title: Věc T-415/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2011 — New Yorker SHK Jeans v. OHIM — Vallis K. — Vallis A. (FISHBONE) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Společenství FISHBONE — Starší národní obrazová ochranná známka FISHBONE BEACHWEAR — Relativní důvod pro zamítnutí — Částečné zamítnutí zápisu — Skutečné užívání starší ochranné známky — Zohlednění dodatečných důkazů — Odůvodnění — Důkaz o skutečném užívání — Nebezpečí záměny — Článek 42 odst. 2 a odst. 3 a čl. 76 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 — Pravidlo 22 odst. 2 druhá věta nařízení (ES) č. 2868/95 — Článek 75 nařízení č. 207/2009 — Článek 15 odst. 1 první pododstavec a druhý pododstavec písm. a) a článek 42 odst. 2, odst. 3 a odst. 5 nařízení č. 207/2009 — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 )

text:
               12.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/18

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. září 2011 — New Yorker SHK Jeans v. OHIM — Vallis K. — Vallis A. (FISHBONE)
   (Věc T-415/09) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství FISHBONE - Starší národní obrazová ochranná známka FISHBONE BEACHWEAR - Relativní důvod pro zamítnutí - Částečné zamítnutí zápisu - Skutečné užívání starší ochranné známky - Zohlednění dodatečných důkazů - Odůvodnění - Důkaz o skutečném užívání - Nebezpečí záměny - Článek 42 odst. 2 a odst. 3 a čl. 76 odst. 2 nařízení (ES) č. 207/2009 - Pravidlo 22 odst. 2 druhá věta nařízení (ES) č. 2868/95 - Článek 75 nařízení č. 207/2009 - Článek 15 odst. 1 první pododstavec a druhý pododstavec písm. a) a článek 42 odst. 2, odst. 3 a odst. 5 nařízení č. 207/2009 - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009)
   2011/C 331/33
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG, dříve New Yorker SHK Jeans GmbH (Kiel, Německo) (zástupci: V. Spitz, A. Gaul, T. Golda a S. Kirschstein-Freund, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Geroulakos, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Vallis K. — Vallis A. & Co. OE (Athény, Řecko) (zástupci: M. Kilimiri, V. von Bomhard, A. W. Renck, advokáti, a H. J. O’Neill, solicitor)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 30. července 2009 (věc R 1051/2008-1), které se týká námitkového řízení mezi Vallis K. — Vallis A. & Co. OE a New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti New Yorker SHK Jeans GmbH & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 297, 5.12.2009.


title: Kasační senát

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/2

         Kasační senát
   2009/C 153/03
   Dne 16. června 2009 rozhodl Soud prvního stupně, že se kasační senát skládá na období od 1. října 2009 do 31. srpna 2010 z předsedy Soudu a podle rotačního systému ze dvou předsedů senátu.
   Soudci, kteří zasedají s předsedou kasačního senátu za účelem vytvoření rozšířeného kolegia o pěti soudcích, jsou tři soudci kolegia, jemuž byla věc původně předložena, a podle rotačního systému dva předsedové senátů.


title: Věc C-294/09: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. dubna 2010 — Evropská komise v. Irsko ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2006/43/ES — Povinný audit ročních a konsolidovaných účetních závěrek — Neúplné provedení ve stanovené lhůtě — Neoznámení prováděcích opatření“ )

text:
               5.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/10

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 15. dubna 2010 — Evropská komise v. Irsko
   (Věc C-294/09) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2006/43/ES - Povinný audit ročních a konsolidovaných účetních závěrek - Neúplné provedení ve stanovené lhůtě - Neoznámení prováděcích opatření“)
   2010/C 148/15
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Braun a A.-A. Gilly, zmocněnci)

      Žalované: Irsko (zástupce: D. O'Hagan, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí nebo neoznámení opatření nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (Úř. věst. L 157, s. 87) ve stanovené lhůtě

      Výrok

               1)

               Irsko tím, že nepřijalo ve stanovené lhůtě všechny správní a právní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS a v každém případě tím, že neoznámilo Komisi Evropských společenství ustanovení vnitrostátního práva, pomocí nichž mělo být tohoto souladu dosaženo, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 53 uvedené směrnice.

               2)

               Irsku se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 220, 12.9.2009.


title: Věc C-404/09: Žaloba podaná dne 20. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               16.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 11/15

         Žaloba podaná dne 20. října 2009 — Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-404/09)
   2010/C 11/26
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Castillo de la Torre, D. Recchia a J.-B. Laignelot, zmocněnci)

      Žalované: Španělské království

      Návrhová žádání žalobkyně

               a)

               určit, že Španělské království tím, že povolilo těžbu v dolech „Fonfría“, „Nueva Julia“ a „Los Ladrones“, aniž by povolení podmínilo přezkumem, jež by umožnil popsat a posoudit přímé, nepřímé a kumulativní účinky současných projektů povrchové těžby, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 2, 3 a čl. 5 odst. 1 a 3 směrnice Rady 85/337/EHS (1) ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí;

               b)

               určit, že Španělské království tím, že od roku 2000, kdy bylo území „Alto Sil“ klasifikováno jako zvláště chráněné území (dále jen „ZCHÚ“):

                           —

                           povolilo těžbu v povrchových dolech „Nueva Julia“ a „Los Ladrones“, aniž by ji podrobila vhodnému posouzení možných vlivů uvedených projektů, a v každém případě aniž by byly dodrženy podmínky pro uskutečnění projektu, navzdory riziku, které uvedené projekty představují pro živočišný druh tetřev hlušec, což bylo jedním z důvodů vedoucích ke klasifikaci ZCHÚ „Alto Sil“, a v případě neexistence alternativních řešení, z důvodů vyššího veřejného zájmu, a pouze po oznámení Komisi vyrovnávacích opatření nezbytných k zajištění koherence sítě Natura 2000;

                           —

                           nepřijalo nezbytná opatření k zabránění poškození biotopů tetřeva hlušce, pro kterýžto živočišný druh bylo vyhlášeno ZCHÚ, jakož i k zabránění významného rušení uvedeného živočišného druhu, jež bylo způsobeno těžbou v povrchových dolech „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“„Fonfría“, „Ampliación de Feixolín“ a „Nueva Julia“,
                           nesplnilo povinnosti, které pro něj ve vztahu k ZCHÚ „Alto Sil“ vyplývají z čl. 6 odst. 2, článku 3 a článku 4 ve spojení s článkem 7 směrnice 92/43/EHS (2);

               c)

               určit, že Španělské království tím, že od ledna 1998 nepřijalo v souvislosti s doly „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“, „Fonfría“ a „Nueva Julia“ opatření nezbytná k ochraně ekologického významu navrhovaného území „Alto Sil“ na vnitrostátní úrovni, nesplnilo povinnosti ve vztahu k navrhovanému území „Alto Sil“, které pro něj vyplývají z výkladu provedeného Soudním dvorem v rozsudcích ze dne 13. ledna 2005, Dragaggi, C-117/03, a ze dne 14. září 2006, Bund Naturschutz in Bayern, C-244/05, a

               d)

               určit, že Španělské království tím, že od prosince 2004

                           —

                           povolilo povrchovou těžbu (v případe dolů „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“, „Fonfría“ a „Nueva Julia“), jež mohla mít významný vliv na hodnoty, jež byly důvodem k vyhlášení území významného pro Společenství (dále jen „ÚVS“) „Alto Sil“, aniž by provedlo vhodné posouzení možných vlivů uvedených dolů, a v každém případě aniž by byly dodrženy podmínky pro uskutečnění projektu, navzdory riziku, které uvedené projekty představovaly pro hodnoty, jež vedly k vyhlášení ZCHÚ „Alto Sil“, a v případě neexistence alternativních řešení, výhradně z důvodů vyššího veřejného zájmu, a pouze po oznámení Komisi vyrovnávacích opatření nezbytných k zajištění koherence sítě Natura 2000;

                           —

                           nepřijalo nezbytná opatření k zabránění poškozování biotopů živočišných druhů, jakož i jejich značnému rušení způsobenému těžbou v dolech „Feixolín“, „Salguero-Prégame-Valdesegadas“„Fonfría“, „Nueva Julia“, a „Ampliación de Feixolín“,

                     nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ve vztahu k ÚVS „Alto Sil“ z čl. 6 odst. 2, 3 a 4 směrnice 92/43/EHS;

               —

               uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Komisi byly doručeny informace o existenci několika povrchových uhelných dolů provozovaných společností Empresa Minero Siderúrgica de Ponferrada (MSP), jež mohou ovlivnit přírodní hodnoty území „Alto Sil“ (ES0000210) navrženého jako území významné pro Společenství, jež se nachází v provincii León na severovýchodě autonomní oblasti Kastilsko a León. Uvedené informace potvrdily nejen souběžnou existenci několika povrchových uhelných dolů, ale i skutečnost, že povrchová těžba měla pokračovat v nových dolech, pro něž již bylo povolení vydáno nebo bylo posuzováno.
   Pokud jde o směrnici 85/337/EHS, Komise má za to, že v případě třech sporných dolů nebyly zohledněny přímé, nepřímé, kumulativní nebo synergické účinky na nejzranitelnější živočišné druhy.
   Komise má za to, že vzhledem k druhu dotčených projektů, jejich blízkosti a dlouhotrvajícím účinkům, měly být v souladu s ustanovením přílohy IV směrnice 85/337/EHS v popisu významných vlivů uvedených projektů na životní prostředí uvedeny „přímé, nepřímé a kumulativní, krátkodobé, střednědobé, dlouhodobé, trvalé a dočasné vlivy projektu“.
   Ohledně směrnice 92/43 o ochraně přírodních stanovišť se žaloba týká zejména druhů tetřev hlušec a medvěd hnědý. Komise má za to, že vliv důlní činnosti na uvedené druhy nelze posoudit pouze jako přímé poškození nejdůležitějších stanovišť uvedených druhů, ale že by mělo být zohledněno rozdělení, poškození a zničení přírodních stanovišť potenciálně způsobilých pro obnovení uvedených druhů, jakož i nárůst rušení uvedených druhů, přičemž však uvedené aspekty zohledněny nebyly. Navíc je třeba uvést účinek definitivní překážky jako důsledek přesunů a rozdělení populace.
   Souhrnem má Komise za to, že uvedené uhelné doly zhoršují faktory považované za faktory úbytku uvedených druhů, a proto příslušné orgány nemohou dospět k závěru, že významné vlivy uvedených činností na dané živočišné druhy neexistují.
   Na základě uvedených důvodů má Komise za to, že nebyly posouzeny možné vlivy na druh tetřev hlušec a medvěd hnědý, jež by bylo možné považovat za adekvátní podle čl. 6 odst. 3. Komise má za to, že kdyby bylo takové posouzení provedeno, dospělo by se přinejmenším k závěru, že příslušné orgány neměly jistotu, kterou požaduje judikatura, že neexistují významné vlivy na uvedené druhy ze strany povolených projektů. To znamená, že příslušné orgány mohly uvedené projekty povrchové těžby povolit pouze po posouzení splnění podmínek stanovených v čl. 6 odst. 4; tedy v případe neexistence alternativních řešení, včetně „neuskutečnění projektu“, a po zjištění existence důvodů vyššího veřejného zájmu, jež by odůvodnily použití výjimečného režimu stanoveného v daném článku, a po případném přijetí vhodných vyrovnávacích opatření.

      (1)  Úř. věst. L 175, s. 40; Zvl. vyd. 15/01, s. 248.

      (2)  Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102).


title: Věc C-281/07: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. ledna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas ( Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 — Ochrana finančních zájmů Evropských společenství — Článek 3 — Navrácení vývozní náhrady — Pochybení vnitrostátních orgánů — Promlčecí doba )

text:
               21.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 69/7

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. ledna 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Věc C-281/07) (1)

   („Nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 - Ochrana finančních zájmů Evropských společenství - Článek 3 - Navrácení vývozní náhrady - Pochybení vnitrostátních orgánů - Promlčecí doba“)
   (2009/C 69/10)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesfinanzhof
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Žalovaná: Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesfinanzhof – Výklad čl. 3 odst. 1 prvního pododstavce první věty nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1; Zvl. vyd. 01/01, s. 340) – Použitelnost promlčecí lhůty stanovené nařízením č. 2988/95 v případě navrácení vývozní náhrady, která byla vyplacena z důvodu pochybení vnitrostátních správních orgánů, aniž by se dotčený hospodářský subjekt způsobil nesrovnalost.
   Výrok
   Promlčecí doba čtyř let stanovená v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství se nepoužije na řízení o navrácení vývozní náhrady neoprávněně poskytnuté vývozci z důvodu pochybení ze strany vnitrostátních orgánů, pokud tento vývozce nezpůsobil žádnou nesrovnalost ve smyslu čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení.

      (1)  Úř. věst. C 211, 8.9.2007.


title: Věc T-27/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. října 2007 – Lo Giudice v. Komise ( Úředníci — Zpráva o vývoji služebního postupu — Hodnotící období 2003 — Nedostatky řízení — Článek 43 služebního řádu — Právo být vyslechnut — Volno z důvodu nemoci — Lékařské potvrzení )

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/39

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 25. října 2007 – Lo Giudice v. Komise
   (Věc T-27/05) (1)

   („Úředníci - Zpráva o vývoji služebního postupu - Hodnotící období 2003 - Nedostatky řízení - Článek 43 služebního řádu - Právo být vyslechnut - Volno z důvodu nemoci - Lékařské potvrzení“)
   (2007/C 297/79)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Carmela Lo Giudice (Grimbergen, Belgie) (zástupci: původně F. Frabetti a G. Bounéou, poté F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a H. Kraemer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh směřující ke zrušení hodnocení za období od 1. ledna do 31. prosince 2003 a podpůrně ke zrušení rozhodnutí ze dne 4. května 2004, kterým se s konečnou platností vystavuje zpráva o vývoji služebního postupu žalobkyně za dotyčné hodnotící období.
   Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Komise ze dne 4. května 2004, kterým se s konečnou platností vystavuje zpráva o vývoji služebního postupu žalobkyně za hodnotící období 2003, se zrušuje.

               2)

               Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Věc T-522/08: Žaloba podaná dne 28. listopadu 2008 – Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat v. OHIM – Mary Quant (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)

text:
               7.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 32/45

         Žaloba podaná dne 28. listopadu 2008 – Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat v. OHIM – Mary Quant (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)
   (Věc T-522/08)
   (2009/C 32/87)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat (Madrid, Španělsko) (zástupce: R. Bercovitz Álvarez, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastník řízení před odvolacím senátem: Mary Quant Ltd (Birmingham, Spojené království)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit body 1 a 3 napadeného rozhodnutí, nahradit je jiným rozhodnutím, kterým se vyhovuje žádosti o zápis ochranné známky Společenství č. 3 291 234 pro všechny požadované výrobky třídy 3 (včetně „mýdel; voňavek, éterických olejů, kosmetických přípravků, vlasových vod“), a uložit MARY QUANT Cosmetics Japan Ltd náhradu nákladů námitkového řízení a

               —

               uložit žalovanému nebo jakémukoliv vedlejšímu účastníku náhradu nákladů tohoto řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatel ochranné známky Společenství: žalobkyně.

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka představující růžovou květinu se žlutým srdcem na světle zeleném pozadí s nápisem AGATHA RUIZ DE LA PRADA (přihláška č. 3 291 234) pro výrobky tříd 3, 4, 5, 8, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 27 a 28.

      Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: MARY QUANT Cosmetics Japan Ltd.

      Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazová ochranná známka představující černou květinu se srdcem stejné barvy vymezeným bílým kruhem: britské ochranné známky pro výrobky tříd 9, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25 a 26 a ochranná známka Společenství pro výrobky tříd 9, 14, 16, 18, 20, 24, 25 a 26.

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek.

      Rozhodnutí odvolacího senátu: částečné vyhovění odvolání.

      Dovolávané žalobní důvody: neoprávněné uplatnění čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství.


title: Věc C-207/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) dne 25. dubna 2014 – Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o. v. Slovinská republika – Ministrstvo za kmetijstvo in okolje

text:
               30.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 202/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) dne 25. dubna 2014 – Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o. v. Slovinská republika – Ministrstvo za kmetijstvo in okolje
   (Věc C-207/14)
   2014/C 202/17
   Jednací jazyk: slovinština

      Předkládající soud

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o.

      Žalovaná: Slovinská republika – Ministrstvo za kmetijstvo in okolje

      Předběžné otázky

               1)

               Musí být čl. 8 odst. 2 směrnice 2009/54/ES (1) vykládán v tom smyslu, že „přírodními minerálními vodami z téhož zřídla“:

                           a)

                           se rozumí voda pocházející z téhož jediného výtoku, neznamená naopak vodu čerpanou z různých výtoků, ačkoli se jedná o vodu, která má svůj zdroj v oblasti stejné zvodnělé vrstvy téhož útvaru podzemních vod v souladu s definicí pojmu „zvodnělá vrstva“ a „útvar podzemních vod“ uvedeného ve směrnici 2000/60/ES (2)?

                           b)

                           se rozumí voda pocházející z téhož jediného výtoku, neznamená naopak vodu čerpanou z jiných výtoků, ačkoli se jedná o vodu, která má svůj zdroj v oblasti stejné zvodnělé vrstvy téhož útvaru podzemních vod v souladu s definicí pojmu „zvodnělá vrstva“ a „útvar podzemních vod“ uvedeného ve směrnici 2000/60/ES, kde je třeba s touto definicí zohlednit i okolnosti, jako je vzdálenost mezi výtoky, jejich hloubka, zvláštní kvalita vody z jednotlivých výtoků (například chemické a mikrobiologické složení), hydraulické propojení mezi výtoky, otevření nebo uzavření zvodnělé vrstvy?

                           c)

                           se rozumí všechna voda, která má svůj zdroj ve stejné zvodnělé vrstvě téhož útvaru podzemních vod v souladu s definicí pojmů „zvodnělá vrstva“ a „útvar podzemních vod“ uvedených ve směrnici 2000/60/ES, bez ohledu na skutečnost, že na povrch vyvěrá z více výtoků?

                           d)

                           se rozumí všechna voda, která má svůj zdroj ve stejné zvodnělé vrstvě téhož útvaru podzemních vod v souladu s definicí pojmů „zvodnělá vrstva“ a „útvar podzemních vod“ uvedených ve směrnici 2000/60/ES, bez ohledu na skutečnost, že na povrch vyvěrá z více výtoků, kde je třeba s touto definicí zohlednit i okolnosti, jako je vzdálenost mezi výtoky, jejich hloubka, zvláštní kvalita vody z jednotlivých výtoků (například chemické a mikrobiologické složení), hydraulické propojení mezi výtoky, otevření nebo uzavření zvodnělé vrstvy?

               2)

               Pokud nelze odpovědět kladně na některé z navržených řešení v první otázce, musí být výklad pojmu „přírodní minerální vody z téhož zřídla“ založen na okolnostech, jako je vzdálenost mezi výtoky, jejich hloubka, zvláštní kvalita vody z jednotlivých výtoků, hydraulické propojení mezi výtoky, otevření nebo uzavření zvodnělé vrstvy?

      (1)  Úř. věst. L 164, 26.6.2009, s. 45.

      (2)  Úř. věst. L 327, 22.12.2000, s. 1.


title: Věc C-571/12: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākās tiesas Senāts – Lotyšsko) – SIA Greencarrier Freight Services Latvia v. Valsts ieņēmumu dienests „Řízení o předběžné otázce — Celní kodex Společenství — Článek 70 odst. 1 a článek 78 — Celní prohlášení — Kontrola části zboží — Odběr vzorků — Nesprávný kód — Vztažení výsledků na totožné zboží uvedené v dřívějších celních prohlášeních po jeho propuštění — Kontrola po propuštění zboží — Nemožnost požádat o dodatečnou kontrolu zboží“

text:
               14.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/10

         Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 27. února 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Augstākās tiesas Senāts – Lotyšsko) – SIA Greencarrier Freight Services Latvia v. Valsts ieņēmumu dienests
   (Věc C-571/12) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Celní kodex Společenství - Článek 70 odst. 1 a článek 78 - Celní prohlášení - Kontrola části zboží - Odběr vzorků - Nesprávný kód - Vztažení výsledků na totožné zboží uvedené v dřívějších celních prohlášeních po jeho propuštění - Kontrola po propuštění zboží - Nemožnost požádat o dodatečnou kontrolu zboží“)
   2014/C 112/11
   Jednací jazyk: lotyština

      Předkládající soud

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: SIA Greencarrier Freight Services

      Odpůrci: Valsts ieņēmumu dienests

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Augstākās tiesas Senāts – Výklad čl. 70 odst. 1 prvního pododstavce a čl. 78 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1) – Použití výsledků částečné kontroly zboží uvedeného v celních přiznáních na totožné zboží uvedené v jiných celních prohlášeních – Přípustnost takové praxe celních orgánů – Kontrola po propuštění zboží – Vztažení výsledků kontrol na celní prohlášení, která nemohou být ověřena

      Výrok

   Článek 70 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, musí být vykládán v tom smyslu, že jelikož je použitelný pouze na zboží, na které se vztahuje „[totéž] prohlášení“, je-li toto zboží kontrolováno celními orgány v období předcházejícím propuštění uvedeného zboží, neumožňuje toto ustanovení v takové věci, o jakou se jedná v původním řízení, těmto orgánům vztáhnout výsledky kontroly části zboží uvedeného v celním prohlášení na zboží uvedené v dřívějších celních prohlášeních, které již tytéž orgány propustily.
   Naproti tomu článek 78 uvedeného nařízení musí být vykládán v tom smyslu, že umožňuje celním orgánům výsledky kontroly části zboží uvedeného v celním prohlášení provedené na vzorku z něho odebraném vztáhnout na zboží uvedené v dřívějších celních prohlášeních předložených týmž celním deklarantem, u kterého nebyla a již nemůže být taková kontrola provedena, jelikož již bylo propuštěno, pokud je toto zboží totožné, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 38, 9.2.2013.


title: Věc T-196/14: Usnesení Tribunálu ze dne 22. července 2015 – Swedish Match North Europe v. OHIM – Skruf Snus (balíčky orálního tabáku)

text:
               16.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 381/58

         Usnesení Tribunálu ze dne 22. července 2015 – Swedish Match North Europe v. OHIM – Skruf Snus (balíčky orálního tabáku)
   (Věc T-196/14) (1)

   (2015/C 381/71)
   Jednací jazyk: angličtina
   Předseda prvního senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 151, 19.5.2014.


title: Věc C-153/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Schwerin (Německo) dne 4. května 2009 — Agrargut Bäbelin GmbH & Co KG v. Amt für Landwirtschaft Bützow

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Schwerin (Německo) dne 4. května 2009 — Agrargut Bäbelin GmbH & Co KG v. Amt für Landwirtschaft Bützow
   (Věc C-153/09)
   2009/C 180/42
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Agrargut Bäbelin GmbH & Co KG

      Žalovaný: Amt für Landwirtschaft Bützow

      Předběžné otázky

               1)

               Je zemědělci zakázáno, aby před uplatněním veškerých platebních nároků založených na vynětí půdy z produkce uplatnil platební nároky založené na stálé pastvině — i tehdy, když nevlastní další plochy (orné) půdy vhodné k vynětí z produkce?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku: Použijí se sankce podle článku 51 nařízení (ES) č. 796/2004 (1) také na zemědělce, který před 29. prosincem 2006 (kvůli nedostatku půdy vhodné k vynětí) porušil povinnost přednostního uplatnění platebních nároků založených na vynětí půdy z produkce?

      (1)  Úř. věst. L 141, s. 18.


title: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 10. března 2005 ve věci T-273/00, Unione degli industriali della provincia di Venezia (Unindustria) a další proti Komisi Evropských společenství (Státní podpory — Rozhodnutí Komise, které konstatuje neslučitelnost protiprávní úpravy podpor se společným trhem a ukládá navrácení neslučitelných podpor — Vyloučení vnitrostátního řízení o navrácení — Žaloba na neplatnost — Chybějící právní zájem na podání žaloby — Nepřípustnost)

text:
               25.6.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/19

      USNESENÍ SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 10. března 2005
   ve věci T-273/00, Unione degli industriali della provincia di Venezia (Unindustria) a další proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Státní podpory - Rozhodnutí Komise, které konstatuje neslučitelnost protiprávní úpravy podpor se společným trhem a ukládá navrácení neslučitelných podpor - Vyloučení vnitrostátního řízení o navrácení - Žaloba na neplatnost - Chybějící právní zájem na podání žaloby - Nepřípustnost)
   (2005/C 155/38)
   Jednací jazyk: italština
   Ve věci T- 273/00, Unione degli industriali della provincia di Venezia (Unindustria), Comitato Venezia Vuole Vivere, Mingardi S.r.l. a dvanácti dalších žalobců uvedených v příloze usnesení, se sídlem v Benátkách (Itálie), zastoupených E. Vianellem, M. Merolou a A. Sodanem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, podporovaných Italskou republikou (zmocněnec: U. Leanza, s adresou pro účely doručování v Lucemburku) proti Komisi Evropských společenství (zmocněnec: V. Di Bucci, ve spolupráci s A. Dal Ferro, advokátem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku), jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2000/394/ES ze dne 25. listopadu 1999 o opatřeních podpor ve prospěch podniků v oblasti měst Benátky a Chioggia, stanovených zákony č. 30/1997 a č. 206/1995, které stanoví snížení sociálních příspěvků (Úř. věst. 2000, L 150, s. 50), Soud (druhý rozšířený senát), ve složení J. Pirrung, předseda, A. W. H. Meij, N. J. Forwood, I. Pelikánová, S. Papasavvas, soudci; vedoucí soudní kanceláře: H. Jung, vydal dne 10. března 2005 usnesení, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba T-273/00 se zamítá jako částečně nepřípustná, v rozsahu v němž byla podána společnostmi Mingardi Srl a Marsilio Editori SpA.

               2.

               Společnosti Mingardi Srl a Marsilio Editori SpA ponesou vlastní náklady řízení.

               3.

               Komise ponese náklady řízení, které vynaložila do dnešního dne v souvislosti s žalobou v rozsahu, v němž byla podána společnostmi Mingardi Srl a Marsilio Editori SpA.

               4.

               Italská republika ponese náklady řízení, které vynaložila do dnešního dne v souvislosti s žalobou v rozsahu, v němž byla podána společnostmi Mingardi Srl a Marsilio Editori SpA.

               5.

               O ostatní části nákladů řízení bude rozhodnuto později.

      (1)  Úř. věst. C 355, 9.12.2000


title: Věc C-573/13: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 12. listopadu 2013 — Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

text:
               8.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 71/2

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 12. listopadu 2013 — Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG v. Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV
      (Věc C-573/13)
      (2014/C 71/03)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesgerichtshof

         Účastníci původního řízení

         Žalobkyně: Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG

         Žalovaný: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

         Předběžné otázky

                  1)

                  Má být ustanovení čl. 23 odst. 1 druhé věty nařízení č. 1008/2008/ES (1) vykládáno tak, že konečná cena, jež má být zaplacena v rámci elektronického rezervačního systému, musí být uvedena v první informaci o cenách za letecké služby?

                  2)

                  Má být ustanovení čl. 23 odst. 1 druhé věty nařízení č. 1008/2008/ES vykládáno tak, že konečná cena, jež má být zaplacena v rámci elektronického rezervačního systému, musí být uvedena pouze pro konkrétní leteckou službu vybranou zákazníkem, nebo pro každou zobrazenou leteckou službu?

         (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 ze dne 24. září 2008 o společných pravidlech pro provozování leteckých služeb ve Společenství (Úř. věst. L 293, s. 3).


title: Věc F-85/06: Žaloba podaná dne 28. července 2006 – Bellantone v. Účetní dvůr

text:
               30.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 237/18

         Žaloba podaná dne 28. července 2006 – Bellantone v. Účetní dvůr
   (Věc F-85/06)
   (2006/C 237/32)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Gerardo Bellantone (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: T. Bontinck a J. Feld, advokáti)

      Žalovaný: Evropský účetní dvůr
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí generálního tajemníka Evropského účetního dvora ze dne 30. března 2006 zamítající stížnost žalobce směřující k platbě náhrady za dodatečnou výpověď, odchodné a denní příspěvek;

               —

               uložit žalovanému platbu i) 20 751,45 eur z důvodu dodatečné výpovědi, ii) 39 247,74 eur odpovídající odchodnému, na které by žalobce mohl mít nárok, iii) 8 467,02 eur za denní příspěvek;

               —

               uložit žalovanému platbu úroků z prodlení až do uhrazení platby;

               —

               nařídit opravu tvrzení v napadeném rozhodnutí, pokud jde o absenci jakéhokoliv tvrzení žalobce, co se týče hrozby případného propuštění žalovaným;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce, bývalý dočasný zaměstnanec Evropského soudního dvora zařazený do třídy A*8, byl žalovaným jmenován úředníkem – stážistou do třídy A*5, aniž by byl předem požádán o souhlas.
   Ve své žalobě žalobce uplatňuje, že chování žalovaného zakládá smluvní a mimosmluvní protiprávní jednání. Dovolává se porušení kodexu řádného chování správy zaměstnanci Účetního dvora, porušení článku 25 služebního řádu, jakož i porušení obecných zásad práva veřejné služby týkajících se řádné správy, legitimního očekávání a udržení nabytých práv.


title: Věc T-340/09: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. dubna 2014 – Evropaïki Dynamiki v. Komise „Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení Úřadu pro publikace — Podpora při poskytování publikačních a komunikačních služeb v souvislost s internetovou stránkou CORDIS — Odmítnutí nabídek uchazeče a zadání zakázek jiným uchazečům — Zařazení nabídky uchazeče — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 148 odst. 1 a 3 prováděcích pravidel — Zjevně nesprávné posouzení — Mimosmluvní odpovědnost“

text:
               10.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 175/35

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. dubna 2014 – Evropaïki Dynamiki v. Komise
   (Věc T-340/09) (1)

   („Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení Úřadu pro publikace - Podpora při poskytování publikačních a komunikačních služeb v souvislost s internetovou stránkou CORDIS - Odmítnutí nabídek uchazeče a zadání zakázek jiným uchazečům - Zařazení nabídky uchazeče - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 148 odst. 1 a 3 prováděcích pravidel - Zjevně nesprávné posouzení - Mimosmluvní odpovědnost“)
   2014/C 175/45
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Řecko) (zástupci: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně S. Delaude a N. Bambara, poté S. Delaude, zmocněnci, ve spolupráci s C. Erkelensem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Úřadu pro publikace Evropských společenství oznámeného žalobkyni dopisem ze dne 9. června 2009, kterým se odmítají její nabídky předložené v reakci na vyhlášení nabídkového řízení č. 10 017 (CORDIS) v rámci položky B, nazvané „Redakční a publikační služby“, a položky C, nazvané „Poskytování nových digitálních informačních služeb“, a přijímá její nabídka předložená v reakci na totéž nabídkové řízení, v rámci položky E, nazvané „Vývoj a řízení klíčových služeb“, a zařazuje se na třetí místo, a návrh na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ponese 90 % vlastních nákladů řízení a ukládá se jí náhrada 90 % nákladů řízení vynaložených Evropskou komisí, přičemž ta ponese 10 % vlastních nákladů řízení a ukládá se jí náhrada 10 % nákladů řízení vynaložených společností Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE.

      (1)  Úř. věst. C 267, 7.11.2009.


title: Věc C-165/08: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Polská republika ( Geneticky modifikované organismy — Osiva — Zákaz uvádění na trh — Zákaz zápisu do vnitrostátního katalogu odrůd — Směrnice 2001/18/ES a 2002/53/ES — Uplatňování důvodů etického a náboženského charakteru — Důkazní břemeno )

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. července 2009 — Komise Evropských společenství v. Polská republika
   (Věc C-165/08) (1)

   („Geneticky modifikované organismy - Osiva - Zákaz uvádění na trh - Zákaz zápisu do vnitrostátního katalogu odrůd - Směrnice 2001/18/ES a 2002/53/ES - Uplatňování důvodů etického a náboženského charakteru - Důkazní břemeno“)
   2009/C 220/16
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Doherty a A. Szmytkowska, zmocněnci)

      Žalovaná: Polská republika (zástupce: M. Dowgielewicz, zmocněnec)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článků 22 a 23 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS (Úř. věst. L 106, s. 1; Zvl. vyd. 15/06, s. 77) a čl. 4 odst. 4 a článku 16 směrnice Rady 2002/53/ES ze dne 13. června 2002 o Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin (Úř. věst. L 193, s. 1; Zvl. vyd. 03/36, s. 281) — Vnitrostátní právní úprava zakazující uvádění na trh osiva geneticky modifikovaných odrůd, jakož i jejich zápis do vnitrostátního katalogu odrůd

      Výrok

               1)

               Polská republika tím, že zavedla zákaz volného oběhu osiva geneticky modifikovaných odrůd, jakož i zákaz zápisu geneticky modifikovaných odrůd do vnitrostátního katalogu odrůd, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 22 a 23 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS, jakož i z čl. 4 odst. 4 a článku 16 směrnice Rady 2002/53/ES ze dne 13. června 2002 o Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Polská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí dvě třetiny nákladů vynaložených Komisí.

               4)

               Komise ponese třetinu vlastních nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 19.7.2008.


title: Věc C-337/09 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. července 2012 — Rada Evropské unie v. Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd, Evropská komise, Association des Utilisateurs et Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace) ( „Kasační opravný prostředek — Obchodní politika — Dumping — Dovozy glyfosátu pocházejícího z Číny — Nařízení (ES) č. 384/96 — Článek 2 odst. 7 písm. b) a c) — Status podniku jako podniku působícího v podmínkách tržního hospodářství — Pojem „zásadní zásahy státu“ ve smyslu čl. 2 odst. 7 písm. c) první odrážky — Veřejný akcionář de facto ovládající valnou hromadu akcionářů výrobce — Nahlížení na takovou kontrolu jako na „zásadní zásah“ — Posouzení mechanismu potvrzování vývozních smluv — Meze soudního přezkumu — Hodnocení předložených důkazů“ )

text:
               29.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 295/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. července 2012 — Rada Evropské unie v. Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd, Evropská komise, Association des Utilisateurs et Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace)
   (Věc C-337/09 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Obchodní politika - Dumping - Dovozy glyfosátu pocházejícího z Číny - Nařízení (ES) č. 384/96 - Článek 2 odst. 7 písm. b) a c) - Status podniku jako podniku působícího v podmínkách tržního hospodářství - Pojem „zásadní zásahy státu“ ve smyslu čl. 2 odst. 7 písm. c) první odrážky - Veřejný akcionář de facto ovládající valnou hromadu akcionářů výrobce - Nahlížení na takovou kontrolu jako na „zásadní zásah“ - Posouzení mechanismu potvrzování vývozních smluv - Meze soudního přezkumu - Hodnocení předložených důkazů)
   2012/C 295/02
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: J.-P. Hix, zmocněnec, a G. Berrisch, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd (zástupci: původně D. Horovitz, avocat, poté F. Graafsma, J. Cornelis a A. Woolich, advocaten, jakož i K. Adamantopoulos, dikigoros, a D. Moulis, barrister), Evropská komise (zástupci: T. Scharf a N. Khan, jakož i K. Talabér-Ritz, zmocněnci), Association des utilisateurs a distributeurs de l’agrochimie européenne (Audace) (zástupce: J. Flynn, QC)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (nyní Tribunál) (čtvrtého senátu) ze dne 17. června 2009, Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group v. Rada (T-498/04), kterým Tribunál zrušil, ve vztahu k Zheijiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd., článek 1 nařízení Rady (ES) č. 1683/2004 ze dne 24. září 2004 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu glyfosátu pocházejícího z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 303, s. 1) — Výklad čl. 2 odst. 7 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 384/96 č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 56, s. 1) — Statut podniku působícího v tržním hospodářství

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů vztahujících se k řízení o předběžném opatření.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 282, 21.11.2009.


title: Věc T-544/15: Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2016 – Terna v. Komise „Žaloba na neplatnost — Unijní projekty společného zájmu — Unijní finanční pomoc pro dva projekty v oblasti transevropských energetických sítí — Snížení původně poskytnuté finanční pomoci v důsledku auditu — Přípravný akt — Akt, který nelze napadnout žalobou — Nepřípustnost“

text:
               31.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 402/46

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. září 2016 – Terna v. Komise
   (Věc T-544/15) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Unijní projekty společného zájmu - Unijní finanční pomoc pro dva projekty v oblasti transevropských energetických sítí - Snížení původně poskytnuté finanční pomoci v důsledku auditu - Přípravný akt - Akt, který nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
   (2016/C 402/54)
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Terna – Rete elettrica nazionale SpA (Řím, Itálie) (zástupci: A. Police, L. Di Via, F. Covone a D. Carria, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: O. Beynet, L. Di Paolo a A. Tokár, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí obsaženého v dopise Komise ze dne 6. července 2015, kterým se snižuje původně poskytnutá finanční pomoc v rámci dvou projektů (projekty 2009-E255/09-ENER/09/TEN-E-S12.564583 a 2007-E 221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403) v oblasti transevropských energetických sítí.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Terna – Rete elettrica nazionale SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 363, 3.11.2015.


title: Věc C-231/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 14. května 2012 — Vodafone Omnitel Nv v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               21.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 217/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 14. května 2012 — Vodafone Omnitel Nv v. Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Věc C-231/12)
   2012/C 217/20
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Vodafone Omnitel Nv

      Žalovaná: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Předběžné otázky

   Musí být ustanovení práva Společenství platná v daném odvětví, zejména ustanovení směrnice č. 2002/20 (1), vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě uvedené v tomto usnesení, zejména zákonu č. 266 z roku 2005, zejména z důvodu jejího konkrétního použití při regulaci?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 21; Zvl. vyd. 13/29, s. 337).


title: Věc C-334/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 5. června 2017 Estonskou republikou proti rozsudku Tribunálu (prvního rozšířeného senátu) vydanému dne 24. března 2017 ve věci T-117/15, Estonská republika v. Evropská komise

text:
               7.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/18

         Kasační opravný prostředek podaný dne 5. května 2017 Estonskou republikou proti rozsudku Tribunálu (prvního rozšířeného senátu) vydanému dne 24. března 2017 ve věci T-117/15, Estonská republika v. Evropská komise
   (Věc C-334/17 P)
   (2017/C 256/17)
   Jednací jazyk: estonština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Estonská republika (zástupkyně: N. Grünberg)

      Další účastnice řízení: Evropská komise, Lotyšská republika

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2017 ve věci T-117/15 v rozsahu, v němž byla žaloba Estonské republiky ze dne 4. března 2015 odmítnuta jako nepřípustná;

               —

               vrátil věc Tribunálu, aby rozhodl o návrhových žádáních uvedených v žalobě Estonské republiky ze dne 4. března 2015;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1.

               Tribunál jednal v rozporu s unijním právem, jelikož konstatoval, že rozsudky Pimix (1), Česká republika v. Komise (2) a Lotyšská republika v. Komise (3) nelze považovat ve smyslu judikatury za nové skutkové okolnosti, v důsledku čehož odmítnul žalobu Estonské republiky, která se domáhala neplatnosti rozhodnutí Evropské komise (Ares[2014]4324235), které bylo uvedeno v jejím dopise ze dne 22. prosince 2014.

               2.

               Zadruhé, Tribunál nesprávně v bodech 13 a 84 rozsudku ze dne 24. března 2017 uvedl, že dnem vyhlášení nařízení č. 60/2004 (4) v Úředním věstníku Evropské unie v estonštině byl den 4. července 2004, zatímco k tomuto vyhlášení došlo dne 4. července 2005. Z tohoto důvodu Tribunál, který se opíral o nesprávné skutkové okolnosti, konstatoval, že od hospodářských subjektů mohla být vyžadována povinnost zaplatit poplatek za neodstranění přebytečných zásob cukru výlučně na základě vnitrostátních právních předpisů.

               3.

               Zatřetí, Tribunál porušil povinnost uvést odůvodnění. Tribunál se zejména nezabýval povinností vykázat přebytečné zásoby cukru ke dni 1. května 2004, čímž nelze pochopit konstatování Tribunálu, podle kterého skutečnost, že nařízení č. 60/2004 nebylo vyhlášeno v Úředním věstníku v příslušné lhůtě v estonštině, nebrání Estonské republice v tom, aby se za účelem získání platby poplatku za neodstranění přebytečných zásob cukru ze strany hospodářských subjektů opírala o vnitrostátní právní předpisy.

      (1)  Rozsudek Pimix, C-146/11, EU:C:2012:450.

      (2)  Rozsudek Česká republika v. Komise, T-248/07, EU:T:2012:170.

      (3)  Rozsudek Lotyšská republika v. Komise, T-262/07; EU:T:2012:171.

      (4)  Nařízení Komise (ES) č. 60/2004 ze dne 14. ledna 2004, kterým se stanoví přechodná opatření v odvětví cukru z důvodu přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (Úř. věst. 2004, L 9, s. 8).


title: Věc T-292/11: Žaloba podaná dne 9. června 2011 — Cemex a další v. Komise

text:
               13.8.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 238/23

         Žaloba podaná dne 9. června 2011 — Cemex a další v. Komise
   (Věc T-292/11)
   2011/C 238/42
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Cemex S.A.B. de C.V. (Monterrey, Mexiko), New Sunward Holding BV (Amsterdam, Nizozemsko), Cemex España, SA (Madrid, Španělsko), CEMEX Deutschland AG (Düsseldorf, Německo), Cemex UK (Egham, Spojené království), CEMEX Czech Operations s. r. o. (Praha, Česká republika), Cemex France Gestion (Rungis, Francie), CEMEX Austria AG (Langenzersdorf, Rakousko) (zástupce: J. Folguera Crespo, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil článek 1 rozhodnutí Komise ze dne 30. března 2001; podpůrně zrušil uvedené ustanovení částečně tak, aby zprostil žalobkyně povinnosti poskytnout informace, na které míří otázky uvedené v příloze I rozhodnutí, a to v rozsahu, v němž tyto otázky překračují meze, jež Komisi stanoví předpisy a zásady práva Evropské unie;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise ze dne 30. března 2011 v řízení podle čl. 18 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1/2003, přijatému ve věci COMP/39.520 — Cement a výrobky související s cementem.
   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně šest žalobních důvodů.

               1)

               První žalobní důvod vychází z porušení článku 18 nařízení (ES) č. 1/2003.

                           —

                           Žalobkyně v této souvislosti uvádí, že Komise překročila meze výkonu svých pravomocí stanovené tímto ustanovením i judikaturou Soudního dvora, jelikož od nich požaduje i informace, o kterých ví, že jimi žalobkyně nedisponují. Komise od žalobkyň rovněž požaduje, aby nejen poskytly, nýbrž i zpracovaly miliony údajů hospodářské povahy, čímž na ně přenesla úkoly vyšetřování, které má provést ona sama.

               2)

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení článku 18 nařízení (ES) č. 1/2003.

                           —

                           Žalobkyně se domnívají, že Komise od nich požaduje informace, které nejsou nezbytné pro vyšetřování údajně restriktivních jednání označených v napadeném rozhodnutí: jedná se o informace, které nijak nesouvisejí s předmětem vyšetřování, o informace veřejně přístupné, o informace již poskytnuté v odpovědích na dřívější žádosti o informace a o zpracovávání dat.

               3)

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality.

                           —

                           Žalobkyně v této souvislosti tvrdí, že Komise od nich požadovala poskytnutí informací, jejichž získávání a zpracování je v mnoha případech nejen zbytečné, ale i značně a nepřiměřeně nákladné, a navíc stanovila mimořádně krátké lhůty pro odpověď, a zamítla přitom žádosti o jejich prodloužení.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení článku 296 SFEU, neboť Komise podle žalobkyň neodůvodnila dostatečně nezbytnost a přiměřenost požadovaných informací.

               5)

               Pátý žalobní důvod vychází z porušení zásady právní jistoty, neboť znění napadeného rozhodnutí je neurčité a nepřesné.

               6)

               Šestý žalobní důvod vychází z nerespektování článku 3 nařízení (EHS) č. 1/1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství.

                           —

                           Žalobkyně v této souvislosti tvrdí, že Komise odmítla zaslat napadené rozhodnutí dceřiným společnostem, jimž je dané rozhodnutí určeno, v jazyce toho členského státu, jehož jurisdikci podléhají, čímž vědomě znesnadnila získávání dat.


title: Věc C-314/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varhoven administrativen sad (Bulharsko) dne 29. května 2017 – Geocycle Bulgaria EOOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

text:
               7.8.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varhoven administrativen sad (Bulharsko) dne 29. května 2017 – Geocycle Bulgaria EOOD v. Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
   (Věc C-314/17)
   (2017/C 256/13)
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Vărhoven administrativen săd

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Geocycle Bulgaria EOOD

      Odpůrce: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

      Předběžné otázky

   Jedná se o porušení zásad daňové neutrality a efektivity společného systému daně z přidané hodnoty podle ustanovení směrnice Rady 2006/112/ES (1) ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, když v takovém případě, jako je případě ve věci v původním řízení, je totéž dodání zboží zdaněno DPH dvakrát, a to jednou podle obecných pravidel tak, že dodavatel vyúčtuje daň v prodejní faktuře a podruhé tak, že je nabyvateli vypočtena v opravném daňovém výměru podle systému přenesení daňové povinnosti, přičemž v praxi není právo na odpočet daně na vstupu přiznáno a vnitrostátní právo nestanoví po ukončení daňové kontroly žádnou možnost opravy DPH vyúčtované ve faktuře dodavatele?

      (1)  Úř. věst. 2006, L 347, s. 1.


title: Věc C-427/06: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. září 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht – Německo) – Birgit Bartsch v. Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH (Rovné zacházení v zaměstnání a povolání — Článek 13 ES — Směrnice 2000/78/ES — Systém podnikového důchodového zabezpečení vylučující nárok na důchod ve prospěch pozůstalého manžela, který je o více než patnáct let mladší než zesnulý bývalý zaměstnanec — Diskriminace na základě věku — Souvislost s právem Společenství)

text:
               22.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/6

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 23. září 2008 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht – Německo) – Birgit Bartsch v. Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH
   (Věc C-427/06) (1)

   (Rovné zacházení v zaměstnání a povolání - Článek 13 ES - Směrnice 2000/78/ES - Systém podnikového důchodového zabezpečení vylučující nárok na důchod ve prospěch pozůstalého manžela, který je o více než patnáct let mladší než zesnulý bývalý zaměstnanec - Diskriminace na základě věku - Souvislost s právem Společenství)
   (2008/C 301/10)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Bundesarbeitsgericht
   Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Birgit Bartsch

      Žalovaný: Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Bundesarbeitsgericht – Výklad zásady zákazu diskriminace na základě věku, článku 13 ES a směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04, s. 79) – Režim podnikového důchodového zabezpečení (betriebliche Altersversorgung), který vylučuje právo na důchod (Ruhegeld) pro pozůstalého manžela, který je o více než 15 let mladší než bývalý zaměstnanec, který zemřel – Použití zásady zákazu diskriminace na základě věku v případě neexistence souvislosti se situací, kterou upravují jiná ustanovení práva Společenství
   Výrok
   Právo Společenství neobsahuje zákaz diskriminace na základě věku, jehož ochranu musí soudy členských států zajistit, jestliže případné diskriminační zacházení nevykazuje žádnou souvislost s právem Společenství. Taková souvislost nevyplývá ani z článku 13 ES, ani – za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení – ze směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, před uplynutím lhůty stanovené dotčenému členskému státu k jejímu provedení.

      (1)  Úř. věst. C 326, 30.12.2006.


title: Usnesení předsedy Soudu prvního stupně ze dne 12. května 2004 ve věci T-198/01 R [III], Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisi Evropských společenství (Řízení o předběžném opatření — Státní podpora — Povinnost vrácení — Fumus boni juris — Naléhavost — Vyvážení zájmů — Výjimečné okolnosti)

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/22

      USNESENÍ PŘEDSEDY SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 12. května 2004
   ve věci T-198/01 R [III], Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisi Evropských společenství
   (Řízení o předběžném opatření - Státní podpora - Povinnost vrácení - Fumus boni juris - Naléhavost - Vyvážení zájmů - Výjimečné okolnosti)
   (2004/C 239/48)
   Jednací jazyk: němčina
   Ve věci T-198/01 R [III], Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, se sídlem v Ilmenau (Německo), původně zastoupená G. Schodem a C. Arnoldem, poté zastoupená C. Arholdem a N. Wimmerem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: V. Di Bucci a V. Kreuschitz), podporované Schott Glas, se sídlem v Mohuči (Německo), zastoupenou U. Soltészem, advokátem, jejímž předmětem je návrh na prodloužení odkladu vykonatelnosti článku 2 rozhodnutí Komise 2002/185/ES ze dne 12. června 2001 vztahující se ke státní podpoře poskytnuté Spolkovou republikou Německo ve prospěch Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (Úř. věst. 2002 L 62, s. 30), který byl v této věci nařízen usneseními předsedy Soudu ze dne 4. dubna 2002 a ze dne 1. srpna 2003, vydal předseda Soudu dne 12. května 2004 usnesení, jehož výrok je následující:

               1)

               Vykonatelnost článku 2 rozhodnutí Komise 2002/185/ES ze dne 12. června 2001 o státní podpoře poskytnuté Spolkovou republikou Německo ve prospěch Technische Glaswerke Ilmenau GmbH se odkládá až do vynesení rozsudku ve věci hlavní.

               2)

               O nákladech řízení včetně nákladů vedlejšího účastníka bude rozhodnuto později.


title: Věc T-461/11: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2012 — Natura Selection v. OHIM — Ménard (natura) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství natura — Starší slovní ochranná známka Společenství NATURA — Relativní důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               9.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 38/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2012 — Natura Selection v. OHIM — Ménard (natura)
   (Věc T-461/11) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství natura - Starší slovní ochranná známka Společenství NATURA - Relativní důvod zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009)
   2013/C 38/35
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Natura Selection, SL (Barcelona, Španělsko) (zástupce: E. Sugrañes Coca, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: J. García Murillo a D. Botis, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Ernest Ménard SA (Bourseul, Francie)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 8. června 2011 (věc R 2454/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Ernest Ménard SA a Natura Selection, SL.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Natura Selection, SL se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 340, 19.11.2011.


title: Věc C-254/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. dubna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles – Belgie) – Zürich Versicherungs-Gesellschaft v. Office Benelux de la propriété intellectuelle, dříve Bureau Benelux des Marques

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/28

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 18. dubna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Bruxelles – Belgie) – Zürich Versicherungs-Gesellschaft v. Office Benelux de la propriété intellectuelle, dříve Bureau Benelux des Marques
   (Věc C-254/06) (1)

   (2007/C 96/56)

      Jednací jazyk: francouzština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 212, 2.9.2006.


title: Věc C-52/08: Žaloba podaná dne 12. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 107/15

         Žaloba podaná dne 12. února 2008 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika
   (Věc C-52/08)
   (2008/C 107/22)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Støvlbæk a P. Andrade, zmocněnci)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, že Portugalská republika tím, že neprovedla směrnici 2005/36/ES (1), kterou byla zrušena a nahrazena směrnice 89/48/EHS (2), pokud jde o přístup k povolání notáře, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice;

               —

               uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Komise má za to, že Portugalská republika tím, že nepovolila notářům z jiných členských států výkon povolání v Portugalsku, ačkoli mají právo jej vykonávat v jiném členském státě, v němž je regulovaným povoláním, nebo ačkoli jej za stanovených podmínek vykonávali v členském státě, v němž není regulovaným povoláním, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 13 směrnice 2005/36.
   V každém případe Portugalská republika tím, že od uchazečů o povolání notáře vyžaduje magisterské právnické vzdělání získané na některé z portugalských univerzit nebo srovnatelnou akademickou kvalifikaci v souladu s portugalskou právní úpravou, rovněž nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 13 a 14 téže směrnice.
   Dále Portugalská republika tím, že od uchazečů o povolání notáře vyžaduje, aby před výkonem praxe úspěšně absolvovali určité veřejné zkoušky s cílem přezkoumat jejich všeobecné právní znalosti, rovněž nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 13 odst. 3 a z čl. 3 písm. h) směrnice 2005/36.
   Komise má tedy za to, že Portugalská republika nepřizpůsobila svoji vnitrostátní právní úpravu uvedené směrnici, pokud jde o povolání notáře.

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (Úř. věst. L 255, s. 22).

      (2)  Úř. věst. L 19, s. 16; Zvl. vyd. 05/01, s. 337.


title: Věc C-616/12 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 31. prosince 2012 Ellinika Nafpigeia AE a 2. Hoern Beteiligungs GmbH proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 19. října 2012 ve věci T-466/11, Ellinika Nafpigeia AE a Hoern Beteilingungs GmbH v. Evropská komise

text:
               23.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/7

         Kasační opravný prostředek podaný dne 31. prosince 2012 Ellinika Nafpigeia AE a 2. Hoern Beteiligungs GmbH proti usnesení Tribunálu (sedmého senátu) vydanému dne 19. října 2012 ve věci T-466/11, Ellinika Nafpigeia AE a Hoern Beteilingungs GmbH v. Evropská komise
   (Věc C-616/12 P)
   2013/C 55/11
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Ellinika Nafpigeia AE a 2. Hoern Beteiligungs GmbH (zástupci: K. Chrysogonos a A. Kaïdatzis, advokáti)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

               —

               zrušit usnesení Tribunálu ze dne 19. října 2012;

               —

               vyhovět podané žalobě v souladu s uvedenými žalobními důvody;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovatelkami.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               —

               Tribunál podal nesprávný výklad podaného návrhu na zahájení řízení s tím důsledkem, že nepřípustně změnil předmět věci, neboť považoval dokumenty a další písemnosti obsažené ve spisu týkajícím se rozhodnutí ze dne 1. prosince 2010, jež je ve skutečnosti jediným napadeným aktem, rovněž za napadené akty nebo jako část napadeného aktu;

               —

               Tribunál nesprávně použil čl. 44 odst. 1 jednacího řádu, když rozhodl, že napadený akt nebyl jako celek určen, jelikož nebyly specifikovány dokumenty a další písemnosti obsažené ve spisu týkajícím se rozhodnutí ze dne 1. prosince 2010, které však ve skutečnosti nejsou částí napadeného aktu, a ani dalšími napadenými akty. V důsledku tohoto rozhodnutí Tribunálu došlo k nepřípustnému omezení práva na soudní ochranu navrhovatelek a k porušení základní zásady procesní ekvity;

               —

               Tribunál nesprávně použil čl. 263 šestý pododstavec SFEU, když odmítl jako opožděně podanou žalobu proti rozhodnutí ze dne 1. prosince 2010, o němž se však navrhovatelky nedozvěděly, a tudíž v době podání žaloby ani nezačala běžet lhůta dvou měsíců pro podání žaloby. V důsledku tohoto rozhodnutí Tribunálu došlo k nepřípustnému omezení práva na soudní ochranu a práva na přístup k soudu;

               —

               Tribunál nesprávně použil články 64 a 65 jednacího řádu, když odmítl návrh na přijetí organizačních procesních opatření a opatření dokazování, jelikož rozhodl, že dokumenty a písemnosti ve spisu týkajícím se rozhodnutí ze dne 1. prosince 2010, jejichž předložení bylo požadováno, jsou částí napadeného aktu, zatímco ve skutečnosti představují pouze jeho odůvodnění. V důsledku tohoto rozhodnutí Tribunálu došlo k nepřípustnému omezení práva na soudní ochranu navrhovatelek a k porušení základní zásady procesní ekvity.


title: Věc T-153/15: Žaloba podaná dne 27. března 2015 – Hamcho a Hamcho International v. Rada

text:
               8.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 190/22

         Žaloba podaná dne 27. března 2015 – Hamcho a Hamcho International v. Rada
   (Věc T-153/15)
   (2015/C 190/25)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Mohamad Hamcho (Damašek, Sýrie) a Hamcho International (Damašek) (zástupci: A. Boesch, D. Amaudruz a M. Ponsard, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               nařídil poskytnutí spisu v řízení T-43/12;

               —

               vyhradil žalobcům právo předložit repliku a v této souvislosti předložit nové dokumenty a uvést svědky;

               —

               zrušit tyto akty, které se vztahují na žalobce:

                           —

                           prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/108 ze dne 26. ledna 2015;

                           —

                           prováděcí nařízení Rady (SZBP) 2015/117 ze dne 26. ledna 2015;

               —

               uložil Radě náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobci dva žalobní důvody, které jsou v podstatě totožné nebo podobné důvodům uplatněným v rámci věci T-653/11, Jaber v. Rada (1).

      (1)  Úř. věst. 2012, C 58, s. 12.


title: Věc T-28/05: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. října 2007 – Ekabe International v. OHIM – Ebro Puleva (OMEGA 3) ( Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství OMEGA 3 — Starší národní slovní ochranná známka PULEVA-OMEGA 3 — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 )

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/39

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 18. října 2007 – Ekabe International v. OHIM – Ebro Puleva (OMEGA 3)
   (Věc T-28/05) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství OMEGA 3 - Starší národní slovní ochranná známka PULEVA-OMEGA 3 - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“)
   (2007/C 297/80)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Ekabe International SCA (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: C. de Haas, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Druhá účastnice řízení před odvolacím senátem, vedlejší účastnice před Soudem: Ebro Puleva, SA (Madrid, Španělsko) (zástupce: P. Casamitjana Lleonart, advokát)
   Předmět věci
   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 6. října 2004 (věc R 117/2001-4), týkajícímu se námitkového řízení mezi Puleva SA (nyní Ebro Puleva, SA) a Ekabe International SCA.
   Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Ekabe International SCA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.


title: Věc T-18/14: Žaloba podaná dne 6. ledna 2014 — Aguas de Valencia v. Komise

text:
               1.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 61/18

         Žaloba podaná dne 6. ledna 2014 — Aguas de Valencia v. Komise
   (Věc T-18/14)
   2014/C 61/33
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Aguas de Valencia, SA (Valencie, Španělsko) (zástupci: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém soubor opatření, která podle Komise představují takzvaný španělský systém zdanění leasingu („SEAF“), kvalifikuje jako novou státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem;

               —

               podpůrně zrušil články 1 a 4 napadeného rozhodnutí, které jako příjemce údajných podpor a jako jediné adresáty příkazu k navrácení určuje investory AIE (hospodářských zájmových sdružení);

               —

               podpůrně zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém v rozporu s obecnými zásadami unijního práva nařizuje vrácení údajných podpor;

               —

               zrušil článek 4 napadeného rozhodnutí v rozsahu, v jakém rozhoduje o legalitě soukromých smluv mezi investory a dalšími subjekty,

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty jsou tytéž, jako byly uvedeny ve věci T-700/13, Bankia v. Komise.


title: Věc F-61/06: Žaloba podaná dne  12. května 2006  – Sapara v. Eurojust

text:
               15.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 165/35

         Žaloba podaná dne 12. května 2006 – Sapara v. Eurojust
   (Věc F-61/06)
   (2006/C 165/71)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Cathy Sapara (Hague, Nizozemsko) (zástupci: G. Vandersanden a C. Ronzi)

      Žalovaný: Eurojust
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 6. července 2005, kterým se ukončuje platnost smlouvy žalobkyně a nařídit její opětovné začlenění do Eurojustu od tohoto data;

               —

               nařídit náhradu škody způsobenou žalobkyni, ohodnocenou předběžně ex aequo et bono na částku 200 000 EUR za nemajetkovou újmu, jakož i úhradu platu žalobkyně od července 2005 do 15. října 2009 za majetkovou újmu;

               —

               uložit Eurojust náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, bývalá dočasná zaměstnankyně Eurojust napadá rozhodnutí o ukončení platnosti její smlouvy po uplynutí zkušební doby.
   Na podporu svých návrhových žádání se dovolává následujících žalobních důvodů:

               —

               porušení článku 14 pracovního řádu ostatních zaměstnanců (dále jen „PŘOZ“) a článku 9 služebního řádu;

               —

               porušení obecné právní zásady, podle které je třeba odůvodnit každý akt, který zasahuje do zájmů žalobkyně;

               —

               zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu vedoucího k nesprávnému právnímu posouzení;

               —

               porušení základní zásady řádné správy a práv obhajoby;

               —

               zneužití pravomoci.

         Pokud jde o návrh na náhradu škody, žalobkyně má za to, že se stala obětí četného obtěžování a urážek.


title: Věc T-430/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 13. března 2014 – Heinrich v. OHIM – Komise (European Network Rapid Manufacturing) „Ochranná známka Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Společenství European Network Rapid Manufacturing — Absolutní důvod pro zamítnutí — Napodobení emblému mezinárodní mezivládní organizace — Článek 7 odstavec 1 písm. h) nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 6b Pařížské úmluvy“

text:
               28.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/20

         Rozsudek Tribunálu ze dne 13. března 2014 – Heinrich v. OHIM – Komise (European Network Rapid Manufacturing)
   (Věc T-430/12) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Společenství European Network Rapid Manufacturing - Absolutní důvod pro zamítnutí - Napodobení emblému mezinárodní mezivládní organizace - Článek 7 odstavec 1 písm. h) nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 6b Pařížské úmluvy“)
   2014/C 129/26
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Heinrich Beteiligungs GmbH (Witten, Německo) (zástupce: A. Theis, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Evropská komise

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 5. července 2012 (věc R 793/2011-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi Evropskou komisí a Heinrich Beteiligungs GmbH.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Heinrich Beteiligungs GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM).

      (1)  Úř. věst. C 355, 17. 11. 2012.


title: Věc T-9/14: Usnesení Tribunálu ze dne 27. června 2014 – Mogyi v. OHIM (Just crunch it...) „Ochranná známka Společenství — Zrušení rozhodnutí odvolacího senátu v rámci autoremedury — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               15.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 315/63

         Usnesení Tribunálu ze dne 27. června 2014 – Mogyi v. OHIM (Just crunch it...)
   (Věc T-9/14) (1)

   („Ochranná známka Společenství - Zrušení rozhodnutí odvolacího senátu v rámci autoremedury - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2014/C 315/106
   Jednací jazyk: maďarština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Mogyi Kft (Csávoly, Maďarsko) (zástupce: Zs. J. Klauber, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: P. Sipos a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 19. září 2013 (věc R 1922/2012-1) týkajícímu se přihlášky k zápisu obrazového označení Just crunch it... jako ochranné známky Společenství

      Výrok

               1)

               O žalobě již není třeba rozhodovat.

               2)

               Žalovaný ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.

      (1)  Úř. věst. C 71, 8. 3. 2014.


title: Věc C-117/06: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kammergericht Berlin – Německo) – řízení zahájené Gerdou Möllendorf a Christiane Möllendorf-Niehuus (Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem — Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů — Nařízení (ES) č. 881/2002 — Článek 2 odst. 3 a čl. 4 odst. 1 — Zákaz zpřístupnění hospodářských prostředků osobám vyjmenovaným v příloze I tohoto nařízení — Působnost — Prodej nemovitosti — Smlouva uzavřená před zápisem jednoho z kupujících do seznamu uvedeného v příloze I — Návrh na vklad vlastnického práva do katastru nemovitostí po uvedeném zápisu)

text:
               8.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 297/9

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. října 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Kammergericht Berlin – Německo) – řízení zahájené Gerdou Möllendorf a Christiane Möllendorf-Niehuus
   (Věc C-117/06) (1)

   (Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem - Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Nařízení (ES) č. 881/2002 - Článek 2 odst. 3 a čl. 4 odst. 1 - Zákaz zpřístupnění hospodářských prostředků osobám vyjmenovaným v příloze I tohoto nařízení - Působnost - Prodej nemovitosti - Smlouva uzavřená před zápisem jednoho z kupujících do seznamu uvedeného v příloze I - Návrh na vklad vlastnického práva do katastru nemovitostí po uvedeném zápisu)
   (2007/C 297/13)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Kammergericht Berlin
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Gerda Möllendorf, Christiane Möllendorf-Niehuus
   Předmět věci
   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Kammergericht Berlin – Výklad čl. 2 odst. 3 a čl. 4 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu (Úř. věst. L 139, s. 9; Zvl. vyd. 18/04, s. 294) – Zákaz zpřístupnění hospodářských prostředků osobám vyjmenovaným v příloze I – Odmítnutí provést vklad do katastru nemovitostí nezbytný pro převod vlastnického práva k nemovitosti na základě kupní smlouvy uzavřené před zápisem kupujícího do přílohy I
   Výrok
   Článek 2 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu, ve znění nařízení Rady (ES) č. 561/2003 ze dne 27. března 2003, musí být vykládán v tom smyslu, že v situaci, kdy jak smlouva o koupi nemovitosti, tak i dohoda o převodu vlastnického práva k této nemovitosti byly uzavřeny před datem zápisu kupujícího na seznam nacházející se v příloze I nařízení č. 881/2002, ve znění nařízení č. 561/2003, a kdy kupní cena byla rovněž zaplacena před tímto datem, toto ustanovení zakazuje po uvedeném datu provést konečný vklad vlastnického práva do katastru nemovitostí v rámci plnění uvedené smlouvy.

      (1)  Úř. věst. C 108, 6.5.2006.


title: Věc T-260/05: Žaloba podaná dne 14. července 2005 Peterem Stroblem proti Komisi Evropských společenství

text:
               17.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 229/28

         Žaloba podaná dne 14. července 2005 Peterem Stroblem proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-260/05)
   (2005/C 229/60)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 14. července 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Peterem Stroblem, s bydlištěm v Greifenberg-Beuern (Německo), zastoupeným H.-J. Rüberem, advokátem.
   Žalobce navrhuje, aby Soud:

               1)

               zrušil rozhodnutí orgánu Evropské komise oprávněného ke jmenování ze dne 7. října 2004 o zařazení žalobce do platové třídy A*6;

               2)

               určil, že musí být provedeno zařazení do platové třídy A*10;

               3)

               podpůrně určil, že musí být provedeno zařazení do platové třídy A*8;

               4)

               podpůrně určil, že musí být provedeno zařazení do platové třídy A*7;

               5)

               uložil žalované, aby žalobce uvedla do situace, ve které by se nacházel, pokud by byl řádně zařazen do platové třídy, tj. aby doplatila rozdíly;

               6)

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Podanou žalobou žalobce napadá své zařazení do platové třídy A*6 v rámci svého přijetí u žalované v říjnu 2004.
   Na podporu své žaloby se žalobce dovolává tří důvodů. Na prvním místě uplatňuje porušení zásady legitimního očekávání. Podle názoru žalobce bylo samotným výběrovým řízením, postupem při srovnatelných výběrových řízeních a platnou úpravou starého služebního řádu, který platil v době výběrového řízení u žalobce vzbuzeno odůvodněné očekávání, že v případě přijetí bude zařazen do platové třídy A7/A6 případně do jejího ekvivalentu v novém služebním řádu, totiž do třídy A*8 případně A*10 podle čl. 2 přílohy XIII. Zařazení do platové třídy A*6 na základě nového služebního řádu bylo protiprávní. Podle žalobce představuje použití nového služebního řádu orgánem oprávněným ke jmenování porušení všeobecné povinnosti transparentnosti, nedodržení povinnosti určitosti, jakož i porušení zákazu zpětné účinnosti.
   Jako druhý žalobní důvod žalobce uplatňuje diskriminaci z důvodu jeho věku. Zařazení do platové třídy A*6 mělo proběhnout bez jakéhokoliv zohlednění věku žalobce.
   Žalobce konečně uplatňuje, že použití čl. 12 přílohy XIII nového služebního řádu vede k nerovnému zacházení s žalobcem ve srovnání s kolegy z jiných výběrových řízení a při jiném obsazování volných míst, kterým přísluší zařazení do vyšší platové třídy.


title: Věc C-485/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Centrale Raad van Beroep (Nizozemsko) dne 5. listopadu 2007 – Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen v. H. Akdas a další

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Centrale Raad van Beroep (Nizozemsko) dne 5. listopadu 2007 – Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen v. H. Akdas a další
   (Věc C-485/07)
   (2008/C 22/46)
   Jednací jazyk: nizozemština
   Předkládající soud
   Centrale Raad van Beroep
   Účastníci původního řízení

      Účastník řízení o opravném prostředku (navrhovatel): Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Účastníci řízení o opravném prostředku (odpůrci): H. Akdas a další
   Předběžné otázky

               1.

               Obsahuje čl. 6 odst. 1 usnesení č. 3/80 (1) s ohledem na znění a smysl a účel usnesení č. 3/80 a dohody o přidružení (2) jasnou a jednoznačnou povinnost, jejíž splnění nebo jejíž účinky nejsou závislé na vydání dalšího aktu, takže se jedná o ustanovení s přímým účinkem?

               2.

               V případě kladné odpovědi na první otázku:

                           2.1

                           Je třeba při použití čl. 6 odst. 1 usnesení č. 3/80 určitým způsobem zohlednit změny provedené po 19. září 1980 v nařízení č. 1408/71 (3) ohledně zvláštních nepříspěvkových dávek?

                           2.2

                           Má v této souvislosti význam článek 59 dodatkového protokolu (4) k dohodě o přidružení?

               3.

               Je třeba vykládat článek 9 dohody o přidružení tak, že brání použití právní úpravy členského státu, jako je článek 4a nizozemského TW, která vede k nepřímému nerovnému zacházení na základě státní příslušnosti,

                           —

                           zaprvé proto, že na základě této právní úpravy méně osob s nizozemskou a více osob s jinou než nizozemskou státní příslušností, mezi nimi i velká skupina tureckých státních příslušníků, (již) nemá nárok na doplňkovou dávku, neboť již nemají bydliště v Nizozemsku;

                           —

                           a zadruhé proto, že touto úpravou byly tureckým státním příslušníkům, kteří mají bydliště v Turecku, s účinností k 1. červenci 2003 odňaty doplňkové dávky, zatímco osobám se státní příslušností některého z členských států EU a třetích zemí, pokud tyto osoby zůstávají na území EU, jsou doplňkové dávky (postupně) odňaty teprve s účinností od 1. ledna 2007?

      (1)  Usnesení asociační rady č. 3/80 ze dne 19. září 1980 o uplatnění systému sociálního zabezpečení členských států Evropských společenství na turecké pracovníky a jejich rodinné příslušníky (neoficiální překlad), (Úř. věst. 1983, C 110, s. 60).

      (2)  Dohoda zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, podepsaná dne 12. září 1963 v Ankaře Tureckou republikou, jakož i členskými státy Evropského hospodářského společenství a Společenstvím, uzavřená, schválená a potvrzená jménem Společenství rozhodnutím Rady 64/732/EHS ze dne 23. prosince 1963 (Úř. věst. 1964, 217, s. 3685; Zvl. vyd. 11/11, s. 10).

      (3)  Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2; Zvl. vyd. 05/01, s. 35).

      (4)  Dodatkový protocol ze dne 23. listopadu 1970 uzavřený v Bruselu jménem Společenství, schválený a potvrzený nařízením Rady (EHS) č. 2760/72 ze dne 19. prosince 1972 (Úř. věst. L 293, s. 1; Zvl. vyd. 11/11, s. 41).


title: Věc T-628/14: Žaloba podaná dne 20. srpna 2014 – Hewlett Packard Development Company v. OHIM (FORTIFY)

text:
               13.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 361/26

         Žaloba podaná dne 20. srpna 2014 – Hewlett Packard Development Company v. OHIM (FORTIFY)
   (Věc T-628/14)
   2014/C 361/39
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Hewlett Packard Development Company LP (Dallas, Spojené státy) (zástupci: T. Raab a H. Lauf, advokáti)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 2. června 2014 ve věci R 249/2014-2.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „FORTIFY“ pro výrobky zařazené do třídy 9 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 1 7 71  037

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky ochranné známky Společenství v plném rozsahu

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2.


title: Věc C-34/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Irsko) dne 24. ledna 2017 – Eamonn Donnellan v. The Revenue Commissioners

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/35

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Irsko) dne 24. ledna 2017 – Eamonn Donnellan v. The Revenue Commissioners
   (Věc C-34/17)
   (2017/C 104/51)
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court (Irsko)

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Eamonn Donnellan

      Žalovaný: The Revenue Commissioners

      Předběžné otázky

   Brání čl. 14 odst. 1 a 2 směrnice 2010/24/EU (1) tomu, aby High Court of Ireland (Vrchní soud v Irsku) při rozhodování o vykonatelnosti „jednotného dokladu o vymahatelnosti pohledávek“ v Irsku vydaného dne 14. listopadu 2012 celním úřadem v Patrasu na správní sankce a pokuty ve výši 1 097 505,00 eur, které byly dne 15. července 2009 uloženy za údajné pašování ze dne 26. června 2012 [a v důsledku úroků a penále se zvýšily na 1 507 971,88 eur]:

               (i)

               použil právo na účinnou právní ochranu a na spravedlivý proces v přiměřené lhůtě pro občana Irska a Evropské unie v souvislosti s návrhem na výkon rozhodnutí [(viz článek 47 Listiny a články 6 a 13 EÚLP, které odpovídají občanským právům podle článků 34, 38 a 40 odst. 3 irské ústavy), za okolností, kdy zahájené řízení bylo panu D. poprvé vysvětleno až v „neoficiálním překladu“ do angličtiny (úředního jazyka v Irsku, kde měl pan D. trvalé bydliště) v dopise ze dne 29. prosince 2015, který zaslalo Ministerstvo financí Řecké republiky v Pireu irské Revenue a právním zástupcům pana D.];

               (ii)

               zohlednil cíle směrnice 2010/24/EU poskytovat vzájemnou pomoc (bod 20 odůvodnění směrnice 2010/24) a dostát povinnosti poskytnout širší pomoc vyplývající z EÚLP (bod 17 odůvodnění směrnice 2010/24), jako je právo na účinnou právní ochranu pro občany podle článku 47 Listiny a článku 13 EÚLP;

               (iii)

               zohlednil plnou účinnost práva Společenství pro jeho občany [a zejména bod 63 [rozsudku ze dne 14. ledna 2010, Kyrian v. Celní úřad Tábor, C-233/08, EU:C:2010:11]?

      (1)  Směrnice Rady 2010/24/EU ze dne 16. března 2010 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z daní, poplatků, cel a jiných opatření (Úř. věst 2010, L 84, s. 1).


title: Věc C-437/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te 's Hertogenbosch (Nizozemsko) dne 1. října 2012 — X v. Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst v. Z van de rijksbelastingdienst

text:
               22.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/11

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof te 's Hertogenbosch (Nizozemsko) dne 1. října 2012 — X v. Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst v. Z van de rijksbelastingdienst
   (Věc C-437/12)
   2012/C 399/19
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Gerechtshof te 's-Hertogenbosch

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel v řízení o kasačním opravném prostředku: X

      Odpůrce v řízení o kasačním opravném prostředku: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst

      Předběžné otázky

               1)

               Je nutno — při posuzování otázky, která musí být zodpovězena v rámci článku 110 SFEU, zda částka daně z registrace předmětného osobního motorového vozidla za rok 2010 (ne)přesahuje zbytkovou částku daně zahrnuté do hodnoty podobných ojetých vozidel již zaregistrovaných v tuzemsku, — považovat pro účely stanovení této zbytkové hodnoty za podobné

                           —

                           srovnatelné osobní motorové vozidlo, které bylo v roce prvního uvedení předmětného osobního motorového vozidla (v roce 2006) zaregistrováno jako nové (neojeté) vozidlo, nebo

                           —

                           kromě toho i (jiná) osobní motorová vozidla, která byla v roce 2010 dostupná na trhu ojetých vozidel a která byla stejně jako předmětné osobní motorové vozidlo poprvé uvedena do provozu dne 30. května 2006 a která jsou jinak srovnatelná, která ale byla po 30. květnu 2006 (v době od 30. května 2006 do roku 2009) (dovezena a) zaregistrována jako ojetá osobní motorová vozidla a/nebo

                           —

                           kromě toho i (jiná) osobní motorová vozidla, která byla v roce 2010 dostupná na trhu ojetých vozidel a která byla na rozdíl od předmětného osobního motorového vozidla poprvé uvedena do provozu po 30. květnu 2006, která ale jsou jinak srovnatelná a která byla (dovezena a) zaregistrována jako nová nebo ojetá po 30. květnu 2006 (v období od 30. května 2006 do roku 2009)?

               2)

               Považuje se — při posuzování otázky, zda článek 110 SFEU brání výběru daně (1) při registraci osobního motorového vozidla v roce 2010 v rozsahu, ve kterém tato daň závisí na emisích CO2 (podle tabulek uvedených v čl. 9 odst. 1 zákona o dani z osobních motorových vozidel a motocyklů), — tato část daně za novou daň, kterou je třeba odlišit od daně z osobních motorových vozidel a motocyklů, která byla až do 1. února 2008 závislá jen na katalogové ceně, takže v rozsahu, ve kterém uvedená daň závisí na emisích CO2, je srovnání s (podobnými) osobními motorovými vozidly, která byla zaregistrována před 1. lednem 2010, irelevantní?

               3)

               V případě, že by se nejednalo o novou daň ve smyslu druhé otázky: Brání výběru daně z osobních motorových vozidel a motocyklů při registraci osobního motorového vozidla v roce 2010 v rozsahu, ve kterém tato daň závisí na emisích CO2 (podle tabulek uvedených v čl. 9 odst. 1 zákona o dani z osobních motorových vozidel a motocyklů), podle článku 110 SFEU skutečnost, že z osobních motorových vozidel, která jsou srovnatelná s předmětným vozidlem a která byla poprvé uvedena do provozu před 1. únorem 2008 a v době od 1. února 2008 do 31. prosince 2009 byla jako ojetá dovezena a zaregistrována, nebyla vybírána daň závislá na emisích CO2 (podle tehdy platného článku 9ba zákona o dani z osobních motorových vozidel a motocyklů), zatímco při registraci osobních motorových vozidel, která byla poprvé uvedena do provozu po 1. únoru 2008, která ale jinak jsou srovnatelná s předmětným vozidlem, tato daň závislá na emisích CO2 vybírána byla?

      (1)  Daň z osobních motorových vozidel a motocyklů.


title: Věc T-398/10: Žaloba podaná dne 8. září 2010 — Fapricela — Indústira de Trefilaria v. Komise

text:
               6.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 301/52

         Žaloba podaná dne 8. září 2010 — Fapricela — Indústira de Trefilaria v. Komise
   (Věc T-398/10)
   ()
   2010/C 301/83
   Jednací jazyk: portugalština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Fapricela — Indústira de Trefilaria (Ançã, Portugalsko) (zástupce: M. Gorjão-Henriques a S. Roux, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit články 1 a 2 rozhodnutí Komise ze dne 30. června 2010 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/38344 — Předpínací ocel) v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

               —

               výrazně snížit uloženou pokutu;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Rozhodnutí, které napadá žalobkyně v této věci, je totéž, které je napadeno ve věci T-385/10, ArcelorMittal Wire France a další v. Komise.
   Žalobkyně ve své žalobě tvrdí:

               i)

               Napadené rozhodnutí je stiženo vadami odůvodnění, které mají vliv na právo žalobkyně na obhajobu a vedly k opravě samotného rozhodnutí. Žalobkyně má v tomto smyslu za to, že oprava je neúčinná, jelikož uznání věcných chyb ze strany Komise brání plnému výkonu práva žalobkyně na obhajobu a zpochybňuje účel tohoto řízení; krom toho dává Komisi další možnost vydat nové pozměňující rozhodnutí s ohledem na věcné a právní argumenty předložené podniky v tomto řízení.

               ii)

               Komise neprokázala, že žalobkyně věděla nebo měla a mohla vědět o existenci neiberických kartelů, což vylučuje, aby ji mohla považovat za odpovědnou za jediné a pokračující protiprávní jednání, které je popsáno v napadeném rozhodnutí.
               Podpůrně:

               iii)

               Komise porušila při stanovení výše pokuty uložené uvedenému podniku zásadu proporcionality a zásadu rovného zacházení, takže pokutu je třeba snížit.

               iv)

               Komise vypočítala nesprávně délku účasti žalobkyně na protiprávním jednání, jelikož nevzala v úvahu dobu, po kterou se dočasně kartelové dohody neúčastnila.

               v)

               Komise se dopustila věcných chyb a porušila zásadu rovného zacházení, když neuznala, že žalobkyně není schopna pokutu zaplatit.