title: Věc C-116/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 14. února 2019 Gregor Schneider proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 4. prosince 2018 ve věci T-560/16, Gregor Schneider v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

text:
               24.6.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/4

      Kasační opravný prostředek podaný dne 14. února 2019 Gregor Schneider proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 4. prosince 2018 ve věci T-560/16, Gregor Schneider v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
      (Věc C-116/19 P)
      (2019/C 213/04)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Gregor Schneider (zástupce: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

         Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

         Návrhová žádání účastníka řízení podávajícího kasační opravný prostředek

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatel“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

                  1.

                  zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie (čtvrtého senátu) ze dne 4. prosince 2018 ve věci T-560/16 v plném rozsahu;

                  2.

                  rozhodl podle návrhového žádání navrhovatele v těchto řízeních, a to zrušil rozhodnutí EUIPO (dříve OHIM) ze dne 2. října 2014, podle něhož byl žalobce převeden z oddělení mezinárodní spolupráce a právních záležitostí do operačního oddělení;
                  podpůrně: vrátil věc po zrušení výše uvedeného rozsudku Tribunálu EU;

                  3.

                  uložil EUIPO náhradu nákladů všech řízení — tedy řízení před Tribunálem EU, jakož i řízení o kasačním opravném prostředku před Soudním dvorem EU.

         Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

      Na podporu svého kasačního opravného prostředku uvádí navrhovatel devět důvodů kasačního opravného prostředku.
      Zaprvé, Tribunál v napadeném rozsudku provedl nesprávný výklad „zásady souladu“ mezi stížností ve smyslu čl. 91 odst. 2 služebního řádu a následné žaloby, jelikož odmítl žalobní důvod s odkazem na zásadu souladu jako nepřípustný, který žalobce v okamžiku podání stížnosti kvůli doposud neprovedenému přidělení úkolů nemohl uplatnit.
      Zadruhé, Tribunál provedl nesprávný výklad kritérií přezkumu existence zneužití pravomoci tím, že stanovil právní pravidlo, že pokud nebylo zjištěno, že prováděcí opatření je v rozporu se zájmem služby, nemůže se jednat rovněž o zneužití pravomoci. Toto právní pravidlo nemůže být správné, jelikož by vyloučilo ze zneužití pravomoci všechny situace, kdy administrative upřednostňuje možný zájem služby, aniž by ve skutečnosti sledovala tento zájem. Jedná se přesně o případy inteligentně vymyšleného zneužití pravomoci, které by neměly na základě takto stanoveného právního pravidla uniknout právnímu přezkumu.
      Zatřetí, Tribunál provedl nesprávný výklad požadavků na slyšení, které zaručuje právo žalobce být vyslechnut, které je rovněž zakotveno v čl. 41 odst. 1 ve spojení s čl. 41 odst. 2 písm. a) Listiny základních práv Evropské unie, tím, že považoval slyšení za nezbytné pouze tehdy, pokud by zamýšlené individuální opatření mohlo podle orgánu mít nepříznivý účinek na dotčenou osobu. Slyšení a přiznání práva být vyslechnut by mělo právě sloužit k vysvětlení stanovisek a účinků zamýšlených rozhodnutí, které orgán doposud nezohlednil.
      Začtvrté, Tribunál opakovaně porušil právo žalobce být vyslechnut tím, že mimo jiné na jednání podle čl. 85 odst. 3 jednacího řádu Tribunálu nezohlednil předložený nový důkaz, neprojednal příslušný návrh svědků ani nepřijal rozhodnutí podle čl. 85 odst. 4 jednacího řádu. Tribunál porušil právo žalobce být vyslechnut rovněž tím, že neprovedl výslech svědků navrhnutých v žalobě a současně vytýká žalobci nedostatek důkazů.
      Tribunál tím zapáté porušil mimo jiné základní zásady řádného a spravedlivého řízení ve smyslu článku 47 Listiny základních práv a vyvolává pochybnosti o účinnosti právní ochrany.
      Zašesté se Tribunál dopustil zkreslení skutkových okolností, které mu byly předloženy.
      Zasedmé žalobce uplatňuje nedostatečné vysvětlení skutkového stavu, zaosmé nedostatečné odůvodnění a zadeváté porušení pravidel logiky.


title: Věc C-299/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale ordinario di Torino (Itálie) dne 11. dubna 2019 — Techbau SpA v. Azienda Sanitaria Locale AL

text:
               24.6.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/16

      Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale ordinario di Torino (Itálie) dne 11. dubna 2019 — Techbau SpA v. Azienda Sanitaria Locale AL
      (Věc C-299/19)
      (2019/C 213/15)
      Jednací jazyk: italština

         Předkládající soud

      Tribunale ordinario di Torino

         Účastnice původního řízení

         Žalobkyně: Techbau SpA

         Žalovaná: Azienda Sanitaria Locale AL

         Předběžná otázka

      Brání čl. 2 odst. 1 směrnice 2000/35/ES (1) takové vnitrostátní právní úpravě, jako je čl. 2 odst. 1 písm. a) legislativního nařízení č. 231 ze dne 9. října 2002, který vylučuje z pojmu „obchodní transakce“ — který je chápán jako smlouvy, které „vedou, výlučně nebo převážně, k dodání zboží nebo poskytnutí služeb za úplatu“ — a tedy z vlastní oblasti působnosti smlouvu o dílo, bez ohledu na to, zda veřejnoprávní nebo soukromoprávní, a zejména veřejnou zakázku na stavební práce ve smyslu směrnice 93/37/EHS (2)?

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/35/ES ze dne 29. června 2000 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích (Úř. věst. L 200, 8.8.2000, s. 35).

         (2)  Směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce (Úř. věst. L 199, 9.8.1993, s. 54).


title: Věc C-305/19: Žaloba podaná dne 12. dubna 2019 — Evropská komise v. Česká republika

text:
               24.6.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 213/17

      Žaloba podaná dne 12. dubna 2019 — Evropská komise v. Česká republika
      (Věc C-305/19)
      (2019/C 213/16)
      Jednací jazyk: čeština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: P. Ondrůšek, K. Talabér-Ritz, zmocněnci)

         Žalovaná: Česká republika

         Návrhové žádání žalobkyně

                  —

                  určit, že tím, že Česká republika nezajistila, aby v budovách s celkovou užitnou podlahovou plochou větší než 500m2, pro které byl vydán certifikát energetické náročnosti podle čl. 12 odst. 1 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/31/EU (1) ze dne 19. května 2010 o energetické náročnosti budov, a které jsou často navštěvovány veřejností, byly vystaveny certifikáty energetické náročnosti, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 13 odst. 2 této směrnice;

                  —

                  uložit České republice náhradu nákladů řízení.

         Žalobní důvody a hlavní argumenty

                  1.

                  Článek 13 odst. 2 Směrnice 2010/31/EU ukládá povinnost vystavovat certifikát energetické náročnosti, vydaný v souladu s článkem čl. 12 odst. 1 Směrnice, v případech, kdy budovu s užitnou podlahovou plochou větší 500 m2 často navštěvuje veřejnost.

                  2.

                  České právo (§ 7a zákon č. 406/2000 Sb., o hospodaření energií, ve znění pozdějších předpisů) však ukládá povinnost vystavit certifikát, respektive průkaz, energetické náročnosti pro tyto budovy pouze v případě, že jsou užívány orgánem veřejné moci. České právo tedy neukládá povinnost vystavit průkaz energetické náročnosti v situacích, kdy jsou tyto budovy užívány jinými subjekty než orgány veřejné moci, a často je navštěvuje veřejnost. Potřebná legislativní úprava se zatím pouze připravuje.

                  3.

                  Česká republika tedy nezajistila, aby v budovách s celkovou užitnou podlahovou plochou větší než 500m2, pro které byl vydán certifikát energetické náročnosti podle čl. 12 odst. 1 Směrnice, a které jsou často navštěvovány veřejností, byly vystaveny certifikáty energetické náročnosti, a nesplnila tak své povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 13 odst. 2 Směrnice.

         (1)  Úř. věst. 2010, L 153, s. 13


title: Věc C-704/17: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. března 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího správního soudu — Česká republika) — D.H. v. Ministerstvo vnitra

text:
               1.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 220/28

      Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. března 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Nejvyššího správního soudu — Česká republika) — D.H. v. Ministerstvo vnitra
      (Věc C-704/17) (1)

      (2019/C 220/34)
      Jednací jazyk: čeština
      Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

         (1)  Úř. věst. C 83, 5.3.2018.


title: Věc T-791/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2019 — Real Madrid Club de Fútbol v. Komise („Státní podpory — Podpora poskytnutá španělskými orgány profesionálnímu fotbalovému klubu — Urovnání, jehož cílem je nahradit neuskutečnění převodu pozemku, který byl původně dohodnut mezi magistrátem a fotbalovým klubem — Nadměrná částka náhrady poskytnuté fotbalovému klubu — Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem — Výhoda“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/27

      Rozsudek Tribunálu ze dne 22. května 2019 — Real Madrid Club de Fútbol v. Komise
      (Věc T-791/16) (1)

      („Státní podpory - Podpora poskytnutá španělskými orgány profesionálnímu fotbalovému klubu - Urovnání, jehož cílem je nahradit neuskutečnění převodu pozemku, který byl původně dohodnut mezi magistrátem a fotbalovým klubem - Nadměrná částka náhrady poskytnuté fotbalovému klubu - Rozhodnutí prohlašující podporu za neslučitelnou s vnitřním trhem - Výhoda“)
      (2019/C 230/33)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobce: Real Madrid Club de Fútbol (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Pérez-Bustamante Köster a F. Löwhagen, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P.-J. Loewenthal, G. Luengo a P. Němečková, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2016/2393 ze dne 4. července 2016 o státní podpoře SA.33754 (2013/C) (ex 2013/NN) poskytnuté Španělskem ve prospěch fotbalového klubu Real Madrid CF (Úř. věst. 2016, L 358, s. 3).

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Rozhodnutí Komise (EU) 2016/2393 ze dne 4. července 2016 o státní podpoře SA.33754 (2013/C) (ex 2013/NN) poskytnuté Španělskem fotbalovému klubu Real Madrid CF se zrušuje.

                  2)

                     Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Real Madrid Club de Fútbol.

         (1)  Úř. věst. C 243, 4.7.2016.


title: Věc T-37/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2019 — Bank Tejarat v. Rada („Mimosmluvní odpovědnost — Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Íránu — Zmrazení finančních prostředků — Omezení vstupu na území členských států — Náhrada újmy údajně vzniklé žalobkyni v důsledku zařazení a ponechání jejího názvu na seznamu osob a subjektů, na něž se předmětná omezující opatření vztahují — Dostatečně závažné porušení právní normy zakládající práva jednotlivcům“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/29

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2019 — Bank Tejarat v. Rada
      (Věc T-37/17) (1)

      („Mimosmluvní odpovědnost - Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Íránu - Zmrazení finančních prostředků - Omezení vstupu na území členských států - Náhrada újmy údajně vzniklé žalobkyni v důsledku zařazení a ponechání jejího názvu na seznamu osob a subjektů, na něž se předmětná omezující opatření vztahují - Dostatečně závažné porušení právní normy zakládající práva jednotlivcům“)
      (2019/C 230/35)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Bank Tejarat (Teherán, Írán) (zástupci: S. Zaiwalla, P. Reddy, K. Mittal, A. Meskarian, solicitors, T. Otty, QC, R. Blakeley, V. Zaiwalla, H. Leith, barristers, a T. de la Mare, QC)

         Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: Bishop a A. Vitro, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: L. Havas a J. Norris, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 268 SFEU znějící na náhradu újmy, která žalobkyni údajně vznikla v důsledku prováděcího nařízení Rady (EU) č. 54/2012 ze dne 23. ledna 2012, kterým se provádí nařízení (EU) č. 961/2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (Úř. věst. 2012, L 19, s. 1), nařízení Rady (EU) č. 267/2012 ze dne 23. března 2012 o omezujících opatření vůči Íránu a o zrušení nařízení (EU) č. 961/2010 (Úř. věst. 2012, L 88, s. 1), a prováděcího nařízení Rady (EU) č. 709/2012 ze dne 2. srpna 2012, kterým se provádí nařízení č. 267/2012 (Úř. věst. 2012, L 208, s. 2).

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Bank Tejarat ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

                  3)

                     Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 104, 3.4.2017.


title: Věc T-107/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. května 2019 — Steinhoff a další v. ECB („Mimosmluvní odpovědnost — Hospodářská a měnová politika — ECB — Národní centrální banky — Restrukturalizace řeckého veřejného dluhu — Zapojení soukromého sektoru — Doložky o společném postupu věřitelů — Povinná výměna řeckých dluhopisů — Soukromí věřitelé — Stanovisko ECB — Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům — Zásada pacta sunt servanda — Článek 17 odst. 1 a 2 Listiny základních práv — Článek 63 odst. 1 SFEU — Článek 124 SFEU“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. května 2019 — Steinhoff a další v. ECB
      (Věc T-107/17) (1)

      („Mimosmluvní odpovědnost - Hospodářská a měnová politika - ECB - Národní centrální banky - Restrukturalizace řeckého veřejného dluhu - Zapojení soukromého sektoru - Doložky o společném postupu věřitelů - Povinná výměna řeckých dluhopisů - Soukromí věřitelé - Stanovisko ECB - Dostatečně závažné porušení právní normy, která přiznává práva jednotlivcům - Zásada pacta sunt servanda - Článek 17 odst. 1 a 2 Listiny základních práv - Článek 63 odst. 1 SFEU - Článek 124 SFEU“)
      (2019/C 230/36)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Frank Steinhoff (Hamburk, Německo), Ewald Filbry (Dortmund, Německo), Vereinigte Raiffeisenbanken Gräfenberg-Forchheim-Eschenau-Heroldsberg eG (Gräfenberg, Německo), Werner Bäcker (Rodgau, Německo), EMB Consulting SE (Mühltal, Německo) (zástupci: O. Hoepner a D. Unrau, advokáti)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: O. Heinz a G. Várhelyi, zmocněnci, ve spolupráci s H.-G. Kamann, advokátkou)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 268 SFEU a znějící na náhradu škody, kterou žalobci údajně utrpěli kvůli tomu, že ECB ve svém stanovisku ze dne 17. února 2012 (CON/2012/12) údajně neupozornila Řeckou republiku na protiprávnost navrhované restrukturalizace řeckého veřejného dluhu prostřednictvím povinné výměny dluhopisů.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Franku Steinhoffovi, Ewaldu Filbryovi, Vereinigte Raiffeisenbanken Gräfenberg-Forchheim-Eschenau-Heroldsberg eG, Werneru Bäckerovi a EMB Consulting SE se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 129, 24. 4. 2017.


title: Věc T-728/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2019 — Marinvest a Porting v. Komise („Státní podpory — Rekreační přístavní infrastruktury — Koncese k provozování rekreačního přístaviště a poskytnutí infrastruktur a služeb bez hospodářského protiplnění — Rozhodnutí konstatující neexistenci státní podpory — Ovlivnění obchodu mezi členskými státy“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/30

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2019 — Marinvest a Porting v. Komise
      (Věc T-728/17) (1)

      („Státní podpory - Rekreační přístavní infrastruktury - Koncese k provozování rekreačního přístaviště a poskytnutí infrastruktur a služeb bez hospodářského protiplnění - Rozhodnutí konstatující neexistenci státní podpory - Ovlivnění obchodu mezi členskými státy“)
      (2019/C 230/37)
      Jednací jazyk: italština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Marinvest d.o.o. (Izola, Slovinsko) a Porting d.o.o. (Izola) (zástupci: G. Cecovini Amigoni a L. Daniele, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Stancanelli, S. Noë a D. Recchia, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Spolková republika Německo (zástupci: původně T. Henze a R. Kanitz, poté R. Kanitz, zmocněnci), Javno podjetje komunala Izola d.o.o. (Izola, Slovinsko) (zástupce: A. Mužina, advokát)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Komise C(2017) 5049 final ze dne 20. července 2017, týkající se státní podpory SA.45220 (2016/FC) — Slovinsko — Údajná podpora ve prospěch Komunala Izola d.o.o.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Marinvest d.o.o. a Porting d.o.o. ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

         (1)  Úř. věst. C 22, 22.1.2018.


title: Věc T-733/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2019 — GMPO v. Komise („Humánní léčivé přípravky — Článek 3 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 141/2000 — Pojem „významný užitek“ — Dostupnost léčivého přípravku pro vzácná onemocnění — Článek 5 odst. 12 písm. b) nařízení č. 141/2000 — Rozhodnutí Komise o odstranění léčivého přípravku z registru pro léčivé přípravky pro vzácná onemocnění — Nesprávné posouzení skutkového stavu — Nesprávné právní posouzení — Legitimní očekávání“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/31

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2019 — GMPO v. Komise
      (Věc T-733/17) (1)

      („Humánní léčivé přípravky - Článek 3 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 141/2000 - Pojem „významný užitek“ - Dostupnost léčivého přípravku pro vzácná onemocnění - Článek 5 odst. 12 písm. b) nařízení č. 141/2000 - Rozhodnutí Komise o odstranění léčivého přípravku z registru pro léčivé přípravky pro vzácná onemocnění - Nesprávné posouzení skutkového stavu - Nesprávné právní posouzení - Legitimní očekávání“)
      (2019/C 230/38)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: GMP-Orphan (GMPO) (Paříž, Francie) (zástupci: M. Demetriou, QC, E. Mackenzie, barrister, L. Tsang a J. Mulryne, solicitors)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: K. Petersen a A. Sipos, zmocněnci)

         Předmět věci

      Předmětem je návrh podaný na základě článku 263 SFEU, znějící na částečné zrušení prováděcího rozhodnutí Komise C(2017) 6102 final ze dne 5. září 2017 týkajícího se registrace humánního léčivého přípravku Cuprior — trientine na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 v rozsahu, v němž Komise rozhodla v článku 5 tohoto rozhodnutí, že uvedený léčivý přípravek již neodpovídá kritériím stanoveným nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 141/2000 ze dne 16. prosince 1999 o léčivých přípravcích pro vzácná onemocnění (Úř. věst. 2000, L 18, s. 1; Zvl. vyd. 15/05, s. 21), aby mohl být registrován jako léčivý přípravek pro vzácná onemocnění, a že je tudíž třeba aktualizovat registr Evropské unie pro léčivé přípravky pro vzácná onemocnění.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti GMP-Orphan (GMPO) se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení spojených s řízením o předběžném opatření.

         (1)  Úř. věst. C 13, 15.1.2018.


title: Věc T-751/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2019 — Commune de Fessenheim a další v. Komise („Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dopis Komise francouzským orgánům týkající se protokolu o odškodnění skupiny EDF v rámci zrušení povolení k provozování jaderné elektrárny Fessenheim — Odepření přístupu — Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby — Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu — Obecná domněnka důvěrnosti — Převažující veřejný zájem“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/32

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2019 — Commune de Fessenheim a další v. Komise
      (Věc T-751/17) (1)

      („Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dopis Komise francouzským orgánům týkající se protokolu o odškodnění skupiny EDF v rámci zrušení povolení k provozování jaderné elektrárny Fessenheim - Odepření přístupu - Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů třetí osoby - Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu - Obecná domněnka důvěrnosti - Převažující veřejný zájem“)
      (2019/C 230/39)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Commune de Fessenheim (Francie), Communauté de communes Pays Rhin-Brisach (Volgelsheim, Francie), Conseil départemental du Haut-Rhin, (Colmar, Francie), Conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine, (Štrasburk, Francie) (zástupce: G. de Rubercy, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Buchet a B. Stromsky, zmocněnci)

         Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Francouzská republika (zástupci: E. de Moustier, B. Fodda a J.-L. Carré, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 18. října 2017, kterým Komise odmítla poskytnout přístup k dopisu, jenž dne 22. března 2017 zaslala francouzským orgánům, a který se týká protokolu o odškodnění skupiny Électricité de France (EDF) z titulu uzavření jaderné elektrárny Fessenheim.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Commune de Fessenheim, communauté de communes Pays Rhin-Brisach, conseil départemental du Haut-Rhin a conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  3)

                     Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 32, 29. 1. 2018.


title: Věc T-813/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2019 — Nerantzaki v. Komise („Veřejná služba — Úředníci — Nábor — Oznámení o výběrovém řízení — Otevřené výběrové řízení EPSO/AD/331/16 — Podmínky pro připuštění — Rozhodnutí výběrové komise o nepřipuštění žalobkyně do dalšího kola výběrového řízení — Nesprávné právní posouzení“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/33

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2019 — Nerantzaki v. Komise
      (Věc T-813/17) (1)

      („Veřejná služba - Úředníci - Nábor - Oznámení o výběrovém řízení - Otevřené výběrové řízení EPSO/AD/331/16 - Podmínky pro připuštění - Rozhodnutí výběrové komise o nepřipuštění žalobkyně do dalšího kola výběrového řízení - Nesprávné právní posouzení“)
      (2019/C 230/41)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Eleni Nerantzaki (Brusel, Belgie) (zástupce: původně N. Korogiannakis, poté L. Levi advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně P. Mihaylova a L. Radu Bouyon, poté L. Radu Bouyon, D. Milanowska a B. Mongin, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení jednak rozhodnutí výběrové komise ze dne 15. května 2017 o nepřipuštění žalobkyně do dalšího kola otevřeného výběrového řízení EPSO/AD/331/16 a jednak rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 14. září 2017 o zamítnutí stížnosti žalobkyně proti rozhodnutí výběrové komise o jejím nepřipuštění do dalšího kola tohoto výběrového řízení.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Rozhodnutí výběrové komise ze dne 15. května 2017 o nepřipuštění Eleni Nerantzaki do dalšího kola otevřeného výběrového řízení EPSO/AD/331/16 se zrušuje.

                  2)

                     Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 52, 12.2.2018.


title: Spojené věci T-3/18 a T-4/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 23. května 2019 — Holzer y Cia v. EUIPO — Annco (ANN TAYLOR a AT ANN TAYLOR) („Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Slovní a obrazové ochranné známky Evropské unie ANN TAYLOR a AT ANN TAYLOR — Absolutní důvod neplatnosti — Článek 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 — Absence dobré víry“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/34

      Rozsudek Tribunálu ze dne 23. května 2019 — Holzer y Cia v. EUIPO — Annco (ANN TAYLOR a AT ANN TAYLOR)
      (Spojené věci T-3/18 a T-4/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Slovní a obrazové ochranné známky Evropské unie ANN TAYLOR a AT ANN TAYLOR - Absolutní důvod neplatnosti - Článek 59 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Absence dobré víry“)
      (2019/C 230/42)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Holzer y Cia, SA de CV (Mexiko, Mexiko) (zástupci: N. Fernández Fernández-Pacheco a A. Fernández Fernández-Pacheco, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Lukošiūtė a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Annco, Inc. (New York, New York, Spojené státy) (zástupci: D. Rose, J. Warner, E. Preston, solicitors a P. Roberts, QC)

         Předmět věci

      Dvě žaloby podané proti rozhodnutím druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. a 8. listopadu 2017 (věci R 2370/2016-2 a R 2371/2016-2) týkajícím se dvou řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Annco a Holzer y Cia.

         Výrok

                  1)

                     Žaloby se zamítají.

                  2)

                     Společnost Holzer y Cia, SA de CV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Annco, Inc.

         (1)  Úř. věst. C 72, 26.2.2018.


title: Věc T-12/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2019 — Zweirad-Center Stadler v. EUIPO — Triumph Designs (Triumph) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Triumph — Starší slovní ochranná známka Evropské unie TRIUMPH — Částečné zamítnutí přihlášky — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Totožnost označení — Zvýšená rozlišovací způsobilost starší ochranné známky nabytá užíváním — Podobnost výrobků — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/35

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2019 — Zweirad-Center Stadler v. EUIPO — Triumph Designs (Triumph)
      (Věc T-12/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Triumph - Starší slovní ochranná známka Evropské unie TRIUMPH - Částečné zamítnutí přihlášky - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Totožnost označení - Zvýšená rozlišovací způsobilost starší ochranné známky nabytá užíváním - Podobnost výrobků - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 2017/1001“)
      (2019/C 230/43)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Zweirad-Center Stadler GmbH (Řezno, Německo) (zástupci: původně P. Ruess a A. Doepner-Thiele, poté P. Ruess advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Walicka a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Triumph Designs Ltd (Swadlincote, Spojené království) (zástupce: S. Malynicz, QC)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. listopadu 2017 (věc R 665/2017-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Triumph Designs a Zweirad-Center Stadler.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Zweirad-Center Stadler GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

                  3)

                     Triumph Designs Ltd ponese vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 72, 26.2.2018.


title: Věc T-37/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2019 — Stirlinx Arkadiusz Kamusiński v. EUIPO — Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Brave Paper — Starší národní slovní ochranná známka BRAVO — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 — Pojmová podobnost“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2019 — Stirlinx Arkadiusz Kamusiński v. EUIPO — Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper)
      (Věc T-37/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie Brave Paper - Starší národní slovní ochranná známka BRAVO - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Pojmová podobnost“)
      (2019/C 230/44)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Stirlinx Arkadiusz Kamusiński (Varšava, Polsko) (zástupce: M. Pruszczyk, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Ivanauskas, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Heinrich Bauer Verlag KG (Hamburk, Německo) (zástupci: U. Grübler, S. Engels a Ch. Engelmann, advokáti)

         Předmět

      Žaloba proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. listopadu 2017 (věc R 391/2017-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Heinrich Bauer Verlag a Stirlinx Arkadiuszem Kamusińskim.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Stirlinx Arkadiuszovi Kamusińskému se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 104, 19.3.2018.


title: Spojené věci T-89/18 a T-90/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2019 — Guiral Broto v. EUIPO — Gastro & Soul (Café del Sol a CAFE DEL SOL) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní a obrazové ochranné známky Evropské unie Café del Sol a CAFE DEL SOL — Starší národní obrazová ochranná známka Café del Sol — Důkaz o existenci, platnosti a rozsahu ochrany starší ochranné známky — Překlad — Právo na to se hájit — Článek 95 odst. 2 nařízení 2017/1001“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/36

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2019 — Guiral Broto v. EUIPO — Gastro & Soul (Café del Sol a CAFE DEL SOL)
      (Spojené věci T-89/18 a T-90/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní a obrazové ochranné známky Evropské unie Café del Sol a CAFE DEL SOL - Starší národní obrazová ochranná známka Café del Sol - Důkaz o existenci, platnosti a rozsahu ochrany starší ochranné známky - Překlad - Právo na to se hájit - Článek 95 odst. 2 nařízení 2017/1001“)
      (2019/C 230/45)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Ramón Guiral Broto (Marbella, Španělsko) (zástupce: J. L. de Castro Hermida, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: P. Sipos, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Německo)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutím čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 4. prosince 2017 (věci R 1095/2017-4 a R 1096/2017-4) týkajícím se námitkových řízení mezi R. Guiral Brotoem a Gastro & Soul.

         Výrok

                  1)

                     Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 4. prosince 2017 (věci R 1095/2017-4 a R 1096/2017-4) týkající se námitkových řízení mezi R. Guiral Brotoem a Gastro & Soul se zrušují.

                  2)

                     Ve zbývající části se žaloby zamítají.

                  3)

                     EUIPO a R. Guiral Broto ponesou vlastní náklady řízení.

         (1)  Úř. věst. C 134, 16.4.2018.


title: Věc T-99/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2019 — Stamatopoulos v. ENISA („Veřejná služba — Dočasní zaměstnanci — Přijímání — Oznámení o volném pracovním místě — Jmenování na místo vedoucího oddělení — Zamítnutí kandidatury — Povinnost uvést odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení — Rovné zacházení — Transparentnost — Odpovědnost“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/37

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2019 — Stamatopoulos v. ENISA
      (Věc T-99/18) (1)

      („Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Přijímání - Oznámení o volném pracovním místě - Jmenování na místo vedoucího oddělení - Zamítnutí kandidatury - Povinnost uvést odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Rovné zacházení - Transparentnost - Odpovědnost“)
      (2019/C 230/46)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Grigorios Stamatopoulos (Atény, Řecko) (zástupce: S. Pappas, advokát)

         Žalovaná: Evropská agentura pro bezpečnost sítí a informací (zástupci: A. Ryan, zmocněnec, ve spolupráci s D. Waelbroeckem a A. Duronem, advokáty)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 270 SFEU znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí ENISA ze dne 25. července 2017, kterým byla odmítnuta kandidatura žalobce na místo vedoucího oddělení „Finance a zadávání zakázek“ a zadruhé na náhradu újmy, která žalobci údajně vznikla v důsledku tohoto rozhodnutí.

         Výrok rozsudku

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Grigoriosu Stamatopoulosovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 134, 16.4.2018.


title: Věc T-104/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 20. května 2019 — Fundación Tecnalia Research & Innovation v. REA („Rozhodčí doložka — Grantová dohoda uzavřená v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) — Vývoj systému kontroly postupů a kvality v odvětví průmyslové produkce potravin — Projekt Food-Watch — Překrývání se projektu s jiným projektem financovaným z téhož programu — Informační povinnosti příjemců — Rozhodnutí požadovat vrácení finančního příspěvku vyplaceného v rámci plnění grantové dohody“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/38

      Rozsudek Tribunálu ze dne 20. května 2019 — Fundación Tecnalia Research & Innovation v. REA
      (Věc T-104/18) (1)

      („Rozhodčí doložka - Grantová dohoda uzavřená v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) - Vývoj systému kontroly postupů a kvality v odvětví průmyslové produkce potravin - Projekt Food-Watch - Překrývání se projektu s jiným projektem financovaným z téhož programu - Informační povinnosti příjemců - Rozhodnutí požadovat vrácení finančního příspěvku vyplaceného v rámci plnění grantové dohody“)
      (2019/C 230/47)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Fundación Tecnalia Research & Innovation (San Sebastián, Španělsko) (zástupci: P. Palacios Pesquera a M. Rius Coma, advokáti)

         Žalovaná: Výkonná agentura pro výzkum (zástupkyně: S. Payan-Lagrou a V. Canetti, zmocněnkyně, ve spolupráci s J. Rivas Andrésem, advokátem)

         Předmět

      Návrh podaný na základě článku 272 SFEU a znějící v podstatě na určení, že žalobkyně není povinna vrátit dotaci poskytnutou na projekt FP7-SME 2013 605879 (Food-Watch).

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Fundación Tecnalia Research & Innovation se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených v řízení o předběžném opatření.

         (1)  Úř. věst. C 134, 16.4.2018.


title: Věc T-269/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2019 — Inditex v. EUIPO — Ffauf Italia (ZARA) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ZARA — Starší slovní a obrazové národní ochranné známky LE DELIZIE ZARA a ZARA — Důkaz o skutečném užívání starších ochranných známek — Článek 47 odst. 2 a 3 nařízení (EU) 2017/1001 — Článek 18 odst. 1 nařízení 2017/1001 — Povinnost uvést odůvodnění“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/40

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2019 — Inditex v. EUIPO — Ffauf Italia (ZARA)
      (Věc T-269/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie ZARA - Starší slovní a obrazové národní ochranné známky LE DELIZIE ZARA a ZARA - Důkaz o skutečném užívání starších ochranných známek - Článek 47 odst. 2 a 3 nařízení (EU) 2017/1001 - Článek 18 odst. 1 nařízení 2017/1001 - Povinnost uvést odůvodnění“)
      (2019/C 230/50)
      Jednací jazyk: španělština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Španělsko) (zástupci: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal a E. Armero Lavie, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Ffauf Italia SpA (Riese Pio X, Itálie) (zástupci: P. Creta, A. Lanzarini, B. Costa, A. Sponzilli a M. Lazzarotto, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 2. února 2018 (spojené věci R 359/2015-5 a R 409/2015-5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Ffauf Italia a Inditex.

         Výrok

                  1)

                     Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 2. února 2018 (spojené věci R 359/2015-5 a R 409/2015-5) v námitkovém řízení mezi společnostmi Ffauf Italia SA a Industria de Diseño Textil, SA (Inditex), se zrušuje v rozsahu, v němž se týká „ovoce a zeleniny, konzervovaných, mražených, sušených a zavařených zahradních bylinek a zeleniny; želé, zavařenin a kompotů; mléčných výrobků; jedlých olejů a tuků“ spadajících do třídy 29 ve smyslu Niceské úmluvy o mezinárodní m třídění zboží a služeb pro účely zápisu ochranné známky z 15. června 1957, v platném znění, jakož i produktů „rýže, tapioka, ságo; mouky a obilné přípravky, chléb, pečivo; droždí, kypřící prášek do pečiva; sůl, hořčice; ocet, omáčky (dochucovadla); koření; svačinové občerstvení na bázi rýže“ spadajících do třídy 30, „čerstvé zeleniny“ spadající do třídy 31, „čerstvých šťáv“ spadajících do třídy 32, „služeb maloobchodního a velkoobchodního prodeje, prodeje přes internet a prostřednictvím katalogů, pošty, telefonu, rádia a televize, a prostřednictvím dalších elektronických prostředků, a to prodeje konzervované, mražené, sušené a zavařené zeleniny, jedlých olejů, rýže, mouky a obilninových přípravků, chleba, octa, omáček (ochucovadel)“ spadajících do třídy 35 a „restauračních (stravovacích) služeb; bufetů, jídelen“ spadajících do třídy 43.

                  2)

                     EUIPO a společnost Ffauf Italia ponesou vlastní náklad řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Industria de Diseño Textil (Inditex) pro účely řízení před Tribunálem.

         (1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.


title: Věc T-325/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2019 — VI.TO. v. EUIPO — Bottega (Tvar růžové láhve) („Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Trojrozměrná ochranná známka Evropské unie — Tvar růžové láhve — Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Rozlišovací způsobilost — Článek 7 odst. 1 písm. e) body i) až iii) nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. e) body i) až iii) nařízení 2017/1001]“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/42

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2019 — VI.TO. v. EUIPO — Bottega (Tvar růžové láhve)
      (Věc T-325/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Trojrozměrná ochranná známka Evropské unie - Tvar růžové láhve - Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Rozlišovací způsobilost - Článek 7 odst. 1 písm. e) body i) až iii) nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. e) body i) až iii) nařízení 2017/1001]“)
      (2019/C 230/52)
      Jednací jazyk: italština

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl (Trebaseleghe, Itálie) (zástupce: L. Giove, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: S. Scardocchia a A. Folliard-Monguiral, zmocněnci)

         Další účastník řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastník před Tribunálem: Sandro Bottega (Colle Umberto, Itálie) (zástupce: R. Galli, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. března 2018 (věc R 1037/2017-1) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společností VI.TO. a S. Bottegou.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 268, 30.7.2018.


title: Věc T-354/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2019 — KID-Systeme v. EUIPO — Sky (SKYFi) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SKYFi — Starší slovní ochranné známky Evropské unie a národní slovní ochranné známky SKY — Relativní důvod zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Totožnost produktů a služeb — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 — Povinnost uvést odůvodnění — Článek 94 nařízení 2017/1001 — Skutečné užívání starší ochranné známky — Článek 47 odst. 2 a 3 nařízení 2017/1001 — Přerušení správního řízení — Pravidlo 20 odst. 7 písm. c) nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní čl. 71 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625] — Zneužití pravomoci — Právo na spravedlivý proces — Článek 47 Listiny základních práv — Ústní řízení před odvolacím senátem — Článek 96 nařízení 2017/1001“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/43

      Rozsudek Tribunálu ze dne 16. května 2019 — KID-Systeme v. EUIPO — Sky (SKYFi)
      (Věc T-354/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie SKYFi - Starší slovní ochranné známky Evropské unie a národní slovní ochranné známky SKY - Relativní důvod zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Totožnost produktů a služeb - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001 - Povinnost uvést odůvodnění - Článek 94 nařízení 2017/1001 - Skutečné užívání starší ochranné známky - Článek 47 odst. 2 a 3 nařízení 2017/1001 - Přerušení správního řízení - Pravidlo 20 odst. 7 písm. c) nařízení (ES) č. 2868/95 [nyní čl. 71 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625] - Zneužití pravomoci - Právo na spravedlivý proces - Článek 47 Listiny základních práv - Ústní řízení před odvolacím senátem - Článek 96 nařízení 2017/1001“)
      (2019/C 230/53)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: KID-Systeme GmbH (Buxtehude, Německo) (zástupci: R. Kunze, G. Würtenberger a T. Wittmann, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: E. Markakis a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Sky Ltd, anciennement Sky plc (Isleworth, Spojené královtsví) (zástupci: K. Saliger, solicitor, a P. Roberts, QC, advokáti)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí (doplnit senát) odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. března 2018 (věc R 106/2017-4) týkajícímu se námitkového řízení/řízení o prohlášení neplatnosti mezi Sky a KID-Systeme.

         Výrok

                  1.

                     Žaloba se zamítá.

                  2.

                     Společnost KID-Systeme GmbH nahradí náklady vynaložené v souvislosti s tímto řízením.

         (1)  Úř. věst. C 268, 30.7.2018.


title: Věc T-465/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2019 — Eurolamp v. EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology) („Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie EUROLAMP pioneers in new technology — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Ochranná známka tvořená reklamním sloganem — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/44

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2019 — Eurolamp v. EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology)
      (Věc T-465/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie EUROLAMP pioneers in new technology - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Ochranná známka tvořená reklamním sloganem - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 230/54)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron (Soluň, Řecko) (zástupce: A. Argyriadis, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: K. Markakis, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. května 2018 (věc R 1358/2017-1) týkajícímu se přihlášky slovního označení EUROLAMP pioneers in new technology jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 341, 24.9.2018.


title: Věc T-466/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2019 — Eurolamp v. EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology) („Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie EUROLAMP pioneers in new technology — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Ochranná známka tvořená reklamním sloganem — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/44

      Rozsudek Tribunálu ze dne 14. května 2019 — Eurolamp v. EUIPO (EUROLAMP pioneers in new technology)
      (Věc T-466/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie EUROLAMP pioneers in new technology - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Nedostatek rozlišovací způsobilosti - Ochranná známka tvořená reklamním sloganem - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001“)
      (2019/C 230/55)
      Jednací jazyk: řečtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron (Soluň, Řecko) (zástupce: A. Argyriadis, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: K. Markakis, zmocněnec)

         Předmět

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. května 2018 (věc R 1359/2017-1) týkajícímu se přihlášky obrazového označení EUROLAMP pioneers in new technology k zápisu jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Eurolamp AVEE Eisagogis kai Emporias Lamptiron se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 341, 24.9.2018.


title: Věc T-469/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2019 — Battelle Memorial Institute v. EUIPO (HEATCOAT) („Ochranná známka Evropské unie — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie HEATCOAT — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Popisný charakter — Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001 — Rovné zacházení — Zásada řádné správy“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/45

      Rozsudek Tribunálu ze dne 8. května 2019 — Battelle Memorial Institute v. EUIPO (HEATCOAT)
      (Věc T-469/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie HEATCOAT - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Popisný charakter - Článek 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2017/1001 - Rovné zacházení - Zásada řádné správy“)
      (2019/C 230/56)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobce: Battelle Memorial Institute (Columbus, Ohio, Spojené státy americké) (zástupce: B. Brandreth, QC)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: P. Sipos a H. O’Neill, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. května 2018 (věc R 36/2018-2) týkajícímu se přihlášky slovního označení HEATCOAT jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Organizaci Battelle Memorial Institute se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 341, 24.9.2018.


title: Věc T-629/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 7. května 2019 — mobile.de v. EUIPO — (Znázornění vozidla v textové bublině) („Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie znázorňující vozidlo v textové bublině — Přípustnost odvolání u odvolacího senátu — Článek 49 odst. 1 nařízení (EU) 2017/1001 — Omezení seznamu výrobků nebo služeb, kterých se týká přihlášená ochranná známka — Článek 27 odst. 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 — Rozsah přezkumu, který musí provést odvolací senát — Povinnost rozhodnout o žádosti o omezení“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/46

      Rozsudek Tribunálu ze dne 7. května 2019 — mobile.de v. EUIPO — (Znázornění vozidla v textové bublině)
      (Věc T-629/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie znázorňující vozidlo v textové bublině - Přípustnost odvolání u odvolacího senátu - Článek 49 odst. 1 nařízení (EU) 2017/1001 - Omezení seznamu výrobků nebo služeb, kterých se týká přihlášená ochranná známka - Článek 27 odst. 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 - Rozsah přezkumu, který musí provést odvolací senát - Povinnost rozhodnout o žádosti o omezení“)
      (2019/C 230/57)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: mobile.de GmbH (Dreilinden, Německo) (zástupce: T. Lührig, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: M. Fischer, zmocněnec)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. srpna 2018 (věc R 2653/2017-4), týkajícímu se přihlášky obrazového označení znázorňujícího vozidlo v textové bublině jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 7. srpna 2018 (věc R 2653/2017-4) se zrušuje.

                  2)

                     EUIPO se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 445, 10.12.2018.


title: Věc T-237/18: Usnesení Tribunálu ze dne 17. května 2019 — Martini-Sportswear v. EUIPO — Olympique de Marseille (M) („Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie — Obrazová ochranná známka M — Zpětvzetí napadeného aktu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/46

      Usnesení Tribunálu ze dne 17. května 2019 — Martini-Sportswear v. EUIPO — Olympique de Marseille (M)
      (Věc T-237/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie - Obrazová ochranná známka M - Zpětvzetí napadeného aktu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
      (2019/C 230/58)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Martini-Sportswear GmbH (Annaberg, Rakousko) (zástupce: W. Lang, advokát)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Folliard–Monguiral a H. O’Neill, zmocněnci)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Olympique de Marseille SASP (Marseille, Francie)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 29. ledna 2018 (věc R 1755/2017-4) týkajícímu se námitkového řízení mezi Olympique de Marseille a Martini-Sportswear.

         Výrok

                  1.

                     Není již důvodné rozhodnout ve věci samé.

                  2.

                     Společnost Martini-Sportswear GmbH ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

         (1)  Úř. věst. C 221, 25.6.2018.


title: Věc T-281/18: Usnesení Tribunálu ze dne 6. května 2019 — ABLV Bank v. ECB („Žaloba na neplatnost — Hospodářská a měnová unie — Bankovní unie — Jednotný mechanismus pro řešení problémů úvěrových institucí a některých investičních podniků (SRM) — Režim řešení krize v případě selhání nebo pravděpodobného selhání subjektu — Mateřská a dceřiná společnost — Konstatování ECB o selhání či pravděpodobném selhání — Nařízení (EU) č. 806/2014 — Přípravné akty — Akty, které nelze napadnout žalobou — Nepřípustnost“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/47

      Usnesení Tribunálu ze dne 6. května 2019 — ABLV Bank v. ECB
      (Věc T-281/18) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Hospodářská a měnová unie - Bankovní unie - Jednotný mechanismus pro řešení problémů úvěrových institucí a některých investičních podniků (SRM) - Režim řešení krize v případě selhání nebo pravděpodobného selhání subjektu - Mateřská a dceřiná společnost - Konstatování ECB o selhání či pravděpodobném selhání - Nařízení (EU) č. 806/2014 - Přípravné akty - Akty, které nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
      (2019/C 230/59)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: ABLV Bank AS (Riga, Lotyšsko) (zástupci: O. Behrends, M. Kirchner a L. Feddern, advokáti)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: G. Marafioti a E. Koupepidou, zmocněnci, ve spolupráci s J. Rodríguez Cárcamo, advokátem)

         Předmět věci

      Žaloba na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Evropské centrální banky ze dne 23. února 2018, kterými tato rozhodla, že u žalobkyně a její dceřiné společnosti, ABLV Bank Luxembourg SA, došlo k selhání nebo pravděpodobnému selhání ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení (EU) č. 806/2014 Evropského parlamentu a Rady ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení problémů úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení problémů a jednotného fondu pro řešení problémů bank a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (Úř. věst. 2014, L 225, s. 1).

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                     ABLV Bank AS ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou centrální bankou (ECB).

         (1)  Úř. věst. C 259, 23.7.2018.


title: Věc T-283/18: Usnesení Tribunálu ze dne 6. května 2019 — Bernis a další v. ECB („Žaloba na neplatnost — Hospodářská a měnová unie — Bankovní unie — Jednotný mechanismus pro řešení krizí úvěrových institucí a některých investičních podniků — Řešení krize v případě subjektu v selhání nebo subjektu, jehož selhání je pravděpodobné — Mateřská a dceřiná společnost — Prohlášení ECB o selhání nebo pravděpodobném selhání — Nařízení (EU) č. 806/2014 — Přípravné akty — Akty, které nelze napadnout žalobou — Nepřípustnost“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/48

      Usnesení Tribunálu ze dne 6. května 2019 — Bernis a další v. ECB
      (Věc T-283/18) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Hospodářská a měnová unie - Bankovní unie - Jednotný mechanismus pro řešení krizí úvěrových institucí a některých investičních podniků - Řešení krize v případě subjektu v selhání nebo subjektu, jehož selhání je pravděpodobné - Mateřská a dceřiná společnost - Prohlášení ECB o selhání nebo pravděpodobném selhání - Nařízení (EU) č. 806/2014 - Přípravné akty - Akty, které nelze napadnout žalobou - Nepřípustnost“)
      (2019/C 230/60)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Ernests Bernis (Jurmala, Lotyšsko), Oļegs Fiļs (Jurmala), OF Holding SIA (Riga, Lotyšsko) a Cassandra Holding Company SIA (Jurmala) (zástupci: O. Behrends, M. Kirchner a L. Feddern, advokáti)

         Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: G. Marafioti a E. Koupepidou, zmocněnkyně, ve spolupráci s J. Rodríguez Cárcamou, advokát)

         Předmět věci

      Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí ECB ze dne 23. února 2018, kterými prohlásila, že ABLV Bank AS a její dceřiná společnost, ABLV Bank Luxembourg SA, jsou v selhání nebo jejich selhání je pravděpodobné ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (Úř. věst. 2014, L 225, s. 1)

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                     Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA a Cassandra Holding Company SIA ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim náhrada nákladů řízení vynaložených Evropskou centrální bankou (ECB).

         (1)  Úř. věst. C 259, 23.7.2018.


title: Věc T-330/18: Usnesení Tribunálu ze dne 8. května 2019 — Carvalho a další v. Parlament a Rada („Žaloba na neplatnost a na náhradu škody — Životní prostředí — Emise skleníkových plynů — Klimaticko-energetický balíček 2030 — Směrnice (EU) 2018/410 — Nařízení (EU) 2018/842 — Nařízení (EU) 2018/841 — Neexistence individuálního dotčení — Nepřípustnost“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/49

      Usnesení Tribunálu ze dne 8. května 2019 — Carvalho a další v. Parlament a Rada
      (Věc T-330/18) (1)

      („Žaloba na neplatnost a na náhradu škody - Životní prostředí - Emise skleníkových plynů - Klimaticko-energetický balíček 2030 - Směrnice (EU) 2018/410 - Nařízení (EU) 2018/842 - Nařízení (EU) 2018/841 - Neexistence individuálního dotčení - Nepřípustnost“)
      (2019/C 230/61)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobci: Armando Carvalho (Santa Comba Dão, Portugalsko) a další účastníci řízení, jejichž jména jsou uvedena v příloze usnesení (zástupci: G. Winter, professeur, R. Verheyen, advokátka, a H. Leith, barrister)

         Žalovaní: Evropský parlament (zástupci: L. Darie a A. Tamás, zmocněnci) a Rada Evropské unie (zástupci: M. Moore a M. Simm, zmocněnci)

         Předmět věci

      Na jedné straně žaloba podaná na základě 263 SFEU a směřující k částečnému zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/410 ze dne 14. března 2018, kterou se mění směrnice 2003/87/ES za účelem posílení nákladově efektivních způsobů snižování emisí a investic do nízkouhlíkových technologií a rozhodnutí (EU) 2015/1814 (Úř. věst. L 76, 19.3.2018, s. 3), zejména jejího článku 1, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/842 ze dne 30. května 2018 o závazném každoročním snižování emisí skleníkových plynů členskými státy v období 2021–2030 přispívajícím k opatřením v oblasti klimatu za účelem splnění závazků podle Pařížské dohody a o změně nařízení (EU) č. 525/2013 (Úř. věst. L 156, 19.6.2018, s. 26), zejména jeho čl. 4 odst. 2 a přílohy I, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/841 ze dne 30. května 2018 o zahrnutí emisí skleníkových plynů a jejich pohlcování v důsledku využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví do rámce politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030, Úř. věst. L 156, 19.6.2018, s. 1), zejména jeho článku 4, a na druhé straně žaloba podaná na základě článků 268 a 340 SFEU a směřující k získání náhrady škody ve formě odstranění škody údajně utrpěné žalobci.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

                  2)

                     Není již důvodné rozhodovat o žádostech o vstup do řízení jako vedlejší účastník, které podaly Climate Action Network Europe, WeMove Europe SCE mbH, Arbeitsgemeinschaft Bäuerliche Landwirtschaft a Evropská komise.

                  3)

                     Armando Carvalho a další účastníci řízení, jejichž jména jsou uvedena v příloze usnesení, ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem a Radou Evropské unie.

                  4)

                     Climate Action Network Europe, WeMove Europe, Arbeitsgemeinschaft Bäuerliche Landwirtschaft a Evropská komise ponesou vlastní náklady řízení související s návrhy na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

         (1)  Úř. věst. C 285, 13.8.2018.


title: Věc T-396/18: Usnesení Tribunálu ze dne 16. května 2019 — ITSA v. Komise („Žaloba na neplatnost — Sbližování právních předpisů — Výroba, obchodní úprava a prodej tabákových a souvisejících výrobků — Zavedení a provoz systému sledovatelnosti tabákových výrobků — Nařízení v přenesené pravomoci a prováděcí akty — Neexistence bezprostředního dotčení — Nepřípustnost“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/50

      Usnesení Tribunálu ze dne 16. května 2019 — ITSA v. Komise
      (Věc T-396/18) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Sbližování právních předpisů - Výroba, obchodní úprava a prodej tabákových a souvisejících výrobků - Zavedení a provoz systému sledovatelnosti tabákových výrobků - Nařízení v přenesené pravomoci a prováděcí akty - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost“)
      (2019/C 230/62)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (Sunbury-on-Thames, Spojené království) (zástupce: F. Scanvic, advokát)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupkyně: I. Rubene a C. Valero, zmocněnkyně)

         Předmět věci

      Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/573 ze dne 15. prosince 2017 o klíčových prvcích smluv o uchovávání údajů, jež mají být uzavírány v rámci systému sledovatelnosti tabákových výrobků (Úř. věst. 2018, L 96, s. 1), prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/574 ze dne 15. prosince 2017 o technických normách pro zavedení a provoz systému sledovatelnosti tabákových výrobků (Úř. věst. L 96, 16.4.2018, s. 7) a prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2018/576 ze dne 15. prosince 2017 o technických normách pro bezpečnostní prvky používané na tabákové výrobky (Úř. věst. 2018, L 96, s. 57).

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                     O návrhu podaném Radou Evropské unie na vstup vedlejšího účastníka do řízení již není důvodné rozhodovat.

                  3)

                     International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

                  4)

                     Rada ponese vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

         (1)  Úř. věst. C 352, 1.10.2018.


title: Věc T-422/18: Usnesení Tribunálu ze dne 14. května 2019 — RATP v. Komise („Žaloba na neplatnost — Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkající se řízení zahájeného Komisí proti členskému státu — Dokumenty pocházející od žalobkyně — Žádost třetí osoby o přístup k dokumentům — Původní rozhodnutí přiznat částečný přístup — Neexistence předmětu — Nepřípustnost“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/50

      Usnesení Tribunálu ze dne 14. května 2019 — RATP v. Komise
      (Věc T-422/18) (1)

      („Žaloba na neplatnost - Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkající se řízení zahájeného Komisí proti členskému státu - Dokumenty pocházející od žalobkyně - Žádost třetí osoby o přístup k dokumentům - Původní rozhodnutí přiznat částečný přístup - Neexistence předmětu - Nepřípustnost“)
      (2019/C 230/63)
      Jednací jazyk: francouzština

         Účastnice řízení

         Žalobkyně: Régie autonome des transports parisiens (RATP) (Paříž, Francie) (zástupci: původně E. Morgan de Rivery, P. Delelis a C. Lavin, poté P. Delelis a C. Lavin, advokáti)

         Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Buchet, W. Mölls a C. Ehrbar, zmocněnci)

         Předmět věci

      Návrh podaný na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí generálního ředitelství Komise pro mobilitu a dopravu ze dne 5. března 2018, jímž bylo rozhodnuto o žádosti o přístup k dokumentům RATP, v rozsahu, v němž k uvedeným dokumentům poskytuje částečný přístup

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

                  2)

                     Régie autonome des transports parisiens (RATP) se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 364, 8.10.2018.


title: Věc T-473/18: Usnesení Tribunálu ze dne 8. května 2019 — Getsmarter Online v. EUIPO (getsmarter) („Ochranná známka Evropské unie — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie getsmarter — Ochranná známka sestávající z reklamního sloganu — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Neexistence rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] — Neexistence rozlišovací způsobilosti nabyté užíváním — Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 7 odst. 3 nařízení 2017/1001 — Zjevně právně neopodstatněná žaloba“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/51

      Usnesení Tribunálu ze dne 8. května 2019 — Getsmarter Online v. EUIPO (getsmarter)
      (Věc T-473/18) (1)

      („Ochranná známka Evropské unie - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie getsmarter - Ochranná známka sestávající z reklamního sloganu - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Neexistence rozlišovací způsobilosti - Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] - Neexistence rozlišovací způsobilosti nabyté užíváním - Článek 7 odst. 3 nařízení č. 207/2009 (nyní čl. 7 odst. 3 nařízení 2017/1001 - Zjevně právně neopodstatněná žaloba“)
      (2019/C 230/64)
      Jednací jazyk: angličtina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Getsmarter Online Ltd (Londýn, Spojené království) (zástupce: I. Silcock, barrister)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: G. Schneider, A. Folliard-Monguiral a H. O’Neill, zmocněnci)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 10. května 2018 (věc R 2632/2017-1) týkajícímu se přihlášky obrazového označení getsmarter jako ochranné známky Evropské unie.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Getsmarter Online Ltd se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 352, 1.10.2018.


title: Věc T-517/18: Usnesení Tribunálu ze dne 10. května 2019 — Zott v. EUIPO — TSC Food Products (pravoúhlý zákusek určený k přímé konzumaci) („(Průmyslový) vzor Společenství — Řízení o prohlášení neplatnosti — (Průmyslový) vzor Společenství znázorňující pravoúhlý zákusek určený k přímé konzumaci — Starší (průmyslový) vzor Společenství — Důvod neplatnosti — Nedostatek individuální povahy — Neexistence odlišného celkového dojmu — Míra volnosti původce vzoru — Informovaný uživatel — Článek 4 odst. 1, čl. 6 odst. 1 písm. b) a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 — Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)

text:
               8.7.2019

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 230/52

      Usnesení Tribunálu ze dne 10. května 2019 — Zott v. EUIPO — TSC Food Products (pravoúhlý zákusek určený k přímé konzumaci)
      (Věc T-517/18) (1)

      („(Průmyslový) vzor Společenství - Řízení o prohlášení neplatnosti - (Průmyslový) vzor Společenství znázorňující pravoúhlý zákusek určený k přímé konzumaci - Starší (průmyslový) vzor Společenství - Důvod neplatnosti - Nedostatek individuální povahy - Neexistence odlišného celkového dojmu - Míra volnosti původce vzoru - Informovaný uživatel - Článek 4 odst. 1, čl. 6 odst. 1 písm. b) a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 - Žaloba po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
      (2019/C 230/65)
      Jednací jazyk: němčina

         Účastníci řízení

         Žalobkyně: Zott SE & Co. KG (Mertingen, Německo) (zástupci: E. Schalast, R. Lange a C. Böhler, advokáti)

         Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupkyně: D. Walicka, zmocněnkyně)

         Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: TSC Food Products GmbH (Wels, Rakousko) (zástupce: M. Gaderer, advokát)

         Předmět věci

      Žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. června 2018 (věc R 1341/2017-3) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi TSC Food Products a Zott.

         Výrok

                  1)

                     Žaloba se zamítá.

                  2)

                     Společnosti Zott SE & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

         (1)  Úř. věst. C 373, 15. 10. 2018.


title: Věc T-806/17: Žaloba podaná dne 11. prosince 2017 – BASF a REACH & colours v. ECHA

text:
               12.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/37

         Žaloba podaná dne 11. prosince 2017 – BASF a REACH & colours v. ECHA
   (Věc T-806/17)
   (2018/C 052/49)
   Jednací jazyk: angličtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Německo) a REACH & colours Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (REACH & colours Kft.) (Budapešť, Maďarsko) (zástupci: R. Cana, E. Mullier a H. Widemann, advokáti, a D. Abrahams, Barrister)

      Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky

      Návrhová žádání

   Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

               —

               rozhodl, že žaloba je přípustná a opodstatněná,

               —

               zrušil rozhodnutí Evropské agentury pro chemické látky DSH-30-3-D-0122-2017 ze dne 2. října 2017 o povolení přístupu ke společnému podání týkajícímu se látky hexasodium 2,2’- [vinylenebis [(3-sulphonato-4,1-phenylene)imino [6-(diethylamino) -1,3,5-triazine-4,2- diyl]imino]] bis(benzene-1,4-disulphonate) (EC No. 255-217-5),

               —

               uložil žalované náhradu nákladů řízení,

               —

               nařídil veškerá další nezbytná opatření k zajištění spravedlnosti.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládají žalobkyně čtyři žalobní důvody.

               1.

               První žalobní důvod vycházející z toho, že se Evropská agentura pro chemické látky (dále jen „ECHA“) dopustila závažného skutkového omylu, když ze skutkového základu napadeného rozhodnutí vyloučila relevantní skutečnosti

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že ECHA tím, že zcela pominula úsilí vynaložené stranami v době před rokem 2017 a učinila nesprávná skutková zjištění ohledně totožnosti první žalobkyně a data podání odpovědi na žádost ECHA o informace, vychází z nesprávného určení skutkového stavu, což je v rozporu se zásadou řádné správy a způsobuje takovou vadu napadeného rozhodnutí, že musí být zrušeno.

               2.

               Druhý žalobní důvod vycházející z toho, že se ECHA dopustila zjevně nesprávného posouzení tím, když nevyhodnotila veškeré relevantní skutečnosti a okolnosti, když dospěla k závěru, že navrhovatel vynaložil větší úsilí než žalobkyně, a když nezohlednila článek 25 nařízení REACH (1)

                           —

                           Žalobkyně tvrdí, že se ECHA dopustila zjevně nesprávného posouzení, když nezohlednila všechny relevantní skutečnosti a okolnosti týkající se situace, kterou má napadené rozhodnutí řešit, když dospěla k závěru, že navrhovatel vynaložil větší úsilí než žalobkyně, když nezohlednila konkrétní skutečnosti sporu, který jí byl předložen, a když nezohlednila obavy žalobkyň ohledně duplikace testů na obratlovcích ze strany navrhovatele, co je v rozporu s článkem 25 nařízení REACH.

               3.

               Třetí žalobní důvod vycházející z toho, že ECHA porušila zásadu právní jistoty, když uvrhla žalobkyně do nepřijatelné právní nejistoty, pokud jde o možnost navrhovatele opírat se o údaje žalobkyň a pokud jde o kvalitu a souladnost navrhovatelových údajů

                           —

                           Žalobkyně mají za to, že ECHA přijetím napadeného rozhodnutí porušila zásadu právní jistoty, protože neomezila povolený přístup ke společnému podání žalobkyň, přestože navrhovatel provádí registraci „full opt-out“, a protože se ECHA nezabývala otázkami týkajícími se dokumentace k „full opt-out“ (kvalita a možná duplikace studií na obratlovcích). Žalobkyně se tedy nacházejí v situaci právní nejistoty, pokud jde o způsob ochrany jejich práv, protože předmět a rozsah práv přiznaných navrhovateli zůstávají neurčité.

               4.

               Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že ECHA porušila svou povinnost uvést odůvodnění, když nevysvětlila, proč žádnou korespondenci předcházející roku 2017 nepovažovala za relevantní

                           —

                           ECHA se při přijetí napadeného rozhodnutí opírala pouze o část jednání proběhlých mezi stranami a svévolně omezila svůj přezkum na malou část korespondence mezi stranami z doby po lednu 2017. Žalobkyně předložily veškerou korespondenci k látce, která proběhla mezi nimi a navrhovatelem, se zdůrazněním, proč je tato korespondence relevantní. Přes vysvětlení žalobkyň k relevanci dané korespondence neuvedla ECHA žádné důvody, proč neposoudila, a de facto zcela ignorovala, komunikaci mezi žalobkyněmi a SSS z doby před lednem 2017.

      (1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH) (Úř. věst. 2006, L 396, s. 1).


title: Věc C-675/17: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 30. listopadu 2017 – Ministero della Salute v. Hannes Preindl

text:
               12.2.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 52/23

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Consiglio di Stato (Itálie) dne 30. listopadu 2017 – Ministero della Salute v. Hannes Preindl
   (Věc C-675/17)
   (2018/C 052/33)
   Jednací jazyk: italština

      Předkládající soud

   Consiglio di Stato

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Ministero della Salute

      Odpůrce: Hannes Preindl

      Předběžné otázky

               1)

               Ukládají články 21, 22 a 24 směrnice [2005/36/ES] (1) členskému státu, ve kterém platí povinnost řádné odborné přípravy a s tím související zákaz zapsat se současně na dva vysokoškolské studijní programy, povinnost automaticky uznávat kvalifikace, které se v domovském členském státě naopak dosáhly současně nebo v částečně se překrývajících obdobích?

               2)

               V případě kladné odpovědi, je možné čl. 22 písm. a) a článek 21 směrnice vykládat v tom smyslu, že orgánu členského státu, od kterého se uznání žádá, se každopádně umožňuje, aby přezkoumal, zda je splněna podmínka, aby celková délka, úroveň a kvalita takové odborné přípravy nebyla nižší než v případě řádné odborné přípravy?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 6. července 2005 o uznávání odborných kvalifikací (Úř. věst. 2005, L 255, s. 22).


title: Věc C-508/17 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 19. srpna 2017 CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 19. června 2017 ve věci T-906/16, CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH v. Evropská komise

text:
               9.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 123/7

         Kasační opravný prostředek podaný dne 19. srpna 2017 CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH proti usnesení Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 19. června 2017 ve věci T-906/16, CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH v. Evropská komise
   (Věc C-508/17 P)
   (2018/C 123/09)
   Jednací jazyk: němčina

      Účastnice řízení

      Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH (zástupce: A. Schuster, Rechtsanwalt)

      Další účastnice řízení: Evropská komise
   Soudní dvůr Evropské unie (desátý senát) usnesením ze dne 8. února 2018 zamítl kasační opravný prostředek a rozhodl, že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek ponese vlastní náklady řízení.


title: Věc C-16/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 9. ledna 2018 – Michael Dobersberger

text:
               9.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 123/10

         Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Verwaltungsgerichtshof (Rakousko) dne 9. ledna 2018 – Michael Dobersberger
   (Věc C-16/18)
   (2018/C 123/15)
   Jednací jazyk: němčina

      Předkládající soud

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatel: Michael Dobersberger

      Vedlejší účastník řízení: Magistrat der Stadt Wien

      Předběžné otázky

               1)

               Zahrnuje oblast působnosti směrnice 96/71/ES (1) ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb (dále rovněž jen „směrnice“), zejména pak jejího čl. 1 odst. 3 písm. a), rovněž poskytování služeb, jakými jsou zajištění jídel a nápojů pro cestující, palubní servis nebo služby čištění realizované pracovníky podniku poskytujícího služby se sídlem ve vysílajícím členském státu (Maďarsko) v rámci plnění smlouvy s železniční společností se sídlem v hostitelském členském státu (Rakousko), pokud jsou tyto služby poskytovány v mezinárodních spojích, které projíždějí rovněž hostitelským členským státem?

               2)

               Zahrnuje čl. 1 odst. 3 písm. a) směrnice rovněž případ, že podnik poskytující služby se sídlem ve vysílajícím členském státu neposkytuje služby uvedené v otázce 1) v rámci plnění smlouvy s železniční společností se sídlem v hostitelském členském státu, která má nakonec ze služeb prospěch (příjemce služeb), nýbrž v rámci plnění smlouvy s dalším podnikem se sídlem v hostitelském členském státu, který má smluvní vztah (v rámci subdodavatelského řetězce) s železniční společností?

               3)

               Zahrnuje čl. 1 odst. 3 písm. a) směrnice rovněž případ, kdy podnik poskytující služby se sídlem ve vysílajícím členském státu nevyužívá pro poskytování služeb uvedených v otázce 1) vlastní pracovníky, nýbrž pracovníky jiného podniku, kteří mu byli přenecháni ještě ve vysílajícím členském státu?

               4)

               Nezávisle na odpovědích na otázky 1) až 3): Brání unijní právo, zejména zásada volného pohybu služeb (články 56 a 57 SFEU), vnitrostátní právní úpravě, která podnikům, které vysílají své pracovníky na území jiného členského státu za účelem poskytování služeb, ukládá dodržování pracovních podmínek ve smyslu čl. 3 odst. 1 směrnice a dodržování doprovodných povinností (jako zejména ty týkající se povinnost ohlásit přeshraniční vyslání pracovníků příslušnému orgánu hostitelského členského státu a uchovávání dokladů o výši odměny a o účasti těchto pracovníků v systému sociálního zabezpečení) i pro případy, ve kterých (zaprvé) přeshraničně působící pracovníci náleží k mobilnímu personálu přeshraničně působící železniční společnosti nebo podniku, který poskytuje typické služby železniční společnosti (zajištění jídel a nápojů pro cestující, palubní servis) ve vlacích této železniční společnosti překračujících hranice členských států, a ve kterých (zadruhé) základem vyslání není žádná smlouva o poskytování služeb nebo alespoň smlouva o poskytování služeb mezi vysílajícím podnikem a příjemcem služeb působícím v jiném členském státu, protože povinnost vysílajícího podniku poskytovat plnění příjemci služeb působícímu v jiném členském státu je založena na subdodavatelském vztahu (subdodavatelském řetězci), a v nichž (zatřetí) nemají vyslaní pracovníci zaměstnanecký poměr s vysílajícím podnikem, nýbrž jsou v zaměstnaneckém poměru se třetím podnikem, který přenechal své pracovníky vysílajícímu podniku ještě v členském státu sídla vysílajícího podniku?

      (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb (Úř. věst. 1997, L 18, s. 1).


title: Věc C-590/16: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 8. února 2018 – Evropská komise v. Řecká republika „Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 2008/118/ES — Článek 7 — Obecná úprava spotřebních daní — Dodávky ropných produktů bez uložení spotřebních daní — Čerpací stanice na hranicích Řecké republiky se třetími zeměmi — Vznik daňové povinnosti ke spotřební dani — Pojem ‚propuštění ke spotřebě‘ zboží podléhajícího spotřební dani — Pojem ‚situace, kdy zboží opustí režim s podmíněným osvobozením od daně‘“

text:
               9.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 123/4

         Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 8. února 2018 – Evropská komise v. Řecká republika
   (Věc C-590/16) (1)

   („Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 2008/118/ES - Článek 7 - Obecná úprava spotřebních daní - Dodávky ropných produktů bez uložení spotřebních daní - Čerpací stanice na hranicích Řecké republiky se třetími zeměmi - Vznik daňové povinnosti ke spotřební dani - Pojem ‚propuštění ke spotřebě‘ zboží podléhajícího spotřební dani - Pojem ‚situace, kdy zboží opustí režim s podmíněným osvobozením od daně‘“)
   (2018/C 123/05)
   Jednací jazyk: řečtina

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: F. Tomat a A. Kyratsou, zmocněnkyně)

      Žalovaná: Řecká republika (zástupkyně: E.-M. Mamouna a M. Tassopoulou, zmocněnkyně)

      Výrok

               1)

               Řecká republika tím, že přijala a ponechala v platnosti právní předpisy, které dovolují prodej ropných produktů bez uhrazení daně v čerpacích stanicích patřících společnosti Katastimata Aforologiton Eidon AE na hraničních přechodech Kipoi Evrou (Řecko), Kakavia (Řecko) a Evzonoi (Řecko), jež se všechny nacházejí v oblastech hraničících se třetími zeměmi – konkrétně Tureckou republikou, republikou Albánie a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS.

               2)

               Řecké republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 30, 30.1.2017.


title: Věc T-711/14: Usnesení Tribunálu ze dne 9. února 2018 – Arcofin a další v. Komise „Žaloba na neplatnost — Státní podpory — Podpora poskytnutá Belgií finančním družstevním společnostem skupiny ARCO — Záruční režim chránící podíly fyzických osob, které jsou společníky těchto společností — Rozhodnutí o neslučitelnosti státní podpory s vnitřním trhem — Selektivní výhoda — Opatření narušující hospodářskou soutěž nebo hrozící jejím narušením a ovlivňující obchod mezi členskými státy — Opatření, které má napravit vážnou poruchu v hospodářství členského státu — Legitimní očekávání — Žaloba, která je zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“

text:
               9.4.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               C 123/20

         Usnesení Tribunálu ze dne 9. února 2018 – Arcofin a další v. Komise
   (Věc T-711/14) (1)

   („Žaloba na neplatnost - Státní podpory - Podpora poskytnutá Belgií finančním družstevním společnostem skupiny ARCO - Záruční režim chránící podíly fyzických osob, které jsou společníky těchto společností - Rozhodnutí o neslučitelnosti státní podpory s vnitřním trhem - Selektivní výhoda - Opatření narušující hospodářskou soutěž nebo hrozící jejím narušením a ovlivňující obchod mezi členskými státy - Opatření, které má napravit vážnou poruchu v hospodářství členského státu - Legitimní očekávání - Žaloba, která je zčásti zjevně nepřípustná a zčásti po právní stránce zjevně zcela neopodstatněná“)
   (2018/C 123/27)
   Jednací jazyk: francouzština

      Účastnice řízení

      Žalobkyně: Arcofin SCRL (Brusel, Belgie), Arcopar SCRL (Brusel) a Arcoplus (Brusel) (zástupci: R. Martens, A. Verlinden a C. Maczkovics, advokáti)

      Žalovaná: Evropská komise (zástupci: L. Flynn a B. Stromsky, zmocněnci)

      Předmět věci

   Návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise 2014/686/EU ze dne 3. července 2014 o státní podpoře SA.33927 (12/C) (ex 11/NN), kterou poskytla Belgie – Systém pojištění na ochranu podílů jednotlivých členů, fyzických osob, finančních družstev (Úř. věst. 2014, L 284, s. 53)

      Výrok

               1)

               Žaloba se zčásti odmítá jako zjevně nepřípustná a zčásti zamítá jako právní stránce zjevně zcela neopodstatněná.

               2)

               Společnostem Arcofin SCRL, Arcopar SCRL a Arcoplus se ukládá náhrada nákladů řízení.

      (1)  Úř. věst. C 409, 17.11.2014.


201806150361954842018/C 231/142252018CJC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180328111222Věc C-225/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelnym Sądem Administracyjnym (Polsko) dne 28. března 2018 – Grupa Lotos S.A.
 ---documentbreak--- C2312018CS1120120180328CS0014112122Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Naczelnym Sądem Administracyjnym (Polsko) dne 28. března 2018 – Grupa Lotos S.A.
   (Věc C-225/18)2018/C 231/14Jednací jazyk: polština
      Předkládající soud

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci původního řízení

      Navrhovatelka: Grupa Lotos S.A.

      Odpůrce: Minister Finansów

      Předběžná otázka

   Brání článek 168 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (
         1
      )(ve znění pozdějších předpisů), jakož i zásada neutrality a zásada proporcionality takové právní úpravě, jako je úprava obsažená v čl. 88 odst. 1 bodě 4 ustawy z dnia 11 marca 2004 o podatku od towarów i usług (zákon ze dne 11. března 2004 o dani ze zboží a služeb) (Dz.U. 2011, č. 177, položka 1054, ve znění pozdějších předpisů; nyní Dz.U. 2017, položka 1221, ve znění pozdějších předpisů), podle níž se odpočet daně na vstupu nebo vrácení nadměrného odpočtu daně neuplatní na ubytovací a stravovací služby, s výjimkou nákupu hotových jídel pro cestující osobou povinnou k dani poskytující služby osobní dopravy, a to i za situace, kdy tato pravidla byla zavedena do tohoto zákona na základě článku 17 odst. 6 šesté směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty – jednotný základ daně (ve znění pozdějších předpisů)?
   (
         1
      ) – Úř. věst. L 347, s. 1.


201806150421954802018/C 231/162282018CJC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180403131421Věc C-228/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kúria (Maďarsko) dne 3. dubna 2018 – Gazdasági Versenyhivatal v. Budapest Bank Nyrt. a další
 ---documentbreak--- C2312018CS1310120180403CS0016131142Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Kúria (Maďarsko) dne 3. dubna 2018 – Gazdasági Versenyhivatal v. Budapest Bank Nyrt. a další
   (Věc C-228/18)2018/C 231/16Jednací jazyk: maďarština
      Předkládající soud

   Kúria

      Účastníci původního řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Gazdasági Versenyhivatal

      Žalobkyně v prvním stupni: Budapest Bank Nyrt., ING Bank N.V. Magyarországi Fióktelepe, OTP Bank Nyrt., Kereskedelmi és Hitelbank Zrt., Magyar Külkereskedelmi Bank Zrt., ERSTE Bank Hungary Nyrt., Visa Europe Ltd, MasterCard Europe SA

      Předběžné otázky

            1)

            Je možné čl. 81 odst. 1 ES (čl. 101 odst. 1 SFEU) vykládat v tom smyslu, že může být porušen jediným chováním jak z hlediska protisoutěžního účelu, tak z hlediska protisoutěžního účinku, přičemž každé z těchto hledisek je považováno za nezávislý právní základ?

            2)

            Je možné čl. 81 odst. 1 ES (čl. 101 odst. 1 SFEU) vykládat v tom smyslu, že sporná dohoda uzavřená mezi maďarskými bankami, která ve vztahu ke dvěma společnostem vydávajícím bankovní karty, MasterCard a Visa, stanoví jednotnou výši mezibankovního poplatku, který je třeba uhradit vydávajícím bankám za použití karet takových společností, představuje omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu?

            3)

            Je možné čl. 81 odst. 1 ES (čl. 101 odst. 1 SFEU) vykládat v tom smyslu, že společnosti vydávající kreditní karty, které se přímo nezúčastnily na vymezení obsahu mezibankovní dohody, avšak umožnily její přijetí a přijaly a uplatňovaly ji, jsou rovněž považovány za účastníky této dohody, nebo je třeba konstatovat, že tyto společnosti jednaly ve shodě s bankami, které dohodu uzavřely?

            4)

            Je možné čl. 81 odst. 1 ES (čl. 101 odst. 1 SFEU) vykládat v tom smyslu, že s ohledem na předmět sporu není pro konstatování, že došlo k porušení práva hospodářské soutěže, nutné vymezit, zda se jedná o účast na dohodě, nebo jednání ve shodě s chováním účastnických bank dohody?


201806150311954892018/C 231/053762016CJC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL201805036611Věc C-376/16 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. května 2018 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) v. European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE „Kasační opravný prostředek — Veřejné zakázky na služby — Poskytování externích služeb týkajících se správy programů a projektů, jakož i technického poradenství v oblasti informačních technologií — Kaskádové řízení — Článek 21 statutu Soudního dvora Evropské unie — Článek 76 a čl. 84 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu — Zákaz rozhodovat ultra petita — Poměrné vážení podkritérií v rámci kritérií pro zadání — Zjevně nesprávná posouzení — Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 – Článek 100 odst. 2 — Rozhodnutí o odmítnutí nabídky — Nedostatečné odůvodnění — Ztráta příležitosti — Mimosmluvní odpovědnost Evropské unie — Návrh na náhradu škody“
 ---documentbreak--- C2312018CS610120180503CS00056161Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 3. května 2018 – Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) v. European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE
   (Věc C-376/16 P) (
         1
      )
   „„Kasační opravný prostředek — Veřejné zakázky na služby — Poskytování externích služeb týkajících se správy programů a projektů, jakož i technického poradenství v oblasti informačních technologií — Kaskádové řízení — Článek 21 statutu Soudního dvora Evropské unie — Článek 76 a čl. 84 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu — Zákaz rozhodovat ultra petita — Poměrné vážení podkritérií v rámci kritérií pro zadání — Zjevně nesprávná posouzení — Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 – Článek 100 odst. 2 — Rozhodnutí o odmítnutí nabídky — Nedostatečné odůvodnění — Ztráta příležitosti — Mimosmluvní odpovědnost Evropské unie — Návrh na náhradu škody““2018/C 231/05Jednací jazyk: angličtina
      Účastníci řízení

      Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: N. Bambara, zmocněnec, ve spolupráci s P. Wytinckem a B. Hoorelbekem, advokáty)

      Další účastnice řízení: European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (zástupci: M. Sfyri, C.-N. Dede a V. Alevizopoulou, dikigoroi)

      Výrok

            1)

            Body 2 až 5 výroku rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 27. dubna 2016, European Dynamics Luxembourg a další v. EUIPO (T-556/11, EU:T:2016:248), se zrušují.

            2)

            Kasační opravný prostředek se ve zbývající části zamítá.

            3)

            Návrh na náhradu škody podaný European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ve věci T-556/11 se zamítá.

            4)

            Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), jakož i European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ponesou vlastní náklady řízení související jak s řízením o kasačním opravném prostředku, tak s řízením v prvním stupni.

      (
         1
      ) – Úř. věst. C 402, 31.10.2016.


201806150701955312018/C 231/392432018TC23120180702CS01CSINFO_JUDICIAL20180420313111Věc T-243/18: Žaloba podaná dne 20. dubna 2018 – VW v. Komise
 ---documentbreak--- C2312018CS3110120180420CS0039311311Žaloba podaná dne 20. dubna 2018 – VW v. Komise
   (Věc T-243/18)2018/C 231/39Jednací jazyk: francouzština
      Účastníci řízení

      Žalobce: VW (zástupce: N. de Montigny, advokát)

      Žalovaná: Evropská komise

      Návrhová žádání

   Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
   rozhodl, že

            —

            se rozhodnutí OOJ ze dne 26. června 2017 zrušuje;

            —

            v případě potřeby, že se zrušuje explicitní rozhodnutí o zamítnutí stížnosti ze dne 19. ledna 2018;

            —

            ukládá žalované náhradu nákladů řízení.

      Žalobní důvody a hlavní argumenty

   Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

            1.

            První žalobní důvod vznesený primárně vycházející z námitky protiprávnosti vznesené proti článku 20 přílohy VIII statutu, jelikož tento článek porušuje zásadu rovného zacházení zakotvenou v článku 20 Listiny základních práv a v článku 52 uvedené Listiny.

            2.

            Druhý žalobní důvod vznesený subsidiárně v případě, že žalobce není oprávněn využít článek 20 přílohy VIII statutu, vycházející z nesprávného právního posouzení, kterého se dopustil žalovaný orgán při výkladu článku 27 přílohy VIII statutu, a ještě podpůrněji, v případě, že nedošlo k nesprávnému právnímu posouzení, vychází tento žalobní důvod z porušení zásady rovného zacházení zakotvené především v článku 20 Listiny základních práv a z porušení zásady proporcionality zakotvené v článku 52 uvedené Listiny.