title: Věc C-69/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. ledna 2019 Credito Fondiario SpA proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. listopadu 2018 ve věci T-661/16, Credito Fondiario v. SRB

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/18

      Kasační opravný prostředek podaný dne 29. ledna 2019 Credito Fondiario SpA proti usnesení Tribunálu (osmého senátu) vydanému dne 19. listopadu 2018 ve věci T-661/16, Credito Fondiario v. SRB
      (Věc C-69/19 P)
      (2019/C 103/19)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Credito Fondiario SpA (zástupci: F. Sciaudone, F. Iacovone, S. Frazzani, A. Neri, advokáti)

         Další účastník řízení: Jednotný výbor pro řešení krizí

         Vedlejší účastnice: Italská republika, Evropská komise

         Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  —

                  zrušil napadené usnesení a vrátil věc zpět Tribunálu;

                  —

                  uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku a nákladů řízení ve věci T-661/16;

                  —

                  podpůrně zrušil napadené usnesení v rozsahu, v němž ukládá společnosti Credito Fondiario povinnost k náhradě nákladů řízení vzniklých Jednotnému výboru pro řešení krizí, a rozhodl o nákladech řízení v prvním stupni ex aequo et bono;

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Navrhovatelka má za to, že je napadené usnesení postiženo několika právními vadami, které spočívají v nesprávném právním posouzení a ve vadách řízení.
      I.   Chybná právní kvalifikace skutkových okolnost; nedostatek odůvodnění

      Tribunál chybně kvalifikoval skutkové okolnosti dané věci ve smyslu judikatury, podle které v případě nezveřejnění nebo nedoručení počíná běh lhůty k podání žaloby od okamžiku, kdy se dotyčný přesně seznámil s obsahem a odůvodněním předmětného aktu, za podmínky, že si vyžádal úplné znění v přiměřené lhůtě.
      Konkrétně měl Tribunál nesprávně za to, že se navrhovatelka seznámila se dvěma rozhodnutími Jednotného výboru pro řešení krizí prostřednictvím dvou oznámení Banca d’Italia ze dnů 3. května a 27. května 2016. Tribunál měl dále za to, že navrhovatelka nejednala v přiměřené lhůtě s cílem získat obě rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí. Tribunál náležitě nezohlednil kontext právní nejistoty. Tribunál tudíž chybně konstatoval opožděnost žaloby ve světle zvláštních okolností projednávané věci.
      II.   Nesprávný výklad a chybné uplatnění judikatury týkající se „přiměřené lhůty“

      Posouzení Tribunálu, podle něhož je žaloba opožděná, je též stiženo vadou spočívající v nesprávném výkladu (a tudíž chybném uplatnění v projednávané věci) judikatury týkající se přiměřené délky lhůty, v níž musí dotyčný jednat, aby získal rozhodnutí, jež hodlá napadnout.
      III.   Porušení práva navrhovatelky na obhajobu; porušení a chybné uplatnění článku 126 jednacího řádu Tribunálu

      Přestože Tribunál přijal četná opatření v rámci provedení důkazů a organizační procesní opatření, nevyzval účastníky řízení k předložení vyjádření k otázce opožděnosti žaloby. Tribunál posoudil otázku opožděnosti poprvé až v usnesení a na této skutečnosti založil zamítnutí žaloby, aniž účastníkům řízení a konkrétně navrhovatelce umožnil uplatnit argumenty a projednat tuto otázku.
      Tribunál mimoto přijal usnesení na základě článku 126 jednacího řádu Tribunálu, ačkoli z různých důvodů bylo zřejmé, že důvod nepřípustnosti, na kterém bylo usnesení založeno, nebyl zjevný.
      Tribunál tímto porušil právo navrhovatelky na obhajobu.
      IV.   Nesprávné posouzení týkající se nepřípustnosti návrhu podaného na základě článku 277 SFEU

      Vzhledem k tomu, že Tribunál chybně dovodil, že žaloba na neplatnost byla nepřípustná, z toho automaticky vyplývá, že usnesení je protiprávní v rozsahu, v němž Tribunál shledal návrh navrhovatelky na určení protiprávnosti nařízení 2015/63 (1) nepřípustným. Tribunál měl totiž za to, že druhý návrh byl nutně akcesorický ve vztahu k hlavnímu návrhu na zrušení, a že zjevná nepřípustnost žaloby na neplatnost měla tedy automaticky za následek zjevnou nepřípustnost návrhu znějícího na určení protiprávnosti nařízení 2015/63.
      V.   Nesprávné posouzení týkající se uložení náhrady nákladů řízení; porušení a chybné uplatnění článků 134 a 135 jednacího řádu

      Navrhovatelka podpůrně napadá usnesení v rozsahu, v němž jí Tribunál uložil povinnost k náhradě nákladů vzniklých Jednotnému výboru pro řešení krizí.
      Podle navrhovatelky měl Tribunál z důvodu ekvity použít článek 135 jednacího řádu a uložit náhradu nákladů podle čl. 135 odst. 1 jednacího řádu, nebo případně rozhodnout podle čl. 135 odst. 2 jednacího řádu, že Jednotný výbor pro řešení krizí ponese alespoň část nákladů řízení vzniklých navrhovatelce.

         (1)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 ze dne 21. října 2014 , kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, pokud jde o příspěvky předem do mechanismů financování k řešení krizí (Úř. věst. 2015, L 11, s. 44).


title: Věc C-157/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. prosince 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemí) – X v. Staatssecretaris van Financiën, za přítomnosti: Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, Loyens Loeff NV

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/20

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 12. prosince 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemí) – X v. Staatssecretaris van Financiën, za přítomnosti: Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, Loyens Loeff NV
      (Věc C-157/17) (1)

      (2019/C 103/20)
      Jednací jazyk: nizozemština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 168, 29.5.2017.


title: Věc C-76/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. prosince 2018 – Evropská komise v. Rakouská republika podporovaná Francouzskou republikou

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/20

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. prosince 2018 – Evropská komise v. Rakouská republika podporovaná Francouzskou republikou
      (Věc C-76/18) (1)

      (2019/C 103/21)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 112, 26.3.2018.


title: Věc C-77/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. prosince 2018 – Evropská komise v. Rakouská republika podporovaná Francouzskou republikou

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/20

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. prosince 2018 – Evropská komise v. Rakouská republika podporovaná Francouzskou republikou
      (Věc C-77/18) (1)

      (2019/C 103/22)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 112, 26.3.2018.


title: Věc C-79/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. prosince 2018 – Evropská komise v. Rakouská republika, podporovaná: Francouzskou republikou

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/21

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. prosince 2018 – Evropská komise v. Rakouská republika, podporovaná: Francouzskou republikou
      (Věc C-79/18) (1)

      (2019/C 103/23)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 112, 26.3.2018.


title: Věc C-487/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. prosince 2018 – Evropská komise v. Rakouská republika

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/21

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 17. prosince 2018 – Evropská komise v. Rakouská republika
      (Věc C-487/18) (1)

      (2019/C 103/25)
      Jednací jazyk: němčina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 328, 17.9.2018.


title: Věc C-685/18: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. prosince 2018 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Ireland) – Irsko] – Minister for Justice and Equality v. ND

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/21

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 21. prosince 2018 [žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná High Court (Ireland) – Irsko] – Minister for Justice and Equality v. ND
      (Věc C-685/18) (1)

      (2019/C 103/26)
      Jednací jazyk: angličtina
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 16, 14.1.2019.


title: Věc T-177/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. února 2019 – Mema v. OÚS [Braeburn 78 (11078)] „Odrůdová práva Společenství – Žádost o odrůdové právo Společenství pro rostlinnou odrůdu Braeburn 78 (11078) – Určení jiného zkušebního úřadu – Rozsah přezkoumání, který musí provést odvolací senát – Povinnost uvést odůvodnění“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/22

      Rozsudek Tribunálu ze dne 5. února 2019 – Mema v. OÚS [Braeburn 78 (11078)]
      (Věc T-177/16) (1)

      („Odrůdová práva Společenství - Žádost o odrůdové právo Společenství pro rostlinnou odrůdu Braeburn 78 (11078) - Určení jiného zkušebního úřadu - Rozsah přezkoumání, který musí provést odvolací senát - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2019/C 103/27)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Mema GmbH LG (Terlan, Itálie) (zástupci: B. Breitinger a S. Kirschstein-Freund, advokáti)

         Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství (zástupci: M. Ekvad, F. Mattina, O. Lamberti a U. Braun-Mlodecka, zmocněnci, ve spolupráci s A. von Mühlendahlem a H. Hartwigem, advokáty)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí odvolacího senátu OÚS ze dne 15. prosince 2015 (věc A 001/2015), týkajícímu se žádosti o udělení odrůdového práva Společenství pro rostlinnou odrůdu Braeburn 78.

         Výrok

                  1)

                  Rozhodnutí odvolacího senátu Odrůdového úřadu Společenství (OÚS) ze dne 15. prosince 2015 (věc A 001/2015) týkající se žádosti o udělení odrůdového práva Společenství pro rostlinnou odrůdu Braeburn 78 se zrušuje.

                  2)

                  Žaloba se ve zbývajících částech zamítá.

                  3)

                  OÚS se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 211, 13.6.2016.


title: Věc T-487/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – Arango Jaramillo a další v. EIB „Veřejná služba – Zaměstnanci EIB – Důchody – Reforma z roku 2008 – Zvýšení sazby příspěvků – Následné výplatní pásky – Neexistence aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení – Nepřípustnost“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/22

      Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – Arango Jaramillo a další v. EIB
      (Věc T-487/16) (1)

      („Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Důchody - Reforma z roku 2008 - Zvýšení sazby příspěvků - Následné výplatní pásky - Neexistence aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení - Nepřípustnost“)
      (2019/C 103/28)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobci: Oscar Orlando Arango Jaramillo (Lucemburk, Lucembursko), a 33 dalších žalobců, jejichž jména jsou uvedena v příloze rozsudku (zástupci: B. Cortese, C. Cortese a F. Spitaleri, advokáti)

         Žalovaná: Evropská investiční banka (zástupci: původně C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams a G. Nuvoli, poté T. Gilliams, G. Faedo a J. Klein, zmocněnci, ve spolupráci s P.-E. Partsch)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU a článku 50a statutu Soudního dvora Evropské unie a znějící jednak na zrušení „rozhodnutí“ EIB uvedených ve výplatních páskách žalobců za měsíc únor 2011, kterými se zvyšuje sazba jejich příspěvků do důchodového systému z 9 % na 10 %, a jednak na uložení povinnosti EIB zaplatit symbolickou úhradu ve výši jednoho eura z titulu nemajetkové újmy údajně utrpěné žalobci.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá jako nepřípustná

                  2)

                  Oscar Orlando Arango Jaramillo a další zaměstnanci Evropské investiční banky (EIB), jejichž jména jsou uvedena v příloze tohoto rozsudku, ponesou vlastní náklad řízení a nahradí náklady řízení vynaložené EIB.

         (1)  Úř. věst. C 211, 16.7.2011 (věc původně zapsaná u Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-58/11 a postoupená Tribunálu Evropské unie dne 1.9.2016).


title: Věc T-11/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – RK v. Rada „Veřejná služba – Úředníci – Článek 42c služebního řádu – Převedení na volno ze služebních důvodů – Rovné zacházení – Zákaz diskriminace na základě věku – Zjevně nesprávné posouzení – Právo být vyslechnut – Povinnost jednat s náležitou péčí – Odpovědnost“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/23

      Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – RK v. Rada
      (Věc T-11/17) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Článek 42c služebního řádu - Převedení na volno ze služebních důvodů - Rovné zacházení - Zákaz diskriminace na základě věku - Zjevně nesprávné posouzení - Právo být vyslechnut - Povinnost jednat s náležitou péčí - Odpovědnost“)
      (2019/C 103/29)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: RK (zástupci: původně L. Levi a A. Tymen, poté L. Levi, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci)

         Vedlejší účastník podporující žalovanou: Evropský parlament (zástupci: A. Troupiotis a J. A. Steele, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 270 SFEU a znějící jednak na zrušení nedatovaného rozhodnutí Rady o převedení žalobkyně na volno ze služebních důvodů na základě článku 42c služebního řádu úředníků Evropské unie a v případě potřeby rozhodnutí ze dne 27. září 2016, kterým se zamítá stížnost podaná žalobkyní, a jednak na náhradu újmy, která žalobkyni údajně vznikla.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  RK ponese 80 % vlastních nákladů řízení.

                  3)

                  Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí 20 % nákladů vynaložených RK.

                  4)

                  Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 95, 27.3.2017.


title: Věc T-117/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2019 – Proximus v. Rada „Veřejné zakázky na služby – Jednací řízení – Ekonomicky nejvýhodnější nabídka – Odmítnutí nabídky uchazeče – Prostor pro uvážení zadavatele – Legalita metody hodnocení nabídek – Zásada řádného finančního řízení“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/24

      Rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2019 – Proximus v. Rada
      (Věc T-117/17) (1)

      („Veřejné zakázky na služby - Jednací řízení - Ekonomicky nejvýhodnější nabídka - Odmítnutí nabídky uchazeče - Prostor pro uvážení zadavatele - Legalita metody hodnocení nabídek - Zásada řádného finančního řízení“)
      (2019/C 103/30)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Proximus SA/NV (Brusel, Belgie) (zástupce: B. Schutyser, advokát)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. Jaume a S. Cholakova, zmocněnkyně, ve spolupráci s P. de Bandtem, P. Teerlinckem a M. Gherghinarum, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady ze dne 23. prosince 2016 uzavřít rámcovou smlouvu o poskytování služeb v oblasti kybernetické bezpečnosti [důvěrné] s jiným uchazečem

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Proximus SA/NV se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů souvisejících s řízením o předběžných opatřeních.

         (1)  Úř. věst. C 151, 15.5.2017.


title: Věc T-166/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. ledna 2019 – EKETA v. Komise „Rozhodčí doložka – Smlouva Sensation uzavřená v rámci šestého rámcového programu – Způsobilé náklady – Výzva k úhradě vydaná žalobkyní pro účely vymáhání záloh – Spolehlivost časových výkazů – Střet zájmů“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/24

      Rozsudek Tribunálu ze dne 22. ledna 2019 – EKETA v. Komise
      (Věc T-166/17) (1)

      („Rozhodčí doložka - Smlouva Sensation uzavřená v rámci šestého rámcového programu - Způsobilé náklady - Výzva k úhradě vydaná žalobkyní pro účely vymáhání záloh - Spolehlivost časových výkazů - Střet zájmů“)
      (2019/C 103/31)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Soluň, Řecko) (zástupci: V. Christianos a S. Paliou, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně A Katsimerou, O. Verheecke a J. Estrada de Solà, poté A Katsimerou, A. Kyratsou a O. Verheecke, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 272 SFEU znějící na určení, že jednak pohledávka uvedená na výzvě Komise k úhradě č. 3241615291 ze dne 29. listopadu 2016, podle níž jí žalobkyně měla vrátit částku 197 799,52 eur pocházející z dotace, kterou obdržela za studii k výzkumnému projektu nazvanému Sensation postrádá právní základ ve vztahu k částce 179 101,34 eur a jednak sporná částka odpovídá způsobilým nákladům, které žalobkyně není povinna vrátit.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Evropské komisi se ukládá, aby Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) uhradila, zaprvé, částku 19 522,57 eur, která odpovídá způsobilým nákladům na personál, navýšenou o související nepřímé náklady a o úroky z prodlení z této částky ve výši 3,50 % od 12. května 2017 až do úplného uhrazení této částky, zadruhé, úroky z prodlení z částky 2 950 eur ve výši 3,50 %, vypočítané od 12. května 2017 do 28. listopadu 2017 a, zatřetí, úroky z prodlení z částky 8 988,21 eur ve výši 3,50 %, vypočítané od 12. května 2017 do zaplacení této částky dne 2. října 2017.

                  2)

                  Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                  EKETA ponese vlastní náklady řízení a nahradí devět desetin nákladů Komise, Komise ponese jednu desetinu vlastních nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 151, 15.5.2017.


title: Věc T-198/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. ledna 2019 – EKETA v. Komise „Rozhodčí doložka – Smlouva Actibio uzavřená v rámci sedmého rámcového programu – Přípustné výdaje – Výzva k úhradě vystavená žalovanou za účelem vymáhání záloh – Spolehlivost časových výkazů – Střet zájmů“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/25

      Rozsudek Tribunálu ze dne 22. ledna 2019 – EKETA v. Komise
      (Věc T-198/17) (1)

      („Rozhodčí doložka - Smlouva Actibio uzavřená v rámci sedmého rámcového programu - Přípustné výdaje - Výzva k úhradě vystavená žalovanou za účelem vymáhání záloh - Spolehlivost časových výkazů - Střet zájmů“)
      (2019/C 103/32)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Soluň, Řecko) (zástupci: V. Christianos a S. Paliou, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Katsimerou, A. Kyratsou a O. Verheecke, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 272 SFEU znějící na určení, že pohledávka uvedená ve výzvě Komise k úhradě č. 3241615335 ze dne 29. listopadu 2016, podle které jí má žalobce vrátit částku 38 241 euro, kterou obdržel jako dotaci na studii v rámci projektu Actibio, je neopodstatněná ve výši 9 353,56 euro, a dále že tato částka je přípustným výdajem, který žalobce není povinen vrátit.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 151, 15.5.2017.


title: Věc T-215/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – Pear Technologies v. EUIPO – Apple (PEAR) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie PEAR – Starší obrazová ochranná známka Evropské unie představující jablko – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Neexistence podobnosti označení – Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001]“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/26

      Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – Pear Technologies v. EUIPO – Apple (PEAR)
      (Věc T-215/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie PEAR - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie představující jablko - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Neexistence podobnosti označení - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001]“)
      (2019/C 103/33)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Pear Technologies Ltd (Macao, Čína) (zástupci: J. Coldham, solicitor, a E. Himsworth, QC)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: M. Fischer a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Apple Inc. (Cupertino, (Kalifornie, Spojené státy) (zástupci: J. Olsen a P. Andreottola, solicitors, a G. Tritton, barrister)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. ledna (věc R 860/2016-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Apple a Pear Technologies.

         Výrok

                  1.

                  Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 18. ledna 2017 (věc R 860/2016-5) se zrušuje.

                  2.

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených společností Pear Technologies Ltd.

                  3.

                  Společnost Apple Inc. ponese vlastní náklady řízení a nahradí polovinu nákladů řízení vynaložených společností Pear Technologies Ltd.

         (1)  Úř. věst. C 168, 29.5.2017.


title: Věc T-287/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – Swemac Innovation v. EUIPO – SWEMAC Medical Appliances (SWEMAC) „Ochranná známka Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Slovní ochranná známka Evropské unie SWEMAC – Starší národní firma nebo název společnosti SWEMAC Medical Appliances AB – Relativní důvod pro zamítnutí – Zánik práva v důsledku strpění – Článek 53 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 60 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] – Nebezpečí záměny – Článek 54 odst. 2 nařízení č. 207/2009 (nyní č. 61 odst. 2 nařízení 2017/1001) – Článek 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 4 nařízení 2017/1001) – Důkazy předložené poprvé před Tribunálem“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – Swemac Innovation v. EUIPO – SWEMAC Medical Appliances (SWEMAC)
      (Věc T-287/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní ochranná známka Evropské unie SWEMAC - Starší národní firma nebo název společnosti SWEMAC Medical Appliances AB - Relativní důvod pro zamítnutí - Zánik práva v důsledku strpění - Článek 53 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 60 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001] - Nebezpečí záměny - Článek 54 odst. 2 nařízení č. 207/2009 (nyní č. 61 odst. 2 nařízení 2017/1001) - Článek 8 odst. 4 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 8 odst. 4 nařízení 2017/1001) - Důkazy předložené poprvé před Tribunálem“)
      (2019/C 103/34)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Swemac Innovation AB (Linköping, Švédsko) (zástupce: G. Nygren, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: SWEMAC Medical Appliances AB (Täby, Švédsko) (zástupce: P. Jonsell, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. února 2017 (věc R 3000/2014-5), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Swemac Innovation a SWEMAC Medical Appliances.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Swemac Innovation AB se ukládá náhrada nákladů řízení včetně nezbytných nákladů řízení vynaložených společností SWEMAC Medical Appliances AB pro účely řízení před odvolacím senátem Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 213, 3.7.2017.


title: Věc T-290/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. ledna 2019 – Stavickij v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině – Zmrazení finančních prostředků – Seznam osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů – Ponechání jména žalobce na seznamu – Povinnost uvést odůvodnění – Námitka protiprávnosti – Zásada proporcionality – Právní základ – Zjevně nesprávné posouzení – Zásada ne bis in idem“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 30. ledna 2019 – Stavickij v. Rada
      (Věc T-290/17) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině - Zmrazení finančních prostředků - Seznam osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů - Ponechání jména žalobce na seznamu - Povinnost uvést odůvodnění - Námitka protiprávnosti - Zásada proporcionality - Právní základ - Zjevně nesprávné posouzení - Zásada ne bis in idem“)
      (2019/C 103/35)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Eduard Stavickij (Brusel, Belgie) (zástupci: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey a D. Rovetta, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: V. Piessevaux a J.-P. Hix, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: E. Paasivirta a L. Baumgart, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU směřující ke zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/381 ze dne 3. března 2017, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2017, L 58, s. 34), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2017/374 ze dne 3. března 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2017, L 58, s. 1), v rozsahu, v němž bylo jméno žalobce ponecháno na seznamu osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/381 ze dne 3. března 2017, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, a prováděcí nařízení Rady (EU) 2017/374 ze dne 3. března 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, se zrušují v rozsahu, v němž bylo na seznamu osob, subjektů a orgánů, na které se vztahují tato omezující opatření, ponecháno jméno Eduarda Stavického.

                  2)

                  Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Eduardem Stavickým.

                  3)

                  Evropská komise vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 231, 17.7.2017.


title: Věc T-461/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. února 2019 – TN v. ENISA „Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Přijetí do zaměstnání – Oznámení o volném pracovním místě – Místo vedoucího oddělení – Zařazení na rezervní seznam – Přijetí nabídky zaměstnání – Zpětvzetí nabídky zaměstnání – Podmínky přijetí do zaměstnání – Záruky bezúhonnosti – Článek 12 PŘOZ – Zjevně nesprávné posouzení – Nakládání s osobními údaji – Právo být vyslechnut – Odpovědnost“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 6. února 2019 – TN v. ENISA
      (Věc T-461/17) (1)

      („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Přijetí do zaměstnání - Oznámení o volném pracovním místě - Místo vedoucího oddělení - Zařazení na rezervní seznam - Přijetí nabídky zaměstnání - Zpětvzetí nabídky zaměstnání - Podmínky přijetí do zaměstnání - Záruky bezúhonnosti - Článek 12 PŘOZ - Zjevně nesprávné posouzení - Nakládání s osobními údaji - Právo být vyslechnut - Odpovědnost“)
      (2019/C 103/37)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: TN (zástupci: L. Levi a A. Blot, advokáti)

         Žalovaná: Agentura Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací (zástupci: A. Ryan, zmocněnec, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duron, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí ze dne 25. listopadu 2016, kterým agentura ENISA vzala zpět nabídku zaměstnání na místo vedoucího oddělení „Správní služby“ předloženou žalobci a na zrušení rozhodnutí ze dne 20. dubna 2017 o zamítnutí jeho stížnosti a zadruhé na uložení povinnosti agentuře ENISA nahradit žalobci majetkovou a nemajetkovou újmu, která mu údajně vznikla zejména v důsledku protiprávního zpětvzetí této nabídky.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  TN se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


title: Věc T-549/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – Duym v. Rada „Veřejná služba – Úředníci – Postup jmenování na místo vedoucího oddělení – Oznámení o volném pracovním místě – Odmítnutí žádosti o pracovní místo – Jmenování jiného uchazeče – Povinnost uvést odůvodnění – Zásada řádné správy – Zájem služby – Zjevně nesprávné posouzení – Zásada zákazu diskriminace“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – Duym v. Rada
      (Věc T-549/17) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Postup jmenování na místo vedoucího oddělení - Oznámení o volném pracovním místě - Odmítnutí žádosti o pracovní místo - Jmenování jiného uchazeče - Povinnost uvést odůvodnění - Zásada řádné správy - Zájem služby - Zjevně nesprávné posouzení - Zásada zákazu diskriminace“)
      (2019/C 103/38)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Frederik Duym (Oostende, Belgie) (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bauer a R. Meyer, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí poradní výběrové komise, které bylo žalobci oznámeno e-mailem ze dne 7. října 2016 a kterým byla odmítnuta jeho žádost o pracovní místo v rámci výběrového řízení na vedoucího nizozemskojazyčného oddělení v překladatelské službě Rady, a na zrušení následného rozhodnutí orgánu Rady oprávněného ke jmenování ze dne 20. prosince 2016 o jmenování pí A. na uvedené místo.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Frederik Duym ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

         (1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


title: Věc T-559/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – Abdulkarim v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků – Nesprávné posouzení – Úprava časových účinků zrušení“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – Abdulkarim v. Rada
      (Věc T-559/17) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Nesprávné posouzení - Úprava časových účinků zrušení“)
      (2019/C 103/39)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Mouhamad Wael Abdulkarim (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupci: J.-P. Buyle a L. Cloquet, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně M. Veiga a I. Pouli, poté I. Pouli a V. Piessevaux, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/917 ze dne 29. května 2017, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2017, L 139, s. 62), prováděcího nařízení Rady (EU) 2017/907 ze dne 29. května 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2017, L 139, s. 15), rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/774 ze dne 28. května 2018, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkající žalobce.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/917 ze dne 29. května 2017, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii a o zrušení nařízení (EU) č. 442/2011, naposledy změněné prováděcím nařízením Rady (EU) 2017/907 ze dne 29. května 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, a prováděcím nařízením Rady (EU) 2018/774 ze dne 28. května 2018, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, se zrušují v rozsahu, v němž se tyto akty týkají Mouhamada Waela Abdulkarima.

                  2)

                  Účinky rozhodnutí 2017/917 a 2018/778 jsou vůči M. W. Abdulkarimovi zachovány až do dne, kdy uplyne lhůta pro podání kasačního opravného prostředku nebo, pokud bude kasační opravný prostředek v této lhůtě podán, až do jeho případného zamítnutí.

                  3)

                  Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené M. W. Abdulkarimem.

         (1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


title: Věc T-580/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. února 2019 – Karp v. Parlament „Veřejná služba – Smluvní zaměstnanci – Zařazení – Článek 90 odst. 2 služebního řádu – Předčasná stížnost – Vada postupu před zahájením soudního řízení – Nepřípustnost – Autonomie procesních prostředků – Neobnovení smlouvy smluvního zaměstnance pro pomocné práce v souvislosti s mateřskou dovolenou – Povinnost uvést odůvodnění – Po sobě jdoucí smlouvy o dobu určitou – Zneužití práv – Právo na slyšení – Odpovědnost“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 6. února 2019 – Karp v. Parlament
      (Věc T-580/17) (1)

      („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Zařazení - Článek 90 odst. 2 služebního řádu - Předčasná stížnost - Vada postupu před zahájením soudního řízení - Nepřípustnost - Autonomie procesních prostředků - Neobnovení smlouvy smluvního zaměstnance pro pomocné práce v souvislosti s mateřskou dovolenou - Povinnost uvést odůvodnění - Po sobě jdoucí smlouvy o dobu určitou - Zneužití práv - Právo na slyšení - Odpovědnost“)
      (2019/C 103/40)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Kevin Karp (Brusel, Belgie) (zástupci: N. Lambers a R. Ben Ammar, advokáti)

         Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: Í. Ní Riagáin Düro a M. Windisch, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí Parlamentu o zařazení žalobce do funkční skupiny II, platové třídy 4, platového stupně 1, v rámci smlouvy smluvního zaměstnance, která byla uzavřena dne 12. května 2016 a jejíž doba trvání uplynula dne 11. listopadu 2016, a zadruhé na náhradu nemajetkové a majetkové újmy, která žalobci údajně vznikla v důsledku jeho zařazení a neobnovení jeho smlouvy.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Kevinu Karpovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 412, 4.12.2017.


title: Věc T-604/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – Thun v. EUIPO (Poisson) „(Průmyslový) vzor Společenství – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství – Nepodání žádosti o obnovu zápisu – Vyškrtnutí (průmyslového) vzoru po uplynutí platnosti zápisu – Žádost o restitutio in integrum – Kumulativní podmínky – Povinnost řádné péče – Přenesení pravomoci – Ztráta práva“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – Thun v. EUIPO (Poisson)
      (Věc T-604/17) (1)

      („(Průmyslový) vzor Společenství - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství - Nepodání žádosti o obnovu zápisu - Vyškrtnutí (průmyslového) vzoru po uplynutí platnosti zápisu - Žádost o restitutio in integrum - Kumulativní podmínky - Povinnost řádné péče - Přenesení pravomoci - Ztráta práva“)
      (2019/C 103/41)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Thun SpA (Bolzano, Itálie) (zástupce: B. Giordano, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: L. Rampini, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 9. června 2017 (věc R 1680/2016-3) týkajícímu se žádosti o restitutio in integrum.

         Výrok

                  1)

                  Žaloba se zamítá.

                  2)

                  Společnosti Thun SpA se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 369, 30.10.2017.


title: Věc T-656/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – Sumol + Compal Marcas v. EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Dr. Jacob’s essentials – Starší mezinárodní slovní ochranná známka COMPAL ESSENCIAL – Starší národní a mezinárodní obrazové ochranné známky FRUTA essencial a Compal FRUTA essencial – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001]“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – Sumol + Compal Marcas v. EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials)
      (Věc T-656/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Dr. Jacob’s essentials - Starší mezinárodní slovní ochranná známka COMPAL ESSENCIAL - Starší národní a mezinárodní obrazové ochranné známky FRUTA essencial a Compal FRUTA essencial - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001]“)
      (2019/C 103/42)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Sumol + Compal Marcas, SA (Carnaxide, Portugalko) (zástupce: A. De Sampaio, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Söder a D. Walicka, zmocněnci)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Ludwig Manfred Jacob (Heidesheim, Německo) (zástupce: W. Berlit, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. července 2017 (věc R 2067/2016-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Sumol + Compal Marcas a M. Jacobsem.

         Výrok

                  1.

                  Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 11. července 2017 (věc R 2067/2016-5) se zrušuje.

                  2.

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Sumol + Compal Marcas, SA.

                  3.

                  Ludwig Manfred Jacob ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 402, 27. 11. 2017.


title: Věc T-667/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – Alkarim for Trade and Industry v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků – Nesprávné posouzení – Úprava časových účinků zrušení“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – Alkarim for Trade and Industry v. Rada
      (Věc T-667/17) (1)

      („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Nesprávné posouzení - Úprava časových účinků zrušení“)
      (2019/C 103/43)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Alkarim for Trade and Industry LLC (Tal Kurdi, Sýrie) (zástupci: J.-P. Buyle a L. Cloquet, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: V. Piessevaux a A. Limonet, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení prováděcího rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/1245 ze dne 10. července 2017, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2017, L 178, s. 13), prováděcího nařízení Rady (EU) 2017/1241 ze dne 10. července 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii. (Úř. věst. 2017, L 178, s. 1), rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2018/774 ze dne 28. května 2018, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 1), v rozsahu, v němž se uvedené akty týkají žalobkyně.

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/1245 ze dne 10. července 2017, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2017, L 178, s. 13), prováděcí nařízení Rady (EU) 2017/1241 ze dne 10. července 2017, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2017, L 178, s. 1), rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), a prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/774 ze dne 28. května 2018, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 1), se zrušují v rozsahu, v němž se týkají společnosti Alkarim for Trade and Industry LLC.

                  2)

                  Účinky prováděcího rozhodnutí 2017/1245 a rozhodnutí 2018/778 jsou vůči společnosti Alkarim for Trade and Industry zachovány až do data uplynutí lhůty pro podání kasačního opravného prostředku, nebo – v případě podání kasačního opravného prostředku – do jeho případného zamítnutí.

                  3)

                  Rada Evropské unie ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Alkarim for Trade and Industry

         (1)  Úř. věst. C 437, 18.12.2017.


title: Věc T-766/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – Eglo Leuchten v. EUIPO – Di-Ka (Lampe) „(Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující svítidlo – Důvody neplatnosti – Starší (průmyslový) vzor Společenství – Individuální povaha – Informovaný uživatel – Míra volnosti původce vzoru – Článek 6 nařízení (ES) č. 6/2002“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – Eglo Leuchten v. EUIPO – Di-Ka (Lampe)
      (Věc T-766/17) (1)

      („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující svítidlo - Důvody neplatnosti - Starší (průmyslový) vzor Společenství - Individuální povaha - Informovaný uživatel - Míra volnosti původce vzoru - Článek 6 nařízení (ES) č. 6/2002“)
      (2019/C 103/44)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Eglo Leuchten GmbH (Pill, Rakousko) (zástupce: H. Lauf, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Söder, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Di-Ka Vertriebs GmbH & Co. KG (Arnsberg, Německo) (zástupce: M.-H. Hoffmann, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. září 2017 (věc R 738/2016-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Eglo Leuchten a společností Di-Ka Vertriebs.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnosti Eglo Leuchten GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 22, 22. 1. 2018.


title: Věc T-767/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – Eglo Leuchten v. EUIPO – Briloner Leuchten (Lampe) „(Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující svítidlo – Důvody neplatnosti – Starší (průmyslový) vzor Společenství – Individuální povaha – Informovaný uživatel – Míra volnosti původce vzoru – Článek 6 nařízení (ES) č. 6/2002“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – Eglo Leuchten v. EUIPO – Briloner Leuchten (Lampe)
      (Věc T-767/17) (1)

      („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující svítidlo - Důvody neplatnosti - Starší (průmyslový) vzor Společenství - Individuální povaha - Informovaný uživatel - Míra volnosti původce vzoru - Článek 6 nařízení (ES) č. 6/2002“)
      (2019/C 103/45)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Eglo Leuchten GmbH (Pill, Rakousko) (zástupce: H. Lauf, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Söder, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Briloner Leuchten GmbH & Co. KG, dříve Briloner Leuchten GmbH (Brilon, Německo) (zástupce: M.-H. Hoffmann, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. září 2017 (věc R 746/2016-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Eglo Leuchten a Briloner Leuchten

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnosti Eglo Leuchten GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 22, 22. 1. 2018.


title: Věc T-785/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. ledna 2019 – Ilhan v. EUIPO – Time Gate (BIG SAM SPORTSWEAR COMPANY) „Ochranná známka Evropské unie – Řízení o neplatnosti – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie – Obrazová ochranná známka BIG SAM SPORTSWEAR COMPANY – Starší slovní ochranná známka SAM – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Zánik práva v důsledku strpění – Důkazy předložené poprvé před Tribunálem – Článek 54 odstavec 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 61 odstavec 2 nařízení (EU) 2017/1001] – Riziko záměny – Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení 2017/1001]“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. ledna 2019 – Ilhan v. EUIPO – Time Gate (BIG SAM SPORTSWEAR COMPANY)
      (Věc T-785/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o neplatnosti - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka BIG SAM SPORTSWEAR COMPANY - Starší slovní ochranná známka SAM - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Zánik práva v důsledku strpění - Důkazy předložené poprvé před Tribunálem - Článek 54 odstavec 2 nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 61 odstavec 2 nařízení (EU) 2017/1001] - Riziko záměny - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení 2017/1001]“)
      (2019/C 103/46)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Ercan Ilhan (Istanbul, Turecko) (zástupce: S. Can, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: H. O’Neill a D. Walicka, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Time Gate GmbH (Kolín, Německo) (zástupce: R. Kunz-Hallstein, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. září 2017 (věc R 974/2016-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností Time Gate a E. Ilhanem

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Ercanu Ilhanovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 32, 29.1.2018.


title: Věc T-789/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – TecAlliance v. EUIPO – Siemens (TecDocPower) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie TecDocPower – Starší slovní ochranné známky Evropské unie TECDOC a TecDoc – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Podobnost výrobků nebo služeb – Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Skutečné užívání starších ochranných známek – Článek 42 odstavce 2 a 3 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 47 odstavce 2 a 3 nařízení 2017/1001)“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 7. února 2019 – TecAlliance v. EUIPO – Siemens (TecDocPower)
      (Věc T-789/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie TecDocPower - Starší slovní ochranné známky Evropské unie TECDOC a TecDoc - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Podobnost výrobků nebo služeb - Článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní článek 8 odstavec 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Skutečné užívání starších ochranných známek - Článek 42 odstavce 2 a 3 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 47 odstavce 2 a 3 nařízení 2017/1001)“)
      (2019/C 103/47)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: TecAlliance GmbH (Ismaning, Německo) (zástupce: P. Engemann, avokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: S. Hanne, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Siemens AG (Mnichov, Německo) (zástupci: V. von Bomhard a J. Fuhrmann, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. září 2017 (věc R 2433/2016-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi TecAlliance a Siemens.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba se zamítá.

                  2.

                  Společnosti TecAlliance GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 42, 5.2.2018.


title: Věc T-800/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. ledna 2019 – Brown Street Holdings v. EUIPO – Enesan (FIGHT LIFE) „Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie – Slovní ochranná známka FIGHT LIFE – Starší slovní ochranná známka Evropské unie FIGHT FOR LIFE – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Povinnost uvést odůvodnění – Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 94 nařízení 2017/1001)“

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 24. ledna 2019 – Brown Street Holdings v. EUIPO – Enesan (FIGHT LIFE)
      (Věc T-800/17) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Slovní ochranná známka FIGHT LIFE - Starší slovní ochranná známka Evropské unie FIGHT FOR LIFE - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 75 nařízení č. 207/2009 (nyní článek 94 nařízení 2017/1001)“)
      (2019/C 103/48)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Brown Street Holdings Ltd (Auckland, Nový Zéland) (zástupci: původně C. Hufnagel, M. Kleespies, J. Clayton-Chen a A. Bender, poté M. Kleespies a A. Bender, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Walicka a M. Fischer, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Enesan AG (Curych, Švýcarsko)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. září 2017 (věc R 36/2017-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Brown Street Holdings a Enesan.

         Výrok

                  1.

                  Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 26. září 2017 (věc R 36/2017-2) se zrušuje v části, v níž zamítá námitky podané proti přihlášce ochranné známky pro výrobky spadající do třídy 5 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků.

                  2.

                  EUIPO ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Brown Street Holdings Ltd.

         (1)  Úř. věst. C 42, 5. 2. 2018.


title: Věc T-32/19: Žaloba podaná dne 17. ledna 2019 – Harrington Padrón v. Rada

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/50

      Žaloba podaná dne 17. ledna 2019 – Harrington Padrón v. Rada
      (Věc T-32/19)
      (2019/C 103/66)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Katherine Nayarith Harrington Padrón (Caracas, Venezuela) (zástupci: L. Giuliano a F. Di Gianni, advokáti)

         Žalovaná: Rada Evropské unie

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1656 ze dne 6. listopadu 2018 (1) a prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1653 ze dne 6. listopadu 2018 (2) v rozsahu, v němž se vztahují na žalobkyni; a

                  —

                  uložil Radě náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod vycházející z toho, že se Rada dopustila zjevně nesprávného posouzení, když konstatovala, že její jméno má být ponecháno na seznamech stanovených v příloze I rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/2074 ze dne 13. listopadu 2017 (3) a v příloze IV nařízení Rady (EU) 2017/2063 ze dne 13. listopadu 2017 (4), přestože již není náměstkyní nejvyššího státního zástupce a není nijak spojena s venezuelskými vládnoucími orgány.

         (1)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1656 ze dne 6. listopadu 2018, kterým se mění rozhodnutí (SZBP) 2017/2074 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (Úř. věst. L 276, 7.11.2018, s. 10).

         (2)  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1653 ze dne 6. listopadu 2018, kterým se provádí nařízení (EU) 2017/2063 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (Úř. věst. L 276, 7.11.2018, s. 1).

         (3)  Rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/2074 ze dne 13. listopadu 2017 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (Úř. věst. L 295, 14.11.2017, s. 60).

         (4)  Nařízení Rady (EU) 2017/2063 ze dne 13. listopadu 2017 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele (Úř. věst. L 295, 14.11.2017, s. 21).


title: Věc T-38/19: Žaloba podaná dne 21. ledna 2019 – Portugalsko v. Komise

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/51

      Žaloba podaná dne 21. ledna 2019 – Portugalsko v. Komise
      (Věc T-38/19)
      (2019/C 103/67)
      Jednací jazyk: portugalština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, P. Barros da Costa, P. Estêvão a J. Saraiva de Almeida, zmocněnci)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise C(2018) 7424 ze dne 16. listopadu 2018, oznámené dne 19. listopadu 2018, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (1) v rozsahu, v němž vylučuje z financování Unie částku 8 703 417,29 eura zahrnutou do nákladů oznámených Portugalskou republikou v rámci křížového plnění pro hospodářské roky 2014 až 2016;

                  —

                  uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu své žaloby uvádí žalobkyně dva primární žalobní důvody a jeden podpůrný žalobní důvod.
      První žalobní důvod, vycházející z nesprávného právního posouzení spočívajícího v závěru, že portugalský systém je příliš shovívavý: porušení článku 24 nařízení (ES) č. 73/2009 (2) a porušení čl. 54 odst. 1 písm. c) druhého pododstavce a článku 71 nařízení (ES) č. 1122/2009 (3).
      Druhý žalobní důvod:

                  1)

                  „výpočet finanční opravy“: nesprávné právní posouzení, porušení zásady ochrany legitimního očekávání a zásady proporcionality a porušení článku 52 nařízení Komise (ES) č. 1306/2013;

                  2)

                  porušení zásady proporcionality.

            Žalobní důvod uvedený podpůrně:
      Průměrná sankce a technická nepřesnost dokumentu Komise C(2015) 3675 (příloha A.5): nesprávné právní posouzení a porušení zásady proporcionality.

         (1)  Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2018/1841 ze dne 16. listopadu 2018, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) [oznámeno pod číslem C(2018) 7424] (Úř. věst. 2018, L 298, s. 34).

         (2)  Nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (Úř. věst. 2009, L 30, s. 16).

         (3)  Nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (Úř. věst. 2009, L 316, s. 65).


title: Věc T-43/19: Žaloba podaná dne 24. ledna 2019 – WV v. ESVČ

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/52

      Žaloba podaná dne 24. ledna 2019 – WV v. ESVČ
      (Věc T-43/19)
      (2019/C 103/68)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: WV (zástupce: É. Boigelot, advokát)

         Žalovaná: Evropská služba pro vnější činnost

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí OOJ ze dne 28. března 2018 o zamítnutí žádosti o náhradu a v případě potřeby rozhodnutí ze dne 26. října 2018 o zamítnutí stížnosti ze dne 26. června 2018;

                  —

                  v důsledku toho vyhověl žádosti žalobkyně o náhradu podle čl. 90 odst. 1 služebního řádu, tak jak je popsána v písemnosti ze dne 29. listopadu 2017, a přiznal jí náhradu k tíži ESVČ, oceněnou – s výhradou jejího navýšení v průběhu řízení – na částku stanovenou ex aequo et bono ve výši 690 000 eur, a to z titulu majetkové újmy, nemajetkové újmy, újmy v důsledku narušení dobré pověsti a profesní újmy dohromady, kterážto částka byla stanovena k 31. lednu 2019, a s výhradou jejího navýšení v průběhu řízení, čímž není dotčen nárok na náhradu v důsledku ztráty budoucích příjmů vzhledem k možnému odchodu z unijní správy;

                  —

                  uložil žalované náhradu veškerých nákladů řízení v souladu s článkem 134 jednacího řádu Tribunálu Evropské unie.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod, který vychází mimo jiné z článků 12, 12a, 22b, 24, 25 a 26 služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“), z článků 1 a 2 přílohy IX služebního řádu a z nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. 2001, L 8, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 102).
      V rámci svého žalobního důvodu rovněž žalobkyně zaprvé namítá porušení zejména článků 41, 47 a 52 Listiny základních práv Evropské unie, Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, práva na obhajobu a zásady kontradiktornosti, jakož i článku 296 SFEU.
      Zadruhé se domnívá, že se tak administrativa dopustila mimo zjevného porušení zásady legitimního očekávání a rovnosti zbraní též zneužití práva a zneužití řízení. Žalobkyně má za to, že v napadeném rozhodnutí došlo k porušení zásady, která administrativě ukládá, aby své rozhodnutí vydala až na základě právně přípustného odůvodnění, tzn. relevantního odůvodnění bez zjevně nesprávného posouzení právního či skutkového stavu, a dále k porušení zásady proporcionality, povinnosti poskytnout pomoc a jednat s náležitou péčí, přiměřené lhůty a zásady řádné správy.
      Napadené rozhodnutí je tedy podle žalobkyně založeno na podjatém, zkresleném a účelovém posouzení skutkového stavu a platných právních norem.
      Žalobkyně v podstatě tvrdí, že je nepochybně dán vztah příčinné souvislosti mezi pochybeními OOJ a vzniklou újmou, neboť tato pochybení vyvolávají závažný zásah do profesní, morální a finanční integrity žalobkyně. Tato pochybení totiž poskvrňují či dokonce zcela vymazávají dobrou pověst žalobkyně v jejích interních i externích kontaktech a způsobují jí skutečnou ztrátu možnosti profesního rozvoje, přičemž ji uvrhají do situace bezmoci, která je příčinou úzkosti či permanentního stavu znepokojení a nejistoty, pokud jde o její budoucnost.


title: Věc T-47/19: Žaloba podaná dne 23. ledna 2019 – Dansk Erhverv v. Komise

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/53

      Žaloba podaná dne 23. ledna 2019 – Dansk Erhverv v. Komise
      (Věc T-47/19)
      (2019/C 103/69)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Dansk Erhverv (Kodaň, Dánsko) (zástupce: T. Mygind, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Komise C(2018) 6315 final ze dne 4. října 2018 o státní podpoře SA.44865 (2016/FC) – Německo – Údajná státní podpora ve prospěch německých příhraničních obchodu s nápoji;

                  —

                  uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden žalobní důvod vycházející z toho, že Komise porušila procesní práva žalobkyně jako zúčastněné strany podle čl. 108 odst. 2 SFEU a čl. 4 odst. 4, čl. 12 odst. 1 a čl. 24 odst. 1 procesního nařízení (1), neboť nezahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU navzdory závažným problémům při posuzování otázek státních podpor nastolených ve stížnosti na správní praxi „vývozního prohlášení“ a zejména na zproštění povinnosti příhraničních obchodů účtovat zálohu a platit tak ze zálohy DPH, jakož i osvobození od pokut za porušování zálohovací povinnosti podle německého systému zálohování nápojů v plechových obalech. Komise se tak dopustila nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, a to zaprvé v otázce slučitelností praxe „vývozního prohlášení“ s povinnostmi Německa podle čl. 4 odst. 3 SFEU, se směrnicí o obalech (2) a se zásadou „znečišťovatel platí“ a rovněž s požadavky na účtování zálohy podle platného německého nařízení o obalech. Zadruhé se Komise dopustila pochybení v souvislosti s tím, že vzdání se příjmů z DPH ze strany Německa v důsledku praxe „vývozního prohlášení“ má účinky státní podpory.

         (1)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. 2015, L 248, s. 9).

         (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/852 ze dne 30. května 2018, kterou se mění směrnice 94/62/ES o obalech a obalových odpadech (Úř. věst. 2018, L 150, s. 141).


title: Věc T-48/19: Žaloba podaná dne 28. ledna 2019 – smart things solutions v. EUIPO – Samsung Electronics (smart:)things)

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/54

      Žaloba podaná dne 28. ledna 2019 – smart things solutions v. EUIPO – Samsung Electronics (smart:)things)
      (Věc T-48/19)
      (2019/C 103/70)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: smart things solutions GmbH (Seefeld, Německo) (zástupce: R. Dissmann, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Samsung Electronics GmbH (Schwalbach am Taunus, Německo)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Majitel sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie smart:)things v černé a zelené barvě – Ochranná známka Evropské unie č. 10 914 836

         Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. listopadu 2018 ve věci Case R 835/2018-4.

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení 2017/1001;

                  —

                  Porušení čl. 95 odst. 1 nařízení 2017/1001.


title: Věc T-49/19: Žaloba podaná dne 28. ledna 2019 – View v. EUIPO (CREATE DELIGHTFUL HUMAN ENVIRONMENTS)

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/55

      Žaloba podaná dne 28. ledna 2019 – View v. EUIPO (CREATE DELIGHTFUL HUMAN ENVIRONMENTS)
      (Věc T-49/19)
      (2019/C 103/71)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně View, Inc. (Milpitas, Delaware, Spojené státy) (zástupce: G. Tritton, barrister)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie slovní ochranné známky CREATE DELIGHTFUL HUMAN ENVIRONMENTS – Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 1 381 213

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. listopadu 2018, ve věci R 1625/2019-2

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  napadené rozhodnutí zrušil;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní.

         Dovolávané žalobní důvody

                  —

                  Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

                  —

                  porušení čl. 7 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-50/19: Žaloba podaná dne 28. ledna 2019 – Casual Dreams v. EUIPO – López Fernández (Dayaday)

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/55

      Žaloba podaná dne 28. ledna 2019 – Casual Dreams v. EUIPO – López Fernández (Dayaday)
      (Věc T-50/19)
      (2019/C 103/72)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Casual Dreams, SLU (Manresa, Španělsko) (zástupkyně: A. Tarí Lázaro, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem: Miguel Ángel López Fernández (Fuensalida, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatel sporné ochranné známky: Další účastník řízení před odvolacím senátem:

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky EU Dayaday – Přihláška č. 13 243 563

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. listopadu 2018 ve věci R 2097/2018-5

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  částečně zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 27. listopadu 2018 ve věci R 2097/2018-5, kterým se částečně zamítá odvolání proti rozhodnutí námitkového oddělení EUIPO no B 2 469 545 ze dne 17. prosince 2015;

                  —

                  napadené rozhodnutí je třeba na základě čl. 8 odst. 5 nařízení o ochranné známce EU částečně zrušit v rozsahu, v němž jím bylo potvrzeno zamítnutí námitek a odvolání ve vztahu k výrobkům spadajícím do tříd 09, 16 a 24;

                  —

                  zamítl přihlášku ochranné známky Evropské unie č. 13 243 563, podanou dalším účastníkem řízení, ve vztahu k následujícím výrobkům:
                  třída 09 „Optické přístroje, zvětšovače a korektory; Optické zvětšovače; Výrobky oční optiky; Optické přístroje a nástroje; Optické sklo; Vyměnitelné čočky; Antireflexní čočky; Umělohmotné čočky; Oční čočky; Optické čočky; Čočky; Sluneční brýle; Optické prostředky na korekci zrakových vad; Pouzdra na sluneční brýle; Korekční čočky [optika]; Skleněné optické čočky; Obroučky brýlí a slunečních brýlí; Řetízky ke slunečním brýlím; Sluneční klip (připínací sluneční brýle); Šňůrky na sluneční brýle; Skla do slunečních brýlí; Optické čočky do slunečních brýlí; Obruby slunečních brýlí; Oční optika na předpis; Řetízky k cvikrům; Šňůrky na skřipce; Brýlová skla; Optické brýle; Pouzdra na kontaktní čočky; Pouzdra upravená pro kontaktní čočky; Pouzdra na brýle; Pouzdra na čočky; Pouzdra na kontaktní čočky; Brýle (optika); Brýle na čtení; Dětské brýle; Polarizační brýle; Brýlové obroučky; Prázdné brýlové obroučky; Nožičky k brýlím; Clony na brýle; Stojany na brýle; Brýle (optika); Lorňony (cvikry, skřipce); Optické prostředky na korekci zrakových vad; Stojany na brýle; Lyžařské brýle; Cyklistické brýle; Brýlové obroučky; Řetízky k cvikrům; Ochranné brýle pro sportovní účely; Pouzdra na brýle; Obruby slunečních brýlí; Lyžařské brýle; Plavecké brýle; Ochranné brýle pro sportovní účely; Brýle pro sportovní účely“;
                  třída 16 „Lepidla pro kancelářské účely nebo pro použití v domácnosti; Umělecké předměty a figuríny z papíru a lepenky a architektonické modely; Papírnické zboží; Spony a pásky na bankovky; Lepidla pro kancelářské účely; Papírové sáčky, tašky a pytle; Záznamníky; Katalogy; Deníky s koženou vazbou; Tištěné reklamy; Stojany na fotografie; Tiskárenské potřeby a potřeby pro vázání knih; Psací potřeby a razítka; Vyučovací pomůcky a potřeby; Nože na papír [kancelářské potřeby]; Nože na papír (kancelářské potřeby); Denní zápisníky; Stohovatelné zásuvky na psací stoly; Papírenské zboží; Kancelářské potřeby (kromě nábytku); Psací potřeby; Kancelářské psací potřeby; Obálkový papír; Papír na psaní; Kancelářské potřeby; Školní potřeby; Zarážky na knihy; Zásobníky na pera“;
                  třída 24 „Látky, textilie; Záclony a závěsy; Potahy a povlaky na nábytek; Textilních výrobky do domácnosti; Textilní výrobky do domácnosti z netkaných materiálů; Prádlo (nikoliv osobní); Tapety a závěsy na stěnu; Bytový textil na nábytek; Výrobky z netkaných textilií; Vložkové podšívky z netkaných látek; Textilní podšívky klobouků (kusové); Podšívky (textil); Látkové kapesníky; Ubrousky (látkové); Textilní výrobky nezařazené v jiných třídách; Kapesníky; Textilie z plátna; Textilie z flanelu; Textilie na bytové zařízení; Žínky; Kuchyňské utěrky (textil); Textilie nezařazené v jiných třídách; Látkové vložky; Flís vyrobený z polypropylenu; Polyesterový flís; Textilní podšívky na oděvy; Fulár (tkanina); Kusový textil z bavlny; Syntetický kusový textil; Textilní metráž; Plátno; Materiály na bytový textil; Materiály používané při výrobě oděvů; Textilní materiály na obleky; Textilie na výrobu oděvního zboží; Textilie na výrobu textilního zboží do domácnosti; Textilie na výrobu sportovních oděvů; Textilie na výrobu oděvů; Textilie na výrobu náprsních tašek; Tkaniny napodobující zvířecí kůži; Látka na výrobu dámské konfekce; Džínovina; Tkanina pro ortopedické pomůcky; Nepromokavé tkaniny na výrobu kalhot; Nepromokavé tkaniny na výrobu bund; Nepromokavé tkaniny na výrobu pokrývek hlavy; Nepromokavé tkaniny na výrobu rukavic; Látky na podšívky oděvů; Oděvní textilie; Tkaniny s povrchovou úpravou na výrobu koženého zboží; Tkaniny s povrchovou úpravou na výrobu oděvů do deště; Tkané látky imitující kůži; Nepromokavé, ale vlhkost propouštějící tkaniny; Kusový textil na výrobu ručníků“;

                  —

                  uložil EUIPO náhradu nákladů řízení včetně nákladů vynaložených žalobkyní v řízení před odvolacím senátem EUIPO.

         Dovolávané důvody

      Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-51/19: Žaloba podaná dne 29. ledna 2019 – Laboratorios Ern v. EUIPO – SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret (apiheal)

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/57

      Žaloba podaná dne 29. ledna 2019 – Laboratorios Ern v. EUIPO – SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret (apiheal)
      (Věc T-51/19)
      (2019/C 103/73)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupkyně: S. Correa Rodríguez, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ (Istanbul, Turecko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky EU apiheal – Přihláška č. 14 411 557

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. listopadu 2018 ve věci R 1725/2017-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v části, ve které je přihlášce částečně vyhověno v souvislosti s následujícími výrobky: „Voňavkářské výrobky; Kosmetika; Vůně; Deodoranty (osobní nebo pro zvířata); Mýdla; Byliny do koupele [nikoliv pro léčebné účely]; Přípravky pro péči o chrup, Zubní pasty, Přípravky na leštění umělého chrupu, Přípravky na bělení zubů, Ústní voda, Ne pro léčebné účely“ zařazené do třídy 3 a „Výrobky pro hubení škodlivých zvířat; Fungicidy, herbicidy“ zařazené do třídy 5;

                  —

                  odmítl přihlášku ochranné známky Evropské unie č. 14 411 557 apiheal v souvislosti s uvedenými výrobky: „Voňavkářské výrobky; Kosmetika; Vůně; Deodoranty (osobní nebo pro zvířata); Mýdla; Byliny do koupele [nikoliv pro léčebné účely]; Přípravky pro péči o chrup, Zubní pasty, Přípravky na leštění umělého chrupu, Přípravky na bělení zubů, Ústní voda, Ne pro léčebné účely“ zařazenými do třídy 3 a „Výrobky pro hubení škodlivých zvířat; Fungicidy, herbicidy“ zařazenými do třídy 5;

                  —

                  uložil EUIPO a případně i vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané důvody

      Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-53/19: Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 – SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret v. EUIPO – Laboratorios Ern (apiheal)

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/58

      Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 – SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret v. EUIPO – Laboratorios Ern (apiheal)
      (Věc T-53/19)
      (2019/C 103/74)
      Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ (Istanbul, Turecko) (zástupkyně: M. López Camba, advokátka)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španělsko)

         Údaje týkající se řízení před EUIPO

         Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

         Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky EU apiheal – Přihláška č. 14 411 557

         Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

         Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. listopadu 2018 ve věci R 1725/2017-4

         Návrhová žádání

      Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil napadené rozhodnutí v části, ve které jím byla přihláška zamítnuta pro výrobky spadající do tříd 30 a 5 (první a třetí odstavec výroku uvedeného rozhodnutí);

                  —

                  uložil EUIPO a společnosti Laboratorios Ern, SA, náhradu nákladů řízení.

         Dovolávané důvody

      Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.


title: Věc T-56/17: Usnesení Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – PO a další v. ESVČ

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/59

      Usnesení Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – PO a další v. ESVČ
      (Věc T-56/17) (1)

      (2019/C 103/75)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 112, 10.4.2017.


title: Věc T-479/17: Usnesení Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – PO v. SEAE

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/59

      Usnesení Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – PO v. SEAE
      (Věc T-479/17) (1)

      (2019/C 103/76)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.


title: Věc T-727/17: Usnesení Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – PP a další v. SEAE

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/59

      Usnesení Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – PP a další v. SEAE
      (Věc T-727/17) (1)

      (2019/C 103/77)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 22, 22.1.2018.


title: Věc T-180/18: Usnesení Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – VJ v. ESVČ

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/60

      Usnesení Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – VJ v. ESVČ
      (Věc T-180/18) (1)

      (2019/C 103/78)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 161, 7.5.2018.


title: Věc T-494/18: Usnesení Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – PO v. ESVČ

text:
               18.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/60

      Usnesení Tribunálu ze dne 31. ledna 2019 – PO v. ESVČ
      (Věc T-494/18) (1)

      (2019/C 103/79)
      Jednací jazyk: francouzština
      Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 381, 22. 10. 2018.


title: Věc T-52/19: Žaloba podaná dne 28. ledna 2019 – AH v. Eurofound

text:
               25.3.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 112/43

      Žaloba podaná dne 28. ledna 2019 – AH v. Eurofound
      (Věc T-52/19)
      (2019/C 112/52)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobce: AH (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

         Žalovaná: Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek

         Návrhová žádání

      Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

                  —

                  zrušil rozhodnutí Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek ze dne 22. března 2018, které bylo stěžovateli oznámeno jejím zástupcem prostřednictvím dopisu právního zástupce této agentury, advokátní kanceláře Beauchamps, v rozsahu, v němž toto rozhodnutí zamítá jeho stížnost podanou z důvodu porušení pravidel v oblasti ochrany soukromých a osobních údajů, jeho návrh na zahájení vyšetřování v této souvislosti, jakož i návrh na náhradu škody, které stěžovatel podal dne 2. února 2018 prostřednictvím svého právního zástupce;

                  —

                  uložil žalované povinnost uhradit částku 30 000 eur jako náhradu nemajetkové újmy, která byla utrpěna v důsledku „data breach“ a v důsledku zamítnutí návrhu podaného dne 2. února 2018;

                  —

                  uložil žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Na podporu žaloby předkládá žalobce sedm žalobních důvodů.

                  1.

                  První žalobní důvod vycházející z protiprávnosti napadeného rozhodnutí, jelikož toto rozhodnutí nebylo přijato příslušným OOJ, ale externí advokátní kanceláří bez příslušného mandátu nebo pravomoci.

                  2.

                  Druhý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti řádné správy, povinnosti pomoci a porušení článků 22 a 24 služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“), z důvodu, že žalovaná zamítla jeho návrh bez zahájení správního vyšetřování.

                  3.

                  Třetí žalobní důvod vycházející zejména z porušení povinnosti uvést odůvodnění, práva na obhajobu, konkrétně práva být vyslechnut a z porušení povinnosti péče.

                  4.

                  Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení článku 26 služebního řádu a ustanovení použitelných v oblasti práva ochrany osobních údajů.

                  5.

                  Pátý žalobní důvod vycházející z konfliktu zájmů a porušení povinnosti objektivity, nestrannosti a nezávislosti administrativy.

                  6.

                  Šestý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci.

                  7.

                  Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení článku 17 služebního řádu a důvěrnosti související s činnostmi odborů, kterých se má právo účastnit každý zaměstnanec.


title: Věc T-156/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 12. března 2019 — Francie v. Komise („EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Výdaje vynaložené Francií — Režim podpor na plochu — Procesní záruky — Nařízení (ES) č. 885/2006 — Pojem „stálá pastvina“ — Nařízení (ES) č. 1120/2009 — Vnitrostátní kontrolní systém založený na nekonformní definici krmných ploch — Vyloučení všech výdajů — Proporcionalita — Program rozvoje francouzského venkova — Opatření na podporu rozvoje venkova — Oblasti s přírodními znevýhodněními — Nařízení (ES) č. 1975/2006 — Nařízení (EU) č. 65/2011 — Paušální finanční oprava — Kontroly na místě — Kritérium zatížení — Počítání zvířat — Dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu — Nařízení (ES) č. 320/2006 — Nařízení (ES) č. 968/2006 — Podmínky pro udělení restrukturalizační podpory — Pojem,výrobní zařízeníʻ — Posouzení využívání sil v době podání žádosti o poskytnutí podpory — Pojem,úplná demontážʻ — Proporcionalita — Rovné zacházení — Příloha 2 dokumentu VI/5330/97“)

text:
               29.4.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 148/43

      Rozsudek Tribunálu ze dne 12. března 2019 — Francie v. Komise
      (Věc T-156/15) (1)

      („EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Výdaje vynaložené Francií - Režim podpor na plochu - Procesní záruky - Nařízení (ES) č. 885/2006 - Pojem „stálá pastvina“ - Nařízení (ES) č. 1120/2009 - Vnitrostátní kontrolní systém založený na nekonformní definici krmných ploch - Vyloučení všech výdajů - Proporcionalita - Program rozvoje francouzského venkova - Opatření na podporu rozvoje venkova - Oblasti s přírodními znevýhodněními - Nařízení (ES) č. 1975/2006 - Nařízení (EU) č. 65/2011 - Paušální finanční oprava - Kontroly na místě - Kritérium zatížení - Počítání zvířat - Dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu - Nařízení (ES) č. 320/2006 - Nařízení (ES) č. 968/2006 - Podmínky pro udělení restrukturalizační podpory - Pojem,výrobní zařízeníʻ - Posouzení využívání sil v době podání žádosti o poskytnutí podpory - Pojem,úplná demontážʻ - Proporcionalita - Rovné zacházení - Příloha 2 dokumentu VI/5330/97“)
      (2019/C 148/39)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: původně F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas a C. Candat, poté G. de Bergues, D. Colas, F. Fize a A. Daly a nakonec D. Colas, S. Horrenberger, R. Coesme, E. de Moustier a A.-L. Desjonquères, zmocněnci)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet a D. Triantafyllou, zmocněnci)

         Vedlejší účastníci podporující žalobkyni: Italská republika (zástupkyně: G. Palmieri, zmocněnkyně, ve spolupráci s C. Colelli, avvocato dello Stato) a Maďarsko (zástupci: M. Fehér a G. Koós, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na částečné zrušení prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/103 ze dne 16. ledna 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. 2015, L 16, s. 33).

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/103 ze dne 16. ledna 2015, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), se zrušuje v rozsahu, v němž z financování Evropskou unií vylučuje všechny výdaje vynaložené Francouzskou republikou v Horní Korsice na přímé podpory na plochu prvního pilíře za roky žádosti 2011 a 2012.

                  2)

                     Ve zbývající části se žaloba zamítá.

                  3)

                     Evropská komise a Francouzská republika ponesou vlastní náklady řízení.

                  4)

                     Italská republika a Maďarsko ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 190, 8.6.2015.


title: Spojené věci C-297/17, C-318/17, C-319/17 a C-438/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. března 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht — Německo) — Bašar Ibrahim (C-297/17), Mahmud Ibrahim a další (C-318/17), Nišrén Šarkáví, Jazan Fattajrži, Hosam Fattajrži (C-319/17) v. Spolková republika Německo, Spolková republika Německo v. Taus Magamadov (C-438/17) („Řízení o předběžné otázce — Prostor svobody, bezpečnosti a práva — Společná řízení pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany — Směrnice 2013/32/EU — Článek 33 odst. 2 písm. a) — Odmítnutí žádosti o azyl orgány členského státu pro nepřípustnost z důvodu předchozího přiznání doplňkové ochrany v jiném členském státě — Článek 52 — Časová působnost uvedené směrnice — Články 4 a 18 Listiny základních práv Evropské unie — Systematické nedostatky azylového řízení v uvedeném jiném členském státě — Systematické zamítání žádostí o azyl — Skutečné a prokázané riziko nelidského či ponižujícího zacházení — Životní podmínky osob, kterým byla udělena doplňková ochrana v posledně zmíněném členském státě“)

text:
               3.6.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 187/11

      Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 19. března 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesverwaltungsgericht — Německo) — Bašar Ibrahim (C-297/17), Mahmud Ibrahim a další (C-318/17), Nišrén Šarkáví, Jazan Fattajrži, Hosam Fattajrži (C-319/17) v. Spolková republika Německo, Spolková republika Německo v. Taus Magamadov (C-438/17)
      (Spojené věci C-297/17, C-318/17, C-319/17 a C-438/17) (1)

      („Řízení o předběžné otázce - Prostor svobody, bezpečnosti a práva - Společná řízení pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany - Směrnice 2013/32/EU - Článek 33 odst. 2 písm. a) - Odmítnutí žádosti o azyl orgány členského státu pro nepřípustnost z důvodu předchozího přiznání doplňkové ochrany v jiném členském státě - Článek 52 - Časová působnost uvedené směrnice - Články 4 a 18 Listiny základních práv Evropské unie - Systematické nedostatky azylového řízení v uvedeném jiném členském státě - Systematické zamítání žádostí o azyl - Skutečné a prokázané riziko nelidského či ponižujícího zacházení - Životní podmínky osob, kterým byla udělena doplňková ochrana v posledně zmíněném členském státě“)
      (2019/C 187/13)
      Jednací jazyk: němčina

         Předkládající soud

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Bašar Ibrahim (C-297/17), Mahmud Ibrahim, Fadwa Ibrahim, Bušra Ibrahim, Mohammad Ibrahim, Ahmad Ibrahim (C-318/17), Nišrén Šarkáví, Jazan Fattajrži, Hosam Fattajrži (C-319/17) a Spolková republika Německo (C-438/17)

         Žalovaní: Spolková republika Německo (C-297/17, C-318/17, C-319/17) a Taus Magamadov (C-438/17)

         Výrok

                  1)

                  Článek 52 první pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany musí být vykládán v tom smyslu, že umožňuje členskému státu rozhodnout o okamžitém uplatňování vnitrostátního ustanovení provádějícího čl. 33 odst. 2 písm. a) této směrnice na žádosti o azyl, o kterých ještě nebylo s konečnou platností rozhodnuto a které byly podány před 20. červencem 2015 a před nabytím účinnosti tohoto ustanovení vnitrostátního práva. Naproti tomu uvedený čl. 52 první pododstavec vykládaný zejména ve světle zmíněného článku 33 brání takovému okamžitému uplatňování v situaci, v níž žádost o azyl i žádost o přijetí zpět byly podány před vstupem směrnice 2013/32 v platnost a podle článku 49 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, ještě plně spadají do působnosti nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států.

                  2)

                  V takové situaci, jako je situace dotčená ve věcech C-297/17, C-318/17 a C-319/17, musí být článek 33 směrnice 2013/32 vykládán v tom smyslu, že umožňuje členským státům odmítnout žádost o azyl jako nepřípustnou na základě tohoto čl. 33 odst. 2 písm. a), aniž by musely nebo mohly přednostně využívat řízení o převzetí nebo přijetí zpět podle nařízení č. 604/2013.

                  3)

                  Článek 33 odst. 2 písm. a) směrnice 2013/32 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání členskému státu v tom, aby využil možnosti poskytované tímto ustanovením a odmítl žádost o přiznání postavení uprchlíka jako nepřípustnou z důvodu, že jiný členský stát již přiznal žadateli doplňkovou ochranu, pokud předvídatelné životní podmínky žadatele jakožto osoby požívající doplňkové ochrany v tomto jiném členském státě ho nevystaví vážné hrozbě, že bude podroben nelidskému či ponižujícímu zacházení ve smyslu článku 4 Listiny základních práv Evropské unie. Okolnost, že osobám požívajícím takové doplňkové ochrany nejsou v uvedeném členském státě poskytovány žádné dávky k zabezpečení existenčních potřeb, případně jim jsou v porovnání s jinými členskými státy poskytovány jen ve velmi omezeném rozsahu, ale není s nimi přitom v tomto ohledu zacházeno jinak než se státními příslušníky dotčeného členského státu, může vést ke konstatování, že by tento žadatel byl v daném státě vystaven takové hrozbě, pouze tehdy, pokud má za následek, že by se žadatel vzhledem ke své zvláštní zranitelnosti nezávisle na své vůli a osobní volbě ocitl v situaci krajní hmotné nouze.
                  Článek 33 odst. 2 písm. a) směrnice 2013/32 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání, aby členský stát využil téže možnosti, pokud azylové řízení ve druhém členském státě, který přiznal žadateli doplňkovou ochranu, vede k systematickému odmítání, bez skutečného posouzení, přiznání postavení uprchlíka žadatelům o mezinárodní ochranu, kteří splňují podmínky stanovené v kapitolách II a III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany.

         (1)  Úř. věst. C 309, 18.9.2017

         Úř. věst. C 347, 16.10.2017.