslu, že takové sdělení nesprávné informace obchodníkem spotřebiteli, jako je sdělení dotčené ve věci v původním řízení, musí být kvalifikováno jako „klamavá obchodní praktika“ ve smyslu uvedené směrnice, třebaže se toto sdělení týkalo pouze jednoho spotřebitele.

               2)

               Směrnice 2005/29 musí být vykládána v tom smyslu, že v případě, kdy obchodní praktika splňuje všechna kritéria uvedená v čl. 6 odst. 1 této směrnice k tomu, aby byla kvalifikována jako klamavá praktika vůči spotřebiteli, již není namístě ověřovat, zda je taková praktika rovněž v rozporu s požadavky náležité profesionální péče ve smyslu čl. 5 odst. 2 písm. a) uvedené směrnice, aby mohla být platně považována za nekalou, a tudíž zakázána na základě čl. 5 odst. 1 téže směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 304, 19.10.2013.


title: Věc C-392/13: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. května 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona – Španělsko) – Andrés Rabal Cañas v. Nexea Gestión Documental SA, Fondo de Garantia Salarial „Řízení o předběžné otázce — Sociální politika — Hromadné propouštění — Směrnice 98/59/ES — Pojem ‚závod‘ — Způsoby určení počtu propuštěných pracovníků“

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/4

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 13. května 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona – Španělsko) – Andrés Rabal Cañas v. Nexea Gestión Documental SA, Fondo de Garantia Salarial
   (Věc C-392/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Hromadné propouštění - Směrnice 98/59/ES - Pojem ‚závod‘ - Způsoby určení počtu propuštěných pracovníků“)
   (2015/C 236/05)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Andrés Rabal Cañas

      Žalovaní: Nexea Gestión Documental SA, Fondo de Garantia Salarial

      Výrok

               1)

               Článek 1 odst. 1 první pododstavec písm. a) směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která zavádí jako jedinou referenční jednotku podnik namísto závodu, jestliže důsledkem použití tohoto kritéria je, že informační a konzultační postup stanovený v článcích 2 až 4 této směrnice se nepoužije, přestože v případě, kdy by byl referenční jednotkou závod, by musela být dotčená propuštění kvalifikována vzhledem k definici uvedené v čl. 1 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) uvedené směrnice jako „hromadné propouštění“.

               2)

               Článek 1 odst. 1 směrnice 98/59 musí být vykládán v tom smyslu, že za účelem konstatování, že došlo k „hromadnému propouštění“ ve smyslu uvedeného ustanovení, není namístě zohlednit i případy individuálního skončení pracovního poměru na základě smluv uzavřených na dobu určitou nebo pro vykonání určitých prací, dojde-li k těmto skončením v den uplynutí platnosti smlouvy nebo vykonání práce.

               3)

               Článek 1 odst. 2 písm. a) směrnice 98/59 musí být vykládán v tom smyslu, že pro konstatování existence hromadných propouštění uskutečněných na základě pracovních smluv uzavřených na dobu určitou nebo pro vykonání určitých prací není nezbytné, aby příčina takových hromadných propouštění vyplývala z téhož rámce hromadného náboru pracovních sil na tutéž dobu nebo tytéž práce.

      (1)  Úř. věst. C 260, 7.9.2013.


title: Věc T-165/07: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. března 2009 – Red Bull v. OHIM – Grupo Osborne (TORO)

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/38

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. března 2009 – Red Bull v. OHIM – Grupo Osborne (TORO)
   (Věc T-165/07) (1)

   2009/C 90/60

      Jednací jazyk: angličtina

   Předseda sedmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 155, 7.7.2007.


title: Věc T-145/09: Žaloba podaná dne 6. dubna 2009 — Bredenkamp a další v. Komise

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/51

         Žaloba podaná dne 6. dubna 2009 — Bredenkamp a další v. Komise
   (Věc T-145/09)
   2009/C 141/105
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: John Arnold Bredenkamp, Alpha International (PTV) Ltd (Camberley, Spojené království), Breco (Asia Pacific) Ltd. (Douglas, Isle of Man, Spojené království), Breco (Eastern Europe) Ltd. (Douglas, Isle of Man, Spojené království), Breco (Jižní Afrika) Ltd. (Douglas, Isle of Man, Spojené království), Breco (UK) Ltd. (Ascot, Spojené království), Breco Group, Breco International (St. Helier, Jersey, Spojené království), Breco Nominees Ltd. (Ascot, Spojené království), Breco Services Ltd. (Ascot, Spojené království), Corybantes Ltd. (Ascot, Spojené království), Echo Delta Holdings (Reading, Spojené království), Masters International Ltd. (Ascot, Spojené království), Piedmont (UK) Ltd. (Ascot, Spojené království), Raceview Enterprises (Private) Limited, Scottlee Holdings (PTV) Ltd., Scottlee Resorts Ltd., Timpani Exports Ltd. (Douglas, Isle of Man, Spojené království), Tremalt Ltd. (zástupci: D. Vaughan, QC, P. Moser, Barrister a R. Khan, Solicitor)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství

      Návrhová žádání žalobkyň

               —

               zrušení nařízení Komise (ES) č. 77/2009 ze dne 26. ledna 2009, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 314/2004 o některých omezujících opatřeních vůči Zimbabwe, v rozsahu, v němž se týká žalobkyň a každé z nich jednotlivě;

               —

               dále nebo podpůrně, zrušení nařízení Komise (ES) č. 77/2009 v rozsahu, v němž se týká první žalobkyně a jakéhokoli subjektu v příloze III, který má být „ve vlastnictví“ první žalobkyně tak, aby byl z přílohy III vymazán údaj o první žalobkyni a veškeré údaje ohledně těchto subjektů;

               —

               v důsledku toho prohlásit, že uvedené rozhodnutí Komise ze dne 26. ledna 2009 se vůči žalobkyním neuplatňuje;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   V projednávané věci požadují žalobkyně částečné zrušení nařízení Komise (ES) č. 77/2009 ze dne 26. ledna 2009, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 314/2004 o některých omezujících opatřeních vůči Zimbabwe (1) v rozsahu, v němž jsou žalobkyně zapsány na seznamu fyzických a právnických osob a subjektů, jejichž finanční prostředky a hospodářské zdroje jsou v souladu s tímto ustanovením předmětem zmrazení.
   Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolávají pěti žalobních důvodů.
   Žalobkyně zaprvé tvrdí, že napadené nařízení postrádá dostatečný právní základ.
   Zadruhé uvádějí, že Komise nepředložila přesvědčivé důkazy ke zmrazení finančních prostředků žalobkyň, a to v rozporu se svou povinností vyplývající z ustálené judikatury.
   Zatřetí žalobkyně tvrdí, že napadené nařízení porušuje jejich práva obhajoby, a to jednak právo být vyslechnut, tak i právo na účinnou soudní ochranu, jelikož bylo podle názoru žalobkyň přijato, aniž byla poskytnuta záruka oznámení jakýchkoli důkazů svědčícím proti nim nebo záruka, aby byly vyslyšeny v souvislosti s takovým důkazem, ani s jejich vlastními důkazy, svědčícími v jejich prospěch..
   Začtvrté žalobkyně tvrdí, že napadené nařízení bylo přijato v rozporu s protokolem č. 1 EÚLP a porušuje jejich základní právo vlastnit majetek.
   Zapáté uvádějí, že napadené nařízení je v rozsahu, v němž se jich dotýká, založeno na zjevně nesprávném posouzení. Dále tvrdí, že Komise neprokázala, že zmrazení finančních prostředků žalobkyň je právně odůvodněné na základě relevantních právních předpisů a neposkytla správné údaje a spolehlivý a věrohodný důkaz jako základ pro své rozhodnutí, čímž neunesla požadované důkazní břemeno.

      (1)  Úř. věst. 2009 L 23, s. 5.


title: Spojené věci C-317/13 a C-679/13: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. dubna 2015 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie „Žaloba na neplatnost — Policejní a justiční spolupráce v trestních věcech — Podrobení nové psychoaktivní látky kontrolním opatřením — Určení právního základu — Právní rámec uplatnitelný po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost — Přechodná opatření — Sekundární právní základ — Konzultace Parlamentu“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/3

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. dubna 2015 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie
   (Spojené věci C-317/13 a C-679/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Policejní a justiční spolupráce v trestních věcech - Podrobení nové psychoaktivní látky kontrolním opatřením - Určení právního základu - Právní rámec uplatnitelný po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost - Přechodná opatření - Sekundární právní základ - Konzultace Parlamentu“)
   (2015/C 198/03)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Evropský parlament (zástupci: F. Drexler, A. Caiola a M. Penčeva, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: K. Pleśniak a A. F. Jensen, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Rakouská republika (zástupkyně: C. Pesendorfer, zmocněnkyně)

      Výrok

               1)

               Rozhodnutí Rady 2013/129/EU ze dne 7. března 2013 o podrobení 4-metamfetaminu kontrolním opatřením a prováděcí rozhodnutí Rady 2013/496/EU ze dne 7. října 2013 o podrobení 5-(2-aminopropyl)indolu kontrolním opatřením, se zrušují.

               2)

               Účinky rozhodnutí 2013/129 a prováděcího rozhodnutí 2013/496 jsou zachovány, dokud nenabudou účinnosti nové akty určené k jejich nahrazení.

               3)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

               4)

               Rakouská republika ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 226, 3.8.2013.

      Úř. věst. C 52, 22.2.2014.


title: Věc T-718/14: Žaloba podaná dne 10. října 2014 — Hong Kong Group v. OHIM — WE Brand (W E)

text:
               1.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 431/41

         Žaloba podaná dne 10. října 2014 — Hong Kong Group v. OHIM — WE Brand (W E)
   (Věc T-718/14)
   (2014/C 431/65)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hong Kong Group Oy (Vantaa, Finsko) (zástupce: J. Spåre, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: WE Brand Sàrl (Lucemburk, Lucembursko)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Přihlašovatelka: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvek „W E“ – Přihláška č. 1 0 7 63  795

      Řízení před OHIM: Námitkové řízení

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 4. srpna 2014, ve věci R 2305/2013-2

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí a potvrdil přihlášku k zápisu ochranné známky Společenství podanou žalobkyní;

               —

               uložil OHIM a další účastnici v řízení náhradu nákladů řízení.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-545/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2016 – Al Matri v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá proti určitým osobám a subjektům s ohledem na situaci v Tunisku — Opatření přijatá vůči osobám odpovědným za zneužívání státních prostředků a vůči osobám a subjektům s nimi spojeným — Zmrazení finančních prostředků — Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje — Zařazení žalobcova jména na seznam — Nedostatečný skutkový základ — Skutkový omyl — Právní omyl — Právo vlastnit majetek — Svoboda podnikání — Proporcionalita — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/27

         Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2016 – Al Matri v. Rada
   (Věc T-545/13) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá proti určitým osobám a subjektům s ohledem na situaci v Tunisku - Opatření přijatá vůči osobám odpovědným za zneužívání státních prostředků a vůči osobám a subjektům s nimi spojeným - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, jimž se zmrazují finanční prostředky a hospodářské zdroje - Zařazení žalobcova jména na seznam - Nedostatečný skutkový základ - Skutkový omyl - Právní omyl - Právo vlastnit majetek - Svoboda podnikání - Proporcionalita - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Povinnost uvést odůvodnění“)
   (2016/C 305/36)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Fahed Mohamed Sakher Al Matri (Doha, Katar) (zástupci: M. Lester a B. Kennelly, barristers, a G. Martin, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a I. Gurov, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2011/72/SZBP ze dne 31. ledna 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Tunisku (Úř. věst. L 28, s. 62), provedeného prováděcím rozhodnutím Rady 2013/409/SZBP ze dne 30. července 2013 (Úř. věst. L 204, s. 52), rozhodnutím Rady 2014/49/SZBP ze dne 30. ledna 2014 (Úř. věst. L 28, s. 38) a rozhodnutím Rady (SZBP) 2015/157 ze dne 30. ledna 2015 (Úř. věst. L 26, s. 29), a dále na zrušení nařízení Rady (EU) č. 101/2011 ze dne 4. února 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Tunisku (Úř. věst. L 31, p. 1), provedeného prováděcím nařízením Rady (EU) č. 735/2013 ze dne 30. července 2013 (Úř. věst. L 204, p. 23), prováděcím nařízením Rady (EU) č. 81/2014 ze dne 30. ledna 2014 (Úř. věst. L 28, p. 2) a prováděcím nařízením Rady (EU) č. 147/2015 ze dne 30. ledna 2015 (Úř. věst. L 26, p. 3), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Fahed Mohamed Sakher Al Matri ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 359, 7.12.2013.


title: Věc T-129/08: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 30. června 2009 — Sahlstedt a další v. Komise

text:
               26.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 233/21

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 30. června 2009 — Sahlstedt a další v. Komise
   (Věc T-129/08) (1)

   2009/C 233/43

      Jednací jazyk: finština

   Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 128, 24.5.2008.


title: Věc C-521/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. prosince 2006 Athinaïki Techniki AE proti usnesení Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 26. září 2006 ve věci T-94/05, Athinaïki Techniki AE v. Komise

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 21. prosince 2006 Athinaïki Techniki AE proti usnesení Soudu prvního stupně (druhého senátu) vydanému dne 26. září 2006 ve věci T-94/05, Athinaïki Techniki AE v. Komise
   (Věc C-521/06 P)
   (2007/C 42/26)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Athinaïki Techniki AE (zástupce: S. A. Pappas, Δικηγόρος )

      Další účastnice řízení: Komise Evropských společenství, Athens Resort Casino AE Symmetochon
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit napadené usnesení;

               —

               vyhovět návrhovým žádáním předloženým v prvním stupni;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Žalobkyně na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje jediný důvod, vycházející z pochybení, kterého se Soud dopustil při právní kvalifikaci dopisu o odložení její stížnosti. Jednak totiž má odložení věci provedené Komisí vzhledem ke stavu spisu konečnou povahu. Krom toho z kontextu, ve kterém Komise rozhodovala, jednoznačně vyplývá, že Komise nepřímo přijala odůvodněné rozhodnutí o kvalifikaci oznámených státních podpor. V důsledku toho se Soud tím, že rozhodl, že napadený dopis nepodléhá opravnému prostředku, a zamítnutím žaloby jako nepřípustné dopustil nesprávného právního posouzení.


title: Věc T-865/16: Žaloba podaná dne 7. prosince 2016 – Fútbol Club Barcelona v. Komise

text:
               30.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/57

         Žaloba podaná dne 7. prosince 2016 – Fútbol Club Barcelona v. Komise
   (Věc T-865/16)
   (2017/C 030/65)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Španělsko) (zástupci: J. Roca Sagarra, J. del Saz Cordero, R. Vallina Hoset a A. Selles Marco, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 4. července 2016 o státní podpoře SA.29769 (2013) (ex 2013/NN) poskytnuté Španělskem určitým fotbalovým klubům;

               —

               podpůrně, aby zrušil články 4 a 5 uvedeného rozhodnutí;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

               1.

               První žalobní důvod vychází z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje článek 49 SFEU, ve spojené s články 107 a 108 SFEU, jakož i článek 16 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), neboť veškeré odůvodnění napadeného rozhodnutí se zakládá na vnitrostátní právní úpravě omezující svobodu usazování.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 107 odst. 1 SFEU, neboť i) neanalyzovalo odpočty uplatnitelné v závislosti na daňové sazbě a subjektu; ii) není nestranné a hledá polehčující a přitěžující okolnosti; a v důsledku toho iii) činí protiprávní závěr, že existuje výhoda ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje i) zásadu ochrany legitimního očekávání, když nařizuje navrácení údajné podpory, s ohledem na to, že ve světle jednání španělských správních orgánů a dobu trvání řízení se FC Barcelona může legitimně spoléhat na legalitu daňového režimu, kterému podléhal; a ii) základního požadavku právní jistoty.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 107 odst. 1 SFEU, neboť nezohledňuje, že podpora byla odůvodněna vnitřní logikou daňového režimu.

               5.

               Pátý žalobní důvod vychází z tvrzení, že napadené rozhodnutí porušuje čl. 108 odst. 1 SFEU a články 21 a 23 nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. L 248, s. 9), neboť nařizuje navrácení stávající podpory a nedodržuje postup pro tento druh podpor.


title: Věc C-538/07: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. května 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Itálie) — Assitur Srl v. Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano ( Směrnice 92/50/EHS — Článek 29 první pododstavec — Veřejné zakázky na služby — Vnitrostátní právní úprava, která brání společnostem, mezi kterými existuje ovládací vztah nebo vztah, v rámci něhož vykonává jedna společnost v ostatních společnostech významný vliv, aby se účastnily stejného zadávacího řízení jako soutěžitelé )

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/9

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 19. května 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Itálie) — Assitur Srl v. Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano
   (Věc C-538/07) (1)

   („Směrnice 92/50/EHS - Článek 29 první pododstavec - Veřejné zakázky na služby - Vnitrostátní právní úprava, která brání společnostem, mezi kterými existuje ovládací vztah nebo vztah, v rámci něhož vykonává jedna společnost v ostatních společnostech významný vliv, aby se účastnily stejného zadávacího řízení jako soutěžitelé“)
   2009/C 153/18
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Assitur Srl

      Žalovaná: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano

      Za přítomnosti: SDA Express Courier SpA, Poste Italiane SpA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Výklad článku 29 směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 322) — Vnitrostátní právní úprava vylučující individuální účasti propojených nebo kontrolovaných podniků v soutěži o veřejnou zakázku na poskytnutí služeb

      Výrok

               1)

               Článek 29 první pododstavec směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby členský stát stanovil vedle případů vyloučení, které obsahuje toto ustanovení, další případy vyloučení směřující k zaručení dodržování zásad rovného zacházení a transparentnosti za předpokladu, že taková opatření nejdou nad rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle.

               2)

               Právo Společenství brání vnitrostátnímu ustanovení, které při sledování legitimních cílů rovného zacházení s uchazeči a transparentnosti v rámci postupů při zadávání veřejných zakázek zavádí absolutní zákaz, aby se podniky, mezi kterými existuje ovládací vztah nebo jsou propojené, účastnily současně a jako soutěžitelé stejného nabídkového řízení, aniž by jim bylo umožněno prokázat, že tento vztah neovlivnil jejich jednání v rámci tohoto nabídkového řízení.

      (1)  Úř. věst. C 37, 9.2.2008.


title: Věc C-353/10: Žaloba podaná dne 13. července 2010 — Evropská komise v. Řecká republika

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/33

         Žaloba podaná dne 13. července 2010 — Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-353/10)
   ()
   2010/C 246/56
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: M. Patakia, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Řecká republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2006/117/Euratom (1) ze dne 20. listopadu 2006 o dozoru nad přepravou radioaktivního odpadu a vyhořelého paliva a o její kontrole a v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

               —

               uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta k provedení směrnice 2006/117 do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 25. prosince 2008.

      (1)  Úř. věst. L 337, s. 21.


title: Věc F-23/12: Žaloba podaná dne 20. února 2012 — ZZ a další v. Komise

text:
               12.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/35

         Žaloba podaná dne 20. února 2012 — ZZ a další v. Komise
   (Věc F-23/12)
   2012/C 138/82
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a další (zástupce: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí výběrové komise otevřeného výběrového řízení EPSO/AD/204/10 nepřipustit žalobce do další fáze výběrového řízení

      Návrhová žádání žalobců

               —

               uložit žalované, aby předložila všechny zápisy z jednání vedoucích oddělení úřadu EPSO a všechny záznamy z jednání výběrové komise týkající se výběrového řízení EPSO/AD/204/10;

               —

               zrušit rozhodnutí výběrové komise výběrového řízení EPSO/AD/204/10 ze dne 13. dubna 2011;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-488/15: Usnesení Tribunálu ze dne 28. března 2017 – LG Electronics v. EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMART) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Zpětvzetí přihlášky — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               6.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/16

         Usnesení Tribunálu ze dne 28. března 2017 – LG Electronics v. EUIPO – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMART)
   (Věc T-488/15) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí přihlášky - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2017/C 178/19)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: LG Electronics, Inc. (Soul, Korejská republika) (zástupce: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlín, Německo) (zástupci: A. Wulff a U. Hildebrandt, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. června 2015 (věc R 1734/2014-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Cyrus Wellness Consulting GmbH a LG Electronics, Inc.

      Výrok

               1.

               Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

               2.

               LG Electronics, Inc. ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společnosti Cyrus Wellness Consulting GmbH.

      (1)  Úř. věst. C 337, 12.10. 2015


title: Věc T-97/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 1. prosince 2006 – Neoperl v. OHIM (zobrazení sanitárního šlauchu)

text:
               24.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 42/45

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 1. prosince 2006 – Neoperl v. OHIM (zobrazení sanitárního šlauchu)
   (Věc T-97/06) (1)

   (2007/C 42/78)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 131, 3.6.2006.


title: Věc C-35/14 P: Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. února 2015 – Enercon GmbH v. Gamesa Eólica, SL, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Kasační opravný prostředek podaný ‚jiným účastníkem řízení před odvolacím senátem‘, který nepředložil vyjádření k žalobě v řízení před Tribunálem — Absence postavení vedlejšího účastníka řízení před Tribunálem — Zjevná nepřípustnost kasačního opravného prostředku“

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/12

         Usnesení Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 12. února 2015 – Enercon GmbH v. Gamesa Eólica, SL, Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-35/14 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Kasační opravný prostředek podaný ‚jiným účastníkem řízení před odvolacím senátem‘, který nepředložil vyjádření k žalobě v řízení před Tribunálem - Absence postavení vedlejšího účastníka řízení před Tribunálem - Zjevná nepřípustnost kasačního opravného prostředku“)
   (2015/C 213/18)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Enercon GmbH (zástupce: J. Eberhardt, Rechtsanwalt)

      Další účastníci řízení: Gamesa Eólica, SL (zástupce: E. Armijo Chávarri, abogado), Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: E. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se odmítá.

               2)

               Společnost Enercon GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Gamesa Eólica SL.

               3)

               Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 102, 7.4.2014.


title: Věc T-428/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — STEF v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Autorská práva k veřejnému provádění hudebních děl prostřednictvím internetu, satelitu a kabelového vysílání — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Rozdělení zeměpisného trhu — Dvojstranné dohody mezi vnitrostátními organizacemi pro kolektivní správu — Jednání ve vzájemné shodě vylučující možnost udělit multiteritoriální a multirepertoárové licence — Důkaz — Presumpce neviny“ )

text:
               1.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 156/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 12. dubna 2013 — STEF v. Komise
   (Věc T-428/08) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Autorská práva k veřejnému provádění hudebních děl prostřednictvím internetu, satelitu a kabelového vysílání - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Rozdělení zeměpisného trhu - Dvojstranné dohody mezi vnitrostátními organizacemi pro kolektivní správu - Jednání ve vzájemné shodě vylučující možnost udělit multiteritoriální a multirepertoárové licence - Důkaz - Presumpce neviny)
   2013/C 156/60
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Samband tónskálda og eigenda flutningsréttar (STEF) (Reykjavík, Island) (zástupce: H. Melkorka Óttarsdóttir, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre a J. Bourke, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise C(2008) 3435 final ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 (ES) a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 — CISAC).

      Výrok rozsudku

               1)

               Článek 3 rozhodnutí Komise C(2008) 3435 final ze dne 16. července 2008 v řízení podle článku 81 (ES) a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/C2/38.698 — CISAC) se zrušuje v rozsahu, v němž se týká Samband tónskálda og eigenda flutningsréttar (STEF).

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 313, 6.12.2008.


title: Věc T-95/09 R: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 28. dubna 2009 — United Phosphorus v. Komise ( Řízení o předběžných opatřeních — Směrnice 91/414/EHS — Rozhodnutí týkající se nezařazení napropamidu do přílohy I směrnice 91/414 — Návrh na odklad výkonu rozhodnutí a na přeběžná opatření — Fumus boni juris — Naléhavost — Vážení zájmů )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/51

         Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 28. dubna 2009 — United Phosphorus v. Komise
   (Věc T-95/09 R)
   („Řízení o předběžných opatřeních - Směrnice 91/414/EHS - Rozhodnutí týkající se nezařazení napropamidu do přílohy I směrnice 91/414 - Návrh na odklad výkonu rozhodnutí a na přeběžná opatření - Fumus boni juris - Naléhavost - Vážení zájmů“)
   2009/C 180/95
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: United Phosphorus Ltd (Warrington, Cheshire, Spojené království) (zástupci: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: L. Parpala a N. Rasmussen, zmocněnci, ve spolupráci s J. Stuyckem, advokátem)

      Předmět věci

   Jednak návrh na odklad vykonatelnosti rozhodnutí Komise 2008/902/ES ze dne 7. listopadu 2008 o nezařazení napropamidu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tuto látku (Úř. věst. L 326, s. 35; Zvl. vyd. 3/11, s. 332) až do vydání rozsudku v původním řízení, a jednak návrh na předběžná opatření.

      Výrok

               1)

               Vykonatelnost rozhodnutí Komise 2008/902/ES ze dne 7. listopadu 2008 o nezařazení napropamidu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tuto látku se odkládá až do 10. května 2010 — ale nejpozději do dne vydání rozhodnutí v původním řízení.

               2)

               Uvedený odklad se váže k podmínce, podle které United Phosphorus Ltd a Komise nejpozději 15. března 2001 předloží tajemníkovi Soudu vyjádření o vývoji zahájeného zrychleného řízení podle článku 13 nařízení Komise (ES) č. 33/2008 ze dne 17. ledna 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla ke směrnici Rady 91/414/EHS, pokud jde o běžný a zkrácený postup pro posuzování účinných látek, které byly součástí pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice, nebyly však zařazeny do její přílohy I.

               3)

               Komisi se ukládá, aby na základě případné žádosti United Phosphorus přijala opatření, která zaručí plný účinek tohoto usnesení vůči členským státům, kteří již, před 9. květnem 2009, zrušily, odňaly nebo odmítly, na základě článku 2 nařízení 2008/902, udělit povolení přípravkům na ochranu rostlin, které obsahují napropamid.

               4)

               O nákladech řízení bude rozhodnuto později.


title: Věc F-4/08: Žaloba podaná dne 5. ledna 2008 – Hambura v. Parlament

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/50

         Žaloba podaná dne 5. ledna 2008 – Hambura v. Parlament
   (Věc F-4/08)
   (2008/C 92/103)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Johannes Hambura (Soultzbach, Francie) (zástupce: S. Hambura, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament
   Návrhová žádání žalobce
   Zrušit rozhodnutí generálního ředitelství „Personál a administrativa“ ze dne 5. prosince 2007 o nepřijetí žalobce do výběrového řízení a zrušit výběrové řízení PE/95/S a znovu provést toto výběrové řízení.
   Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce navrhuje:

               —

               zrušit rozhodnutí generálního ředitelství „Personál a administrativa“ (oddělení výběrových řízení) Evropského parlamentu ze dne 5. prosince 2007, které v rámci výběrového řízení odmítá použití elektronicky podaných žádostí;

               —

               zrušit výběrové řízení PE/95/S, oblast: lékařka/lékař, Úř. věst. C 244 A, a provést jej znovu za použití elektronicky podaných žádostí;

               —

               podpůrně rozhodnout o projednávané žalobě přednostně – podle čl. 47 odst. 2 jednacího řádu – aby se žalobce mohl účastnit výběrového řízení PE/95/S.


title: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. července 2004 ve věci C-345/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden): Pearle BV a další proti Hoofdbedrijfschap Ambachten (Státní podpory — Pojem podpora — Kolektivní reklamní kampaň ve prospěch jednoho hospodářského odvětví — Financování prostřednictvím zvláštního příspěvku poskytovaného podniky v tomto odvětví — Zásah veřejnoprávní organizace)

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/6

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (prvního senátu)
   ze dne 15. července 2004
   ve věci C-345/02 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden): Pearle BV a další proti Hoofdbedrijfschap Ambachten (1)

   (Státní podpory - Pojem podpora - Kolektivní reklamní kampaň ve prospěch jednoho hospodářského odvětví - Financování prostřednictvím zvláštního příspěvku poskytovaného podniky v tomto odvětví - Zásah veřejnoprávní organizace)
   (2004/C 228/12)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Ve věci C-345/02, jejímž předmětem je žádost Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) zaslaná Soudnímu dvoru na základě článku 234 ES směřující k získání ve sporu probíhajícím před tímto soudem mezi Pearle BV, Hans Prijs Optiek Franchise BV, Rinck Opticiens BV a Hoofdbedrijfschap Ambachten, rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu čl. 92 odst. 1 Smlouvy o ES (nyní po změně čl. 87 odst. 1 ES) a čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES (nyní čl. 88 odst. 3 ES), Soudní dvůr (první senát), ve složení P. Jann, předseda senátu, A. Rosas, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta a K. Lenaerts (zpravodaj), soudci, generální advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajemník: R. Grass, vydal dne 15. července 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Článek 92 odst. 1 Smlouvy o ES (nyní po změně čl. 87 odst. 1 ES) a čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES (nyní čl. 88 odst. 3 ES) musejí být vykládány v tom smyslu, že předpisy vydané veřejnoprávní profesní organizací za účelem financování reklamní kampaně uspořádané ve prospěch svých členů a na základě jejich rozhodnutí prostřednictvím prostředků vybraných od těchto členů a povinně určených k financování zmíněné kampaně, nepředstavují nedílnou součást podpory ve smyslu těchto ustanovení a nemusely být předběžně oznámeny Komisi, je-li prokázáno, že toto financování bylo uskutečněno prostřednictvím prostředků, s nimiž tato veřejnoprávní profesní organizace nikdy nemohla volně nakládat.

      (1)  Úř. věst. C 289, 23.11.2002.


title: Věc C-252/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským súdem v Prešově (Slovenská republika) dne 23. května 2011 — Erika Šujetová v. Rapid life životná poisťovňa, a.s.

text:
               10.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 269/22

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajským súdem v Prešově (Slovenská republika) dne 23. května 2011 — Erika Šujetová v. Rapid life životná poisťovňa, a.s.
   (Věc C-252/11)
   2011/C 269/41
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Krajský súd v Prešove

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Erika Šujetová

      Žalovaná: Rapid life životná poisťovňa, a.s.

      Předběžné otázky

               1)

               Brání čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (1) použití takového ustanovení vnitrostátního práva, podle kterého je k přezkumu rozhodčího nálezu příslušný vždy a výlučně soud, v jehož obvodu se podle samostatné rozhodčí smlouvy nebo podle rozhodčí doložky nachází sídlo rozhodčího soudu, respektive místo konání rozhodčího jednání, jestliže soud dospěje k názoru, že tato samostatná rozhodčí smlouva nebo rozhodčí doložka je nepřiměřenou podmínkou ve smyslu čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice?

               2)

               V případě záporné odpovědi na první otázku, brání čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách použití takového ustanovení vnitrostátního práva, podle kterého má soud (uvedený v první otázce) po případném zrušení rozhodčího nálezu povinnost pokračovat v řízení ve věci samé (tedy o nároku, který byl původně projednáván před rozhodčím soudem), aniž znovu zkoumá svou místní příslušnost pro toto pokračující řízení, přestože v případě, kdy by daný nárok byl vůči spotřebiteli od počátku uplatněn u soudu, nikoli u rozhodčího soudu, byl by k řízení od počátku místně příslušný soud bydliště spotřebitele?

      (1)  Úř. věst. L 95, s. 29, Zvl. vyd. 15/02, s. 288.


title: Věc T-32/08: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. dubna 2013 — Evropaïki Dynamiki v. Komise ( „Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení — Analýza trhu za účelem rozvoje nového přístupu k webové stránce — Odmítnutí nabídky předložené uchazečem — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení — Kritéria výběru a kritéria přidělení — Mimosmluvní odpovědnost“ )

text:
               8.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 164/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. dubna 2013 — Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-32/08) (1)

   (Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení - Analýza trhu za účelem rozvoje nového přístupu k webové stránce - Odmítnutí nabídky předložené uchazečem - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Kritéria výběru a kritéria přidělení - Mimosmluvní odpovědnost)
   2013/C 164/24
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: původně N. Korogiannakis, poté M. Roli a M. Stavropoulou, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: E. Manhaeve, zmocněnec, poté J. Stuyck a A.-M. Vandromme, advokáti)

      Předmět věci

   Jednak zrušení rozhodnutí Komise, kterým byla odmítnuta nabídka žalobkyně v rámci výběrového řízení týkajícího se „Analýzy trhu za účelem rozvoje nového přístupu k webové stránce „Životní prostředí pro mladé Evropany““, a jednak žaloba na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008.


title: Věc C-66/14: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 6. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Finanzamt Linz v. Bundesfinanzgericht, Außenstelle Linz „Řízení o předběžné otázce — Články 49 SFEU, 54 SFEU, 107 SFEU a čl. 108 odst. 3 SFEU — Svoboda usazování — Státní podpora — Zdanění skupin podniků — Nabytí účasti na kapitálu dceřiné společnosti — Odpis goodwillu — Omezení na podíly ve společnostech, které jsou rezidenty“

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/3

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 6. října 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – Finanzamt Linz v. Bundesfinanzgericht, Außenstelle Linz
   (Věc C-66/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Články 49 SFEU, 54 SFEU, 107 SFEU a čl. 108 odst. 3 SFEU - Svoboda usazování - Státní podpora - Zdanění skupin podniků - Nabytí účasti na kapitálu dceřiné společnosti - Odpis goodwillu - Omezení na podíly ve společnostech, které jsou rezidenty“)
   (2015/C 398/04)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Finanzamt Linz

      Žalovaní: Bundesfinanzgericht, Außenstelle Linz

      za přítomnosti: IFN-Holding AG, IFN Beteiligungs GmbH

      Výrok

   Článek 49 SFEU brání takovým právním předpisům členského státu, jako jsou ty, o které se jedná v původním řízení, které v rámci zdanění skupiny společností umožňují mateřské společnosti, aby v případě nabytí podílu ve společnosti, která je rezidentem a stane se členem takové skupiny, odepsala goodwill do výše 50 % kupní ceny podílu, zatímco v případě nabytí podílu ve společnosti, která není rezidentem, to zakazují.

      (1)  Úř. věst. C 142, 12.5.2014.


title: Věc C-354/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. února 2009 — Komise Evropských společenství v. Francouzská republika

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/29

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 26. února 2009 — Komise Evropských společenství v. Francouzská republika
   (Věc C-354/08) (1)

   2009/C 113/59

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 285, 8.11.2008.


title: Věc T-412/08: Žaloba podaná dne 25. září 2008 – Trubion Pharmaceuticals v. OHIM – Merck (TRUBION)

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/55

         Žaloba podaná dne 25. září 2008 – Trubion Pharmaceuticals v. OHIM – Merck (TRUBION)
   (Věc T-412/08)
   (2008/C 301/92)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Trubion Pharmaceuticals Inc. (Seattle, Spojené státy) (zástupce: C. Hertz-Eichenrode, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Merck KGaA (Darmstadt, Německo)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 8. července 2008 ve věci R 1605/2007-2;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: Žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: Slovní ochranná známka „TRUBION“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 5 a 42

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Zápis ochranné známky Společenství č. 72 884 a slovní ochranné známky „BION“ pro různé výrobky; zápis ochranné známky Společenství č. 3 282 936 obrazové ochranné známky „TriBion Harmonis“ pro různé výrobky

      Rozhodnutí námitkového oddělení: Vyhovění námitkám pro výrobky spadající do třídy 5 a zamítnutí námitek pro ostatní služby spadající do třídy 42

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94, jelikož odvolací senát (i) neposoudil podobnost známek zohledněním celkového dojmu starší ochranné známky a (ii) při posuzování nebezpečí záměny nezohlednil vzájemné souvislosti relevantních faktorů, zejména nízkou podobnost výrobků.


title: Věc T-224/06: Žaloba podaná dne 22. srpna 2006 – Otto v. OHIM L'Altra Moda (l'Altra Moda)

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/37

         Žaloba podaná dne 22. srpna 2006 – Otto v. OHIM L'Altra Moda (l'Altra Moda)
   (Věc T-224/06)
   (2006/C 281/65)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Otto (GmbH & Co KG) (Hamburg, Německo) (zástupci: C. Rohnke a M. Munz, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: L'Altra Moda SpA (Řím, Itálie)
   Návrhy žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 22. června 2006, rejstříkové číslo R793/2005-2;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: L'Altra Moda SpA.

      Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „l'Altra Moda“ pro zboží zařazené do tříd 3, 18 a 25

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně

      Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní obrazová ochranná známka „Alba Moda“ pro zboží zařazené do třídy 25

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitky v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94 tím, že odvolací senát nesprávně posoudil namítané ochranné známky jako nepodobné.
   Porušení článku 73 uvedeného nařízení tím, že odvolací senát neinformoval žalobkyni, že má v úmyslu zamítnout argument zvýšené rozlišitelnosti a zamítnout žalobní důvod žalobkyně v tomto ohledu.
   Porušení článku 74 uvedeného nařízení tím, že odvolací senát nepřijal opatření nezbytná k určení stupně rozlišitelnosti ochranné známky „Alba Moda“.


title: Věc T-731/14: Usnesení Tribunálu ze dne 8. října 2015 – Agrotikos Synetairismos Profitis Ilias v. Rada „Žaloba na neplatnost — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině — Neexistence bezprostředního dotčení — Nepřípustnost“

text:
               30.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 398/55

         Usnesení Tribunálu ze dne 8. října 2015 – Agrotikos Synetairismos Profitis Ilias v. Rada
   (Věc T-731/14) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost“)
   (2015/C 398/70)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Agrotikos Synetairismos Profitis Ilias (Skydra, Řecko) (zástupce: K. Chrysogonos, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: S. Boelaert a I. Rodios, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nařízení Rady (EU) č. 833/2014 ze dne 31. července 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. L 229, s. 1).

      Výrok

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Agrotikos Synetairismos Profitis Ilias ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

               3)

               O návrhu Evropské komise na vstup do řízení jako vedlejší účastnice není třeba rozhodovat.

               4)

               Agrotikos Synetairismos Profitis Ilias, Rada a Komise ponesou vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

      (1)  Úř. věst. C 16, 19. 1. 2015.


title: Věc T-397/02: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  13. prosince 2005  – Arla Foods a další v. Komise ( Nařízení (ES) č. 1829/2002 — Zápis označení původu  Feta  — Žaloba na neplatnost — Aktivní legitimace — Nepřípustnost )

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/39

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 13. prosince 2005 – Arla Foods a další v. Komise
   (Věc T-397/02) (1)

   („Nařízení (ES) č. 1829/2002 - Zápis označení původu ‚Feta‘ - Žaloba na neplatnost - Aktivní legitimace - Nepřípustnost“)
   (2006/C 60/76)
   Jednací jazyk: dánština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Arla Foods AMBA (Viby, Dánsko), Løgismose A/S (Broby, Dánsko), Nordex Food A/S (Dronninglund, Dánsko), Sinai Landmejeri (Broby), Andelsmejeriet Sædager (Hobro, Dánsko), Søvind Mejeri (Horsens, Dánsko), Steensgaard Herregårdsmejeri (Millinge, Dánsko), Mejeriet Grambogård I/S (Tommerup, Dánsko) a Kirkeby Cheese Export (Svendborg, Dánsko), (zástupce: G. Lett, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Støvlbæk, J. Iglesias Buhigues a A.-M. Rouchaud-Joët, zmocněnci)

      Vedlejší účastníci na podporu žalobkyň: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupce: P. Ormond, zmocněnec)

      Vedlejší účastníci na podporu žalované: Řecká republika (zástupci: V. Kontolaimos, I. Chalkias a M. Tassopoulou, zmocněnci) a Syndesmos Ellinikon Viomichanion Galaktokomikon Proïonton (SEV-GAP) (zástupce: N. Korogiannakis, advokát)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení nařízení Komise (ES) č. 1829/2002 ze dne 14. října 2002, kterým se mění příloha nařízení (ES) č. 1107/96, pokud jde o název „Feta“ (Úř. věst. L 277, s. 10)
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Žalobkyně ponesou vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Komisí.

               3)

               Řecká republika, Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Syndesmos Ellinikon Viomichanion Galaktokomikon Proïonton (SEV-GAP) ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 70, 22.3.2003.


title: Výmaz věci C-476/03

text:
               30.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/22

         Výmaz věci C-476/03 (1)

   (2005/C 106/49)

      (Jednací jazyk: němčina)

   Usnesením ze dne 20. ledna 2005 rozhodl předseda Soudního dvora Evropských společenství o výmazu věci C–476/03: Komise Evropských společenství proti Rakouské republice.

      (1)  Úř. věst. C 21, 24.01.2004


title: Věc C-335/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 3. července 2015 – Maria Cristina Elisabetta Ornano v. Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/41

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 3. července 2015 – Maria Cristina Elisabetta Ornano v. Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero
   (Věc C-335/15)
   (2015/C 294/53)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Maria Cristina Elisabetta Ornano

      Odpůrce: Ministero della Giustizia, Direzione Generale dei Magistrati del Ministero

      Předběžná otázka

               1)

               Brání čl. 11 první pododstavec odst. 1, odst. 2 písm. b) a odst. 3, dva poslední body odůvodnění směrnice Rady 92/85/EHS (1), jakož i čl. 157 odst. 1, 2, a 4 SFEU (dříve článek 141 SES), článek 158 SFEU (dříve článek 142 SES), který stanoví, že „[č]lenské státy se vynasnaží zachovat stávající rovnocennost systémů placené dovolené“, čl. 2 odst. 2 písm. c) ve spojení s čl. 14 odst. 1 písm. c), jakož i článek 15 a body 23 a 24 odůvodnění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES (2) konečně článek 23 Listiny základních práv Evropské unie takové právní úpravě, která podle čl. 3 prvního pododstavce zákona č. 27 ze dne 19. února 1981, ve znění platném po změně provedené článkem 1 odst. 325 zákona č. 311 ze dne 30. prosince 2004, nedovoluje přiznat v ní stanovený nárok na příspěvek za doby povinné mateřské dovolené předcházející 1. lednu 2005?

      (1)  Směrnice Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň (desátá směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (Úř. věst. L 348, s. 1; Zvl. vyd. 05/02, s. 110).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění) (Úř. věst. L 204, s. 23).


title: Věc F-24/07: Žaloba podaná dne 15. března 2007 – Lafleur-Tighe v. Komise

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/36

         Žaloba podaná dne 15. března 2007 – Lafleur-Tighe v. Komise
   (Věc F-24/07)
   (2007/C 117/56)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Virginie Lafleur-Tighe (Makati, Filipíny) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernarnd-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování o zařazení žalobkyně do platové třídy 13, platového stupně 1, v den jejího přijetí jako smluvního zaměstnance, jak toto rozhodnutí vyplývá z pracovní smlouvy podepsané dne 22. prosince 2005;

               —

               oznámit orgánu oprávněnému ke jmenování účinky, které přináší zrušení napadeného rozhodnutí a zejména zohlednění profesních zkušeností žalobkyně od 16. listopadu 1993, data získání jejího bakalářského diplomu, a její přeřazení do platové třídy 14 se zpětnou účinností ke dni 22. prosinci 2005;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, kromě toho, že se dovolává velmi podobných důvodů jako těch, které již byly uplatněny ve věci F-135/06 (1), zejména uplatňuje porušení zásady volného pohybu diplomů a profesních kvalifikací.

      (1)  Úř. věst. C 236 ze dne 30.12.2006, s. 87.


title: Věc T-352/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – The Smiley Company v. OHIM – The Swatch Group Management Services (HAPPY TIME) „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství HAPPY TIME — Starší mezinárodní slovní ochranná známka HAPPY HOURS — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b), nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               14.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 302/51

         Rozsudek Tribunálu ze dne 15. července 2015 – The Smiley Company v. OHIM – The Swatch Group Management Services (HAPPY TIME)
   (Věc T-352/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství HAPPY TIME - Starší mezinárodní slovní ochranná známka HAPPY HOURS - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b), nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2015/C 302/66)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Smiley Company SPRL (Brusel, Belgie) (zástupci: I.-M. Helbig, P. Hansmersmann a S. Rengshausen, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM: The Swatch Group Management Services AG (Biel, Švýcarsko)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 6. února 2014 (věc R 1497/2013-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi The Swatch Group Management Services AG et The Smiley Company SPRL.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               The Smiley Company SPRL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 28.7.2014.


title: Věc T-518/15: Žaloba podaná dne 2. září 2015 – Francie v. Komise

text:
               26.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 354/50

         Žaloba podaná dne 2. září 2015 – Francie v. Komise
   (Věc T-518/15)
   (2015/C 354/61)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: G. De Bergues, D. Colas, R. Coesme a A. Daly, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               částečně zrušil rozhodnutí Komise C (2015) 4076 final ze dne 22. června 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), v rozsahu, v němž vylučuje z financování Evropskou unií výdaje vynaložené Francouzskou republikou v rámci podpory nazvané Vyrovnávací příspěvky za přírodní znevýhodnění a agroenvironmentální prémie na pastviny, jež se vztahovala k ose 2 programu pro rozvoj francouzského venkova, ve finančních letech 2011, 2012 a 2013, pokud jde o částku podpor vyplacených na základě žádostí podaných v zemědělských letech 2011, 2012 a 2013;

               —

               podpůrně, částečně zrušil toto rozhodnutí v rozsahu, v němž zahrnuje do základu paušální opravy výdaje týkající se ovcí a koz, které nebyly předmětem žádosti o podporu na zvířata;

               —

               podpůrněji, částečně zrušil toto rozhodnutí v rozsahu, v němž uplatňuje paušální opravu zvýšenou o 10 % z důvodu, že se jednalo o opakované porušení vytýkané francouzským orgánům v oblasti počítání zvířat;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 1, čl. 10 odst. 1 a čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 65/2011 (1), jakož i čl. 11 odst. 1 nařízení (EU) č. 885/2006 (2), jelikož Komise měla za to, že žalobkyně porušila své povinnosti v oblasti kontroly intenzity chovu dobytka, jelikož neprovedla sčítání zvířat v průběhu kontrol na místě a zvířata nebyla během těchto kontrol „předmětem pravděpodobnostního výpočtu“.

               2.

               Druhý žalobní důvod, jehož se žalobkyně dovolává podpůrně a jenž vychází z toho, že Komise ve svém sporném rozhodnutí protiprávně zahrnula do základu paušální opravy výdaje týkající se ovcí a koz, které nebyly předmětem žádosti o podporu na zvířata;

               3.

               Třetí žalobní důvod, jehož se žalobkyně dovolává podpůrně a jenž vychází z porušení pravidel stanovených v příloze 2 dokumentu VI/5330/97 (3) a ve sdělení AGRI/60637/2006 (4), jelikož Komise uplatnila paušální opravu zvýšenou o 10 % z důvodu, že se jednalo o opakované porušení vytýkané francouzským orgánům v oblasti počítání zvířat.

      (1)  Nařízení Komise (EU) č. 65/2011 ze dne 27. ledna 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1698/2005, pokud jde o provádění kontrolních postupů a podmíněnosti s ohledem na opatření na podporu rozvoje venkova (Úř. věst. L 25, s. 8).

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 885/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV (Úř. věst. L 171, s. 90).

      (3)  Dokument Komise VI/5330/97 ze dne 23. prosince 1997 o pokynech pro výpočet finančních důsledků při přípravě rozhodnutí o schválení účetní závěrky záruční sekce EZOZF.

      (4)  Sdělení Komise č. AGRI/60637/2006 final o řešení případů opakovaných nedostatků v systémech kontroly v rámci schvalování účetní závěrky záruční sekce EZOZF ze strany Komise.


title: Věc C-141/07: Žaloba podaná dne 9. března 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo

text:
               26.5.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 117/15

         Žaloba podaná dne 9. března 2007 – Komise Evropských společenství v. Spolková republika Německo
   (Věc C-141/07)
   (2007/C 117/24)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: B. Schima)

      Žalovaná: Spolková republika Německo
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Spolková republika Německo tím, že v § 14 odst. 5 a 6 Apothekengesetz (zákon o lékárnách) stanovila, že smlouvy o zásobování léčivými přípravky jsou spojeny s kumulativními požadavky, které vedou k tomu, že běžné zásobování nemocnice léčivými přípravky lékárnami, které se nacházejí v jiných členských státech, je ve skutečnosti nemožné, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 28 ES a 30 ES,

               —

               uložit Spolkové republice Německo náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Článek 28 ES zakazuje jakékoli množstevní omezení, jakož i opatření s rovnocenným účinkem mezi členskými státy. Jakoukoli právní úpravu členských států, která by mohla ať přímo, nebo nepřímo, skutečně, nebo potenciálně narušit obchod ve Společenství, je třeba považovat za opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení. Skutečnost, že při současném stavu práva Společenství jsou úpravy ohledně prodeje léčivých přípravků harmonizovány pouze v některých oblastech, nezbavuje členské státy jejich povinnosti dodržovat ustanovení o volném pohybu zboží.
   Podle § 14 německého Apothekengesetz (zákon o lékárnách) mohou být německé nemocnice zásobovány léčivými přípravky externí lékárnou, místo aby zřídily vlastní nemocniční lékárnu. V tomto ustanovení jsou však smlouvy o zásobování léčivými přípravky spojeny s takovými kumulativními požadavky, které vedou k tomu, že běžné zásobování nemocnice léčivými přípravky lékárnami, které se nacházejí v jiných členských státech, je ve skutečnosti nemožné, jelikož některé povinnosti stanovené ve smlouvě mohou být splněny pouze takovými lékárnami, které mají sídlo v okolí zásobené nemocnice.
   Podle judikatury Soudního dvora se článek 28 ES nevztahuje na vnitrostátní ustanovení, která omezují nebo zakazují některé způsoby prodeje, pokud jsou splněny dvě podmínky: dotčená ustanovení jsou jednak použitelná na všechny dotčené subjekty provozující svou činnost na vnitrostátním území, a jednak postihují stejným způsobem, právně i fakticky, uvádění tuzemských i zahraničních výrobků pocházejících z jiných členských států na trh. V projednávaném případě je však splněna pouze první podmínka, tuzemské a zahraniční výrobky však nejsou právně i fakticky dotčeny stejným způsobem zákonem stanoveným požadavkem, že všechny smluvní povinnosti musí být splněny jediným dodavatelem. Takové pravidlo představuje větší překážku přístupu na trh pro zboží z jiných členských států než pro tuzemské výrobky. Podle judikatury Soudního dvora v tomto ohledu není významné, že tuzemské lékárny, které se nenacházejí v okolí nemocnice, jsou rovněž dotčeny stejným problémem. Vnitrostátní opatření, které nezvýhodňuje všechny tuzemské výrobky a které rovněž vytváří překážky pro tuzemské výrobky, a nikoli pouze pro dovezené výrobky, může být rovněž kvalifikováno jako omezení obchodu mezi členskými státy.
   Omezení volného pohybu zboží uvnitř Společenství by mohlo být odůvodněno naléhavými důvody obecného zájmu, zejména požadavky veřejné bezpečnosti nebo ochrany zdraví. Dotčená vnitrostátní ustanovení by však musela být vhodná, nezbytná a přiměřená. V projednávaném případě však není povinná kumulace uvedených smluvních povinností, které jsou stanoveny vnitrostátní právní úpravou, z důvodů ochrany zdraví nezbytná. Naopak by mělo být možné, aby lékárna se sídlem rovněž v jiném členském státě, která se nachází ve větší vzdálenosti od zásobované nemocnice, prováděla běžné zásobování léčivými přípravky.