title: Věc T-377/06: Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2011 — Comap v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Odvětví měděných spojovacích tvarovek a spojovacích tvarovek ze slitin mědi — Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES — Délka trvání účasti na protiprávním jednání — Pokuty — Stanovení výchozí částky pokuty — Proporcionalita“ )

text:
               14.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/19

         Rozsudek Tribunálu ze dne 24. března 2011 — Comap v. Komise
   (Věc T-377/06) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Odvětví měděných spojovacích tvarovek a spojovacích tvarovek ze slitin mědi - Rozhodnutí konstatující porušení článku 81 ES - Délka trvání účasti na protiprávním jednání - Pokuty - Stanovení výchozí částky pokuty - Proporcionalita)
   2011/C 145/28
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Comap SA (Paříž, Francie) (zástupci: původně A. Wachsmann a C. Pommiès, poté A. Wachsmann a D. Nourissier, a nakonec A. Wachsmann a S. de Guigné, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Nijenhuis a V. Bottka, zmocněnci, ve spolupráci s N. Coutrelisem, advokátem)

      Předmět věci

   Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 4180 ze dne 20. září 2006 v řízení podle článku 81 (ES) a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/F-1/38.121 — Spojovací tvarovky), jakož i, podpůrně, návrh na snížení částky pokuty uložené tímto rozhodnutím žalobkyni.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Comap SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 42, 24.2.2007.


title: Věc C-250/15: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgie) dne 29. května 2015 – Vivium SA v. Belgický stát

text:
               10.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgie) dne 29. května 2015 – Vivium SA v. Belgický stát
   (Věc C-250/15)
   (2015/C 262/12)
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Vivium SA

      Žalovaný: Belgický stát

      Předběžná otázka

   Brání právo Evropské unie, především zásada efektivity a zásada rovnocennosti, uplatnění právních předpisů členského státu, podle nichž správní nebo soudní opravné prostředky, které existují proti správním aktům a nařízením založeným na vnitrostátním právním předpisu, nejsou znovu k dispozici, pokud je rozsudkem Soudního dvora Evropské unie podle článku 267 Smlouvy o fungování Evropské unie (bývalý článek 234 Smlouvy o ES) rozhodnuto, že vnitrostátní právní úprava je v rozporu s unijním právem, zatímco každá dotčená osoba může vznést před vnitrostátním ústavním soudem žalobu na prohlášení neplatnosti vnitrostátního předpisu, pokud rozsudek ústavního soudu, vydaný na základě předběžné otázky vnitrostátního soudu, určil, že tento vnitrostátní předpis je v rozporu s ústavou, a rozsudek ústavního soudu o neplatnosti, vydaný na základě této žaloby, znovu poskytuje správní a soudní opravné prostředky proti správním aktům a nařízením vydaným na základě právního předpisu prohlášeného za neplatný?


title: Věc C-115/07: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Česká republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2004/27/ES — Hromadně vyráběné léčivé přípravky — Humánní léčivé přípravky — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/5

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. září 2007 – Komise Evropských společenství v. Česká republika
   (Věc C-115/07) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2004/27/ES - Hromadně vyráběné léčivé přípravky - Humánní léčivé přípravky - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   (2007/C 283/07)
   Jednací jazyk: čeština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: B. Stromsky a M. Šimerdová, zmocněnci)

      Žalovaná: Česká republika (zástupce: T. Boček, zmocněnec)
   Předmět věci
   Nesplnění povinnosti státem – Nepřijetí ve stanovené lhůtě veškerých předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/27/ES ze dne 31. března 2004, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 136, s. 34; Zvl. vyd. 13/34, s. 262)
   Výrok

               1)

               Česká republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/27/ES ze dne 31. března 2004, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 3 této směrnice.

               2)

               České republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 95, 28.4.2007.


title: Věc C-332/12: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 4. ledna 2013 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 108/19

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 4. ledna 2013 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-332/12) (1)

   2013/C 108/50
   Jednací jazyk: polština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 287, 22.9.2012.


title: Věc F-1/10: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (samosoudce) ze dne 14. prosince 2010 — Marcuccio v. Komise ( Veřejná služba — Úředníci — Sociální zabezpečení — Nemocenské pojištění — Žádosti o vrácení lékařských výdajů — Absence aktu, který nepříznivě zasahuje do právního postavení — Nepřípustnost — Nedostatek odůvodnění )

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/62

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (samosoudce) ze dne 14. prosince 2010 — Marcuccio v. Komise
   (Věc F-1/10) (1)

   (Veřejná služba - Úředníci - Sociální zabezpečení - Nemocenské pojištění - Žádosti o vrácení lékařských výdajů - Absence aktu, který nepříznivě zasahuje do právního postavení - Nepřípustnost - Nedostatek odůvodnění)
   2011/C 30/121
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: J. Currall a C. Berardis-Kayser, zmocněnci, ve spolupráci s A. Dal Ferrem, advokátem)

      Předmět věci

   Zrušení rozhodnutí, které zamítá náhradu ve výši 100 % lékařských výdajů žalobce.

      Výrok rozsudku

               1)

               Implicitní rozhodnutí, kterými Evropská Komise zamítla žádosti L. Marcuccia ze dne 25. prosince 2008 směřující k náhradě určitých lékařských výdajů v normální sazbě, se zrušují.

               2)

               Zbývající návrhová žádání v žalobě se zamítají.

               3)

               Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 63, 13.3.2010, s. 52.


title: Věc T-116/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. května 2009 — Wieland-Werke v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Trh s měděnými průmyslovými trubkami — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES — Stanovení cen a rozdělení trhů — Pokuty — Zásada legality trestů — Velikost dotčeného trhu — Odrazující účinek — Délka trvání protiprávního jednání — Spolupráce )

text:
               4.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 153/32

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. května 2009 — Wieland-Werke v. Komise
   (Věc T-116/04) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s měděnými průmyslovými trubkami - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Stanovení cen a rozdělení trhů - Pokuty - Zásada legality trestů - Velikost dotčeného trhu - Odrazující účinek - Délka trvání protiprávního jednání - Spolupráce“)
   2009/C 153/60
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Wieland-Werke AG (Ulm, Německo) (zástupci: R. Bechtold a U. Soltész, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: původně É. Gippini Fournier a H. Gading, poté É. Gippini Fournier, O. Weber a K. Mojzesowicz, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení nebo snížení pokuty uložené žalobkyni podle článku 2 písm. a) rozhodnutí Komise K(2003) 4820 v konečném znění ze dne 16. prosince 2003 v řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/E-1/38.240 — Průmyslové trubky)

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Wieland-Werke AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 118, 30.4.2004.


title: Věc T-24/09: Žaloba podaná dne 21. ledna 2009 – Biocaps v. Komise

text:
               7.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 55/50

         Žaloba podaná dne 21. ledna 2009 – Biocaps v. Komise
   (Věc T-24/09)
   (2009/C 55/89)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Biocaps (Orsay, Francie) (zástupci: Y.-R. Guillou, H. Speyart a T. Verstraeten, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit sporné rozhodnutí; a

               —

               uložit Komisi, že ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé žalobkyni.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, právní útvar odpovědný za provozování Laboratoire Champagnat Desmoulins Philippakis, požaduje zrušení rozhodnutí Komise K(2008) 6524 ze dne 29. října 2008, kterým Komise nařídila podle čl. 20 odst. 4 nařízení č. 1/2003 (1) uvedené laboratoři, jakož i všem společnostem, které přímo nebo nepřímo ovládá, aby se podrobily kontrole týkající se jejich případné účasti nebo provádění dohod nebo jednání ve vzájemné shodě v rozporu s ustanoveními článků 81 ES nebo 82 ES.
   Toto jednání se mělo zejména projevovat ve formě rozhodnutí, která měla bránit farmaceutům nebo právnickým osobám v přístupu na trh se službami spočívajícími v lékařských biologických rozborech, omezovat jejich činnost na tomto trhu nebo je z tohoto trhu vylučovat.
   Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje jediný žalobní důvod vycházející z porušení zásady, podle které rozhodnutí orgánů Společenství musí být adresována útvarům s právní subjektivitou, jelikož adresát sporného rozhodnutí již v okamžiku jeho přijetí neexistoval.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst., L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc F-129/05: Žaloba podaná dne  23. prosince 2005  – Merglova v. Komise

text:
               11.3.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 60/56

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2005 – Merglova v. Komise
   (Věc F-129/05)
   (2006/C 60/104)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Eva Merglova (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Rodrigues, Y. Minatchy, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhové žádání žalobkyně

               —

               určit, že žaloba je přípustná;

               —

               zrušit rozhodnutí AIPN ze dne 15. září 2005, kterým se zamítá stížnost žalobkyně;

               —

               rozhodnout o změně platové třídy žalobkyně na platovou třídu C*3 nebo C*2 a to se zpětnou účinností k 1. květnu 2004;

               —

               podpůrně požadovat, aby Komise uznala žalobkyni za způsobilou k povýšení do platové třídy C*3 nebo C*2 při dalším povyšování a nahradila škodu, která vznikla žalobkyni tím, že nebyla zařazena do platové třídy C*2 nebo C*3 od 1. května 2004;

               —

               v každém případě uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobkyně, která je úřednicí Komise, a která byla přijata po změně služebního řádu, avšak na seznam kandidátů zveřejněného výběrového řízení byla zapsána před uvedenou změnou, se dovolává protiprávnosti článku 2 přílohy XIII služebního řádu, podle kterého byla zařazena do platové třídy C*1 platového stupně 2.
   Žalobkyně uplatňuje na podporu své námitky protiprávnosti nejprve existenci porušení zásady rovnocennosti mezi starou a novou strukturou služebního postupu, zásady, které je věnován článek 6 služebního řádu. Služební postup žalobkyně je totiž jejím zařazením do platové třídy C*1 zpomalen.
   Žalobkyně má rovněž za to, že se stala obětí porušení zásady rovného zacházení vzhledem ke svým kolegům platové třídy C4 nebo C5, kteří byly povýšeni před 1. květnem 2004.
   Konečně se žalobkyně opírá o porušení legitimního očekávání, které měla ohledně skutečnosti, že nová struktura služebního postupu nebude mít za následek zhoršení jejích pracovních podmínek, o porušení svých nabytých práv, jakož i o existenci zneužití pravomoci.


title: Věc C-598/12: Žaloba podaná dne 20. prosince 2012 — Evropská komise v. Polská republika

text:
               16.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 79/8

         Žaloba podaná dne 20. prosince 2012 — Evropská komise v. Polská republika
   (Věc C-598/12)
   2013/C 79/14
   Jednací jazyk: polština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Hetsch, O. Beynet a K. Herrmann)

      Žalovaná: Polská republika

      Návrhová žádání žalobkyně

               —

               konstatovat, že Polská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 2 body 1, 22, 32 a 33, čl. 3 odst. 7, 8 a 13, čl. 6 odst. 1 a 3, čl. 9 jakož i článkem 13 a článkem 14, články 17 až 23, článkem 10 a článkem 11, čl. 16 odst. 1 a 2, čl. 26 odst. 2 písm. b), c) a d) třetí a čtvrtou větou, článkem 29, čl. 38 odst. 1 až 4, čl. 39 odst. 1 až 4, čl. 40 odst. 1 až 3 a 5 až 7 jakož i s přílohou I body 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES nebo v každém případě tím, že Komisi o uvedených předpisech v plném rozsahu neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku s čl. 49 odst. 1 této směrnice;

               —

               uložit Polské republice podle čl. 260 odst. 3 SFEU zaplacení penále za nesplnění povinnosti informovat o provedení směrnice 2009/72/ES ve výši 84 378,24 eur denně, ode dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci;

               —

               uložit Polské republice náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Lhůta pro provedení směrnice 2009/72/ES uplynula dne 3. března 2011.


title: Věc T-410/08: Žaloba podaná dne 30. září 2008 – GEMA v. Komise

text:
               6.12.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 313/39

         Žaloba podaná dne 30. září 2008 – GEMA v. Komise
   (Věc T-410/08)
   (2008/C 313/70)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastnice řízení

      Žalobkyně: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte (GEMA) (Berlín, Německo) (zástupci: R. Bechtold a I. Brinker, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobkyně

               —

               zrušit podle čl. 231 odst. 1 ES článek 3, čl. 4 odst. 2 a čl. 4 odst. 3 (v části, ve které se tento vztahuje k článku 3) rozhodnutí Komise ze dne 16. července 2008 v části, ve které se tyto články týkají žalobkyně;

               —

               uložit Komisi podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Soudu náhradu nákladů řízení žalobkyně.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žaloba se týká rozhodnutí Komise ze dne 16. července 2008 ve věci COMP/C2/38.698-CISAC, ve kterém Komise prohlásila jednání ve vzájemné shodě v souvislosti se vzájemným udělováním autorských práv k hudebním dílům mezi organizacemi pro kolektivní správu autorských práv, které patří do International Confederation of Societies of Authors and Composers (Mezinárodní konfederace společností autorů a skladatelů – „CISAC“) za neslučitelné s článkem 81 ES a s článkem 53 Dohody o EHP. Žalobkyně napadá výtku jednání ve vzájemné shodě uvedenou v článku 3 a povinnosti, které v této souvislosti vyplývají z čl. 4 odst. 2 a z článku 3 rozhodnutí související s ukončením protiprávního jednání.
   V této souvislosti uplatňuje čtyři žalobní důvody.
   Na prvním místě žalobkyně uvádí, že rozhodnutí Komise nesplňuje požadavky článku 7 nařízení (ES) č. 1/2003 (1). Rozhodnutí porušuje požadavek určitosti, protože jasně nevyjadřuje, která jednání jsou zakázána, je vzájemně rozporuplné a krom toho je v rozporu s ostatní správní praxí Komise. Žalobkyně krom toho vytýká porušení zásady proporcionality, jakož i zneužití pravomoci, protože Komise se při svém rozhodnutí nechala vést neadekvátními úvahami stojícími mimo rozsah kritérií, která jsou z hlediska práva hospodářské soutěže relevantní a překročila tím svůj rozsah pravomoci.
   Zadruhé žalobkyně uplatňuje, že se Komise dopustila podstatné procesní chyby tím, že rozhodnutí v rozporu se svou povinností vyplývající z článku 253 ES nedostatečně odůvodnila.
   Zatřetí, rozhodnutí je založeno na zjevně nesprávném právním posouzení, protože Komise závěr o existenci jednání ve vzájemné shodě učinila pouze na základě struktury trhu, a zákonně stanovené rozložení důkazního břemene tak nepřípustným způsobem obrátila v neprospěch žalobkyně.
   Začtvrté, Komise právně chybným způsobem vychází z porušení článku 81 ES tím, že pomíjí, že na vnitrostátní území omezené poskytnutí práv obsažené ve vzájemných smlouvách uzavřených podle vzorové smlouvy CISAC mezi členy CISAC je podstatným a nezbytným prvkem mezinárodní kolektivní správy práv a výrazem v autorském právu všeobecně uznané zásady teritoriality a nepředstavuje proto žádné omezení hospodářské soutěže ve smyslu článku 81 ES.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).


title: Věc C-32/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Maďarsko) dne 21. ledna 2011 — Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt. (právní nástupkyně Magyar Opelkereskedők Bróker Kft.) v. Gazdasági Versenyhivatal

text:
               14.5.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 145/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Maďarsko) dne 21. ledna 2011 — Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt. (právní nástupkyně Magyar Opelkereskedők Bróker Kft.) v. Gazdasági Versenyhivatal
   (Věc C-32/11)
   2011/C 145/04
   Jednací jazyk: maďarština

      Předkládající soud

   Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt. (právní nástupkyně Magyar Opelkereskedők Bróker Kft.)

      Žalovaný: Gazdasági Versenyhivatal

      Předběžná otázka

   Mohou být dvoustranné dohody uzavřené mezi pojišťovnou a jednotlivými autoopravnami, nebo mezi pojišťovnou a sdružením autoopraven, podle nichž hodinová sazba za opravu hrazená pojišťovnou autoopravně za opravu vozidel u ní pojištěných závisí mimo jiné na množství a procentu pojištění sjednaných pro tuto pojišťovnu prostřednictvím autoopravny, která jedná jako pojišťovací agent uvedené pojišťovny, považovány za dohody odporující článku 101 odst. 1 SFEU (jejichž účelem či důsledkem je vyloučení, omezení nebo narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu)?


title: Věc C-170/11: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. září 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Maurice Robert Josse Marie Ghislain Lippens, Gilbert Georges Henri Mittler, Jean Paul François Caroline Votron v. Hendrikus Cornelis Kortekaas, Kortekaas Entertainment Marketing BV, Kortekaas Pensioen BV, Dirk Robbard De Kat, Johannes Hendrikus Visch, Euphemia Joanna Bökkerink, Laminco GLD N-A, Ageas NV, dříve Fortis NV ( „Nařízení (ES) č. 1206/2001 — Spolupráce při dokazování v občanských nebo obchodních věcech — Věcná působnost — Výslech svědka, který je účastníkem původního řízení a má bydliště v jiném členském státě, soudem členského státu — Možnost předvolat účastníka řízení jako svědka k příslušnému soudu v souladu s právem členského státu tohoto soudu“ )

text:
               27.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/8

      Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. září 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden — Nizozemsko) — Maurice Robert Josse Marie Ghislain Lippens, Gilbert Georges Henri Mittler, Jean Paul François Caroline Votron v. Hendrikus Cornelis Kortekaas, Kortekaas Entertainment Marketing BV, Kortekaas Pensioen BV, Dirk Robbard De Kat, Johannes Hendrikus Visch, Euphemia Joanna Bökkerink, Laminco GLD N-A, Ageas NV, dříve Fortis NV
      (Věc C-170/11) (1)

      (Nařízení (ES) č. 1206/2001 - Spolupráce při dokazování v občanských nebo obchodních věcech - Věcná působnost - Výslech svědka, který je účastníkem původního řízení a má bydliště v jiném členském státě, soudem členského státu - Možnost předvolat účastníka řízení jako svědka k příslušnému soudu v souladu s právem členského státu tohoto soudu)
      (2012/C 331/12)
      Jednací jazyk: nizozemština

         Předkládající soud

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci původního řízení

         Žalobci: Maurice Robert Josse Marie Ghislain Lippens, Gilbert Georges Henri Mittler, Jean Paul François Caroline Votron

         Žalovaní: Hendrikus Cornelis Kortekaas, Kortekaas Entertainment Marketing BV, Kortekaas Pensioen BV, Dirk Robbard De Kat, Johannes Hendrikus Visch, Euphemia Joanna Bökkerink, Laminco GLD N-A, Ageas NV, dříve Fortis NV

         Předmět věci

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad čl. 1 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1206/2001 ze dne 28. května 2001 o spolupráci soudů členských států při dokazování v občanských nebo obchodních věcech (Úř. věst. L 174, s. 1) — Působnost — Vyslechnutí svědků, kteří jsou rovněž účastníky původního řízení a nemají bydliště v Nizozemsku, nizozemskými soudy — Vnitrostátní procesní právo

         Výrok

      Ustanovení nařízení Rady (ES) č. 1206/2001 ze dne 28. května 2001 o spolupráci soudů členských států při dokazování v občanských nebo obchodních věcech, zejména jeho čl. 1 odst. 1, musí být vykládána v tom smyslu, že příslušný soud členského státu, který si přeje vyslechnout jako svědka účastníka řízení s bydlištěm v jiném členském státě, je oprávněn za účelem takového výslechu tohoto účastníka řízení předvolat a vyslechnout v souladu s právem členského státu tohoto soudu.

         (1)  Úř. věst. C 179, 18.6.2011.


title: Věc F-141/11: Žaloba podaná dne 23. prosince 2011 — ZZ v. Komise

text:
               3.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 65/25

         Žaloba podaná dne 23. prosince 2011 — ZZ v. Komise
   (Věc F-141/11)
   2012/C 65/50
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení implicitního rozhodnutí Komise zamítajícího žádost žalobce o zaplacení mzdových nedoplatků za období od září do prosince 2010 a za leden 2011.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit každé z pěti následujících rozhodnutí vydaných Komisí nebo každopádně jí přičitatelných, která částečně nebo v plném rozsahu zamítají žalobcovy nároky uplatněné v následujících pěti žádostech: 1a) rozhodnutí zamítající nároky žalobce obsažené v žádosti zaslané OOJ dne 5. října 2010; 1b) rozhodnutí o částečném nebo plném zamítnutí nároků obsažených v žádosti zaslané OOJ dne 2. listopadu 2006; 1c) rozhodnutí o částečném nebo plném zamítnutí nároků žalobce obsažených v žádosti zaslané OOJ dne 6. prosince 2010; 1d) rozhodnutí o částečném nebo plném zamítnutí, nároků žalobce obsažených v žádosti zaslané OOJ dne 3. ledna 2011; 1e) rozhodnutí o částečném nebo plném zamítnutí nároků žalobce obsažených v žádosti zaslané OOJ dne 3. února 2011;

               —

               určit v případě nutnosti neexistenci ex lege sdělení zaregistrovaného dne 28. února 2011 pod číslem Ares(2011) 217354;

               —

               zrušit každé z pěti následujících rozhodnutí vydaných Komisí, nebo každopádně jí přičitatelných, která částečně nebo v plném rozsahu zamítají stížnosti podané žalobcem: 3a) rozhodnutí zamítající stížnost ze dne 26. dubna 2011 podanou proti rozhodnutí, kterým se zamítá žádost ze dne 5. října 2010; 3b) rozhodnutí, kterým se částečně nebo plně zamítá stížnost ze dne 23. května 2011; 3c) rozhodnutí, kterým se částečně nebo plně zamítá stížnost ze dne 20. června 2011; 3d) rozhodnutí, kterým se částečně nebo plně zamítá stížnost ze dne 24. června 2011; 3e) rozhodnutí, kterým se částečně nebo plně zamítá stížnost ze dne 23. července 2011;

               —

               zrušit sdělení č. HR.D.21MB/ac Ares(2011) 941139 ze dne 8. srpna 2011;

               —

               uložit Evropské komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-273/09: Usnesení Tribunálu ze dne 19. března 2012 — Associazione „Giùlemanidallajuve“ v. Komise ( „Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Zneužití dominantního postavení — Zamítnutí stížnosti — Oprávněný zájem — Zájem Společenství — Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně neopodstatněná“ )

text:
               26.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 151/27

         Usnesení Tribunálu ze dne 19. března 2012 — Associazione „Giùlemanidallajuve“ v. Komise
   (Věc T-273/09) (1)

   (Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Zneužití dominantního postavení - Zamítnutí stížnosti - Oprávněný zájem - Zájem Společenství - Žaloba zčásti zjevně nepřípustná a zčásti zjevně neopodstatněná)
   2012/C 151/43
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Associazione „Giùlemanidallajuve“ (Cerignola, Itálie) (zástupci: L. Misson, G. Ernes a A. Pel, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Bouquet a V. Di Bucci, zmocněnci, ve spolupráci s J. Derenne, advokát)

      Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Fédération internationale de football association (FIFA) (Curych, Švýcarsko) (zástupci: A. Barav a D. Reymond, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Komise K(2009) 3916 ze dne 12. května 2009 přijatého na základě čl. 7 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 773/2004, kterým se z důvodu nedostatku oprávněného zájmu a zájmu Společenství zamítá stížnost podaná žalobkyní, jež se týká porušení článku 81 ES a článku 82 ES, jehož se měly dopustit Federazione italiana giuoco calcio, Comitato olimpico nazionale italiano, Union of European Football Associations a Fédération Internationale de football association v rámci sankcí uložených Juventus Football Club v Turíně (Itálie) (věc COMP/39.464 — Supporters Juventus Turin/FIGC CONI UEFA-FIFA).

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Associazione „Giùlemanidallajuve“ ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vzniklé Evropské komisi.

               3)

               Fédération internationale de football association (FIFA) ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 244, 10.10.2009.


title: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 14. prosince 2004 ve věci C-210/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)): The Queen, na žádost: Swedish Match AB, Swedish Match UK Ltd proti Secretary of State for Health (Směrnice 2001/37/ES — Výroba, obchodní úprava a prodej tabákových výrobků — Článek 8 — Zákaz uvádění tabákových výrobků pro orální užití na trh — Platnost — Výklad článků 28 ES až 30 ES — Slučitelnost vnitrostátní právní úpravy obsahující stejný zákaz)

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/7

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (velkého senátu)
   ze dne 14. prosince 2004
   ve věci C-210/03 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)): The Queen, na žádost: Swedish Match AB, Swedish Match UK Ltd proti Secretary of State for Health (1)

   (Směrnice 2001/37/ES - Výroba, obchodní úprava a prodej tabákových výrobků - Článek 8 - Zákaz uvádění tabákových výrobků pro orální užití na trh - Platnost - Výklad článků 28 ES až 30 ES - Slučitelnost vnitrostátní právní úpravy obsahující stejný zákaz)
   (2005/C 45/14)
   Jednací jazyk: angličtina
   Ve věci C-210/03, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) ze dne 17. dubna 2003, které Soudnímu dvoru došlo dne 15. května 2003, v řízení The Queen, na žádost: Swedish Match AB, Swedish Match UK Ltd proti Secretary of State for Health, Soudní dvůr (velký senát), ve složení V. Skouris, předseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans a K. Lenaerts, předsedové senátů, C. Gulmann a J.-P. Puissochet, N. Colneric, S. von Bahr a J. N. Cunha Rodrigues (zpravodaj), soudci, generální advokát: L. A. Geelhoed, vedoucí soudní kanceláře: H. von Holstein, zástupce vedoucího soudní kanceláře, poté M.-F. Contet, vrchní rada, vydal dne 14. prosince 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1)

               Zkoumání druhé otázky neukázalo žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost článku 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/37/ES ze dne 5. června 2001 o sbližování předpisů členských států týkajících se výroby, obchodní úpravy a prodeje tabákových výrobků.

               2)

               Pokud vnitrostátní opatření zakazuje uvádění tabákových výrobků pro orální užití na trh v souladu s článkem 8 směrnice 2001/37, není již namístě odděleně ověřovat, zda je toto vnitrostátní opatření v souladu s články 28 ES a 29 ES.

      (1)  Úř. věst. C 171, 19.7.2003.


title: Věc T-552/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2015 – Oil Turbo Compressor v. Rada „Žaloba na neplatnost — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Lhůta k podání žaloby — Opožděnost — Nepřípustnost — Návrh na náhradu škody — Nepřípustnost“

text:
               14.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 414/25

         Rozsudek Tribunálu ze dne 23. října 2015 – Oil Turbo Compressor v. Rada
   (Věc T-552/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Lhůta k podání žaloby - Opožděnost - Nepřípustnost - Návrh na náhradu škody - Nepřípustnost“)
   (2015/C 414/31)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) (Teherán, Írán) (zástupce: K. Kleinschmidt, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: M. Bishop a J. P. Hix, zmocněnci)

      Předmět věci

   Jednak návrh na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1245/2011 ze dne 1. prosince 2011, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 319, s. 11), a nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1), v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně, a jednak návrh na náhradu škody.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

               2)

               Společnost Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 359, 7.12.2013.


title: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 10. června 2004 ve spojených věcech T-153/01 a T-323/01, Mercedes Alvarez Moreno proti Komisi Evropských společenství (Úředníci — Pomocný zaměstnanec — Konferenční tlumočník — Článek 74 ŘOZ — Skončení pracovního poměru)

text:
               11.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 228/36

      ROZSUDEK SOUDU PRVNÍHO STUPNĚ

   ze dne 10. června 2004
   ve spojených věcech T-153/01 a T-323/01, Mercedes Alvarez Moreno proti Komisi Evropských společenství (1)

   (Úředníci - Pomocný zaměstnanec - Konferenční tlumočník - Článek 74 ŘOZ - Skončení pracovního poměru)
   (2004/C 228/79)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve spojených věcech T-153/01 a T-323/01, Mercedes Alvarez Moreno, s bydlištěm v Berlíně (Německo), zastoupená ve věci T-153/01 původně G. Vandersandenem a D. Dugoisem, následně G. Vandersandenem, a ve věci T-323/01 G. Vandersandenem a L. Levim, advokáty, proti Komisi Evropských společenství (zmocněnci: původně F. Clotuche-Duvieusart a M. Langer, následně F. Clotuche-Duvieusart a D. Martin), jejímž předmětem je jednak návrh na zrušení dopisů Komise ze dne 13. a 23. února 2001, oznamujících žalobkyni, že Komise již nadále nemůže zaměstnávat konferenční tlumočníky starší 65 let, a jednak návrh na náhradu škody, Soud (pátý senát), ve složení R. García-Valdecasas, předseda, P. Lindh a J. D. Cooke, soudci; tajemník: J. Palacio González, vrchní rada, vydal dne 10. června 2004 rozsudek, jehož výrok je následující:

               1.

               Žaloba ve věci T-153/01 se odmítá jako nepřípustná.

               2.

               Rozhodnutí ze dne 23. února 2001 se v rámci žaloby ve věci T-323/01 zrušuje.

               3.

               Žaloba ve věci T-323/01 se ve zbývající části zamítá.

               4.

               Každý z účastníků řízení ponese své náklady vztahující se k žalobě ve věci T-153/01.

               5.

               Komise ponese veškeré náklady vztahující se k žalobě ve věci T-323/01.

      (1)  Úř. věst. C 275, 29.9.2001.


title: Věc C-504/10: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším soudem Slovenské republiky (Slovenská republika) dne 21. října 2010 — Tanoarch s.r.o. v. Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky

text:
               12.2.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 46/2

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Nejvyšším soudem Slovenské republiky (Slovenská republika) dne 21. října 2010 — Tanoarch s.r.o. v. Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky
   (Věc C-504/10)
   2011/C 46/02
   Jednací jazyk: slovenština

      Předkládající soud

   Nejvyšší soud Slovenské republiky

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Tanoarch s.r.o.

      Žalované: Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky

      Předběžné otázky

               1)

               Je v souladu s čl. 2 odst. 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS (1) ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ustanovení, podle kterého je osoba povinná k dani oprávněna odpočíst od daně, kterou je povinna odvést, daň ze zboží nebo služeb, které použije pro účely svého podnikání jakožto osoba povinná k dani, pokud je daň vůči ní uplatněna jinou osobou povinnou k dani v tuzemsku ze zboží a služeb, jež jí byly nebo mají být dodány, jestliže nabytou službu žalobkyně jako spolupřihlašovatelka vynálezu, kterému ještě nebyl udělen patent, již měla ex lege právo samostatně využívat vynález, který je předmětem patentu, jako celek?

               2)

               Obstojí ve smyslu šesté směrnice výklad, že již existující zákonné právo osoby povinné k dani na autonomní využívání patentu způsobuje, že je z právního hlediska nemožné použít službu na dodání zboží a služeb jako osoby povinné k dani, a že tím došlo k právní konzumpci nabyté služby?

               3)

               Má na zneužití nároku osoby povinné k dani na odpočet DPH zaplacené na vstupu podle rozsudku Soudního dvora ES ze dne 21. února 2006, Halifax plc. a další, C-255/02, vliv i skutečnost, že v případě, o jaký se jedná ve věci v původním řízení, ještě vynález není zapsán jako patent a pouze se převádějí spolumajitelské podíly?

      (1)  Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/001, s. 23.


               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/70

         (2006/C 294/136)
   Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

         Úř. věst. C 281, 18.11.2006

   Dřívější publikace

      Úř. věst. C 261, 28.10.2006

      Úř. věst. C 249, 14.10.2006

      Úř. věst. C 237, 30.9.2006

      Úř. věst. C 224, 16.9.2006

      Úř. věst. C 212, 2.9.2006

      Úř. věst. C 190, 12.8.2006

   Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Věc C-294/08: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 2. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Česká republika

text:
               20.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/35

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 2. března 2009 — Komise Evropských společenství v. Česká republika
   (Věc C-294/08) (1)

   2009/C 141/68

      Jednací jazyk: čeština

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 247, 27.9.2008.


title: Věc T-240/15: Žaloba podaná dne 18. května 2015 – Grupo Bimbo v. OHIM (Tvar tyčinek se čtyřmi kruhy)

text:
               20.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 236/45

         Žaloba podaná dne 18. května 2015 – Grupo Bimbo v. OHIM (Tvar tyčinek se čtyřmi kruhy)
   (Věc T-240/15)
   (2015/C 236/60)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexiko, Mexiko) (zástupce: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Sporná ochranná známka: Trojrozměrná ochranná známka Společenství (Tvar tyčinek se čtyřmi kruhy) – Přihláška č. 12 551 867

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 2. března 2015 ve věci R 1602/2014-1

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil napadené rozhodnutí, neboť je v rozporu s právem a s platnými zákonnými ustanoveními o ochranných známkách Společenství, a vydal rozsudek, jímž vyhoví návrhovým žádáním obsaženým v této žalobě z důvodu dostatečné rozlišovací způsobilosti inherentní přihlašované třírozměrné ochranné známky a nařídí zápis přihlášky třírozměrné ochranné známky Společenství č. 12 551 867 do rejstříku pro třídy 5, 29 a 30 mezinárodní klasifikace v celém rozsahu;

               —

               uložil každému, kdo vyjádří nesouhlas s uvedenými návrhovými žádáními, náhradu nákladů řízení či odměn a vrácení poplatků za odvolání uhrazených Úřadu, jakož i příslušných odměn.

      Dovolávaný žalobní důvod

               —

               Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.


title: Věc F-104/06: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 12. března 2009 – Arpaillange a další v. Komise ( Veřejná služba — Smluvní zaměstnanci — Přijetí do pracovního poměru — Zařazení — Bývalí zvláštní odborníci — Diplom — Odborná praxe — Námitka protiprávnosti )

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/36

         Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 12. března 2009 – Arpaillange a další v. Komise
   (Věc F-104/06) (1)

   („Veřejná služba - Smluvní zaměstnanci - Přijetí do pracovního poměru - Zařazení - Bývalí zvláštní odborníci - Diplom - Odborná praxe - Námitka protiprávnosti“)
   2009/C 102/51
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobci: Joséphine Arpaillange a další (Santiago, Chile) (zástupci: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a G. Berscheid, zmocněnci)

      Vedlejší účastnice na podporu návrhových žádání žalované: Rada Evropské unie (zástupci: I. Sulce a B. Driessen, zmocněnci)

      Předmět věci

   Jednak zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného k uzavírání smluv, kterým se stanoví podmínky přijetí žalobců do pracovního poměru, jak vyplývají z jejich smluv smluvních zaměstnanců, z důvodu, že počet let odborné praxe, který je jim uznán orgánem oprávněným k uzavírání smluv, je nižší než počet let odborné praxe skutečně dosažených žalobci, a jednak návrh na náhradu škody s příslušenstvím.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 261, 28.10.2006, s. 35.


title: Věc C-65/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal du travail de Nivelles (Belgie) dne 10. února 2014 – Charlotte Rosselle v. Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)

text:
               28.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/13

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal du travail de Nivelles (Belgie) dne 10. února 2014 – Charlotte Rosselle v. Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)
   (Věc C-65/14)
   2014/C 129/16
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Tribunal du travail de Nivelles

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Charlotte Rosselle

      Žalovaní: Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)

      Dobrovolný vedlejší účastník: Institut pour l'Egalité des Femmes et des Hommes (IEFH)

      Předběžná otázka

   Jsou oddíly 1 a 2 kapitoly III hlavy III královského nařízení ze dne 3. července 1996, kterým se provádí zákon o povinném zdravotním a nemocenském pojištění, v koordinovaném znění ze dne 14. července 1994 (arrêté royal du 3 juillet 1996 portant exécution de la loi relative à l’assurance obligatoire soins de santé et indemnités, coordonnée le 14 juillet 1994), v rozporu se směrnicí Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň (1) a se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění) (2) z důvodu, že nestanoví upuštění od požadavku na splnění čekací doby v případě pracovníka ve služebním poměru, jemuž bylo uděleno volno z osobních důvodů a který čerpá mateřskou dovolenou, zatímco tak stanoví v případě pracovníka ve služebním poměru, který dal výpověď, a v případě pracovníka ve služebním poměru, který byl propuštěn?

      (1)  Úř. věst. L 348, s. 1; Zvl. vyd. 05/02, s. 110.

      (2)  Úř. věst. L 204, s. 23.


title: Věc C-75/11: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. října 2012 — Evropská komise v. Rakouská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Občanství Unie — Právo pohybu a pobytu — Články 20 SFEU a 21 SFEU — Diskriminace na základě státní příslušnosti — Článek 18 SFEU — Směrnice 2004/38/ES — Článek 24 — Výjimka — Působnost — Členský stát, ve kterém je výhoda zlevněného jízdného poskytována pouze studentům, jejichž rodiče pobírají rodinné přídavky v tomto členském státě“ )

text:
               24.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 366/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 4. října 2012 — Evropská komise v. Rakouská republika
   (Věc C-75/11) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Občanství Unie - Právo pohybu a pobytu - Články 20 SFEU a 21 SFEU - Diskriminace na základě státní příslušnosti - Článek 18 SFEU - Směrnice 2004/38/ES - Článek 24 - Výjimka - Působnost - Členský stát, ve kterém je výhoda zlevněného jízdného poskytována pouze studentům, jejichž rodiče pobírají rodinné přídavky v tomto členském státě)
   2012/C 366/16
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: V. Kreuschitz a D. Roussanov, zmocněnci)

      Žalovaná: Rakouská republika (zástupci: C. Pesendorfer a M. Fruhmann, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 18, 20 a 21 SFEU, jakož i článku 24 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46) — Smlouvy uzavřené mezi různými právními subjekty členského státu a různými podniky veřejné dopravy o prodeji jízdenek za snížené ceny studentům — Vyloučení studentů, jejichž rodiče nemají nárok na rodinné přídavky v tomto státě z okruhu osob, které mají nárok takové slevy

      Výrok

               1)

               Rakouská republika tím, že poskytuje výhodu zlevněného jízdného pouze studentům, jejichž rodiče pobírají rakouské rodinné přídavky, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 18 SFEU ve spojení s články 20 a 21 SFEU, jakož i s článkem 24 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS.

               2)

               Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 130, 30.4.2011.


title: Věc C-282/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy w Rzeszowie (Polsko) dne 10. června 2014 – Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe „Stylinart“ sp. z o.o. v. Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki, Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla

text:
               26.5.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 171/7

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy w Rzeszowie (Polsko) dne 10. června 2014 – Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe „Stylinart“ sp. z o.o. v. Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki, Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla
   (Věc C-282/14)
   (2015/C 171/10)
   Jednací jazyk: polština

      Předkládající soud

   Sąd Rejonowy w Rzeszowie

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe „Stylinart“ sp. z o.o.

      Žalovaný: Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki, Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla
   Soudní dvůr Evropské unie usnesením ze dne 11. prosince 2014 rozhodl, že zjevně nemá pravomoc odpovědět na otázky položené Sąd Rejonowy w Rzeszowie.


title: Věc C-209/14: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vrhovno sodišče – Slovinsko) – NLB Leasing d.o.o. v. Slovinská republika „Řízení o předběžné otázce — DPH — Směrnice 2006/112/ES — Dodání zboží, nebo poskytnutí služby — Leasingová smlouva — Navrácení nemovitosti, která byla předmětem leasingové smlouvy, pronajímateli — Výraz ‚zrušení, vypovězení, odstoupení, celkové nebo částečné nezaplacení‘ — Právo pronajímatele na snížení daňového základu — Dvojí zdanění — Samostatná plnění — Zásada daňové neutrality“

text:
               7.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/10

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 2. července 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Vrhovno sodišče – Slovinsko) – NLB Leasing d.o.o. v. Slovinská republika
   (Věc C-209/14) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - DPH - Směrnice 2006/112/ES - Dodání zboží, nebo poskytnutí služby - Leasingová smlouva - Navrácení nemovitosti, která byla předmětem leasingové smlouvy, pronajímateli - Výraz ‚zrušení, vypovězení, odstoupení, celkové nebo částečné nezaplacení‘ - Právo pronajímatele na snížení daňového základu - Dvojí zdanění - Samostatná plnění - Zásada daňové neutrality“)
   (2015/C 294/13)
   Jednací jazyk: slovinština

      Předkládající soud

   Vrhovno sodišče

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: NLB Leasing d.o.o.

      Žalovaná: Slovinská republika

      Výrok

               1)

               Ustanovení čl. 2 odst. 1, článku 14 a čl. 24 odst. 1 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že v případě, že smlouva o leasingu týkající se nemovitosti stanoví, že vlastnické právo k uvedené nemovitosti bude převedeno na nájemce po ukončení platnosti smlouvy, nebo že nájemce získá základní vlastnosti vlastníka uvedené nemovitosti, zejména že je na něj převedena většina výhod a rizik spojených s právním vlastnictvím této nemovitosti a že současná hodnota splátek je prakticky totožná s prodejní hodnotou zboží, musí být operace plynoucí z takové smlouvy považována za nabytí investičního majetku.

               2)

               Článek 90 odst. 1 směrnice 2006/112 musí být vykládán v tom smyslu, že neumožňuje, aby si osoba povinná k dani snížila daňový základ, pokud skutečně obdržela veškeré platby jako protiplnění za uskutečněné plnění, nebo pokud druhá smluvní strana již osobě povinné k dani nedluží sjednanou částku, aniž by byla smlouva vypovězena či od ní bylo odstoupeno.

               3)

               Zásada daňové neutrality musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání tomu, aby poskytnutí leasingu, který se týká nemovitostí, na jedné straně a na druhé straně převod uvedených nemovitostí na třetí osobu (která není smluvní stranou leasingové smlouvy), byly pro účely DPH předmětem samostatného zdanění, pokud uvedená plnění nelze považovat za součásti jediného plnění, což přísluší posoudit předkládajícímu soudu.

      (1)  Úř. věst. C 202, 30.6.2014.


title: Věc T-293/13: Usnesení Tribunálu ze dne 10. listopadu 2014 – Theophilou v. Komise a ECB „Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody — Program podpory stability pro Kypr — Memorandum o porozumění o politice zvláštní hospodářské podmíněnosti uzavřené mezi Kyperskou republikou a EMS — Pravomoc Tribunálu — Příčinná souvislost — Žaloba zčásti nepřípustná a zčásti zjevně postrádající jakýkoli právní základ“

text:
               26.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 26/31

         Usnesení Tribunálu ze dne 10. listopadu 2014 – Theophilou v. Komise a ECB
   (Věc T-293/13) (1)

   („Žaloba na neplatnost a žaloba na náhradu škody - Program podpory stability pro Kypr - Memorandum o porozumění o politice zvláštní hospodářské podmíněnosti uzavřené mezi Kyperskou republikou a EMS - Pravomoc Tribunálu - Příčinná souvislost - Žaloba zčásti nepřípustná a zčásti zjevně postrádající jakýkoli právní základ“)
   (2015/C 026/38)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobci: Christos Theophilou (Nikósie, Kypr); a Eleni Theophilou (Nikósie, Kypr) (zástupci: C. Paschalides, solicitor, a A. Paschalides, advokát)

      Žalované: Evropská komise (zástupci: B. Smulders a J.-P. Keppenne, zmocněnci), a Evropská centrální banka (zástupci: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan a F. Athanasiou, zmocněnci, ve spolupráci s W. Bussianem, W. Devroem a D. Artsem, advokáty)

      Předmět věci

   Zaprvé návrh na zrušení bodů 1.23 až 1.27 memoranda o porozumění o politice zvláštní hospodářské podmíněnosti uzavřeného mezi Kyperskou republikou a Evropským mechanismem stability (EMS) dne 26. dubna 2013 a zadruhé návrh na náhradu škody údajně způsobené žalobkyni v důsledku zahrnutí bodů 1.23 až 1.27 do tohoto memoranda a porušení povinnosti Komise vykonávat dohled.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Christos Theophilou a Eleni Theophilou ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí a Evropskou centrální bankou.

      (1)  Úř. věst. C 226, 3.8.2013.


title: Věc C-22/07: Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 30. ledna 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

text:
               12.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 92/24

         Usnesení předsedy osmého senátu Soudního dvora ze dne 30. ledna 2008 – Komise Evropských společenství v. Španělské království
   (Věc C-22/07) (1)

   (2008/C 92/48)

      Jednací jazyk: španělština

   Předseda osmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 56, 10.3.2007.


title: Věc C-562/10: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. července 2012 — Evropská komise v. Spolková republika Německo ( „Žaloba pro nesplnění povinnosti — Článek 56 SFEU — Německá právní úprava v oblasti pojištění pro případ odkázanosti — Věcné dávky na domácí péči ve stavu odkázanosti vyloučené v případě pobytu v jiném členském státě — Nižší úroveň peněžitých dávek, které lze vyvážet — Neuhrazení nákladů spojených s pronájmem zdravotních pomůcek v jiných členských státech“ )

text:
               22.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 287/5

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 12. července 2012 — Evropská komise v. Spolková republika Německo
   (Věc C-562/10) (1)

   (Žaloba pro nesplnění povinnosti - Článek 56 SFEU - Německá právní úprava v oblasti pojištění pro případ odkázanosti - Věcné dávky na domácí péči ve stavu odkázanosti vyloučené v případě pobytu v jiném členském státě - Nižší úroveň peněžitých dávek, které lze vyvážet - Neuhrazení nákladů spojených s pronájmem zdravotních pomůcek v jiných členských státech)
   2012/C 287/08
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: F.W. Bulst a I. Rogalski, zmocněnci)

      Žalovaná: Spolková republika Německo (zástupci: T. Henze a J. Möller, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení článku 56 SFEU — Vnitrostátní právní úprava v oblasti pojištění pro případ odkázanosti, která omezuje nárok na dávku ve stavu odkázanosti na šest týdnů v případě dočasného pobytu pojištěnce v jiném členském státě a která vylučuje náhradu nákladů souvisejících s pronájmem zdravotnických pomůcek a stanoví, že věcné dávky pomoci poskytnuté v členském státě pobytu neopravňují ke stejné výši náhrady jako v případě, kdy jsou poskytnuty v Německu

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Evropská komise ponese náhradu nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 63, 26.2.2011.


title: Věc T-570/10: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2012 — Environmental Manufacturing v. OHIM — Wolf (Zobrazení hlavy vlka) ( „Ochranná známka Společenství — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Společenství představující hlavu vlka — Starší obrazové národní a mezinárodní ochranné známky WOLF Jardin a Outils WOLF — Relativní důvody pro zamítnutí — Poškození rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky — Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009“ )

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/14

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2012 — Environmental Manufacturing v. OHIM — Wolf (Zobrazení hlavy vlka)
   (Věc T-570/10) (1)

   (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství představující hlavu vlka - Starší obrazové národní a mezinárodní ochranné známky WOLF Jardin a Outils WOLF - Relativní důvody pro zamítnutí - Poškození rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky - Článek 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 207/2009)
   2012/C 200/27
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Environmental Manufacturing LLP (Stowmarket, Spojené království) (zástupci: S. Malynicz, barrister, a M. Atkins, solicitor)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Société Elmar Wolf (Wissembourg, Francie) (zástupce: N. Boespflug, advokát)

      Předmět věci

   Žaloba na neplatnost podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 6. října 2010 (věc R 425/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Société Elmar Wolf a Environmental Manufacturing LLP.

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti Environmental Manufacturing LLP se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 63, 26.2.2011.


title: Věc T-455/15: Žaloba podaná dne 10. srpna 2015 – Vitra Collections v. OHIM – Consorzio Origini (Tvar židle)

text:
               28.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 320/48

         Žaloba podaná dne 10. srpna 2015 – Vitra Collections v. OHIM – Consorzio Origini (Tvar židle)
   (Věc T-455/15)
   (2015/C 320/66)
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Vitra Collections AG (Muttenz, Švýcarsko) (zástupkyně: V. von Bomhard, advokátka)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Další účastník v řízení před odvolacím senátem: Consorzio Origini (Florencie, Itálie)

      Údaje týkající se řízení před OHIM

      Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

      Sporná ochranná známka: Trojrozměrná ochranná známka Společenství (Tvar židle) – ochranná známka Společenství č. 182 451

      Řízení před OHIM: Řízení o prohlášení neplatnosti

      Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 18. března 2015, ve věci R 664/2011-5

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               napadené rozhodnutí zrušil;

               —

               uložil OHIM a vedlejšímu účastníkovi řízení náhradu nákladů řízení.

      Dovolávané žalobní důvody

               —

               Porušení čl. 75 druhé věty nařízení č. 207/2009;

               —

               porušení čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu iii) nařízení č. 207/2009.


title: Věc T-131/07: Žaloba podaná dne 24. dubna 2007 – Mohr & Sohn v. Komise

text:
               7.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 155/25

         Žaloba podaná dne 24. dubna 2007 – Mohr & Sohn v. Komise
   (Věc T-131/07)
   (2007/C 155/50)
   Jednací jazyk: němčina
   Účastníci řízení

      Žalobce: Paul Mohr & Sohn, Baggerei und Schiffahrt [Niederwalluf (Rhg), Německo] (zástupce: F. von Waldstein, advokát)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství
   Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí žalované ze dne 28. února 2007 a uložit Evropské komisi povinnost udělit žalobci výjimku pro plovoucí jeřáb „Niclas“ podle čl. 4 odst. 6 nařízení Rady (ES) č. 718/1999 ze dne 29. března 1999 o politice podpory vnitrozemské vodní dopravy, pokud jde o kapacitu loďstva Společenství;

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty
   Žalobce napadá rozhodnutí Komise DG-Greffe (2007) D/200972 ze dne 28. února 2007 o jeho žádosti podané podle čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 718/1999 (1) o výjimku pro plovoucí jeřáb „Niclas“. Žalobce požádal o vyjmutí tohoto specializovaného plavidla z působnosti pravidla „staré za nové“. V napadeném rozhodnutí žalovaná rozhodla příslušnou výjimku pro plavidlo „Niclas“ neudělit.
   Na podporu své žaloby žalobce uplatňuje zejména to, že se u plovoucího jeřábu „Niclas“ nejedná o plavidlo, které podléhá nařízení č. 718/1999. V této souvislosti uplatňuje, že dotyčné plavidlo nemá Rheinschiffszugehörigkeitsurkunde (listina pro plavidla na Rýnu), která je ovšem podmínkou pro legální přepravu zboží na evropských vodních cestách. Žalobce má za to, že se plovoucí jeřáb „Niclas“ neodlišuje od plavidel určených pro uložení zboží ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. f) nařízení č. 718/1999 nebo od bagrovacích plavidel a plovoucích stavebních zařízení ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. g) stejného nařízení.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 718/1999 ze dne 29. března 1999 o politice podpory vnitrozemské vodní dopravy, pokud jde o kapacitu loďstva Společenství (Úř. věst. L 90, s. 1; Zvl. vyd. 07/04, s. 271).


title: Věc C-374/14 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. srpna 2014 společností Walcher Meßtechnik GmbH proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 22. května 2014 ve věci T-95/13, Walcher Meßtechnik GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               6.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 351/6

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. srpna 2014 společností Walcher Meßtechnik GmbH proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 22. května 2014 ve věci T-95/13, Walcher Meßtechnik GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-374/14 P)
   2014/C 351/08
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Walcher Meßtechnik GmbH (zástupce: S. Walter, advokát)

      Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

               —

               zrušit rozsudek šestého senátu Tribunálu Evropské unie ze dne 22. května 2014 ve věci T-95/13 a napadené rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 13. prosince 2012 v odvolacím řízení R1779/2012-1;

               —

               podpůrně zamítnout rozsudek šestého senátu Tribunálu ze dne 22. května 2014 ve věci T-95/13 a vrátit věc Tribunálu;

               —

               uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) uplatňuje dva důvody kasačního opravného prostředku, přičemž první důvod je rozdělen do tří částí:

               1.

               První důvod kasačního opravného prostředku
               Napadený rozsudek porušuje čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 207/2009 (1) ze tří důvodů:

                           —

                           Při posuzování způsobilosti označení k zápisu je nutno vycházet ze znění požadovaných výrobků nebo služeb. K tomu při řízení před Tribunálem nedošlo. Namísto toho vycházel Tribunál z internetových stránek navrhovatelky a ze seznamu výrobků ochranné známky z USA, které nebyly předmětem sporu.

                           —

                           I v samotném významu slova HIPERDRIVE, který mu připisuje Tribunál, se označením HIPERDRIVE opisuje pouze vlastnost pohonu. Údajným popisem integrované části pohonu požadovaného výrobku se však v projednávaném případě nepopisují žádné podstatné vlastnosti samotných požadovaných výrobků. Tribunál tak nesprávně uplatnil kritéria stanovená v tomto ohledu novější judikaturou (srov. rozsudek Tribunálu ze dne 15. ledna 2013, ve věci T-625/11, BSH v. OHIM [ecoDoor] (2) a rozsudek Soudního dvora ze dne 10. července 2014 ve věci C-126/13 P, BSH v. OHIM (3), bod 27).

                           —

                           Údajně nesprávná domněnka Tribunálu, že s prvkem „HIPER“ se zachází jako s „hyper“, ačkoli se tyto pojmy nikdy nevyužívají synonymně, vychází z nesprávného předpokladu, že jak „HIPER“, tak i „hyper“ se v angličtině vyslovují totožně. Tento údajně nesprávný předpoklad není soudem prokázán ani odůvodněn, navzdory četným příkladům prokazujícím opak, které předložila navrhovatelka. Otázka, zda je odůvodnění rozsudku Tribunálu rozporuplné nebo nedostatečné, představuje podle judikatury právní otázku.

               2.

               Druhý důvod kasačního opravného prostředku:

                           —

                           Napadený rozsudek porušuje obecné zásady unijního práva, a to zásadu rovného zacházení a zákaz svévole. Existuje jednoznačná praxe OHIM, podle které se při přihlašování s prvkem HIPER nezachází jako s „hyper“. Tato praxe existovala před přihláškou sporného označení a existuje i nadále. Projednávaný případ se liší od případů, v nichž se přihlašovatelé dovolávají pouze předchozích přihlášek. Skutečnost, že po namítání sporných přihlášek již OHIM nenamítal ochranné známky „HIPER“, ukazuje, že namítání sporné přihlášky ochranné známky jasně porušuje zásadu rovného zacházení a zákazu svévole.

      (1)  Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1).

      (2)  ECLI:EU:T:2013:14

      (3)  ECLI:EU:C:2014:2065


title: Věc C-134/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy w Jaworznie (Polská republika) dne 7. března 2007 – Piotr Kawala v. Gmina Miasta Jaworzna

text:
               28.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 95/33

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sąd Rejonowy w Jaworznie (Polská republika) dne 7. března 2007 – Piotr Kawala v. Gmina Miasta Jaworzna
   (Věc C-134/07)
   (2007/C 95/63)
   Jednací jazyk: polština
   Předkládající soud
   Sąd Rejonowy w Jaworznie
   Účastníci původního řízení

      Žalobce: Piotr Kawala.

      Žalovaná: Gmina Miasta Jaworzna.
   Předběžná otázka
   Brání článek 90 ES použití § 1 nařízení ministra infrastruktury ze dne 28. července 2003 o výši poplatků za kartu vozidla v rozsahu, v němž je tímto ustanovením registrace vozidla dovezeného do Polské republiky z jiného členského státu podmíněna zaplacením poplatku za vystavení karty vozidla ve výši 500 PLN?


title: Věc C-233/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 4. května 2017 GX proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 3. března 2017 ve věci T-556/16, GX v. Evropská komise

text:
               10.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 221/12

         Kasační opravný prostředek podaný dne 4. května 2017 GX proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 3. března 2017 ve věci T-556/16, GX v. Evropská komise
   (Věc C-233/17 P)
   (2017/C 221/16)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: GX (zástupce: G.-M. Enache, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               zrušil napadené usnesení, a v důsledku toho zrušil sporné rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování;

               —

               nařídil úhradu majetkové a nemajetkové újmy způsobené rozhodnutím;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Svým kasačním opravným prostředkem navrhovatel navrhuje, aby Soudní dvůr zrušil usnesení Tribunálu ze dne 3. března 2017 ve věci T-556/16, GX v. Komise, kterým byla zamítnuta jeho žaloba proti rozhodnutí výběrové komise v otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/248/13 nezapsat jeho jména na rezervní seznam úspěšných uchazečů v tomto výběrovém řízení.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel dva důvody.

               1.

               Protiprávnost oznámení o výběrovém řízení, opravy a základních zásad hodnotícího centra.
               Navrhovatel má za to, že oznámení o výběrovém řízení je protiprávní, jelikož neuvádí objektivní odůvodnění, jak co se týče omezení výběru druhého jazyka (němčina, angličtina nebo francouzština) s ohledem na zájem služby, tak co se týče přiměřené povahy tohoto omezení s ohledem na skutečné potřeby služby.
               Zadruhé navrhovatel poukazuje na protiprávnost, neplatnost a vědeckou neopodstatněnost základních zásad hodnotícího centra, kterými se řídí otevřená výběrová řízení EPSO, jelikož neexistuje žádné opodstatnění, důkaz či ověření základní praxe uplatňované EPSO a založené na následujících zásadách: (i) „chování v minulosti je nejlepším ukazatelem budoucí výkonnosti“, (ii) „hodnotící centra, která simulují pracovní situace v reálném životě, nejlépe předpovídají výkonnost v reálném životě“.
               Zatřetí navrhovatel poukazuje na protiprávnost opravy zveřejněné v rámci otevřeného výběrového řízení EPSO/AD/248/13.

               2.

               Procesní pochybení hodnotícího centra.
               Navrhovatel uvádí určitá procesní pochybení hodnotícího centra v rámci výběrového řízení EPSO/AD/248/13.


title: Věc C-238/07: Usnesení Soudního dvora ze dne 19. října 2007 – Derya Beyatli v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Otevřené výběrové řízení pro občany Kyperské republiky — Oznámení o výběrovém řízení — Lhůty — Stížnost — Dopis zaslaný vedoucímu zastoupení Komise na Kypru)

text:
               23.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 51/30

         Usnesení Soudního dvora ze dne 19. října 2007 – Derya Beyatli v. Komise Evropských společenství
   (Věc C-238/07) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Otevřené výběrové řízení pro občany Kyperské republiky - Oznámení o výběrovém řízení - Lhůty - Stížnost - Dopis zaslaný vedoucímu zastoupení Komise na Kypru)
   (2008/C 51/51)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Derya Beyatli (zástupce: A. Demetriades, dikigorosd)

      Další účastník řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a M. H. Kraemer, zmocněnci)
   Předmět věci
   Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu prvního stupně (pátého senátu) ze dne 5. března 2007 Beyatli a Candan v. Komise (T-455/04), kterým Soud odmítl jako nepřípustnou žalobu na zrušení rozhodnutí výběrové komise EPSO/A/1/03, pro účely vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí na místa pomocných administrátorů kyperské státní příslušnosti, o nepřipuštění žalobců k ústním zkouškám uvedeného výběrového řízení – Lhůta pro podání stížnosti podle čl. 90 odst. 2 služebního řádu úředníků
   Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               D. Beyatli se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 183, 4.8.2007.


title: Věc C-531/11: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt — Německo) — Angela Strehl v. Bundesagentur für Arbeit Nürnberg

text:
               10.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 73/25

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 13. prosince 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt — Německo) — Angela Strehl v. Bundesagentur für Arbeit Nürnberg
   (Věc C-531/11) (1)

   2012/C 73/48
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 25, 28.1.2012.


title: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 30. června 2005 ve věci C-28/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce tribunal de grande instance de Paris): Tod's SpA, Tod's France SARL proti Heyraud SA (Rovné zacházení — Zásada nediskriminace na základě státní příslušnosti — Autorské právo a práva s ním související)

text:
               20.8.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 205/4

      ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA

   (druhého senátu)
   ze dne 30. června 2005
   ve věci C-28/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce tribunal de grande instance de Paris): Tod's SpA, Tod's France SARL proti Heyraud SA (1)

   (Rovné zacházení - Zásada nediskriminace na základě státní příslušnosti - Autorské právo a práva s ním související)
   (2005/C 205/07)
   Jednací jazyk: francouzština
   Ve věci C-28/04, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím tribunal de grande instance de Paris (Francie) ze dne 5. prosince 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 28. ledna 2004, v řízení Tod's SpA, Tod's France SARL proti Heyraud SA za přítomnosti Technisynthèse, Soudní dvůr (druhý senát), ve složení C. W. A. Timmermans (zpravodaj), předseda senátu, R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen, P. Kūris a G. Arestis, soudci, generální advokát: F. G. Jacobs, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 30. června 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
   Článek 12 ES, který upravuje obecnou zásadu nediskriminace na základě státní příslušnosti, musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby možnost autora domáhat se v členském státě ochrany autorského práva přiznané právní úpravou tohoto státu závisela na rozlišovacím kritériu založeném na státě původu díla.

      (1)  Úř. věst. C 71, 20.3.2004.


title: Věc F-29/16: Žaloba podaná dne 14. června 2016 – ZZ a další v. Komise

text:
               12.9.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 335/53

         Žaloba podaná dne 14. června 2016 – ZZ a další v. Komise
   (Věc F-29/16)
   (2016/C 335/69)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobci: ZZ a další (zástupce: C. Cortese, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí o pozastavení vyplácení starobního důchodu ve výši 22 368,13 eur přijatého Komisí na základě článku 85 služebního řádu, který má být vybrán z pozůstalostního důchodu žalobce a ze sirotčího důchodu přiznaného jeho třem dětem.

      Návrhová žádání žalobců

               —

               zrušit rozhodnutí Úřadu pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO.4) ze dne 17. srpna 2015, jehož předmětem je vrácení neoprávněně vyplacených částek na základě starobního a sirotčího důchodu, pokud jde o práva ZZ a jejích dvou mladších synů, a v nezbytném rozsahu zrušit výslovné rozhodnutí o zamítnutí stížnosti.

               —

               zrušit rozhodnutí Úřadu pro správu a vyplácení individuálních nároků (PMO.4) ze dne 17. srpna 2015, jehož předmětem je vrácení neoprávněně vyplacených částek na základě starobního a sirotčího důchodu, pokud jde o práva X, a v nezbytném rozsahu zrušit implicitní rozhodnutí o zamítnutí stížnosti.

               —

               uložit Komisi náhradu majetkové a morální újmy, kterou utrpěli žalobci z důvodu porušení jejich práva na řádnou správu a povinnosti administrativy s nimi jednat, ve výši:

                           —

                           rozdílu mezi odměnou ZZ přijímanou jako dočasným zaměstnancem úřadu EFSA v platové třídě AD 9, a odměnou, kterou by dostávala jako úředník Komise v platové třídě AD 12 pod dobu jednoho roku;

                           —

                           částky, jejíž vrácení je požadováno na žalobcích v napadeném rozhodnutí, zvýšené o rozdíl mezi částkou důchodů stanovenou v oznámení o změně č. 2 a částkou stanovenou v oznámení o změně č. 3, a to od okamžiku vstupu v platnost oznámení č. 3 až do okamžiku, kdy bude rodina schopná se přemístit do místa svého předchozího bydliště, přičemž tuto dobu lze spravedlivě odhadnout na jeden rok od rozhodnutí této věci.

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc F-117/10: Žaloba podaná dne 12. listopadu 2010 — Van Soest v. Komise

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 30/66

         Žaloba podaná dne 12. listopadu 2010 — Van Soest v. Komise
   (Věc F-117/10)
   ()
   2011/C 30/131
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Barry Van Soest (Brusel, Belgie) (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise, kterým bylo ukončeno přijímací řízení žalobce, který byl přijat na seznam kandidátů vhodných na přijetí, jelikož není držitelem diplomu o ukončení středoškolského studia opravňujícího k vysokoškolskému studiu

      Návrhové žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí HRB.2/TV/iu (2010) 6293;

               —

               zrušit rozhodnutí HRD.2/AL/db Ares(2010) 511204, kterým se zamítá stížnost žalobce proti tomuto rozhodnutí;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.


title: Věc T-680/14: Žaloba podaná dne 19. září 2014 – Lupin v. Komise

text:
               8.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 439/33

         Žaloba podaná dne 19. září 2014 – Lupin v. Komise
   (Věc T-680/14)
   (2014/C 439/43)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Lupin Ltd (Maharashtra, Indie) (zástupci: M. Pullen, R. Fawcett-Feuillette, M. Boles, Solicitors, V. Wakefield, Barrister, a M. Hoskins QC)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že je rozhodnutí neplatné v rozsahu, v němž shledává, že společnost Lupin porušila článek 101 SFEU; a/nebo

               —

               zrušil či snížil pokutu uloženou společnosti Lupin; a

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených společností Lupin.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Touto žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise C(2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 ve věci AT.39612 – Perindopril (Servier).
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod spočívá v tom, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když konstatovala, že žalobkyně porušila článek 101 SFEU z hlediska účelu. Žalobkyně tvrdí, že:

                           —

                           závěr Komise je protiprávní, neboť tím aplikovala zcela nová a nesprávná právní kritéria. Vychází konkrétně ze zaplacení „značné úplaty“, což podle žalobkyně neodráží stávající judikaturu a je z právního hlediska nesprávné;

                           —

                           Komise svým přístupem ignoruje nejen cíle práva hospodářské soutěže a upírá mu účinky, ale činí totéž i, co se týče patentového práva a moderního občanskoprávního řízení. Podle žalobkyně měla Komise posoudit otázku omezení z hlediska účelu na základě doktríny vedlejšího omezení nebo na základě zásad uznaných v rozsudku Wouters. Jelikož tak neučinila, podle žalobkyně z právního hlediska pochybila.

               2.

               Druhý žalobní důvod spočívá v tom, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když konstatovala, že žalobkyně porušila článek 101 SFEU z hlediska důsledku. Podle žalobkyně byl způsob, jakým Komise postupovala při určování, zda byla dohoda o patentovém vyrovnání porušením z hlediska důsledku, stejně nesprávný jako její postup, co se týče porušení z hlediska účelu.

               3.

               Třetí žalobní důvod spočívá v tom, že Komise uložila žalobkyni pokutu neoprávněně, resp. uložená pokuta byla příliš vysoká a měla by být snížena. Žalobkyně tvrdí, že:

                           —

                           její údajné protiprávní jednání bylo novým postupem, který neměl být sankcionován pokutou, nebo měla být pokuta pouze symbolická;

                           —

                           pokuta neodráží relativní závažnost a trvání údajného protiprávního jednání žalobkyně a je nespravedlivá;

                           —

                           Komise nezohlednila legitimní hodnotu duševního vlastnictví převedeného žalobkyní na Servier;

                           —

                           Komise porušila zásadu rovného zacházení ve srovnání s pokutou uloženou Krka.


title: Věc C-43/10: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. září 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias — Řecko) — Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias a další v. Ypourgos Perivallontos a další ( „Řízení o předběžné otázce — Směrnice 85/337/EHS, 92/43/EHS, 2000/60/ES a 2001/42/ES — Vodní politika Společenství — Odklonění toku řeky — Pojem „lhůta“ k přípravě plánů pro oblasti povodí“ )

text:
               17.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 355/2

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. září 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Symvoulio tis Epikrateias — Řecko) — Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias a další v. Ypourgos Perivallontos a další
   (Věc C-43/10) (1)

   (Řízení o předběžné otázce - Směrnice 85/337/EHS, 92/43/EHS, 2000/60/ES a 2001/42/ES - Vodní politika Společenství - Odklonění toku řeky - Pojem „lhůta“ k přípravě plánů pro oblasti povodí)
   2012/C 355/03
   Jednací jazyk: řečtina

      Předkládající soud

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias, Dimos Agriniou, Dimos Oiniádon, Emporiko kai Viomichaniko Epimelitirio Aitoloakarnanias, Enosi Agrotikon Synetairismon Agriniou, Aitoliki Etaireia Prostasias Topiou kai Perivallontos, Elliniki Ornithologiki Etaireia, Elliniki Etaireia gia tin prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias, Dimos Mesologiou, Dimos Aitolikou, Dimos Inachou, Topiki Enosi Dimon kai Koinotiton Nomou Aitoloakarnanias, Pagkosmio Tameio gia ti Fysi WWF Ellas

      Žalovaní: Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion ergon, Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Anaptyxis, Antagonistikotitas kai Naftilias, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon, Ypourgos Politismou

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Symvoulio tis Epikrateias — Výklad směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (Úř. věst. L 327, s. 1; Zvl. vyd. 15/05, s. 275) — Práce směřující k odklonění toku řeky — Pojem lhůta k přípravě plánů pro oblasti povodí ve smyslu čl. 13 odst. 6 směrnice

      Výrok

               1)

               Článek 13 odst. 6 a čl. 24 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky, musí být vykládány v tom smyslu, že datum 22. prosince 2009 stanoví jako datum uplynutí lhůty stanovené členským státům ke zveřejnění plánů pro oblasti povodí a datum 22. prosince 2003 stanoví jako datum, k němuž pro členské státy uplyne nejzazší lhůta k provedení této směrnice a zejména jejích článků 3 až 6, 9, 13 a 15.

               2)

               Směrnice 2000/60 musí být vykládána v tom smyslu, že:

                           —

                           v zásadě nebrání ustanovení vnitrostátního práva, které před datem 22. prosince 2009 povoluje odklon vody z jednoho povodí do druhého či z jedné oblasti povodí do jiné v případě, že příslušné vnitrostátní orgány dosud nepřijaly plány dotčených oblastí povodí;

                           —

                           takový odklon nesmí závažně ohrozit dosažení cílů stanovených touto směrnicí;

                           —

                           pokud však uvedený odklon může mít takové negativní účinky na vodu, jako jsou účinky zakotvené v odstavci 7 článku 4 téže směrnice, může být povolen přinejmenším tehdy, jsou-li splněny podmínky stanovené v písmenech a) až d) téhož ustanovení, a

                           —

                           jsou-li splněny výše uvedené podmínky, nemožnost povodí či oblasti povodí, do něhož je voda odkloněna, uspokojit z vlastních vodních zdrojů potřebu pitné vody, výroby elektřiny či zavlažování není nezbytnou podmínkou k tomu, aby byl takový odklon slučitelný s uvedenou směrnicí.

               3)

               Článek 14 směrnice 2000/60 a zejména jeho odstavec 1 se nevztahuje na skutečnost, že vnitrostátní parlament schválil takové plány povodí, jako jsou plány dotčené v původním řízení, bez dodržení postupu informování, konzultace či účasti veřejnosti.

               4)

               Směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES ze dne 26. května 2003, a zejména její čl. 1 odst. 5 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání takovému zákonu, jako je zákon 3481/2006 přijatý dne 2. srpna 2006 řeckým parlamentem, kterým se takový záměr částečného odklonění řeky, jako je záměr dotčený v původním řízení, schvaluje na základě posouzení vlivu tohoto záměru na životní prostředí, z něhož vycházelo správní rozhodnutí přijaté postupem v souladu s informační povinností a povinností účasti veřejnosti stanovenými touto směrnicí, a to i přestože toto rozhodnutí bylo zrušeno rozhodnutím soudu, je-li uvedený zákon zvláštním právním předpisem, takže cílů této směrnice může být dosaženo prostřednictvím zákonodárného procesu. Vnitrostátnímu soudu přísluší ověřit, že obě tyto podmínky byly dodrženy.

               5)

               Takový záměr částečného odklonění řeky, jako je záměr dotčený v původním řízení, nelze považovat za plán či program spadající do působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí.

               6)

               Lokality na vnitrostátním seznamu lokalit s významem pro Společenství předaném Evropské komisi na základě čl. 4 odst. 1 druhého pododstavce směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, které byly následně zahrnuty do seznamu LVS vydaného rozhodnutím Komise 2006/613/ES ze dne 19. července 2006, kterým se přijímá seznam lokalit významných pro Společenství ve středomořské biogeografické oblasti podle směrnice Rady 92/43/EHS, jsou touto směrnicí po oznámení rozhodnutí 2006/613 dotyčnému členskému státu chráněny před zveřejněním uvedeného rozhodnutí. Dotyčný členský stát měl konkrétně po tomto oznámení rovněž přijmout ochranná opatření podle čl. 6 odst. 2 až 4 této směrnice.

               7)

               Směrnice 92/43 a zejména její čl. 6 odst. 3 a 4 musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby záměr odklonění vod, který přímo nesouvisí se zachováním zvláště chráněného území nebo k tomu není nezbytný, avšak může mít na toto zvláště chráněné území značně nepříznivý vliv, byl schválen v případě, že chybí důvěryhodné a aktualizované údaje o ptactvu v této oblasti.

               8)

               Směrnice 92/43 a zejména její čl. 6 odst. 4 musí být vykládán v tom smyslu, že odůvodnění spjaté jednak se zavlažováním a jednak se zásobováním pitnou vodou uplatňované na podporu záměru odklonění toku může být naléhavým důvodem převažujícího veřejného zájmu, který je s to ospravedlnit uskutečnění záměru, jenž má nepříznivý vliv na celistvost dotčených lokalit. Má-li záměr nepříznivý vliv na celistvost lokality významné pro Společenství, kde se vyskytují prioritní typy přírodních stanovišť nebo prioritní druhy, lze jeho uskutečnění v zásadě ospravedlnit důvody spjatými se zásobováním pitnou vodou. Za určitých okolností může být uskutečnění záměru odůvodněno příznivými důsledky mimořádného významu, které má pro životní prostředí zavlažování. Zavlažování však nelze v zásadě spojovat s důvody souvisejícími s ochranou lidského zdraví a veřejné bezpečnosti, kterými lze odůvodnit uskutečnění takového záměru, jako je záměr dotčený v původním řízení.

               9)

               Na základě směrnice 92/43 a zejména jejího čl. 6 odst. 4 prvního pododstavce první věty je třeba pro účely určení odpovídajících kompenzačních opatření zohlednit rozsah odklonu vody a prací, které tento odklon vyžaduje.

               10)

               Směrnice 92/43 a zejména její čl. 6 odst. 4 první pododstavec, vykládaný ve světle cíle udržitelného rozvoje zakotveného v článku 6 ES, umožňuje ve vztahu k lokalitám, které jsou součástí sítě Natura 2000, změnu přirozeného říčního ekosystému na značně antropizovaný říční a jezerní ekosystém, jsou-li splněny podmínky stanovené v tomto ustanovení uvedené směrnice.

      (1)  Úř. věst. C 100, 17.4.2010.


title: Věc T-679/16: Žaloba podaná dne 26. září 2016 – Athletic Club v. Komise

text:
               14.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 419/56

         Žaloba podaná dne 26. září 2016 – Athletic Club v. Komise
   (Věc T-679/16)
   (2016/C 419/73)
   Jednací jazyk: španělština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Athletic Club (Bilbao, Španělsko) (zástupci: E. Lucas Murillo de la Cueva a J. Luís Carrasco, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil článek 1 rozhodnutí Komise C (2016) 4046 final ze dne 4. července 2016 o státní podpoře SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), kterou Španělsko poskytlo některým fotbalovým klubům v rozsahu, v němž se týká Athletic Club;

               —

               zrušil články 4 a 5 rozhodnutí Komise C (2016) 4046 final ze dne 4. července 2016 o státní podpoře SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), kterou Španělsko poskytlo některým fotbalovým klubům v rozsahu, v němž ukládá navrácení podpory údajně poskytnuté Athletic Club, jakož i zrušení režimu daně z příjmu pro neziskové organizace, na jehož základě odváděl daně Athletic Club;

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tato žaloba směřuje proti rozhodnutí Komise C (2016) 4046 final ze dne 4. července 2016 o státní podpoře SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), kterou Španělsko poskytlo některým fotbalovým klubům. Pokud jde o žalobkyni, spočívala uvedená podpora v daňové výhodě, kterou získala v dotčeném období v důsledku toho, že odváděla daně jako nezisková organizace a nikoli na základě obecné sazby daně z příjmu.
   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět důvodů:

               1.

               První důvod vychází z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU

                           —

                           V tomto ohledu tvrdí, že v referenčním zeměpisném rámci (Vizcaya) nelze opatření analyzované v rozhodnutí považovat za selektivní, neboť všechny fotbalové kluby jsou neziskové organizace podléhající témuž daňovému řežimu a sazbě daně z příjmu.

               2.

               Druhý důvod vychází z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU

                           —

                           V tomto ohledu tvrdí, že rozdíl v odvádění daní mezi neziskovými organizacemi a obchodními společnostmi je odůvodněný zásadními rozdíly mezi oběma druhy subjektů.

               3.

               Třetí důvod vychází z porušení čl. 107 odst. 1 SFEU

                           —

                           V tomto ohledu tvrdí, že opatření analyzované v uvedeném rozhodnutí nevede k narušení hospodářské soutěže, ani neovlivňuje obchod mezi členskými státy.

               4.

               Čtvrtý důvod vychází z porušení článku 108 TFUE a čl. 1 písm. b) bodu i) a článků 17, 18 a 19 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, s. 1).

                           —

                           V tomto ohledu tvrdí, že i kdyby bylo opatření analyzované v rozhodnutí považováno za státní podporu, mělo by s ním být zacházeno jako se stávající podporou.

               5.

               Pátý důvod vychází z porušení článku 296 SFEU a čl. 41 odst. 1 písm. c) Listiny základním práv Evropské unie.

                           —

                           V tomto ohledu tvrdí, že napadené rozhodnutí není dostatečným způsobem odůvodněno, neboť v něm nebyly přezkoumány základní požadavky týkající se definice státní podpory a nebyly uvedeny odpovědi na tvrzení uvedená účastníky řízení, čímž byly porušeny základní požadavky týkající se důkazního břemene.


title: Věci T-240/12 a T-211/13: Usnesení Tribunálu ze dne 7. března 2014 – Eni v. Komise „Hospodářská soutěž  — Kartelové dohody  — Trh s butadienovým kaučukem a styren-butadienovým kaučukem vyrobeným emulzní polymerizací  — Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES  — Částečné zrušení a změna rozhodnutí Komise Tribunálem  — Znovuzahájení řízení  — Nové oznámení námitek  — Ukončení řízení  — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“

text:
               5.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 135/36

         Usnesení Tribunálu ze dne 7. března 2014 – Eni v. Komise
   (Věci T-240/12 a T-211/13) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Trh s butadienovým kaučukem a styren-butadienovým kaučukem vyrobeným emulzní polymerizací - Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 81 ES - Částečné zrušení a změna rozhodnutí Komise Tribunálem - Znovuzahájení řízení - Nové oznámení námitek - Ukončení řízení - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
   2014/C 135/46
   Jednací jazyk: italština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Eni SpA (Řím, Itálie) (zástupci: G. M. Roberti a I. Perego, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: V. Bottka, G. Conte, R. Striani a T. Vecchi, zmocněnci)

      Předmět věci

   Ve věci T-240/12 návrh na zrušení rozhodnutí Komise obsaženého v dopise ze dne 23. dubna 2012, kterým se žalobkyni oznamuje záměr Komise znovu zahájit řízení a přijmout nové oznámení námitek, a ve věci T-211/13 návrh na zrušení rozhodnutí Komise C (2013) 1200 final ze dne 26. února 2013 a C(2013) 1199 final ze dne 27. února 2013 znovu zahájit řízení a zaslat žalobkyni nové oznámení námitek ve věci AT. 40032 – BR/ESBR – Opakované protiprávní jednání poté, co Tribunál částečně zrušil rozhodnutí Komise C (2006) 5700 final ze dne 29. listopadu 2006 týkající se řízení podle článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (věc COMP/F/38.638 – Butadienový kaučuk a styren-butadienový kaučuk vyrobený emulzní polymerizací)

      Výrok

               1)

               Věci T-240/12 a T-211/13 se pro účely usnesení spojují.

               2)

               Není již namístě o těchto žalobách rozhodovat.

               3)

               Společnost Eni SpA a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 217, 21.7.2012.


title: Věc T-502/10: Žaloba podaná dne 18. října 2010 — Département du Gers v. Komise

text:
               18.12.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/54

         Žaloba podaná dne 18. října 2010 — Département du Gers v. Komise
   (Věc T-502/10)
   ()
   2010/C 346/105
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Département du Gers (Auch, Francie) (zástupci: S. Mabile a J.-P. Mignard, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Evropské Komise 2010/428/EU ze dne 28. července 2010 o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici 59122x1507xNK603 (DAS-59122-7xDAS-Ø15Ø7xMON-ØØ6Ø3-6), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003;

               —

               uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobní důvody a hlavní argumenty žalobce jsou stejné jako žalobní důvody a hlavní argumenty ve věci T-478/10, Département du Gers v. Komise, nebo jsou jim v podstatné míře podobné.