title: Věc T-459/13: Žaloba podaná dne 23. srpna 2013 — Larrañaga Otaño v. OHIM (GRAPHENE)

text:
               26.10.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/32

         Žaloba podaná dne 23. srpna 2013 — Larrañaga Otaño v. OHIM (GRAPHENE)
   (Věc T-459/13)
   2013/C 313/61
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Joseba Larrañaga Otaño (San Sebastian, Španělsko) a Mikel Larrañaga Otaño (San Sebastian) (zástupce: F. Bueno Salamero, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhová žádání

   Žalobci navrhují, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí;

               —

               uložil OHIM náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka „GRAPHENE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 2, 6, 10 a 22 — přihláška ochranné známky Společenství č. 10 892 446

      Rozhodnutí průzkumového referenta: zamítnutí přihlášky

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 207/2009


title: Věc T-474/16: Žaloba podaná dne 25. srpna 2016 – Société wallonne des aéroports v. Komise

text:
               10.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 371/28

         Žaloba podaná dne 25. srpna 2016 – Société wallonne des aéroports v. Komise
   (Věc T-474/16)
   (2016/C 371/30)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Société wallonne des aéroports SA (SOWEAR) (Namur, Belgie) (zástupci: A. Lepièce a H. Baeyens, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil návrh žalobkyně na spojení projednávané věci s věcí T-818/14 za přípustný a opodstatněný;

               —

               prohlásil projednávanou žalobu za přípustnou a opodstatněnou,

         a tudíž

               —

               zrušil články 3, 4, 5 a 6 rozhodnutí Komise ze dne 1. října 2014 č. SA.14093 o opatřeních přijatých Belgií ve prospěch společností Brussels South Charleroi Airport a Ryanair;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení, jehož se Komise měla dopustit tím, že zkoumala poplatky zaplacené společností Brussels South Charleroi Airport (BSCA) žalobkyni s ohledem na článek 107 SFEU, přičemž investiční rozhodnutí pokračovat s výstavbou letištní infrastruktury a dát ji k dispozici společnosti BSCA byla přijata před vyhlášením rozsudku ze dne 12. prosince 2000, Aéroports de Paris v. Komise (T-128/98, EU:T:2000:290), který potvrdil Soudní dvůr ve svém rozsudku ze dne 24. října 2002, Aéroports de Paris v. Komise (C-82/01 P, EU:C:2002:617).

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení, jehož se Komise měla dopustit tím, že kvalifikovala Instrument Landing System (ILS) a službu osvětlení přistávacích ploch jako vybavení a služby hospodářské povahy.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že Komise při stanovení ročního tržního poplatku společnosti BSCA vycházela z chybné metody a výpočtových faktorů, což mělo podstatný vliv na výši podpory, a krom toho své úvahy dostatečně neodůvodnila.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nesprávného právního posouzení, jehož se Komise měla dopustit tím, že do výše poplatku, který měla uhradit společnost BSCA, započítala podporu, která jí byla poskytnuta za plnění bezpečnostního úkolu (konkrétně jde o dotaci „protipožární údržba“), a tím, že nevzala v úvahu snížení „dotace protipožární údržba“ v letech 2014 a 2015.


title: Věc T-33/05: Žaloba podaná dne 21. ledna 2005 Compañía Española de Tabaco en Rama, S.A. proti Komisi Evropských společenství

text:
               2.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/42

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2005 Compañía Española de Tabaco en Rama, S.A. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-33/05)
   (2005/C 82/74)
   Jednací jazyk: španělština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 21. ledna 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství Compañía Española de Tabaco en Rama, S.A., se sídlem v Navalmoral de la Mata (Španělsko), zastoupenou Marcosem Araujou, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil rozhodnutí Komise ze dne 20. října 2004 o postupu uplatnění článku 81 Smlouvy ES [C(2004)4030konečné], označení věci COMP/C.38.238/B.2 – Surový tabák Španělsko,

               2.

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Rozhodnutí napadané v tomto sporu je stejné jako rozhodnutí napadené ve věci T-24/05 Standard Comercial a jiní v. Komise (1).
   Všechny argumenty se týkají zásady proporcionality. Žalobkyně především zdůrazňuje skutečnost, že prozkoumávané činnosti se uskutečňovaly v rámci obchodu ve výši 25 miliónů EUR a že uložené pokuty dosahují téměř stejné výše. CETARSA byla konkrétně překvapena pokutou rovnající se 7,5 % jejího obratu za rok 2003.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje následující žalobní důvody:

               —

               porušení zásady rovného zacházení, založené na uložení výše sankcí zpracovatelům a symbolických pokut výrobcům, na základě argumentů uplatnitelných na obě odvětví;

               —

               chybné posouzení okolností daného případu (oficiální podpora regulace odvětví prostřednictvím dohod mezi výrobci a zpracovateli, snížený rozsah dotyčných obchodů, nedostatek účinků, atd.), které by odůvodnily posouzení činností, které jsou předmětem sporu jako „závažné“ jednání namísto jednání „velmi závažného“;

               —

               nepřesné posouzení doby trvání činností;

               —

               nepřesné posouzení účasti žalobkyně na vytýkaných činnostech, tím, že bylo uskutečněno pouze na základě obchodní kvóty žalobkyně, a byly ignorovány další skutečnosti umožňující odlišné posouzení její situaci;

               —

               metodologie použitá Komisí pro určení základní výše podle místa uložení nepřiměřených pokut v případě malých podniků, jako je podnik žalobkyně;

               —

               svévolné uplatnění Comunicación de Clemencia, aniž by Komise odůvodnila toto rozdílné zacházení, jakož i porušení práva obhajoby žalobkyně.

      (1)  Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku Evropských společenství.


title: Věc C-156/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 27. března 2017 – Köln-Aktienfonds Deka v. Staatssecretaris van Financiën

text:
               29.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 168/26

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hoge Raad der Nederlanden (Nizozemsko) dne 27. března 2017 – Köln-Aktienfonds Deka v. Staatssecretaris van Financiën
   (Věc C-156/17)
   (2017/C 168/34)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Köln-Aktienfonds Deka

      Odpůrce: Staatssecretaris van Financiën

      Další účastníci řízení: Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, Loyens en Loeff NV

      Předběžné otázky

               1)

               Brání článek 56 SES (nyní článek 63 SFEU) tomu, aby investičnímu fondu, který je usazen mimo Nizozemsko, nebyla vrácena nizozemská daň z dividend, která byla vybrána z dividend, jež uvedený fond získal od subjektů usazených v Nizozemsku, z toho důvodu, že se na něj nevztahuje povinnost provést srážku nizozemské daně z dividend, zatímco na takové vrácení daně má nárok daňový subjekt kolektivního investování, který je usazen v Nizozemsku a jenž pro účely nizozemské daně z dividend každoročně vyplácí investiční výnosy svým akcionářům či podílníkům?

               2)

               Brání článek 56 SES (nyní článek 63 SFEU) tomu, aby investičnímu fondu, který je usazen mimo Nizozemsko, nebyla vrácena nizozemská daň z dividend, která byla vybrána z dividend, jež uvedený fond získal od subjektů usazených v Nizozemsku, z toho důvodu, že uspokojivě neprokázal, že jeho akcionáři či podílníci splňují podmínky stanovené nizozemskými právními předpisy?

               3)

               Brání článek 56 SES (nyní článek 63 SFEU) tomu, aby investičnímu fondu, který je usazen mimo Nizozemsko, nebyla vrácena nizozemská daň z dividend, která byla vybrána z dividend, jež uvedený fond získal od subjektů usazených v Nizozemsku, z toho důvodu, že každoročně nevyplácí svým akcionářům či podílníkům veškeré investiční výnosy, a to nejpozději do osmi měsíců po uplynutí účetního období, přestože v zemi, v níž je usazen, se podle použitelných právních předpisů investiční výnosy v rozsahu, v němž nejsou vyplaceny, považují a) za vyplacené a/nebo b) jsou zohledněny v rámci daně, která je v takové zemi vybírána od akcionářů či podílníků, jako by byly vyplaceny, zatímco na takové vrácení daně má nárok daňový subjekt kolektivního investování, který je usazen v Nizozemsku a jenž pro účely nizozemské daně z dividend každoročně vyplácí veškeré investiční výnosy svým akcionářům či podílníkům?


title: Věc C-10/06 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. listopadu 2007 – Rafael de Bustamante Tello v. Rada Evropské unie (Kasační opravný prostředek — Úředníci — Odměna — Příspěvek za práci v zahraničí — Podmínka stanovená v čl. 4 odst. 1 písm. a) druhé odrážce přílohy VII služebního řádu — Pojem práce konaná pro některý jiný stát )

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/6

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. listopadu 2007 – Rafael de Bustamante Tello v. Rada Evropské unie
   (Věc C-10/06 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Úředníci - Odměna - Příspěvek za práci v zahraničí - Podmínka stanovená v čl. 4 odst. 1 písm. a) druhé odrážce přílohy VII služebního řádu - Pojem „práce konaná pro některý jiný stát“)
   (2008/C 22/11)
   Jednací jazyk: španělština
   Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Rafael de Bustamante Tello (zástupci: R. García-Gallardo Gil-Forunier, D. Domínguez Pérez a A. Sayagués Torres, advokáti)

      Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: M. Simm a D. Canga Fano, zmocněnec)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 25. října 2005, de Bustamante Tello v. Rada (T-368/03), kterým byla zamítnuta žaloba směřující ke zrušení rozhodnutí Rady ze dne 28. července 2003, jímž se navrhovateli zamítá nárok na příspěvek za práci v zahraničí stanovený v článku 4 přílohy VII služebního řádu úředníků Evropských společenství, jakož i na příspěvky s ním spojené
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Rafaelu de Bustamante Tellovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 60, 11.3.2006.


title: Věc F-105/11: Žaloba podaná dne 17. října 2011 — ZZ v. Komise

text:
               7.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 6/26

         Žaloba podaná dne 17. října 2011 — ZZ v. Komise
   (Věc F-105/11)
   2012/C 6/47
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí generálního ředitele OLAF, kterým byla zamítnuta žádost žalobce o prodloužení jeho smlouvy dočasného zaměstnance ve smyslu čl. 2 písm. b) PŘOZ.

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí generálního ředitele OLAF ze dne 29. června 2011, kterým byla zamítnuta žádost žalobce směřující proti zamítnutí jeho žádosti o prodloužení smlouvy dočasného zaměstnance ve smyslu čl. 2 písm. b) PŘOZ;

               —

               v potřebném rozsahu zrušit rozhodnutí generálního ředitele OLAF ze dne 25. března 2011 zamítnout žádost žalobce o prodloužení jeho smlouvy dočasného zaměstnance;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-467/15: Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2016 – Drex Technologies v. Rada

text:
               7.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 410/34

         Usnesení Tribunálu ze dne 14. září 2016 – Drex Technologies v. Rada
   (Věc T-467/15) (1)

   (2016/C 410/53)
   Jednací jazyk: francouzština
   Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 337, 12.10.2015.


title: Věc C-486/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 5. listopadu 2007 – Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) v. Consorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. arl

text:
               26.1.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/25

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 5. listopadu 2007 – Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) v. Consorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. arl
   (Věc C-486/07)
   (2008/C 22/47)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Corte suprema di cassazione
   Účastníci původního řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

      Účastnice řízení podávající vzájemný kasační opravný prostředek: Consorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. arl
   Předběžná otázka
   Použijí se na základě nařízení Společenství platných v rozhodné době z hlediska dotčených skutečností (1994–1995) týkajících se prodeje obilovin držených intervenčními agenturami srážky z ceny stanovené pro případ přítomnosti vyššího obsahu vlhkosti, než je obsah vlhkosti, který je považován za standardní jakost, také v případě prodeje kukuřice?


title: Věc C-257/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 13. června 2006 – Roby Profumi Srl v. Comune di Parma

text:
               2.9.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 212/14

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 13. června 2006 – Roby Profumi Srl v. Comune di Parma
   (Věc C-257/06)
   (2006/C 212/24)
   Jednací jazyk: italština
   Předkládající soud
   Corte suprema di cassazione.
   Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Roby Profumi Srl

      Odpůrce: Comune di Parma
   Předběžná otázka
   Je čl. 10 odst. 8 zákona č. 713/1986 ve znění čl. 9 odst. 4 legislativního nařízení č. 126/1997 v souladu s článkem 28 Smlouvy o ES a s článkem 7 směrnice č. 76/768/EHS (1) ve znění směrnice č. 93/35/EHS (2)?

      (1)  Úř. věst. L 262, s. 169

      (2)  Úř. věst. L 151, s. 32


title: Věc T-526/08 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 3. prosince 2008 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 25. září 2008 ve věci F-44/05, Strack v. Komise

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/53

         Kasační opravný prostředek podaný dne 3. prosince 2008 Komisí Evropských společenství proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 25. září 2008 ve věci F-44/05, Strack v. Komise
   (Věc T-526/08 P)
   (2009/C 44/93)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Krämer a B. Eggers)

      Další účastník řízení: Guido Strack (Köln, Německo)
   Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek Soudu pro veřejnou službu ze dne 25. září 2008 ve věci F-44/05, Strack v. Komise;

               —

               uložit žalobci náhradu nákladů řízení před Soudem pro veřejnou službu, jakož i náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
   Kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 25. září 2008 ve věci F-44/05, Strack v. Komise. Tímto rozsudkem bylo zrušeno rozhodnutí Úřadu pro úřední tisky Evropských společenství, kterým byla zamítnuta žádost žalobce o pracovní místo vedoucího oddělení „Veřejné zakázky a smlouvy“ a Komisi bylo uloženo zaplacení 2000 eur jako náhrady za nemajetkovou újmu.
   Navrhovatelka kasačního opravného prostředku se v odůvodnění svého kasačního opravného prostředku dovolává dvou důvodů kasačního opravného prostředku.
   1.   Porušení práva Společenství potvrzením potřeby právní ochrany v souvislosti s žalobou na neplatnost
   Komise nejprve namítá, že návrh na zrušení zamítavého rozhodnutí byl i přes neexistenci potřeby právní ochrany žalobce v souvislosti s napadením jmenovacího rozhodnutí prohlášen přípustným, protože současně byla podána žaloba na náhradu škody. Toto je právně chybné a může vést k nejistotě týkající se prováděcích opatření podle článku 233 ES. Pravidlo, podle nějž nepřípustnost žaloby na neplatnost automaticky vyvolává nepřípustnost s ní bezprostředně spojené žaloby na náhradu škody, není použitelné v případě, pokud neexistuje žádné nebezpečí, že by žalobou na náhradu škody bylo obejito nezbytné předchozí řízení nebo jiné podmínky přípustnosti, a proto konkrétní žaloba na náhradu škody může být přípustná, i když je žaloba na neplatnost kvůli neexistenci potřeby právní ochrany nepřípustná.
   2.   Nedostatek odůvodnění při výkladu použití pojmového znaku skutkové podstaty nemajetkové újmy
   Zadruhé se Soud pro veřejnou službu v bodě 219 napadeného rozsudku dopustil chyby když konstatoval, že žalobce skutečně utrpěl nemajetkovou újmu, protože mu bylo odňato právo na přezkum jeho žádosti o pracovní místo, který by byl proveden za okolností, které jsou v souladu s právem. Tento závěr nutně implikuje, že protiprávnost rozhodnutí, kterým byla zamítnuta žádost o pracovní místo, jako taková představuje nemateriální újmu. Takový výklad pomíjí, že mimosmluvní odpovědnost Společenství předpokládá kumulativní existenci tří podmínek, a to zaprvé protiprávnost orgánům vytýkaného jednání, zadruhé skutečnou existenci tvrzené škody a zatřetí příčinnou souvislost mezi první a druhou podmínkou.


title: Věc C-426/16: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgie) dne 1. srpna 2016 – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen a další v. Vlaams Gewest

text:
               17.10.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 383/5

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgie) dne 1. srpna 2016 – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen a další v. Vlaams Gewest
   (Věc C-426/16)
   (2016/C 383/06)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Limburg, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen Oost-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van West-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Vlaams-Brabant, VZW, Association Internationale Diyanet de Belgique, IVZW, Islamitische Federatie van België, VZW, Rassemblement des Musulmans de Belgique, VZW, Erkan Konak, Chaibi El Hassan

      Žalovaný: Vlaams Gewest

      Vedlejší účastnice řízení: Global Action in the Interest of Animals, VZW

      Předběžná otázka

   Je článek 4 odst. 4 ve spojení s čl. 2 písm. k) nařízení Rady (ES) č. 1099/2009 (1) ze dne 24. září 2009 o ochraně zvířat při usmrcování neplatný z důvodu rozporu s článkem 9 Evropské úmluvy o lidských právech, článkem 10 Listiny základních práv Evropské unie nebo s článkem 13 Smlouvy o fungování Evropské unie, pakliže se v nich stanoví, že zvířata mohou být porážena zvláštním způsobem vyžadovaným náboženskými obřady bez omráčení pouze tehdy, probíhá-li tato porážka na jatkách, na které se vztahuje oblast působnosti nařízení č. 853/2004 (2), byť ve Vlaams Gewest není dostatečná kapacita, která by uspokojila každoroční poptávku po rituální porážce neomračovaných zvířat v souvislosti s islámským svátkem oběti, a náklady spojené s úpravou dočasných zařízení pro porážku, která jsou schválena a kontrolována příslušnými orgány, pro účely islámského svátku oběti na jatky, na které se vztahuje oblast působnosti nařízení (ES) č. 853/2004, se nezdá vhodná a přiměřené pro dosažení cílů sledovaných v oblasti dobrých životních podmínek zvířat a veřejného zdraví?

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1099/2009 ze dne 24. září 2009 o ochraně zvířat při usmrcování (Úř. věst. 2009 L 303, s. 1).

      (2)  Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (Úř. věst. 2004 L 139, s. 55; Zvl. vyd. 03/45, s. 14).


title: Věc C-220/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo (Španělsko) dne 15. května 206 – Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia v. Administración del Estado (Ministerio de Educación y Ciencia)

text:
               29.7.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 178/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo (Španělsko) dne 15. května 206 – Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia v. Administración del Estado (Ministerio de Educación y Ciencia)
   (Věc C-220/06)
   (2006/C 178/34)
   Jednací jazyk: španělština
   Předkládající soud
   Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia

      Žalovaný: Administración del Estado (Ministerio de Educación y Ciencia)
   Předběžné otázky
   Mají být články 43 a 49 Smlouvy o ES ve spojení s článkem 86 téže smlouvy při svém použití v rámci liberalizace poštovních služeb stanovené směrnicemi 1997/67/ES (1) a 2002/39/ES (2) a v rámci zásad, jimiž se řídí zadávání veřejných zakázek a které jsou stanoveny směrnicemi ad hoc, vykládány v tom smyslu, že nepřipouštějí dohodu, jejíž předmět zahrnuje poskytování poštovních služeb, jak vyhrazených, tak nevyhrazených a tedy liberalizovaných, podepsanou mezi státní společností se zcela veřejným kapitálem, která je nadto provozovatelem oprávněným k poskytování všeobecné poštovní služby, a orgánem státní správy?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby (Úř. věst. 1998 L 15, s. 14)

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/39/ES ze dne 10. června 2002, kterou se mění směrnice 97/67/ES s ohledem na další otevření hospodářské soutěže poštovních služeb Společenství (Úř. věst. L 176, s 21)


title: Spojené věci T-217/99, T-321/00 a T-222/01: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. září 2006 – Sinaga v. Komise ( Cukr — Program POSÉIMA — Nařízení (EHS) č. 1600/92 — Předběžný odhad zásobování cukrem oblastí Azor — Žaloba na neplatnost — Přípustnost — Pojem tradičních odeslání do zbytku Společenství — Odůvodnění — Dodržování podstatných náležitostí )

text:
               18.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 281/28

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 13. září 2006 – Sinaga v. Komise
   (Spojené věci T-217/99, T-321/00 a T-222/01) (1)

   („Cukr - Program POSÉIMA - Nařízení (EHS) č. 1600/92 - Předběžný odhad zásobování cukrem oblastí Azor - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Pojem tradičních odeslání do zbytku Společenství - Odůvodnění - Dodržování podstatných náležitostí“)
   (2006/C 281/45)
   Jednací jazyk: portugalština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sociedade de Indústrias Agrícolas Açoreanas (Sinaga) SA (Ponta Delgada, Portugalsko) (zástupce: M. Marques Mendes, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: ve věci T-217/99 původně A. Alves Vieira a P. Oliver, poté G. Berscheid, zmocněnci, ve spolupráci s F. Costou Leitem, advokátem, a ve věcech T-221/01 a T-321/00 původně A. Alves Vieira a G. Berscheid, poté G. Berscheid, ve spolupráci původně s N. Castrem Marquesem, advokátem, poté s F. Costou Leitem, advokátem)
   Předmět věci
   Zrušení, zaprvé, přílohy nařízení Komise (ES) č. 1434/1999 ze dne 30. června 1999, kterým se stanoví předběžný odhad zásobování cukrem oblastí Azor, Madeiry a Kanárských ostrovů pro hospodářský rok 1999/2000 stanovený nařízeními Rady (EHS) č. 1600/92 a (EHS) č. 1601/92 (Úř. věst. L 166, s. 58); zadruhé, nařízení Komise (ES) č.1481/2000 ze dne 6. července 2000, kterým se stanoví předběžný odhad zásobování cukrem oblastí Azor, Madeiry a Kanárských ostrovů pro hospodářský rok 2000/2001 stanovený nařízeními Rady č. 1600/92 a č. 1601/92 (Úř. věst. L 167, s. 6), jakož i jeho přílohy, a zatřetí přílohy nařízení Komise (ES) č. 1281/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se stanoví předběžný odhad zásobování cukrem oblastí Azor, Madeiry a Kanárských ostrovů pro období od 1. července do 31. prosince 2001 stanovený nařízeními Rady č. 1600/92 a č. 1601/92 (Úř. věst. L 176, s. 12), v tom, že určují množství cukru považovaného za nezbytné pro zásobování Azor
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 333, 20.11.1999.


title: Věc C-394/08: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 3. června 2009 — Zipcar, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ( Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 — Slovní ochranná známka ZIPCAR — Námitky majitele starší slovní vnitrostátní ochranné známky CICAR )

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/17

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 3. června 2009 — Zipcar, Inc. v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-394/08) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 - Slovní ochranná známka ZIPCAR - Námitky majitele starší slovní vnitrostátní ochranné známky CICAR“)
   2009/C 220/29
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Zipcar, Inc. (zástupce: M. Elmslie, solicitor)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (osmého senátu) ze dne 25. června 2008, Zipcar v. OHIM (T-36/07), kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost podanou přihlašovatelkou slovní ochranné známky „ZIPCAR“ pro výrobky zařazené do tříd 3, 39 a 42 proti rozhodnutí R 122/2006-2 druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 30. listopadu 2006, kterým se zamítá odvolání podané proti rozhodnutí námitkového oddělení, kterým se částečně zamítá zápis uvedené ochranné známky v rámci námitky podané majitelem slovní vnitrostátní ochranné známky „CICAR“ pro výrobky zařazené do třídy 39

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti Zipcar Inc. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 285, 8.11.2008.


title: Věc T-588/15: Usnesení Tribunálu ze dne 13. června 2016 – GABO:mi v. Komise „Sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) — Dohody o dotacích — Pozastavení plateb — Obnovení pozastavených plateb — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               22.8.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 305/35

         Usnesení Tribunálu ze dne 13. června 2016 – GABO:mi v. Komise
   (Věc T-588/15) (1)

   („Sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) - Dohody o dotacích - Pozastavení plateb - Obnovení pozastavených plateb - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   (2016/C 305/49)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (Mnichov, Německo) (zástupci: M. Ahlhaus a C. Mayer, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: R. Lyal a M. Siekierzyńska, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení zaprvé rozhodnutí Komise z 29. července a 19. srpna 2015 o pozastavení veškerých případných plateb vyplácených ředitelstvím E pro zdraví a ředitelstvím F pro bioekonomii generálního ředitelství (GŘ) Komise pro výzkum a inovace ve prospěch žalobkyně, zadruhé rozhodnutí Komise ze dne 25. srpna 2015, kterým se koordinátorovi projektu Biofector ukládá povinnost nepřevádět žalobkyni žádnou částku v rámci uvedeného projektu, zatřetí rozhodnutí Komise ze dne 28. srpna 2015, kterým se pozastavení plateb náležejících do pravomoci ředitelství E jejího GŘ pro výzkum a inovace ponechává v platnosti, začtvrté rozhodnutí Komise ze dne 15. září 2015, kterým se koordinátorům projektů „The hip trial“ a EU-CERT-ICD ukládá povinnost nepřevádět žádnou částku žalobkyni v rámci uvedených projektů, zapáté rozhodnutí Komise ze dne 5. října 2015 určeného koordinátorovi projektu NENO, aby náklady žalobkyně považoval za nezpůsobilé a aby odpovídajícím způsobem upravil případné platby žalobkyni, zašesté rozhodnutí Komise ze dne 14. října 2015 určeného koordinátorovi projektu Procardio o pozastavení případných plateb náležejících do pravomoci ředitelství G pro energie jejího GŘ pro výzkum a inovace a určených žalobkyni, zasedmé rozhodnutí Komise z 23. října a 6. listopadu 2015 přijatých na základě výše uvedeného rozhodnutí ze dne 28. srpna 2015 a určených koordinátorům projektů LENA a Re-liver a zaosmé rozhodnutí Komise ze dne 11. listopadu 2015 určeného koordinátorovi projektu ENS@T-Cancer, aby náklady žalobkyně považoval za nezpůsobilé a aby odpovídajícím způsobem upravil případné platby žalobkyni.

      Výrok

               1)

               Již není důvodné rozhodnout ve věci samé.

               2)

               Společnost GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 27, 25.1.2016.


title: Věc C-155/07: Žaloba podaná dne 20. března 2007 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/8

         Žaloba podaná dne 20. března 2007 – Evropský parlament v. Rada Evropské unie
   (Věc C-155/07)
   (2007/C 155/13)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Evropský parlament (zástupci: R. Passos, A. Baas, D. Gauci, zmocněnci)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Arpio Santacruz, M. Sims, D. Canga Fano, zmocněnci)
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Rady 2006/1016/ES (1) ze dne 19. prosince 2006 o poskytnutí záruky Společenství na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Společenství, z důvodu porušení Smlouvy o ES

               —

               uložit Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Na podporu své žaloby uplatňuje Evropský parlament jediný žalobní důvod, kterým je nesprávná volba právního základu sporného rozhodnutí. Jelikož se totiž toto rozhodnutí týká hlavně rozvojových zemí mezi zeměmi, které jsou způsobilé nebo potenciálně způsobilé pro získání financování od Evropské investiční banky se zárukou Společenství, mělo být přijato na společném základě článků 179 ES a 181a ES, a nikoli jen na základě článku 181a ES, jenž vylučuje ze své oblasti působnosti spolupráci s rozvojovými zeměmi.

      (1)  Úř. věst. L 414, s. 95.


title: Věc C-592/11: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 25. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus — Finsko) — Anssi Ketelä ( „Zemědělství — Nařízení (ES) č. 1698/2005 a č. 1974/2006 — Podpora pro zahájení činnosti mladých zemědělců — Podmínky poskytnutí — První zahájení činnosti v zemědělském hospodářství jako jeho vedoucí — Podmínky uplatnění, pokud se zahájení činnosti uskutečnilo prostřednictvím právnické osoby“ )

text:
               22.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 399/8

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 25. října 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Korkein hallinto-oikeus — Finsko) — Anssi Ketelä
   (Věc C-592/11) (1)

   (Zemědělství - Nařízení (ES) č. 1698/2005 a č. 1974/2006 - Podpora pro zahájení činnosti mladých zemědělců - Podmínky poskytnutí - První zahájení činnosti v zemědělském hospodářství jako jeho vedoucí - Podmínky uplatnění, pokud se zahájení činnosti uskutečnilo prostřednictvím právnické osoby)
   2012/C 399/12
   Jednací jazyk: finština

      Předkládající soud

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastník původního řízení

      Žalobce: Anssi Ketelä

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Korkein hallinto-oikeus — Výklad čl. 22 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 277, s. 1) a čl. 13 odst. 4 a 6 nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 ze dne 15. prosince 2006, kterým se stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení (ES) č. 1698/2005 (Úř. věst. L 368, s. 15) — Podmínky poskytnutí podpory pro zahájení činnosti mladých zemědělců — První zahájení činnosti v zemědělském hospodářství jako jeho vedoucí — Podpora pro zahájení činnosti, která je fyzické osobě poskytnuta na základě převzetí rodinného statku — Přerušení vyplácení podpory s odůvodněním, že příjemce podpory byl dříve minoritním akcionářem a jednatelem akciové společnosti, která provozovala mimo jiné chov prasat

      Výrok

   Článek 22 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) musí být vykládán v tom smyslu, že požadavek, který klade toto ustanovení, podle něhož dotyčná osoba musí zahájit poprvé činnost v zemědělském hospodářství „jako jeho vedoucí“, v situaci, kdy dotyčná osoba zahajuje činnost prostřednictvím akciové společnosti, předpokládá, že tato osoba bude disponovat skutečnou a trvalou kontrolou jak nad zemědělským hospodářstvím, tak nad jeho řízením.
   I když členské státy nadále mohou konkrétně upřesnit podmínky, na základě nichž je možné dospět k závěru, že žadatel o podporu má takovéto postavení vedoucího hospodářství, mohou tak učinit pouze za předpokladu, že takovéto podmínky nepřekročí rámec toho, co mají upřesňovat, a tedy v souladu s cíli sledovanými nařízením č. 1698/2005 zaručí, že uvedený žadatel bude disponovat skutečnou a trvalou kontrolou nad zemědělským hospodářstvím a jeho řízením. Takovéto požadavky splňují taková vnitrostátní ustanovení, o jaká se jedná ve věci v původním řízení, která stanoví, že pokud mladý zemědělec zahájí činnost prostřednictvím právnické osoby, je získání podpory podmíněno zejména tím, aby tento zemědělec měl v této právnické osobě rozhodovací pravomoc, což vyžaduje, aby držel více než polovinu podílů na posledně uvedené právnické osobě a tyto podíly reprezentovaly více než polovinu hlasovacích práv.

      (1)  Úř. věst. C 49, 18.2.2012.


title: Věc C-509/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — řízení zahájeno společností ÖBB Personenverkehr AG ( „Nařízení (ES) č. 1371/2007 — Práva a povinnosti cestujících v železniční přepravě — Článek 17 — Odškodnění z ceny přepravního dokladu v případě zpoždění spoje — Vyloučení v případech vyšší moci — Přípustnost — Článek 30 odst. 1 první pododstavec — Pravomoci vnitrostátního subjektu určeného k tomu, aby prosazoval dodržování tohoto nařízení — Možnost uložit železničnímu dopravci povinnost změnit své podmínky odškodnění cestujících“ )

text:
               23.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 344/12

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 26. září 2013 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — řízení zahájeno společností ÖBB Personenverkehr AG
   (Věc C-509/11) (1)

   (Nařízení (ES) č. 1371/2007 - Práva a povinnosti cestujících v železniční přepravě - Článek 17 - Odškodnění z ceny přepravního dokladu v případě zpoždění spoje - Vyloučení v případech vyšší moci - Přípustnost - Článek 30 odst. 1 první pododstavec - Pravomoci vnitrostátního subjektu určeného k tomu, aby prosazoval dodržování tohoto nařízení - Možnost uložit železničnímu dopravci povinnost změnit své podmínky odškodnění cestujících)
   2013/C 344/19
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastnice původního řízení

   ÖBB Personenverkehr AG

      Za přítomnosti: Schienen-Control Kommission, Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Verwaltungsgerichtshof — Výklad článku 17 a čl. 30 odst. 1 prvního pododstavce nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1371/2007 ze dne 23. října 2007 o právech a povinnostech cestujících v železniční přepravě (Úř. věst. L 315, s. 14) — Podmínky pro poskytnutí odškodnění — Přípustnost vyloučení odškodnění v případě vyšší moci — Možnost vnitrostátního subjektu určeného pro prosazení nařízení nahradit smluvní ujednání, která nesplňují podmínky uvedeného nařízení, ujednáními, která jsou s tímto nařízením v souladu

      Výrok

               1)

               Článek 30 odst. 1 první pododstavec nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1371/2007 ze dne 23. října 2007 o právech a povinnostech cestujících v železniční přepravě musí být vykládán tak, že vnitrostátní subjekt určený k tomu, aby prosazoval dodržování tohoto nařízení, nemůže v případě, že vnitrostátní právo danou otázku neupravuje, závazně předepsat železničnímu podniku, jehož podmínky odškodnění z ceny přepravního dokladu nesplňují kritéria stanovená v článku 17 tohoto nařízení, konkrétní obsah těchto podmínek.

               2)

               Článek 17 nařízení č. 1371/2007 musí být vykládán tak, že železniční podnik není oprávněn zahrnout do svých všeobecných přepravních podmínek ustanovení, podle něhož je zproštěn povinnosti vyplatit odškodnění z ceny přepravního dokladu z důvodu zpoždění, je-li zpoždění vyvoláno zásahem vyšší moci nebo některým z důvodů uvedených v čl. 32 odst. 2 Jednotných právních předpisů pro smlouvu o mezinárodní železniční přepravě osob k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě ze dne 9. května 1980 ve znění Vilniuského protokolu ze dne 3. června 1999.

      (1)  Úř. věst. C 13, 14.1.2012.


title: Věc T-351/14: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. února 2017 – Construlink v. EUIPO – Wit-Software (GATEWIT) „Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie GATEWIT — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie wit software — Starší národní obchodní firma Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/40

         Rozsudek Tribunálu ze dne 17. února 2017 – Construlink v. EUIPO – Wit-Software (GATEWIT)
   (Věc T-351/14) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie GATEWIT - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie wit software - Starší národní obchodní firma Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 4 nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 104/56)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Construlink – Tecnologias de Informação, SA (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: M. Lopes Rocha a A. Bertrand, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Lukošiūtė a D. Hanf, zmocněnci)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: F. Teixeira Baptista a C. Tomás Pedro, advokáti)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 6. března 2014 (věc R 1059/2013-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel a společností Construlink – Tecnologias de Informação.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnost Construlink – Tecnologias de Informação, SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady tohoto řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a náklady řízení před odvolacím senátem vynaložené společností Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA.

      (1)  Úř. věst. C 261, 11.8.2014.


title: Věc C-23/09 P: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 22. ledna 2010 — ecoblue AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA ( „Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Nařízení (ES) č. 40/94 — Článek 8 odst. 1 písm. b) — Starší ochranná známka BLUE — Slovní označení „Ecoblue“ — Nebezpečí záměny — Podobnost označení“ )

text:
               22.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 134/11

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 22. ledna 2010 — ecoblue AG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
   (Věc C-23/09 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Starší ochranná známka BLUE - Slovní označení „Ecoblue“ - Nebezpečí záměny - Podobnost označení“)
   2010/C 134/17
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: ecoblue AG (zástupce: C. Osterrieth, Rechtsanwalt)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Botis, zmocněnec), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (prvního senátu) ze dne 12. listopadu 2008, ecoblue AG v. OHIM (T-281/07), kterým Soud zamítl žalobu podanou přihlašovatelem slovní ochranné známky „Ecoblue“ pro služby zařazené do tříd 35, 36 a 38 proti rozhodnutí R 844/2006-1 prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) ze dne 25. dubna 2007, kterým bylo zamítnuto odvolání podané proti uvedené ochranné známce v rámci námitky podané držitelem slovní ochranné známky Společenství „BLUE“ pro výrobky a služby zařazené do tříd 9, 36, a 38, jakož i jiných ochranných známek Společenství obsahujících slovo „BLUE“

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Společnosti ecoblue AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 90, 18.4.2009.


title: Věc F-36/10: Žaloba podaná dne 27. května 2010 — Rapone v. Komise

text:
               31.7.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/54

         Žaloba podaná dne 27. května 2010 — Rapone v. Komise
   (Věc F-36/10)
   ()
   2010/C 209/85
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Chiara Rapone (Řím, Itália) (zástupce: A. Rapone, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí EPSO, kterým byla odmítnuta registrace přihlášky žalobkyně k účasti v otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/177/10-LAW.

      Návrhové žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí, kterým byla omítnuta registrace nové přihlášky žalobkyně k účasti v otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/177/10-LAW, přičemž toto omítnutí bylo potvrzeno oznámením EPSO ze dne 12. dubna 2010;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-264/09: Žaloba podaná dne 2. července 2009 — Tecnoprocess v. Komise a delegace Evropské komise v Maroku

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/36

         Žaloba podaná dne 2. července 2009 — Tecnoprocess v. Komise a delegace Evropské komise v Maroku
   (Věc T-264/09)
   2009/C 220/76
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Tecnoprocess Srl (Řím, Itálie) (zástupce: A. Majoli, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství, delegace Evropské komise v Maroku

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               určit, ve smyslu článku 232 ES, nečinnost delegace Evropské unie v Rabatu a Evropské komise;

               —

               stanovit v souladu s článkem 288 Smlouvy mimosmluvní odpovědnost delegace a Komise vůči žalobkyni a uložit jim, společně a nerozdílně, aby ve prospěch žalobkyně nahradily škodu ve výši 1 000 000 eur (jeden milion eur).

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně v této věci je činná v řadě různých oblastí průmyslového trhu. Od roku 2002 je Tecnoprocess činná v oblastech zadávání zákazech spravovaných ředitelstvím EuropAid pro projekty, jejíchž cílem je platba vnější pomoci rozvojovým zemím ze strany Komise, financovaným z rozpočtu Evropské unie a Evropského rozvojového fondu. Touto žalobou chce podrobit přezkumu Soudu chování žalované v rámci provádění následujících smluv:

               —

               Smlouva EuropeAid 1144205/D/S/MA (zakázka 14/2003/meda/b7 — 4100/ib/96/0587) — RISTORAZIONE;

               —

               Smlouva EuropeAid 114194/D/S/MA (zakázka 15/2003/meda/b7 — 4100/ib/96/0587) — FREDDO;

               —

               Smlouva EuropeAid 114194/D/S/MA (zakázka 16/2003/meda/b7 — 4100/ib/96/0587) — FREDDO a

               —

               Smlouva EuropeAid/12088/D/S/MA) — Centre Assistance Technique des Industriels des Équipements pour véhicules (Cetiev) lots 3 a 6.

         První tři smlouvy uzavřené v rámci programů MEDA 1 se týkají dodávky zařízení a příslušenství pro restaurační služby a služby jídelen Office de la Formation professionnelle et de la Promotion du Travail (OFPPT) (Úřad pro odborné vzdělání a podporu práce) v Rabatu.
   Žalobkyně uplatňuje, že v rámci provádění těchto smluv OFPPT odmítl vypracovávat záznamy o přijetí zboží, ačkoliv používal sporné výrobky, které řádně dodala.
   Podobné těžkosti měla v rámci čtvrté smlouvy, která byla uzavřena v rámci MEDA 2 pro dodávky vysoce specializovaných přístrojů, které měly sloužit k provádění testů na filtrech automobilů.
   Nečinnost žalované spočívala v tom, že tato vzhledem k závažným nedostatkům při provádění sporných smluv nenašla žádné uspokojivé řešení s ohledem na zájmy žalované a je tak závažná, že zakládá mimosmluvní odpovědnost Společenství.
   Krom toho se žalobkyně dovolává porušení článku 56 finančního nařízení, zásady legitimního očekávání, zásady proporcionality a práva na důvěrnost.


title: Věc C-242/10: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Itálie) — ENEL Produzione SpA v. Autorità per l'energia elettrica e il gas ( „Směrnice 2003/54/ES — Vnitřní trh s elektřinou — Zařízení na výrobu elektřiny zásadní pro fungování elektrizační soustavy — Povinnost předkládat nabídky na vnitrostátní energetické burze v souladu s omezeními a kritérii stanovenými provozovatelem soustavy pro přenos a distribuci elektrické energie — Služby dispečinku a vyrovnávání — Povinnosti veřejné služby“ )

text:
               18.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 49/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Itálie) — ENEL Produzione SpA v. Autorità per l'energia elettrica e il gas
   (Věc C-242/10) (1)

   (Směrnice 2003/54/ES - Vnitřní trh s elektřinou - Zařízení na výrobu elektřiny zásadní pro fungování elektrizační soustavy - Povinnost předkládat nabídky na vnitrostátní energetické burze v souladu s omezeními a kritérii stanovenými provozovatelem soustavy pro přenos a distribuci elektrické energie - Služby dispečinku a vyrovnávání - Povinnosti veřejné služby)
   2012/C 49/09
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: ENEL Produzione SpA

      Žalovaný: Autorità per l'energia elettrica e il gas

      za přítomnosti: Terna rete elettrica nazionale SpA

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Výklad článků 23, 43, 49 a 56 ES a čl. 11 odst. 2 a 6 a článku 24 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES (Úř. věst. L 176, s. 37) — Vnitrostátní právní předpisy, které ukládají výrobcům elektrické energie povinnost dodržovat při předkládání nabídek dodávky elektřiny pravidla stanovená společností provozující elektrickou přenosovou a distribuční síť

      Výrok

   Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES, a konkrétně její čl. 3 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 a 6, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jaká je dotčena v původním řízení, která za účelem snížení ceny elektřiny v zájmu konečného spotřebitele a bezpečnosti elektrizační soustavy ukládá hospodářským subjektům, jež vlastní zařízení nebo soubory zařízení považované podle kritérií stanovených vnitrostátním regulačním orgánem za zásadní k uspokojení potřeb poptávky dispečinkových služeb po elektřině, povinnost předkládat nabídky na vnitrostátních energetických trzích za podmínek předem stanovených tímto orgánem, pokud tato právní úprava nepřekračuje meze toho, co je nezbytné k tomu, aby bylo dosaženo jí sledovaného cíle. Ověřit, zda ve věci v původním řízení je tato podmínka splněna, přísluší předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 209, 31.07.2010.


title: Věc T-621/11: Žaloba podaná dne 5. prosince 2011 — SinnLeffers v. Komise

text:
               11.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 39/19

         Žaloba podaná dne 5. prosince 2011 — SinnLeffers v. Komise
   (Věc T-621/11)
   2012/C 39/36
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: SinnLeffers GmbH (Hagen, Německo) (zástupci: C. Rupp a H. Wunderlich, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. ledna 2011 K(2011) 275 v konečném znění v řízení o státní podpoře Německa C-7/2010 (ex CP 250/2009 a ex NN 5/2010) „zákon o dani z příjmu právnických osob (KStG), systém převodu daňových ztrát“ („Sanierungsklausel“);

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.

               1)

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož opatření není selektivní

                           —

                           Nezohlednění relevantního referenčního systému: Žalobkyně v této souvislosti uvádí, že Komise při posouzení selektivity systému převodu daňových ztrát podle § 8c odst. 1a německého zákona o dani z příjmu právnických osob (KStG) vychází z nesprávného referenčního systému. Podle názoru žalobkyně z použití zásady zdanění čistého zisku jako relevantního referenčního systému naopak vyplývá, že systém převodu daňových ztrát není výjimkou z referenčního systému, nýbrž naopak tento referenční systém obnovuje.

                           —

                           Nezohlednění chybějící selektivnosti obecných ustanovení: v tomto ohledu žalobkyně uvádí, že selektivita systému převodu daňových ztrát podle § 8c odst. 1a KStG musí být zamítnuta rovněž s odkazem na obecnou platnost právní úpravy.

                           —

                           Nezohlednění odůvodnění na základě povahy a vnitřní struktury německého systému dani z příjmu právnických osob: Žalobkyně v této souvislosti uvádí, že systém převodu daňových ztrát podle § 8c odst. 1a KStG je s odkazem na relevantní referenční systém zásady zdanění čistého zisku jako výraz zásady zdanění podle daňové způsobilosti v každém případě odůvodněn na základě povahy a vnitřní struktury německého systému dani z příjmu právnických osob.

               2)

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení právní normy vyšší právní síly — Porušení zásady legitimního očekávání

                           —

                           Žalobkyně v této souvislosti mimo jiné uvádí, že Komise před zahájením formálního vyšetřovacího řízení ve věci systému převodu daňových ztrát podle § 8c odst. 1a KStG nikdy nevyjádřila pochybnosti týkající se státní podpory ohledně systému převodu daňových ztrát podle třetí věty § 8c odst. 4 KStG v původním znění nebo ohledně srovnatelných právních úprav jiných členských států. Na základě tohoto jednání Komise v minulosti nemohla žalobkyně i při nejvyšší míře opatrnosti obezřetného a opatrného hospodářského subjektu předvídat napadené rozhodnutí. Žalobkyně tedy mohla spoléhat na nezpochybnitelnost nového systému převodu daňových ztrát podle § 8c odst. 1a KStG.


title: Věc T-347/05: Žaloba podaná dne  12. září 2005  – Procter & Gamble v. OHIM

text:
               26.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 296/30

         Žaloba podaná dne 12. září 2005 – Procter & Gamble v. OHIM
   (Věc T-347/05)
   (2005/C 296/65)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: The Procter & Gamble Company (Cincinnati, Spojené státy americké) (zástupce: G. Kuipers, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)(OHIM)
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 6. července 2005 (věc R 1182/2004-1), které bylo P&G oznámeno dopisem ze dne 13. července 2005, v rozsahu, v němž stanoví, že ochranná známka nesplňuje podmínky stanovené v čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94; a

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Dotčená ochranná známka Společenství: Trojrozměrná ochranná známka ve formě čtverhranné bílé tablety se zeleným květinovým vzorem ve formě pěti okvětních lístků na zboží ve třídě 3 (prací a bělicí přípravky a další látky pro praní; čistící a leštící přípravky, přípravky pro drhnutí a brusiva; přípravky na mytí, čištění a péči o nádobí; mýdla) – přihláška č.1 683 473

      Rozhodnutí průzkumového referenta: Zamítnutí přihlášky, pokud se týče všech označených výrobků

      Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady č. 40/94


title: Věc C-138/10: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. září 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Sofija-grad — Bulharsko) —  DP grup EOOD v. Direktor na Agencija Mitnici ( Celní unie — Celní prohlášení — Přijetí celního prohlášení celním orgánem — Zrušení platnosti již přijatého celního prohlášení — Důsledky pro opatření podle trestního a přestupkového práva )

text:
               29.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 319/7

         Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 15. září 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Administrativen sad Sofija-grad — Bulharsko) — „DP grup“ EOOD v. Direktor na Agencija „Mitnici“
   (Věc C-138/10) (1)

   (Celní unie - Celní prohlášení - Přijetí celního prohlášení celním orgánem - Zrušení platnosti již přijatého celního prohlášení - Důsledky pro opatření podle trestního a přestupkového práva)
   2011/C 319/10
   Jednací jazyk: bulharština

      Předkládající soud

   Administrativen sad Sofija-grad

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně:„DP grup“ EOOD

      Žalovaný: Direktor na Agencija „Mitnici“

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Administrativen sad Sofija-grad — Výklad čl. 4 bodu 5, čl. 8 odst. 1 první odrážky a článků 62, 63 a 68 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, s. 1; Zvl. vyd. 02/04, s. 307) — Přijetí celního prohlášení uskutečněného písemně dlužníkem ze strany celního orgánu — Shodné zacházení s takovým přijetím jako se správním rozhodnutím, které podléhá soudnímu přezkumu — Předběžné přijetí prohlášení až do konečného ověření údajů, které jsou v něm zapsány, prostřednictvím zvláštního posudku určeného k potvrzení kódu celního sazebníku — Určení rozsahu kontroly vykonávané celním orgánem při tomto ověření

      Výrok

   Ustanovení celního práva Unie musí být vykládána v tom smyslu, že deklarant nemůže žádat soud o zrušení jím vystaveného celního prohlášení, jestliže celní orgány toto celní prohlášení již přijaly. Za podmínek stanovených v článku 66 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1791/2006 ze dne 20. listopadu 2006, však může tento deklarant požádat uvedené orgány o zrušení platnosti tohoto celního prohlášení, a to i po propuštění zboží. Po provedení svého posouzení musí celní orgány, s výhradou soudního přezkumu, buď zamítnout žádost deklaranta odůvodněným rozhodnutím, nebo provést požadované zrušení platnosti.

      (1)  Úř. věst. C 148, 5.6.2010.


title: Věc C-450/05: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landessozialgericht Berlin-Brandenburg ze dne  11. listopadu 2005  ve věci Peter Wachter proti Deutsche Rentenversicherung Bund

text:
               25.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 74/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Landessozialgericht Berlin-Brandenburg ze dne 11. listopadu 2005 ve věci Peter Wachter proti Deutsche Rentenversicherung Bund
   (Věc C-450/05) (1)

   (2006/C 74/05)

      (Jednací jazyk: němčina)

   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Landessozialgericht Berlin-Brandenburg (Německo) ze dne 11. listopadu 2005 ve věci Peter Wachter proti Deutsche Rentenversicherung Bund, které došlo kanceláři Soudního dvora dne 19. prosince 2005, podána žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
   Landessozialgericht Berlin-Brandenburg žádá Soudní dvůr, aby rozhodl o následující otázce:
   Je příloha III část A a B, v obou případech bod č. 83 (2) Německo-Rakousko písmeno e) nařízení (EHS) č. 1408/71, (3) jakož i příloha VI.D. Německo č. 1 nařízení (EHS) č. 1408/71, v souladu s nadřazeným evropským právem, zejména s požadavkem volného pohybu pracovníků uvedeným v článku 39 ve spojení s článkem 42 Smlouvy o ES?

      (1)  Spojeno s již spojenými věcmi C-396/05 a C419/05, sdělení k předběžné otázce bylo zveřejněno v Úř. věst. C 22, s. 6.

      (2)  Ve znění platném až do dne 5. 5. 2005, kdy vstoupilo v planost nařízení (ES) č. 647/2005.

      (3)  Úř. věst. L 149, s. 2.


title: Věc C-598/13: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 22. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce a – Rumunsko) – Casa Judeţeană de Pensii Botoşani v. Polixeni Guletsou „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Předběžná otázka totožného znění — Sociální zabezpečení migrujících pracovníků — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Článek 7 odst. 2 písm. c) — Použitelnost úmluv o sociálním zabezpečení mezi členskými státy — Navrácený uprchlík pocházející z členského státu — Získání dob zaměstnání na území jiného členského státu — Žádost o přiznání dávky ve stáří — Odmítnutí“

text:
               29.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/10

         Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 22. dubna 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce a – Rumunsko) – Casa Judeţeană de Pensii Botoşani v. Polixeni Guletsou
   (Věc C-598/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Předběžná otázka totožného znění - Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Článek 7 odst. 2 písm. c) - Použitelnost úmluv o sociálním zabezpečení mezi členskými státy - Navrácený uprchlík pocházející z členského státu - Získání dob zaměstnání na území jiného členského státu - Žádost o přiznání dávky ve stáří - Odmítnutí“)
   (2015/C 213/15)
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Suceava

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Casa Judeţeană de Pensii Botoşani

      Žalovaná: Polixeni Guletsou

      Výrok

   Článek 7 odst. 2 písm. c) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a na jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996 ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1992/2006 ze dne 18. prosince 2006 musí být vykládán v tom smyslu, že dvoustranná smlouva týkající se dávek sociálního zabezpečení státních příslušníků jednoho ze smluvních států, kteří měli status politických uprchlíků na území druhého smluvního státu, jež byla uzavřena předtím, než jeden ze smluvních států přistoupil k Evropské unii, a jež není uvedena v příloze III uvedeného nařízení, se nepoužije na situaci politických uprchlíků navrácených do jejich státu původu před uzavřením této dvoustranné smlouvy a vstupem uvedeného nařízení v platnost.

      (1)  Úř. věst. C 24, 25.1.2014.


title: Věc T-223/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 19. listopadu 2014 – Ntouvas v. ECDC „Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Článek 4 odst. 2 třetí odrážka — Závěrečné zprávy z auditů, které provedl Útvar interního auditu Komise — Odmítnutí přístupu — Povinnost odůvodnění — Povinnost provést konkrétní a individuální přezkum — Převažující veřejný zájem“

text:
               12.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 7/30

         Rozsudek Tribunálu ze dne 19. listopadu 2014 – Ntouvas v. ECDC
   (Věc T-223/12) (1)

   („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Článek 4 odst. 2 třetí odrážka - Závěrečné zprávy z auditů, které provedl Útvar interního auditu Komise - Odmítnutí přístupu - Povinnost odůvodnění - Povinnost provést konkrétní a individuální přezkum - Převažující veřejný zájem“)
   (2015/C 007/32)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobce: Ioannis Ntouvas (Agios Stefanos, Řecko) (zástupci: E. Mylonas a V. Kolias, advokáti)

      Žalovaný: Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) (zástupci: původně, R. Trott, poté J. Mannheim a A. Daume, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duronem, advokáty)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí ze dne 27. března 2012, kterým byl žalobci odepřen přístup k závěrečným zprávám auditu provedenému Útvarem interního auditu Evropské komise ohledně ECDC.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) ze dne 27. března 2012 DIR-12-0636-MSrukr), kterým se zamítá přístup Ioannise Ntouvase k závěrečným zprávám z auditů, které provedl Útvar interního auditu Evropské komise v ECDC, se zrušuje.

               2)

               ECDC se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 227, 28.7.2012.


title: Věc T-278/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 26. listopadu 2008 – Spojené království v. Komise ( EZOZF — Záruční sekce — Výdaje vyloučené z financování Společenství — Máslo — Kontrola množství získaného produktu — Kontroly na místě — Článek 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 2571/97 )

text:
               24.1.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 19/26

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 26. listopadu 2008 – Spojené království v. Komise
   (Věc T-278/06) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování Společenství - Máslo - Kontrola množství získaného produktu - Kontroly na místě - Článek 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 2571/97“)
   (2009/C 19/48)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně E. O'Neill, poté I. Rao, zmocněnci, ve spolupráci s H. Mercerem, barrister)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: P. Oliver, zmocněnec)
   Předmět věci
   Částečné zrušení rozhodnutí Komise 2006/554/ES ze dne 27. července 2006 o vyloučení z financování Společenství některých výdajů vynaložených členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (Úř. věst. L 218, s. 12) v rozsahu, ve kterém vylučuje některé výdaje vynaložené Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska v oblasti máselných tuků ve zpracování potravin.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 294, 2.12.2006.


title: Věc C-440/10: Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Bacău — Rumunsko) — SC SEMTEX SRL v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău ( „Řízení o předběžné otázce — Chybějící popis skutkových okolností — Nepřípustnost“ )

text:
               26.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 63/18

         Usnesení Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 7. prosince 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Bacău — Rumunsko) — SC SEMTEX SRL v. Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
   (Věc C-440/10) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Chybějící popis skutkových okolností - Nepřípustnost)
   2011/C 63/33
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Curtea de Apel Bacău

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: SC SEMTEX SRL

      Žalovaní: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Curtea de Apel Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — Registrace ojetých vozidel dříve registrovaných v jiných členských státech — Ekologická daň uvalená na motorová vozidla při jejich první registraci v určitém členském státě — Slučitelnost vnitrostátní právní úpravy s článkem 110 SFEU — Diskriminace v porovnání s ojetými vozidly již registrovaným na území uvedeného členského státu, která při následném prodeji a nové registraci zmíněné dani nepodléhají

      Výrok

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Curtea de Apel Bacău ze dne 1. září 2010 je zjevně nepřípustná.

      (1)  Úř. věst. C 328, 4.12.2010.


title: Věc T-78/16: Žaloba podaná dne 16. února 2016 – Sartour v. Parlament

text:
               4.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 118/40

         Žaloba podaná dne 16. února 2016 – Sartour v. Parlament
   (Věc T-78/16)
   (2016/C 118/47)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Sartour (Beveren, Belgie) (zástupce: M. Cherchi, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou.

         A v důsledku toho:

               —

               zrušil rozhodnutí Parlamentu obsažené v dopise ze dne 18. prosince 2015, kterým informoval žalobkyni o odmítnutí nabídky, kterou předložila v rámci zadávacího řízení č. 06B40/2015/M073 na smlouvu o dodávce pokrmů středozemní kuchyně do budovy Altiera Spinelliho v Bruselu, obsazené Evropským parlamentem,

               —

               zrušil rozhodnutí Parlamentu z blíže neznámého dne o uzavření smlouvy o dodávce pokrmů středozemní kuchyně do budovy Altiera Spinelliho,

               —

               každopádně žalovanému uložil náhradu veškerých nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z porušení zásady upravující kritéria kvalitativního výběru minimálních hodnot uplatňovaných poskytovateli služeb ve vztahu ke svému obratu, zásady hospodářské soutěže a zásady rovnosti uchazečů.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z porušení zásady odůvodnění aktů orgánů Evropské unie.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality, rovnosti a otevřeností trhu s veřejnými zakázkami, ze zjevně nesprávného posouzení, z porušení rovného přístupu ke všem uchazečům a z nerespektování volné hospodářské soutěže mezi uchazeči.


title: Věc F-69/07: Žaloba podaná dne 12. července 2007 – Sandor v. Komise

text:
               6.10.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 235/29

         Žaloba podaná dne 12. července 2007 – Sandor v. Komise
   (Věc F-69/07)
   (2007/C 235/53)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Virag Sandor (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               Zrušit rozhodnutí Komise, kterými byly stanoveny pracovní podmínky žalobkyně jako smluvního zaměstnance, v rozsahu, v jakém stanoví, jednak uplatnění výhrady uvedené v článku 100 pracovního řádu ostatních zaměstnanců (dále jen „pracovní řád“) a v článku 1 přílohy VIII služebního řádu úředníků Evropských společenství (dále jen „služební řád“) a jednak, dobu trvání smlouvy na období od 16. září 2006 do 15. září 2009;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, poté, co pracovala pro Komisi ode dne 1. května 2001 do 15. září 2006 jako místní zaměstnanec a pomocný zaměstnanec na základě 14 různých navazujících pracovních smluv na dobu určitou, byla přijata jako smluvní zaměstnanec na období od 16. září 2006 do 15. září 2009. Vzhledem k tomu, že při lékařské prohlídce před přijetím do zaměstnání bylo zjištěno, že žalobkyně trpí nemocí, uplatnil orgán oprávněný k uzavírání pracovních smluv výhradu stanovenou v článku 100 pracovního řádu a článku 1 přílohy VIII služebního řádu.
   Na podporu své žaloby žalobkyně především uplatňuje, že omezením doby trvání její smlouvy smluvního zaměstnance Komise porušila zásadu stability zaměstnání, která vyplývá z obecných právních zásad týkajících se ochrany zaměstnanců. V potřebném rozsahu uplatňuje protiprávnost článku 88 pracovního řádu.
   Mimoto žalobkyně uplatňuje, že tím, že jí výhradová doložka neumožňuje využít záruk stanovených pro případ invalidity či úmrtí, porušuje dosah článku 100 pracovního řádu v rozsahu, v jakém jí správa ukládá nové období vyloučení na 5 let, ačkoli je ve službě Komise od 1. května 2001. V potřebném rozsahu uplatňuje protiprávnost článku 100 pracovního řádu.


title: Věc T-276/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 1. července 2008 – Compagnie maritime belge v. Komise ( Hospodářská soutěž — Zneužití společného dominantního postavení — Liniová konference — Rozhodnutí, kterým se ukládá pokuta na základě dřívějšího rozhodnutí částečně zrušeného Soudním dvorem — Nařízení (EHS) č. 2988/74 — Přiměřená lhůta — Právo na obhajobu — Právní jistota — Překážka věci rozsouzené )

text:
               15.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 209/43

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 1. července 2008 – Compagnie maritime belge v. Komise
   (Věc T-276/04) (1)

   („Hospodářská soutěž - Zneužití společného dominantního postavení - Liniová konference - Rozhodnutí, kterým se ukládá pokuta na základě dřívějšího rozhodnutí částečně zrušeného Soudním dvorem - Nařízení (EHS) č. 2988/74 - Přiměřená lhůta - Právo na obhajobu - Právní jistota - Překážka věci rozsouzené“)
   (2008/C 209/73)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Compagnie maritime belge SA (Antverpy, Belgie) (zástupce: D. Waelbroeck, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně É. Gippini Fournier, P. Hellström a F. Amato, dále É. Gippini Fournier, zmocněnci)
   Předmět věci
   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise 2005/480/ES ze dne 30. dubna 2004 v řízení podle článku 82 ES (věci COMP/D/32.448 a 32.450) (shrnutí v Úř. věst. 2005, L 171, s. 28), jímž se žalobkyni ukládá pokuta za údajné zneužití společného dominantního postavení, jehož se dopustila konferencí Cewal, a podpůrně snížení uvedené pokuty.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Compagnie maritime belge SA ponese dvě třetiny vlastních nákladů řízení a ukládá se jí náhrada dvou třetin nákladů vynaložených Komisí, přičemž posledně uvedená ponese jednu třetinu vlastních nákladů řízení a ukládá se jí náhrada jedné třetiny nákladů řízení vynaložených Compagnie maritime belge.

      (1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004.


title: Věc F-139/14: Žaloba podaná dne 17. prosince 2014 – ZZ v. Parlament

text:
               16.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 89/46

         Žaloba podaná dne 17. prosince 2014 – ZZ v. Parlament
   (Věc F-139/14)
   (2015/C 089/55)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: F. Moyse, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí nepřevést do roku 2013 dny dovolené, které žalobce nevyčerpal v roce 2012 z důvodu nemocenské a návrh na náhradu údajně vzniklé majetkové a nemajetkové újmy.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí ze dne 12. února 2014 a ze dne 15. září 2014, a případně důchodový výměr za duben 2013;

               —

               uložit Parlamentu škodu vzniklou žalobci ve výši 26  677,56 eur;

               —

               uložit Parlamentu náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-59/05: Žaloba podaná dne 2. února 2005 European Dynamics S.A. proti Komisi Evropských společenství

text:
               30.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 106/30

         Žaloba podaná dne 2. února 2005 European Dynamics S.A. proti Komisi Evropských společenství
   (Věc T-59/05)
   (2005/C 106/63)
   Jednací jazyk: angličtina
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 2. února 2005 žaloba podaná proti Komisi Evropských společenství společností European Dynamics S.A., se sídlem v Aténách (Řecko), zastoupenou N. Korogiannakisem, advokátem.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               —

               zrušil rozhodnutí Komise (GŘ Zemědělství), kterým byla nabídka žalobkyně ohodnocena jako neúspěšná a veřejná zakázka byla zadána úspěšnému uchazeči;

               —

               uložil Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení, a to i v případě zamítnutí žaloby.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně podala nabídku na základě vyhlášení Komisí veřejné soutěže AGRI-2004-S4FA-I3-01 na poskytování služeb vývoje, správy a podpory informačního systému pro finanční informační systémy GŘ zemědělství (1). Napadeným rozhodnutím byla tato nabídka zamítnuta a veřejná zakázka zadána jinému uchazeči.
   Na podporu své žaloby na zrušení tohoto rozhodnutí žalobkyně zaprvé tvrdí, že Komise porušila finanční nařízení (2), jakož i čl. 17 odst. 1 směrnice 92/50 (3) tím, že použila mimořádně vágní hodnotící kriteria. Žalobkyně dále tvrdí, že Komise v odpovědi na dotazy žalobkyně jasně a objektivně nevysvětlila, co přesně bylo od uchazečů vyžadováno.
   Žalobkyně má dále za to, že se Komise při hodnocení nabídky žalobkyně dopustila zjevně nesprávného posouzení. V tomto ohledu žalobkyně tvrdí, že hodnotící komise nesprávně posoudila nabídky, jelikož nevzala v úvahu, že na rozdíl od žalobkyně měli oba dva členové vítězného konsorcia velmi omezené zkušenosti. Žalobkyně rovněž uplatňuje, že její nabídka byla výhodnější.
   Žalobkyně se rovněž dovolává porušení Komisí její povinnosti podle článku 253 ES uvést odůvodnění a poskytnout příslušné informace požadované žalobkyní týkající se důvodů zamítnutí její nabídky. Žalobkyně rovněž uplatňuje, že Komise porušila zásadu řádné správy a náležité péče tím, že jednala se značným zpožděním a neposkytla náležité odpovědi na žádosti žalobkyně o informace před podáním nabídek.

      (1)  Úř. věst. S 59-050031

      (2)  Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1).

      (3)  Směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 1).


title: Věc T-281/06: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. dubna 2009 — Španělsko v. Komise ( EZOZF — Záruční sekce — Výdaje vyloučené z financování Společenství — Vyrovnávací podpora pro producenty banánů — Nesrovnalosti v kontrolách jakosti — Druh použité finanční korekce — Proporcionalita )

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/38

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. dubna 2009 — Španělsko v. Komise
   (Věc T-281/06) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - Výdaje vyloučené z financování Společenství - Vyrovnávací podpora pro producenty banánů - Nesrovnalosti v kontrolách jakosti - Druh použité finanční korekce - Proporcionalita“)
   2009/C 141/77
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Španělské království (zástupce: M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupce: F. Jimeno Fernández, zmocněnec)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2006/554/ES ze dne 27. července 2006, kterým se z financování Společenství vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (Úř. věst. L 218, s. 12), a to v rozsahu, v němž toto rozhodnutí stanoví finanční korekci, která se použije na výdaje nahlášené Španělským královstvím v rámci vyrovnávací podpory pro producenty banánů za hospodářské roky 2002 a 2003.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Španělskému království se ukládá náhrada nákladů.

      (1)  Úř. věst. C 294, 2.12.2006.


title: Věc C-318/14: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 21. května 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem – Česká republika) – Slovenská autobusová doprava Trnava a.s. v. Krajský úřad Olomouckého kraje „Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Články 49 SFEU a 52 SFEU — Svoboda usazování — Nařízení (ES) č. 1370/2007 — Veřejná železniční doprava a veřejná silniční doprava — Veřejná městská autobusová linková doprava — Dopravce se sídlem v jiném členském státě působící prostřednictvím organizační složky — Povinnost získat zvláštní povolení — Volné uvážení příslušného orgánu — Smlouva o veřejných službách“

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/8

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 21. května 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším správním soudem – Česká republika) – Slovenská autobusová doprava Trnava a.s. v. Krajský úřad Olomouckého kraje
   (Věc C-318/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Články 49 SFEU a 52 SFEU - Svoboda usazování - Nařízení (ES) č. 1370/2007 - Veřejná železniční doprava a veřejná silniční doprava - Veřejná městská autobusová linková doprava - Dopravce se sídlem v jiném členském státě působící prostřednictvím organizační složky - Povinnost získat zvláštní povolení - Volné uvážení příslušného orgánu - Smlouva o veřejných službách“)
   (2015/C 320/11)
   Jednací jazyk: čeština

      Předkládající soud

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Slovenská autobusová doprava Trnava a.s.

      Žalovaný: Krajský úřad Olomouckého kraje

      Výrok

   Článek 49 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, která pouze zahraničním dopravcům, kteří mají v tomto členském státě organizační složku, ukládá povinnost získat k provozování městské hromadné silniční dopravy pouze na území tohoto členského státu zvláštní povolení, jehož vydání závisí na uvážení příslušných orgánů.

      (1)  Úř. věst. C 351, 6.10.2014.


title: Věc C-53/16 P: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 24. ledna 2017 – Carsten René Beul v. Evropský parlament, Rada Evropské unie „Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Žaloba na neplatnost — Fungování finančních trhů — Požadavky na provádění povinného auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek subjektů veřejného zájmu — Nařízení (EU) č. 537/2014 — Pravidla týkající se organizace a výběru statutárních auditorů a auditorských společností subjekty veřejného zájmu — Nedostatek osobního dotčení — Zjevná nepřípustnost“

text:
               3.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 104/23

         Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 24. ledna 2017 – Carsten René Beul v. Evropský parlament, Rada Evropské unie
   (Věc C-53/16 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Žaloba na neplatnost - Fungování finančních trhů - Požadavky na provádění povinného auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek subjektů veřejného zájmu - Nařízení (EU) č. 537/2014 - Pravidla týkající se organizace a výběru statutárních auditorů a auditorských společností subjekty veřejného zájmu - Nedostatek osobního dotčení - Zjevná nepřípustnost“)
   (2017/C 104/34)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Carsten René Beul (zástupci: H.-M. Pott a T. Eckhold, Rechtsanwälte)

      Další účastníci řízení: Evropský parlament (zástupci: D. Warin a P. Schonard, zmocněnci), Rada Evropské unie (zástupci: M. Balta a R. Wiemann, zmocněnci)

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Carstenu René Beulovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 191, 30.5.2016.


title: Věc C-465/07: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 17. února 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – M. Elgafaji, N. Elgafaji v. Staatssecretaris van Justitie ( Směrnice 2004/83/ES — Minimální normy týkající se podmínek získání postavení uprchlíka nebo statusu podpůrné ochrany — Osoba, která má nárok na podpůrnou ochranu — Článek 2 písm. e) — Reálná hrozba utrpění vážné újmy — Článek 15 písm. c) — Vážné a individuální ohrožení života nebo nedotknutelnosti civilisty v důsledku svévolného násilí během ozbrojeného konfliktu — Důkaz )

text:
               18.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 90/4

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 17. února 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – M. Elgafaji, N. Elgafaji v. Staatssecretaris van Justitie
   (Věc C-465/07) (1)

   („Směrnice 2004/83/ES - Minimální normy týkající se podmínek získání postavení uprchlíka nebo statusu podpůrné ochrany - Osoba, která má nárok na podpůrnou ochranu - Článek 2 písm. e) - Reálná hrozba utrpění vážné újmy - Článek 15 písm. c) - Vážné a individuální ohrožení života nebo nedotknutelnosti civilisty v důsledku svévolného násilí během ozbrojeného konfliktu - Důkaz“)
   2009/C 90/06
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Raad van State

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: M. Elgafaji, N. Elgafaji

      Žalovaný: Staatssecretaris van Justitie

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Nederlandse Raad van State – Výklad čl. 2 písm. e) a čl. 15 písm. c) směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany – Minimální normy upravující podmínky pro udělení statutu uprchlíka – Úroveň ochrany, která je stejná jako úroveň ochrany podle článku 3 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, nebo v případě záporné odpovědi, kritéria pro konstatování vážného a individuálního ohrožení v důsledku svévolného násilí.

      Výrok

   Článek 15 písm. c) směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany, ve spojení s čl. 2 písm. e) téže směrnice, musí být vykládán v tom smyslu, že:

               —

               existence vážného a individuálního ohrožení života nebo nedotknutelnosti žadatele o podpůrnou ochranu není podřízena podmínce, že žadatel předloží důkazy, že v ohrožení je konkrétně on sám, z důvodu skutečností, které jsou příznačné pro jeho osobní situaci;

               —

               existence takového ohrožení může být výjimečně považována za prokázanou, pokud míra svévolného násilí, kterou se vyznačuje probíhající ozbrojený konflikt, posuzovaná příslušnými vnitrostátními orgány rozhodujícími o žádosti o podpůrnou ochranu nebo soudy členského státu, kterým bylo předloženo rozhodnutí o zamítnutí takové žádosti, dosáhne natolik vysoké úrovně, že existují závažné důvody domnívat se, že by civilista byl v případě vrácení do dotyčné země nebo případně regionu vystaven – z pouhého důvodu své přítomnosti na území této země nebo regionu – reálnému nebezpečí uvedeného ohrožení.

      (1)  Úř. věst. C 8, 12.1.2008.


title: Věc T-440/12: Žaloba podaná dne 5. října 2012 — Moreda-Riviere Trefilerías v. Komise

text:
               1.12.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 373/12

         Žaloba podaná dne 5. října 2012 — Moreda-Riviere Trefilerías v. Komise
   (Věc T-440/12)
   2012/C 373/19
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Moreda-Riviere Trefilerías (Gijón, Španělsko) (zástupci: F. González Díaz, advokát, a P. Herrero Prieto, advokátka)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil v souladu s článkem 264 SFEU rozhodnutí Evropské komise ze dne 25. července 2012 ve věci COMP/38.344 — Předpínací ocel;

               —

               požádal Komisi v souladu s článkem 24 Statutu Soudního dvora Evropské unie a s čl. 64 odst. 3 písm. d) jednacího řádu Tribunálu, aby předložila dokumenty, výpočty a doložila další skutkové nebo právní okolnosti, z nichž vycházela, když vyhověla žádostem o uznání platební neschopnosti podniků Proderac, CB, ITAS, OriMartin, Siderúrgica Latina Martin a když snížila pokutu uloženou společnosti ArcelorMittal;

               —

               v každém případě uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty se shodují s těmi, které již byly předloženy ve věci T-438/12, Global Steel Wire v. Komise.


title: Věc C-431/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Brussel (Belgie) dne 2. listopadu 2009 — N.V. Airfield, B.V. Canal Digitaal v. C.V.B.A. Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (Sabam)

text:
               30.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 24/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Brussel (Belgie) dne 2. listopadu 2009 — N.V. Airfield, B.V. Canal Digitaal v. C.V.B.A. Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (Sabam)
   (Věc C-431/09)
   2010/C 24/43
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van beroep te Brussel

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelky v řízení o opravném prostředku: N.V. Airfield, B.V. Canal Digitaal

      Odpůrce v řízení o opravném prostředku: C.V.B.A. Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers (Sabam)

      Předběžné otázky

               1)

               Je v rozporu se směrnicí 93/83 (1) situace, kdy je pro provozovatele digitální satelitní televize stanoveno, že musí získat souhlas nositelů práv v případě činnosti, kterou vysílající organizace dodává své programové signály buď přes kabel nebo přes kódovaný satelitní signál — na vysílající organizaci nezávislému — provozovateli digitální satelitní televize, který tyto signály nechá prostřednictvím s ním spojené společnosti zakódovat a přehrát na družici, načež se tyto signály vysílají se souhlasem vysílající organizace jako součást balíčku televizních stanic a tedy v návaznosti na předplatitele provozovatelů satelitní televize, kteří mohou programy současně a v nezměněné podobě sledovat pomocí dekódovací karty nebo „smartcard“, kterou poskytuje provozovatel satelitní televize?

               2)

               Je v rozporu se směrnicí 93/83 situace, kdy je pro provozovatele digitální satelitní televize stanoveno, že musí získat souhlas nositelů práv v případě činnosti, kterou vysílající organizace dodává své programové signály podle pokynů na vysílající organizaci nezávislého provozovatele digitální satelitní televize, načež se tyto signály vysílají se souhlasem vysílající organizace jako součást balíčku televizních stanic a tedy v návaznosti na předplatitele provozovatelů satelitní televize, kteří mohou programy současně a v nezměněné podobě sledovat pomocí dekódovací karty nebo „smartcard“, kterou poskytuje provozovatel satelitní televize?

      (1)  Směrnice Rady 93/83/EHS ze dne 27. září 1993 o koordinaci určitých předpisů týkajících se autorského práva a práv s ním souvisejících při družicovém vysílání a kabelovém přenosu (Úř. věst. L 248, s. 15; Zvl. vyd. 17/01, s. 134).


title: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. února 2005 ve věci C-327/04: Komise Evropských společenství proti Finské republice (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2000/43/ES — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               16.4.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 93/3

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (pátého senátu)
   ze dne 24. února 2005
   ve věci C-327/04: Komise Evropských společenství proti Finské republice (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2000/43/ES - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2005/C 93/05)
   Jednací jazyk: finština
   Ve věci C-327/04, jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění smluvní povinnosti podle článku 226 ES, podaná dne 27. července 2004, Komise Evropských společenství (zmocněnci: D. Martin a M. Huttunen) proti Finské republice (zmocněnkyně: T. Pynnä), Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, J. Makarczyk a J. Klučka (zpravodaj), soudci, generální advokát: P. Léger, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 24. února 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Finská republika tím, že pro provincii Åland nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.

               2)

               Finské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 239, 25.9.2004.


title: Věc C-56/08: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tallinna Halduskohus — Estonská republika) — Pärlitigu OÜ v. Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus ( Společný celní sazebník — Kombinovaná nomenklatura — Sazební zařazení zboží — Podpoložka KN 05119110 — Podpoložka KN 03032200 — Zmrazené páteře z lososa obecného (atlantského), chovaného pro hospodářské účely — Nařízení (ES) č.85/2006 — Antidumpingové clo )

text:
               12.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/8

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 16. července 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tallinna Halduskohus — Estonská republika) — Pärlitigu OÜ v. Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
   (Věc C-56/08) (1)

   („Společný celní sazebník - Kombinovaná nomenklatura - Sazební zařazení zboží - Podpoložka KN 05119110 - Podpoložka KN 03032200 - Zmrazené páteře z lososa obecného (atlantského), chovaného pro hospodářské účely - Nařízení (ES) č.85/2006 - Antidumpingové clo“)
   2009/C 220/12
   Jednací jazyk: estonština

      Předkládající soud

   Tallinna Halduskohus

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Pärlitigu OÜ

      Žalovaný: Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Tallinna Halduskohus — Výklad přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382) ve znění použitelném na skutkový stav sporu v původním řízení — Platnost čl. 1 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 85/2006 ze dne 17. ledna 2006 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu lososa chovaného pro hospodářské účely pocházejícího z Norska a o konečném výběru prozatímního cla (Úř. věst. L 15, s. 1) — Zařazení do položky 0303220015 (ostatní zmrazený losos chovaný pro hospodářské účely) nebo položky 0511911000 (odpad z ryb) za účelem uložení antidumpingového cla — Zmrazené páteře z lososa obecného (atlantského) chovaného pro hospodářské účely získané po filetování ryb

      Výrok

   Kombinovaná nomenklatura společného celního sazebníku tvořící přílohu I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku ve znění nařízení Komise (ES) č. 1719/2005 ze dne 27. října 2005 musí být vykládána v tom smyslu, že zmrazené páteř z lososa obecného (atlantského) (Salmo salar) chovaného pro hospodářské účely, které jsou získány z filetování ryby, musí být zařazeny pod kód KN 0303 22 00, a to pod podmínkou, že zboží je v okamžiku proclení způsobilé k lidskému požití, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008.


title: Věc T-54/05: Žaloba podaná dne 28. ledna 2005 Anke Kröppelin proti Radě Evropské unie

text:
               6.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/29

         Žaloba podaná dne 28. ledna 2005 Anke Kröppelin proti Radě Evropské unie
   (Věc T-54/05)
   (2005/C 193/48)
   Jednací jazyk: francouzština
   Soudu prvního stupně Evropských společenství byla předložena dne 28. ledna 2005 žaloba podaná proti Radě Evropské unie Anke Kröppelin, s bydlištěm v Bruselu (Belgie), zastoupenou Sébastienem Orlandim, Xavierem Martinem, Albertem Coolenem, Etiennem Marchalem a Jean-Nöelem Louisem, advokáty, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Žalobkyně navrhuje, aby Soud:

               1.

               zrušil rozhodnutí Rady, kterým se zamítá návrh žalobkyně na zrušení rozhodnutí Rady nepřiznat žalobkyni příspěvek za práci v zahraničí a odvozená práva;

               2.

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobní důvody, jichž se žalobkyně dovolává, jsou totožné s žalobními důvody, jichž se tatáž žalobkyně dovolává ve věci T-408/04 (1).

      (1)  Úř. věst. C 300, 4.12.2004, s. 50.