title: Věc C-432/07: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgericht Wien (Rakousko) dne 18. září 2007 – Stefan Böck a Cornelia Lepuschitz v. Air France SA

text:
               24.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 283/21

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgericht Wien (Rakousko) dne 18. září 2007 – Stefan Böck a Cornelia Lepuschitz v. Air France SA
   (Věc C-432/07)
   (2007/C 283/37)
   Jednací jazyk: němčina
   Předkládající soud
   Handelsgericht Wien
   Účastníci původního řízení

      Žalobci: Stefan Böck a Cornelia Lepuschitz

      Žalovaná: Air France SA
   Předběžné otázky

               1)

               Je třeba článek 5 ve spojení s čl. 2 písm. l) a článkem 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (1), vykládat v tom smyslu, že zpoždění odletu o 22 hodin představuje „zpoždění“ ve smyslu článku 6?

               2)

               Je třeba čl. 2 písm. l) nařízení (ES) č. 261/2004 vykládat v tom smyslu, že případy, ve kterých jsou cestující přepraveni s podstatným zpožděním (22 hodin) pod doplněným číslem letu (původní číslo letu s dodatkem „A“), přičemž je přepravena pouze část – byť velká – cestujících majících původní rezervaci, avšak dodatečně s dalšími cestujícími bez původní rezervace, představují místo „zpoždění“„zrušení“ letu?
               V případě kladné odpovědi na otázku 2:

               3)

               Je třeba čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 261/2004 vykládat v tom smyslu, že technická porucha letadla a tím způsobené změny letových plánů představují mimořádné okolnosti (kterým by nebylo možné zabránit, i kdyby byla přijata všechna přiměřená opatření)?

      (1)  Úř. věst. L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/01, s. 306.


title: Věc C-23/16: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 5. října 2016 – Evropská komise v. Polská republika „Nesplnění povinnosti státem — Nařízení (ES) č. 1071/2009 — Společná pravidla týkající se závazných podmínek pro výkon povolání podnikatele v silniční dopravě — Článek 16 odstavce 1 a 5 — Vnitrostátní elektronický rejstřík podniků silniční dopravy — Neexistence vzájemného propojení s vnitrostátními elektronickými rejstříky jiných členských států“

text:
               28.11.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 441/7

      Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 5. října 2016 – Evropská komise v. Polská republika
      (Věc C-23/16) (1)

      („Nesplnění povinnosti státem - Nařízení (ES) č. 1071/2009 - Společná pravidla týkající se závazných podmínek pro výkon povolání podnikatele v silniční dopravě - Článek 16 odstavce 1 a 5 - Vnitrostátní elektronický rejstřík podniků silniční dopravy - Neexistence vzájemného propojení s vnitrostátními elektronickými rejstříky jiných členských států“)
      (2016/C 441/09)
      Jednací jazyk: polština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupce: J. Hottiaux, zmocněnec)

         Žalovaná: Polská republika (zástupce: B. Majczyna, zmocněnec)

         Výrok

                  1)

                  Polská republika tím, že nevytvořila vnitrostátní elektronický rejstřík podniků silniční dopravy a nepropojila ho s vnitrostátními elektronickými rejstříky jiných členských států, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 16 odst. 1 a 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1071/2009 ze dne 21. října 2009, kterým se zavádějí společná pravidla týkající se závazných podmínek pro výkon povolání podnikatele v silniční dopravě a zrušuje směrnice Rady 96/26/ES.

                  2)

                  Polské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 98, 14. 3. 2016.


title: Věc T-577/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 4. září 2015 – NIOC a další v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Iránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Žaloba na neplatnost — Infrastátní entita — Aktivní legitimace a právní zájem na podání žaloby — Přípustnost — Povinnost uvést odůvodnění — Uvedení a volba právního základu — Pravomoc Rady — Zásada předvídatelnosti unijních aktů — Pojem, přidružená entita — Zjevně nesprávné posouzení — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Proporcionalita — Právo vlastnit majetek“

text:
               19.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 4. září 2015 – NIOC a další v. Rada
   (Věc T-577/12) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Iránu s cílem zabránit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Žaloba na neplatnost - Infrastátní entita - Aktivní legitimace a právní zájem na podání žaloby - Přípustnost - Povinnost uvést odůvodnění - Uvedení a volba právního základu - Pravomoc Rady - Zásada předvídatelnosti unijních aktů - Pojem, přidružená entita - Zjevně nesprávné posouzení - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Proporcionalita - Právo vlastnit majetek“)
   (2015/C 346/18)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) (Singapur, Singapur); National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs) (Londýn, Spojené království); Iran Fuel Conservation Organization (IFCO) (Teherán, Irán); Karoon Oil & Gas Production Co. (Chúzistán, Irán); Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC) (Teherán); Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO) (Teherán); National Iranian Drilling Co. (NIDC) (Chúzistán); South Zagros Oil & Gas Production Co. (Šíráz, Irán); Maroun Oil & Gas Co. (Ahváz, Irán); Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC) (Chúzistán); Gachsaran Oil & Gas Co. (Ahmad, Irán); Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC) (Chúzistán); Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC) (Chorramšahr, Irán); West Oil & Gas Production Co. (Kermánšáh, Irán); East Oil & Gas Production Co. (EOGPC) (Mašhad, Irán); Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) (Teherán) a Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (Bušéhr, Irán) (zástupce: J. M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: V. Piessevaux a M. Bishop, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP ze dne 15. října 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 58), jakož i prováděcího nařízení Rady (EU) č. 945/2012 ze dne 15. října 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 16), v rozsahu v němž se tyto akty týkají žalobkyň, a návrh na prohlášení, že se na žalobkyně nepoužijí čl. 20 odst. 1 písm. c) rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Iránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, s. 39), ve znění rozhodnutí 2012/635, jakož i čl. 23 odst. 2 písm. d) nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Společnosti National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) a Pars Special Economic Energy Zone ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

      (1)  Úř. věst. C 79, 16. 3. 2013.


title: Věc T-329/01: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2006 – Archer Daniels Midland v. Komise ( Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Glukonát sodný — Článek 81 ES — Pokuta — Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 — Pokyny o metodě stanovování pokut — Sdělení o spolupráci — Zásada proporcionality — Rovné zacházení — Zákaz zpětné účinnosti — Povinnost uvést odůvodnění — Práva obhajoby )

text:
               2.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 294/40

         Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 27. září 2006 – Archer Daniels Midland v. Komise
   (Věc T-329/01) (1)

   („Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Glukonát sodný - Článek 81 ES - Pokuta - Článek 15 odst. 2 nařízení č. 17 - Pokyny o metodě stanovování pokut - Sdělení o spolupráci - Zásada proporcionality - Rovné zacházení - Zákaz zpětné účinnosti - Povinnost uvést odůvodnění - Práva obhajoby“)
   (2006/C 294/85)
   Jednací jazyk: angličtina
   Účastníci řízení

      Žalobkyně: Archer Daniels Midland Co. (Decatur, Illinois, Spojené státy) (zástupci: C. O. Lenz, advokát, L. Martin Alegi, M. Garcia a E. Batchelor, solicitors)

      Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Whelan a W. Wils, zmocněnci)
   Předmět věci
   návrh na zrušení článku 1 rozhodnutí Komise K(2001) 2931 konečné ze dne 2. října 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (COMP/E-1/36.756 – Glukonát sodný), v rozsahu, v jakém je určeno žalobkyni, nebo přinejmenším v rozsahu, v němž konstatuje, že se žalobkyně účastnila na protiprávním jednání po dni 4. října 1994, a návrh na zrušení článku 3 tohoto rozhodnutí v rozsahu, v jakém je určeno žalobkyni, jakož i podpůrně návrh na zrušení nebo snížení pokuty uložené tímto rozhodnutím žalobkyni.
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Archer Daniels Midland Co. se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 84, 6.4.2002.


title: Věc C-151/05: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. listopadu 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – F. Weissheimer Malzfabrik v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               30.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 331/24

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 7. listopadu 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – F. Weissheimer Malzfabrik v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Věc C-151/05) (1)

   (2006/C 331/45)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 143, 11.6.2005.


title: Věc T-10/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 29. dubna 2015 – Bank of Industry and Mine v. Rada „Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření vůči Íránu s cílem zamezit šíření jaderných zbraní — Zmrazení finančních prostředků — Žaloba na neplatnost — Lhůta k podání žaloby — Přípustnost — Námitka protiprávnosti — Nesprávné právní posouzení — Přiměřenost — Právo na vlastnictví — Pravomoc Rady — Povinnost (uvést) odůvodnění — Právo na obhajobu — Přezkum přijatých omezujících opatření — Právo na účinnou soudní ochranu — Nesprávné skutkové posouzení“

text:
               15.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 198/32

         Rozsudek Tribunálu ze dne 29. dubna 2015 – Bank of Industry and Mine v. Rada
   (Věc T-10/13) (1)

   („Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření vůči Íránu s cílem zamezit šíření jaderných zbraní - Zmrazení finančních prostředků - Žaloba na neplatnost - Lhůta k podání žaloby - Přípustnost - Námitka protiprávnosti - Nesprávné právní posouzení - Přiměřenost - Právo na vlastnictví - Pravomoc Rady - Povinnost (uvést) odůvodnění - Právo na obhajobu - Přezkum přijatých omezujících opatření - Právo na účinnou soudní ochranu - Nesprávné skutkové posouzení“)
   (2015/C 198/42)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bank of Industry and Mine (Teherán, Írán) (zástupci: E. Glaser a S. Perrotet, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: V. Piessevaux a M. Bishop, zmocněnci)

      Předmět věci

   Částečné zrušení článku 1 bodu 8 rozhodnutí Rady 2012/635/SZBP ze dne 15. října 2012, kterým se mění rozhodnutí 2010/413/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 58), a dále návrh na zrušení rozhodnutí 2012/635, prováděcího nařízení Rady (EU) č. 945/2012 ze dne 15. října 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 267/2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. L 282, s. 16), a rozhodnutí oznámeného dopisem Rady ze dne 14. března 2014, pokud se jedná o zápis jména žalobkyně do přílohy II rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP (Úř. věst. L 195, s. 39), a do přílohy IX nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. L 88, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Bank of Industry and Mine se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 79, 16.3.2013.


title: Věc T-85/11 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 11. února 2011 Luigim Marcucciem proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 23. listopadu 2010 ve věci F-65/09, Marcuccio v. Komise

text:
               2.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 103/27

         Kasační opravný prostředek podaný dne 11. února 2011 Luigim Marcucciem proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu ze dne 23. listopadu 2010 ve věci F-65/09, Marcuccio v. Komise
   (Věc T-85/11 P)
   2011/C 103/46
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Luigi Marcuccio (Tricase, Itálie) (zástupce: G. Cipressa, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise

      Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

   Navrhovatel žádá, aby Tribunál:

               —

               v každém případě: zrušil v plném rozsahu a bez jakékoliv výjimky napadený rozsudek,

               —

               prohlásil, že dokument předložený Evropskou komisí v den jednání byl a je zcela nepřípustný in hanc litem,

               —

               vyhověl v plném rozsahu a bez výjimky návrhovým žádáním žaloby v prvním stupni,

               —

               uložil odpůrkyni, aby uhradila všechny náklady, poplatky a odměny zaplacené navrhovatelem v této věci ve všech stupních řízení,

               —

               podpůrně, vrátil věc Soudu pro veřejnou službu zasedajícímu v jiném složení, aby znovu rozhodl ve věci samé.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Tento kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu (SVS) ze dne 23. listopadu 2010. Tento rozsudek zamítl žalobu, jejímž předmětem bylo zrušení rozhodnutí ze dne 5.srpna 2008, které bylo přijato k výkonu rozsudku Soudu prvního stupně ze dne 10. června 2008 ve věci T-18/04, Marcuccio v. Komise (nezveřejněné ve Sbírce rozhodnutí), zrušení rozhodnutí o zamítnutí stížnosti proti uvedenému rozhodnutí, jakož i uložení Komisi, aby mu uhradila jistou částku jakožto náhradu škody údajně utrpěné na základě těchto rozhodnutí.
   Na podporu svého kasačního opravného prostředku se navrhovatel dovolává čtyř důvodů:

               1)

               První důvod vychází z jistých chyb in procedendo a in iudicando, jakož i porušení práva na obhajobu.

               2)

               Druhý důvod vychází z nepříslušnosti autora rozhodnutí, jehož zrušení se domáhá prostřednictvím žaloby v prvním stupni.

               3)

               Třetí důvod vychází z naprostého nedostatku odůvodnění rozhodnutí, jehož zrušení se domáhá prostřednictvím žaloby v prvním stupni.

               4)

               Čtvrtý důvod vychází z nesprávnosti řady prohlášení obsažených v napadeném rozsudku, také z důvodu následujících vad: a) porušení a nesprávného výkladu a použití právních předpisů, b) porušení zásady patere legem quam ipse fecisti, c) zneužití pravomoci a dále zneužití řízení; d) naprostý nedostatek odůvodnění.


title: Věc T-317/11 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2012 — Vakalis v. Komise ( „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Důchody — Převod vnitrostátních nároků na důchod — Výpočet odsloužených let započitatelných pro důchod — Obecná prováděcí ustanovení — Povinnost uvést odůvodnění — Zásada kontradiktornosti — Rovné zacházení“ )

text:
               7.7.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 200/16

         Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2012 — Vakalis v. Komise
   (Věc T-317/11 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Důchody - Převod vnitrostátních nároků na důchod - Výpočet odsloužených let započitatelných pro důchod - Obecná prováděcí ustanovení - Povinnost uvést odůvodnění - Zásada kontradiktornosti - Rovné zacházení)
   2012/C 200/33
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Ioannis Vakalis (Luvinate, Itálie) (zástupce: S. Pappas, advokát)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: D. Martin a J. Baquero Cruz, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 13. dubna 2011, Vakalis v. Komise (F-38/10, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Ioannis Vakalis ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů vynaložených Evropskou komisí v rámci řízení o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 282, 24.9.2011.


title: Věc C-332/09 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. srpna 2009 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 3. června 2009 ve věci T-189/07, Frosch Touristik GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               24.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 256/14

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. srpna 2009 Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 3. června 2009 ve věci T-189/07, Frosch Touristik GmbH v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
   (Věc C-332/09 P)
   2009/C 256/27
   Jednací jazyk: němčina

      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: B. Schmidt, zmocněnec)

      Další účastnice řízení: Frosch Touristik GmbH, DSR touristik GmbH

      Návrhová žádání navrhovatele

               —

               navrhovatel požaduje zrušení napadeného rozsudku a vrácení věci Soudu;

               —

               navrhovatel dále požaduje, aby byla další účastnici řízení uložena náhrada nákladů jak řízení v prvním stupni, tak i řízení o kasačním opravném prostředku.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

   Tento kasační opravný prostředek směřuje proti rozsudku Soudu prvního stupně, kterým bylo zrušeno rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu ze dne 22. března 2007. Tímto rozhodnutím zamítl tento odvolací senát odvolání odpůrkyně v řízení o kasačním opravném prostředku podané proti rozhodnutí zrušovacího oddělení o částečné neplatnosti slovní ochranné známky Společenství „FLUGBÖRSE“. Soud byl toho názoru, že odvolací senát nesprávně použil čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 40/94 (dále jen „nařízení“), jelikož pro účely posouzení, zda zápisu ochranné známky brání absolutní důvody, uvedené v článku 7 nařízení, a je proto třeba ji prohlásit za neplatnou, zohlednil okolnosti a způsob, jakým byla sporná ochranná známka posouzena, nikoli ke dni podání přihlášky, ale ke dni, kdy došlo k zápisu sporné ochranné známky. Podle napadeného rozsudku je pro účely přezkumu návrhu na prohlášení neplatnosti jediným rozhodným datem datum podání přihlášky zpochybněné ochranné známky. Soud se k odůvodnění svého tvrzení opřel o argument, že pouze tímto výkladem lze zabránit tomu, aby se pravděpodobnost ztráty způsobilosti ochranné známky k zápisu zvýšila v závislosti na délce trvání řízení o zápisu. V rámci opětovného posouzení dodatečně uplatněných absolutních důvodů pro zamítnutí může průzkumový referent zohlednit skutečnosti, které následovaly po datu podání přihlášky k zápisu, pouze za podmínky, že umožňují učinit závěry o situaci dané k tomuto datu.
   Navrhovatel je toho názoru, že Soud prvního stupně vykládá čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení nesprávně, když za jediné datum rozhodné pro posouzení považuje datum podání přihlášky k zápisu. Tento restriktivní výklad není slučitelný se zněním dotyčného ustanovení a není v souladu ani se smyslem a účelem tohoto ustanovení, ani se systémem ochrany a zpětného odnětí poskytnuté ochrany podle nařízení o ochranných známkách.
   Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení stanoví, že ochranná známka Společenství bude vyškrtnuta z rejstříku, pokud „byla zapsána“ v rozporu s článkem 7 nařízení. Již na základě znění tohoto ustanovení nelze pochopit závěr Soudu, že tato formulace výlučně stanoví, v jakých případech se ochranná známka nezapíše nebo se prohlásí za neplatnou, a nevztahuje se (také) na datum rozhodné pro posouzení absolutních důvodů pro zamítnutí nebo důvodů absolutní neplatnosti. Jelikož Soud neuvedl žádné další odůvodnění, není zjevné, jaké jiné podrobné úvahy jej vedly k jeho závěru. Výklad zastávaný navrhovatelem, podle něhož se formulace „byla zapsána“ vztahuje přinejmenším také na rozhodné datum, je naproti tomu na základě znění předpisu podstatně pochopitelnější.
   Proti výkladu zastávanému Soudem v napadeném rozsudku hovoří ale také důvod týkající se ochrany, který vychází z článků 7 a 51 nařízení, podle něhož by měly být zápisy, které jsou v rozporu s obecným zájmem, nejprve vyloučeny ze zápisu nebo, pokud byl zápis proveden, zpětně prohlášeny za neplatné. Jen takto lze zabránit tomu, že k zápisu ochranných známek dojde v rozporu s ustanoveními nařízení a bude tím porušen obecný zájem, na kterém je tento předpis založen. Pokud by bylo tvrzení Soudu správné, získal by přihlašovatel ochranné známky nejen ochranu pro ochranné známky, kterým bránily v okamžiku zápisu absolutní důvody, ale navíc by tyto známky nemohly být po svém zápisu podle článku 51 nařízení vyškrtnuty z rejstříku, jelikož byly v den podání přihlášky způsobilé k zápisu a Soud by nezohlednil nové skutečnosti, ke kterým došlo mezi dnem podání přihlášky a provedením zápisu. To by podle názoru navrhovatele znamenalo neoprávněné zvýhodnění jednotlivce vůči obecnému zájmu, který je třeba chránit, a které by bylo v rozporu s ochranným účelem článků 7 a 51 nařízení.
   Konečně, pokud jde o argument Soudu ohledně délky řízení, je třeba poznamenat, že ta může záviset na řadě faktorů, které nespadají pouze do oblasti vlivu navrhovatele, ale závisí také na samotném přihlašovateli nebo — jako v případě provedení námitkového řízení upraveného v nařízení před zápisem — na třetích osobách. Absolutní důvody — neovlivněné a neovlivnitelné navrhovatelem — mohou také nastat velmi krátkodobě. Při věcném vážení proti sobě stojících zájmů v takových „náhodných“ situacích, je třeba upřednostnit obecný zájem, zvláště když se přihlašovatel až do okamžiku provedení zápisu nemůže spolehnout, že skutečně získá požadovanou ochranu. V těchto případech je proto správné zohlednit rovněž vývoj, ke kterému dojde až do okamžiku zápisu.
   Z uvedených důvodu je proto třeba zrušit napadené rozhodnutí Soudu prvního stupně z důvodu porušení článku 51 nařízení.


title: Věc C-255/13: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 5. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Ireland – Irsko) – I v. Health Service Executive „Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Sociální zabezpečení — Nařízení (ES) č. 883/2004 — Článek 19 odst. 1 a čl. 20 odst. 1 a 2 — Nařízení (ES) č. 987/2009 — Článek 11 — Státní příslušník členského státu pojištěný v státě bydliště — Propuknutí závažného a nenadálého onemocnění v průběhu dovolené v jiném členském státě — Osoba nucená v tomto druhém členském státě setrvat po dobu jedenácti let z důvodu svého onemocnění a dostupnosti specializované lékařské péče v blízkosti místa, kde bydlí — Poskytování věcných dávek v tomto druhém státě — Pojmy ‚bydliště‘ a  ‚pobyt‘ “

text:
               4.8.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 253/11

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 5. června 2014 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Ireland – Irsko) – I v. Health Service Executive
   (Věc C-255/13) (1)

   („Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce - Sociální zabezpečení - Nařízení (ES) č. 883/2004 - Článek 19 odst. 1 a čl. 20 odst. 1 a 2 - Nařízení (ES) č. 987/2009 - Článek 11 - Státní příslušník členského státu pojištěný v státě bydliště - Propuknutí závažného a nenadálého onemocnění v průběhu dovolené v jiném členském státě - Osoba nucená v tomto druhém členském státě setrvat po dobu jedenácti let z důvodu svého onemocnění a dostupnosti specializované lékařské péče v blízkosti místa, kde bydlí - Poskytování věcných dávek v tomto druhém státě - Pojmy‚bydliště‘ a ‚pobyt‘“)
   2014/C 253/14
   Jednací jazyk: angličtina

      Předkládající soud

   High Court of Ireland

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: I

      Žalovaný: Health Service Executive

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – High Court of Ireland – Výklad čl. 19 odst. 1 a čl. 20 odst. 1 a 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 166, s. 1; Zvl. vyd. 05/05, s. 72) – Pojem „pobytu“ v jiném členském státě než v příslušném členském státě – Státní příslušník členského státu, který již 11 let trpí vážnými zdravotními potížemi, které se poprvé projevily v době, kdy pobýval na dovolené ve druhém členském státě – Státní příslušník nucený setrvat na území druhého členského státu z důvodu svého zdravotního stavu

      Výrok

   Článek 1 písm. j) a k) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004, o koordinaci systémů sociálního zabezpečení musí být vykládán v tom smyslu, že pro účely čl. 19 odst. 1 nebo čl. 20 odst. 1 a 2 tohoto nařízení, pokud byl unijní státní příslušník s bydlištěm v prvním členském státě v době své dovolené ve druhém členském státě stižen vážným a náhlým onemocněním a je nucen zůstat jedenáct let v tomto členském státě z důvodu tohoto onemocnění a dostupnosti specializované lékařské péče v blízkosti místa, kde bydlí, musí být považován za osobu „pobývající“ v druhém členském státě, jelikož obvyklé centrum jeho zájmů se nachází v prvním členském státě. Vnitrostátnímu soudu přísluší, aby určil obvyklé centrum zájmů tohoto státního příslušníka tím, že posoudí všechny relevantní skutečnosti a vezme v úvahu jeho záměr, který vyplývá z těchto skutečností, jelikož pouhá skutečnost, že uvedený státní příslušník setrvává ve druhém členském státě po dlouhé období, sama o sobě nepostačuje pro učinění závěru, že má v tomto státě bydliště.

      (1)  Úř. věst. C 189, 29.6.2013.


title: Věc T-62/12: Žaloba podaná dne 9. února 2012 — ClientEarth v. Rada

text:
               14.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 109/24

         Žaloba podaná dne 9. února 2012 — ClientEarth v. Rada
   (Věc T-62/12)
   2012/C 109/51
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ClientEarth (Londýn, Spojené království) (zástupci: O. Brouwer a P. van den Berg, advokáti)

      Žalovaná: Rada Evropské unie

      Návrhové žádání

               —

               zrušit rozhodnutí žalované o zamítnutí (úplného) přístupu k dokumentu č. 6865/09, který obsahuje právní stanovisko právní služby žalované týkající se legality návrhu změn a doplnění návrhu Evropské komise na přepracované nařízení (ES) č. 1049/2011 (1) podle uvedeného nařízení; a

               —

               uložit žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 druhé odrážky nařízení (ES) č. 1049/2001, neboť žalovaná neprokázala, jak by zpřístupnění předmětného dokumentu porušilo ochranu právního poradenství.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 3 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1049/2001, neboť žalovaná neprokázala, jak by zpřístupnění předmětného dokumentu vážně ohrozilo rozhodovací proces Rady.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 2 druhé odrážky a čl. 4 odst. 3 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1049/2001, neboť žalovaná nezohlednila převažující veřejný zájem na zpřístupnění předmětného dokumentu.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1049/2001 a zásady proporcionality, neboť Rada řádně neposoudila, zda k předmětnému dokumentu může být poskytnut úplný přístup.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331)


title: Věc T-215/09: Usnesení Tribunálu ze dne 18. března 2013 — Freistaat Sachsen v. Komise

text:
               18.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 141/26

         Usnesení Tribunálu ze dne 18. března 2013 — Freistaat Sachsen v. Komise
   (Věc T-215/09) (1)

   2013/C 141/47
   Jednací jazyk: němčina
   Předseda šestého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 180, 1.8.2009.


title: Věc T-480/04: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne  10. listopadu 2005  – Muller Touw a A&C Braid and Rope v. Rada

text:
               28.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 22/26

         Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 10. listopadu 2005 – Muller Touw a A&C Braid and Rope v. Rada
   (Věc T-480/04) (1)

   (2006/C 22/50)

      Jednací jazyk: nizozemština

   Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 57, 5.3.2005


title: Věc C-157/12: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 30. března 2012 — Salzgitter Mannesmann Handel GmbH v. SC Laminorul SA

text:
               23.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 184/4

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesgerichtshof (Německo) dne 30. března 2012 — Salzgitter Mannesmann Handel GmbH v. SC Laminorul SA
   (Věc C-157/12)
   2012/C 184/06
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Bundesgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka opravného prostředku „Revision“: Salzgitter Mannesmann Handel GmbH

      Odpůrkyně v řízení o opravném prostředku „Revision“: SC Laminorul SA

      Předběžné otázky

   Vztahuje se čl. 34 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1) i na případ neslučitelných rozhodnutí z téhož členského státu („členský stát původu“)?

      (1)  Úř. věst. L 12, s. 1.


title: Věc T-278/15 P: Rozsudek Tribunálu ze dne 1. března 2017 – SEAE v. KL „Kasační opravný prostředek — Veřejná služba — Úředníci — Povyšování — Povyšování za rok 2013 — Nezařazení na seznam povýšených úředníků — Neexistence nesprávného právního posouzení“

text:
               24.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 129/17

         Rozsudek Tribunálu ze dne 1. března 2017 – SEAE v. KL
   (Věc T-278/15 P) (1)

   („Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Úředníci - Povyšování - Povyšování za rok 2013 - Nezařazení na seznam povýšených úředníků - Neexistence nesprávného právního posouzení“)
   (2017/C 129/27)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) (zástupci: původně S. Marquardt a M. Silva, poté S. Marquardt, zmocněnci)

      Další účastník řízení: KL (zástupci: N. de Montigny a J. N. Louis, advokáti)

      Vedlejší účastnice vystupující na podporu navrhovatelky: Evropská komise (zástupci: G. Berscheid a C. Berardis-Kayser, zmocněnci)

      Předmět

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie [důvěrné] (2) a znějící na zrušení tohoto rozsudku.

      Výrok

               1)

               Kasační opravný prostředek se zamítá.

               2)

               Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení, které vynaložil KL v rámci tohoto řízení.

               3)

               Evropská komise ponese vlastní náklady řízení související s tímto řízením.

      (1)  Úř. věst. C 294, 7.9.2015.

      (2)  Důvěrné údaje jsou skryty.


title: Věc C-14/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 12. ledna 2009 – Hava Genc v. Land Berlin

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 102/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgericht Berlin (Německo) dne 12. ledna 2009 – Hava Genc v. Land Berlin
   (Věc C-14/09)
   2009/C 102/13
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastnice původního řízení

      Žalobkyně: Hava Genc

      Žalovaná: Land Berlin

      Předběžné otázky

               1)

               Je turecký státní příslušník působící na řádném trhu práce jednoho členského státu, který trvale vykonává činnosti ve prospěch jiné osoby a pod jejím vedením, jež mají určitou hospodářskou hodnotu a za něž protihodnotou pobírá odměnu, zaměstnancem podle čl. 6 odst. 1 rozhodnutí č. 1/80 Rady přidružení EHS-Turecko (dále jen „RRP 1/80“), i když časový rozsah činnosti činí pouze přibližně 14 % tarifní pracovní doby zaměstnance pracujícího na plný úvazek (zde 5,5 hod ze 39 hod týdenní pracovní doby) a jediný příjem dosažený z této výdělečné činnosti pokrývá pouze přibližně 25 % potřeby na pokrytí nákladů na živobytí stanovené vnitrostátním právem členského státu (zde okolo 175,- eur z přibližně 715,- eur)?
               V případě kladné odpovědi na první otázku:

               2)

               Může se turecký státní příslušník odvolávat na volný pohyb pracovníků podle asociačního práva jakožto zaměstnanec ve smyslu čl. 6 odst. 1 RRP 1/80 také poté, co odpadne důvod k pobytu (zde následování manžela), pro setrvání ve smluvním státě neexistují žádné jiné ochrany hodné zájmy a možnost pokračování zanedbatelného zaměstnání ve smluvním státě nemůže být považována za odůvodnění tamního setrvání, neboť chybí zejména vážné úsilí o stabilní hospodářskou integraci bez využívání sociálních plnění k pokrytí nákladů na živobytí?


title: Věc T-108/17: Žaloba podaná dne 17. února 2017 – ClientEarth v. Komise

text:
               18.4.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 121/41

         Žaloba podaná dne 17. února 2017 – ClientEarth v. Komise
   (Věc T-108/17)
   (2017/C 121/61)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: ClientEarth (Londýn, Spojené království) (zástupce: A. Jones, barrister)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 7. prosince 2016 (dále jen „napadené rozhodnutí“), kterým bylo odmítnuto přezkoumání jejího rozhodnutí C(2016) 3549 (dále jen „rozhodnutí o povolení“), kterým bylo společnostem VinyLoop Ferrara SpA, Stena Recycling AB a Plastic Planet srl uděleno povolení pro použití chemické látky známé jako bis(2-etylhexyl) ftalát podle nařízení (ES) č. 1907/2006 (1);

               —

               zrušil rozhodnutí o povolení;

               —

               uložil Komisi náhradu nákladů řízení vynaložených žalobkyní; a

               —

               nařídil jakékoli další opatření, které uzná za vhodné.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo zjevně nesprávným právním posouzením a zjevně nesprávným posouzením týkajícím se údajného souladu žádosti společností VinyLoop, Stena, a Plastic Planet o povolení ve smyslu článku 62 a čl. 60 odst. 7 nařízení (ES) č. 1907/2006.

               2.

               Druhý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo zjevně nesprávným právním posouzením a zjevně nesprávným posouzením týkajícím se socioekonomického posouzení podle čl. 60 odst. 4 nařízení (ES) č. 1907/2006.

               3.

               Třetí žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo zjevně nesprávným právním posouzením a zjevně nesprávným posouzením týkajícím se analýzy alternativ podle čl. 60 odst. 4 a čl. 60 odst. 5 nařízení (ES) č. 1907/2006.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že napadené rozhodnutí je stiženo zjevně nesprávným právním posouzením a zjevně nesprávným posouzením týkajícím se uplatnění zásady předběžné opatrnosti v kontextu povolování podle nařízení (ES) č. 1907/2006.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. 2006, L 396, s. 851).


title: Věc C-300/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Antwerpen (Belgie) dne 20. června 2014 – Imtech Marine Belgium NV v. Radio Hellenic SA

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/24

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Antwerpen (Belgie) dne 20. června 2014 – Imtech Marine Belgium NV v. Radio Hellenic SA
   (Věc C-300/14)
   2014/C 303/31
   Jednací jazyk: nizozemština

      Předkládající soud

   Hof van beroep te Antwerpen

      Účastnice původního řízení

      Navrhovatelka: Imtech Marine Belgium NV

      Odpůrkyně: Radio Hellenic SA

      Předběžné otázky

               1)

               Jedná se o porušení článku 288 (konsolidovaného znění) Smlouvy o fungování Evropské unie ze dne 25. března 1957, pokud se nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 805/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se zavádí evropský exekuční titul pro nesporné nároky (1), nepoužije přímo, neboť

                           —

                           belgický zákonodárce neprovedl toto nařízení do belgického práva a

                           —

                           belgický zákonodárce nepřevzal – přestože belgická právní úprava stanoví možnosti podat námitky a odvolání – úpravu řízení o přezkumu?

               2)

               Není-li tomu tak, vzhledem k tomu, že je nařízení přímo použitelné, co se rozumí „přezkumem rozhodnutí“ ve smyslu čl. 19 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 805/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se zavádí evropský exekuční titul pro nesporné nároky? Musí být řízeni o přezkumu předvídáno pouze pro případ, že k doručení nebo sdělení předvolání/dokumentu o zahájení řízení došlo podle článku 14 nařízení č. 805/2004, tedy bez dokladu o přijetí dlužníkem? Neposkytují belgické právní předpisy prostřednictvím úpravy námitek v článku 1047 a násl. Belgisch Gerechtelijk Wetboek (belgický soudní řád) a odvolání v článku 1050 a násl. tohoto zákona dostatečné záruky ke splnění kritéria pro „přezkumné řízení“ podle čl. 19 odst. 1 nařízení č. 805/2004?

               3)

               Poskytuje článek 50 Belgisch Gerechtelijk Wetboek, podle něhož lze propadné lhůty stanovené v čl. 860 odst. 2 a článcích 55 a 1048 tohoto zákona prodloužit v případech vyšší moci nebo výjimečných okolností, které nastaly nezávisle na vůli dotyčné osoby, dostatečnou ochranu ve smyslu čl. 19 odst. 1 písm. b) nařízení č. 805/2004?

               4)

               Je potvrzení evropského exekučního titulu pro nesporné pohledávky soudním rozhodnutím, o které je nutno požádat v dokumentu o zahájení řízení? Pokud ano, musí soudce potvrdit rozhodnutí jako evropský exekuční titul a soudní kancléř potvrzení osvědčit? Pokud ne, přísluší potvrzení rozhodnutí jako evropského exekučního titulu soudnímu kancléři?

               5)

               Pokud potvrzení evropského exekučního titulu není soudním rozhodnutím, může žadatel, který nepožádal o evropský exekuční titul v dokumentu o zahájení řízení, dodatečně – tedy poté, co rozhodnutí nabylo právní moci – požádat o potvrzení evropského exekučního titulu soudního kancléře?

      (1)  Úř. věst. L 143, s. 15; Zvl. vyd. 19/07, s. 38).


title: Věc C-33/08: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. června 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — Agrana Zucker GmbH v. Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft ( Cukr — Dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu — Článek 11 nařízení (ES) č. 320/2006 — Výpočet dočasné restrukturalizační částky — Zahrnutí části kvóty, která byla preventivně stažena z trhu — Zásady proporcionality a zákazu diskriminace )

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 180/14

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 11. června 2009 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof — Rakousko) — Agrana Zucker GmbH v. Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (Věc C-33/08) (1)

   („Cukr - Dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu - Článek 11 nařízení (ES) č. 320/2006 - Výpočet dočasné restrukturalizační částky - Zahrnutí části kvóty, která byla preventivně stažena z trhu - Zásady proporcionality a zákazu diskriminace“)
   2009/C 180/23
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Agrana Zucker GmbH

      Žalovaný: Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Verwaltungsgerichtshof — Výklad článku 34 Smlouvy o ES, a zejména zásady zákazu diskriminace, jakož i zásad legitimního očekávání a proporcionality — Výklad a platnost článku 11 nařízení Rady (ES) č. 320/2006 ze dne 20. února 2006, kterým se zavádí dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu ve Společenství a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005 o financování společné zemědělské politiky (Úř. věst. L 58, s. 42) — Společná organizace trhů v odvětví cukru — Zahrnutí části kvóty, která byla předmětem preventivního stažení v souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 493/2006 ze dne 27. března 2006, kterým se stanoví přechodná opatření v rámci reformy společné organizace trhů v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (ES) č. 1265/2001 a nařízení (ES) č. 314/2002 (Úř. věst. L 89, s. 11), do výpočtu dočasné restrukturalizační částky.

      Výrok

               1)

               Článek 11 nařízení Rady (ES) č. 320/2006 ze dne 20. února 2006, kterým se zavádí dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu ve Společenství a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005 o financování společné zemědělské politiky, musí být vykládán v tom smyslu, že část kvóty na cukr přidělené podniku, která byla preventivně stažena z trhu na základě článku 3 nařízení Komise (ES) č. 493/2006 ze dne 27. března 2006, kterým se stanoví přechodná opatření v rámci reformy společné organizace trhů v odvětví cukru a kterým se mění nařízení (ES) č. 1265/2001 a (ES) č. 314/2002, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1542/2006 ze dne 13. října 2006, se zahrnuje do základu pro výpočet dočasné restrukturalizační částky.

               2)

               Přezkum druhé otázky neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost článku 11 nařízení č. 320/2006.

      (1)  Úř. věst. C 92, 12.4.2008.


title: Věc C-349/04: Žaloba podaná dne 13. srpna 2004 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství

text:
               25.9.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/9

         Žaloba podaná dne 13. srpna 2004 Komisí Evropských společenství proti Lucemburskému velkovévodství
   (Věc C-349/04)
   (2004/C 239/17)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla předložena dne 13. srpna 2004 žaloba směřující proti Lucemburskému velkovévodství podaná Komisí Evropských společenství, zastoupenou Ericem Gippinim Fournierem a Karolinou Mojzesowicz, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku.
   Komise Evropských společenství navrhuje, aby Soudní dvůr:

               1.

               určil, že Lucembursko tím, že nesdělilo Komisi veškeré informace, které by jí umožnily potvrdit, že ustanovení směrnice 2002/77/ES (1) byla dodržena, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 9 této směrnice.

               2.

               uložil Lucembursku náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní tvrzení:
   Článek 9 směrnice 2002/77/ES ukládá členským státům povinnost sdělit Komisi nejpozději do 24. července 2003 takové informace, které Komisi umožní potvrdit, že ustanovení této směrnice byla dodržena.

      (1)  Směrnice Komise 2002/77/ES ze dne 16. září 2002 o hospodářské soutěži na trzích sítí a služeb elektronických komunikací (Úř. věst. L 249, 17.9.2002, s. 21)


title: Věc C-23/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 18. ledna 2017 společností For Tune sp. z o.o. proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 8. listopadu 2016 ve věci T-579/15, For Tune sp. z o.o. v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               31.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 249/16

         Kasační opravný prostředek podaný dne 18. ledna 2017 společností For Tune sp. z o.o. proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) vydanému dne 8. listopadu 2016 ve věci T-579/15, For Tune sp. z o.o. v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   (Věc C-23/17 P)
   (2017/C 249/24)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: For Tune sp. z o.o. (zástupkyně: K. Popławska, advokátka)

      Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
   Usnesením ze dne 15. června 2017 Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl, že kasační opravný prostředek je nepřípustný.


title: Věc C-596/14: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Madrid, Sección 3 de lo Social (Španělsko) dne 22. prosince 2014 – Ana de Diego Porras v. Ministerio de Defensa

text:
               23.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 96/3

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Madrid, Sección 3 de lo Social (Španělsko) dne 22. prosince 2014 – Ana de Diego Porras v. Ministerio de Defensa
   (Věc C-596/14)
   (2015/C 096/05)
   Jednací jazyk: španělština

      Předkládající soud

   Tribunal Superior de Justicia de Madrid, Sección 3 de lo Social

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Ana de Diego Porras

      Žalovaný: Ministerio de Defensa

      Předběžné otázky

               1)

               Je třeba považovat odstupné z důvodu ukončení smlouvy na dobu určitou za součást pracovních podmínek, na které odkazuje ustanovení 4 odst. 1 RÁMCOVÉ DOHODY MEZI UNICE, CEEP a EKOS (1)?

               2)

               Jestliže je toto odstupné považováno za součást pracovních podmínek, musí zaměstnanci s pracovní smlouvou nebo poměrem uzavřeným přímo mezi zaměstnavatelem a zaměstnancem, pokud je skončení pracovní smlouvy nebo poměru určeno objektivními podmínkami, jakými jsou dosažení určitého dne, dokončení určitého úkolu nebo vznik určité události, obdržet při ukončení smlouvy totéž odstupné, které by náleželo srovnatelnému zaměstnanci s pracovní smlouvou na dobu neurčitou, když je jeho smlouva ukončena z objektivních důvodů?

               3)

               Jestliže má zaměstnanec na dobu určitou právo obdržet totéž odstupné, které náleží zaměstnanci na dobu neurčitou, když dojde k ukončení smlouvy z objektivních důvodů, je třeba mít za to, že čl. 49 odst. 1 písm. c) Statutu zaměstnanců (Estatuto de los Trabajadores) správně provedl směrnici Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, nebo je diskriminační a v rozporu s touto směrnicí, protože porušuje její účel a užitečný účinek?

               4)

               Jestliže neexistují objektivní důvody pro vynětí dočasných zaměstnanců z práva obdržet odstupné z důvodu ukončení smlouvy na dobu určitou, je rozdíl, který Statut zaměstnanců stanoví v pracovních podmínkách těchto zaměstnanců nejen oproti podmínkám zaměstnanců na dobu neurčitou, ale také ve vztahu k ostatním zaměstnancům na dobu určitou, diskriminační?

      (1)  Směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, p. 43; Zvl. vyd. 05/03, s. 368)


title: Věc C-512/04 P: Opravný prostředek podaný dne 15. prosince 2004 (faxem ze dne 14. prosince 2004) Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG, proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (druhého senátu) ze dne 6. října 2004, ve věci T-356/02, Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) (ochranné známky a vzory), vedlejším účastníkem byla Krafft SA.

text:
               19.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 45/18

         Opravný prostředek podaný dne 15. prosince 2004 (faxem ze dne 14. prosince 2004) Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG, proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (druhého senátu) ze dne 6. října 2004, ve věci T-356/02, Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) (ochranné známky a vzory), vedlejším účastníkem byla Krafft SA.
   (Věc C-512/04 P)
   (2005/C 45/33)
   Jednací jazyk: němčina
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byl předložen dne 15. prosince 2004 (faxem ze dne 14. prosince 2004) opravný prostředek podaný Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG, zastoupenou Dr. Ulrichem Sanderem, advokátem, Eisenführ, Speiser & Partner, Martinistraße 24, D-28195 Brémy, proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (druhého senátu) ze dne 6. října 2004, ve věci T-356/02, Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) (ochranné známky a vzory), vedlejším účastníkem byla Krafft SA.
   Účastník řízení podávající opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:
   Zrušil rozsudek Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 6. října 2004 ve věci T-356/02 (1) v části, ve které bylo rozhodnuto v neprospěch žalobkyně.
   Důvody opravného prostředku a hlavní argumenty
   V projednávaném případě má být rozhodnuto o otázce nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství. Soud měl za to, že proti sobě stojící ochranné známky „KRAFFT“ (španělské národní ochranné známky) jsou zaměnitelné s přihlášenou ochrannou známkou Společenství „VITAKRAFT“, a sice pro španělskou veřejnost. V odůvodnění vzal Soud výslovně na zřetel své dřívější rozhodnutí ve věci T-6/01(Matratzen Concord v. HABM-Hukla Germany [MATRATZEN] [matrace], potvrzené usnesením Soudního dvora ze dne 28. dubna 2004 ve věci C-3/03 P), ve které byla ale podle názoru žalobkyně zcela jiná situace a tato nemůže být srovnávána s projednávaným skutkovým stavem. V případě matrací se jednalo o (kolidující) ochrannou známku „Matratzen Markt Concord“ vytvořenou třemi jednotlivými slovy, která byla podle mínění Soudu zaměněna (také španělskou veřejností) s tamní národní ochrannou známkou „MATRATZEN“, přitom zvláštnost případu spočívala v tom, že starší španělská ochranná známka „MATRATZEN“ byla zapsána pro zboží „matrace“, německé slovo „Matratzen“ (matraze) bylo tedy monopolizováno ve Španělsku jako ochranná známka, protože toto německé slovo se španělským spotřebitelům očividně nezdá být popisné. Z pohledu žalobkyně je ale v harmonizované Evropě třeba takovýmto známkovým právům přiznat v rámci námitkového řízení proti přihlášené ochranné známce Společenství jen omezenou ochranu přinejmenším tak, aby bylo rozhodnutí „MATRATZEN“ ve své tendenci zásadně zpochybněno.
   Za další ve srovnání s případem „MATRATZEN“ byly v projednávaném případě vytvořeny rozdíly proti sobě stojících znaků, neboť v případě přihlášené ochranné známky Společenství „VITAKRAFT“ musí španělský spotřebitel myšlenkově, obrazově nebo zvukově oddělit počáteční část „VITA“ od celkového označení „VITAKRAFT“ pro co není zřejmý žádný důvod. Konečně byly zmíněny i možné problémy pro volný pohyb zboží, když by tendence z rozhodnutí „MATRATZEN“ nebyla věcně upravena.

      (1)  Úř. věst. C 314, 18.12.2004.


title: Věc C-35/10: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 29. července 2010 — Evropská komise v. Francouzská republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2006/21/ES — Ochrana životního prostředí — Nakládání s odpady — Těžba nerostů — Neprovedení ve stanovené lhůtě“ )

text:
               11.9.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 246/16

         Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 29. července 2010 — Evropská komise v. Francouzská republika
   (Věc C-35/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2006/21/ES - Ochrana životního prostředí - Nakládání s odpady - Těžba nerostů - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   2010/C 246/27
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: A. Marghelis a J. Sénéchal, zmocněnci)

      Žalovaná: Francouzská republika (zástupci: G. de Bergues a S. Menez, zmocněnci)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Nepřijetí veškerých právních předpisů nezbytných k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu a o změně směrnice 2004/35/ES (Úř. věst. L 102, s. 15) ve stanovené lhůtě.

      Výrok

               1)

               Francouzská republika tím, že nepřijala veškeré právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu a o změně směrnice 2004/35/ES, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z uvedené směrnice.

               2)

               Francouzské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 80, 27.3.2010.


title: Věc T-541/14: Žaloba podaná dne 18. dubna 2014 – Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris v. OHIM – Vicente Gandía Pla (ILLIRIA)

text:
               8.9.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 303/56

         Žaloba podaná dne 18. dubna 2014 – Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris v. OHIM – Vicente Gandía Pla (ILLIRIA)
   (Věc T-541/14)
   2014/C 303/67
   Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris Srl (Salice Salentino, Itálie) (zástupce: D. Russo, advokát)

      Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Vicente Gandía Pla SA (Chiva, Španělsko)

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               zrušil rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 21. května 2014 ve věci R 917/2013-4;

               —

               uložil žalovanému náhradu nákladu řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

      Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně

      Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka, která obsahuje slovní prvek „ILLIRIA“ pro vína zařazené do třídy 33 – přihláška ochranné známky Společenství č. 1 0 5 99  033

      Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: další účastnice řízení před odvolacím senátem

      Namítaná ochranná známka nebo označení: přihláška ochranné známky Společenství č. 8 2 99  653

      Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek

      Rozhodnutí odvolacího senátu: zrušení napadeného rozhodnutí a vyhovění námitkám

      Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení o ochranné známce


title: Věc T-343/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 3. prosince 2015 – CN v. Parlament „Mimosmluvní odpovědnost — Petice adresovaná Evropskému parlamentu — Šíření některých osobních údajů na internetové stránce Parlamentu — Neexistence dostatečně vážného porušení právní normy přiznávající práva jednotlivcům“

text:
               25.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 27/33

         Rozsudek Tribunálu ze dne 3. prosince 2015 – CN v. Parlament
   (Věc T-343/13) (1)

   („Mimosmluvní odpovědnost - Petice adresovaná Evropskému parlamentu - Šíření některých osobních údajů na internetové stránce Parlamentu - Neexistence dostatečně vážného porušení právní normy přiznávající práva jednotlivcům“)
   (2016/C 027/37)
   Jednací jazyk: italština

      Účastníci řízení

      Žalobce: CN (Brumath, Francie) (zástupce: M. Velardo, advokát)

      Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: N. Lorenz a S. Seyr, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalobce: Evropský inspektor ochrany údajů (EIOÚ), (zástupci: původně A. Buchta a V. Pozzato, poté A. Buchta, M. Pérez Asinari, F. Polverino, M. Guglielmetti a U. Kallenberger, zmocněnci)

      Předmět věci

   Žaloba na náhradu škody znějící na náhradu újmy, která žalobci údajně vznikla poté, co byly některé jeho osobní údaje zveřejněny na internetové stránce Parlamentu.

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               CN ponese náklady řízení Evropského parlamentu, jakož i vlastní náklady řízení.

               3)

               Evropský inspektor ochrany údajů (EIOÚ) ponese vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C ze dne 24.8.2013.


title: Věc F-22/16: Žaloba podaná dne 29. dubna 2016 – ZZ v. CPVO

text:
               11.7.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 251/50

         Žaloba podaná dne 29. dubna 2016 – ZZ v. CPVO
   (Věc F-22/16)
   (2016/C 251/58)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: ZZ (zástupci: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství (CPVO)

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí neobnovit pracovní smlouvu dočasného zaměstnance s žalobkyní a návrh na náhradu majetkové a nemajetkové újmy, kterou žalobkyně utrpěla.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               Zrušit rozhodnutí OOUPS ze dne 24. června 2015 o neobnovení pracovní smlouvy dočasného zaměstnance s žalobkyní od 31. prosince 2015;

               —

               zrušit rozhodnutí OOUPS ze dne 20. ledna 2016, kterým byla zamítnuta stížnost žalobkyně ze dne 15. září 2015 proti výše uvedenému rozhodnutí;

               —

               nahradit majetkovou újmu, kterou tím utrpěla, předběžně vyčíslenou ex aequo et bono na 119 767 euro;

               —

               přiznat žalobkyni náhradu škody ve výši 30 000 eur na základě utrpěné nemajetkové újmy;

               —

               uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.


title: Věc C-328/04: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Fövárosi Bíróság (Maďarsko) ze dne 24. června 2004 v trestním řízení proti Atilovi Vajnai

text:
               23.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 262/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná usnesením Fövárosi Bíróság (Maďarsko) ze dne 24. června 2004 v trestním řízení proti Atilovi Vajnai
   (Věc C-328/04)
   (2004/C 262/27)
   Soudnímu dvoru Evropských společenství byla usnesením Fövárosí Bíróság ze dne 24. června 2004 v trestním řízení proti Attilovi Vajnai, které došlo Kanceláři Soudního dvora dne 30. července 2004, předložena žádost o rozhodnutí o následující předběžné otázce:
   Je § 269/B odst. 1 Büntető Törvénykönyv, podle kterého ten, kdo na veřejnosti užívá nebo nosí symbol červené pěticípé hvězdy, spáchá přestupek, pokud nejsou naplněny znaky skutkové podstaty závažnějšího trestného činu, slučitelný s důležitou zásadou nediskriminace podle práva Společenství? Dovoluje článek 6 EU, podle kterého je Unie založena na zásadách svobody, demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod, a směrnice 2000/43/ES (1), která se také týká základních svobod, ve spojení s články 10, 11 a 12 Listiny základních práv, osobě, která chce vyjádřit své politické přesvědčení, symboly, které toto přesvědčení zastupují, aby to učinila v kterémkoli členském státě?

      (1)  Úř. věst. L 180, s. 22.


title: Věc T-346/13: Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2015 – Řecko v. Komise „EZOZF — Záruční sekce — EZZF a EZFRV — Výdaje vyloučené z financování — Opatření pro rozvoj venkova — Agroenvironmentální opatření — Přiměřenost kontrol — Paušální finanční opravy“

text:
               19.10.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 346/22

         Rozsudek Tribunálu ze dne 10. září 2015 – Řecko v. Komise
   (Věc T-346/13) (1)

   („EZOZF - Záruční sekce - EZZF a EZFRV - Výdaje vyloučené z financování - Opatření pro rozvoj venkova - Agroenvironmentální opatření - Přiměřenost kontrol - Paušální finanční opravy“)
   (2015/C 346/25)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Řecká republika (zástupci: původně I.-K. Chalkias, X. Basakou a A.-E. Vasilopoulou, poté A. E. Vasilopoulou, G. Kanellopoulos a O. Tsirkinidou, zmocněnci)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Marcoulli a D. Triantafyllou, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení prováděcího rozhodnutí Komise 2013/214/EU ze dne 2. května 2013, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 123, s. 11).

      Výrok rozsudku

               1)

               Prováděcí rozhodnutí Komise 2013/214/EU ze dne 2. května 2013, kterým se z financování Evropskou unií vylučují některé výdaje vynaložené členskými státy v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), v rámci Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), se zrušuje v rozsahu, v němž ukládá Řecké republice finanční opravu ve výši 2 %, pokud jde o dílčí agroenvironmentální opatření „Ekologické zemědělství“ a „Ekologický chov“.

               2)

               Ve zbývající části se žaloba zamítá.

               3)

               Řecká republika a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 245, 24.8.2013.


title: Věc F-64/08: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 18. prosince 2008 – Nijs v. Účetní dvůr Evropských společenství ( Veřejná služba — Úředníci — Článek 35 odst. 1 písm. e) jednacího řádu — Stručný popis žalobních důvodů v žalobě — Posuzovací řízení — Ustanovení posuzovatele a kontrolního posuzovatele — Neexistence aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení — Zjevná nepřípustnost )

text:
               21.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 44/74

         Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhého senátu) ze dne 18. prosince 2008 – Nijs v. Účetní dvůr Evropských společenství
   (Věc F-64/08) (1)

   („Veřejná služba - Úředníci - Článek 35 odst. 1 písm. e) jednacího řádu - Stručný popis žalobních důvodů v žalobě - Posuzovací řízení - Ustanovení posuzovatele a kontrolního posuzovatele - Neexistence aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení - Zjevná nepřípustnost“)
   (2009/C 44/130)
   Jednací jazyk: francouzština
   Účastníci řízení

      Žalobce: Bart Nijs (Bereldange, Lucembursko) (zástupci: F. Rollinger a A. Hertzog, advokáti)

      Žalovaný: Účetní dvůr Evropských společenství (zástupci: T. Kennedy, J.-M. Stenier a G. Corstens, zmocněnci)
   Předmět věci
   Zrušení rozhodnutí Účetního dvora, kterým se ustanovuje posuzovatel a kontrolní posuzovatel a žaloba na náhradu škody utrpěné v návaznosti na přijetí uvedeného rozhodnutí
   Výrok usnesení

               1)

               Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

               2)

               B. Nijsovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 247, 27.9.2008, s. 25.


title: Věc C-528/10: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. listopadu 2012 — Evropská komise v. Řecká republika ( „Nesplnění povinnosti státem — Doprava — Rozvoj železnic Společenství — Směrnice 2001/14/ES — Článek 6 odstavce 2 až 5 a článek 11 — Kapacity a zpoplatnění železničních infrastruktur — Regulační orgán — Neprovedení ve stanovené lhůtě“ )

text:
               12.1.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 9/6

         Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 8. listopadu 2012 — Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-528/10) (1)

   (Nesplnění povinnosti státem - Doprava - Rozvoj železnic Společenství - Směrnice 2001/14/ES - Článek 6 odstavce 2 až 5 a článek 11 - Kapacity a zpoplatnění železničních infrastruktur - Regulační orgán - Neprovedení ve stanovené lhůtě)
   2013/C 9/08
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: G. Zavvos a H. Støvlbæk, zmocněnci)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupce: S. Chala, zmocněnec)

      Vedlejší účastník podporující žalobkyni: Česká republika (zástupci: M. Smolek a T. Müller, jakož i J. Očková, zmocněnci)

      Vedlejší účastník podporující žalovanou: Italská republika (zástupce(i): G. Palmieri, zmocněnec, ve spolupráci s S. Fiorentino, avoccato dello Stato)

      Předmět věci

   Nesplnění povinnosti státem — Porušení čl. 6 odst. 2 a 5 a článku 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (Úř. věst. L 75, s. 29; Zvl. vyd. 07/05, s. 404)

      Výrok

               1)

               Řecká republika tím, že nepřijala ve stanovené lhůtě opatření nezbytná zejména pokud jde o jednotky zpoplatnění a infrastruktury v odvětví železnic uvedené v čl. 6 odst. 2 až 5 a v článku 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/58/ES ze dne 23. října 2007, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z těchto článků.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

               3)

               Česká republika a Italská republika ponesou vlastní náklady řízení.

      (1)  Úř. věst. C 30, 29.1.2011.


title: Věc C-667/13: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 5. března 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal do Comércio de Lisboa – Portugalsko) – Estado português v. Banco Privado Português SA, v likvidaci, Massa Insolvente do Banco Privado Português SA, v likvidaci „Řízení o předběžné otázce — Státní podpory — Státní záruka spojená s půjčkou — Rozhodnutí 2011/346/EU — Otázky týkající se platnosti — Přípustnost — Článek 107 odst. 1 SFEU — Odůvodnění — Ovlivnění obchodu mezi členskými státy — Článek 107 odst. 3 písm. b) SFEU — Vážná porucha v hospodářství členského státu“

text:
               27.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 138/17

         Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 5. března 2015 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal do Comércio de Lisboa – Portugalsko) – Estado português v. Banco Privado Português SA, v likvidaci, Massa Insolvente do Banco Privado Português SA, v likvidaci
   (Věc C-667/13) (1)

   („Řízení o předběžné otázce - Státní podpory - Státní záruka spojená s půjčkou - Rozhodnutí 2011/346/EU - Otázky týkající se platnosti - Přípustnost - Článek 107 odst. 1 SFEU - Odůvodnění - Ovlivnění obchodu mezi členskými státy - Článek 107 odst. 3 písm. b) SFEU - Vážná porucha v hospodářství členského státu“)
   (2015/C 138/21)
   Jednací jazyk: portugalština

      Předkládající soud

   Tribunal do Comércio de Lisboa

      Účastníci původního řízení

      Žalobce: Estado português

      Žalované: Banco Privado Português SA, v likvidaci, Massa Insolvente do Banco Privado Português SA, v likvidaci

      Výrok

   Přezkum předběžných otázek položených Tribunal do Comércio de Lisboa (Portugalsko) neodhalil žádnou skutečnost, kterou by mohla být dotčena platnost rozhodnutí Komise 2011/346/EU ze dne 20. července 2010 o státní podpoře C 33/09 (ex NN 57/09, ex CP 191/09) provedené Portugalskem ve formě státní záruky ve prospěch banky BPP.

      (1)  Úř. věst. C 93, 29.3.2014.


title: Věc T-602/15: Usnesení Tribunálu ze dne 9. listopadu 2016 – Jenkinson v. Rada a další „Rozhodčí doložka — Personál zahraničních misí Unie — Po sobě jdoucí pracovní smlouvy uzavřené na dobu určitou — Návrh na náhradu škody — Zjevná nepříslušnost — Zjevná nepřípustnost“

text:
               16.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 14/34

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. listopadu 2016 – Jenkinson v. Rada a další
   (Věc T-602/15) (1)

   („Rozhodčí doložka - Personál zahraničních misí Unie - Po sobě jdoucí pracovní smlouvy uzavřené na dobu určitou - Návrh na náhradu škody - Zjevná nepříslušnost - Zjevná nepřípustnost“)
   (2017/C 014/41)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: Liam Jenkinson (Killarney, Irsko) (zástupci: N. de Montigny a J. N. Louis, advokáti)

      Žalovaní: Rada Evropské unie (zástupci: A. Vitro a M. Bishop, zmocněnci), Evropská komise (zástupci: G. Gattinara a S. Bartelt, zmocněnci), Evropská služba pro vnější činnost (zástupci: S. Marquardt, E. Chaboureau a G. Pasqualetti, zmocněnci) a Eulex Kosovo (zástupci: D. Fouquet a E. Raoult, advokáti)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 272 SFEU a směřující k překvalifikování smluvního vztahu žalobce na pracovní smlouvu na dobu neurčitou a k získání náhrady újmy, kterou žalobce utrpěl na základě neoprávněného využívání po sobě jdoucích smluv na dobu určitou a neoprávněného propuštění, a dále k tomu, aby bylo určeno, že Rada, Komise a ESVČ jednali s žalobcem diskriminačním způsobem, a bylo jim v důsledku toho uloženo zaplatit mu náhradu škody, a, podpůrně, návrhy založené na mimosmluvní odpovědnosti orgánů EU

      Výrok

               1)

               Žaloba se zamítá.

               2)

               Liamu Jenkinsonovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 90, 7.3.2016.


title: Věc C-110/10 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. října 2011 — Solvay SA v. Evropská komise ( „Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Trh se sodou ve Společenství — Kartelová dohoda — Porušení práva na obhajobu — Přístup ke spisu — Slyšení podniku“ )

text:
               17.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 370/13

         Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. října 2011 — Solvay SA v. Evropská komise
   (Věc C-110/10 P) (1)

   (Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Trh se sodou ve Společenství - Kartelová dohoda - Porušení práva na obhajobu - Přístup ke spisu - Slyšení podniku)
   2011/C 370/19
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Solvay SA (zástupci: P. Foriers, R. Jafferali, F. Louis a A. Vallery, avocats)

      Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Currall, F. Castillo de la Torre, zmocněnci, N. Coutrelis, avocate)

      Předmět věci

   Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) ze dne 17. prosince 2009, Solvay v. Komise (T-58/01), kterým Tribunál zamítl návrh navrhovatelky na zrušení rozhodnutí Komise 2003/5/ES ze dne 13. prosince 2000 v řízení podle článku 81 [ES] — Hospodářská soutěž — Trh se sodou ve Společenství — Kartelová dohoda — Porušení práva na projednání věci v přiměřené lhůtě — Porušení práva na obhajobu

      Výrok

               1)

               Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. prosince 2009, Solvay v. Komise (T-58/01), se zrušuje.

               2)

               Rozhodnutí Komise 2003/5/ES ze dne 13. prosince 2000 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (COMP/33.133 — B: Uhličitan sodný — Solvay, CFK), se zrušuje.

               3)

               Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení v prvním stupni a řízení o kasačním opravném prostředku.

      (1)  Úř. věst. C 161, 19.6.2010.


title: Věc T-93/10: Žaloba podaná dne 17. února 2010 — Bilbaína de Alquitranes a další v. ECHA

text:
               1.5.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 113/63

         Žaloba podaná dne 17. února 2010 — Bilbaína de Alquitranes a další v. ECHA
   (Věc T-93/10)
   2010/C 113/95
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana Baracaldo, Španělsko), Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Nizozemsko), Deza a.s. (Valašske Meziříčí, Česká republika), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Španělsko), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Dánsko), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Spojené království), Rütgers Germany GmbH (Castrop Rauxel, Německo), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgie) a Rütgers Poland Sp. Z o.o. (Kedzierzyn Kozle, Polsko) (zástupci: K. Van Maldegem, R. Cana, advokáti a P. Sellar, solicitor)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (ECHA)

      Návrhové žádání žalobkyň

               —

               prohlásit žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

               —

               částečně zrušit napadený akt v rozsahu, v němž se týká látky smola, černouhelný dehet, vysokoteplotní, č. CAS-65996-93-2; a

               —

               uložit ECHA náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Žalobkyně se domáhají částečného zrušení rozhodnutí Evropské agentury pro chemické látky (dále jen „ECHA“) (ED/68/2009), kterým byla látka smola, černouhelný dehet, vysokoteplotní č. CAS 65996-93-2 (dále jen „SČDVT“) označena jakožto látka splňující kritéria stanovená v článku 57 písm. d) a e) nařízení (ES) č. 1907/2006 (1) (dále jen „REACH“), na základě článku 59 REACH.
   Podle napadeného rozhodnutí, které bylo žalobkyním sděleno prostřednictvím tiskové zprávy ECHA byla látka smola, černouhelný dehet, vysokoteplotní zařazena mezi 15 nových chemických látek na Seznamu látek vzbuzujících zvlášť velké obavy ke schválení.
   Souhrnně žalobkyně nezpochybňují označení SČDVT jakožto karcinogenní látky, ale zpochybňují označení této látky jakožto perzistentní, bioakumulativní a toxické látky a jakožto vysoce perzistentní a vysoce bioakumulativní látku na základě kritérií uvedených v příloze XIII nařízení REACH.
   Krom toho žalobkyně uvádějí, že zařazení látky smola, černouhelný dehet, vysokoteplotní na seznam látek vzbuzujících zvlášť velké obavy ke schválení povede k případnému zařazení této látky do přílohy XIV nařízení REACH, což bude mít pro žalobkyně mnohé negativní právní důsledky, které přímo vyplývají z tohoto označení.
   Žalobkyně tvrdí, že je napadené rozhodnutí protiprávní, jelikož porušuje pravidla stanovená nařízením REACH použitelná pro označování látek vzbuzujících zvlášť velké obavy a perzistentní, bioakumulativní a toxické látky a zvláště vysoce perzistentní a vysoce bioakumulativní látky. V důsledku toho je napadené rozhodnutí založeno na nesprávném posouzení skutkového stavu a nesprávném právním posouzení, jelikož označení látky smola, černouhelný dehet, vysokoteplotní jakožto látky vzbuzující zvlášť velké obavy z důvodu, že je perzistentní, bioakumulativní a toxická a vysoce perzistentní a vysoce bioakumulativní vychází pouze z vlastností jejích složek, což nemá v nařízení REACH právní základ.
   Navíc je napadené rozhodnutí protiprávní, jelikož porušuje zásadu rovného zacházení v rozsahu, v němž bez žádného objektivního odůvodnění zavádí diskriminaci mezi dotčenou látkou a dalšími srovnatelnými látkami.
   Žalobkyně nakonec tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje zásadu proporcionality, jelikož je nepřiměřené s ohledem na opatření, která má k dispozici žalovaná a na nevýhody způsobené ve vztahu ke sledovaným cílům.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH), o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. 2006 l 396, s. 1).


title: Věc C-265/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 16. května 2017 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 7. března 2017 ve věci T-194/13, United Parcel Service v. Evropská komise

text:
               17.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 231/21

         Kasační opravný prostředek podaný dne 16. května 2017 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 7. března 2017 ve věci T-194/13, United Parcel Service v. Evropská komise
   (Věc C-265/17 P)
   (2017/C 231/25)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: T. Christoforou, N. Khan, H. Leupold, A. Biolan, zmocněnci)

      Další účastnice řízení: United Parcel Service, Inc., FedEx Corp.

      Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

   Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

               —

               rozsudek zrušil;

               —

               vrátil věc Tribunálu a

               —

               rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později.

      Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

               1)

               V rozsudku je nesprávně konstatováno, že se od Komise žádalo, aby společnosti UPS poskytla před přijetím rozhodnutí konečnou verzi svého modelu cenové koncentrace.

               2)

               I kdyby mohl postup Komise, která společnosti UPS neposkytla před přijetím rozhodnutí konečnou verzi modelu cenové koncentrace, porušovat právo společnosti UPS na obhajobu, v rozsudku je nesprávně charakterizována důkazní povaha modelu cenové koncentrace, a je v něm tudíž nesprávně uplatněno právní kritérium pro určení toho, zda mělo být rozhodnutí zrušeno.

               3)

               I kdyby za těchto okolností mohlo dojít k porušení práva společnosti UPS na obhajobu, Tribunál se v rozsudku nevypořádal s tvrzeními Komise, že žalobní důvod společnosti UPS je neúčinný a tato společnost byla schopna modelu cenové koncentrace porozumět.

               4)

               Závěry učiněné v rozsudku v žádném případě nemohly odůvodnit zrušení rozhodnutí.


title: Věc C-484/11: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Argeș (Rumunsko) dne 20. září 2011 — Mariana Budan v. Rumunsko — Ministerul Finanțelor Publice — Direcția Generală a Finanțelor Publice Argeș

text:
               26.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 347/15

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Argeș (Rumunsko) dne 20. září 2011 — Mariana Budan v. Rumunsko — Ministerul Finanțelor Publice — Direcția Generală a Finanțelor Publice Argeș
   (Věc C-484/11)
   2011/C 347/22
   Jednací jazyk: rumunština

      Předkládající soud

   Tribunal Argeș

      Účastníci původního řízení

      Žalobkyně: Mariana Budan

      Žalovaný: Rumunsko — Ministerul Finanțelor Publice zastoupený Direcția Generală a Finanțelor Publice Argeș

      Vedlejší účastník řízení: Iulian-Nicolae Cujbescu

      Předběžná otázka

   Mají podle výkladu podávaného Soudním dvorem Evropské Unie k základním zásadám zakotveným Listinou základních práv Evropské Unie a smlouvami o Evropské Unii, v situaci právní mezery ve vnitrostátním právu (v důsledku prohlášení neústavnosti článku 5 zákona 221/20[09]), žalobkyně Mariana Budan […] a vedlejší účastník Iulian-Nicolae Cujbescu, […] jakožto oběti komunistického režimu a v současné době občané Evropské Unie, právo na náhradu nemajetkové újmy?


title: Věc C-230/10: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n °3 de Almería — Španělsko) — Agueda María Saenz Morales v. Consejería para la Igualdad y Bienestar social de la Junta de Andalucía

text:
               16.4.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 120/9

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 3. února 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 3 de Almería — Španělsko) — Agueda María Saenz Morales v. Consejería para la Igualdad y Bienestar social de la Junta de Andalucía
   (Věc C-230/10) (1)

   2011/C 120/17
   Jednací jazyk: španělština
   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 209, 31.7.2010.


title: Věc C-567/10: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour constitutionnelle — Belgie) — Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Pétitions-Patrimoine ASBL, Atelier de Recherche et d'Action Urbaines ASBL v. Gouvernement de la Région de Bruxelles-Capitale ( „Směrnice 2001/42/ES — Posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí — Pojem „plány a programy“ „které jsou vyžadovány právními a správními předpisy“ — Použitelnost této směrnice na úplné nebo částečné zrušení územního plánu“ )

text:
               5.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 133/8

         Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 22. března 2012 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour constitutionnelle — Belgie) — Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Pétitions-Patrimoine ASBL, Atelier de Recherche et d'Action Urbaines ASBL v. Gouvernement de la Région de Bruxelles-Capitale
   (Věc C-567/10) (1)

   (Směrnice 2001/42/ES - Posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí - Pojem „plány a programy“„které jsou vyžadovány právními a správními předpisy“ - Použitelnost této směrnice na úplné nebo částečné zrušení územního plánu)
   2012/C 133/12
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Cour constitutionnelle

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Pétitions-Patrimoine ASBL, Atelier de Recherche et d'Action Urbaines ASBL

      Žalovaná: Gouvernement de la Région de Bruxelles-Capitale

      Předmět věci

   Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Cour constitutionnelle — Výklad čl. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí (Úř. věst. L 197, s. 30) — Použitelnost směrnice na postup celkového nebo částečného zrušení územního plánu — Výklad pojmu „vyžadované plány a programy“ — Vyloučení plánů, jejichž přijetí není povinné

      Výrok

               1)

               Pojem „plány a programy“, „které jsou vyžadovány právními a správními předpisy“, uvedený v čl. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí, musí být vykládán v tom smyslu, že se vztahuje i na zvláštní územní plány, jako jsou plány stanovené vnitrostátní právní úpravou, o kterou se jedná ve věci v původním řízení.

               2)

               Článek 2 písm. a) směrnice 2001/42 musí být vykládán v tom smyslu, že řízení, jehož předmětem je úplné nebo částečné zrušení územního plánu, jako je řízení upravené v článcích 58 až 63 Bruselského zákoníku územního plánování ve znění nařízení ze dne 14. května 2009, v zásadě spadá od oblasti působnosti této směrnice, a podléhá tudíž pravidlům týkajícím se posuzování vlivů na životní prostředí stanoveným uvedenou směrnicí.

      (1)  Úř. věst. C 63, 26.2.2011.


title: Věc T-294/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – Kaane American International Tobacco v. EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT) „Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Obrazová ochranná známka Evropské unie GOLD MOUNT — Neexistence řádného užívání ochranné známky — Neexistence řádného důvodu pro neužívání — Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“

text:
               24.7.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 239/46

         Rozsudek Tribunálu ze dne 8. června 2017 – Kaane American International Tobacco v. EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT)
   (Věc T-294/16) (1)

   („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Obrazová ochranná známka Evropské unie GOLD MOUNT - Neexistence řádného užívání ochranné známky - Neexistence řádného důvodu pro neužívání - Článek 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 207/2009“)
   (2017/C 239/58)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Kaane American International Tobacco Company FZE, dříve Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Spojené arabské emiráty) (zástupci: G. Hinarejos Mulliez a I. Valdelomar, advokáti)

      Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: H. O’Neill, zmocněnec)

      Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem: Global Tobacco FZCO (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (zástupci: G. Hussey, solicitor, a B. Brandreth, barrister)

      Předmět věci

   Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. dubna 2016 (věc R 1857/2015-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Global Tobacco a Kaane American International Tobacco.

      Výrok

               1.

               Žaloba se zamítá.

               2.

               Společnosti Kaane American International Tobacco Company FZE se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 279, 1.8.2016.


title: Věc T-424/12: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. listopadu 2013 — Gaumina v. EIGE ( „Veřejné zakázky na služby — Nabídkové řízení — Poskytování služeb na podporu komunikačních činností EIGE — Odmítnutí nabídky uchazeče — Povinnost odůvodnění“ )

text:
               18.1.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 15/15

         Rozsudek Tribunálu ze dne 28. listopadu 2013 — Gaumina v. EIGE
   (Věc T-424/12) (1)

   (Veřejné zakázky na služby - Nabídkové řízení - Poskytování služeb na podporu komunikačních činností EIGE - Odmítnutí nabídky uchazeče - Povinnost odůvodnění)
   2014/C 15/21
   Jednací jazyk: litevština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: UAB Gaumina (Vilnius, Litva) (zástupci: S. Aviža a D. Soloveičikas, advokáti)

      Žalovaný: Evropský institut pro rovnost žen a mužů (EIGE) (zástupci: V. Langbakk, zmocněnkyně, ve spolupráci s J. Stuyckem a A. M. Vandromme, advokáty)

      Předmět věci

   Návrh na zrušení rozhodnutí EIGE ze dne 26. července 2012, kterým byla odmítnuta nabídka předložená žalobkyní v rámci nabídkového řízení č. EIGE/2012/ADM/13.

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutí Evropského institutu pro rovnost žen a mužů (EIGE) ze dne 26. července 2012, kterým byla odmítnuta nabídka předložená společností UAB Gaumina v rámci nabídkového řízení č. EIGE/2012/ADM/13, se zrušuje.

               2)

               EIGE ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Gaumina.

      (1)  Úř. věst. C 373, 1.12.2012.


title: Věc F-91/15: Žaloba podaná dne 19. října 2015 – ZZ v. Komise

text:
               7.12.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 406/46

         Žaloba podaná dne 19. října 2015 – ZZ v. Komise
   (Věc F-91/15)
   (2015/C 406/48)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastníci řízení

      Žalobce: ZZ (zástupci: J.-N. Louis, N. de Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise

      Předmět a popis sporu

   Zrušení rozhodnutí Komise o použití ustanovení o výhradě týkající se zdravotního stavu stanoveného v článku 32 PŘOZ v rozsahu, v němž nepřiznává příspěvek v invaliditě, jakož i náhrada údajně utrpěné morální újmy.

      Návrhová žádání žalobce

               —

               zrušit rozhodnutí Komise ze dne 16. září 2014, kterými byla uplatněna výhrada týkající se zdravotního stavu upravená v článku 32 PŘOZ a žalobci nepřiznán příspěvek v invaliditě;

               —

               uložit Komisi, aby žalobci uhradila částku 50  000 eur jakožto náhradu utrpěné morální újmy a aby nahradila náklady řízení.


title: Věc C-196/09: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Radou pro stížnosti evropských škol dne 26. května 2009 — Paul Miles a další, Robert Watson Mac Donald v. Generální tajemník evropských škol

text:
               15.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 193/9

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Radou pro stížnosti evropských škol dne 26. května 2009 — Paul Miles a další, Robert Watson Mac Donald v. Generální tajemník evropských škol
   (Věc C-196/09)
   2009/C 193/11
   Jednací jazyk: francouzština

      Předkládající soud

   Rada pro stížnosti evropských škol

      Účastníci původního řízení

      Žalobci: Paul Miles a další, Robert Watson Mac Donald

      Žalovaný: Generální tajemník evropských škol

      Předběžné otázky

               1)

               Má být článek 234 Smlouvy o ES vykládán v tom smyslu, že soud, jakým je Rada pro stížnosti, zřízená článkem 27 úmluvy o statutu evropských škol (1) spadá do oblasti působnosti článku 234, a jestliže rozhoduje v posledním stupni, musí věc předložit Soudnímu dvoru?

               2)

               V případě kladné odpovědi na první otázku, mají být články 12 a 39 Smlouvy o ES vykládány v tom smyslu, že brání použití systému odměňování, který je v platnosti pro evropské školy, pokud tento systém, třebaže výslovně odkazuje na systém platný pro úředníky Společenství, neumožňuje zcela zohlednit, ani zpětně, snížení hodnoty měny, které vede ke ztrátě kupní síly učitelů dočasně vyslaných orgány dotyčného členského státu?

               3)

               Může v případě kladné odpovědi na druhou otázku rozdílná situace jednak učitelů dočasně vyslaných do evropských škol, jejichž odměňování je zajišťováno zároveň jejich vnitrostátními orgány a evropskou školou, ve které vyučují, a jednak úředníků Evropského společenství, jejichž odměňování je zajišťováno výlučně Evropským společenstvím, odůvodnit, s ohledem na zásady obsažené ve výše uvedených článcích, a třebaže služební řád [zaměstnanců vyslaných do evropských škol] výslovně odkazuje na služební řád úředníků Společenství, že směnné kurzy stanovené pro zajištění udržení rovnocenné kupní síly nejsou stejné?

      (1)  Úř. věst. 1994, L 212, s. 3.


title: Věc C-93/06: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. prosince 2006 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika

text:
               14.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 82/27

         Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 14. prosince 2006 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika
   (Věc C-93/06) (1)

   (2007/C 82/54)

      Jednací jazyk: němčina

   Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

      (1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.


title: Věc C-551/14 P: Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 13. září 2016 – Arctic Paper Mochenwangen GmbH v. Evropská komise „Kasační opravný prostředek – Životní prostředí – Směrnice 2003/87/ES – Článek 10a – Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů – Přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise od roku 2013 – Rozhodnutí 2011/278/EU – Vnitrostátní prováděcí opatření předložená Spolkovou republikou Německo – Zamítnutí zápisu určitých zařízení na seznamy zařízení, kterým se povolenky na emise přidělí bezplatně – Ustanovení o případech, s nimiž jsou spojeny ‚nadměrné obtíže‘ – Prováděcí pravomoci Komise“

text:
               5.12.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 454/6

      Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 13. září 2016 – Arctic Paper Mochenwangen GmbH v. Evropská komise
      (Věc C-551/14 P) (1)

      („Kasační opravný prostředek - Životní prostředí - Směrnice 2003/87/ES - Článek 10a - Systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise od roku 2013 - Rozhodnutí 2011/278/EU - Vnitrostátní prováděcí opatření předložená Spolkovou republikou Německo - Zamítnutí zápisu určitých zařízení na seznamy zařízení, kterým se povolenky na emise přidělí bezplatně - Ustanovení o případech, s nimiž jsou spojeny ‚nadměrné obtíže‘ - Prováděcí pravomoci Komise“)
      (2016/C 454/13)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastnice řízení

         Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Arctic Paper Mochenwangen GmbH (zástupci: S. Kobes a B. Burkert, Rechtsanwälte)

         Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: E. White, C. Hermes a K. Herrmann, zmocněnci)

         Výrok

                  1)

                  Kasační opravný prostředek se zamítá.

                  2)

                  Společnost Arctic Paper Mochenwangen GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 26, 26.1.2015.


title: Věc T-370/11: Žaloba podaná dne 8. července 2011 — Polsko v. Komise

text:
               1.10.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 290/9

         Žaloba podaná dne 8. července 2011 — Polsko v. Komise
   (Věc T-370/11)
   2011/C 290/12
   Jednací jazyk: polština

      Účastníci řízení

      Žalobkyně: Polská republika (zástupce: M. Szpunar, státní podtajemník)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

               —

               určil, že rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (oznámeno pod číslem K(2011) 2772) (Úř. věst. L 130, 17.5.2011, s. 1) je v celém rozsahu neplatné;

               —

               uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá Polská republika následující žalobní důvody:

               1)

               První žalobní důvod:

                           —

                           Porušení čl. 194 odst. 2 druhého pododstavce SFEU ve spojení s čl. 192 odst. 2 písm. c) SFEU tím, že nebyly zohledněny zvláštnosti jednotlivých členských států pokud jde o paliva a tím, že referenční úrovně produktů (product benchmark) byly vypočteny na základě referenční účinnosti zemního plynu a toto palivo bylo použito jako referenční palivo.

               2)

               Druhý žalobní důvod:

                           —

                           Porušení zásady rovného zacházení, jakož i porušení čl. 191 odst. 2 a 3 SFEU tím, že při přípravě sporného rozhodnutí nebyly zohledněny rozdílné situace v jednotlivých regionech Evropské unie.

               3)

               Třetí žalobní důvod:

                           —

                           Porušení čl. 5 odst. 4 SEU (zásada proporcionality) tím, že ve sporném rozhodnutí byla referenční úroveň produktu (product benchmark) stanovena na mnohem restriktivnějším základě, než je základ, který si vyžaduje uskutečnění cílů směrnice 2003/87/ES.

               4)

               Čtvrtý žalobní důvod:

                           —

                           Byl porušen článek 10a ve spojení s článkem 1 směrnice 2003/87/ES a Evropská komise není oprávněna přijat sporné opatření.